Roses reprèn el cicle de xerrades camí de la Independència ·\nRoses reprèn el cicle de xerrades camí de la Independència\nEl exconseller i historiador, Joaquim Nadal, el periodista i director del diari Ara, Carles Capdevila, i el catedràtic Borja de Riquer, seran a Roses com a ponents del cicle ‘Propostes de país per a un nou temps’\nMarc Danés i Carles Pàramo durant la presentació del nou cicle ?Propostes de país per a un nou temps’\nEl cicle de conferències ‘Propostes de país per a un nou temps’ prossegueix la seva trajectòria a Roses amb la celebració de tres noves xerrades entre els mesos de gener i març.\nUna nova etapa d’aquest cicle de xerrades que ha estat presentat aquest matí a la sala de plens de l’Ajuntament de Roses per l’alcalde en funcions, Carles Pàramo, i el regidor de Cultura, Marc Danès.\nEn aquesta ocasió les ponència aniran a càrrec de l’historiador i polític Joaquim Nadal, del periodista Carles Capdevila, i de l’historiador Borja de Riquer. El cicle arriba així al seu tercer any de vida, apropant fins a la localitat altempordanesa figures de renom de l’actual panorama social, polític i econòmic.\nEn el moment del seu inici, l’octubre de 2012, l’Àrea de Cultura de l’Ajuntament de Roses ja vamanifestar la seva voluntat perquè el nou cicle de xerrades ‘Propostes de país per a un nou temps’, gaudís de continuïtat. L’interès generat i la bona acollida de públic, “en el que s’ha assolit una assistència del voltant de 200 persones en les diferents conferències programades fins al moment”, ha afirmat el regidor de Cultura, ha fet possible la continuïtat de les xerrades”.\nPel cicle ‘Propostes de país per a un nou temps’ han passat ja professionals i pensadors com Carme Forcadell, Salvador Cardús, Josep M. Terricabras, Carles Puigdemont, Vicenç Villatoro, o Carles Viver i Pi-Sunyer, entre d’altres, “persones que tenen molt a dir, que exposen on érem, on estem i cap a on anem de tot allò, és a dir, que expliquen què està passant a Catalunya i perquè passa”, ha assenyalat Pàramo, per afegir que “d’aquesta manera després la gent pugui anar a votar amb un coneixement més clar de la situació actual” .\nAl Teatre Municipal de Roses a les 20:30 hores i d’accés lliure\nEn la nova edició de 2014, al igual que en els anteriors cicles totes les conferències tindran lloc al Teatre Municipal de Roses, els dies indicats, i començarana les 20,30 hores, sent totes el seu accés lliure\nJoaquim Nadal – Dimecres, 29 de gener\nEl nou programa s’estrenarà el proper 29 de gener, amb la xerrada que oferirà Joaquim Nadal. Doctor en Història per la Universitat de Barcelona, ha estat professor de la Universitat de Liverpool (1970-1972), professor d’Història de Catalunya de la Universitat Autònoma de Barcelona (1972-1983) i director del Col·legi Universitari de Girona entre 1978 i 1979. És catedràtic d’Història Contemporània de la UAB des de 1987, i de la Universitat de Girona des de 1992.\nCarles Capdevila – Divendres, 14 de febrer\nDivendres 14 de febrer, l’auditori de Roses acollirà la xerrada de Carles Capdevila. Llicenciat en filosofia i periodista, actualment és el director del diari ARA, que sortí al carrer per primer cop el 28 de novembre del 2010, i és professor de Comunicació a la Universitat de Barcelona.\nHa estat articulista d’opinió dels diaris Avui, El Periódico i El 9 Nou durant el període 1995-2010, i cap de la secció de Societat del diari Avui entre 1989 i 1990. Ha estat director i presentador dels programes ‘Eduqueu les Criatures’ i ‘Alguna Pregunta Més, a Catalunya Ràdio. Actualment col·labora als programa ‘Divendres’, de TV3 i dirigeix el programa ‘APM’ de TV3.\nBorja de Riquer – Divendres, 21 de maç\nEl cicle prosseguirà divendres 21 de març, amb la presència de l’historiador Borja de Riquer. De Riquer és professor de la Universitat Autònoma de Barcelona, on és catedràtic d’Història Contemporània des de 1988.\nEntre les seves obres sobre el catalanisme polític, es troben Lliga Regionalista, la burgesia catalana i el nacionalisme (1898-1904), que fou la seva tesi doctoral; El franquisme i la transició democràtica, 1939-1988 (1989), amb J.B. Culla; L’últim Cambó, 1936-1946; i “Escolta Espanya”: La cuestión catalana en la época liberal (2001). També ha abordat la història de Catalunya (és autor dels volums VII, IX y X de la Història de Catalunya dirigida per Pierre Vilar) i el franquisme, amb La dictadura de Franco (2010).\nVa fomar part de la comissió d’experts que assessorà la Generalitat de Catalunya en el procés per aconseguir el retorn de la documentació de la Generalitat i altres entitats i particulars catalans que es trobaven a l’Arxiu de la Guerra Civil Espanyola de Salamanca.\nCicle ‘Roses, un poble amb molta història’\nD’altra banda, cal remarcar que el departament de Cultura de l’Ajuntament de Roses té previst, també, reiniciar el cicle de conferències ‘Roses, un poble amb molta història’, al mes de febrer. Serà una sèrie de 5 xerrades fins al mes de juny que, més les 6 previstes en ‘Propostes de país per a un nou temps’ seran un total d’11 pels propers sis mesos.\nTags: Ajuntament de Roses, Borja de Riquer, Carles Capdevila, Cicle, Conferències, Consulta, Independència, Joaquim Nadal\nPrevious Afavorits 25 municipis de l’Alt Empordà pels ajuts Programa Leader convocats per la Generalitat\nNext Els rosincs decidiran la ubicació del pàrquing soterrat projectat per l’Ajuntament


Els heliozous (Heliozoa, gr. "animals Sol") són un fílum de protozous amb pseudopodis rígids suportats per microtúbuls (axopodis) que irradien dels seu cosesfèric cosa que els dona nom. Els axpodis es fan servir per capturar aliment i per moure's. Són similars als Radiolaria, dels quals es distingeixen per no tenir càpsula central ni altres elements esquelètics complexos. Se'ls pot trobar tant en aigua dolça com en ambients marins.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Heliozous&oldid=27656713»\nDarrera modificació: 28 juny 2021 a les 10:37


El Barça busca el 12è títol de Guardiola en una gran final contra el Porto per continuar alimentant el mite\nEl líder i referència del Porto és ara el brasiler Hulk\nL'equip blaugrana i el portuguès es juguen aquest divendres (20.45 hores, TV3 i La 1 de TVE) la Supercopa d'Europa a l'estadi Louis II de Mònaco\nALBERT SOLÉ Mònaco (enviat especial) 26/08/2011 08:41\n260x366 Entrenament del Barça a Mònaco. / Jasper Juinen / Getty Images Entrenament del Barça a Mònaco. / Jasper Juinen / Getty Images\nAvui, a l'estadi Louis II de Mònaco (20.45 hores, TV3 i La 1 de TVE) es viurà una altra gran final i, per tant, un altre gran repte per a aquest Barça. El Porto des de fa molt de temps és un dels gran clubs d'Europa (té dues copes d'Europa), amb els alts i baixos habituals, i actualment és en un dels moments dolços de la seva història.\nLa temporada passada el Porto va guanyar el triplet (lliga i copa portuguesa i Europa League) molt merescudament, amb una autoritat esfereïdora, i Guardiola, com fa habitualment, no es va estalviar cap elogi.\nSi aquest vespre el Barça supera el Porto i guanya la Supercopa d'Europa -serà el quart títol del 2011-, Pep Guardiola ja podrà presumir de ser l'entrenador del Barça a la història que més copes ha guanyat (12), una més que el seu mentor, Johan Cruyff.\nTot i que el Porto ja no l'entrena el tècnic que va aconseguir el triplet, André Villas-Boas, el tècnic actual és el segon del curs passat, Vítor Pereira, i, per tant, l'estil de joc no canvia. Entre els jugadors importants del curs passat que avui no seran sobre la malmesa gespa de l'estadi Louis II, destaca, sobretot, el del seu davanter titular, el colombià Radamel Falcao, que ha estat traspassat a l'Atlètic de Madrid.\nAmb aquesta notable baixa, el líder i referència del Porto és ara el brasiler Hulk, un extrem amb una potència extrema.


Inici > 15 anys de Nocturna\nEnviat per @oriolferran  el Dll, 15/08/2011 - 02:37\nA la Nocturna entre ombres i reflexos que enlluernen et trobes amb tothom. Encara que sigui un hola o un adéu ràpid per no perdre el pas de la geganta. Estic content d'haver-me trobat les "alternatives" i que la Pat m'hagi dit que li havia agradat el meu comentari  a l'apunt del manifest  i també que la Roser "del Patronat" també li hagi agradat. Va valdre la pena l'estona que hi vaig dedicar, entrada la matinada.\nI camí de casa, mentre tocava Reig Bord a la Placeta, al passar per la Plaça de la Vila un home magribí (que fa uns dies va presentar-me en Manel Pou i ara no recordo el nom ) m'ha preguntat per les festes i que es feia aquests dies. Vestit de blanc i amb la faixa vermella al coll li he explicat que avui era la festa del gegants però que dimarts sortien els macips -amb faixa i picarols- per mantenir una promesa a Sant Roc fa més de 400 anys i que porta salut i protecció per tot l'any. Ha somrigut i li ha interessat saber per on podria trobar les colles. Per ell, que justament aquests dies fa el ramadà, no li ha semblat estranya aquesta tradició arenyenca. Els musulmans tenen baraka  per entendre aquestes intercessions divines.\nURL d'origen: http://arenyautes.cat/content/15-anys-de-nocturna


