Готви се поскъпване на битовия ток от 1 юли в пълна мъгла | СЕГА\nПравителството се кани да вкара в цената за домакинствата "пазарен компонент"\nНа фона на безумно скъпата енергия на борсата правителството се готви да вкара и в цените за бита пазарна компонента. Това означава тарифите за домакинствата, които все още се регулират от държавата, да се повишат значително. Планът на кабинета е либерализацията на електроенергийния пазар, която вече е факт за бизнеса, да обхване постепенно и битовите абонати, започвайки от 1 юли. Засега обаче няма никаква яснота колко "плавен" ще е този преход, как точно борсовата цена ще се пренася в цената за домакинствата и как правителството смята да защити най-бедните от неизбежното поскъпване.\nЦените на нашата борса са толкова високи, че много от бизнес потребителите (по-малките) се върнаха към регулирания пазар. А в последните дни работодателските организации алармираха за борсови рекорди - нашият ток се оказа 40 пъти по-скъп от германския, а през целия януари бизнесът в България е плащал най-много за еленергия в цяла Европа.\nКакъвто и да е графикът за освобождаване на цените на електроенергията от 1 юли 2020 г., той ще е "щадящ, за да не получим сътресения за средния българин", увери председателят на Комисията за енергийно и водно регулиране (КЕВР) Иван Иванов преди дни. Той напомни, че КЕВР от години прави всичко възможно да не разрешава шокови поскъпвания. Но и призна, че няма представа какво планира кабинетът с готвените промени в Закона за енергетиката, които трябва да регламентират освобождаването на цените за битовите потребители. Парадоксалното е, че и КЕВР, и електроразпределителните дружества са в неведение каква ще е новата формула с пазарен елемент. Така ЕРП-тата са с вързани ръце и не могат да подготвят тарифите си за след 1 юли. По принцип в края на февруари те трябва да излязат с прогнозни цени, а в края на март да внесат заявленията си за обсъждане и одобрение в КЕВР. Но очевидно за пореден път държавата ще остави решенията за "12 без пет".\nЕнергийният министър от миналата есен говори, че пълната либерализация е неизбежна, защото в противен случай Европейската комисия няма да разреши субсидирането на предприятия, а това може да доведе до фалит на някои стожери на електроенергетиката като ТЕЦ "Марица изток 2".\nНапоследък се говори, че извеждането на домакинствата на свободния пазар ще продължи три или пет години. В началото в регулираната цена за бита ще се вкара малък процент от цената, на която предприятията купуват ток от борсата, а после делът на пазарната съставка ще се увеличава на стъпки.\nБългарската енергетика и потребителите са поставени пред големи изпитания заради "зелените" политики на ЕС. Цените на тока са натоварени с високи разходи за купуване на въглеродни емисии. Големи производители на такива емисии са тецовете, работещи на въглища, а те осигуряват над 40% от производството на ток у нас. В същото време ЕК натиска България да затвори "черните" тецове, а не е ясно какъв е планът на правителството за реакция по тази болезнена тема.\nОбвързването на цената на тока за домакинството с борсовите стойности е изключително рисково. Показателно е, че Министерството на енергетиката и до днес няма ясно обяснение за печалните рекорди от януари и февруари. Например на 9 февруари цената на нашата борса достигна 123,57 лв. на мегаватчас за базова енергия. Министър Теменужка Петкова първо каза, че бомбастичните нива се дължали на увеличеното търсене от страна на търговци на ток от Румъния и Унгария, а освен това в същия ден производството на вятърни и слънчеви мощности било понижено. В петък промени Петкова промени версията и обясни, че станал софтуерен проблем.\nелектроенергия, поскъпване, КЕВР, либерализация\nСъб., 15/02/2020 - 08:17\nТова не е фалит.. поредната корекция нагоре.... 30 години корекции.. и липса на поддръжка на държавата. Един тунел 1200 метра го ремонтират 4та година.. и още не му се вижда края. А искаха 15 километров..\nСъб., 15/02/2020 - 08:22\nКато ни спрат и топлофикациите.. ще има дискотека.\nСъб., 15/02/2020 - 08:30\n....жълто елече Елена облече....\nСъб., 15/02/2020 - 16:31\nАаа, ще го съблечем. Останали са ми в гаража 6 гуми от колата. Събирам всичко де що е пластмаса.\nСъб., 15/02/2020 - 08:44\nЕл.токът, ВиК - трябва да се плащат на абонаментен принцип както е при телефоните. Ненормално такава услуга да се плаща само на база консумация. Постоянните разходи изобщо не са малки и не е справедливо само консумиращите да ги плащат.\nСамо, че ние сме подобие на държава и всичко се прави на обратно.\nСъб., 15/02/2020 - 09:28\nводата трябва да е безплатна...като в Норвегия... абонаментните такси са включени в цената на тока и на водата....няма нужда от втора такса за това, че ползваш ток и вода...\n...предложението ти за такса водомери и такса електромер е недомислено и лишено от логика....представи си, че отидеш да работиш в чужбина за 5 години. И докато работиш в чужбина 5 години, като се върнеш ще платиш примерно хиляда лева за такси водомер и такса електромер...а ако имаш няколко имота направо потъваш в дългове...от такси за водомери и такси за електромери...може ли да попитам...към някое енерго ли работиш..?\nСъб., 15/02/2020 - 11:28\nТя водата и сега е почти безплатна, но на язовира. Ако искаш да ти я довеждат до къщата и да извеждат мръсната вода 24 часа - 365 дни годишно - трябва да си плащаш. Даже и да не консумираш - все пак си сключил договор за тази услуга. Ако искаш безплатна вода - отиваш с водоноската и си взимаш цял кубик за стотинки.\nА дали си отишъл за 5 години в чужбина - ами това не те освобождава от задълженията по собствеността ти. Имаш крава - пиеш мляко, но трябва и да храниш кравата, даже и да не пиеш млякото.\nПроблемът с тези заключени жилища е огромен, защото водната инсталация е обща и реално трябва да се поддържа навсякъде - даже и там където никой не консумира. Същото е и с ел. ток. Казано по друг начин и загубите са общи на всички ки абонати и ВиК. Не само на консумиращите и ВиК.\nСъб., 15/02/2020 - 09:20\n..с тока шега не бива...бие много лошо...\nСъб., 15/02/2020 - 09:30\nВ същото време ЕК натиска България да затвори "черните" тецове,\nА преди ни натискаха да затворим модернизираните 3-ти и 4-ти блок на АЕЦ "Козлодуй" . Каквито и да са им мотивите на практика резултатът е съсипване на стабилността на енергийната ни система.\nИ ние все повече обичаме и подкрепяме европейските институции.\nМалко ли са ни нашите грешки, та трябва да страдаме и заради чуждите?\nСъб., 15/02/2020 - 09:48\nА, Теменужке, брат'чед, ааа...\nСпоко, корабът е дървен, потъва бавно, ще има вода за всички.\nПишман ще стане Баце и гербаджиите, че оцеляха в последния вот на недоверие. Ми да не се побутват, а да инициират следващ вот и да си го загубят. Иначе ги чака Второ, че и трето пришествие.\nТе стоките поскъпнаха с 10% на сегашните цени на тока, а като увеличат битовите, тогава производителите ще викат "Ми вдигат тока, затова и ние вдигаме."\nПревозвачите ще викат, че тол таксите високи, затова вдигат цени.\nБензанджиите ще викат, че заредили ланшен нефт, на 70 $/барел и затова и те вдигат. Нищо, че сега е вече 50 долАра.\nВиК ще вика "суха зима, нема дъжд, рибата изпила язовирите"—айде и там 5 лв. /кубик.\nНа Баце ще му писне, ще си го вземе под мишница... куфара и ще оди да дундурка внуците. И БСП-то, и вся остальная да се оправят. Нали много я искат властта.\nАйде, последният българин да развива бушоните, да спира водата, да удря ключа и друм.\nСъб., 15/02/2020 - 16:33\nАма хич няма проблем. Щом е дървен ще го изгорим.\nСъб., 15/02/2020 - 09:58\nнашият ток се оказа 40 пъти по-скъп от германския\nМного бе. Сигурно е доста по-хубав.\nСъб., 15/02/2020 - 10:49\nКато случат на любезно население, все по-нагоре ще го качват...\nДо кога ще ги дъвчете тия?\nИ нафтата за горене беше 4 стинки.\nДокато има живи свидетели и докато има лумпени, които говорят глупости за последния период от най-новата ни история, дотогава.\nЗащото глупостите почнаха да ги вкарват в учебниците, знайни и незнайни радетели за "демокрация", а докато децата имат живи баби, дядовци, роднини, живяли по това време, могат лесно да си сверят часовника.\nЩом имат пари за лотария, цигари и ракия, значи спокойно може да се прехвърлят тези харчове към нещо друго. Има цели апартаменти и цели къщи с по един човек. Спокойно могат да се съберат да живеят по няколко пенсионера в един апартамент, а овакантените жилища спокойно могат да ги дадат на нуждаещи се млади семейства с повечко деца или студенти от провинцията, които сега са натъпкани по общежития и тавани или в коптори по гетата (многодетните семейства). По селата същата работа. Цяла къща за една пияна баба. Спокойно могат да се съберат в един обор цели села и спокойно една крушка ще им стига. (ако си разпределят правилно животните, и от отопление доста могат да спестят и с икономиите от пенсиите да се инвестира в инфраструктурата, която цял живот само са ползвали без да поддържат)\nСъб., 15/02/2020 - 14:17\nНа западняците и хареса българия и сега ще си я напазаруват с напечатани хартийки\nСъб., 15/02/2020 - 16:15\nовакантените жилища спокойно могат да ги дадат на нуждаещи се млади семейства с повечко деца\nНапример на някое бездомно 14-годишно циганче с три деца дето баба му прибира детските.\nНа 10 ноември 1989 г. един киловатчас (kWh) струваше на народа 2 стотинки, а нощната електроенергия - 1,2 стотинки.\nСпомените ми са за 2,2 стинки и съответно 1,1 за ношната.\nПропуснал съм го този период, при мен беше 14 стинки но пак ми се виждаше скъпо и след като домогването ми до општествената нафта не ми се получи закрих опцията нафтова печка. Минах на ефтин ток, един 2,2 квт радиатор на афтоматичен режим 19 градуса в коридора и нон стоп отворени врати на двете стаи. Ма бехме млади, даже и децата ни.\nСъб., 15/02/2020 - 16:43\nИ нали ако токът бе 4-8 стинки никой нямаше и парно да ползва.\nСъб., 15/02/2020 - 17:33\nИ малце граматиката куца....\nСъб., 15/02/2020 - 17:05\n...водата трябва да е безплатна...като в Норвегия...недейте бърка демокрацията с народовластието това са две противоположни понятия.....\nСъб., 15/02/2020 - 17:36\nТеменужка,май се е встрастила от европейското в Италия и сега ни прилага разни"суплеси".ама да не забравя че има и "драгиева"и тогава-туш!\nСъб., 15/02/2020 - 20:55\nАко имаш предвид "пшт" и "ф", и стинките преднамерено е. Ако има и нещо друго, от незнание е.\nНед., 16/02/2020 - 12:07\nДо пост № 16.\nВ продължение на рационализаторската ти диария, предлагам за дребни стинки да пооправим Белене и да запрем там рационализаторите с тебеподобна квалификация пръкнали се в последно време.\nНататък ше се оправи всичко бързо и гладко.


