STAN: Po čínské návštěvě chceme diskusi s ministrem vnitra o stavu práv a svobod - Starostové a nezávislí\nHlavní stránka Info a média Tiskové zprávy STAN: Po čínské návštěvě chceme diskusi s ministrem vnitra o stavu práv a svobod\nSTAN: Po čínské návštěvě chceme diskusi s ministrem vnitra o stavu práv a svobod\nPředsednictvo STAN ostře protestuje proti způsobu, jakým policie zasahovala během návštěvy čínského prezidenta v Praze. STAN proto bude iniciovat debatu s ministrem vnitra o dodržování lidských práv a svobod ze strany úřadů. Diskuse by se kromě ministra Milana Chovance měli zúčastnit i experti na ústavní právo a odborníci na bezpečnost.\n„Předsednictvo je znepokojeno jednáním policie v době konání návštěvy čínského prezidenta, a doufá, že selektivní přístup k demonstrantům nebyl na politickou objednávku. Toto podezření bude muset ministr vnitra či vedení policie vyvrátit. Musíme si být jisti, že naše demokracie není na cestě k autoritativnímu režimu,“ říká zastupující předseda STAN Petr Gazdík.\nPředsednictvo hnutí upozorňuje, že návštěva čínského prezidenta ukázala, jak křehký je stav české demokracie.\n„Když jsme byli podle Miloše Zemana pod tlakem USA, tak při průjezdu americké vojenské kolony mohli být odpůrci i příznivci kdekoli a svobodně vyjadřovat svůj postoj, včetně nápisu Yankee go home. Teď Zeman tvrdí, že jsme se od tohoto tlaku osvobodili - a výsledkem je, že při průjezdu kolony čínského prezidenta není možné vyjádřit protičínský názor,“ říká člen předsednictva STAN Věslav Michalik.\nPředsednictvo STAN považuje za závažné porušení práv a svobod následující okamžiky:\nUzavření některých prostranství bez předchozího upozornění pro české občany, nikoliv ovšem pro organizované skupiny Číňanů a příznivce čínského režimu.\nRozhodné zásahy policie na několika místech proti pokojným protičínským demonstrantům a naopak benevolence vůči často agresivním pročínským organizovaným skupinám.\nVynucené sejmutí tibetské vlajky v blízkosti hotelu, ve kterém bydlela čínská delegace. Policie to zdůvodnila "bezpečnostními opatřeními", přičemž stažená roleta na okně nevadila.\nProhlášení mluvčího policejního prezídia Jozefa Bocána, že lidé mohou protestovat, ale jinde, na "nějakém bezpečném místě, aby nedošlo k ohrožení bezpečnosti a veřejného pořádku".\n„Debata s ministrem je o to důležitější, protože existuje novela shromažďovacího zákona, která by dala ještě větší prostor úřadům veřejná shromáždění a demonstrace regulovat nebo i znemožnit,“ dodává poslanec Jan Farský (STAN).


Stydím se umřít ve dne | Jsem Andrea\nStydím se umřít ve dne\n26. listopadu 2014 v 23:30\nUmřeme již? Ne, stydím se umřít ve dne, na světle.\nSvětlo má schopnost odhalovat, jenže také nespočet příležitostí k vytváření stínů a všemožných odlesků. To tma neumí, ta si na nic nehraje.\nDodává tedy tma svou relativní pravdivostí odvahy? Možná ano, možná ne. Tma je valnou součástí našeho života, ať už o ní víme, nebo netušíme. Někdo ji dokáže využít, někdo z ní má respekt, někdo se ji snaží odehnat a někdo nemá ponětí, že tma je dílem jeho bytí. Někdo si myslí, že tma dokáže pouze spoutat a umlčet, někdo ji vnímá jako své přirozené prostředí. Přec také ze tmy jsme vzešli a v ní, po několika dobách světelné éry, skončíme.\nPojem tma je bez pochybení velmi abstraktní. Tedy alespoň pro nás samotné. Nemáme zrak přizpůsobený k tak vznešené činnosti, jako je nahlédnutí do jejího obsahu a prozkoumání všech informací, které v sobě pečlivě uchovává.\nChceš zemřít ve tmě, protože ti dává naději, že stále může existovat něco lepšího, než co nabízí světlo? Protože jedině to, co světlo nabízí, už známe. Myslíš, že smrt ve tmě ti zajistí poznání? To je jen naděje, jež ti koluje v žilách. Je tma naděje? Žíly s nadějí ale mohou být zpřetrhány kdykoli, stejně jako tma vycházejícím Sluncem. Pokud vykrvácíme, stejně tak jako tak zemřeme na světle.\nTma je dílem našeho bytí. Tedy chceš zemřít v tom, co sis sám vytvořil, v jistotě?


Folder: Home >> Stropní držáky\nNaklápěcí stropní držák pro LCD 10-37 TVS-FPT37, nastavení 50-80 cm\nNaklápěcí stropní držák pro LCD 10-37 TVS-FPT37, nastavení 50-80 cm. Naklápěcí stropní držák BARKAN pro LCD obrazovky Patentovaný mechanický systém BARKAN se skrytou kabelovou šachtou Použitelný pro většinu LCD obrazovek (VESA standard 50/75/100/200). Výrobce: Barkan\nNaklápěcí stropní konzola TVS-LCD41 pro TV 10 - 30, délka 50-85 cm\nNaklápěcí stropní konzola TVS-LCD41 pro TV 10 - 30, délka 50-85 cm. Naklápěcí stropní konzola pro LCD obrazovky s VESA 200x100 adaptérem. Snadná montáž. Support Watch Hisolution sklopný stropní držák s jedním kloubem. Výrobce: Support Watch\nStropní naklápěcí držák Stell SHO 1070 pro TV 32-60, od stropu 57-79,8 cm\nStropní naklápěcí držák Stell SHO 1070 pro TV 32-60, od stropu 57-79,8 cm. Stropní naklápěcí univerzální držák na LCD/plazma TV. Maximální nosnost 80 kg, Odsun od stropu 57-79,8 cm. Náklon až -20°. Výrobce: Stell\nStropní teleskopický držák BT 7582 LCD do 23 s kloubem do 10kg, VESA 100x100 a 75x75mm\nStropní teleskopický držák BT 7582 LCD do 23 s kloubem do 10kg, VESA 100x100 a 75x75mm. Stropní teleskopický držák BT 7582 LCD do 23 s kloubem do 10kg, VESA 100x100 a 75x75mm Výrobce: B-Tech


Zbytek trenerskyho týmu (+fyzioterapeuti atd) zůstal, nevíte?\nNikde se o tom nepsalo.\nMísto nich plzeňský srdcar Bečka a Ticháček.\nA Tichacek je pro nás dobra zprava, špatná zprava nebo jaká je to vlastně zprava?\nNo snad lepsi zprava, nez bicik s jeho hecou\nPokud se z toho nevyklube Tichacek s jeho Hecou, tak ano\nBičík jde do Béčka, Šmarda byl odejit.\nTicháček bude pokračovat se Špitem.\nZáleží jak si Dočkal tým trenérů postaví. Jednoho asistenta už si ve Vrbovi definoval.\nZase ty bláboly s Dočkalem.\nNebylo to je o Dočkalovi, ale i Čelůstkovi,Krejčím,Hanckovi,Pavelkovi....\nAhaaaa! Tak v tom případě je to v naprostém pořádku!\nKdyby dělal problémy jen Dočkal, tak letí sám.\nŽe trenér ztratí kabinu není žádný sparťanský pojem.\nTakhle musel být odvolán i sám Mourinho z MU, když za nim hráči nešli.\nA když se teď Vrba nebude líbit jiným pěti hráčům, tak ho vyhodime příští týden znova jo? To je logika...\nNení důvod k tomu přistupovat pesimisticky.\nZase tak často se to neděje.\nTakze hraci, kteri si vsichni prosli zahranicnimi kluby a vetsina z nich je daleko za ocekavanim. Takze klasika, vzpoura.\nPsalo se, že odchází Šmarda a přijde Bečka s Ticháčkem, ale ofiko jsem ještě nic neviděl.\nNa webu zatím jen Kotala nahradil Vrba.\nTak to nebyl špatný sen. Ach jo.\nJestli se s Kotalem nepočítalo, tak je dobře, že se odvolal teď. Nicméně Vrba... To jsou ztracené dva roky, dýl tady stejně nebude, jelikož si troufám tvrdit, že u nás nebude úspěšný. Ale tak jako jsem dal čas všem trenérům, tak i Vrba má u mně dvě přípravný období, ale fakt mu nevěřím. Vůbec.\nJe to škoda. Další promarněná šance posunout Spartu k modernímu klubu.\nJá jeho hulvátské chování nemusím, ale je to jeden z nejlepších trenérů u nás.\nA řekněme si, že už možná nikdy nenadejde situace, kdy můžeš vyzkoušet relativně nepřijatelného trenéra pro fanoušky bez hrozby nepřátelské atmosféry na stadionu.\nDostane dostatek času, aby Spartu pozvedl a pokud se to povede, tak protesty nebudou.\nVrba byl úspěšný se Šádkem a Berbrem v zádech. Bez nich tak moc úspěšný nebyl. Samozřejmě byl to Křetínského mokrý sen, tak ho tady máme. Jsem zvědavý, jak mu Rosický bude vodit posily\nTřikrát dostal Plzeň do LM. Postavil kádr převážně z našich odpadlíků. 3 pokud se nepletu skončil v LM na 3 fleku. To chceš říci že to je taky díky Sadkovi a Berbrovi ?\nV naší lize vyhrával díky nim a díky nakloněné rovině. Jeden titul vyhráli třeba díky gólů, který nikdo neviděl. V předkolech měli zpravidla štěstí jako kráva na los i v samotných zápasech.\nLidi mají fakt krátkou paměť.\nMožná máš pravdu. Ale momentálně to je nejlepší možnost vybudovat s toho materiálu kolektiv a dostat z nich maximum což v Plzni dokázal. A hlavně je to lepší volba než Bílek. Hlavně Vrba má určitě motivaci ukázat , že to není odepsány trenér. Prostě dejme mu čas do léta a pak bych soudil .\nJa si treba pamatuju ze hrali peknej utocnej fotbal, pokud teda chceme vzpominat. A tym si poskladal sam z hracu ktery sparta nechtela. Nijak nerozporuju ze se plzni pripiskavalo, ale nektery lidi uz mi prijdou fakt nechutne zaujaty\nA hlavně při 1 působení celá republika čuměla s otevřenou pusou na ten styl.\nBohužel on od té doby všude hraje ten stejný styl, na který už dneska bohužel nikdo s otevřenou pusou koukat nebude. Možná proto už pak nikde moc úspěšný nebyl. Starého psa novým kouskům nenaučíš no Tím spíš, když s těmi starými kousky byl úspěšný.\nTo jo no. Je velka otazka, jestli jeste znovu neco takovyho zopakuje. Jak pisu niz, spis si myslim, ze to proste nevyjde, protoze problem sparty neni primarne v osobe trenera... Podle me i kdyby tehdy toho trpisovskyho kreta vzal tak tu nezvlad co ve slavii\nStesti jako krava na los, to je vtipny v kontextu toho, ze my jsme dostali Suboticu a stejne jsme s ni vypadli.\nDvě slova, které mluví za vše:\nHacken, Vaslui - EL\nŽilina, Malmö - LM\nKdyž vezmu jak my neměli proti FC Kodaň žádnou šanci a oni je rok nato vyprovodili s prstem v nose z předkola LM.\nTohle nema cenu, pohary Vrba proste umel, at se to nekomu libi nebo ne. Hlavne bych na nej picoval, az tu vyhori, ne jeste kdyz pod nim borci nekopli do mice...\nV jeden čas se říkalo Plzni česká Barcelona. Čí to asi byla práce? Berbra nebo Vrby? Jinak v Česku byl Vrba vždy úspéšný. VŽDY\nBejt moderní je k hovnu. Ve Spartě nejsou lidi, kteří by měli schopnost, dovednost, nadání, zkušenost, VŮLI posunout ji blíže ke sportovní úrovni Salzbugu nebo Ajaxu. Nebo Slavie.\nAle třeba se teď po letech konečně zvolil trenér, který bude vědět, co chce hrát. V tom je Vrba absolutní world-class. Jsem si jistej, že přinese to, co nám chybí. Každý hráč bude přesně dělat to, co má a na co má.\nNávrat ke čtyřobráncovýmu systému je velká šance k další konsolidaci týmu. Hrát to, v čem bylo 90% našeho kádru vychovanejch. Čtyři beci. Křídla. DZko. A to řikám jako absolutní Contefil.\nKdyby přišel někdo třeba z toho Ajaxu, který by dostal pravomoc nastavit klub tak, jak to funguje v moderních klubech. Ale to je kdyby. Navíc by se toho muselo hodně změnit ve vedení. Asi by ale bylo lepší, kdyby teda prvně prisel na místo sportovního ředitele...\nze hraci vypustili zapas s bohemkou,aby se zbavili Kotala?\nNe, hráli jsme špatně všechny 4 zápasy, ale nedopadlo to až teď.\nPlus na podzim namátkou Pardubice, konec s Jabloncem.\nPrý se uvažovalo lehce i o něm, i když hlavně na podzim 2019. Kdo sledujete bundesligu, jak hrajou mužstva pod ním ? Fungovalo by to ?\nJá si tak nějak přál třeba i německýho trenéra, si myslím, že s jejich disciplínou a řádem by to mohlo fungovat. Samozřejmě, musel by být vysledovaný, žádný úlet, alekvalita.\nPaneboze, tohle je jak na Tipaci v chatu, myslíte, ze padnou dva? Myslíte, ze vyhrají domácí?\nSamozřejmě, ze nikdo neví jak by to fungovalo... Co tady čekas proste za odpověď?\nSorry, ale jsi úplně hloupej ? ”Kdo sledujete bundesligu, jak hrajou mužstva pod ním ? ” Co je na tyhle otázce tak nezodpověditelného ? Místo otázky ”Fungovalo by to ?” jsem měl použít spíš ”Mohlo by to fungovat ?” a zeptat se, jak se jako trenér jeví.\nAhooj z Norska\nJa uz tu Spartu nejakej cas sleduju jen vzpovzdali. Koukam, ze budu asi v mensine, ale ja za sebe si myslim, ze jestli mame sanci se pod nejakym trenerem vyhrabat z tech sracek tak Vrba je urcite prvni komu bych chtel verit(stranou klubismus to je mrtva vec), takze ho za sebe relativne schvaluju. Nicmene mam velkou obavu, ze tady o jmeno nejde a ve vysledku se ukaze, ze problem sparty je hlubsi, da se rict strukturalni. Nicmene Pavlovi drzim palce jako kazdymu, kdo tady polozi hlavu na spalek.\nKohokoliv jiného než tohoto zmetka.\nJestli jste z příchodu Vrby rozladění, zkuste si představit, jak se na jeho příchod tváří Limba, Paclík, Šádek. Nebo Vlk a fanoušci podobného ražení.\nMně k úlevě stačí vědět, že druhá varianta byla Bílek.\nTo je taky jediný co mě utěšuje, že mohlo být hůř\nMe ta Bilkova varianta pripada reseni ve stylu :Hral jsem pod tebou v repre radsi nez pod Vrbou😂\nMyslim samo Rosu\nJa mam Misu Bilka rad vubec by mi ve Sparte nevadil.\nŠpatnej trenér to není, naopak, ale Sparta potřebuje to nejlepší. Zvlášť v současný době, kdy má Slavie Trpiše, tak potřebuje někoho, kdo bude schopnej hrát konkurenceschopně s nima a to si myslím, že by Bílek nebyl. I když z objektivních důvodů si myslím, že na to nebude stačit ani Vrba.\nUmel to s kabinou vic nez Kotal. Dokonce vzal tym do kina na 300 bitva u thermopyl.\nMe by taky nevadil, ale styl ci spis nestyl jeho hry ano\nMě zajímá, jestli Šádek na tu vrbu objedná firmu nebo je tak nasranej a chce ji pryč okamžitě, že už ji tam v tuhle chvíli vykopává sám\nMě by zajímalo, jestli si odpářou taky z dresů ty hvězdičky za tituly, co pod Vrbou získali. A nic na tom nemění to, že jim k tomu často dopomohl Berbr..........\nNa netu je nějaký článek, kde skalní fanda Plzně říká, že už tam snad nestojí.\nNevím,zda to myslel obrazně nebo ji fakt šly pokácet.\nSly je spravne, jsou to plzensky kurvy\nTak z tohoto aspektu ano, ač jsem to tak původně nezamýšlel.\njsem nad nějakým vtipným hejtem na Krkovičku, pak jsem si ale řekl, že to není o něm, ale o klubu - takže doufám, že tu vydrží třeba 10 let, protože by to znamenalo, že se Spartě začne dařit. Uvidíme...\nPřesně tak. Radši bych, aby tu byl 10 let Holoubek, ale budiž. Je to výběr majitele a změna velikosti příchodu Stramaka, tak snad i se podaří změnit zažité stereotypy, co pořád Spartu srážejí (zranění, nesmyslné nákupy hráčů, nedostatečná fyzická připravenost, Dočkal, ...). Vrba má velké předpoklady tu změnu k lepšímu u nás provést. Jen nevím, co se bude dít, pokud ani tenhle krok nevyjde.\nJestli to nevyjde, tak se na to snad DK už vysere\nNa titulce Sportu píšou, že Rosický chtěl Bílka, Vrbu si zřejmě prosadil DK.\nWow, Ty si blesk...\nJestli je to pravda, mněl by se Rosa DK tomu vysrat.\nA co bude dělat? Vladní tiktok? Vždyť by ho už nikdo nezaměstnal.\nTvoje starosti by chtěl Rosa mít.\nTak nevíme, podle čeho se rozhodoval. Oba trenéry zná z repre, jako kapitán s nima často seděl na tiskovkách. Třeba by po trenérské stránce dal přednost Vrbovi, ale má obavu, jak si poradí s tlakem, který v Plzni ani u repre moc nedával, zatímco Bílek se s ním vypořádal líp, ačkoli do něj novináři jeli mnohem víc než do Vrby.\nHlavne Vacek k tomu dodava, ze to konzultoval s radou starsich. Takze Bilek se jim evidentne jevil jako “ pro ne prijemnejsi” varianta\nTohle nechápu. Co mají hráči kecat do výběru trenéra! Ty mají makat a večer být rádi, že můžou konečně ulehnout do pelechu. Zejména u pana Dočkala bych to doporučoval!!\nJo, i z toho pohledu je vyber Vrby pozitivni. Chapu, ze v Barce jim Messi taky keca do toho, kdo bude trener, ale jednak jim to tam uz taky moc nefunguje a pak Messiho u nas nejak nevidim. Navic byt starsi neni zadna zasluha\nSice stará zpráva, ale vypadá to, že Křetinský se vyžívá, když má v klubu lidi, co táhnou jiným směrem: z historie Hřebíkovské křídlo x Otava, Svoboda a kol., pak Holas, Požár se měli úplně jiné představy než Otava, Svoboda a spol., Stramaccioni x Ščasný apod.. To se bohužel musí projevovat.\nPochcana slama4.2.2021 5:58reagovat\nTak kohopak si tata Vrbicka privede z Ludogorce?\nKeseru na hrot.\nZtracenýho syna Kirila Despodova? 😁\nz Plzne Limbu\n1 ... 408 409 410 411 412 413 414 415 416 417 418 419 420 ... 7810