12 de març de 2021 (13:48 CET)\nLa vicepresidenta i portaveu de la Generalitat, Mónica Oltra, ha defensat la pròrroga del tancament perimetral de la Comunitat Valenciana fins al 12 de març encara que afecte la gent amb segones residències. "No es tracta de tenir fòbia a ningú, només al virus, que no coneix ni de dies de guardar ni de fronteres", ha recalcat.\nPer tant, ha descartat la possibilitat d'alleujar aquest tancament en caps de setmana i festius de Setmana Santa, recordant que continua vigent "de dilluns a diumenge" fins al cap de Pasqua. "No es pot entrar, però no sols de Madrid, tampoc de la Rioja, Extremadura o Andalusia, de cap lloc", ha recordat després del ple del Consell.\nOltra, en la seua compareixença setmanal, ha posat l'accent que "el virus treballa cada dia" i en què la majoria de comunitats estan tancades a la resta, a més d'apuntar que "prestigiosíssims epidemiòlegs adverteixen que si s'obri la mobilitat per Setmana Santa tindrem una quarta ona".\n"I no estem per a una quarta ona", ha emfatitzat després de defensar que ella sempre anteposa la salut a l'economia perquè hi ha consens científic en què "el primer és salvar vides".\nÉs a dir, restringir la mobilitat i les restriccions socials perquè "està perfectament demostrat que funciona i la corba cau en picat", mentre la Generalitat tracta d'alleujar als sectors afectats amb un pla d'ajudes "sense parangó en la resta d'Espanya" com 'Resistir'.\nDavant la diferència amb els turistes internacionals, que sí que poden entrar si presenten una PCR negativa, Oltra s'ha limitat a recordar que el tancament perimetral només afecta la mobilitat nacional i que la internacional depén de la Unió Europea, encara que està "convençuda" que els protocols funcionen en els aeroports.\nEn clau nacional, davant la possibilitat que s'allargue l'estat d'alarma més enllà del 9 de maig, ha puntualitzat que ara és molt diferent del de març de 2020, ja que actua com una norma paraigua que cada autonomia adapta en funció de la seua situació. A partir d'aquí, considera que el Govern ha de valorar el conjunt del país i "deixar la flexibilitat suficient".\nI sobre si veu arriscada la reobertura de l'interior de l'hostaleria, a partir del dilluns 15, la portaveu ha remarcat que tant el 'president', Ximo Puig, com la consellera de Sanitat, Ana Barceló, van donar totes les explicacions aquest dijous després de la comissió interdepartamental "tenint en compte la situació en la qual estem".\nRespecte a la decisió, ha reconegut que sobre la taula va haver-hi "diverses propostes i escenaris, diversitat de propostes i opinions", sobretot en relació amb bars i restaurants. "Finalment, qui té la competència per a prendre les decisions les pren", ha agregat.\nLa també líder de Compromís ha descartat així que això reste unitat al govern del Botànic, rebutjant que hi hagi "menys fortalesa que fa dos mesos" perquè es basa en la composició del parlament i en el compliment de l'acord que també van signar PSPV i Unides Podem en 2019. "Aquesta base no ha canviat", ha garantit, a més de destacar que hi haja una interdepartamental on compartir propostes i diferències.\nPerò, en qualsevol cas, ha insistit que l'important és que la ciutadania siga conscient de la situació de risc: "Que vinguen dies festius no vol dir que siguen festes. No estem per a festes, com va dir el 'president'".\n"No estem fora de perill", ha abundat en relació amb el fet que la majoria de la gent no està vacunada i a les "amenaces" que poden suposar els nous ceps. Ha demanat així màxima cautela i prudència després d'uns mesos molt difícils i "amb molt de sofriment", també pel cansament dels sanitaris perquè "l'ocupació d'UCI no ens fa estar fos de perill".\nEn aquest escenari, Mónica Oltra ha insistit que els valencians han de ser "molt conscients del risc que suposa aquest virus, del sofriment col·lectiu i d'actuar amb la responsabilitat que toca".


Vilanova "F" - F.E. Atlètic "C"\nPartit igualat amb ocasions per part dels dos equips, on tot i ser superiors, una onada de errors cap al final del partit va fer que el Vilanova s'endugues tres punts que fins llavors no s'havien merescut.\nNo va ser fins al tercer quart quan les coses van canviar, la xerrada de l'entrenador a la mitja part va donar els seus fruits, l'equip es va treure la son i va començar a dominar el matx amb bones triangulacions i ocasions de gol , algunes d'elles molt ben treballades.\nL'ultim quart va tenir dues cares totalment oposades, uns primers minuts de joc col·lectiu i un partit controlat 1-3 al marcador.\nL'altre cara la vem començar a veure a falta , NOMÉS, de cinc minuts per acabar el partit on van caure 1,2,3 i hasta 4, si quatre gols en cinc minuts per oblidar o bé perque ens serveixi de lliçó pel proper partit. Ja sabem que el futbol te aquestes coses i avegades passa al revés, però la lectura seria correcta si el rival fos superior qual cosa no va passar, i oblidem que no tan sols ens hi jugem 3 punts a cada partit, que son importantíssims, sino de tot un treball fet fins ara i l'orgull de sentir-se un jugador de L'Atlètic que no es deixa pendre la camisa així com així.\nAquest dissabte ens visita el lider, un Mas Catarro que encara no ha mossegat la pols i que vindrà convençut d'endur-se el tres punts, doncs jo penso que si cadascú posa tot el que te dintre i fa les coses com sap fer-les podem ser l'unic equip que planti cara i aconseguir els tres punts, tres punts que ens serviríen de prou motivació per acabar la segona volta als llocs capdevanters, allà on mereixem estar.


Tradicions de Lohri - Altres\nPrincipal Altres Tradicions Lohri\nUna sèrie d’interessants tradicions s’han realitzat ritualment al llarg dels anys per marcar l’alegria ocasió panjabi coneguda com a Lohri. Quines són aquestes tradicions de Lohri i per què s’observen de generació en generació? Per obtenir més informació, consulteu el nostre fascinant article sobre les tradicions de Lohri i celebreu l’ocasió. Si us agrada llegir sobre les tradicions de Lohri i voleu referir aquest article als vostres amics i éssers estimats, només heu de fer un clica aquí i passeu-los en aquesta pàgina. Tingueu una gran celebració de Lohri!\nPastissos de fem de vaca\nLa celebració real de Lohri comença dies abans del festival real. Uns dies abans de l’ocasió, algunes de les noies de tots els pobles agrupen junts i visiten totes les cases cantant alguna cosa així: “Hem vingut, totes les noies del poble! Hem vingut al vostre pati !. El seu objectiu és demanar gobar (pastissos de fem de vaca), un combustible natural que s’utilitza a tots els pobles per cuinar. Al final del matí, es recull una gran pila de pastissos de fem de vaca que s’amunteguen en una de les cases del poble. El dia festiu real, s’utilitza per crear un petit ídol de la deessa Lohri. A continuació, es decora l'ídol, s'encén una foguera i es canten lloances a la deessa.\nLa foguera encesa davant la deessa Lohri és un altre costum important associat al festival. El foc s’encén al capvespre i representa el déu del sol, la font d’energia física i espiritual. Enormes fogueres s’encenen als camps collits i als patis de les cases de tots els pobles del panjabi. Els celebrants envolten el foc (una acció coneguda com a 'parikrama') i llencen aliments com a llavors de sèsam, gur, sucre dolç, arròs inflat, crispetes de blat de moro i refrigeri com a ofrenes sagrades. Es criden paraules entusiastes com 'Aadar aye dilather jaye' (Que vingui l'honor i que se'n vagi la pobresa!) Com una pregària al déu del foc, es canten cançons populars populars i fins i tot es fan balls a l'estil tradicional 'Bhangra' i 'Gidda'. . Una vegada que el foc disminueix i la celebració acaba, els celebrants s’emporten a casa les brases agonitzants del foc que es creu que aporten abundància i prosperitat.\nDistribució de prasad\nUn cop acabat el 'parikrama', el prasad (oferta de menjar) es distribueix entre la gent. Aquest prasad consta principalment de cinc articles: til, gajak, jaggery, cacauets i crispetes. Participar en el 'prasad' es considera una acció propícia que suposadament aporta bona fortuna i benediccions divines a qui el menja. Després, les persones visiten els seus amics i familiars i intercanvien desitjos, dolços i regals.\nA (llavors de sèsam)\n'Til' o 'llavor de sèsam' és una part inseparable de les celebracions de Lohri. Menjar llavors de sèsam se suposa que té una gran importància en aquest dia. També és llançat al foc de Lohri per les noies que s’inclinen davant de les flames que salten i canten:\n'Que vingui la puresa, que marxi la brutícia\nLa brutícia s’arrencarà i les seves arrels es tiraran al foc.\nCom que Lohri és una festa de la collita, les oracions de la gent representen les seves demandes agràries, principalment el desig d’un fill que es pugui ocupar de l’agricultura, una ocupació principal per a la majoria de la gent del Panjab. Per això, mentre llencen llavors de sèsam al foc, la gent prega pels fills amb paraules com: 'Tantes com llança la dona del germà gran, tants fills tindrà la dona del germà petit'.


Sa Unió de Formentera demana que s’ acceleri el pla de vacunació a l’ illa – Sa Unio Formentera\nLa formació ha registrat una proposició al respecte per a que es debati i es voti en la sessió plenària d’ aquest mes de gener\nFormentera, 24 de gener de 2021.- Sa Unió de Formentera ha registrat una proposició que defensarà en el ple per a que el Consell insti al Govern de les Illes Balears a que faci les gestions necessàries per accelerar en la mesura del possible la vacunació contra la COVID-19 a la població de l´illa de Formentera, “sempre tenint en compte el principi de solidaritat i repartiment de medis amb altres illes i regions”.\n“Des de l´inici de la campanya d´immunització contra la COVID-19 estem veient com els ritmes de vacunació son més baixos de l´esperat. Les causes que ho provoquen son varies, però el fet és que la comunitat autònoma de les Illes Balears està per baix de la mitjana de vacunació espanyola”, assenyala Sa Unió en la proposició.\nA més, la formació argumenta que “la protecció contra la COVID-19 és bàsica per preservar la salut i el benestar de les persones, evitar efectes secundaris i morts deguts a aquesta malaltia. Però també és important per tal de reactivar el més aviat possible les activitats socials i econòmiques amb seguretat.\nFormentera depèn econòmicament de l´activitat turística provinent dels visitants nacionals i internacionals. I la reactivació d´aquesta activitat depèn de l´estat sanitari al que arribem a la temporada turística. I aquest ve donat pel control que es pugui fer sobre els contagis, tant mitjançant les mesures de seguretat bàsiques, com limitant la mobilitat, fent el màxim de test diagnòstics, rastrejant i controlant els contactes estrets dels infectats i, finalment, vacunant al major nombre possible de persones.\nEn premsa hem pogut llegir que tant des dels Consells com des del Govern balear, s´ha demanat públicament que, una vegada vacunada la població amb més risc, es prioritzi la immunització de la població de les zones turístiques com Balears. Són les economies més enfonsades, però al mateix temps les que tenen més capacitat de recuperació si tenen un alt índex de vacunació”.