ГОРЕЩИ ПОДРОБНОСТИ ЗА АРЕСТА НА ГАРГАТА! Ченгета спукали от бой...\nГОРЕЩИ ПОДРОБНОСТИ ЗА АРЕСТА НА ГАРГАТА! Ченгета спукали от бой наркобоса\nВ истински погром се е превърнала тайнствената акция на ГДБОП, която в събота вечерта удари сочения за наркобос Атанас Мечев-Гаргата и аверите му! Тарторът и един от съпроцесниците му Ивайло Говедарев си изпатили сериозно при операцията на антимафиотите в Добринище, разказаха адвокатите им, цитирани от столичен всекидненвик.\nЧенгетата изненадали бабаитите пред механа "Македония" в Добринище. Мечев излязъл целият окървавен от схватките, колата му била изпочупена, твърди защитничката му Марияна Тодорова. Според клиенти на кръчмата няколко човека са били изведени навън с белезници и проснати на земята на паркинга пред механата. Очевидци разказват, че не са се стреснали от пристигането на маскираните спецченгета, а по-скоро го определят като забавно "Мъпет шоу".\nСлед като се озовава с белезници в ареста, на Гаргата му прилошава и полицаите го карат до столична клиника. "Клиентът ми е настанен в "Света Екатерина" заради нужда от спешна коронарография", изтъкна вчера адвокатката пред спецсъда. Във връзка с прочистването на артериите е и последната публикация на Гаргата във фейсбук. Той публикува рецепта за пречистване на кръвта, включваща цвекло, портокали, моркови, ябълки и лимони. Не е ясно дали разложкият крими герой редовно гълта здравословния сок, но сърцето за пореден път го предава точно когато трябва да стои зад решетките. Според близките му досега Гаргата е претърпял три сърдечни операции.\nВ Специализирания съд вчера трябваше да се гледа наркоделото срещу Гаргата, Говедарев и Славчо Джупанов. Освен сочения за бос Мечев Говедарев също не се появи в съдебната зала. "Той е в болница с травми на главата и комоцио", обяви защитникът му пред магистратите. "Някакъв инцидент ли му се е случил", поинтересува се съдия Мариета Райкова. "Ювелирна акция на ГДБОП", отвърнаха адвокатите.\nЗаради отсъствието на двамата подсъдими процесът бе отложен, макар в залата да бяха дошли вещи лица, изготвили експертизи по делото. Прокуратурата беше осигурила идването и на анонимен свидетел, пропял срещу бандата, но той ще трябва да пътува още веднъж до сградата на столичната ул. "Черковна".\nЗащитата бе категорична, че до вчера сутринта Гаргата няма обвинения по случая с разбитата нова банда за дрога. Във връзка с оплакванията за полицейско насилие "България Днес" потърси за коментар спецпрокуратурата, откъдето обясниха, че трябва да проверят. От ОД МВР в Благоевград препратиха към "говорителя на ГДБОП", какъвто не съществува, а от пресцентъра на МВР уточниха, че още нямат информация за акцията и когато тя приключи, могат да дадат сведения.\nСпоред първоначалните данни акцията е срещу престъпна група за разпространение на наркотици в Банско, Разлог и района на Благоевград и насилствени действия спрямо хора. Задържани са лидерът Гаргата и още петима души. Полицейски източници издават, че това са Дамян Марчев-Мането, Ангел Захов-Чушката и Борислав Прешелков, и тримата от Разлог. Закопчани са и двама израелци, които са били в тяхната компания. Запознати твърдят, че при тараша са открити наркотици, прибрани са и 5 автомобила. Продължават претърсванията на адреси в трите града. Обиски се извършват и в София, казват ченгета.\nГаргата запълни крими досието си през последните години. Два пъти е залавян като хулиган на пътя. През 2014 г. хока шофьор след засечка, обиждал го, наплюл го и извадил брадва, за да го сплаши да влезе в багажника.\nНа 13 март т.г. Гаргата отново вдига скандал заради лека катастрофа. Той и мутрите му карат водача на другата кола да подпише двустранен протокол, с който да признае вина за произшествието. Инцидентът става само седмица след като Гаргата е пуснат срещу 2 бона гаранция по обвинение в групово изнасилване.\nМлада дама се оплаква, че Гаргата и негови авери я насилили в помещение в кръчмата "Воеводска среща" в полите на Витоша в нощта срещу 5 март т.г. Заради обърканите показания на 29-годишната жена мутрите бяха пуснати на свобода. Тя разказала пред магистратите, че след като се гаврили с нея в продължение на 5 часа, тя успяла да избяга, но се върнала при насилниците, за да им поиска пари за такси. Защитата контрира, че мадамата е проститутка, която се ядосала, че за предоставените ласки не й било заплатено.\nЛелята на един от задържаните в акцията срещу Атанас...\nТая гарга и всякакви други подобни свраки\nтрябва да ги бият с вълчи сачми по мадята, което ще доведе до пpекратяване на популацията им.\nМалко са го били.\nИ забележете коя " адвокатка" го защитава -- бившата съдийка -гьонсурат Марияна Тодорова ! Такива като тази трябва да се трепят още по време на раждането им !\nКристина Христова от Люлин с отрязания пръст го топи тоя и повечето като него. Само ходи и разпространява кой от къде има пари какви коли краде и с какви проститутки и наркотици се занимава.\nДа живее ГЕРБ.Това е при тях.Мутри дрога. И проститутки в цялата партия.Имат си достоен вожд за подражание.\nОбщо гласували: 18684\nД-р Емилова: Млякото вкарва грипа в организма! 47084 Плащах си данъците, искам по-висока пенсия 20272 Корумпирали кмета на Пловдив с торба липов цвят 31792 Баща ми имаше коне и крави, но влезе в ТКЗС-то заради децата си 37737 Диадемата – аксесоар №1 за зимата 103438 Само проф. Вучков ни казваше истината 21388 Дайте от бюджетния излишък за млади семейства 181101 Рецептата, с която Петър Димков се е лекувал от настинка\nПърленки с маслини и сирене 215138 Кекс с ябълки и шоколад 165516 Ароматен хляб с пресни зелени подправки 199302 Кроасани с течен шоколад 397038 Пухкави бухтички с кашкавал (стъпка по стъпка) 300464 Печени кюфтета с картофи 177880 Кашкавалки с маслини 163212 Орехови палачинки с канела\n„Истината за моя баща” – търсете от днес разтърсващото документално разследване на Недялко Йорданов 3990 Студенти по медицина рисуват с бактерии (СНИМКИ) 13174 Топ 5 на най-продаваните книги на издателство „Милениум“ (11-17 ноември) 11450 Боил Банов очерта българските приоритети в програмите на ЮНЕСКО 110637 Пророчествата на Слава Севрюкова и билковите й рецепти срещу 55 болести в уникална книга 23655 Сбогуваме се с Павел Васев


9 съвета за унищожаване на децата да спират | BG.Superenlightme.com\nЕдин от най-сладките удоволствия на родителството може да бъде всяка вечер ритуала скриваме дете в леглото. Тя може да бъде кошмар. Това зависи от нас. И, да, това е важно. Децата, които се чувстват обичани, обгрижвани и безопасно, когато отида да спя през нощта е по-вероятно да бъдат оставени да починат, кооперативни, издръжливи и грижите за деца по време на часовете, през деня.\nЗнам. Знам. Родителите, които са стресирани и прекалено зает често искат да се намали като цяло заспиващо нещо кратко. Но това shortchanges родител и дете. Има нещо успокояващо и релаксиращо и за двете, когато преди лягане е време за ликвидация надолу, за вземане на място за разговор, и преди всичко, за потвърждавайки любов.\nПолезни съвети за вземане на лягане на Happy Time\nПозволете време за това.\nBedtime съчетания обикновено отнема добър час. Причината е, че преди лягане е на път дете. Има само толкова много, можете да се бърза с 3-годишен без побеждавайки себе си. Забързани нагоре е вероятно само да се събудя детето нагоре. Ако приемете реалността, че замира отнема време за развиване, няма да го възмущавам. Една обща рутинна е баня, в пижама, четка зъбите, чат, за да направи преглед на добрите неща на ден, прегръдка и две истории, малки напитка от вода, прегръдка, лека нощ. (Нищо чудно, че това отнема един час!)\nСъздаване на рутина.\nДецата разчитат на нас, за да се осигури структура, докато не може да го направи по своя собствена. Рутинна лягане предвижда, че структурата и безопасност. Когато детето не знае какво да очаква, го прави объркан свят само малко по-предсказуем. Това прави се оставят на тъмно по-малко страшно. Задаването на съчетания рано си заслужава. Това помага на детето да научат как в крайна сметка да го направим за себе си, както преди лягане и ако той се събужда през нощта.\nИзключете тези екрани!\nBedtime съчетания не трябва да включват гледане на телевизия, играят на таблет или получаване на Facebook. Изследвания показват, че сега гледам екрани до един час преди лягане пречи на съня на детето. Смята се, че синята светлина от екрана може да повлияе на циркадните ритми и да е трудно за детето да заспи. Това може да доведе до намаляване на времето, когато детето е всъщност спи. Както всички знаем, едно дете, без достатъчно сън е вероятно да бъде ексцентричен на следващия ден. Не е забавно за родител или дете.\nСлед като сте решили на рутинна, се придържаме към нея. Ако рутината е на два етажа, придържайте се към две. Даване на писмените становища за "още един, още един" ще ви създаде за нощна аргумент. Бъди твърд, но нежен и мил. Запознат съм, че никой не обича добър момент да се сложи край, но е време за сън. Тогава баста детето си в, да я целуна, и тихо излезе от стаята.\nLovies и blankies.\nМалките деца често имат плюшена играчка, любимо одеяло или понякога дреха, че те просто просто трябва да се гушка да се чувстват сигурни. Формално нарича "преходен обект", тези съкровени елементи помагат малки деца преход от събуждане да спи. Ако не направи проблем за него, най-вероятно детето ви в крайна сметка ще се откаже от него. В същото време, това е от полза за вас и двете. Детето се чувства в безопасност и ще можете да излезете от стаята.\nВ две семействата с един родител, се уверете, че рутината на лягане включва време с двете.\nТака или през ден или разделям на задачите, всяка нощ. Децата се нуждаят от редовни, щастлив контакт с двамата възрастни, които ги обичат. Лягане е много време, за да сте сигурни, че ще се случи.\nНаправете място за разговор.\nИма нещо за гушкане в по- бледа стая, която кани децата да говорят за нещата, които са най-важни за тях. Това често е времето, когато децата задават големите въпроси, да изразят своите притеснения и да споделят неща, които намирам объркващо. Това е успокояващо за децата, когато големите хора да вземат своите притеснения сериозно и да отговорят с уважение. Времето, когато родителите се разглежда като орган на всичко е кратко. Радвайте се, че докато трае.\nДеца и възрастни се нуждаят от любящ физически контакт.\nСгушвам се. Hug. Гушнеш още. Гушкане освобождава хормон окситоцин. Известен като "Чувствам се добре хормон", то и двете се чувства добре и облигации хора заедно. Това потвърждава връзката. Той казва, че това, което думите не могат да кажат. Учените са установили, че дори и гушкане децата ни, когато са млади е свързана с вземане на здрави емоционални връзки по-късно в живота. Направи история на времето в междинно време или се гушкаме в близост на леглото. Kiss малкия човек лека нощ.\nРитуалите преди сън също са важни за тийнейджърите и тийнейджъри.\nВ действителност, те са от съществено значение. Отглеждане тийнейджъри трябва да си почиват, да сляза на екраните, и да се стигне до леглото, така че те ще получат солидна 8 часа сън. Тихо, подкрепяща, пълно внимание от родителите преди лягане прави място за сериозен разговор и връзка. И не забравяйте прегръдки и една целувка за лека нощ. За да се спазват границите, питам първо и да го информира, ако те действат неудобно. Това не е личен. Това е част от възрастта. Но повечето тийнейджърите и тийнейджъри се радваме да имаме потвърждение, че идва от дори кратко малко физически контакт с родител, който ги обича.\nСвободно да се учи: защо разгръщането на инстинкта да играе ще направи нашите деца по-щастливи, по-самостоятелни\nВъзрастта на достойнството: подготовка за по-големия бум в променящата се Америка\nПодпомагане на децата да успеят в училище въпреки обсесивно-компулсивното разстройство