Dvacáté Letní slavnosti staré hudby již tento týden zahájí měsíc oslav | OperaPlus\nOpera plus » Hlavní » Hudba » Dvacáté Letní slavnosti staré hudby již tento týden zahájí měsíc oslav\nDvacáté Letní slavnosti staré hudby již tento týden zahájí měsíc oslav\nredakce, 10.07.2019 0:04\nVe čtvrtek 11. července 2019 začíná jubilejní ročník nejstaršího pražského festivalu staré hudby. Letní slavnosti staré hudby tentokrát zahájí ve zvlášť slavnostním duchu koncertem s názvem Jubilate Deo, ve kterém spojí síly domácí vokální soubor Cappella Mariana a drážďanská Instrumenta Musica. V kostele sv. Šimona a Judy společně představí monumentální díla určená původně pro velkolepé prostory benátských a saských chrámů. Koncert v přímém přenosu odvysílá Český rozhlas Vltava a přenáší jej také na vlnách Eurorádia (EBU).\nTémata:Capella Mariana Collegium Marianum Jana Semerádová Letní slavnosti staré hudby Vojtěch Semerád\nCollegium Marianum (zdroj LSSH)\nLetní slavnosti staré hudby pozvou letos návštěvníky na dobrodružnou cestu za objevováním staré hudeb již po dvacáté. Hlavní dramaturgyně festivalu Jana Semerádová vzpomíná, jak v počátcích festivalu na přelomu tisíciletí nikdo z organizátorů netušil, co se z Letních slavností staré hudby stane: „Je to fenomén, o kterém se mluví, přehlídka toho nejlepšího z oblasti staré hudby, jejíž ozvuky doznívají daleko za hranicemi Prahy a České republiky. Letošní ročník je bilanční a výjimečný, ale díky pečlivému důrazu na výběr míst a pestrost repertoáru, je každý ročník sám o sobě svátkem.“. Letní slavnosti staré hudby se v každém z uplynulých dvou let zaměřily na specifickou oblast či tematiku a pomohly tak odkrýt celou řadu hudebních i hudebně-historických souvislostí. Ředitelka festivalu Josefína Knoblochová dodává: „Letní slavnosti staré hudby jsou festivalem s vlastním přesvědčením, vizemi, vkusem a názorem, festivalem otevřeným novým podnětům a výzvám a nabitým inspirativní energií.“\nÚvodní koncert se koná v kostele sv. Šimona a Judy v Dušní ulici. Ten je díky svým balkónům a ochozům ideálním místem pro provádění vícesborových skvostů autorů, jako jsou Giovanni Gabrieli, Orlando di Lasso nebo Heinrich Schütz, kdy jsou skupiny zpěváků a instrumentalistů rozmístěny v chrámovém prostoru tak, aby využily všechny jeho akustické možnosti a efekty. Benátky byly v 16. a 17. století Mekkou evropského sborového umění a inspirací pro mnohé autory ze Záalpí. Právě na tuto fascinaci a vzájemné ovlivňování poukazuje tento koncert. Brilantní Cappellu Marianu doprovodí instrumentální soubor, který v saských Drážďanech založil Ercole Nisini, původem z Itálie, který je fenomenálním hráčem na sackbut, tedy historický pozoun. Autorem hudebního nastudování je Vojtěch Semerád. Vedle zmiňovaných sackbutů se na pódiu představí altové a basové dulciany (fagoty), cinky (dřevěné dechové nástroje, které se ovšem díky druhu nátrubku obvykle řadí k žesťovým nástrojům), teorba (basová loutna) anebo „arpa doppia“ – barokní trojřadá harfa.\nProgram pak pokračuje koncertem s převážně španělským repertoárem a s názvem Corazón español dne 22. července v Zámku Troja, dále vystoupením belgického vokálního kvinteta Utopia v Klášteře sv. Anežky České, kde 25. července uvede program Rosa mystica a v něm skvosty franko-vlámské renesanční polyfonie. Další projekt zve posluchače opět do Zámku Troje, kde budou tentokrát tón udávat mistři francouzského baroka a jejich komorní kantáty a instrumentální díla. V programu nazvaném V zahradách múz se představí pět špičkových francouzských a českých instrumentalistů a skvělá francouzská sopranistka Chantal Santon-Jeffery. Poslední červencový den bude patřit lahodnému souzvuku violy da gamba a loutny v podání dvou virtuosů (Due virtuosi), Vittoria Ghielmiho a Lucy Piancy. Velkolepý závěr jubilejního ročníku 8. srpna v Rudolfinu pak bude patřit opět francouzské hudbě, tentokrát ve spojení s tancem. Špičkové vokální sólisty Katherine Watson (Velká Británie) a Reinouda Van Mechelena (Belgie) doprovodí orchestr Collegium Marianum. Pásmo sestavené z těch nejkrásnějších árií a instrumentálních kusů Jeana-Philippa Rameaua, Jeana-Marii Leclaira a dalších vzniklo po vzoru představení, jaká se v 18. století hrávala v královském sídle ve Versailles – odtud název Večer pro krále. Děj, který vedle dvou pěveckých protagonistů vyprávějí také dva taneční sólisté ze soboru Les Cavatines, nás provede scénami od něžného Pastorale přes dramatickou Bouři, Svár a Podsvětí až k závěrečnému shledání a smíru.\nSoutěž o vstupenky: Meditatio


Apollo 11: Nejdetailnější záběr | Multimédia | Články | Astronomický informační server astro.cz\nÚvodní strana > Články > Multimédia > Apollo 11: Nejdetailnější záběr\n16.03.2012 20:45 Martin Gembec Vytisknout článek\nApollo 11: Nejdetailnější záběr\nMísto přistání Apolla 11 detailně. LROC / NASA\nSonda Lunar Reconnaissance Orbiter má možnost manévrovat, a proto se jí podařilo z výšky pouhých 24 km nad měsíčním povrchem pořídit dosud nejlepší záběr místa přistání prvních lidí, mise Apollo 11.\nNa snímku pořízeném kamerou LROC (Lunar Reconnaissance Orbiter Camera) můžeme pozorovat neuvěřitelné detaily. Jsou to například stopy zanechané v prachu Armstrongem a Aldrinem z jejich krátkých vycházek. Jižně od přistávacího modulu vidíme experimenty Lunar Ranging RetroReflector (LRRR) s nedaleko odloženým krytem a Passive Seismic Experiment Package (PSEP). Nahoru a doleva od modulu jsou stopy vedoucí k místům, kde stojí videokamera a měla by tam být někde i vlajka (ta ale při startu nejspíš spadla vlivem proudění prachu kolem - dohlédá ji tam někdo?). Stopy vedoucí doprava k "Malému západnímu kráteru" jsou od neplánované Armstrongovy vycházky k tomuto kráteru, z níž pochází i pěkné panorama kráteru a přistávacího modulu v pozadí. Shoda všech detailů, jako jsou malé krátery v okolí a kameny, je naprosto neuvěřitelná. Ačkoli na Měsíci, kde není atmosféra, by nás to nemělo překvapit.\nMísto přistání Apolla 11 v širším kontextu. LROC / NASA\nZajímavé záběry najdeme i na jiných místech. Například Apollo 12 přistálo nedaleko kráteru, na jehož vnitřní stěně stojí sonda Surveyor 3. Ta je dobře rozlišitelná, včetně stop astronautů. Narozdíl od Apolla 11 měli již astronauti dvanáctky více volnosti a vyrazili i dále od místa přistání. Podobně delší vycházky byly k vidění také u Apolla 14.\nMise Apollo 15, Apollo 16 a Apollo 17 již měly k dispozici lunární vozítko a tak najdeme jejich stopy na velkém území a kromě toho je tam k vidění i vozítko samotné.\nVýše uvedené záběry nelze chápat jen jako důkaz přítomnosti lidí na Měsíci. Takový úžasný výkon ani důkazy nepotřebuje, a když tak tyto snímky jsou jen střípkem do mozaiky, jakým je například přítomnost stovek kilogramů hornin z Měsíce u nás na Zemi nebo to, že Sověti vůbec neprotestovali, že tam nikdo neletěl a nepřistál. Je hloupé, že si dnes ještě někteří lidé myslí, že tam Apollo nepřistálo, ale i to je přece úkolem astronomického serveru. Ukázat, kam až dokáže lidská hloupost zajít, když podobné věci občas někde slýcháme.\nZdroj: web LROC.