El Barça femení conquereix el Wanda Metropolitano | betevé\nAmb aquesta victòria les noies de Lluís Cortés entren de ple en la lluita pel títol de Lliga\nGemma Garriga | diumenge, 17 de març del 2019, a les 17.24\nTres punts d'or pel Barça femení\nEl Barça femení ha donat un cop a la lliga i torna amb força a la lluita pel títol. La victòria històrica davant el seu màxim rival, l’Atlètic de Madrid, les fa agafar molta moral per afrontar el tram final de competició i, a més, amb el goal average favorable.\nEl Barça fa un pas endavant i guanya al seu màxim rival al Wanda\nEl partit entre primer i segon classificat s’ha disputat al Wanda Metropolitano, davant més de 60.000 persones, un rècord absolut el futbol femení.\nUn inici amb color matalasser\nEl matx ha començat amb domini de les madrilenyes. Però a poc a poc les blaugrana han anat agafant ritme de partit i han dominat. De fet, la jugadora més perillosa del conjunt entrenat per Lluís Cortés, Asisat Oshoala, ha disposat de l’ocasió més clara de la primera meitat, però el seu xut ha marxat fregant el pal de la portera Lola Gallardo.\nS’ha arribat al descans amb un marcador sense gols, però el Barça ha sortit decidit a endur-se la victòria. Leila i Martens han intentat posar a prova Gallardo, i al final ha estat Oshoala, a la sortida d’un córner, la jugadora que ha rematat a gol. És la cinquena diana des que la nigeriana va arribar a la disciplina blaugrana.\nEl Barça hauria pogut sentenciar amb una nova acció d’Andressa Alves, però la que ha aprofitat una jugada d’oportunisme en el minut 80 ha estat Toni Duggan, que ha empès la pilota dins la xarxa, després d’una centrada de Leila que havia estat desviada al pal. Duggan havia substituït la mateixa Oshoala, que havia abandonat el terreny de joc per problemes físics.\nSis jornades i la lliga continua viva\nNomés queden sis jornades per al final de la lliga femenina de futbol i el Barça es col·loca a tres punts de l’Atlètic. Amb aquesta victòria, les noies de Lluís Cortés tornen a pugnar amb força per la competició regular, on el seu rival a batre és precisament l’Atlètic de Madrid.\nEl Sants empata davant el Cerdanyola en un partit sense gaire ocasions\nL’altra cara del Grama-Europa\nEls somriures de la Unió Esportiva Sant Andreu\nRubi: “El Sevilla és un gran equip”\nEl Sant Andreu empata al camp de la Pobla Mafumet


El Món | Lluís Puig: "Per voluntat nostra, les peces no sortiran del Museu de Lleida mentre sigui conseller" | Cultura\nLluís Puig: "Per voluntat nostra, les peces no sortiran del Museu de Lleida mentre sigui conseller"\nEl conseller de Cultura insisteix que el posicionament és "clar" i "rotund" perquè no pot incomplir la Llei de Patrimoni Cultural\nper ACN 31/07/2017\nEl conseller de Cultura, Lluís Puig, en un moment de l'entrevista | ACN\nEl conseller de Cultura, Lluís Puig, ha reiterat la voluntat manifesta del Govern de mantenir al Museu de Lleida les 44 obres d'art en litigi amb l'Aragó. El termini fixat pel Jutjat d'Osca per enviar a Sixena els bens el litigi expira aquest dilluns, però el Govern argumenta que no s'han resolt els recursos pendents ni hi ha una sentència en ferm. Davant d'això, garanteix que les peces "no sortiran" per voluntat pròpia del Museu de Lleida ni les pintures murals del MNAC mentre sigui conseller. "Volem esgotar tots els camins que ens segueixin aportant un sentiment de justícia en la nostra defensa", ha esgrimit Puig en una entrevista amb l'ACN. En aquest sentit, ha insistit que el posicionament és "clar" i "rotund" i ha defensat que no poden incomplir la Llei de Patrimoni Cultural.\nEn aquest sentit, ha esgrimit a l'ACN que no busquen "aixecar polseguera" ni als jutjats, ni amb el govern de l'Aragó ni amb l'Ajuntament de Sixena sinó que volen conduir el procés d'una forma "tranquil·la i educada". "És un problema massa llarg, no havia d'haver durar tant i les coses no s'han portat prou bé", ha insistit.\nPreguntat sobre la possibilitat que la policia entri al museu lleidatà per endur-se les peces aquest dimarts, Puig ha qualificat l'eventual situació de "molt estranya" i "fora de lloc" i afegeix que el trasllat de bens l'han de fer professionals experts.\nQuant a les pintures murals del MNAC, sobre les quals també pesa una execució provisional de sentència, no només ha esgrimit arguments jurídics sinó també tècnics. "És un veritable atemptat contra les obres d'art. En criteris de conservació no es pot ni plantejar", ha asseverat.\nAixí, el conseller de cultura ha explicat que l'art i el patrimoni cultural al món està repartit per motius històrics diversos. "Si posem una mirada de llarga perspectiva moltes s'han pogut conservar i no han desaparegut precisament per aquests motius", ha precisat, i recorda que ningú ha situat el qüestió altres obres d'art també de Sixena que estan en equipaments de l'Estat.\nDavant d'això, ha lamentat a l'ACN les "amenaces" i els requeriments judicials que ha rebut el Govern perquè assegura que són "gent d'odre". Amb tot, ha precisat que ja n'era "conscient" quan va acceptar el càrrec de conseller. "L'enteresa d'entomar aquesta responsabilitat ho incloïa. No afluixarem en allò que ens sentim amb una raó tranquil·la i justa", ha conclòs.\nPolèmiques anticatalanistes que "aixequen" vots\nEl conseller de Cultura ha lamentat que les "polèmiques anticatalanistes" tradicionalment han "anat bé" a alguns partits, que han "aixecar vots" gràcies a enfrontaments entre territoris. "No aporta res de bo per cap de les bandes perquè de Sixena a Lleida i haurà els mateixos quilòmetres ara que d'aquí uns anys", ha precisat.\nEn aquesta línia, ha constatat la necessitat que l'Estat faci "pedagogia" sobre la "pluriculturalitat" de la península "sense aixecar pols" i considera paradoxal la "celeritat" del govern espanyol a l'hora de trobar recursos financers per condicionar el Monestir de Sixena.\n"Ens alegra que el ministeri de Cultura es mostri sensible a ajudar a tot arreu on hi ha necessitat per vetllar per la protecció patrimoni, perquè els museus del nostre país també estan necessitats de millores tècniques. Esperem que aquesta sensibilitat s'escampi", ha reblat\nNo ens robaran les obres. Si volen venir els trobaran als mossos i a la gent del poble impedint el robatori.\nPotser s'hauria de parlar del preu que ens haurien de pagar pels anys que les hem custodiat, les restautacions fetes i els diners pagats per moltes d'elles. Postser així no tindran tanta presa i xuleria\nAquest text està molt mal escrit. Ningú el revisa abans de publicar-lo?


La raó de ser d’aquest Servei és facilitar al màxim la relació dels ciutadans amb l’Hospital en totes les seves funcions, sanitària, docent i de recerca, dins del compliment i la tutela dels drets i deures reconeguts del malalt i de la millora contínua de la qualitat dels serveis.\nEl Servei d’Atenció a l’Usuari també hi és per atendre les reclamacions, les propostes de millora, les queixes i consultes i, en la mesura del possible, l'ajudar a resoldre els conflictes que puguin derivar-se de la relació de l’usuari amb la Institució sanitària durant el seu procés assistencial.\nL’usuari té accés a les bústies de suggeriments i propostes de millora en totes les sales d'espera dels serveis d'urgències de l'Hospital.\nCom arribar a les Associacions\nEn cas que sigui de l’interès de l’usuari, el Servei d'Atenció a l'Usuari li facilitarà el contacte amb associacions de malalts i amb associacions de veïns.\nDirectori d'Associacions de Pacients


La Seu enceta el cap de setmana central de la festa major - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Seu d'Urgell celebra aquest dissabte la primera jornada del cap de setmana central de la festa major, amb el pregó com a acte principal. L'epicentre dels actes serà la plaça dels Oms, on a partir d'un quart de sis de la tarda s'hi celebrarà una actuació castellera amb les colles de Santpedor i de Cerdanya. Posteriorment, s'iniciarà la XXVIII Trobada Gegantera a la plaça Europa, la qual tindrà una cercavila que acabarà també a la plaça dels Oms.\nEn aquest punt, les colles de gegants convidades oferiran un gran ball conjunt, previst per a tres quarts de vuit del vespre. A les nou es farà des del balcó de l'ajuntament el pregó de festa major, que aquest any anirà a càrrec de l'equip sènior femení del Cadí la Seu Sedis Bàsquet. Paral·lelament a aquests actes, el programa també ha previst per a aquest dissabte una cursa de Roll Ski a les cinc de la tarda al parc del Segre, una cursa d'orientació nocturna a la mateixa plaça dels Oms i una nit de concerts amb Portobello, Buhos i Sixtus.