Поетът Стефан Иванов: Дано не се продължи без памет и без поука | Impressio.dir.bg\nРедактор : Impressio / 26 май 2020 / 18:00 924 Прочита 5 Коментара\nСтефан Иванов (Официална страница във Фейсбук)\n- Макар и че децата ще продължат да си играят, хората да разговарят, да си казват наздраве и да отпиват от чаши, да се влюбват, разделят, както и да се мият прозорци, да се пускат перални, светът не спира да се променя. Но равнодушие, апатия, лицемерие и омраза ще продължава да има. Много институции и привилегировани хора няма да виждат чуждата болка. Хищническите инстинкти ще надделяват с лекота над безсилната пред икономически, политически или виртуален юмрук интелектуална ирония или сатира. 66-и сонет на Шекспир ще е все така актуален.\nОтново ще е момент, като при миналата финансова криза, в който богатите отново да станат по-богати, кариеристите да вървят нагоре и напред, загрижените за унижените и оскърбените или за природата да отправят оправдани предупреждения за неравенство и екологични катастрофи. Ще повтарят, че именно заради взломаджийското отношение към природата се е стигнало до наличието на този вирус. И ще са прави. Поне за някои неща. Конспирациите ще процъфтяват. Здравият разум също. Нищетата и болката сред медицинските работници, хората в образованието и културата и не само сред тях ще разцъфне травматично като постоянно отворена рана. Понятието социално слаби ще се разширява и все повече хора, независимо от финансовите си възможности, евентуално ще се запитат дали са социално силни или социално слаби и дали това е променимо и как. Лобитата ще лобират.\nЕкспертите ще правят експертизи. Най-вероятно няма да се открие нова болница за деца в нова сграда в София, а не в скелет и призрак на четиридесет години. Това ще е знаменателен маркер за ценностите на властта. Най-вероятно гражданите ще продължават да са приучвани и подканяни да дават и даряват непрекъснато от своя оскъден ресурс, вместо държави и корпорации да се грижат за това, макар и държавата да стопанисва неизгодно, безотговорно и безнаказано милиарди публичен ресурс, а корпорациите да укриват данъци по легален начин.\nДано не се продължи без памет и без поука от рентгеновата снимка, на която се видя колко брутално и грубо се правят сметки за живота и смъртта на хора в името на икономиката. Човешкото същество не е само потребител, дишащ капитал или елемент от БВП. Диктаторите и "диктаторите" ще бягат от отговорност и ще търсят врагове и оправдания и ще продължат да се хвалят сами, че работят в името на щастието и просперитета на поданиците си, които имат рядкото щастие да са им се паднали.\nПустословието на политиците ще продължава в типичния им поток на съзнанието. Циркът ще продължи и за някои ще е смешен, за други болезнен, трети няма да го гледат и ще отидат за гъби и най-вероятно всички ще загубим, даже и тези, които печелят с убедителна преднина и мнозинство. Ще има надежда, ще има и безсилие. Хората, които трябва да са най-работливи, последователни, достойни и отговорни, няма да бъдат такива. Всичко отново ще се крепи на раменете и усилията на полуанонимни усърдни хора, които умно, тъпо и упорито различават черното от бялото.\nХората с добро име, контакти и връзки ще се възползват от тях и ще нехаят за конфликт на интереси, корупция, нарушаване на правилата, конформизъм, съвест, глад и бедност. Оруел казва, че за бедните бъдещето не съществува, анихилирано е, настоящето е неизбежно и то е безизходица, пълна със стрес, страх, несигурност, болести, примирение, взимане на решения, които не са в интерес на бедните - от такива за хранене и вредни навици до бързи парични кредити и кредити на доверие към политици, които се възползват от гнева и разочарованието им.\nБедните ще продължават да бъдат манипулирани. Дано някога романтизирането на бедните спре и се види защо са бедни и как условията за тяхната бедност са променими, дано обирът и експлоатацията не продължават вечно.\n- Понякога промените идват неочаквано и без да могат да бъдат предвидени по какъвто и да е начин. Понятието "хипернормализация" е от книгата на Алексей Юрчак "Всичко беше завинаги, докато вече не беше" (2006). Малко преди Съветският съюз да се срути, всеки в Блока е знаел, че системата се проваля, но никой не е могъл да си въобрази алтернатива на статуквото. Политици и граждани се примиряват с преструвката за функциониращо общество. С течение на времето заблудата става самоизпълняващо се пророчество и лъжата е приета от всички като реална и единствено възможна истина.\nЮрчак нарича именно този ефект "хипернормализация". "Хипернормализация" (2016) е филм на документалиста Адам Къртис. Той разказва история за свят, който е управляван от корпорации и е в стабилност благодарение на политиците. Историята започва през 1975 г. с фискалната криза в Ню Йорк и възникването на идеята, че финансовите системи биха могли да управляват обществото. Кризата е такава, че до края на десетилетието един милион души напускат града. Население, което се възстановява за повече от двайсет години. Сурова среща с финансова криза, която е и духовна. Филмът е ценен и интересен и представя една версия за възникването на логиката, която движи настоящето. Предстои ни да видим какво ще се случи.\n- Сюзан Зонтаг има цели две книги за опасностите, свързани с това, която и да е болест да бъде свързана с метафора. Болестта не е метафора. Болестта не е божие наказание. Болните не са виновни за възникването на болестта. Болестта е болест. Трябва да се доверим на науката в обяснението й, да вярваме в спазването на хигиенни мерки и в смисъла на грижата и отговорността за ближния и далечния, в солидарността, съчувствието и състраданието. Напоследък чувам отново изрази като голямо си дърво, което е много странна обида, защото дърветата си помагат директно и непрекъснато. Ако един е засегнат, всички му помагат.\nДърветата споделят вода и хранителни вещества чрез микоризни мрежи, а също така ги използват и за комуникация. Те изпращат сигнали за бедствие, за суша и болести, например, или нападения от насекоми, а други дървета променят поведението си, когато получават тези съобщения.\nНие, хората, умуваме, чудим се дали болният и страдащият лъже, не вярваме на болката му, казваме му, че сам си е виновен, измисляме хиляда и една причини да го игнорираме, макар и да има достатъчно храна, лекарства и покриви, оправдаваме решенията си да не помогнем, макар и всеки инстинктивно да иска да протегне ръка; стотици вторични неинстинктивни, буквални и метафорични обяснения карат човек да спре ръката си, да отмести поглед и да продължи нехайно нанякъде, докато дойде момент, в който него го боли и иска помощ. Мисля, че реалността в мисленето, четенето и най-вече в срещата лице в лице пазят от лесни обяснения, конспирации, божии наказания, апокалипсиси, предразсъдъци, пророчества, метафори, метонимии и алегории, казва Стефан Иванов пред БТА.


МОТО БГ РОК ФЕСТ В ДОБРИЧ - НДТ, Добрич, България\n2010-07-18 @ 17:12 EEST\nМощни мотоциклети, много рок и страхотно настроение - всичко това съпътстваше МОТО БГ РОК ФЕСТ, който се проведе от 16 до 18 юли, в Добрич. Организатор бе мотоклуб "Рицарите 69". Над 1 500 бяха участниците във феста, "Простор" бе огласен от ревът на 400-500 мотора. Добричлии също имаха възможността да се докоснат до емоциите благодарение на почетната обиколка на мотоциклети на града ни.\nВ нея се включиха мотористи от около 20 мотоклуба - от Русе, Добрич, Пловдив, София, Сопот, Силистра, Разград, Шумен, Балчик, Каварна. Шествието бе водено от изключително атрактивна мототриколка, изработена от автомонтьора Димитър Рачев от Добрич "Крайслер и Мерцедес нали се обединиха, и аз реших да ги обединя", сподели той пред журналисти. И разказа, че двигателят на самоделката му е от Крайслер, а задницата - от Мерцедес 190 С. Рачев е работил над изобретението си 6 години, до момента то му струва 15 000 лева. Изкушена от атрактивния вид на возилото, на него се метна и кметицата на Добрич Детелина Николова. Тошко от Пловдив пък бе сред най-малките участници в МОТО БГ РОК ФЕСТ. Той е на 11 години и се включи в проявата с вуйчо си и вуйна си, които са от Добрич. "Рокерите са забавни", сподели малчуганът, който не скри, че много харесва и музиката, която съпътства съборите. <?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nВъв втория ден на феста Детелина Николова и мотористите положиха цветя на паметника на жертвите на катастрофи в двора на храм “Света Троица”. В рамките на мотопроявата на площад "Свобода" се състоя демонстрация на майсторско управление на мотори и 40-минутно стънт шоу с мотористи от клуб "Екстрийм" от Стара Загора. Участниците се включиха в състезание между мотори, както и в томбола с голяма награда мотор Cagiva raptor super city. В първия ден от мото феста в спортен комплекс “Простор” свири групата „Обратен ефект”, а във втората вечер в програмата ще се включи и айдълът Тома Здравков. Освен това на добричка сцена забиха Killmate от София, G. Rock от Силистра и групите Kramola, Javelin, Eternal Scene, Offensive, Segmented, Gotha-G. Вчера участниците в МОТО БГ РОК ФЕСТ се включиха в поднасянето на цветя на паметника на Васил Левски по случай 173–та годишнина от рождението му. НДТ\nМОТО БГ РОК ФЕСТ В ДОБРИЧ | 0 брой коментари | Регистрация


Живот :: Формата на Гилермо дел Торо :: Monitor.bg\nФормата на Гилермо дел Торо\nСъс силно чувство за национална идентичност, мексиканският режисьор учреди стипендия за аниматори, творящи в родината му\nОт: Гергана Николова (183)\n12:00 10 Март 2018 706 Видяно 0 Споделяния Коментари\nСърцат човек, който е влюбен в киното, бори се ожесточено за каузите, в които вярва, но въпреки това прави изкуство в истинския смисъл на думата, без да претендира непременно да поучава зрителите. Това вероятно е рецептата, превръщаща един средностатистически режисьор в носител на „Оскар“. Или поне до този извод можем да достигнем, след като проследим пътя на последния кинодеец, триумфирал с отличието на Американската филмова академия Гилермо дел Торо.\n„Формата на водата“ е истински пир за сетивата. И макар че немалко любители на седмото изкуство приеха новината за успеха на лентата на оскарите заради обвинения в плагиатство, то заглавието си заслужава най-малко от гледна точка на неподправения нюх на Дел Торо да създава вълшебства за големия екран. Без ненужни спецефекти, и в този си филм той продължава да залага на фантастичния жанр, бълващ иначе ежегодно десетки, ако не и стотици продукции, в които 90% от това, което виждаме в крайния резултат, е компютърно генерирано.\nПървият, който скочи на „Формата на водата“, бе синът на отличения с награда "Пулицър" драматург Пол Зиндел – Дейвид. Само седмица преди дългоочакваното 90-о издание на наградите „Оскар“ той\nзаведе дело срещу Дел Торо\nи продуцентите на филма му. Категоричен е, че всички те „безочливо са копирали“ основната сюжетна линия, елементи, персонажи и теми от пиесата на баща му „Позволи ми да чуя шепота ти“ (1969 г.). Броени дни по-късно наблюдателни киномани пък съзряха прилики между „Формата на водата“ и „Плясък“ на Рон Хауърд от 1984 г., където впрочем Том Ханкс се разписва с една от първите си кино роли.\nЛюбовната история между нямата чистачка (Сали Хоукинс) и митичното същество, затворено от секретната правителствена лаборатория (Дъг Джоунс) е инспирирана от поне още три заглавия, признава и самият Дел Торо, макар да е категоричен, че преди въпросното дело, заведено от Зиндел, не е бил запознат с творчеството на баща му. Сред ключовите елементи, превърнали „Формата на водата“ в големия победител на оскарите, несъмнено е и посланието на заглавието – да приемем различните. Тематика, която вълнува особено много Академията още от 2015 и 2016 г. Именно тогава почетните членове бяха обвинени в няколко форми на дискриминация, най-проблематичната от които – тази срещу чернокожите. Неслучайно наградите си спечелиха името Белите оскари. Та тази година Академията заложи на масово разнообразие с мексикански режисьор за почетната статуетка в категорията, победителят в анимационната категория „Тайната на Коко“ е дело на артисти от същата националност. Джордан Пийл, който отгледа „Бягай!