Renault: Zpátky na bodech - SvětFormule.cz\nDomů / Aktuální články / Renault: Zpátky na bodech\nRenault: Zpátky na bodech\n9. Říjen 2011, 18:48\t Redakce Světformule\n„V první řadě je dobré být zpátky na bodech. Bohužel safety car nám nepomohl, ale nakonec jsme získali dva body a udrželi se tak před Force Indií.“\nVitaly Petrov (9. místo): „Startovali jsme na střední směsi pneumatik, dělal jsem vše pro to, abych svou pozici udržel. Protočil jsem hodně kola, ale jinak se mi start docela povedl, kdybych startoval na měkkých, určitě bych nějaké pozice získal. Naším cílem bylo skončit před Force India a taky se nám to podařilo. Když jsem ke konci závodu přezul na měkké pneumatiky, cítil jsem více přilnavosti a předjel tak mnoho aut. Je škoda, že Sergio (Perez) byl příliš daleko. Teď jedeme do Koreje, kde doufám, že opět skončím v top desítce.“\nBruno Senna (16. místo): „Z mého pohledu to bylo zklamání. Vitaly mě ve druhé zatáčce trochu zavřel a bylo pro mě tak obtížné se dostat zpátky. Po zbytek závodu jsem byl často v provozu a pneumatiky rychle odcházely. Celkově si myslím, že jsme se z tohoto víkendu dost naučili. I přestože jsme toho před kvalifikací moc nenajezdili, zvládl jsem se dostat do Q3 a rozhodně jsme zde byli silnější než v Singapuru. Doufám, že v Koreji opět získám nějaké body.“\nEric Boullier (šéf týmu): „V první řadě je dobré být zpátky na bodech. Měli jsme odlišnou strategii od většiny týmů, pro Vitalye fungovala dobře, jenže pro Bruna ne. Bohužel safety car nám nepomohl, ale nakonec jsme získali dva body a udrželi se tak před Force Indií. Na závěr bych chtěl jménem celého týmu pogratulovat Sebastianovi Vettelovi k druhému titulu mistra světa.“


Tomáš Portyk už popáté za sebou zvítězil v anketě O nejlepšího sdruženáře České republiky | Czech ski\nDvanáctý ročník ankety O nejlepšího závodníka a trenéra České republiky v severské kombinaci ovládl v hlavní kategorii popáté za sebou Tomáš Portyk (na snímku). Čtyřiadvacetiletý odchovanec LSK Lomnice nad Popelkou, který aktuálně hájí barvy Dukly Liberec, zvítězil s výrazným náskokem před oddílovými kolegy – druhým Ondřejem Pažoutem a třetím Janem Vytrvalem. Mezi juniorskými sdruženáři byl hodnocený nejvýše Jan Šimek, kategorii žen ovládla Tereza Koldovská a pozici nejúspěšnějšího trenéra obsadil reprezentační kouč Marek Šablatura.\nTomáš Portyk kraluje seniorské kategorii nepřetržitě od ročníku 2015-2016. V této sezoně mu prvenství zajistila nejen 27. příčka v klasifikaci Světového poháru, nejlepší umístění z českých reprezentantů, ale také trojice kvalitních výkonů s pořadím ve dvacítce nejlepších: 11. a 17. Val di Fiemme,13. Ruka. V závěrečných závodech však u něj podobně jako u dalších českých sdruženářů nastal pokles skokanské formy a bojoval pouze o body na konci třetí desítky.\n„O minulé sezoně nemohu říci, že se povedla, ale ani to, že mi nevyšla – byl to takový střed. Samozřejmě však od sebe očekávám víc, zvláště když vím, že na to výkonnostně mám. Kdybych v závodech nebo provizorních kolech předváděl skoky jako v tréninku, výsledky by byly výrazně lepší. Svazuje mě nervozita, abych soutěžní pokus nepokazil, ale právě kvůli tomu se mi úplně nevydaří. Chci však na sobě dál pracovat a věřím, že skokansky půjdu nahoru… Současnou situaci v souvislosti s koronavirem zvládám docela dobře. Jsem doma v Lomnici nad Popelkou, kde se věnuji suché přípravě, běhám a chodím do posilovny nebo sauny. Od konce sezony jsem neměl lyže na nohou a krásně psychicky odpočívám,“ hodnotí pětinásobný vítěz ankety Tomáš Portyk.\nŽeny/juniorky/dorostenky: 1. Tereza Koldovská (Ski klub Harrachov) 155 bodů, 2. Jolana Hradilová 92, 3. Hana Fadrhonsová (JKL Desná) 27, 4. Karolina Sadvarová (Ještěd Liberec) 26, 5.Lucie Svobodová 19, 6. Gabriela Puškášová (obě Nové Město na Moravě) 1.


Vanquish: Zbavte se tuků na břiše jednou provždy! | On-line časopis pro ženy Joy - joyonline.cz\nVanquish: Zbavte se tuků na břiše jednou provždy!\nVsaďte na moderní technologie!\n08.09.14 / redakce\nPřístroj Vanquish je mezi metodami neinvazivního hubnutí novinkou. Stačí nasměrovat účinky vysokofrekvenčního pole na břišní partie a díky postupnému ohřívání pomalu rozpouštět a redukovat tukové vrstvy. Přístroj nijak nepoškozuje kůži, zacílí své frekvence jen na problematické partie a ani na svaly a vnitřní orgány tedy nemá žádný vliv.\n„Celá procedura je bezkontaktní, takže se přístroj pacienta nedotýká. Po zapnutí terapie Vanquish automaticky proměří tkáň a naladí se na frekvenci ideální pro tuk. Ošetřující pouze dohlíží na průběh a kvalitu ošetření,“ uvedl Jiří Pumprla, vedoucí lékař kliniky estetické medicíny Vila Krásy.\nCelý průběh vyšetření trvá pouhých 30 minut a pro dokonalé výsledky je doporučeno opakovat terapii alespoň čtyřikrát. A výsledky? Až deset procent původního obvodu pasu dole! K proceduře navíc není třeba zásadní změna jídelníčku ani workout navíc. Nezapomeňte ale ny zvýšený příjem tekutin, který proces hubnutí urychluje!\nVíce informací na: http://www.btlaesthetics.com/cs/


Pracovně exkurzní víkend v Jánské dolině - Jeskyňář.cz\nUplynulý víkend jsme se rozhodli strávit u našich kolegů ze Speleoklubu Nicolaus v Jánské dolině v Nízkých Tatrách. Novajda s Mírou vyrazili jako předvoj již ve čtvrtek večer. Páteční slunný den strávili povrchovou procházkou a sběrem hub. Bohužel v následujících dnech bylo slunce vystřídáno takřka nepřetržitým deštěm. Pošmourné počasí nás provázelo po celý zbytek našeho pobytu. Já jsem díky neodkladným pracovním povinnostem za nimi dorazil až v pátek večer.\nV sobotu ráno jsme se v cca 9:00 odebrali se členy místního speleoklubu do 3 km vzdálené jaskyně Zlomísk. Vstup do této lokality se nachází asi 20 m nad úrovní cesty a je tvořen uzamykatelnou skruží. Jedná se o vstup uměle prokopaný. Původní vchod je situován vysoko ve stráni a je znám od nepaměti. V dnešní době je z bezpečnostních důvodů zasypán. V jeskyni se střídají úzké plazivkovité prostory s monumentálními dómy a chodbami. Velký kontrast rovněž vytváří nádherná výzdoba s popadanými balvanitými bloky a sintrovými deskami. Toto je typické pro všechny jeskyně v téhle oblasti. Je to dáno blízkostí oblasti se sopečnou činností. Vždyť dodnes jsou v nedalekém Liptovském Jánu aktivní termální vývěry. Lokalitu jsme si částečně prolezli a členům místní speleoskupiny pomohli na dvou nadějných pracovištích v těžbě.\nSoučasná délka polygonu je po posledních objevech asi 10 800 m. Jedná se o nejdelší jeskyni v celé Jánské dolině. Vylezli jsme asi v 16:00 a naznali, že exkurzí nám bylo málo. Proto jsme po večeři navštívili ještě Velkou Stanišovskou jeskyni. Tato se nachází v bezprostřední blízkosti základny. Vchod je tvořen mohutným portálem, v jehož dně se nachází uzávěra v podobě uzamykatelných kovových dveří. Lokalita, díky své snadné přístupnosti a blízkosti údolí, byla navštěvována již od dávnověku. Z tohoto důvodu v ní byla většina výzdoby poničena a stěny jsou potaženy zasintrovanými sazemi. V zadních částech těchto mohutných chodeb se nachází Jezírkový dóm, což je jediné místo, kde v těchto spodních patrech zůstala výzdoba zachována. Šikmo ukloněné dno je tvořeno kaskádovitě uspořádanými sintrovými jezírky. Celá pravá stěna je vyzdobena nádherným sněhobílým sintropádem. Chodba končí obrovským neprůlezným závalem. Kousek od vstupu se nachází odbočka s krátkým vertikálním stupněm, vystrojeným žebříkem, který vede do horních pater. Tato patra byla objevena v pozdějších dobách, kdy již jeskyně byla zabezpečena. Z toho důvodu zůstala zachována výzdoba. Na konci chodby čeká velké překvapení v podobě dvoupatrového dómu – Klenotnice. Toto místo je opravdu hodno svého jména. Koncentrace speleotém všech možných forem a barev je úchvatná. Celková délka chodeb tohoto systému je něco málo přes 3 km. Na neděli jsme měli naplánovanou povrchovou procházku na hřebeny – Ohniště. Bohužel počasí nám nepřálo a předpověď slibovala silný vítr na vrcholcích. Z tohoto důvodu jsme změnili plán a neděli strávili na základně. Novajda vystrojil na skalce nad Velkou Stanišovskou trenažér a pilovali jsme techniky SRT a nácvik záchrany z lana. V odpoledních hodinách jsme se přidali k poslední výpravě a navštívili Malou Stanišovskou jeskyni. Tato se nachází pár desítek metrů od Velké Stanišovské a do nedávných dob byla volně přístupná. Vzhledem k této okolnosti a délce cca jen asi 800 m byla veškerá výzdoba takřka zničena. Členové SK Nicolaus ji na vlastní náklady turisticky zpřístupnili a zabezpečili. Komerčně v ní provádí tak trochu jinak, bez betonových chodníčků a barevných světýlek. Provedli nezbytné úpravy k eliminaci úrazů a každému návštěvníkovi zapůjčí čelovku. Protože se jedná o jejich vlastní lokalitu, jeskyně byla donedávna volně přístupná, nelze této aktivitě nic vyčítat. Na rozdíl od jiných aktivit u nás v MK Zbytek odpoledne a večer jsme strávili koupelí v termálních pramenech v Liptovském Jánu.\nPondělí jsme zasvětili kultuře a navštívili Múzeum ochrany prírody a jaskyňárstva v Liptovském Mikuláši. Nachází se ve dvou budovách. V první je umístěna prezentace vlastní speleologie, ve druhé jsou vytvořeny expozice fauny a flóry místního regionu. Suterén druhé budovy je věnován expozici minerálů. Po tomto vyčerpávajícím kulturním zážitku se nám opět zastesklo po přírodě a rozhodli jsme se pokořit další lokalitu. Vybrali jsme si Medvědí jeskyni. Jedná se o horní paleopatra jaskyně Zlomísk. Vchod se nachází asi 80 m nad úrovní silnice, na úbočí vápencové skalky. Je tvořen nízkým širokým portálem. Od vstupu pokračuje šikmo ukloněná chodba, ve sklonu cca 45 stupňů, do velkého křižovatkového dómu. Z tohoto pokračuje další šikmo ukloněná chodba vpravo dolů, končící velkým závalem. Další chodba z křižovatky pokračuje směrem vzhůru na další rozcestí, odkud vybíhá mnoho malých plazivek. Tato část jeskyně byla známa od dávnověku. Jeskyně byla pojmenována podle pozůstatků medvěda jeskynního. Jedna z plazivek pokračuje prokopanou chodbou až k uzávěře. Dále byla tato místa objevena až v pozdějších dobách.\nPrůkop pokračuje vertikálním stupněm až do nových prostor, jež jsou ve znamení mohutných chodeb 15 až 20 m vysokých a několik desítek až stovek metrů dlouhých. Všechny chodby jsou ukončeny závaly. Jeden z nich byl v minulosti prokopán asi 40 m dlouhou plazivkovitou chodbou a bylo dosaženo vyšší etáže. Jako jediná se tato chodba honosí krásnou výzdobou. Bohužel je opět zakončena velkým závalem zvaným Krakatoe. Délka chodeb tohoto paleopatra je cca 3 km. V úterý jsme si pobalili svoje saky paky, uvedli základnu do přijatelného stavu, abychom se nemuseli styět při další návštěvě a vyrazili na západ. Po cestě jsme ještě navštívili Demenovskou dolinu s notoricky známými veřejně přístupnými jeskyněmi. Z celého tohoto systému o délce 35 km jsme navštívili pouze přístupné části a to Ledovou jeskyni a našim moravským rodákem Aloisem Králem v roce 1922 objevenou jeskyni Slobody. po té jsme se spokojeně rozjeli k domovu. Pár foteček jsem umístil na rajče.\nKomerčně nekomerční zájezd za krásami podzemí Liptova\nNávrh na změnu času výroční schůze\nKungurská Ledová jeskyně (Кунгурская Ледяная пещера)\nSilvestr na boudě…