Condicions abusives? – El Republicà\nA l’espera del que diu l’advocacia de l’Estat sobre el cas de l’eurodiputat electe Oriol Junqueras i la doctrina del Tribunal de Justícia de la Unió Europea, de plena aplicació al Regne d’Espanya, les negociacions entre PSOE i ERC per la possible investidura de Pedro Sánchez mantenen un to discret.\nNo s’han fet esperar les pressions i les amenaces per part de la dreta i la ultradreta pel cas de que es doni la raó a Oriol Junqueras i se l’alliberi per exercir la seva funció com eurodiputat.\nTambé s’han disparat les pressions contra la investidura amb el possible suport de ERC que es considera una bogeria. La qüestió és impedir que es pugui fixar una taula de negociació govern-govern. Res de reconeixement bilateral és l’objectiu de l’oposició espanyola que busca el fracàs de Pedro Sánchez.\nAcceptar que l’aplicació de la legislació espanyola no és l’adequada al món jurídic europeu seria un bon pas per començar a desbrossar els impediments institucionals a integrar els nous drets i els suprems criteris judicials procedents del Tribunal Europeu de Drets Humans i del Tribunal de Justícia de la Unió Europea.\nLa Justícia espanyola ha d’assumir que no té la última paraula i que per damunt de les seves decisions existeixen altres criteris basats en un dret més obert vinculat prioritàriament als drets humans i la dignitat de les persones.\nSeguir amb l’estricta criteri de la llei positiva per resoldre les qüestions polítiques és oposar-se als principis europeus i als nous valors democràtics. La autarquia que es llegeix darrera la oposició a fer cas al que diuen els tribunals europeus ens allunya de la Unió Europea i de la democràcia que també ha de tenir efectes a la Justícia espanyola trenta anys desprès d’haver-nos integrat a la Unió.\nNo es pot considerar abusiu que es parli i es critiqui la situació actual dels dirigents polítics catalans condemnats per el Tribunal Suprem a la cerca de solucions per apaivagar el conflicte creat per l’Estat amb el poble català.\nEl que seria abusiu i es podria considerar perjudicial per el bon funcionament de les institucions que es reclamen democràtiques, seria pretendre que la vida segueixi com si res, amb una falsa normalitat amb presos polítics, drets nacionals negats, i política de submissió.\nIntentar ara fer creure que els mals d’Espanya són a conseqüència de l’independentisme català és fals i d’un autèntic mal gust, pressions per la investidura inacceptables.\nSi el govern en funcions no apuja les pensions i tampoc resolt el que ha de ser el salari mínim adequat a Europa abans de la in vestidura, es miri ell mateix i expliqui quines pressions ha rebut o per què cedeix davant la dreta i no millora la situació de les classes treballadores i els pensionistes, o és que va prometre el que no podia complir i ara busquen altres culpables?\n← Sis festes alternatives per acomiadar-se de l’any 2019\nFin de año, fin de época →


GAZOPHYLACIUM: "El diccionario" María Moliner\nMauleta dimecres, 16 de gener de 2013, a les 10:19:00 CET\nDesprés de la quilomètrica enciclopèdia Espasa començada a Barcelona (només superada pel pas del temps i la poca ambició editorial), el de María Moliner (amb cognom català, casada amb un físic mont-rogenc i vinculada uns quants anys a València) i el de Rufino José Cuervo són, per raons diverses, els meus diccionaris espanyols predilectes.\nÉs d'agrair que tinguem l'oportunitat de veure al teatre una figura tan important com menystinguda i fa goig que sigui algú com Vicky Penya qui li doni vida.\nÉs d'agrair que un dia com avui aquest blog ens en parli i ens la recordi.\nPuigmalet divendres, 18 de gener de 2013, a les 7:52:00 CET\nL'Espasa té a més el valor afegit que el seu paper el va fer una empresa ubicada al Prat: La Papelera Española.\nA banda de l'interès lexicogràfic, les crítiques semblen positives. Aviam.\nEva dimecres, 16 de gener de 2013, a les 11:13:00 CET\nEl María Moliner (l'original) va ser el primer diccionari d'espanyol que he vaig tenir, quan estudiava Filologia. Després de llegir la denúncia, sembla que sóc una privilegiada de conservar-lo!\nA la classe de Lexicografia la broma més comuna era que "María Moliner no tiene coño" (amb perdó), perquè no incloïa aquesta paraula al diccionari. Sempre ens quedem amb allò important, eh?\nPuigmalet divendres, 18 de gener de 2013, a les 7:54:00 CET\nles bromes i les consultes sexuals o escatològiques vinculades als diccionaris són habituals en època escolar. Sembla que intentem superar tabús.\nConserva els diccionaris que sempre paga la pena.\nEva divendres, 18 de gener de 2013, a les 11:16:00 CET\nTens raó, però ací ja teníem vint-i-escaig... Mirant-ho en perspectiva, ara em sembla preocupant... :P\nEl María Moliner no només el conservo, sinó que el consulto sovint. De vegades fins i tot el llegeixo! (Açò potser també és preocupant, però deixem-ho estar).\nPuigmalet divendres, 18 de gener de 2013, a les 20:27:00 CET\nLlegir diccionaris és un vici com qualsevol altra. Bé, no, millor que molts d'altres. ;)\nXavier Caballé dissabte, 19 de gener de 2013, a les 15:00:00 CET\nT'has llegit el diccionari més de trenta vegades i encara t'emociones quan arribes al final?\nUnknown dimecres, 16 de gener de 2013, a les 12:01:00 CET\nJoan, continuo sense saber amb qui vaig o anem al teatre...\nEvidentment que no ho saps. Ni jo mateix ho sé...\nXavier Caballé dimecres, 16 de gener de 2013, a les 13:17:00 CET\nNo en tenia cap notícia d'aquesta obra... sembla que paga la pena anar a veure-la. Saps si les entrades ja estan a la venda?\nXavier Caballé dimecres, 16 de gener de 2013, a les 13:19:00 CET\nAutoresposta al meu comentari anterior: es poden comprar online, per a les funcions del 16 al 20 de gener, per 18 € a Ticketmaster.\nXavier Caballé dimecres, 16 de gener de 2013, a les 13:51:00 CET\nTambé estan disponibles al Telentrada, a 16 €. La funció de demà, que tot i no ser la primera, es l'estrena, inclou una copa de cava :)\nPuigmalet divendres, 18 de gener de 2013, a les 7:56:00 CET\nXavier, jo espero una funció que inclogui l'obsequi del María Moliner...


Buhos encapçala la música de dissabte\nActualitzada 12/07/2019 a les 12:08\n© L’escola de dansa La Xemeneia actuarà durant la nit d’avui.\nDesprés de triomfar al Canet Rock el cap de setmana passat, Buhos visita Balaguer per encapçalar la nit de concerts de la Transsegre. El grup de Calafell espera fer gaudir la capital de la Noguera amb La gran vida, la gira del seu últim disc, que acaba al novembre i representarà el seu adéu dels escenaris fins al 2021.\nAmb hits com Volcans o L’estiu és llibertat, el grup espera repetir l’èxit que va tenir l’any passat La Pegatina i omplir el Parc de la Transsegre com passa cada edició.\nPerò la nit no només presenta el pop-rock de Buhos, sinó que també hi haurà molt lloc per a les versions amb l’actuació de Hey! Pachucos i la Forrest Band.\nA les 10, la Forrest Band donarà el tret de sortida a la nit amb les seves versions de pop, ska, rock o fins i tot punk.\nSi el jove grup lleidatà obrirà la festa, qui la tancarà amb els concerts serà Hey! Pachucos. El grup bagenc oferirà les seves versions, que reviuen grans clàssics del món de la música, amb el seu particular estil: sempre esbojarrat i que mai deixa indiferent a ningú.\nPer acabar la nit, els DJ Los del Poble faran una sessió fins a les 6 del matí, quan es tancarà la festa. Els participants de la baixada de diumenge tindran una estona per descansar, ja que a partir de les 10.30 tornaran a damunt de les barques per lluitar contra el riu i la ressaca i així intentar arribar un altre cop al Parc de la Transsegre.\nUn any més, la nit de divendres estarà protagonitzada pels DJ. Com l’any passat, al Parc de la Transsegre es podrà gaudir de la música dels guanyadors del concurs de DJ que es va organitzar durant el mes de maig. A partir de les 12, punxaran TGSN (finalistes) Sugus (guanyadors) i estaran acompanyats pel DJ nacional Óscar Aguilera. A més, la festa estarà precedida per les actuacions de l’escola de dansa La Xemeneia i l’escola de gimnàstica rítmica de Balaguer.


TVC emet una sèrie documental sobre el camió carregat d'or de la República desaparegut a la Vajol La República\nTVC emet una sèrie documental sobre el camió carregat d’or de la República desaparegut a la Vajol\nUn equip de TVC s’ha proposat seguir les pistes d’una història plena de misteris i intriga, que durant més de setanta anys s’havia mantingut en secret entre els habitants de la Vajol (Alt Empordà), a tocar de la frontera francesa. Es tracta de la història d’un camió carregat d’or de la República, que va desaparèixer l’any 1939 quan intentava escapar de les tropes de Franco. El documental, que s’emetrà el pròxim 16 de gener a les deu del vespre pel Canal 33, es basa en el llibre que la historiadora Assumpta Montellà ha publicat fa uns mesos, titulat ‘El setè camió. El tresor perdut de la República’ (Ara Llibres), fruit de dos anys d’investigació. El rodatge de la sèrie ha durat deu mesos en ciutats del territori català com Peralada, Figueres, Tortosa i la Vajol, però també a Ginebra i Madrid, amb l’objectiu d’esbrinar el destí dels tresors de la República i el seu recorregut.\nTambé recull entrevistes als veïns de la zona i a Carmen Negrín, néta de Juan Negrín, ministre d’Hisenda i president del govern de la República, i Enrique Líster, fill del General Enrique Líster, que va ser el líder dels exèrcits que es retiraven.\nTres periodistes de TV3 obren la porta del túnel de la mina Canta de talc de la Vajol, tancada des que es va tancar per risc d’esllavissades els anys noranta. El terreny és relliscós. A mesura que s’endinsen pel túnel, la penombra es va menjant la llum. Equipats amb lots i guiats per l’amo de la mina, Miquel Giralt, travessen la foscor i finalment arriben a un punt on el túnel ha estat bloquejat per una esllavissada. No poden accedir a la cambra secreta que hi van construir els republicans durant la Guerra Civil per a guardar-hi els tresors de la República. Aquí acaba el primer trajecte de l’equip d’investigació de la sèrie documental’El tresor del setè camió’, dirigida per Felip Solé. Però aquest és el principi d’una aventura que els portarà durant deu mesos a buscar indicis d’una història plena de fantasies i fets històrics.\nEs diu que un comboi de camions carregats d’or va sortir de la mina Canta de la Vajol en plena retirada. Els camions portaven els fons reservats que havia acumulat la República per finançar l’exili. Calia passar-los a França i des d’allà embarcar-los cap a Amèrica. Però les carreteres eren plenes a vessar de gent que fugia de les tropes franquistes. A més, les tropes republicanes que cobrien la rereguarda destruïen tots els ponts per retardar l’avenç de l’enemic. Un dels ponts que van volar va ser el d’Agullana. El setè camió que sortia de la mina va veure com se li havia tallat el camí en destruir el pont. El conductor va haver de recular i passar la càrrega a través de la muntanya. Es diu que el tresor del setè camió encara és enterrat a les muntanyes del Pirineu gironí.\nPer tal de basar la història en proves documentals, l’equip de TVC ha consultat tota mena d’arxius, des de l’Arxiu Nacional de Catalunya, l’Arxiu Tarradellas de Poblet, l’arxiu de l’Instituto del Patrimonio Histórico Español, l’arxiu del Ministerio de Asuntos Exteriores, l’arxiu del Pavelló de la República (UB),fins a l’arxiu de la Societat de Nacions a Ginebra i l’arxiu Negrín de París, entre d’altres.\nEl documental també inclou dues entrevistes que destaquen pel seu valor històric, com és la de Carmen Negrín, néta de Juan Negrín, ministre d’Hisenda i president del govern de la República, i Enrique Líster, fill del General Enrique Líster, que va ser el líder dels exèrcits que es retiraven.\nEls impulsors del documental expliquen que ‘El tresor del setè camió’ és un recull de moltes històries dins una història, amb diferents versions de la història del setè camió, els esforços per preservar el patrimoni artístic de la Generalitat i la República, així com històries de tresors que van amagar fugitius o la de ‘caçadors de tresors’.