“ под формата на режисьор и сценарист, също си тръгна доволен от церемонията. Грета Гъруик пък бе едва петата жена, номинирана за режисьор на годината в 90-годишната история на оскарите.\n„Това е най-добрият филм на Гилермо, а аз съм изключителен фен на The Devil’s Backbone (2001 г) и Pan’s Labyrinth (2006 г). Станал е по-мъдър с времето, но е запазил същността си“, така накратко изразява гордостта си към своя колега Алехандро Иняриту, двукратен носител на титлата „най-добър режисьор“ (за „Бърдмен“ (2015 г) и „Завръщането“ (2016 г) – б.а.) и дългогодишен приятел на Дел Торо. Заедно с Алфонсо Куарон са популярни като Тримата амигос на киното. Всички те са родени в Мексико и са пробили в меката на филмовото производство в САЩ. Всички вече са и носители на „Оскар“ като Куарон взе своя през 2014 г. с „Гравитация“. Така статистиката е категорична – през последните пет години четири от отличията за режисьор са попадали в ръцете на мексикански автор (част от Тримата амигос).\nИ макар че обикновеният зрител надали проявява кой знае какъв интерес към националността на носителя на статуетката, то това е от съществено значение за Дел Торо.\n„Най-доброто нещо, което може да направи един артист, е да представи чистокръвно своята култура, но по такъв начин, че да даде уникален поглед на света към утвърдени вече жанрове“, обяснява той. От позицията на продуцент, през годините той е\nподкрепял десетки латински кинодейци,\nтой първи подава ръка на Анди и Барбара Мушиети, които миналата година ни плашиха с „То“ (по едноименния роман на Стивън Кинг). Наскоро Дел Торо учреди и стипендия за мексикански аниматори, като дава заявка, че 50% от средствата, необходими за подпомагането на творците, ще идва директно от неговия джоб.\n„Той все още е същото дете по душа, с озъртащи се от любопитство и вълнение зелени очи“, добавя още Иняриту по адрес на приятеля си. Познанството им датира от преди близо 20 години, когато Дел Торо получава подкрепа от колегата си при монтажа на своя първия професионален филм Amores perros. Дебютът си в снимането обаче той прави много по-рано – едва на 8-годишна възраст, когато се добира до стара камера на баща си. В лентите на тогавашното дете участвало цялото му семейство, а фантастиката го влече още от тогава, имайки предвид, че един от ключовите злодеи в късометражките му по онова време бил картоф-сериен убиец.\nУви, след като се утвърждава като име в киноиндустрията, Дел Торо през последните години прекарва сравнително по-малко време със семейството си. Режисьорът стопанисва три дома – в Торонто, Калифорния и Гуадалахара, където живеят децата му и доскорошната му съпруга – Лоренца Нютон, с която бяха женени в продължение на 31 години, преди да се разведат през 2017-а. Сред вероятните причини за краха на отношенията им е фактът, че Дел Торо е успявал да „посети“ семейното си гнездо едва веднъж на всеки шест седмици.\nПредаде щафетата за „Хелбой“ и пропусна визита в България\nМнозина фенове на фентъзито останаха разочаровани, когато разбраха, че Гилермо дел Торо няма да работи по новия филм за адовото изчадие, възкресено от нацисти в опит за победа във Втората световна война, или „Хелбой“. Макар в продължение на месеци самият режисьор да се опитваше да вдъхне нов живот на продукцията, той окончателно се отказа от франчайза миналата пролет. Щафетата от него пое Нийл Маршал, снимал някои от ключовите епизоди за култовата сага „Игра на тронове“, а работата по продукцията се локализира не къде да е, а... в България.\nИ макар наследникът на режисьорското столче за „Хелбой“ да обещава качествен екшън, със здравословна доза мистика и драматизъм, то не можем да не изразим поне минималното си съжаление, че на роден терен не стъпи и настоящият носител на „Оскар“. Пък макар и да сме наясно, че навлизаме в теория на вероятностите, пресмятайки какви биха били шансовете Дел Торо да реши да реализира филма си в София. А ако и вие като нас се чудите защо смятаният за бащицата на „Хелбой“ на големия екран се е отказал от опцията да режисира отново, разковничето се крие в нежеланието му да се съобразява с прекалено стриктните „препоръки“ на продуцентите на заглавието.\nВъпреки всичко ние оставаме оптимисти за „Хелбой“, а финалната битка между Дейвид Харбър (изпълнителят на главната роля) и Мила Йовович (основният антагонист) ще можем да проследим на 11 януари 2019 г.\nСръбски социалисти поискаха паметник на Милошевич\n16:38 09 Март 2018\nЕдна музика ги владее\n20:00 09 Март 2018


BlackWolf For Men [Hunter Pack] Top тренировка Stack за мъже през 2017 г.!\nHome » Review » Blackwolf » BlackWolf For Men [Hunter Pack] Top тренировка Stack за мъже през 2017 г.!\nДнес, почти всички мъже и жени са много сериозни за тяхната годност. Когато става дума да се говори за схема на фитнес, не можем да пренебрегнем любовта на мъжете към културизма.\nВ търсене на сграда, която изтръгнат телосложение, мъже полагат всички възможни усилия. Въпреки това, не всички от тях се използват по правилния път да следват мечтите за постигане на тази мускулесто тяло.\nПо време на пътуването на културизма, много хора използват културизъм добавки са известни със своите известни форми и комбинации.\nНа първо място, повечето от добавки за бодибилдинг, са съставени от съставките, които помагат за подобряване на цялостната ефективност на тренировка.\nЕдин от най-полезните хранителни добавки на пазара днес е тренировка добавки Blackwolf.\nТе са много любими на пазара, тъй като те са особено обслужва нуждите на хората да се проектира своите Blackwolf тренировка добавки за мъже.\nПравилното формулиране на Blackwolf тренировка за мъже може да ви помогне, за да замени вашата храна, без да се прави компромис вашите хранителни нужди.\nBlackwolf тренировка добавки дават огромната власт на човеците, чрез насърчаване на съхранение на енергия в тялото си, за да получите всички тях заредена за следващите си сесии тренировка.\nBlackWolf Hunter Pack за мъже\nBlackwolf придоби огромна популярност на пазара се дължи на факта, че тя е излезе с уникална формула, която е специално създадена, за да изпълни нуждите от изграждане на тялото на мъжете.\nЗа да направите културизма пътуване по-лесно, Blackwolf е предложил стека всичко-в-едно тренировка, която е предназначена за нуждите на мъжкия Алфа.\nВ тази тренировка стека за мъже, Blackwolf е събрал 3 мощни формули, за да се създаде най-добрата предварително в рамките на тренировка след добавка пакет.\nС този пакет, вие ще получите цялата помощ, от което имате нужда, преди да започне тренировката ви, по време на тренировка и дори след сесията на тренировка.\nтренировка стека Blackwolf за мъжете е идеален избор за хора, които искат да максимизират резултатите от своите интензивни тренировки във фитнеса.\nС правилното формулиране и ефективни съставки на Blackwolf тренировка стека за мъже, вие бързо ще изпитат огромни печалби с невероятна сила, по-добре издръжливост, повишаване на чистата мускулна маса и по-бързо време за възстановяване.\nBlackwolf тренировка стека за мъже съдържа всички силно формулирани продукти, които са достатъчно силни, за да произвежда добри резултати, дори когато се използва самостоятелно.\nВъпреки това, когато тези мощни продукти се използват в сътрудничество помежду си, ефектите от Blend на Blackwolf мощност ще бъде със сигурност надхвърлят очакванията ви.\nТази тренировка стека се състои от всички инструменти, които могат да ви поставят в зоната на gymming удобно, докато ви предлага огромни печалби. Можете да се насладите на мощен и енергичен зона преди тренировка с песен.\nСъщо така, можете да получите невероятна власт през интензивни и омокряне тренировка сесии с лова. В допълнение, можете да се ускори възстановяването след тренировка и растежа на мускулите с отстранят.\nНа тренировка стека Blackwolf за мъже работи в най-невероятни начин, като направите чудеса с тялото си. Просто започнете с вашия Blackwolf Pack и свидетели на всички тези големи предимства в своя собствена.\nBlackwolf Hunter Pack – идеален избор за мъже\nBlackwolf Hunter Pack е идеален избор, който съдържа всички необходими неща, които човек трябва да се докоснат, че успехът в културизма и тренировка, която е отвъд очакванията.\nНай-голям пробив на Blackwolf тренировка добавки е неговата специално проектирани Hunter пакет, който е особено формулиран за мъже, които искат да отприщи силите им, за да получите желаното от тях тяло в минимални срокове.\nBlackwolf Hunter Pack съдържа преди тренировка, по време на тренировка, а след тренировка пакет, който се грижи за всичко, че човешкото тяло се нуждае, за да подобрят резултатите си до нови нива и да подобри времето за възстановяване между и след интензивна тренировка сесии.\nС помощта на Хънтър пакет, вие ще бъдете в състояние да достигне желаните фитнес цели в по-бързо и по-бързо пътя. Той помага за разграждането на всички плата и ще бъде в състояние да станем свидетели на трансформацията на тялото, че винаги сте мечтали.\nBlackwolf тренировка за мъже дава по-силно тяло с по-икономична физика и чистата мускулна маса.\nНевероятната Blackwolf Hunter Pack ще ви предложи забележими резултати в рамките на кратък период от време. Повечето от потребителите са били свидетели страхотни резултати с Хънтър пакет в рамките само на 30 дни от тяхното използване.\nКакво е включено в Blackwolf Hunter Pack?\nBlackwolf Hunter Pack за мъже съдържа тези три мощни формули, които са предварително в рамките на тренировка след добавки.\nСледват подробности за добавки, включени в пакета Хънтър.\n1. TRACK – пред-тренировъчна Доплащане\nTrack е добавка за преди тренировка, която е предназначена да ви накара всички заредени за недвижими упражняване играта. Тя ще ви помогне да остана фокусиран във фитнеса с активните нива на ума и висока енергия.\nTRACK е силно действие формула, която съчетава всички най-добрите аспекти на енергийни напитки, включително ВСАА, креатин и Смеси.\nМощният формулата на TRACK дава резултати убийци като добавка преди тренировка. В допълнение, когато TRACK се комбинира с другите две формули на Хънтър пакет, то в крайна сметка ще помогне на тялото ви да се разширят от всякога.\n2. HUNT – по време на тренировка Доплащане\nHUNT е специално проектирана формула, която е изключителен напреднал добавка по време на тренировка. Можете да получите своите предимства като тя се използва по време на тренировка сесия.\nТя ще ви помогне да изпитат огромна разлика по време на вашите интензивна тренировка сесии, тъй като ще можете да се насладите по-дълги тренировки без чувство облян навън.\nСъщо така, HUNT ще ви помогне увеличаване на силата, подобряване на скорост и издръжливост, както и повишаване на мощността.\nУникалната формула на HUNT е пълен с ВСАА, въглехидрати, аминокиселини, витамини и минерали, така че ще бъде всичко захранва време на тренировките си и да постигнат по-бързи резултати.\n3. да премахнат – След тренировката Доплащане\nДруг важен компонент на програмата за HUNT е модерна добавка след тренировка отстранят. Той е специално проектиран да ви помогне лесно и бързо да се възстановява от интензивна тренировка.\nТой помага в ремонт на мускулите си и така да стане готов за следващата тренировка.\nЛИКВИДИРАНЕТО се смята за идеалното решение за след тренировка, тъй като неговия състав съдържа над 20 активни съставки, които работят заедно за насърчаване на тялото да ремонтира и изграждане на мускули.\nТази формула допълва другите два мощни тренировка формули на програма Blackwolf HUNT да ви предложим най-масивните печалби в най-кратки срокове.\nBlackwolf Hunter Pack Вземания\nТе казват, че най-възнаграждаване на фитнес опит за всеки мъж е този, който го оставя освежени, в допълнение към увеличаване на мускулатурата му. Когато се използват заедно, тези продукти се казва, че за да се гарантира не само посочените по-горе резултати, но също така да засили издръжливостта на строг тренировка сесии и да се намали времето за възстановяване между тренировките.