Rozhovor s Jiřím Siegelem | Bydlení IQ\nRozhovor s Jiřím Siegelem\nRozhovor Jiřího Schmidta s Jiřím Siegelem proběhl před čtyřmi lety: v roce 2008, kdy architekt Siegel podpořil stavbu hotelu Metropol na místě vlastní realizace.\nPrincip rozhovoru je takový, že si budeme pár hodin „hrát na pravdu“, protože jsme tady přece kvůli architektuře. Rád bych vás tedy požádal, abyste mi dovolil zeptat se na cokoli, a rád bych vás zároveň požádal, abyste se mnou mluvil úplně „na plnou hubu“, protože vás nijak nezneužiju.\nDĚTSTVÍ A ŠKOLA\nKde a jak jste vyrůstal?\nVyrostl jsem na Žižkově v jakési kondelíkovské rodině moc hodných lidí. Táta byl vyučený holič. Pak si v Praze na Žižkově zařídil parfumerii. Samozřejmě mu to brzy všechno vzali, a tím ho úplně odsoudili. Když jej donutili, aby šel do penze, bral 250 korun měsíčně. Rodiče se o mě ohromně starali. Hodně jsem četl.\nVšechno. Odebíral jsem Elk DP, půjčoval jsem si knihy, diskutoval jsem\nJak byla tehdy dostupná odborná literatura?\nMálo. Občas jsem si nějak pomohl. Například jsem chodil do Americké informační služby na Národní třídě. Tam jsem se poprvé seznámil s prací Richarda Neutry. V časopisech byly jeho věci a mně se to líbilo. Pídil jsem se po tom, co a jak. Pak to zavřeli, ale měl jsem zase jiné možnosti, protože jsem se s basketem dostával do ciziny a odtud jsem si knihy a časopisy vozil.\nJaké časopisy v té době architekti četli?\nL´Architecture d´aujord´hui. – Ten byl nejkomplexnější. Nebo americký Record.\nMěl jste nějaké koníčky?\nMěl. A hodně. Kromě mé profese, která se stala mým celoživotním koníčkem, bylo ještě několik zásadních, kterým jsem se plně věnoval. Měl jsem to štěstí, že mě ovlivňovaly postupně. Nejdřív jsem dělal sport. Mimo jiné basketbal. Byl jsem členem týmu, který se stal v roce 1947 akademickým mistrem světa,\ni týmu, s kterým jsem hrál na olympiádě v Londýně v roce 1948. Mezitím jsem pilně hrál na piano. Pořádně jsem se začal hudbě věnovat, když jsem skončil\ns basketem. Velice jsme se spřátelili s Karlem Vlachem a členy jeho orchestru, s kterými jsem mnohokrát společně swingoval při různých příležitostech.\nA nejen s nimi. A konečně nyní píšu. Nejen o tom, co se týká architektury. Prožil jsem toho dost a napsal jsem o zážitcích svých i svých přátel už pět knížek, které byly vydány.\nKdy vás poprvé napadlo, že byste chtěl být architektem?\nMatčin bratr byl stavitel – průmyslovák u známé bubenečské firmy Zíma. Jako dítě jsem u něj viděl výkresy a časopisy a už jsem od toho neodešel. Nakonec jsem udělal zkoušky na fakultu. To ještě šlo, protože to bylo v roce 1947. Pak přišel osmačtyřicátý, ale to už jsem měl za sebou „Londýn“, takže jsem byl svým způsobem trochu chráněný.\nJaký vliv na vás měli rodiče při tom, když jste přemýšlel o svém životním povolání?\nBývali by chtěli, abych dělal obchodní akademii a převzal kšeft. Ale nechali mě, abych si vybral, co chci, a hrozně mně fandili. – Vytvořili mi k tomu všechny podmínky.\nJaký byl váš první dojem z pražské fakulty architektury?\nByl jsem nadšen, že jsem se tam dostal, a měl jsem velkou úctu ke svým pedagogům. Bohužel ne všichni události z roku 1948 na fakultě přežili. Doba rozdělila studenty na komunisty a na ty druhé. Nám, tedy těm druhým, nevadilo, že s námi studují i ti, jejichž politické názory jsme nesdíleli, ale to, že mnozí z nich byli zlí a mnohokrát dokázali úmyslně škodit. Nebylo nezajímavé, že tato skupina studentů se snad neuměla ani usmát. Každý, kdo se smál nebo usmíval, jim vadil, protože vznikalo podezření, že se některým daří dobře i bez vazby na komunistickou stranu, což bylo podezřelé. Vzájemně jsme se neměli moc rádi, což trvalo po celou dobu studií. A trvalo mnoho let, než jsme se dozvěděli, jak dokázali ve smyslu pokynů na stranických schůzích fakulty škodit profesorům i jinak smýšlejícím studentům.\nSplnila škola vaše očekávání v tom, že vás naučila chápat architekturu?\nTo je zajímavá otázka. Pokusím se přesně odpovědět. Byl jsem ještě\nz generace, která chovala velkou úctu k profesorům, protože jsme o nich něco věděli. Přestože tam byli hlavně ti ze staré školy, uměli pro nás připravit ohromné programy a my jsme to baštili.\nNa které pedagogy nejraději vzpomínáte?\nHodně mě ovlivnili dva. Dr. Jaroslav Otruba nám imponoval svou noblesou. Měli jsme radost z toho, jak si úspěšně vedl i v mezinárodních architektonických soutěžích, a velice jsme si vážili jeho názoru, kterým komentoval studentské práce. Byl profesionálem každým coulem, a když něco řekl, bylo o čem přemýšlet. Dělal nádraží v Prostějově nebo administrativní budovu v Praze na Kubánském náměstí (dnes sídlo společnosti Skanska, pozn. aut.). Druhým pedagogem, který mě značně ovlivnil, byl překvapivě Alois Houba, o kterém se tradovalo, že dělal druhou státnici na fakultě tolikrát, že po jejím úspěšném ukončení už na škole zůstal jako profesor. Ale pozor, byl to velice chytrý a dobrý pedagog. Moc toho nenakreslil, ale uměl perfektně posoudit i ocenit naši práci. Navíc byl playboy a nám imponoval. Ale hlavně nás dokázal pro architekturu doslova zblbnout. Vštěpoval nám, že architekt musí na to, co dělá, myslet pořád. V autě, v tramvaji, i když usíná. Teprve když na něco přijde, tak může začít kreslit. To jsem převzal. Funguje to.\nStátnice jste udělal hladce?\nS druhou státnicí jsem to neměl zrovna lehké. Při ústní zkoušce mě vyhodili\nz politiky s tím, že za tři měsíce mohu přijít na jakýsi reparát. Situace mě donutila, abych prostudoval kvanta bolševické literatury, takže jsem měl dojem, že v této oblasti toho znám snad víc než Lenin. Při dodatečné zkoušce mě čekalo početné auditorium studentů, kteří byli zvědavi, jak si povedu. Snad jsem si ani neuvědomil závažnost situace, když jsem zkoušející řekl, že jsem zvyklý jednat férově, a tudíž ani od ní nečekám rány pod pás. Nakonec jsem prošel, a tak jsem se dostal z fakulty.\nPak jste šel na praxi?\nAno. Byl jsem se Zdeňkem Vávrou rok a půl u Josefa Havlíčka. To mi hodně dalo, protože Havlíček byl ten „vyprávějící“ architekt. Převzal jsem po něm tvrzení, že architektura se musí povídat. Tužka má být na stole až tehdy, když něco o něčem vím. Anebo obráceně: Napadne mě nějaká kravina, tak si ji zaznamenám. Havlíček měl takzvanou „mizgrubnu“, což byla stará komoda. Vždycky, když ho něco napadlo, tak to tam uložil. Říkal, že nápadů nikdy není tolik, aby se k nim nevrátil. Jednou za rok bednu vybral a vždycky tam něco našel. To jsem dělal celý život a dost se mi to vyplatilo. Po Havlíčkovi jsem byl u Antonína Tenzera.\nDělal jste u něj na návrhu hotelu Jalta na Václavské náměstí?\nNe. Ten už se stavěl.\nNa škole jste věděl, že nemůžete všemu věřit a některé věci si musíte ověřovat jinde. Když jste se jako čerstvý absolvent vydal do praxe, co formovalo vaše základní, „páteřní“ životní názory? Podle čeho jste se řídil?\nFormovala mě celá řada aspektů. Byl jsem tvrdohlavý, ale o všem jsem ochotný diskutovat. Přátelil jsem se s Karlem Vlachem, Jiřím Šlitrem nebo Vladimírem Preclíkem, v pozdějším věku jsme se stali přáteli s Miroslavem Horníčkem. Těch lidí, kterých jsem si vážil, bylo hodně. Z nich jsem tyl a pro sebe jsem si v sobě zanechával jejich stopy. Tím jsem si vytvářel poměrně dost široký názor. Co pro mě tehdy bylo hlavní? Tak nějak všechno. Tím, že jsem dělal sport a muziku a společensky jsem se stýkal s mořem lidí, hodně jsem toho vyslechl. Naši samozřejmě byli antibolševici, ale doma jsem ani tak neměl přesné direktivy, že by mi říkali, co mám a co nemám, ale spíš mě nechali, abych se díval. Teď to můžu říct: můj názor zformovali ti špatní lidé na fakultě. Díky těmto lidem jsem získal pevný názor, který jsem nikdy nemusel měnit, a to nejen názor na architekturu.\nPotom, co jste si byl jistý, že jste udělal všechno, aby váš názor byl pevný?\nJistě. Měl jsem určitou sebejistotu, ale ta se ke mně jenom plížila. Spíš jsem byl v rozpacích, jestli je to dobré, či ne. Teprve, když to někdo další ocenil, tak jsem o tom začal přemýšlet. Neměl jsem období, které mívá řada lidí, že namalují tři čáry a najednou jsou ohromně top.\nOd Tenzera jste šel rovnou do Sportprojektu?\nPřišla padesátá léta a s nimi prověrky. Mně nedali jedničku, takže jsem musel ze státního ústavu. Tak jsem se objevil v Pozemních stavbách spolu s dalšími, kteří prověrkami také neprošli. Tam mě vyzvala tělovýchova – protože mě znali z londýnské olympiády – že se vytváří tělovýchovná investiční skupina, jestli bych tam šel. Chvilku jsme dělali posudky a investorskou činnost, ale pak byly vytvořeny podmínky pro zřízení projektového ústavu. Ujal se toho inženýr Vorel, u kterého jsem jako šéf jednoho ateliéru působil dvacet let. Když Vorel odešel do penze, doporučil jsem nového ředitele a ten mě po roce ze Sportprojektu vyhodil.\nMůžete mi přiblížit vaše pracovní metody?\nV ateliéru jsem byl vždycky první. Nenáviděl jsem ranní šéfovské absence. Práce mě bavila a usiloval jsem o to, aby bavila i moje spolupracovníky. Měl jsem pod sebou lidi, kteří to respektovali. Ale vyžití ve Sportprojektu mi nestačilo, takže jsem se zúčastňoval soutěží a přes tehdejší Architektonickou službu jsem dostal možnost vytvořit celou řadu projektů.\nTakže jste se vlastně hodně přibližoval povolání svobodného architekta.\nAno, ano, ano! Protože to fungovalo, tak mi v tom nikdo nebránil. To byla výhoda Sportprojektu.\nI za předchozího režimu jste si tedy dokázal vytvořit solidní autorskou autonomii a dělal jste baráky, kterým jste věřil. Co pro vás byly rozhodující limity ve Sportprojektu?\nNerad bych někomu ublížil. Tlak na mě nebyl vyvíjen. Zakázky jsme získávali tak, že 10–15 % mi předávalo vedení. Minimálně 80 % zakázek jsem sjednal sám, protože jsem jezdil po stavbách. Jedna zakázka přinesla další. Asi nás provázely dobré reference a měli jsme dobrou pověst.\nPodle čeho se dnes orientujete ve společnosti? Co jsou pro vás signály, které ukazují na hodnoty platné pro současnou společnost?\nJsem bytostný demokrat. Dokázal jsem brečet u televize, když Havel v roce 1990 mluvil před kongresmany USA ve Washingtonu a ti opakovaně vstávali\na tleskali. Ale na druhé straně si velice vážím Klause. Havel byl pro mě samozřejmě pořád větší filosof než politik a zaplaťpánbůh za to. I když „samet“ byl problematický a mohl asi vypadat trochu jinak. – A měli bychom teď asi méně starostí. Každý den čtu dvoje noviny a sleduji televizní zpravodajství a komentáře. Občas si poslechnu parlament, abych se přesvědčil, jací jsme idioti, a co všechno můžeme poslat do sněmovny a co všechno tam můžeme říkat! A také mám jednu téměř neuvěřitelnou kliku,\nz které mám téměř mindrák. Sedím ve své pracovně a něco dělám. Jsou dva extrémy. Buďto mi to hodně jde, anebo mi to vůbec nejde. Oba případy jsou důvod, abych vstal a buď si šel nalít panáka, anebo si vedle pustil televizi.\nA při mé klice je tam to, co chci slyšet, to, co potřebuji, abych se pohnul dál. Názor se mi pořád formuje, ale z toho základního neuhýbám.\nRozumíte současné společnosti? Máte dojem, že prostředí, v kterém tady všichni žijeme, vyznává v principu stejné hodnoty, jaké vyznáváte vy?\nMám dojem, že to trochu ujíždí. Z jednoho důvodu: málo lidí prožilo tolik jako já, aby si ten názor mohli formulovat a aby si vůbec něčeho mohli vážit. Kdo se dnes chce dozvědět, jaké to tady bylo za totality? Málokdo. Přitom zaplaťpánbůh za ty občasné pořady, kde se to objasňuje. Ale je otázka, kdo to poslouchá a koho to zajímá. Jediný moment, který současný společenský vývoj přibližuje k mému názoru na svět, je možnost podnikání. Mladí znají jednu zásadu, a to že podnikat je možné akorát v demokratické společnosti.\nNAVRHOVÁNÍ A PRAXE\nPro jaký typ klientů jste vlastně ve Sportprojektu pracoval?\nZde jsem dělal výhradně pro instituce. Ale z těch lidí, s kterými jsem jednal, jenom asi 15 % bylo v obraze a splňovali představu o objednateli architektonického návrhu. Dokázali říci, co chtějí, byli partnery. Dalších 50 % klientů si sedlo ke stolu a doslova hltali, co řeknete, protože si tím obohacovali své vědomosti. Zbytek nevěděl vůbec nic a těm lidem to bylo jedno. Výborného investora jsem měl na Poustevníka v Krkonoších nebo na pražskou Folimanku a velmi dobrého i ve Znojmě. Ale někdy jsem měl také hrozně špatné klienty. V Krkonoších se do funkcí dostali lidé – i inženýři, kteří\no architektonickém konceptu neměli ani páru. Například do Jilemnice jsem navrhoval hotel s velkou jídelnou. Protože jsem věděl, že uspořádání jídelních stolů se bude v průběhu užívání stavby měnit, udělal jsem tzv. objektivní osvětlení, aby při kterémkoliv uspořádání jídelny bylo všude světlo. Investor nechal elektrorozvody předělat tak, aby byla svítidla vyvedena nad stoly. Rád jsem klienty nenápadně do určitých situací manipuloval, abychom mohli sjednotit názor.\nStalo se vám, že jste investorovi postavil dobrý barák, aniž by si toho všiml? Že jste mu jej vlastně podsunul?\nTeď vám nerozumím.\nPostavil jste někdy pro hloupého investora dobrý dům?\nU špatných investorů byla hodně velká úmrtnost, takže se toho takto moc nepostavilo. Většinou nedokázali ani sehnat peníze. V knize „Dům a jeho architekt“ píšu, že lidé jsou ochotni přiznat, že neumí operovat kyčel, ale nikdy nepřiznají, že by neměli vkus. Dost často jsem diskuse vyhrával těmi nejbanálnějšími replikami, protože jsem byl schopný slova. V principu jsem podsouval myšlenky tak, aby je klient mohl vznést jako své vlastní. Dosahoval jsem cíle i těmito „podvody“. U Poustevníka jsem přišel na jeden nápad. Jde\no barák na začátku Krkonoš u výstupu na hřebeny, a tak mě napadlo, že by mohl působit jako nějaká celnice. Takže jsem nechal natřít dřevěné okenice červenou barvou, aby výsledkem byla bíločervená stavba. Hlavní architekt, který v životě nic nevyprojektoval, to hned nechal přetřít hnědou barvou. Říkám jim, co blbnete? Bojíte se to nechat červený? Tak jděte do háje.\nJak to bylo ve Sportprojektu s penězi?\nJeden čas jsem tam vydělával dost peněz. Vznikalo to tím, že ředitel, který byl dost na prachy, nastudoval problematiku a docílil, že zbývala slušná částka na prémie. Pro svůj ateliér jsem našel prémiový řád, který všem vyhovoval. Prémie dostávala i ta kreslička, která na daném projektu třeba vůbec nedělala, protože dělala na něčem složitějším, kde peníze nebyly. Po změně pravidel mě pak živila také Architektonická služba.\nByli jste při projektování limitováni rozpočtem?\nČástečně ano, částečně ne. 60–70 % investorů nevědělo o cenách staveb nic. Ředitel chtěl mít vždycky před začátkem navrhování podepsanou smlouvu\ns investorem. Já jsem dával podklady pro smlouvu teprve tehdy, když jsem měl hotový „zajišťovací návrh“ a měl jsem tak dobrou představu o objemu stavby, časové náročnosti stavby apod. Pak už šlo jednání o rozpočtu hladce. Když se musel rozpočet navýšit, peníze si pak vydobyli.\nJaký jste měl vztah k liberecké školce a SIALu, když jste byl ve Sportprojektu?\nK nim jsem měl obdiv, který byl limitovaný jedinou věcí: Každý, kdo čichnul k liberecké školce, tak se z něj často stal mistr světa. Hubáčka jsem vždycky obdivoval, ale nemyslím si, že jeho výchovné metody na mladé byly ty správné, protože je velice nadřazovaly nad všechny ostatní. Liberecká školka byla jeden čas velká móda.\nKaždý, kdo navrhuje, záhy zjistí, že některé pojmy se pokaždé opakují. Například prostor, světlo, teplo, materiál, provozy, genius loci… Jak jste\ns těmito pojmy pracoval?\nPrimární pro mě vždycky bylo, abych se co nejvíc dozvěděl o klientovi. Abych\nz něj vytáhl, co vlastně chce. S mnoha lidmi jsem se rozešel, protože si mysleli, že vědí přesně, jak to má být. Těm jsem řekl, ať si to tedy nakreslí. Přišel jsem tak i o dost peněz. Vždycky musím mít na začátku navrhování nějakou představu, třeba výtvarnou, ale především podloženou možností maximálně dobrého provozu.\nMáte za sebou moc hezkou kariéru a nejspíš jste dospěl k vlastní architektonické filosofii. Mohl byste ji zkusit formulovat?\nNa fakultě jsem nejvíc akceptoval ty kantory, kteří kladli důraz na provoz, protože architektura musí být především pro lidi. A proto otázka dokonalé dispozice, dokonalého provozu musí být o chlup primární. Když Corbusier nemohl jednou v Bruselu spát a po ruce měl jenom chleba, tak udělal model\nz chleba a hned ráno to dal svým lidem, aby mu to rozkreslili. Taky tudy vede cesta. Ale obecně platí, že architektonický výraz nesmí faulovat dispoziční řešení.\nKdyž pomineme program klienta a čistotu provozu, co vás při začátku navrhovaní inspirovalo?\nCelý svůj profesionální život mám pocit, že když dostávám nový úkol, už mě nic nenapadne. Ale velmi spoléhám na impulsy. Impulsům fandím. Když během dvaceti minut zjistím, že mi návrh moc nejde, postupuji stejně jako skokan do dálky, který má tři pokusy na to, aby se dostal do finále. Jinými slovy, jde\no zajišťovací skok. – Jednou přešlápnete, podruhé přešlápnete, a pak se zajišťovací skok velmi hodí, protože postoupím dál a mám další tři pokusy. Musím mít jistotu, že kdyby mi návrhy někdo v kterékoliv fázi vzal a šel to postavit, že to nebude průser. Ale zároveň vím, že to ještě není nic, s čím bych sám chtěl vyjít. Mám tak vlastně od začátku něco nanečisto. To, co bude načisto, může být nakonec úplně jiné, ale vazby už jsou vykoumané a pomůžou mi, abych chytil slinu. Znovu ale opakuji, že vypínám při libovolném impulsu, nijak mě to nevyruší. Odskočit si od navrhování mi nedělá žádný problém, naopak mě to pro práci posiluje. Kolikrát se mi stalo, že mě dobré myšlenky napadly večer v posteli při usínání. Důraz pořád kladu na impuls, který může být velmi široký a nečekaný.\nSteven Holl napsal, že architektura v současnosti vstoupila do krásného okamžiku, kdy se může inspirovat jakýmkoliv jiným oborem, že se může inspirovat čímkoliv. Vašimi slovy řečeno: impuls může přijit odkudkoliv.\nAno. Ve zmíněné knize píšu, že architektura zítřka bude tak různorodá, že už nevystačíme s krabičkami. A nebude pro to ani důvod. Piskáček dělá takhle a dělá jinak než Koutný. Když budu chtít architekturu od Koutného, tak jej vyzvu. Nemůžu ale očekávat, že když vyzvu Koutného, tak mi to namaluje jako Piskáček.\nJak moc ovlivňuje architektonický návrh psychologie klienta?\nU kvalitního architekta moc ne. Musíme to upřesnit. Při návrhu čehokoliv pro někoho ten, kdo sedí naproti mně, sleduje věci, které tam musí být, sleduje věci, které tam nesmí být, a sleduje věci, které tam mohou, ale nemusí být.\nZ těch tří bodů může klient ovlivnit pouze ten třetí. Když klient toto akceptuje, může se dobře věnovat své „třetině“.\nDokázal byste pracovat pro klienta, který pochází z úplně jiného sociálního prostředí než vy?\nAno. Dokonce se mi to několikrát v životě stalo. Výrazně si pamatuji na pána, jehož manželce – která byla mimochodem velice hezká a zajímavá žena – se zabila sestra i její manžel. Najednou se v dvoupokojovém bytě objevilo šest dětí. Pán měl pozemek, a tak jsem udělal analýzu jejich situace a zjistil jsem, že potřebují dva domy. Nakreslil jsem je a postavily se. V debatách jsem nebral na lehkou váhu ani toho, kdo neměl pravdu, ale věřil tomu a na základě svých vědomostí k tomu dospěl. V diskusi si pak většinou ten názor upravil. Účastnil jsem se spousty takových jednání a nikdy mi to nedělalo problém.\nNastíním modelovou scénu. Představte si, že za vámi dnes přijde klient. Je to pán v obleku, na chodníku stoji zaparkované audi s řidičem a on řekne: Chci od vás vilu, peněz mám jako šlupek, vyprojektovat si můžete, co chcete, protože chci od vás barák, který mě bude reprezentovat, a vás použiju, protože máte jméno. Vyprojektujete to tak, aby to všichni obdivovali, a zaplatím vám, kolik si řeknete. Do budoucna vás pak mohou čekat další velké zakázky. Jak byste zareagoval?\nVzhledem k tomu, že od roku 1989 už jsem měl tři velice špatné zkušenosti\ns tímto typem lidí v černých šatech a s dlouhým pláštěm, tak už bych se choval velice obezřetně. Oni se navíc tváří velice unaveně, protože toho mají „strašně moc“. Prvnímu jsem udělal i model, ale pak jsem mu sám nabídl, že se rozejdeme. Jeho žena trvala na svém půdorysu, kde byl špajz větší než obytný prostor. Neviděl jsem od nich ani korunu. Druhý měl strmě svažitý pozemek s nádhernými výhledy do krajiny. Jeho žena nechtěla mít ložnici na úrovni terénu. Řekl jsem jim, že ke splnění takového požadavku by potřebovali jiný pozemek, a rozešli jsme se. Jiný zákazník si převzal studii a už jsem ho nikdy neviděl. Nezaplatil nic. Byl z Moskvy.\nJak čtete dnešní dobu z toho hlediska, v jakých podmínkách architekti pracují?\nTo je zajímavá otázka. Jezdím autem po republice a jsem ohromně překvapený, jak vyrůstají různé baráky, o kterých bych nevěděl, kdybych je sám neobjevil. V novinách nic nenajdete. Autor, jako hlavní figura každé stavby, dnes zcela mizí. Dřív, přes všechny špatné podmínky, autor byl pořád autor a měl nějakou váhu.\nMyslíte tím, že se dnes autoři staveb zbytečně opomíjejí?\nAno. Takže zaplaťpánbůh za ty architekty, jako je Chalupa a jemu podobní. Vydobyli si pozice podobně jako já kdysi. Žijí tak obdobným životem, zatímco ti ostatní jsou v anonymních společenstvích a dělají „konzumní architekturu“. Společenský význam architekta u nás není doceněný.\nJak ze svého osobního pohledu vnímáte to, čemu říkám „míra stavu architektury v lidech“? Jinými slovy, myslíte si, že veřejné povědomí\no architektuře je u nás dostatečné? Rozumíme si jako společnost\nv základních (nezbytných) hodnotách architektury?\nHodně přes polovinu společnosti neví o architektuře vůbec nic. A ten zbytek zase neví nic o architektovi. Pro ně je architekt zhotovitel nějakých plánů pro úřad. Když čtu v časopisech, jak herečka ta a ta říká, že si ten barák navrhla, tak se divím! Prostě prolistovala časopisy, a pak ji architekt přesvědčil. Anebo ji nepřesvědčil, protože byl servilní. Jiná cesta není. Desítky let jsem bojoval\no to, aby pod snímky architektury v médiích nebyla jenom informace o tom, že to fotografoval Piskáček, ale také o tom, že za miliony až stovky milionů to navrhl Lacina. Jeden čas se mi to dost dařilo. Psal jsem články, mluvil jsem do rozhlasu. Za mé éry měl architekt větší cenu než teď. Dnes má svou cenu jen velice úzce vymezený počet architektů, a ti si to tvrdě vydobyli.\nJaké tomu přičítáte důvody?\nProtože o architektuře nepadne na žádné základní škole ani slovo! Jak se má žák školou povinný dozvědět, že se má koukat na tohle nebo na tamto? Jak se má dozvědět, k čemu je architekt? V novinách je toho tak málo, a když, tak většinou špatně. Architekt u nás dnes není rovnocenné povolání ve srovnání\ns povoláním doktora nebo právníka – který mimo jiné bere minimálně 1500 Kč za hodinovou konzultaci.\nMám pro to své vysvětlení: Od roku 1938 se naše společnost vyvíjela v prostředí totalitních režimů. Vnitřní nesvoboda je tak v celé řadě generací lidí hluboce zakódována a těch pár let po roce 1989 to nemůže moc zachránit. 41 let jsme žili v komunistické ideologii, která vše vykládala přes hmotu, přes materiál a přes spotřebu. Všechna témata „nad rozumem“, týkající se lidských citů nebo pocitů, takže například víra, náboženství nebo filosofie, ale i architektura byly od lidí programově odpojeny. V konečném důsledku režim ze společnosti (z veřejného života) téma „architektura“ téměř vytěsnil. Ale kouzlo dnešní doby spočívá v tom, že dnes už nic nebrání architektům, aby téma architektury předložili veřejnosti v pravdivém obraze a správných poměrech.\nK těmto důvodům, proč je to tak špatně, patří ještě jeden významný, a tím je nedostatek času! Lidé dnes nevyužívají čas k tomu, aby zjistili, co je lidská víra, co je umění nebo kdo je architekt. Lidé dnes využívají čas k tomu, aby běhali po úřadech, aby zjistili, kde seženou levnější potraviny, kam pojedou\nk moři, anebo v které restauraci ještě nebyli. To jsou reálné starosti dneška. Architektura v sobě má navíc fenomén vkusu! A ten v každém bytostně je, anebo není. – Buď jej máte, anebo nemáte. Naučit se nedá. Ale málokdo je schopný přiznat, že by vkus neměl.\nMluvili jsme o tom, že architektura dnes patří mezi nejkomplexnější obory lidského počínání. A také jsme mluvili o tom, že inspirace z libovolného oboru lze uplatnit přímo v současné architektuře. Domnívám se, že v součtu jde o natolik významný moment, že může architekturu posunout skoro kamkoliv. – Třeba i v dynamické spirále vystřelit do netušeného stavu. Jako by nás dnes už nic nemohlo překvapit. Díky touze po nových a nových překvapeních vlastně svým způsobem jen ztrácíme limity. Vnímáte fakt komplexnosti současné architektury jako výhodu, anebo čekáte ještě větší boj o architekturu?\nKomplexnost vidím jako nezbytnou nutnost, aby jednotlivé artefakty vznikly ze širokých souvislostí. Teprve pak nastupuje osobnost architekta, která se do návrhu propíše.\nSvět dnes velmi silně ovlivňují média – sdělovací prostředky. Digitalizace médií zároveň způsobuje skokové znásobení objemu informací, způsobuje nárůst nových informačních toků a způsobuje i skokové znásobení rychlosti dostupnosti informací. Naše média ale doposud téměř neberou architekturu na vědomí. Pak by jenom pošetilec od nich mohl chtít, aby profesi architekta přiřadili správný význam. Co s tím ale dělat, když asi jediný, kdo si ten problém uvědomuje, je úzce vymezená skupina architektů?\nVelice vítám, že občas v televizi něco o architektuře zahlédnu. Kvalita těch pořadů je však velice kolísavá. Celkové situaci jde pomoct prostřednictvím pravidelných pořadů v atraktivnějších časech. Dále jsou potřeba veřejné diskuse. Když může v neděli národ sledovat diskuse o politice, proč by nemohl sledovat diskuse o architektuře?\nKaždý, kdo je dnes v oboru architektura v praxi aspoň trochu pevný\nv kramflecích, tak projektuje a staví. Kdo by se tedy o debatu v médiích mohl postarat? S mírnou nadsázkou řečeno by se museli architekti vydat do médií a začít o svém oboru povídat.\nAno, na tom je něco pravdy. To povídání je k tomu, aby se to v lidech zapsalo.\nJak vnímáte současnou architektonickou scénu?\nZačínám být příjemně překvapován. Tím, že se dnes postaví barák za rok, a ne za sedm let, tak je toho víc vidět, a to nejenom po Praze. Je vidět, že je tady celá řada lidí, kteří třebaže prošli vývojem demokratického impulsu rychleji, výsledky mají. Fandím mladým a myslím si, že se stávají důstojnými následovníky.\nPodpořil jste realizaci hotelu Metropol i na úkor demolice vlastního domu (myšleno autorsky), protože jste se u jeho autorů setkal s podobným konceptem, který sám vyznáváte. Jak byste popsal koncept autorů Metropolu?\nKdyž máte řešit něco, co je předem přesně prostorově vymezené – šířkou, délkou, výškou, počtem pater, římsou – a co je vymezené změnou účelu budovy, tak ta změna samozřejmě vyprovokuje nový přístup. Mě nutili do určitého rozponu, i když jsem věděl, že to můžeme překlenout celé. Já jako idiot jsem tam musel mít sloupy. Vylhal jsem se tím, že tam muselo být schodiště, a pak už tam byly potřeba jenom dva sloupy. Koncept Metropolu spočívá v tom, že Chalupa přišel na jednosměrné schodiště, což byla dost velká odvaha. Nejen kvůli bezpečákům, ale i kvůli provozu samotnému. Schodiště umožnilo rozšíření prostorů a umožnilo obdobnou jednoduchou skladbu fasády. Schodiště je základ celé koncepce. To byl ten objev! Jinak jsem tam zbaštil celou řadu detailů, na které bych sám nepřišel. Například mě fascinuje, jak milimetrově šetřili s místem v servisních prostorách a na chodbách.\nPoslední otázka: O čem byste se sám rád zmínil z toho, co jsme neprobrali?\nDost věřím prvnímu dojmu a vy jste na mě udělal velice zajímavý dojem. Nejen frekvencí kontaktu, ale i způsobem jednání.\nFoto Robert Žákovič (úvodní) a archiv Jiřího Siegela\nIng. arch. Jiří Siegel (*1927) vystudoval Vysokou školu architektury\na pozemního stavitelství v Praze. Patří ke generaci, která prožila studentská léta v nelehké době, a tak byla vděčna těm profesorům, kteří studenty neúnavně motivovali a ukazovali světlo na konci tunelu. Díky pedagogům Čermákovi, Otrubovi, Houbovi, Schmidtovi, Krisemu, Štěpánkovi, ale i mnoha dalším, se dokázal orientovat v problematice moderní architektury. První praktické zkušenosti získal u legendárního architekta Josefa Havlíčka a potom v ateliéru Antonína Tenzera. Po určitou dobu se u Jiřího Siegela tloukla architektura se sportem. Byl basketbalovým reprezentantem, členem družstva, které získalo titul akademického mistra světa v Paříži 1947 i členem olympijského týmu v Londýně 1948. Nejspíš i úzká vazba na sport způsobila, že potom stál dvacet let v čele jednoho z ateliérů Sportprojektu Praha. Jiří Siegel je autorem pražské sportovní haly na Folimance, sportovní haly ve Znojmě a dalších více než dvaceti sportovních hal po celé republice. Je také autorem objektu české obchodní legace v indonéské Djakartě nebo bývalé budovy Sportturistu na Národní třídě v Praze. Realizoval celou řadu staveb na českých horách: například Dům Horské služby ve Špindlerově Mlýně, hotelový areál v Peci pod Sněžkou, Českou boudu v Jilemnici, Novomísečnou boudu i Sporthotel na šumavském Zadově. Se svým týmem získal druhou cenu v soutěži na Národní stadion v Praze na Maninách. V Kosmonosech u Mladé Boleslavi bylo podle jeho konceptu realizováno padesát řadových domků. Navrhl také domy pro Karla Gotta a Jiřího Šlitra. Rád se baví svou prací i svými koníčky, takže když nesedí u prkna, většinou sedí u klavíru anebo píše. Z textů Jiřího Siegela můžeme cítit vrozený optimismus i osobitý humor. Architekta stále vidí v poloze profesionála syntézy a neúnavně ve svých úvahách vysvětluje nezastupitelnost architekta při tvorbě architektonického díla. Celoživotní zkušenosti promítl do zatím poslední knihy „Dům a jeho architekt“, kde se srozumitelnou formou dotýká otázek, na které hledá odpověď každý, kdo chce postavit dům.\nRekonstrukce vily ve Strašnicích