Quaranta Màrtirs de Sebaste - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nQuaranta Màrtirs de Sebaste, o\nIcona oriental amb els Quaranta Màrtirs\ninici delsegle iii\nsoldats i màrtirs\nEsglésia Catòlica Romana, Esglésies ortodoxes orientals, Església Ortodoxa, Església Apostòlica Armènia, anglicanisme\n9 de març (occident), 22 de març (orient, correspon al 9 de març del calendari julià)\nUn grup de soldats pregant en un llac; grup de soldats amb palma de martiri\nEls Quaranta Màrtirs de Sebaste o Quaranta Sants foren un grup de soldats romans, morts com a màrtirs a Sebaste l'any 320. Són venerats com a sants per totes les confessions cristianes.\nSegons la tradició, eren un grup de quaranta soldats pertanyents a la Legio XII Fulminata, martiritzats per no voler abandonar la seva fe cristiana, prop de Sebaste (Anatòlia) en 320, durant les persecucions de Licini, que havien començat el 316.\nLa narració del martiri és transmesa per Basili el Gran, bisbe de Cesarea de Capadòcia (370–379) en una homilia pronunciada en la festivitat dels Quaranta Màrtirs: se celebrava, doncs, abans que ell fos bisbe, només uns quaranta anys després del martiri. Segons Basili, els quaranta soldats, membres de la mateixa legió, foren arrestats a Melitene per ésser cristians. Foren convidats a abjurar de la fe cristiana, però no volgueren fer-ho. Foren condemnats a ficar-se despullats en un llac glaçat proper a Sebaste, durant una nit d'hivern. Vora el llac, el prefecte disposà un bany calent per temptar-los. Només un d'ells cedí i sortí de l'aigua per escalfar-se als banys, però morí immediatament després. Davant la demostració de fortalesa dels cristians, un dels soldats que els vigilaven va voler imitar-los i, convertit al cristianisme, entrà al llac amb ells, formant així novament un grup de quaranta soldats. L'endemà al matí eren tots morts, gelats.\nEls noms dels soldats varien poc segons les fonts. Són: Acaci, Eci, Alexandre, Àngias, Atanasi, Càndid (o Claudi), Ciril, Domecià, Domnus, Ecdiqui, Elies, Eunoic, Eutiqui, Flavi, Gai, Gorgoni, un altre Gorgoni, Helià, Heracli, Hesiqui, Joan, Khoudion, (Lleonci), Lisímac, Meleci, Melitó, Nicolau, Filòctimon, Prisc, Quirió, Sacerdó, Severià, Sisini, Esmaragde, Teòdul, Teòfil, Valent, Valeri, Vivià, Xàntias i el guardià, últim en incorporar-s'hi, Aglaios.\nEl culte als Quaranta Màrtirs s'estengué ràpidament per Orient, i durant l'alta edat mitjana arrela als països eslaus, com demostren els frescos d'Okhrida i Kíev, dels segles xi i xii. Hi ha nombroses capelles i esglésies dedicades als sant, com ara al Mont Atos, Veliko Tarnovo (Bulgària) o la catedral armènia d'Alep (Síria).\nLa festivitat és el 9 de març del calendari julià, coincidint amb la Quaresma, fent coincidir el nombre de quaranta amb els dies de dejuni i de màrtirs, reforçant la idea de penitència i resistència al martiri.\nA Occident, el culte s'introduí aviat, amb festivitat el 9 de març. El bisbe Gaudenci de Brescia (mort el 410 o 427) va rebre cendres dels màrtirs en un viatge i les portà a Brèscia, on foren venerades. L'església de Santa Maria Antiqua del Fòrum romà, del segle v, té una capella dedicada als sants, amb frescos dels segles VI-VII que en mostren el martiri.\nMiniatura d'un evangeliari siríac de 1220.\nQuadre dels màrtirs, per Tosi (Roma, Quaranta Martiri e S. Pasquale Baylon, s. XVII)\nCapella dels Quaranta Màrtirs a la basílica del Sant Sepulcre de Jerusalem.\nSanta Maria Antiqua, església romana dedicada als Quaranta Sants.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Quaranta Màrtirs de Sebaste\n↑ «Quaranta Màrtirs». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Quaranta_Màrtirs_de_Sebaste&oldid=27056311»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 abr 2021 a les 09:55.


Directori LaBú Teatre Bianco\nA partir de 6 anys. Teatre visual.\nBallant entre dos aigues.\nUna noia que viu en un vell Hostal rep la visita inesperada d’un entranyable viatger. Les portes i finestres de la seva vida s’obriran com mai havia sentit. Una trobada especial que portarà a la protagonista a un nou camí inesperat.\nL’acceptació del canvi, com ens modifiquen els canvis de la nostra vida −ja siguin grans o petits−, com gestionar-los i enfocar-los de la manera més adient, la fi d’un record, la pèrdua d’algú o d’allò que estimes…\nLaBú Teatre crea una poètica visual que acompanya a l’espectador, ja sigui als més petits o als grans de la família, a un estat de reflexió i llibertat per sentir, reviure, emocionar-se i perdre’s.\n30/10/17 - VEU EN OFF: De gira per Bucarest\n19/10/18 - Sorteig d'un pack familiar de 4 entrades per veure 'Bianco' de LaBú Teatre al SAT!


Escrita per Téntol - d’abril 11, 2018\nVisita al Blau Colònia de Sant Jordi i al Club Robinson Cala Ferrera\nPROVES CANGUR A L'IES\nAquests són els guanyadors de les proves Cangur per a 1r i 2n d'ESO celebrades a l'IES Santanyí.\nIES SANTANYÍ CURS 2017-2018\n1r: WARE HERNÁNDEZ, DARIO 2n: DUMITRI GHEORGHE, GERARD 3r: HADDOUTTI, ILHAM 4t: LAURA MAGDALENA GRALAK 5è: NADAL BURGUERA, FRANCINA\n1r: VIDAL DE LA IGLESIA, MARTA 2n: RUFINO MAYA ROMÁN 3r: MORENO RUÍZ, ÓSCAR 4t: ADROVER PONS, MARC\n5è: PAGEL PONS, NICOLÁS\nEscrita per tentol - d’abril 11, 2018\nENTREVISTA sobre l’ ús del mòbil\nHem volgut fer aquesta entrevista ja que tothom fa servir molt el mòbil i hem trobat interessant saber per què ho fan.\nNodesha, Noemí, Maria, Zakia i Madeley 3r ESO\n-Quantes hores dediques al mòbil? -2 hores -Tot el dia. -6 hores -4 hores\n-I a l’estudi? -4 hores -1 i mitja -2 hores -Mitja hora\n-Quina aplicació és la que més utilitzes? -Instagram -Whats app\n-Mentre estudies utilitzes el mòbil? -La majoria sí\n-Els teus pares et castiguen sense mòbil? -No -A vegades -Si\n-Duus el mòbil a l’institut? -No -Si\n-Llegeixes llibres amb paper o amb el mòbil? -Paper\n-Quant de temps podries aguantar sense mòbil? -1 dia -\nQUINS ESPORTS ES PRACTIQUEN A L'IES?\nESPORTS A L’IES SANTANYÍ\nZakia, Maria, Joan Francesc, Noemí 3r ESO\nHem volgut fer aquesta entrevista als alumnes per conèixer quins són els esports que més fan els alumnes del centre.\nPractiques algun esport? La majoria dels alumnes practiquen els següents esports: Básquet, futbol, atletisme, boxa i ball.\nQuè t’agrada d’aquest esport? Quant al que els agrada dels esports diuen que el bàsquet és un joc intel·ligent, el futbol els regates, l’atletisme el que li agrada i disfruta és córrer, la natació relaxa, la boxa esplaiar-se, i finalment el ball la connexió i sentiments amb la música.\n3. Has tingut qualque inconvenient a l’hora practicar? La majoria no han tengut inconvenients, menys l’atletisme que li ha causat sobrecàrregues del turmell, la boxa que, a vegades, s’ha romput algun dit i finalment el ball que per aprendre se necessita molt de temps.\n4. Has fet competicions? Tothom n’ha fet i els de ball han estat guanyadors, a vegades.\n5. Quantes hores li dediques? Els nostres esportist…