\nBlackwolf Hunter Pack Ползи\nНякои от предимствата на вярно с помощта на Blackwolf Pack включва:\nОсигурява пълен фокус по време на тренировка сесия, като се гарантира, че умът ти е напълно в в играта и по този начин ви позволява да извлечете максимума от вашата тренировка.\nПовишаването на енергийната, взискателност и интензивност да се видим през най-интензивните режими тренировка.\nЗа борба с умората, което пълзи по време на усилени тренировки, позволявайки по този начин да се продължи по-дълго и да поддържа върхова производителност.\nУскорява процеса на възстановяване и по този начин ви позволява да превключвате бързо между различните тренировки.\nРемонт на всички мускулна вреди, претърпени по време на сесията на тренировка.\nBlackwolf Hunter Pack Резултати\nРезултатите от използването на Blackwolf продукти включват топ физическа форма и значително увеличаване на чистата мускулна маса.\nКъде да закупим Blackwolf Hunter Pack?\nВ Blackwolf Pack е наличен на официалния сайт, където те могат да бъдат закупени с помощта на кредитни карти и визови карти. Те идват на достъпни цени с безплатна доставка. Човек може да се купуват тези добавки от местни аптеки в повечето градове по целия свят.\nBlackwolf Hunter Pack странични ефекти\nЗа разлика от повечето продукти, Blackwolf добавки се гордеят в каквато и като няма странични ефекти. Те са научно формулирана цел подобряване на качеството на организма по време на енергични сесии тренировка без никакви шансове на опит дискомфорт. Потребителите на тези продукти поради това не трябва да се страхуваме изпитва никакви отрицателни ефекти по време на работа навън.\nОще от въвеждането на Blackwolf Hunter Pack, дизайнери на продукта са получили нищо друго освен похвала от страна на потребители от цял свят. Това е вдъхновила създаването на нова линия за жени специфични тренировъчни формули-The Blackwolf ловджийка опаковането да се даде възможност да изпитат възнаграждаване сесии тренировка пациентите от женски пол. Включване на тези невероятни продукти във вашата тренировка режим и опит седмица след седмица на максимални резултати.\nPosted by Pratiwi / April 7, 2017 / 0 Comments\nClenbutrol преглед – естествен заместител на Кленбутерол\nMarineMuscle DevilDog – Правна Anadrol стероиди Създател на мускули?\nMarine Muscle преглед: “Военна степен” American Културизъм Доплащане със стероидни ефекти, подобни на\nMarineMuscle DevilDog преглед – Най-добрите добавки за Crossfit\nClenbutrol преглед – Невероятен Fat Burner Доплащане\nРазкриването на истината зад BlackWolf тренировка добавки


Същността на полицията - „Либерален преглед“\nТова, което сигурно изненадва всеки, който се е оказал в непосредствена близост до полицаи, е колко често бива докосван от тях. Докосват го без негово съгласие и допирът може да бъде и приятелски, и неприятелски. Приятелското докосване е първата изненада. Ако сте заедно с други протестиращи и полицаят ви пуска групово да пресечете улицата, той докосва ръката ви над лакътя или по гърба. Ако се окажете лице в лице, полицаят спира пред вас и поставя ръката си на рамото ви – жест така интимен, както на куче, положило предна лапа върху вас. Усещането е изключително притеснително. Жените казват, че полицаите много добре знаят как да докосват и то особено на публично място – начинът, по който го правят, може да бъде и професионално-неутрален, и сексуално-унизителен, без ясно разграничение между тях. Полицаите добре знаят това – но и ние също. Като обръщането на електрическия поляритет от такъв, който ни защитава, в опасен за живота ни, промяната в характера на допира не се дължи единствено на личното решение на отделния полицай. Подобно на електрическия заряд в атмосферата, тя е вид даденост за цялата група полицаи, на безмълвното им усещане за явленията и на обичайната им тактика на реагиране на събитията.\nКогато полицията се изправя срещу събрали се на тротоара протестиращи – защото уличното платно е забранено за всички освен за полицията – полицаят може леко да притисне ключицата ви, да ви „задържи зад бордюра“, като протегнатата му ръка служи просто да отмери позволеното разстояние. Може дори останете в същата поза известно време, стига тялото ви да не се съпротивлява. Лекото побутване назад изисква от полицаите отделен вид и допълнително количество енергия. Палките и ръкавиците още повече разширяват полето им на досег, но също така изолират самия полицай от бруталността на ръцете и дланите му, които могат мигновено да се задействат. Един мой познат – възрастен професор по история – по време на един протест сложил ръката си най-отгоре върху защитната ограда, подпирайки се по обичайния начин при дълго стоене неподвижно. Един полицай веднага му наредил да си махне ръката. Професорът решил да се направи на герой и отказал да се подчини. Тогава полицаят използвал палката и така силно ударил ръката му, че разкъсал плътта, но без да счупи костта. Случката е показателна за конфликта, който произтича при срещата на двата допира – металната решетка и палката просто са поели ролята на заместители на самите хора. Негласното правило е, че гражданите по никакъв начин не бива да отвръщат на допира с допир.\nКогато полицаите си набележат някого, за да го арестуват, следва поредната ескалация на действията им. Един от тях хваща човека за врата или за рамената, като го напада отпред, пръстите в черна ръкавица здраво обхващат лицето му, отзад дланта обездвижва тила в долната му част, като и едновременно натиска надолу основата на врата и накрая въпросният човек бива повален. Понякога лявата ръка на полицая издърпва нагоре или разкъсва ризата или връхната дреха на човека, докато дясната ръка го бута надолу. Именно по този начин бил повален на земята един друг мой познат, поет на около четиридесет години, защото в началото на едно протестно шествие стъпил извън зебрата. Веднага след това други полицаи се нахвърлят върху поваления човек, независимо дали е мъж или жена, започват да го дърпат за ръцете и краката, коленичат върху гърба, врата или главата му, или пък с всичка сила притискат с дланите си лицето му върху уличната настилка, докато ръцете му биват заключени в белезници. Следват удари с юмруци, бой или ритане с крака. Понякога този последен етап се включва допълнително и като специално назидание, дори когато арестантът вече е обезопасен. Това може да се случи в полицейската кола или непосредствено преди арестантът да бъде вкаран в нея. Полицаите предприемат тези действия най-вече когато знаят, че трудно биха могли да бъдат заснети с камера.\nЦелта на полицейския физически допир е да направи хората податливи на допир. Всеки допир подготвя следващия. Човешката цивилизация е създала множество мощни средства за възпиране на всеки, който напада друг човек, особено ако последният не заплашва никого или няма опасност да нарани други хора. При повечето форми на насилие, които нарушават нормите на цивилизацията, дори ако то е елемент на произведение на изкуството или на дадена професия, трябва да се преминат няколко стъпки, докато то се превърне в поведенческа норма. Внезапният, придружен с насилие арест по време на протестни действия всъщност почти никога не се случва „внезапно“ и това може да се разбере при внимателно наблюдение на цялата поредица от действия на въпросния полицай. Когато полицаят поваля някого на земята, той преминава през процес на промяна, но тя е ориентирана не към целта му, а протича сякаш вътрешно и е насочена към него самия. Лицето му сменя израженията си – например заедно с крачката назад, когато разговорът или преговорите с някой протестиращ приключат – което сигнализира и промяната в готовността му за участие в тази комуникация. Непосредствено след това идва и нападението. Стоящите наоколо други полицаи пък изглеждат изненадани, дори шокирани и някак притеснени от случващото се, но те са винаги в готовност да хванат и обездвижат човека на земята, дори това да е някой, който няма нищо общо, но при нападението е бил бутнат случайно, просто защото е стоял в непосредствена близост. Полицаите в групата слагат и на него белезници.\n„Да залавят престъпници.“ Това е дейността, с която полицията най-силно желае да се идентифицира, колкото и малко време да отделя за нея. От време на време полицаите може да се натъкнат на крадци на самото местопрестъпление, или пък на хулигани, които бягат от мястото, където са пребили някого. Основната част от дейността по „залавянето“ обаче се състои в обикаляне по улиците в търсене на някого, за когото някой друг вече ги е информирал. Полицаите действат и като посредници в конфликти между противници, които може да бъдат буквално на една ръка разстояние един от друг, както когато се ударят два автомобила и шофьорите са излезли навън и си крещят, или когато при домашен скандал участниците им разказват абсолютно противоположни версии на случилото се. Истинското „разследване“ – престижната работа по установяването на първоначално неизвестен извършител на престъпление, а не просто по идентифицирането му от разказите на преките свидетели – наистина е дейност на полицията, но с нея се занимава малоброен и специализиран персонал, който дори не трябва да носи униформа.\nКогато полицията се занимава с престъпления срещу града, щата, държавата или закона, а не срещу определено пострадало лице – т.нар. престъпления без жертви, като например притежание на наркотици, незаконна работа, незаконна търговия – основната ѝ функция е да разпределя престъплението. Първо законът определя дадени материални вещи или нелицензирана търговска дейност за незаконни; полицията след това разпределя тези закононарушения. Така продажбата на наркотици на улицата става незаконна (но в аптеката срещу рецепта може); укритото и нелицензирано оръжие е незаконно (обикновено у хора в опасни, т.е. бедни квартали), незаконно е движението на неизправни автомобили (със строшени задни фарове, повреден ауспух, липса на застраховка). И така полицията посвещава огромна част от времето си да разпределя престъпленията, но го прави сред онези, които смята за вероятни престъпници – т.е. бедните и маргинализираните – и предположението непременно се сбъдва. Тези хора наистина се оказват престъпници, когато биват спрени на улицата и принудени да обърнат джобовете си или да покажат какво има в жабката на автомобила. Но ако никой не се заинтересува от тях, те никога няма да бъдат престъпници. Мнозинството от изредените в законите нарушения не представляват интерес за униформените полицаи. Закононарушителите в областта на бизнеса рядко биват установени или издирени, а когато нарушенията им се разкрият (което води до досадните процедури за постигане на споразумение), с тях се заемат регулаторни органи, професионални сдружения или акредитирани институции и само в крайни случаи и гражданското съдопроизводство, което решава проблема чрез парична компенсация. Твърде рядко се прибягва до услугите на полицията или до наказателното право.\nНай-достойната и най-добре защитимата измежду официалните дейности на полицията е „поддържането на реда“. Но тя е и най-малко дискутираната, най-рядко предмет на законите и наредбите, както и най-неспецифичната. В условията на демокрацията и равнопоставеността на гражданите, хората неизбежно влизат в конфликти, дори и без някоя от страните да е виновна или да е извършила престъпление. Някой например се възползва неправомерно от някого друг или го заплашва. Ролята на полицията в този случай е да умиротворява – а умиротворяването при гражданската демокрация самò по себе си не е нещо лошо. Напротив – то е от жизнена важност.