Zubní implantáty a přínosy implantátů | Zubní, Dentální klinika ZUBNÍ - OBJEDNEJTE SE, Tel.: 776 31 31 31, Dotazy: klinika@zubni.cz ÚVOD\nDomů ZUBNÍ IMPLANTÁTY - UNIKÁTNÍ ŘEŠENÍ PRO VÁŠ LEPŠÍ ŽIVOT\nDentální klinika, implantologie, zubní implantát, zubní implantáty, přínosy implantátů... ZUBNÍ IMPLANTÁTY, DOKONALÁ NÁHRADA ZUBŮ\nZtráta jednoho nebo více zubů obvykle přináší celou řadu souvisejících zdravotních potíží. Některé důsledky se začínají projevovat postupně a jiné jsou patrné na první pohled. Můžete ztratit Váš úsměv, přirozený vzhled a neradi se proto smějete nebo hovoříte na veřejnosti. Postrádáte komfort při jídle, schopnost žvýkání přesunujete tam, kde máte plný počet zubů. Tím dochází k napětí svalů, poloha zubů se v čelisti postupně posouvá, protože chrupu chybí celková podpora. Po ztrátě zubů dochází k úbytku objemu čelistní kosti, nervy jsou nechráněné a může dojít i ke ztrátě dalších zubů, zbytečným bolestem nebo jiným komplikacím. Dalším z důsledků chybějících zubů bývá také zhoršení výslovnosti. ZUBNÍ IMPLANTÁTY A DENTÁLNÍ KLINIKA - TAJEMSTVÍ VAŠEHO ÚSMĚVU Jedním z pokroků stomatologie jsou přirozené náhrady zubních kořenů - zubní implantáty. Implantát po zavedení pevně sroste s čelistní kostí a tím vytvoří dokonalý základ pro Váš nový zub. Zubní implantáty jsou unikátním řešením, které umožňuje náhradu jednoho zubu, více zubů i celkovou náhradu zubů v obou čelistech. Obor implantologie, aplikace zubních implantátů, již několik let patří mezi stomatologickou specializaci zubních lékařů - implantologů Dentální kliniky. ZUBNÍ IMPLANTÁTY, KDYŽ CHYBÍ JEDEN ZUB\n>Úvodní vyšetření - zubní lékař komplexně vyšetří Váš chrup včetně dásní, dále provede vyšetření čelistí pomocí panoramatického rentgenu.\n>Zavedení zubního implantátu - následující den po zavedení zubního implantátu můžete normálně jíst a věnovat se běžným aktivitám. >Hojení - zubní implantát potřebuje jeden, ale i několik měsíců na zhojení a přirozené začlenění do čelisti. Doba zhojení implantátů je vždy individuální.\n>Implementace nového zubu - poslední fází je nasazení trvalé zubní keramické korunky na implementovaný zubní implantát. Nový zub je k nerozeznání od pravého a stejně tak plní všechny funkce. ZUBNÍ IMPLANTÁTY, KDYŽ CHYBÍ VÍCE ZUBŮ\n>Úvodní vyšetření - zubní lékař komplexně vyšetří Váš chrup včetně dásní, dále provede vyšetření horní a dolní čelisti pomocí panoramatického rentgenu.\n>Zavedení zubních implantátů - výkon se obvykle provádí v průběhu jedné návštěvy. Současně je také většinou možné umístění dočasného můstku. Z naší zubní ordinace tak odcházíte s chrupem, kterým můžete normálně jíst.\n>Hojení - zubní implantáty obvykle potřebují jeden až dva měsíce na zhojení a přirozené začlenění do čelisti. Doba zhojení implantátů je vždy individuální.\n>Implementace trvalé zubní náhrady za chybějící zuby - na zubní implantáty Vám zubní lékař nasadí trvalou zubní náhradu, která je k nerozeznání od pravých zubů a stejně tak plní všechny funkce. ZUBNÍ IMPLANTÁTY, KDYŽ CHYBÍ VŠECHNY ZUBY\n>Zavedení zubních implantátů - výkon se obvykle provádí v průběhu jedné návštěvy. Současně dostanete dočasné zuby než dojde k zhojení zubních implantátů a než Vám bude zhotovena trvalá náhrada. Z naší zubní ordinace tak odcházíte s chrupem, pomocí kterého můžete normálně jíst. >Hojení - zubní implantáty obvykle potřebují jeden až dva měsíce na zhojení a přirozené začlenění do čelisti. Doba zhojení implantátů je vždy individuální. >Implementace trvalé zubní náhrady - na zubní implantáty Vám zubní lékař nasadí trvalou zubní náhradu, která je k nerozeznání od pravých zubů. PŘÍNOSY ZUBNÍCH IMPLANTÁTŮ, VŠECHNY VÝHODY NA PRVNÍ POHLED\nZubní implantáty jsou trvalá a přirozená náhrada zubních kořenů\nZákrok netrvá dlouho, můžete hned jíst a je téměř nebolestivý\nZachováte si mladiství vzhled\nVrátí se Vám ztracený úsměv\nŠetříte zdravé zuby, předcházíte napětí svalů a dalším komplikacím\nZdravé zuby získavají celkovou podporu a v ústech se neposunují\nZlepší se Váš komfort, můžete jíst všechna Vaše oblíbená jídla\nZUBNÍ IMPLANTÁTY, POSTUP VYŠETŘENÍ PACIENTA\nAUGMENTACE - NÁHRADA ČELISTNÍ KOSTI\nMůže se stát, že pacient s parodontem má natolik řídkou kost nebo má kosti tak málo, že není možné do ní vložit implantát. V takovém případě přichází na řadu augmentace. Augmentace je náhrada čelistní kosti, podobně, jako je implantát náhrada zubu. Augmentace je jedna z novinek současné stomatologie, která nabízí řešení parodontologickým pacientům.\nORDINAČNÍ HODINY PONDĚLÍ\nNAŠE SLUŽBY Dentální hygiena\nBĚLENÍ ZUBŮ NOVINKA\nNabízíme kombinované bělení zubů Purewhitening. Tento nový typ bělení je šetrnější k Vašim zoubkům a současně je jejich citlivost výrazně menší. Přesto mohou být Vaše zoubky vyběleny o několik odstínů.Více o bělení Purewhitening »\nRTG SNÍMKY VE 3D\nZhotovujeme RTG snímky\nve formátu 3D pro přesnější\ndiagnostiku v implantologii\na endodoncii... Více » 25/02/2016\nNovinka v bělení zubů.\nVýrazně menší citlivost,\nšetrné k zubům, skvělé\nestetické výsledky... Více » 19/07/2012\nZhotovení fixní zubní náhrady\na ošetření, vše během jediné návštěvy ordinace... Více » 19/09/2012\nRodinná dentální hygiena\n2 + 2, výhodná nabídka jen\npro naše pacienty... Více » 11/07/2012\nWIFI PRO KLIENTY\nV Dentální klinice je pacientům\nk dispozici bezdrátová síť WIFI. Krásný úsměv - Dentální klinika\nZubní ordinace Praha 9 - Hloubětín, Litošická 409/10, Tel. 776 31 31 31 - objednejte se\nCopyright © 1999 - 2016 Zubní s.r.o. | INFORMACE PRO PACIENTY\nWebdesign - ACTUAL NET marketing\nDoporučujeme: Půjčovna obytných vozů a karavanů | Náhradné diely Land Rover | Centrální vysavače Praha, e-shop, vše pro centrální vysavač | Centrální vysavače, centrální vysavač, centrální vysávání