Més d’un centenar de persones acudeixen a la primera sessió informativa del POUM | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nMés d’un centenar de persones acudeixen a la primera sessió informativa del POUM\nUn nombrós públic, al voltant d’un centenar de persones, va assistir a la primera sessió informativa que ha organitzat l’Ajuntament per explicar el projecte de Pla d’Ordenació Urbanística Municipal (POUM), que va tenir lloc a la Sala Polivalent el dimarts 19 de juny. El proper dimarts, 26 de juny, se celebrarà la segona sessió, en la qual s’informarà exactament sobre el mateix contingut, si bé es vol enfocar més a les associacions de veïns i entitats del municipi. La redacció i disseny del POUM es troba en un estat molt avançat i per això l’Ajuntament ha iniciat aquest període d’informació per tal que la ciutadania pugui valorar-lo i aclarir els possibles dubtes.\nL’exposició va anar a càrrec de la Tinenta d’Alcaldia de Territori i Medi Ambient, Àngels Marcuello, el Director de l’equip redactor del POUM, Santi Bertran, i l’advocat Miquel Pigem. L’Alcaldessa de Palau-solità i Plegamans, Teresa Padrós, va ser, però, la primera en donar la benvinguda als assistents i introduir la presentació. “Amb aquesta jornada volem donar resposta a la pregunta que ens ha estat fent molta gent, que és com està en aquests moments l’elaboració del POUM”, va començar. Tot seguit, va manifestar que “el POUM és una eina molt important, que cal tenir perquè modera el creixement, reestructura i cohesiona la població i marca cap a on es vol anar i com es vol créixer”. Per últim, Padrós va agrair “el treball que han fet totes les persones que s’hi han implicat, tant pel que fa als tècnics com les persones i entitats que han fet i fan les seves aportacions”.\nAl final de la jornada, el públic va poder intervenir en el torn de preguntes que es va obrir. Ja un cop finalitzada, moltes persones van dirigir-se als professionals i membres de l’equip de govern que hi eren presents per preguntar qüestions relacionades amb el POUM en un to distès i informal.\n“El POUM inicia avui el seu camí públic, un camí que serà molt ampli”, va manifestar la Tinenta d’Alcaldia de Territori i Sostenibilitat, Àngels Marcuello, en iniciar la seva exposició. La regidora va avançar que “la previsió és portar-lo al Ple Municipal per a la seva aprovació inicial al setembre o l’octubre”. Amb tot, va assegurar que “no es portarà a la seva aprovació fins que no s’hagin fet les reunions pertinents amb tots els propietaris o veïns dels sectors afectats i fins que es finalitzin les jornades i trobades participatives”.\nAbans d’anunciar la previsió del calendari, Marcuello va explicar amb claredat l’estat del POUM quan va prendre possessió l’actual equip de govern: “Ens vam trobar molta feina feta, sobretot a nivell de projecció i documentació gràfica. Els canvis que hem introduït en aquest any no representen ni el 10% respecte al document original que s’havia explicat en els darrers tallers amb la ciutadania”. Segons Marcuello, la primera tasca va ser “endreçar el projecte”. A continuació, va enumerar els elements que mancaven i que han significat una part important de la feina que s’ha dut a terme en aquest any per afegir-los al POUM: “La memòria, les normatives urbanístiques sobre les que es basa, l’estudi econòmic i financer, l’avaluació econòmica, la memòria social, la memòria ambiental, l’estudi d’avaluació de la mobilitat generada i l’agenda”. A més, segons la regidora, ha calgut adaptar el document “a les noves normatives aparegudes durant aquest temps, com les lleis òmnibus, o els criteris del Pla Territorial Metropolità de Barcelona [PTMB]”.\nAbans de finalitzar la seva intervenció, Marcuello va revelar les directrius que el govern ha donat a l’equip tècnic que elabora el POUM: “Celeritat, perquè fins que no s’aprovi el POUM es troben aturats molts temes de gestió urbanística; notificacions exhaustives als afectats perquè ningú se senti desprotegit; i prioritzar temes bàsics, com la via paral·lela i l’eix verd de la Riera de Caldes, i l’avinguda Catalunya”. Tot seguit, l’assessor jurídic del POUM, l’advocat Miquel Pigem, va concretar: “Els tècnics han d’ajustar aquest instrument d’ordenació i protecció territorial al principis de les lleis que regeixen l’urbanisme modern, que són: la protecció del territori, incloent-hi qüestions com el paisatge i la integració humana; la compactació urbana per evitar la dispersió; i la sostenibilitat com a principi en l’estructura urbana i en el creixement necessari, i no més, perquè sigui també socialment sostenible”.\nSanti Bertran, director de l’equip que treballa en l’elaboració del POUM des de fa uns anys, va deixar clar que “el POUM no fixa que el poble o ciutat ha de créixer, sinó que estableix els criteris que s’han de seguir per si algun dia s’ha d’anar creixent”. En aquest sentit, Bertran va concretar que l’equip redactor és molt conscient que part de la població del municipi s’hi ha establert “perquè aquí ha trobat espais agrícoles i forestals que no hi són a la ciutat”. “El POUM –va continuar— no suposa cap canvi d’estil de vida ni de municipi, només tracta d’ajustar l’actual model per ocupar els buits que hi ha dins la trama urbana, millorar la sostenibilitat del municipi i ampliar la densitat en els nous creixements per corregir el desenvolupament històric del municipi, ja que ho ha fet de forma dispersa i mancat d’organització i visió general”. A més, segons Bertran, la topografia del municipi contribueix també a la dispersió del sòl urbà: “Això és, en principi, negatiu, però es pot aprofitar i veure-ho en positiu, posant en valor l’estreta relació entre sòl urbà i rural”.\nEl POUM, doncs, contempla el possible creixement futur des de la voluntat de relligar barris entre si en un municipi dispers, però introduint-hi noves zones verdes que integrin les edificacions i els barris amb les zones rurals. Entre les noves zones verdes projectades, destaca la de la Riera de Caldes com a gran eix de cohesió a la part central del municipi. A més, el POUM identifica i protegeix zones amb valor paisatgístic i natural, cohesionant-les amb les zones urbanes. En aquest sentit, Bertran destaca que “les activitats i els usos que suporten els espais agroforestals són molt importants per protegir-los”.\nUn altre aspecte rellevant que recull el POUM és la creació de nous vials per establir “una xarxa principal i una altra de secundària que ajudin a relligar els nous desenvolupaments”, va explicar l’urbanista. Aquests nous vials tenen l’objectiu de millorar la mobilitat interna del municipi i contribuir a descongestionar la principal artèria, que és l’avinguda Catalunya. És així com en un futur pot deixar de ser una carretera per ser una autèntica via urbana: “Una via més humana que creï una nova façana del municipi i que és possible gràcies a la variant que ja existeix”. Per assolir la descongestió de l’avinguda Catalunya, el POUM preveu, entre altres nous carrers, dues grans vies que travessarien gran part del municipi de nord a sud, en paral·lel a l’avinguda Catalunya. L’una s’ha dibuixat a la zona de la Serra de Plegamans; l’altra, resseguint el llit de la Riera de Caldes.\nPadrós presenta la sessió. A la taula, i d'esquerra a dreta: Miquel Pigem, Àngels Marcuello i Santi Bertran\nEl públic va omplir la Sala Polivalent\nPOUM, documents diversos


El Consell de Seguretat de l'ONU, l'autèntic òrgan decisori de les Nacions Unides, està reunit, a porta tancada, per parlar de l'últim incident a l'anomenat "tauler d'escacs" del Pròxim Orient: l'atac de l'aviació israeliana contra Síria. Encara no se sap res del que està passant darrere de les parets de la sala del Consell de Seguretat, però el que sembla improbable és que l'ONU condemni Israel, almenys amb els termes que vol Síria. Washington no sembla disposat a abandonar el govern d'Ariel Sharon: la tesi de la Casa Blanca és que Israel té dret a l'autodefensa.\nLa cerimònia de commemoració del trentè aniversari de la guerra del Yom Kippur, que Síria viu com una gran victòria, ha estat enterbolida per l'atac israelià de diumenge contra un suposat camp d'entrenament terrorista palestí. De moment, però, Síria no ha fet cap gest bel·licós i, en canvi, ha decidit traduir el seu rebuig a l'atac israelià en una resolució de condemna a l'ONU. Però fonts diplomàtiques de l'ONU apunten que menys de la meitat dels membres del Consell donen suport al text tal com està redactat. El principal opositor sembla el govern Bush, que té Síria en el punt de mira en la seva guerra global contra el terrorisme i especialment des de la fi de la guerra iraquiana. Les declaracions del president George Bush fan preveure el veto nord-americà o un canvi de redactat en el text. La posició israeliana és clara i la va definir ahir el seu ambaixador quan va dir que reunir el Consell a proposta de Síria és com si Bin Laden l'hagués convocat després de l'11 de setembre. Mentrestant, Síria ha facilitat fotografies del lloc bombardejat per Israel i ha negat que sigui cap camp d'entrenament de la Jihad Islàmica o d'un grup terrorista. Es tractava, segons el govern de Damasc, d'un immoble abandonat.