\nНо една от разновидностите на „поддържането на реда“ е може и най-лошата от обичайните полицейски дейности. Това е налагането на терор на расова основа. Тази основна функция – неофициална или пък официално отричана, но пък всеизвестна – няма установено название. Затова пък шеговити нейни формулировки са популяризирани в последните десетилетия от афроамериканците: „управляваш МПС, но си цветнокож“, „пазаруваш, но си цветнокож“, „вървиш по улицата, но си цветнокож“. Измежду полицаите в южните щати малцина са потомци на ловците на избягали роби от преди Гражданската война, но през 20-ти век междуетническият конфликт, последвал Голямата миграция на освободените роби от Юга към останалите щати, на практика разпространи принципа на расова сегрегация „Джим Кроу“ сред полицията в национален мащаб. Ролята на полицаите в упражняването на расов терор е все още налице – дори и там, където расизмът до голяма степен е загубил сила и където в полицията са включени и хора с друг цвят на кожата. Същата тази роля може да се открие и в градове извън САЩ, като например в Лондон сред общностите с карибско и южноазиатско население, или пък в Париж сред северноафриканците в тамошните banlieues. Упражняването на расово-обусловен терор изключително много усложнява и обърква чисто теоретичното разбиране на функциите на американската полиция, тъй като то издълбава пропаст между възприятията за нея от страна на афроамериканците и на останалите граждани на САЩ, както и между очакванията им за нейната практическа дейност.\nТук ще добавя и още една основна функция на полицията: да бъде видима.\nАко понякога усетите желание да симпатизирате на полицаите, наблюдавайте най-младите между тях в моменти, когато те не знаят, че ги гледат. Млад полицай е застанал на ъгъла и гледа с очи, премрежени срещу яркото зимно слънце. От всички страни към него се приближават пешеходци: задават му въпроси, искат да бъдат упътени, заговарят го свойски, и всички те го отегчават, защото той всъщност е елемент от улицата – също като знака „стоп“. Или пък напротив – също като знака „стоп“ те го пренебрегват, заобикалят го, понякога дори умишлено и демонстративно, с презрение към униформата му.\nТака можете да разберете колко му е трудно да има в готовност подходяща фасада за всеки един от тези хора – лице, което да изглежда авторитетно, а не просто почтително. Но в паузата между срещите можете да видите и как тази фасада се свлича под тежестта на толкова много задължения. Затова и в стереотипната ни представа за измъчен полицай в момент на кратко отпускане той сваля полицейската си шапка и избърсва потта от лицето си, сякаш за да заглади инструмента, който е бил използван за тази изнурителна работа.\nОсновният стремеж на всеки полицай е непрестанно да излъчва сила, невъзмутимост, сериозност и заплаха. Но това не е възможно. Да изпълняваш полицейските си задължения означава да изпитваш унижение всеки път, когато фасадата падне – а това се случва многократно, ежедневно и е неизбежно. Самата униформа, нашивките, значките с всичките им разновидности и с блясъка, който трябва да заслепява останалите хора – всички те са предназначени да поддържат тази фасада независимо от човека зад нея. Но униформата сама по себе си никога не може да постигне това. За целта ви е нужен Робокоп. Има нещо в начина, по който полицаите носят облеклото си, в загрижеността им да пазят целостта му, което всъщност ни показва уязвимостта на тази своего рода броня и същевременно ни потиква да си представим тези човешки същества в голотата им, без защитното покритие на униформата. На полицията е приписвана свръхестествена сила, което обикновено са изразява с думата „страхопочитание“. Но в прочутия си социологически модел, включващ фасада, лице и социална роля, Ървинг Гофман се връща към тезата на германския философ Курт Ризлер, че противоположното на страхопочитанието неминуемо е срамът.\nСъчетанието на страхопочитание и срам у полицаите се вижда ясно, ако се вгледаме в наличието и проявите на симетрии и асиметрии. Така например едната от нашивките се намира над козирката на шапката, а другата – на мястото на сърцето. Пистолетът е закачен от едната страна на униформения колан, а палката обикновено виси от другата. Понякога наместо нея се носи фенер. От разстояние полицаят изглежда сякаш накривен. Едната страна на колана му го тегли надолу. Ризата му е излязла навън. Непрекъснато придърпва нагоре панталоните си. Униформените обувки са същите като на санитарите, келнерите и пощальоните. Заседналата, бавна работа, съчетана с много погълнати калории, трупа мазнини около кръста. Цялата фигура на полицая е някак увиснала.\nСимволът на североамериканския полицай от този калибър е американският донът. Тази пържена поничка няма еднозначен смисъл. Не е обичана толкова, колкото ябълковия пай. Няма националния престиж на ябълковия пай. Носи значение, но то е локално. Поничката, както и всички други пържени храни, е вкусна само ако се консумира веднага.\nИ въпреки това американският донът се радва на всеобща, макар и гузна привързаност. Всъщност ако полицаите толкова често посещават заведенията, където го продават, то е заради кафето. Така донътът потвърждава онова, което полицаите крият зад значките и нашивките си – че те са хората, които трябва да стоят будни денонощно и публично, да вършат изключително скучната си работа закотвени на едно място, с което да уверят минувачите и гражданите изобщо, че те са винаги там, на това място и наблюдават наоколо, или пък да направят невъзможно някой друг да го заеме. В този смисъл те представляват човешки пътни конуси. И пътните конуси не биха имали нищо против да ядат понички и да пият кафе, за да не заспят.\nНай-изненадващото обаче е как при по-дълго наблюдение разбирате, че полицейската работа всъщност не произтича от закона. Законът е нейно основание, но то не е съществено. На полицията ѝ липсва законът. За мене самия това беше нещо ново, което осъзнах чак когато започнах да наблюдавам полицаи, да осмислям видяното и да проучвам литературата по въпроса. В първоначалната телевизионна версия на сериала „Закон и ред“ всеки епизод беше разделен на две части. Първата беше за полицията, а втората за съдебната зала. Чак след много години прозрях, че заглавието обръща последователността. Полицията е редът. Това обяснява и способността ѝ да забелязва – но и да анатемосва – всеки символ на безредие или бъркотия. Ежедневно полицаите по цялата им йерархия се заклеват да разчистват мръсотията. Тук е валидно клишето на Мери Дъглас от Чистота и опасност – нейното сравнително изследване на понятията за мръсотия и табу в различни култури – че това, което наричаме мръсотия, е просто „материя, която не си е на мястото“.\nНикак не е лесно да напомняш на полицаите или да ги убеждаваш, че са задължени да проявяват вярност преди всичко към Конституцията. Но всъщност вината не е тяхна, а по-скоро на йерархичната организация на властта на общинско ниво. Според нея правото на достъп до всякакви юридически и политически аспекти на дейността ѝ зависи от определеното за дадено ниво заплащане, а това на полицаите е по-ниско. Оттук и едно много вредно последствие: трудно е да накараш полицаите да се чувстват отговорни в случаи, когато са нарушени граждански права или пък в някой закон е заложена несправедливост. Та нали не е тяхна работа да знаят или да вземат решения нито относно правата на гражданите, нито относно законите в държавата? Истината за действителната ситуация прозира от разказа на известния реформатор на полицията Дейвид Харис за следната случка с негов приятел от градската полиция в Окланд.\nПрез 2001 г. капитан Рон Дейвис, ветеран от полицията с двайсетгодишна служба, провел с действащи полицаи обучение по темата за расовото профилиране. Дейвис първо задал на участниците един прост въпрос: „Какво представлява вашата работа? „Интересувам се,“ продължил той, „каква е вашата мисия и каква е мисията на вашата организация? На какво ежедневно посвещавате цялото си време?“\nПовечето отговори представлявали различни варианти на „борба срещу престъпността“: „да залавяме лоши хора“, „да прочистим улиците от престъпниците“, „да не позволяваме разни хищници да се движат свободно“, „да преследваме измамници“, „да реагираме на сигнали, пристигнали по спешния телефон“, „да помагаме на нашата служба да постига целите си“, „да изпълняваме заповедите на началника“. След това Дейвис попитал: „А какво се казва в клетвата, която сте положили? В деня, когато завършихте полицейското училище и станахте полицаи, вие всички се заклехте с вдигната ръка. Какви бяха точните думи?“ … Тишина … След известна пауза един единствен полицай дал отговора, който Дейвис очаквал: „Кълнем се да защитаваме закона и Конституцията.“ А друг полицай добавил: „Ами да, така се казва в клетвата, но всички знаят в какво точно се състои работата ни.“\nАз лично не съм сигурен, че всички знаят. Не знаем нито ние гражданите, не знаят нито самите полицаи, нито политиците, нито политолозите.\nОтчасти причината реформирането на полицията засега да изглежда невъзможно е, че тя няма ясно очертано място в самата философия на демокрацията. А може би и никога не го е имала. Когато са се оформяли модерните теории за демокрацията, полицията такава, каквато я познаваме днес, е била маловажен, третостепенен фактор, който е бил добавен в последствие. И ако полицаите не се сещат за Конституцията, питам се понякога аз, дали това не е защото в самата ни Конституция полицията няма подобаващото си място?\nКато дума и понятие полиция съществува в Европа от 15 и 16 в., за да означи административното държавно управление на населението и територията – Polizeiwissenschaft при новозараждащите се германски бюрократични структури. В англоамериканския контекст полицейските сили в съвременния им вид са наследници на създадените в градовете частни наемни формирования от нощни пазачи и охранители на пространства на търговска дейност или на места за упражняването на занаяти, определени от съответните гилдии. Във Филаделфия преди Американската революция Бенджамин Франклин, както той самият разказва в своята Автобиография, способства за реорганизирането и рационализирането на едно такова формирование. Най-важната институционализация на полицията на градско ниво е предприета в Лондон през 1829 г. при управлението на министър-председателя Роберт Пийл, когато се създава Лондонската полиция (и когато съкратеното име на основателя дава на полицаите прякора „бобита“). Организирането на полицейска служба, която да функционира в рамките на даден град, рязко се разграничава от съществуващата в Европа традиция. При нея коронованите монарси са налагали дори и най-маловажните функции на полицията да бъдат пряко свързани със суверена. Това означавало, че европейската традиция, чийто корен е Франция, свързвала неразривно упражняването на военна сила, шпионската дейност и контролирането на беднячеството с поддържането на реда в градовете и с наказателното съдопроизводство. Премахнат първоначално от Френската революция, полицейският надзор бива възстановен десетина години по-късно при управлението на Наполеон. В Надзор и наказание Мишел Фуко формулира функцията на полицията в тогавашна Европа, като цитира девиза на Вател от 1762 г.: „Чрез веща полиция суверенът привиква народа към ред и подчинение.“\nПолиция и политика са две етимологически свързани думи, но фокусът на цялата ни либерална политическа традиция е предимно върху втората. Класическият либерализъм все пак отчита връзката между тях, като най-ясно това е изразено в лекцията на Адам Смит „За полицията“ от 1763 г. на необичайна за него тема и в изказване, което е важно за теорията на полицията. Според Смит за гражданското управление „полицията“ има значение само дотолкова, доколкото се ползва с достатъчно уважение, че да влияе върху това, което днес наричаме икономическа политика. Смит признава, че гражданската власт се нуждае от полицията, за да може да упражнява наказателното право, но от политическа гледна точка тя не е от особена важност:\nПолицията е второто най-общо подразделение на юриспруденцията. Думата police е френска и произлиза от гръцката πολιτεία [politeia], която първоначално е означавала политиките на гражданското управление, но сега се отнася само до регулирането на по-низшите му нива като напр. дейностите по чистотата, сигурността, цените и продоволствието. Първите две от тях – т.