Vozík přepravní zahradní G21 GA 125 Velmi oblíbený a praktický pomocník pro Vaši zahradu! Zahradní vozík má praktickou sklápěcí korbičku a dvě nápravy. Se zahradním vozíkem G21 se stanou Vaše zahradní práce potěšením! Ideální pomocník pro odvoz zahradního…\nStartér na uhlí FZG 9000-U FIELDMANN - mřížka na uhlí - boční rukojeť s ochranou - rozměry: 17 x 27 x 0,6 cm\nŠtafle hliníkové multifunkční G21 GA-SZ-4x4-4.6M Špičkový model původně vyvinutý pro profesionály se vyznačuje dostatečně tuhou konstrukcí, použitím lehkých hliníkových materiálů snižuje celkovou hmotnost a zároveň…\nStůl Alutapo není výjimečný jen svým designem, kdy se skleněná deska jakoby vznáší nad hliníkovým rámem, ale je i skvěle praktický. Unikátní skleněná deska Creatop lite je odlita s velmi odolného bezpečnostního skla, silného 8 mm, které je odolné vůči poškrábání a snadno se…\nNadzemní bazén Intex o průměru 4,57 metru s výškou 1,07 metru a kartušovým filtračním zařízením ocení celá rodina v teplých letních dnech. Tento nadzemní bazén je určen pro povrchovou montáž . Jeho postranní stěny jsou…\nPolohování Lehké a mimořádně výkonné pro nejnáročnější práce. Výhoda pro uživatele Lepší manipulace: díky dobrému rozložení hmotnosti až o 15 % lehčí než předcházející model. Snadná manipulace: průhledný chránič ruky, oblouková rukojeť Softgrip s měkkou pryžovou tlumicí…\nSada pro dvoukřídlová vrata, max. délka křídla 2,20 m, max. váha křídla 200 kg Základní informací, kterou budete potřebovat pro výběr optimálního pohonu, je délka a hmotnost jednoho křídla vašich vrat. Hodnoty nesmí přesahovat mezní rozměry…\nGril MASTER CHEEF - FLAME TAMER Plynový zahradní gril se systémem Flame Tamer. Hlavní grilovací prostor je osazen 4x hořákem se samostatnou regulací a piezo zapalováním a je vybaven roštem pro udržení teplých pokrmů. Díky možnosti…\n-230V - 50Hz / 350W / IP 55 -výkon max. 60 l/min (3600 l/hod.) -2800 ot/min -garantovaná použitelnost pro B 30 = 30% bionafta -hlučnost: < 70 dB -samonasávací -hliníková pistole -maximální velikost cizích částic: 0,7 mm -sací hadice 2 m (37x25…\nSada pro dvoukřídlová vrata, max. délka křídla 2 m, max. váha křídla 150 kg Vysoce kvalitní sada francouzského výrobce OTIO pro dvoukřídlová vrata max. délka křídla 2,0 m a max. váha křídla 150 kg. - tělo…\n- Motor pohonu pro posuvná vrata, max. délka 12 m, max. váha 2000 kg. - Tělo pohonu je vyrobeno z velmi kvalitních robusních materiálů, které zajistí maximální životnost a spolehlivost. - Tento pohon se vyznačuje snadnou instalací, spolehlivostí, tichým chodem…\nPolohování Nižší hmotnost a vyšší výkon, ideální na středně velké živé ploty. Výhoda pro uživatele Praktické: nová, odlehčená konstrukce činí práci méně namáhavou a lehčeji zvladatelnou. Snadná manipulace: ergonomické rukojeti s měkkou pryžovou tlumicí vložkou Softgrip a průhledný…