Aras de los Olmos es proveirà amb energia renovable amb la construcció d'una planta de biogàs\n20M EPNOTICIA30.06.2021 - 13:03h\nLa localitat valenciana de la localitat d'Aras de los Olmos, on viuen 380 habitants, serà protagonista d'"un assaig pioner" en la producció d'energia renovable, gràcies a la construcció d'una planta de biogàs de 925,15 m 3 amb bacteris optimitzats per a la biodigestió de residus.\nImatge del municipi valencià d'Aras de los Olmos\nLa construcció de la planta està cofinançada pel Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic i per la Direcció General de la Transició Ecològica de la Generalitat Valenciana, informen Scienseed i fonts municipals.\nL'estratègia científica serà implementada per Micro4biogas, un nou projecte d'investigació dotat amb 5,7 milions d'euros per la Comissió Europea per a millorar el coneixement sobre la producció de biogàs.\nEl consorci europeu reuneix experts en microbiologia i biotecnologia de 14 institucions a 6 països, inclòs l'Ajuntament d'Aras de los Olmos, i està coordinat pel biòleg Manuel Porcar del centre d'investigació I 2 SysBio (Universitat de València-CSIC).\nAras de los Olmos serà "la primera localitat en autoabastir-se només amb energia renovable", ja que l'Ajuntament ha treballat durant els últims cinc anys a aconseguir l'autosuficiència energètica per a acabar amb els freqüents problemes de subministrament elèctric en el poble.\nLa nova planta de biogàs, la construcció del qual està projectada per al període 2021-2022, és l'element final en el pla d'autoconsum 100% renovable del poble. Aquest pla es basa, sobretot, en les energies fotovoltaica i eòlica, però inclou la hidràulica i el biogàs/biomassa com a complements necessaris per a garantir el subministrament en els períodes sense sol ni vent.\n"Aquesta part del projecte permet a més solucionar el problema que tenen els ramaders amb la gestió dels purins, per a complir la normativa de la Comissió Europea", assenyala l'alcalde d'Aras de los Olmos, Rafael Giménez.\n"Al seu torn, després de finalitzar el procés de producció de biogàs, podran ser reutilitzats els residus com a abonament agroecològic i l'aigua sobrant del procés s'usarà per a reg. Per tot açò, aquest projecte es pot considerar com a referent de l'economia circular", afig.\nEl personal investigador del projecte Micro4biogas treballarà durant quatre anys per a optimitzar el procés de producció de biogàs.Aquest producte és una combinació de metà amb xicotetes quantitats de diòxid de carboni i traces d'altres gasos, que es produeix gràcies a la descomposició anaeròbica de matèria orgànica, duta a terme per bacteris.\nEl biogàs es crema, igual que la biomassa, per a generar electricitat o calor sense afegir combustibles fòssils al cicle del carboni.\nA més, la matèria orgànica que es descompon per a produir-ho pot tindre procedències diverses, com el fem o les deixalles alimentàries. A Aras, serà principalment de residus ramaders.\nEncara que es coneixen totes les etapes de la biodigestió, actualment aquest procés és una 'caixa negra' per a la ciència, ja que no s'han estudiat detalladament les complicades interaccions de reaccions bioquímiques que generen el gas.\nEls científics analitzaran a fons les reaccions per a dissenyar comunitats -compostes per microbis naturals i microbis optimitzats amb tècniques de biologia sintètica-, que fermenten matèria orgànica de manera molt eficient. L'objectiu és millorar la qualitat i la taxa de producció del gas.\nEl coordinador de Micro4biogas, Manuel Porcar, assegura que "el d'Aras de los Olmos és un exemple extraordinari, tant per ser una iniciativa amb una base social i ambiental, com per ser un banc de proves privilegiat per a un projecte que, com és el cas de Micro4biogas, pretén, d'una banda, optimitzar la producció de biogàs; i, per un altre, també democratitzar-la, fer-la accessible a tots".


La passió d’un violer | La corxera xafardera\nLa passió d’un violer\nPoques vegades a la vida, una té l’oportunitat de que li obrin una porta i pugui entrar en un món màgic.\nAixò ens ha passat fa poc a la Selene, la meva alumna del treball de recerca, i a mi.\nEl mag d’aquesta història és un luthier.\nEn Josep Carbonell, de Barcelona.\nJa només la mateixa paraula,luthier, ja evoca un món màgic, ancestral.\nEntrar en l’estudi d’un luthier o violer, és com entrar en una mena de “Sala de la Revelació”, on els trucs dels mags es tornen aclaridors , però sense perdre aquella aura d’il·lusió que els envolta.\nCom quan anem a esperar els reis d’orient , encara que rondem la cinquantena.\nSenzillament, és màgia.\nSi a més el mag és una persona que et transmet la passió per la seva feina, l’admiració enorme que té pels mestres que l’han precedit, l’amabilitat de la seva rebuda i l’afecte del seu comiat, aleshores et queda el fet d’haver viscut quelcom irrepetible.\nEn Josep Carbonell, amb tota la paciència ,ens va explicar el perquè es dedica a aquest ofici centenari, el món dels luthiers catalans, i , el que va ser més increïble, el procés de construcció d’un violí.\nVam fer un munt de fotografies i vídeos. Ell es va deixar, i fins i tot hi ha col·laborat.\nEl seu taller és una preciositat. Amb un gust exquisit. Ens hi vam passar tres hores, però s’hi estava tan bé que van passar en un no-res.\nAllà estava tot : les fustes, els motlles, les eines, els vernissos,els tints… amb noms tan suggeridors com “sang de dragó”\nSempre havia pensat que construir un violí a partir d’un tros de fusta era molt complicat i laboriós.\nAra sé que , a demés, és el producte d’una passió.\nThis entry was posted in General on 21 setembre 2009 by Anna.\n← El poder universal de la música Estic de dol →\n2 thoughts on “La passió d’un violer”\nAlícia 21 setembre 2009 at 21:29\nQuè maco Anna! la Selene té molta sort i farà un molt bon treball amb la teva ajuda. Per sort hi ha gent com tu i com en Josep pel món que gaudeixen de la seva feina i ens fan gaudir als altres amb el que vosaltres feu! Endavant amb aquest treball!!\nJosep Carbonell 23 setembre 2009 at 18:42\nFa anys solia dir que una de les coses que m’hagués agradat fer, hagués estat fer de rei a una cavalcada, la nit de Reis. Blanc, ros o negre, era igual, però, això si, a Barcelona (hi ha reis i reis i, en això, era ambiciós).\nEncara que no ho he arribat a fer mai, ara que he llegit el teu post, m’hi sento una mica… Gràcies per les teves amables paraules i una abraçada!


Joan Margarit, l’arquitecte de la poesia (1938-2021) – INS Quercus\nJoan Margarit, l’arquitecte de la poesia (1938-2021)\nby Pep Ribalta · 15 abril, 2021\nAquests dies, uns versos del recentment traspassat Joan Margarit ens reben a l’entrada del nostre institut per recordar la seva obra poètica.\nArquitecte de professió, es va convertir en un dels poetes més llegits i venuts perquè la seva poesia tracta bàsicament els grans temes universals de l’amor (no entès únicament com a amor de parella, sinó també com a amor fraternal, filial, etc.) i la mort, i perquè va tenir l’habilitat de connectar amb els lectors amb versos clars, propers i creant imatges comprensibles.\nSegons diu el seu editor Josep Lluch, la seva poesia neix d’una necessitat d’ordenar la seva experiència i, sens dubte, va saber trobar la fórmula: “Ell necessitava escriure el que molta gent necessitava llegir”.\nDesprés de dos poemaris en castellà, el 1980 va publicar el seu primer llibre en català i el 1981 va guanyar el Premi Vicent Andrés Estellés de Poesia amb Vell malentès. Després vindrien el premi Serra d’Or de Poesia el 1983, la popularitat arran de la publicació de Joana el 2002 (llibre dedicat a la seva filla discapacitada que va morir), el Premi Nacional de Literatura de la Generalitat el 2008 i el Premi Cervantes el 2019.\nEls nostres alumnes d’ESO i 1r de Batxillerat treballaran a les classes de català la poesia de Joan Margarit i durant la jornada de Sant Jordi recitaran alguns dels seus poemes per tal de retre-li homenatge.\nNext story Xerrada telemàtica amb Jordi Folck\nPrevious story 2n ESO es “connecta”


"Butlletí del Club" Ferroviari de Terrassa: 22/05/2019\nJa ens arribat les fotografies que l'Edu Martínez va fer el proppassat 18 de maig, de les circulacions nocturnes de trens a escala HO, a la maqueta del Museu de la Ciència i la Tècnica de Catalunya, previstes en el programa de la Nit dels Museus. Us les oferim a l'àlbum de fotos, de la fototeca del Butlletí, del qual us donem l'enllaç.\nTMB recomana als usuaris que utilitzin altres mitjans de transport en les hores afectades per l'aturada\nEls treballadors del metro tornen a protestar per la problemàtica de l'amiant\nNova jornada d'aturades parcials al metro de Barcelona\nAvui es fa la segona jornada de les aturades convocades pel comitè d'empresa del metro d'aquest mes de maig. El servei es veurà afectat en les franges de 7 a 9 del matí, de 16 a 18 de la tarda i...\nRenovació de l'Estació de Vacarisses. Edu Martínez\nSegons ens informa l'Edu Martínez, ADIF està fent obres de renovació a l'estació de Vacarisses. De moment estan fent créixer les andanes i l'espai on anirà l'escala i ascensor del pas superior. Ho podeu constatar vosaltres mateixos, mirant les fotografies preses a primers de maig que l'Edu ens ha fet arribar:\nEtiquetes de comentaris: ADIF, Aportació dels socis, Estacions, Notícies d'Internet, Obres de millora, Obres de renovació\nLa coincidència de vagues en Metro i FGC complica ...\nNova jornada d’aturades parcials al metro de Barce...