е. почистването на улиците по най-уместния начин и правоприлагането, но само доколкото то се отнася до законовите мерки за предотвратяване на престъпления или до методите за осигуряване на градска охрана – макар и полезни, са твърде маловажни, за да са от интерес за настоящата ми по-обща дискусия.\n„Почистването на улиците по най-уместния начин“ и „методите за осигуряване на градска охрана“ за Адам Смит са две взаимосвързани практически дейности.\nТеориите за демокрацията, основани на либерализма и обществения договор, чието начало дават Хобс и Лок и които изграждат официалната философска рамка на създадената през 1787 г. Американска република, са наистина от централно значение за политиката на наказанията, но не и за полицията. Причината е в това, че според теорията за обществения договор в силната ѝ версия, полицията не би трябвало да съществува. Защо демократичното съгласие да не може да се самоналага ежедневно, ако това съгласие е реално и се поддържа от одобрението на всеки индивидуален гражданин? Наистина теорията за обществения договор включва и ненасърчаването на грешки и поправянето им в случаите, когато договорът със сигурност е нарушен, тъй като наказанието ще бъде наложено на вече осъден нарушител, който или се е поддал на изкушението да преследва личен интерес, или е бил подведен да го направи под силата на някакъв недостатък на характера му. Но възстановяването на справедливостта може да стане единствено чрез наказателното право. Престъплението и наказанието принадлежат на юридическите процедури и на съда, които единствено могат да разкрият причината за даден факт при неговото наличие. Няма място, паралелно на или извън гражданите и техният договор, за някакъв допълващ силов орган или за още един център на власт и насилие, на посредничество или на прекъсване на процеса. Няма място за друг политически овластен участник с право на намеса, но само като подбира или събира дадени индивиди – т.е. участник с права, подобни на тези на събирачите или на извозвачите на уличната смет, както предлага Адам Смит.\nНарасналата роля на полицията в демократичните общества по никакъв начин не е довела до формулирането на теория за нейното присъствие и място в управлението, която да е пропорционална на властта ѝ и на разнообразието на нейните функции. Единственото стойностно нещо, с което разполагаме, са емпиричните изследвания, извършени в края на 20 в. в рамките на появилата се тогава социология на полицията. Те са от изключителна полза, но само за да разсеят илюзиите, а не за създаването на цялостна философия. Проучени са внушителен брой практически аспекти, които разкриват изненадващи факти относно например работните часове, организацията, вземането на решения, драматургията, участниците, професионалните нагласи и различията при прилагането на закона спрямо хора с различна идентичност и в различни ситуации. Ето как през 2000 г. описва резултатите радикалният теоретик Марк Неоклеус:\n„Нито лобито на „закона и реда“, нито критиците му от ляво успяха да изведат необходимите заключения от множеството публикувани изследвания върху полицията /…/ В огромното си мнозинство повикванията към полицаите са „рутинни“, а не свързани с престъпления: средногодишно само 15-20 % от всички обаждания в полицията са относно престъпления, а и много често това, което полицаите на място докладват като престъпление, след това в полицейското управление не се определя като такова. Според изследванията по-малко от една трета от времето, което полицаите прекарват на дежурство, е свързана с престъпления; в близо осем от десет от инцидентите, на които пристигат патрулиращите екипи от различните отдели на полицията, те самите не откриват престъпление; по-малко от 10 % от работата на полицията е свързана със случаи, които традиционно попадат под наказателните закони; едва 6 % от дежурството на патрулиращите полицаи е отделено за инциденти, които в края на краищата наистина се оказват криминални престъпления; изключително малък брой криминални нарушения се откриват от самите полицаи. Нещо повече – много често полицаите не използват наказателното законодателство, за да възстановяват реда. В САЩ един полицай извършва арест средно веднъж на две седмици, а според едно изследване между 156 полицаи от район с висока престъпност в Ню Йорк, 40 % от тях в продължение на цяла година не са извършили нито един арест за извършено престъпление.\nГорепосочените данни разбиват илюзията за борба с престъпността, с която полицията обикновено оправдава дейността си. Но още преди цели четирийсет години до същите заключения е стигнал и Егон Битнър – най-авторитетното име в областта на социологията на полицията. Ето какво пише той през 1974 г.: „Ако се вгледаме в действителната работа на полицаите, виждаме, че за мнозинството от тях честотата на използване на наказателното законодателство варира от твърде рядко до почти никога.“ Последващи публикации, които отново дължим най-вече на Битнър, пренасят ироничния тон и в самата теория. А дори и най-новаторските социологически изследвания на полицията сякаш отново и отново показват, че в нея е заложен парадокс и че налаганите от нея ограничителни мерки не работят. Полицията в чисто философски аспект няма свое място. Като професия с временен характер и вместена между тези в други институции с ясно философско основание, полицейската професия е „невъзможна“. Може би от теоретична гледна точка полицаите дори изобщо не трябва да ги има, тъй като поведението им не намира достатъчна подкрепа от всепризнатите принципи на демократичния обществен ред. И все пак, чисто практически, те трябва да съществуват, въпреки грешките си, именно защото в условията на демокрацията са се доказали като тези, които и „първи реагират“, и са „последната възможност“. Те представляват мобилизирана недефинираност и неустойчивост при всякакви ситуации, силата, която може да бъде хвърлена срещу всичко, което обществото не може да вмести или не иска да види. Следната формулировка на Битнър все още витае над изследователското поле като единствения оригинален и траен философски принос към съвременното разбиране на същността на полицията:\nМоята цел e да обясня функцията на полицията, като насоча вниманието към онова, което нейното съществуване дава на обществото и с което, при други равни условия, то не би разполагало /…/ Тезата ми е, че полицията е овластена и от нея се изисква да налага или пък, съобразно конкретния случай, да прилага със сила временни решения на новопоявяващи се проблеми, без да трябва да понася или да се съобразява с каквато и да било опозиция, както и че компетенцията ѝ да се намесва се простира до всякакъв вид спешни ситуации без никакви изключения.\nЕто това е всичко, което представлява полицията – това е нейната същност. „Преценката дали дейността, която полицията единствено е компетентна да осъществява, е в крайна сметка желателна или не с оглед на стремежите на демократичното общество излиза извън рамките на моята теза“, саркастично добавя Битнър.\nКлючовото понятие в тази дефиниция, е „налагам“ или съответно „прилагам със сила“ – и съответно абсолютно необходимото условие за предложената от Битнър представа за полицията е възможността за прилагане на сила (или дори насилие).\nИзненадващо е, че най-негативните оценки на Битнър са изцяло възприети от висшите нива на полицията, може би защото именно те осигуряват на ръководителите ѝ единственото приемливо извинение, с което да отговорят на непрестанните критики. Една от най-големите професионални полицейски асоциации днес е учредила годишна награда „Егон Битнър“ – и то сериозно, а не иронично – която се присъжда на началник на градско управление на полицията, който е издържал повече от петнайсет години служба.\nНека да си представим, че наистина искаме да знаем къде е мястото на полицията в демократичното общество. Коя от версиите за нейната роля би спомогнала за функционирането на демокрацията?\nЕдна действително полезна функция на полицията е да изнася пред погледа на обществото различни инциденти, събития и публични събирания. Полицията дава видимост на нещата. Полицаите правят картината на тези ситуации по-ярка, но никой не се заблуждава, че те са централните фигури в нея. Полицаите са синята анилинова боя, която се излива в определени канали на обществените структури, от най-малките улички до магистралите, като по този начин очертава контурите на публичното пространство, зоните на разпределение на големи групи хора и на тяхното разпръскване, на разпределение на престъпността и на сигурността. Човек инстинктивно тръгва към мястото, където са застанали полицаи и с присъствието си маркират нещо друго и нещо важно – парад, концерт, демонстрация, арест, насилие, пътен инцидент. Приближаваме се, за да изпитаме удоволствието да ги гледаме, да наблюдаваме как те превръщат ежедневните случки в драма и ритуал, как създават пространства на събитийност. Може и просто да се приближим, за да следим действията им спрямо гражданите и така да предотвратим възможността поведението им да остане невидимо и безконтролно.\nОсъществяването на полицейска дейност в условия на секретност неминуемо я дефинира като подозрителна. Същевременно обаче полицейските структури държат здраво за възможността да действат тайно, като твърдят, че секретността е необходима за успеха на героичната им роля да разкриват и разследват престъпления. И доколкото разкриването на престъпления е именно дейността, с която полицията мечтае да бъде идентифицирана, тя винаги ще се стреми към повече секретност и мълчание.\nТам, където погледът не може да стигне – в арестантската камионетка и полицейското управление – там точно стават възможни злоупотребите с полицейските правомощия. (И всъщност наред със затвора, това са местата, които една истински демократична полиция се стреми да премахне или поне да отвори за погледа на обществото). Всички познаваме онова внезапно смълчаване на тълпата, когато някой сред нея потъне в закритата арестантска камионетка – въпросният гражданин временно изчезва от демократичната общност (до предявяването на обвинение, когато правото на неприкосновеност на личността създава свое защитно пространство и могат да се търсят следи от насилие по лицето, китките и тялото). В недостъпните за погледа на обществото кухини, в които гражданинът потъва, демокрацията може да изчезне. Истинският съперник на погледа обаче не е секретността, а допирът, който се случва само между тела, които знаят какво точно се е случило, но нямат други средства, за да го докажат. Полицаите притежават допира – гражданите трябва да притежават погледа. Въпросът е защо не се изтъква достатъчно ролята на един трети елемент, който може да се вмести между погледа и допира – речта, т.е. говоренето. Говоренето представлява действителната основа на демокрацията. То е специфичното демократично измерение на човешките взаимоотношения. То възстановява добросъседското спокойствие. Най-вече да говорят е основната работа на полицаите при срещите им с гражданството. Едновременно с това обаче полицаите не биват възприемани като говорители и слушатели, а предимно като насилници. Какво точно се случва в критични сблъсъци, когато гражданите и полицаите разговарят? Как действително разговарят? И ако не разговарят, защо?\nНека да разгледаме следната хипотеза: полицаите са участници в преговори, но без достъп до закон и договор, и без необходимото красноречие. Тяхното средство не е законът. Не винаги се изразяват добре или дори свързано. Обикновено се сблъскват със ситуации на конфликт, който не са причинили те, но в които трябва да се включат като трета страна. И когато са вътре в тази ситуация, те умишлено действат разсейващо, заемат позиция на наблюдатели от разстояние, но и с авторитет. Те пренасочват вниманието на останалите участници настрани един от друг и към самите тях.