Změna cyklu - Diskuse - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Diskuse » Gynekologické potíže » Změna cyklu\nPovídálka 25 příspěvků 01.03.18 17:59\nAhoj, rada bych se s vama o necem podelila.\nMam kluka, uz neco pres rok. V lednu jsem slouzila a sperma mi stekla mezi nohy, kdyz jsem klecela. Sla jsem se hned osprchovat. Myslite si ze se tim proudem sprchy dostalo nejak do pochvy? Potom jsem se bala ze jsem tehotna a ms se mi opozdilo asi o 5 dni. Normalni cyklus mam 28 dni. Kdyz jsem to dostala tak ms trvalo nejak dlouho asi 4 dny + tak 2 dny spineni (normalne mam ms tak 5 dni a spinim nejak 4 dny). Pred tydnem jsem to mela dostat. Mam aplikaci na mobilu, je to takovej kalendar, mam tam nastaveny cyklus na 28 dni. Pred par dnama jsem si to zmenila na cyklus 33 dni. Je treba nejak mozne, kdyz jsem furt tak nejak ve vyvinu, ze by se mi cyklus mohl zmenit? Par dni kdyz jsem to mela pred tydnem dostat, jsem mela bily hodne hlenity vytok a ted posledni dobou mam furt jen takovy nazloutly. Nic me neboli ani nesvedi. Dneska jsem byla nejaka dost citliva na pachy. Kazdy den si davam parfem a dneska mi stasne smrdel, citila jsem pachy dost vyrazne, ktere normalne nevnimam. Nevite co se mnou?\nEcht Kelišová 8256 příspěvků 01.03.18 18:00\n@minimarshmallow Moc čteš diskuze na netu a málo používáš svůj vlastní rozum.\nGenerální žvanilka 23163 příspěvků 01.03.18 18:06\n@minimarshmallow takže jsi to dostala? nebo nedostala? Zkusila jsi těhotenský test? Antikoncepci používáte?\nPovídálka 25 příspěvků 01.03.18 18:13\n@lleennttiillkkaa minuly tyden v patek jsem to mela dostat, tak jsem si to v ty aplikaci upravikla na cyklus 33 a mam jakoby den spozdeni. Ale ja nevim jestli se mi zmenil. Tehot. test jsem nezkousela a vzdycky pouzivane kondom a nikdy naprasknul.\nZávislačka 3298 příspěvků 01.03.18 18:18\n@minimarshmallow zkus test\nPovídálka 25 příspěvků 01.03.18 18:21\n@Kukacka123 ja uz o tom premyslim.. ale fakt se bojim aby tam nebyli 2 carky takze se tomu tak vyhybam\nEcht Kelišová 8256 příspěvků 01.03.18 18:22\n@minimarshmallow Tak když používáte kondom a byl v pořádku, tak kde by se vzaly?\nUkecaná baba ;) 1770 příspěvků 01.03.18 18:28\n@minimarshmallow jakože ti sperma steklo z břicha a vklouzlo do pochvy, když jsi se sprchovala? Ne. Nejsi těhotná.\nZávislačka 3298 příspěvků 01.03.18 18:29\n@minimarshmallow pokud je to jak popisujes, neni asi ceho tim, ze to budes oddalovat, to samo nezmizi, tak sup\nPovídálka 25 příspěvků 01.03.18 19:02\n@P4ja nevim, ze by ty sperma se dostala nejak do pochvy, nebo nevim\nPovídálka 25 příspěvků 01.03.18 19:03\n@Kukacka123 pockat, ted jsem ztracena co nezmizi?\nZávislačka 3298 příspěvků 01.03.18 19:06\n@minimarshmallow no pripadne tehotenstvi hlavne v klidu…podle popisu to bude v pohode, rozhodit to muzou i nervy\nEcht Kelišová 8256 příspěvků 01.03.18 19:09\n@minimarshmallow RAdím nesexovat, když nevíš, jak to dělat, abys neotěhotněla.\nGenerální žvanilka 23163 příspěvků 01.03.18 19:20\nMimochodem taky mám kalendář v mobilu a buď si tam můžu nastavit délku cyklu,,ručně,, a nebo mi to počítá automaticky dle průměru(což mám nastaveno). Udělej si ten test, stojí pár kaček, zjistíš, že těhotná nejsi, dáš se do klidu a menses přijde\nZměna cyklu po 40. roce?\nZměna cyklu po nehormonálním tělísku\nZměna délky cyklu\nMenstruační kalíšek - změna délka cyklu?\nPo druhé isneminaci změna MS cyklu\nZměna adresy = změna řidičáku?\nBolest v podbřišku při sexu v poloze na pejska\nIntimní téma - víc hlav snad víc ví


Česká společnost pro psychoanalytickou psychoterapii » Teorie II. – Technika individuální a dětské psychoanalytické psychoterapie\nTeorie II. – Technika individuální a dětské psychoanalytické psychoterapie\nCyklus proběhne ve 14 blocích obvykle 3. sobotu v měsíci od září 2019 do prosince 2020 v Praze.\nCyklus je určen pro kandidáty výcviku ČSPAP, kolegy z oborů psychiatrie, psychologie a spřízněných pomáhajících profesí.\nData: vždy 3. sobota v měsíci, pokud nebude předem oznámeno jinak (viz rozvrh níže)\nMísto: Knihovna V. Havla, Ostrovní 13, Praha 1\nČasový rozvrh: 9.00 – 10.30, 10.45 – 12.15, 13.30 – 15.00, 15.15 – 16.45\nPřednášet budou členové psychoanalytických společností (České společnosti pro psychoanalytickou psychoterapii, České psychoanalytické společnosti). Součástí cyklu budou opět large group účastníků a členů ČSPAP (termíny upřesníme).\nV případě dostatečného počtu zájemců bude po Teorii II. následovat cyklus Teorie III. – Teorie a technika dětské psychoanalytické psychoterapie.\nCyklus Teorie II. je zařazen do systému celoživotního vzdělávání klinických psychologů a lékařů a o ohodnocení kredity Asociace klinických psychologů (AKP) i České lékařské komory (ČLK).\nPřípadné změny programu budou včas oznámeny a najdete je v rozvrhu.\nDoporučujeme účastníkům klinickou zkušenost s pacienty.\nProgram na nejbližší termíny přednášek:\nXIV. Klinické semináře 20. března 2021 ONLINE\n1. „Ne-zdařená“ psychoterapeutická léčba – kazuistka pacienta\n2 hod/ MUDr. P. Klimpl, CSc.\n2. Ne-dostupný pacient v psychoanalytické praxi – kazuistika pacientky\n2 hod/ PhDr. Markéta Kavale\n3. Kazuistický seminář\n2 hod/ Mgr. L. Lucká\n4. Dětský kazuistický seminář\n2 hod/ MUDr. Ivana Růžičková\nA) Členové/kandidáti ČSPAP:\nJednotlivý blok 800,- Kč\nCelý cyklus 11 200,- Kč\nKandidáti výcviku ČSPAP, kteří dosud neabsolvovali teoretické vzdělávání, hradí celý cyklus.\nV případě absence se poměrná částka nevrací.\nB) Externí zájemci:\nJednotlivý blok 1 200,- Kč\nCelý cyklus 13 600,- Kč\nC) Externí zájemci s poskytnutou slevou (účastníci výcviku PPF-PVŠPS, studenti VŠ, rodiče na rodičovské dovolené a důchodci):\nCelý cyklus 11 400,- Kč\nPo přihlášení Vám zašleme fakturu s fakturačními údaji (čís. účtu, VS, datum splatnosti atd.)\nPřímou platbu na účet ČSPAP bez předchozího doručení faktury neakceptujeme!!!\nPodmínky absolvování teoretického vzdělávání dle výcvikových pravidel ČSPAP:\nK absolvování teoretického vzdělávání je zapotřebí zaprvé osmdesáti pěti procentní účast na přednáškách a zadruhé předložení seminární práce na zvolené téma tréninkovému výboru příslušné sekce do dvou let od ukončení seminářů (Teorie I a Teorie II). Prezenci potvrzuje paní sekretářka do Indexu ČSPAP.\nInformace a rozvrh ke stažení


Stavba dálnice D8 bude pokračovat. Soud znovu odmítl námitky ekologických aktivistů | Děčín\nO dostavbě dálnice D8 je rozhodnuto. Ústecký krajský soud zamítl podstatnou část žaloby ekologů na poslední úsek D8 – obří křižovatku u Řehlovic na Ústecku.\nJeště na jaře byly na budoucí trase dálnice D8 u Řehlovic jen louky. Teď tam stojí rozestavěná obří mimoúrovňová křižovatka. A právě o ni svádějí rozhodující bitvu úředníci s ekology.\nStavební povolení na poslední nedokončený úsek dálnice u Řehlovic začalo platit v květnu. Stavbu se okamžitě snažili zastavit litoměřičtí ekologičtí aktivisté, kteří zpochybnili poslední stavební povolení. U krajského úřadu se žalobou neuspěli. Za pravdu jim ale dal ústecký krajský soud a stavba křižovatky se zastavila a silničáři pokračovali alespoň na dalších úsecích dálnice v Českém středohoří. Od května řidiči dokonce jezdí po novém tříkilometrovém úseku z Lovosic do obce Bílinka. Ale bez dokončené řehlovické křižovatky už další část dálnice otevřít nejde.\nV srpnu ústecký krajský úřad znovu stavbu křižovatky povolil. Ale ani tohle rozhodnutí nebylo konečné. Už podruhé byl na tahu ústecký krajský soud, na který se ekologové opakovaně obrátili. A ten teď rozhodl, že dálnice se může stavět dál. Ekologové sice zvažují kasační stížnost, ale ta by už neměla dostavbu dálnice ovlivnit.\nLidé kolem tras, kudy objíždí rozestavěnou dálnici dvacet čtyři tisíc aut denně, rozhodnutí vítají. Už dávno mají o průtazích kolem dálnice jasno – průtahy jsou na nic. Za pravdu jim dává i Jiří Ušák, šéf dopraní policie Ústeckého kraje: „Víme, že ty silnice jsou extrémně zatíženy, že jsou velmi nebezpečné a jsou provozem tranzitující dopravy velice poškozovány…“\nSilničáři slibují, že se po nové dálnici bude jezdit už za dva roky. Už teď je přesto jasné, že na dostavbu D8 nebude možné kvůli průtahům využít evropské dotace. Ministerstvo dopravy ale slibuje, že peníze na dálnici budou.