\nАко използваме горната перспектива и се фокусираме върху средната позиция между бездействие, съчетано със заемане на пространство, и яростно агресивно действие, ще видим, че най-обичайната и непрестанна работа на полицаите е именно да преговарят – но отстрани, защото по някакъв начин те отказват до разберат или дори да се заинтересуват каква е била първоначалната цел на конфронтиращите се. За полицаите са важни съвсем различни критерии, които не винаги се харесват от останалите. Може ли този човек да получи обвинение за това, което е извършил? Трябва ли да бъде насила преместен или временно закаран другаде? Кога мога да си тръгна и как да сплаша тези граждани дотолкова, че да не се скарат отново и да не се налага полицията да се върне? Полицаите водят преговори без да имат определена цел или насока. Единственото, което искат, е да прекратят необходимостта от собственото им присъствие, стига да не са на място, което трябва да бъде забранено за достъп на други хора. Но те винаги си задават и още един, отделен въпрос – дали да преместят даден човек от хоризонталната равнина на конфликта във вертикалния механизъм на наказателното право, а това е процес, за който в крайна сметка те няма да носят отговорност и в който те самите няма да се наложи да участват.\nДори маловажни нарушения и престъпления без жертва се превръщат в преговори между полицай и гражданин извън обсега на закона, който се намира отвъд всеки от тях. В този случай резултатът от преговорите може да бъде „предупреждение“: „ОК, ще те пусна, но с предупреждение.“ Предупреждението привидно изглежда като нещо официално. Но то не съществува в текста на закона, нито е юридическа категория. То е обаче една от най-важните категории на полицейското мислене и е такава, каквато е добре да запазим, а не да ѝ се противопоставяме, въпреки че е произволна и се прилага несистемно. Предупреждението бележи ключовия момент, когато без да „бие отбой“ или да признае грешка, полицаят всъщност заявява, че в някакъв смисъл победител от преговорите е гражданинът.\nНека все пак да погледнем на полицията в най-благоприятната ѝ светлина. Полицаите съществуват, за да можем да забележим, че са застанали на ъгъла на улицата или в метростанцията и така да сме спокойни, че на публично място сме защитени, ако някой се опита да ни окраде или да ни притеснява. Полицаите съществуват и за да съобщят на водачите за затворена лента на пътя (като застанат вътре в лентата) или за ремонт (като застанат пред него), или пък, че даден увеселителен парк е отворен (като застанат на входа). Полицаите служат да съобщават събитийност, а в някои случаи самото им присъствие ни пази от опасности.\nЕстествено всичко изглежда различно, ако мислим, че опасността, която те пък си мислят, че виждат, сме самите ние. Когато полицаите фокусират поглед върху афроамериканец, тормозят и обиждат афроамериканец, препречват пътя на афроамериканец, и в края на краищата изваждат оръжие и убиват афроамериканец – което дори и през 21 век се случва редовно, независимо от кое управление или район на САЩ са тези полицаи – то е на първо място защото Америка все още мисли расово. Кражбата на трудова сила от Африка, за да бъде построена новата държава, е нейният грях, за който тя все още не се е разкаяла, нито пък за унищожението на коренното население. И досега не е изчезнал напълно безумният, но добре измислен механизъм на кодиране на разликата между свободни граждани и роби по цвят на кожата, и то не спрямо действителния широк спектър на нюанси, а чрез опозицията „бял-черен“ – разделение метафизично като ден и нощ, светло и тъмно, благородно и примитивно. Полицаите са като жреци на зримото и на погледа – и те прилагат точно този начин на гледане спрямо всеки гражданин с видимо африкански произход.\nРазликата между едно място, което изглежда чисто, подредено и мирно, и друго много подобно, но разхвърляно, хаотично, объркано, шумно и конфликтно, не е просто въпрос на някакви естетически норми, които полицаите носят със себе си, а на това, което те си мислят, че ние искаме, на това как обществото вижда. Но кои сме ние? Социологът на полицията Питър К. Манинг, един от най-добрите етнографи на полицейското поведение, убедено твърди, че полицаите негласно се ръководят най-вече от представата си за това как изглеждат в очите на гражданството, когато патрулират или извършват арест. А много от формулировките, чрез които те си въобразяват „порядъчните граждани“, „свестните хора“, „хората изобщо“, докато те самите прилагат всъщност липсващи стандарти за ред, в крайна сметка ги отчуждават от реалното гражданство. Идеята, за която полицаите имат най-малко яснота, е какво „свестните хора“ искат и как желаят да бъдат третирани.\nПолицията е била създадена с идеята да обслужва и отговаря на изискванията и нуждите на гражданите не само защото се е смятало, че по този начин е можело да се предотвратява престъпността или да се възпират нейните източници, но и защото тя е била предназначена да действа символично, така както гражданите един към друг в случай на нужда. Символичното централно място на полицейската дейност като изразител на колективната грижа на индивидите един към друг не може и не бива да се подценява. Законът се е появил като средство за формализиране на условията, при които полицията трябва да действа или не може да действа, но не осигурява основанията, върху които тя действа или би трябвало да действа.\nНасилието също е нещо, с което полицията е снабдена като техника, която единствено тя има право да използва в службата си да пази общото състояние на ненасилие сред обществото, при което на гражданите никога да не се налага да използват един към друг позволено от закона насилие – то е, така да се каже, пренасочено към полицията. Но и този формален способ в края на краищата дефинира полицията чрез прилагането на насилие.\nНа полицията е позволено да подбужда към насилие като средство за намиране на изход в критични социални ситуации, както и да добавя насилие, когато счита, че изходът от такива ситуации е неясен. Но ако опитаме да се вгледаме и да вникнем в същността на полицията, ще открием, че това ѝ право се превръща в начин на инжектиране на пробно насилие в самото сърце на обществото, и то публично. Полицията пробва какво насилие ние гражданите сме готови да позволим и срещу кого. Но това не бива да ни утешава, защото няма гаранция, че ще се опълчим срещу ужасните неща, които полицията може да ни покаже. А и съседите ни пък може и да подкрепят подобни злини. Може и да нямаме никаква представа как да премахнем тези злини. И все пак полицейското насилие се различава от други форми на насилие и доминация, които нямат видимо присъствие и не са под обществен контрол. Полицията публично измерва доколко обществото може да понася насилие, дори и когато то се срамува от това.\nПревод от английски: Зелма Каталан\nДоц. д-р Зелма Каталан e преподавател в катедрата по англицистика и американистика на Софийски университет „Св. Климент Охридски“. Водила е теоретични курсове в бакалавърската степен по Викторианска и съвременна английска литература и литературна стилистика, , превод, литературен и културологичен анализ. Между 2008 и 2017 година ръководи магистърската програма по превод към специалността. Автор е на монографиите „Политика на иронията в зрелите романи на У. М. Такъри“ (2009) и „Разказваемост в първоличните романи на Чарлс Дикенс“, както и на множество публикации в български и чуждестранни издания в областта на английската литература на 19 и 20 век, наративност и фикционалност в романа, стил и дискурс в литературни и нелитературни текстове, културологичен анализ на популарното кино. Била е лектор по български език и литература в университетите в Лийдс и Шефийлд, Великобритания и гост-професор в Щатския университет на Ню Йорк - Олбъни, САЩ, където преподава курс по британска литература на 20 век. Изнасяла е лекции в няколко европейски университети. Понастоящем като хоноруван преподавател води курса „Жанр, стил и превод“ в МП „Превод“ в специалността „Английска филология“.


Православен храм в Бяла - след 100 години | Dnes.bg Новини\nПравославен храм в Бяла - след 100 години\nЦърквата е построена предимно от дарения\n27 юли 2018 22:52, Надежда Йосифова\n3923 гледания | Още видео\nНова църква беше открита и осветена тържествено в град Бяла, Русенско. Това е първият православен храм, изграден в региона от 100 години насам, като средствата за построяването му са главно от дарения. Сред дарителите е и премиерът Бойко Борисов, който присъства на церемонията днес.\nЦърквата ще носи името на Св. Пантелеймон, който се почита на днешния ден. Идеята за построяването й в кв. "Гара Бяла“ датира още от началото на 90-те години на миналия век, но едва през 2016 г. се прави първата копка.\nЗа жителите на квартала откриването на новия храм е огромен празник и надежда за по-малко нещастия. Църквата е била мечта и на патриарх Неофит, служил навремето тук в метална барака.\nНовият храм е пример и за приятелството между България и Румъния. Като дарител участва кметът на побратимената община Градинари, майсторът на иконостаса и иконописецът също са румънци.\nЦърквата получи много подаръци за празника, сред които и частица от мощите на Св. Пантелеймон, съобщава Bulgaria On Air.\nОще по темата: Бойко БорисовцъркваХрамдаренияБяла\nНад 300 акта за по 5000 лева заради почивка на пейка в парка\n16 нови болни от COVID-19 за последното денонощие, общо вече са 354\nЗапочва експериментът с бързите тестове на първата група от 1000 души\nЛекар: При COVID-19 се използват и кортикостероиди\nД-р Кунчев: Ще се обсъди вдигането на карантината в Банско\nНационалният щаб обмисля и декларация за движение в града\nПрограмист иска да вози медици до болниците със заразени пациенти\nЗдравен работник: Не искам шоу, а нормално отношение в държава\nМестят ежедневните брифинги от 17:00 в 08:00 часа\nЧасът на Земята събра близо 160 хиляди българи онлайн\nКъм НАП: Защо не се удължи срокът за декларациите от физическите лица?\nотвратен преди 1 година\nБ Б бил дарил за храма ....... боже опази ако е вярно но с негови лични пари не е ..\nНОВИНАТА Е ХУБАВА, НО ТОЗИ, КОЙТО Е НАТРАПИЛ ТАМ СВОЕТО ПРИСЪСТВИЕ Я ПОМРАЧАВА.\nВсъщност новината не е, че е построена черква, а че Вождът е благоволил да отиде там.\nДарението на Борисов от личните му пари ли е, или пак е дарил държавни пари?\nМай е второто.\nС какво по-точно е хубава новината?! Всеки месец никнат църкви но всеки ден се топим повече и повече!\nТъпи говеда даже на такава хубава новина трябва да си излеете помийте..не ви съжалявам положението.\nманиту -индулгенция преди 1 година\nболница след 500.....\nМанчо преди 1 година\nЧерквата е фабрика без комин и печатница за пари.\nЛука 2:14 преди 1 година\nСлава на Бога във висините, И на земята мир между човеците, в които е Неговото благоволение.\n10:39 Прокуратурата влезе в ТЕЦ "Бобов дол" заради горене на отпадъци\n10:31 Да се защитим и онлайн: Не слагайте ЕГН и телефон за парола!\nТръмп: Пикът на смъртност в САЩ ще е след 2 седмици\nЗатягат мерките в Пловдив, 2500 души са под карантина\nПо време на изолация: Нели Петкова представи "Broken"\nБългарка в Барселона: Испанците не спазваха препоръките, вече са уплашени\nСкандал в Англия! Ас на Вила зове за правила, после ги нарушава\nЩе има ли футбол? УЕФА постави краен срок на клубовете\nЗаради пандемията: Байерн ще е "пас" на пазара\nОт Челси, Интер и Реал: Моуриньо назова идеалния си отбор + СНИМКИ\nToyota затваря временно всичките си заводи в Европа\nКоронавирусът спира втората Арабска пролет\nЗахариева: Още 766 българи искат да се приберат у нас от чужбина\nВодят се и разговори с Турция, за да се намали километричната опашка от тирове по границата, каза въ...\nБизнесът: Законът за извънредното положение е зле написан, трябват промени\nЧаст от автомобилните производители пренасочиха производството си към предпазни маски\nДжак Грилиш наруши карантината и катастрофира