Kdo koho vlastně pronásleduje? — K zamyšlení\nDomů » Filozofie • Společnost • Svět » Kdo koho vlastně pronásleduje?\nPublikováno v Filozofie, Společnost, Svět Od: Lukáš Balabán Dne: 6 března, 2016\nKřesťanský komplex z pronásledování je s tímto náboženstvím takřka geneticky spjatý. Jsou křesťané, kteří rádi a s nádechem nostalgického sentimentu – ačkoliv tehdy nežili – hovoří o tom, jak to jejich bratři a sestry v Kristu – se kterými se nikdy nesetkali – měli v prvních staletích těžké. Méně pak, pokud vůbec, vyprávějí křesťané o tom koho pronásledovali, či pronásledují oni sami, či jejich souvěrci. A že jich není málo.\nNicméně, je osvědčeným trikem udělat ze sebe za všech okolností oběť. A tak se křesťané antického Říma portrétují jako špinaví otrhaní chudobní lidičkové, co se musejí skrývat před zlými bohatými a ozbrojenými pohany. Že by mohli mezi římskými křesťany být lidé výše postavení, patricijové, či přímo z okruhu císaře… ne, ti se nehodí do krámu. Hyzdí obraz těch krásných poctivých chudáčků, kteří pro Pána Ježíše tolik trpí.\nPřevineme o několik století vpřed do středověké Evropy. Zde má církev primát. Ovládá prakticky celou společnost, vlastní obrovské množství majetku, králové a šlechta si bez jejího souhlasu nemohou ani uprdnout. Nicméně, světe div se, i tehdy je církev pronásledována. Židé, čarodějnice, pohané (pokud se podařilo ještě nějakého najít), na východě mohamedáni, ale především… vnitřní nepřítel! Kacíři, bludaři, hajzlové, co si dovolují nesouhlasit s nastoleným učením, co mají tu drzost kritizovat, poukazovat na chyby a nepravosti. Ano, utrpení svaté matky Církve je nezměrné. proti tomu je bičování Ježíše ve filmu umučení Krista jenom pšoukem ve vířivce. Středověký život kněží, biskupů a dalších svatých mužů, to byl každodenní boj o holý život před hordami kacířů valícími se ze všech stran. Marný boj, jako když vás v pod vodou rvou piraně na kusy, zoufalství, beznaděj, chudoba, pláč, a doufání v milosrdenství Boží.\nJsou ovšem případy kdy jenom u modlení nezůstane a podniknou se i některé další kroky, aby se ti nevěřící pomýlenci „vzpamatovali“. Například křesťané na Jihu Spojených států se pomodlili a po zřejmě velice intenzivním modlení dospěli k závěru, že bude dobré provést drobné retuše v ústavách svých států, s cílem zabránit nevěřícím v tom, aby se angažovali v politickém životě.\nArkansas: článek ústavy 19, sekce 1: „Žádná osoba, která popírá existenci Boha, nebude zastávat žádný civilní úřad tohoto státu a není kompetentní k vydávání svědectví u jakéhokoliv soudu.“\nMaryland: článek ústavy 37: „Žádné náboženské vyznání se nesmí vyžadovat jako podmínka k zaujetí funkce v tomto Státě, kromě deklarace víry v existenci Boha. Zákonodárná moc nebude vyžadovat žádnou jinou přísahu kromě přísahy stanovené touto Ústavou.“\nMississippi: článek ústavy 14, sekce 265: „Žádná osoba popírající existenci Nejvyšší Bytosti nebude zastávat žádný úřad v tomto státě.“\nSeverní Karolína, článek ústavy 6, sekce 8: „Následující osoby budou vyloučeny z veřejného úřadu: Zaprvé, každá osoba, která popírá existenci Všemohoucího Boha.“\nJižní Karolína, článek ústavy 17, sekce 4: „Žádná osoba popírající existenci Nejvyšší Bytosti nebude zastávat žádný veřejný úřad stanovený touto Ústavou.“\nTennessee, článek ústavy 9, sekce 2: „Žádná osoba popírající existenci Boha, či budoucí stav odměn a trestů, nemůže zastávat žádný úřad civilního oddělení tohoto státu.“\nčlánek ústavy 1, sekce 4: „Žádné náboženské vyznání se nebude vyžadovat jako podmínka k zaujetí funkce či plnění jakékoliv společenské povinnosti tohoto Státu; nikdo nebude vyloučen z této funkce na základě svého náboženského vyznání, za předpokladu že připouští existenci Nejvyšší Bytosti.“\nNa rozdíl od pokrytectví panujícího v Polsku, v těchto sedmi státech USA vám narovinu říkají: pokud jste nevěřící, nebudete zastávat žádný veřejný úřad, nebudete se podílet na politickém procesu. Navíc je to federální ústavě Spojených států navzdory, neboť její článek 6, odstavec 3 zní: „… žádné náboženské vyznání se však nesmí vyžadovat jako podmínka k zaujetí funkce či plnění jakékoli společenské povinnosti ve Spojených státech.“\nA pochopitelně i v tak silně křesťanské zemi, jako je USA zaznívají názory, že křesťanská víra je zde pronásledována. A jde o nepřátele jak skutečné, tak i domnělé, vnitřní i vnější. V posledních letech je velmi oblíbeným nepřítelem křesťanství celosvětové spiknutí Židů, Zednářů, Illuminátů, ateistů, bolševiků, evolucionistů, skeptiků, homosexuálů, feministek … no prostě jde o slepenec všeho, co se zrovna hodí, hozený pod magickou zkratku NWO, new world order, nový světový řád. Občas mi při vší té stupiditě přijde jako celkem škoda, světové spiknutí tohoto typu fakt neexistuje. I když… vlastně by se nestalo nic jiného, než že by byl jeden nenažranec u stolu vystřídán jiným.\nTags:ateismus, křesťanství, náboženství, Víra\nOd Kiki Kreis\n3 ze 4 lidí, kteří denně zemřou kvůli své víře jsou Křesťané.\nOd Vladimír Braun\nTak hrozné to s těmi ústavami jednotlivých států USA není, neboť podobné texty jsou nevymahatelné a jak jsem se dočetl „v podstatě mrtvé“. Tedy něco jako Benešovy dekrety. Ovšem stejně jako ty dekrety mohou vyvolávat emoce, to souhlasím.\non 13.4.2016 Odpovědět


Atletické naděje plní limity. Objevují se nová jména! - Sport.cz\n3. února 2019 10:27 - Praha/Lucemburk\nMílař Jan Friš a čtvrtkařka Lada Vondrová splnili v sobotu nominační kritéria pro účast na halovém atletickém mistrovství Evropy v Glasgow.\nJan Tesař a Daniel Němeček.\nTřiadvacetiletý běžec Dukly Praha Friš si v Lucemburku vylepšil osobní maximum na 3:41,96 minuty a normě českého atletického svazu vyhověl s téměř dvousekundovou rezervou. V závodě jej o 21 setin porazil jen Alžířan Abderrahame Anú.\nDevatenáctiletá pardubická atletka Vondrová na přeborech Prahy vyhrála závod na 400 metrů v čase 52,96. Jen o setinu zaostala za osobním maximem, limit má hodnotu 53,31.\nV pražské Stromovce zazářil na stejné trati a rovněž při startu mimo soutěž i Jan Tesař, který už jistou nominaci na halový vrchol sezony umocnil zlepšením na 46,26. Osmadvacetiletý sprinter se přiblížil na pět setin čtyři roky starému osobnímu rekordu a zařadil se na třetí místo v letošních evropských tabulkách.


Jak zasadit rychlou a snadnou zahradu do pytlů půdy bez kopání - Zajímavý\nJak zasadit rychlou a snadnou zahradu do pytlů půdy bez kopání\nMožná jsem našel nejjednodušší způsob, jak kdy pěstovat zeleninu\nVzhledem k tomu, že většina zahradníků nemá dokonalou půdu, vyžaduje příprava zeleninové zahrady zpracování půdy, odstranění plevele a přidání hnojiv a organických látek. Pěstování zeleniny v pytlích půdy však všechny tyto přípravné práce vylučuje.\nMísto toho, abyste dělali hodně práce, která je prolomená, jednoduše:\nKupte si pytle se zalévací / zeleninovou / výsadbovou půdou.\nUmístěte je naplocho na mokré noviny nebo přímo na zem ve dvoře nebo na balkoně.\nVe spodní části vykopejte několik otvorů pro odvodnění.\nOdřízněte horní část tašky a ponechte 2palcový okraj.\nZasaďte si zeleninu přímo do tašky!\nVýhody přímého pěstování v pytlích půdy\nJe to rychlé, snadné a pohodlné, protože se nemusíte kopat\nSkvělý způsob pěstování zeleniny pro ty, kteří mají nabitý program\nSkvělé pro ty, kteří mají omezený zahradní prostor\nSkvělé pro ty v bytech\nSkvělé pro výuku dětí na zahradě\nSkvělé pro ty, kteří mají špatnou půdu\nPohodlné, protože pytlovaná zemina je pasterizována, aby zabila semena plevelů\nDělá plevel vánek\nPohodlné, protože můžete zasadit semena přímo do půdy\nPytle na ornici zasyčí trávu pod ní\nSáčky eliminují sazenice zabíjející sazenice\nTato metoda je bez plevele (nebo jen velmi málo plevelů)\nS pytlovinovým zahradnictvím můžete začít okamžitě. Na konci vegetačního období můžete plastové sáčky sbírat a zpracovávat jejich obsah do stálých záhonů, nebo jen položit novou dávku sáčků.\nKromě výše zmíněných důvodů pro zahradu tímto způsobem může být pytlovina vytvořena na vyvýšeném povrchu (například na stole) s drenážními otvory. To je skvělé, pokud máte chronické onemocnění a potíže s ohýbáním, omezenou pohyblivostí nebo omezeným rozsahem pohybu.\nŠroubovák nebo něco na děrování odtokových otvorů\nPytle na špičkovou půdu\nStručný přehled kroků\nVyberte si půdu.\nUmístěte tašku na slunné místo nebo na vhodné místo pro vaši zahradu.\nNa dno sáčků vložte několik drenážních otvorů.\nVyřízněte otvor v horní části vaku.\nZasaďte semena nebo sazenici.\nKrok 1. Vyberte si půdu.\nVyberte si, co plave na vaší lodi. Některé rostliny si vedou lépe v různých druzích půdy. Běžná „ornice“ v pytlích nebo levná „směs na výsadbu stromů a keřů“ bude docela hezká.\nKrok 2. Vypíchněte drenážní otvory\nNa dně sáčku vyklopte drenážní otvory.\nKrok 3. Najděte pěkné, slunné místo.\nSlunce je důležité pro růst rostlin.\nKrok 4. Vystřihněte okno.\nPomocí nože vystřihněte velké obdélníkové okénko na horní ploše každého vaku.\nKrok 5. Rozbijte půdu a rostlinu.\nRozbijte a navlhčete půdu a poté zasaďte semena nebo sazenice.\nKrok 6. Vyberte své rostliny.\nZískejte rostliny, které chcete pěstovat - buď jako sazenice nebo semena. Pak začněte!\nCo bych měl zasadit?\nKaždá rostlina, které se dobře daří ve velkých nádobách, se bude dobře hodit do zahradního pytle na půdu.\nCo mohu pěstovat v pytlích na půdu?\na doslova každá rostlina, která nevyžaduje hluboké zakořenění.\nJak mohu pěstovat hluboce zakořeněné rostliny v pytli půdy?\nPostavte pytle na půdu vzpřímeně a vysaďte hluboce zakořeněné rostliny, jako jsou rajčata.\nOmezte rostliny na jednu rostlinu na pytel.\nZatlačte 1 / 4palcové hmoždinky nebo jiné podpěrné trámy do zalévací půdy, aniž byste vak propíchli, přičemž ze sáčku vyčnívají 3 až 4 stopy tyče, aby se zasadily o rostliny rajčete.\nPokud máte potíže s nastavením pytlů do svislé polohy, použijte silnější kolíky a protlačte je skrz vak a nejméně 1 stopu hluboko v půdě, aby vak udržel na místě a zároveň zajistil kolíky pro rostliny.\nShauna L Bowling ze střední Floridy 19. června 2017:\nTo je skvělé, Gino! Miluji všechny různé kontejnery, které používáte pro svou zahradu. Metoda pytle na zalévání půdy se zdá být ideální ze všech důvodů, které uvádíte v tomto článku.\nRuby Jean Richert z jižního Illinois 27. května 2017:\nJedná se o zcela nový koncept výsadby. Použil jsem vaječné kartony, ale nikdy neznečistím pytle. Děkuji za sdílení...\nLena Durante z oblasti San Francisco Bay Area 23. května 2017:\nTo je skvělý nápad, zejména pro lidi, kteří žijí na místech, kde je kontaminována půda. Před několika lety provedla EPA v mém sousedství úklid (který měl velké průmyslové využití), ale předtím jsem byl omezen na zahrádkování kontejnerů pro své jídlo. Přál bych si, abych ten tip měl už tehdy!\nS Maree 22. května 2017:\nDěkuji! To zní jako skvělý nápad!\nGina Welds Hulse (autor) z Rockledge na Floridě 20. května 2017:\nS Maree, myslím, že máš na mysli řeřichu zahradní a ne řeřichu. Řeřicha zahradní je plodina v chladném počasí, proto by měla být vysazována na začátku jara, již 4-6 týdnů před posledním mrazem. Řeřicha rychle roste ze semen; bude připraven ke sklizni 15 až 20 dní po zasetí. Postupné plodiny sejte až do poloviny léta. Začátkem podzimu zasévejte řeřichu pro podzimní a zimní sklizeň. Pokud pěstujete řeřichu v pytlích, nedávejte do ní příliš mnoho otvorů pro odvodnění, protože řeřichě se daří ve vlhké půdě. Nenechte půdu vyschnout. Doufám, že to pomůže.\nS Maree 20. května 2017:\nDěkujeme za tyto skvělé nápady! Mám škvárové bloky, které potřebují nějaký účel. Salát a mangold zní velmi pěkně! Nějaké představy o řeřichě? Děkuji!\nAmos DM Mashigo z 2783 Dakota Street Evaton West 1984 dne 19. května 2017:\nPěstování v pytlích je opravdu skvělý nápad, který mi nikdy předtím nenapadl. Jsem opravdu vděčný za tuto úžasnou radu.\nSkutečně začnu pěstovat svou zeleninu pomocí tohoto systému, což by pro mě bylo docela prospěšné v naší oblasti, kde je plevel velkým problémem pro zahradničení.\nPodívejte se na video: Výsadba brambor do pytlů\nJak zasadit rychlou a snadnou zahradu do pytlů půdy bez kopání...