9.25.- Reglament regulador del servei municipal de bar de l’edifici del casal municipal de Cunit - Ajuntament de Cunit Tornar adalt"; jQuery("#scroll-top").html("Tornar adalt");\n9.25.- Reglament regulador del servei municipal de bar de l’edifici del casal municipal de Cunit\nInici » Normativa » 9.25.- Reglament regulador del servei municipal de bar de l’edifici del casal municipal de Cunit\nFINALITAT I ÚS.\nÉs objecte d’aquest reglament, la regulació de la prestació del servei públic de bar de l’edifici del Casal Municipal de Cunit amb les següents característiques:\nAquesta planta està destinada a bar i com annex hi ha una dependència que és la cuina del mateix. També hi ha dos petits magatzems situats al costat del bar i separats per un passadís a l’entrada dels serveis generals de l’edifici i una porxada.\nSuperfície planta baixa: 122,86 m2\nAquesta planta està destinada a sala de jocs del bar i s’accedeix interiorment pel bar amb una escala d’obra. Existeix un magatzem independent que s’accedeix per l’escala general de l’edifici del costat de la plaça. Així mateix hi ha una sala polivalent amb accés des de la planta de jocs.\nSuperfície planta altell: 180,75 m2\nL’activitat pròpia del servei és el subministrament onerós de begudes, tapes, gelats i similars als usuaris de les dependències de biblioteca, sala de teatre, sala d’exposicions i gimnàs de l’edifici del Casal Municipal de Cunit i al públic general.\nEl servei es prestarà en règim de lliure concurrència i per mitjà de la forma de gestió indirecta de concessió administrativa.\nLes prestacions que es donaran a través del servei seran les indicades a l’article segon del present. Aquestes prestacions s’adequaran a les demandes del públic usuari de l’edifici del Casal – a proposta del concessionari o a iniciativa de l’òrgan gestor – i seran determinades per acord de l’òrgan competent de la seva gestió.\nEl servei es prestarà, en general, durant les hores d’activitat de les dependències del Casal. Tanmateix en les clàusules contractuals de la concessió es determinarà l’horari, els dies i les vacances i d’altres que incideixin en el mateix.\nSon obligacions i drets dels usuaris les següents:\nTenir a la seva disposició els fulls de reclamacions.\nA no ser discriminats per raó de sexe, nacionalitat o religió.\nA ser tractats correctament pel personal de la concessió.\nA que li siguin lliurats el tiquet del servei.\nEvitar qualsevol acte que pugui destorbar la vida del bar.\nA fer servir qualsevol mesura en defensa dels seus drets.\nAltres que es puguin dictar pel correcte funcionament del bar\nA usar correctament les instal·lacions\nRespondre dels danys a tercers que es puguin produir com a conseqüència de l’ús.\nGuardar el degut respecte al personal i usuaris.\nAcatar les normes de seguretat i funcionament de la instal·lació.\nAssumir les possibles pèrdues dels objectes personals.\nEls usuaris adults seran responsables dels menors que els acompanyin.\nA contribuir a mantenir neta la instal·lació.\nNo entrar amb animals.\nNo fumar en els espais no reservats a no fumadors.\nAltres que es puguin dictar pel correcte funcionament del bar.\nSon obligacions del concessionari les següents:\nTenir bon tracte amb els usuaris del Casal i a contribuir a la creació d’un ambient agradable per a la gent que acudeixi al Casal amb atenció del servei amb el suficient número de persones per a la seva correcte explotació.\nVetllar pel consum responsable de begudes alcohòliques en el recinte del bar i evitar consums excessius que perjudiquin o puguin perjudicar la salut dels usuaris o la bona convivència de l’establiment i limitar aquesta venda segons s’estableix legalment.\nVetllat pel compliment estricte dels paràmetres higiènico-alimentaris dels aliments i begudes que es serveixen al bar. L’Ajuntament es reserva la facultat de sol·licitar anàlisi i comprovacions de qualitat de les mateixes.\nEl manteniment de les instal·lacions, aparells i estris del bar.\nEl concessionari serà l’únic responsable en tots els ordres, cas de produir-se qualsevol tipus de toxinfecció degut a l’incompliment dels apartats anteriors, quedant exclosa la responsabilitat de l’Ajuntament.\nEl concessionari haurà de contractar una pòlissa de responsabilitat civil professional.\nPrestar exclusivament el servei de bar. Per qualsevol activitat que no sigui la del servei descrit, haurà de sol·licitar autorització de l’Ajuntament de Cunit.\nLa utilització de la terrassa queda exclosa de l’activitat i si es vol utilitzar haurà de sol·licitar la corresponent autorització a l’Ajuntament de Cunit. Els elements de la terrassa aniran totalment al seu càrrec.\nLes despeses de funcionament (llum, aigua, neteja, calefacció, etc. ) aniran totalment al seu càrrec.\nL’adjudicatari es responsable de la custodia de les claus de l’establiment i d’activar i desactivar el funcionament dels sistemes de tancament i seguretat del Casal ( alarmes, persianes, etc. ), havent de comunicar al zelador del Casal qualsevol incidència al respecte d’aquest funcionament que pugui afectar a l’accés o la seguretat del local.\nA tenir obert el local les hores en què a les dependències del Casal hi hagi activitats de qualsevol tipus, dins dels horaris establerts.\nLes activitats dins del local així com a la terrassa del mateix seran objecte de sol·licitud per part del concessionari i es regiran per les normes de l’Ajuntament de Cunit en locals públics.\nLa instal·lació serà de lliure accés per al conjunt dels ciutadans, sense altra limitació que la derivada de la pròpia capacitat i característiques de la instal·lació.\nA la sala polivalent de l’altell, serà d’ús exclusiu de l’Ajuntament durant un màxim de 8 hores mensuals i dins de l’horari de funcionament del bar.\nPer activitats en aquesta Sala diferents a l’ús del bar, el concessionari haurà de sol·licitar el corresponent permís.\nEl concessionari queda obligat a mantenir constantment net el local i els serveis que presti. La col·locació de les taules han de permetre la lliure circulació per tot el local.\nEls preus dels serveis seran el que aprovi l’Ajuntament de Cunit d’acord amb la reglamentació escaient per aquest.\nLa llista de preus, visada, ha d’estar exposada permanentment i visible. El concessionari esta obligat a lliurar a l’usuari un tiquet amb el preu dels serveis.\nAl local hi haurà disponible un llibre de reclamacions.\nSeran d’aplicació els articles 49 a 60 del Decret 336/1988 de 17 d’octubre, pel qual s’aprova el reglament de Patrimoni dels Ens Locals i en allò no previst serà d’aplicació la Normativa legal vigent que afecta a l’Administració Local.\nL’òrgan de gestió d’aquest servei serà la Junta del Patronat del casal Municipal.\nEs faculta expressament a la Junta de govern de l’Ajuntament de Cunit per la interpretació d’aquest Reglament i a prendre els acords sobre els aspectes en matèria d’ús d’aquesta instal·lació, a proposta de l’òrgan de gestió.\nAquest Reglament entrarà en vigor segons disposa la normativa local vigent i regirà fins que no es modifiqui o derogui el mateix òrgan que l’ha aprovat.\nAquest Reglament ha estat aprovat segons acord de Ple en sessió celebrada el dia 26 de febrer de 2004, publicant-se l’edicte inicial al BOPT núm. 67 de 20 de març de 2004, i el definitiu en el BOPT núm. 109 de 12 de maig de 2004.


Conferència: El Videojuego, ese extraño en casa. UA-110080102-1\nConferència: El Videojuego, ese extraño en casa.\nConoce al videojuego para poder gestionarlo para tus hijos Impartida per: Raúl García Gómez i Daniel del Olmo Soriano\nEl videojoc és un fenomen sociocultural que ha irromput amb força dins la vida quotidiana. Els nostres fills creixen amb aquesta realitat. Han de jugar a videojocs? A quina edat han de començar a jugar? Quins dispositius son més adequats a cada edat? Quant de temps és recomanable que juguin? A aquesta xerrada pensarem en totes aquestes dubtes que ens plantegem i intentarem conèixer el videojoc i les eines que ens ajudaran a gestionar el seu ús a casa nostra.\nAquesta conferència serà impartida per:\nRaúl García Gómez, soci fundador i CEO de Talking About Media. Professor “Distribució digital i màrqueting de productes digitals” en el Grau de Desenvolupament de Videojocs, i de “Empresa i Iniciativa emprenedora” en el Cicle Formatiu en Animacions 3D, Jocs i Entorns Interactius, a l’Escola de Noves Tecnologies Interactives de la Universitat de Barcelona (ENTI-UB).\nI Daniel del Olmo Soriano, llicenciat en Psicopedagogia i Màster en Innovació Tecnològica aplicada a l’educació, sent els videojocs l’eix principal del seu projecte. Soci fundador de Talking About Media. Cap d’estudis de l’Institut Sant Pere i Sant Pau.\nUs convidem a reflexionar sobre totes aquestes qüestions i d’altres que ens proposaran els ponents. Ens agradaria comptar amb la vostra assistència i suport, donat que el tema és prou interessant.\nAMPA Col·legi Bon Salvador\nL'AMPA ESTRENA APP!!\nFelicitació AMPA Bon Nadal!


el Pla d’Urgell | enciclopèdia.cat\nComarca de Catalunya situada en una extensa plana de la Depressió Central Catalana.\nCap de comarca, Mollerussa. Forma una unitat històrica i econòmica. És situat en el sector oriental de la gran plana lleidatana, a llevant del Segre (entre Balaguer i Lleida), que en constitueix el límit occidental. El límit septentrional són les serres de Bellmunt (379 m) i Almenara (459 m), que la separen de la Ribera de Sió. A l’E i al S aquesta plana arriba fins a l’arc de terres de Segarra i de les Garrigues. És un territori de paisatges horitzontals, que davalla amb suavitat fins a la plana i és envoltat per terres altes al N, al S i a l’E. El contacte entre la muntanya i la plana és brusc i sobtat. Tot aquest territori recolza damunt un sòcol paleozoic cobert per sediments marins i lacustres que mostren l’actual planúria com un gran dipòsit oligocènic, amb gresos i conglomerats visibles en alguns indrets i materials de sedimentació argil·localcaris que se succeeixen en una perfecta horitzontalitat. Això determina dos tipus morfològics, l’un estructural que s’arrenglera a les costes de la Segarra i l’altre determinat per l’erosió i la sedimentació del Pla d’Urgell. El clima té uns marcats aspectes continentals, i com és natural en un clima d’aquesta tendència, el contrast tant entre l’hivern i l’estiu com entre el dia i la nit és molt fort. Pel juliol s’arriba a sobrepassar els 30º, i a l’hivern la temperatura baixa per sota de 0º. La pluviositat és irregular; a l’estiu les pluges solen ésser tempestuoses, i les d’abril, importants. L’estació pluviomètrica de Castellnou de Seana dóna unes dades de precipitació anuals que oscil·len de 325 a 430 mm, i Bellvís té una precipitació mitjana anual que supera els 400 mm. La vegetació, antigament de caràcter estepari, avui conserva encara algun dels seus trets més característics: els garrics, la farigola —dita timó en el Pla—, els cards i l’arç. Altres espècies són l’àlber, el xop o pollancre, els salzes i els freixes, tots amb tendència a desaparèixer per culpa de l’entubament de les séquies. Els canyars i les vimeteres, les malves i la camamilla encara hi perduren. Altres varietats com la boga i els joncs i la canya sisca, abans força corrents, tenen poca consistència, només en marges i ribes del costat dels ramals. El règim fluvial actual té un valor ben migrat, i els cursos d’aigua tenen només interès en llur naixement. La direcció general de les aigües és cap a l’W. Els rius principals són el d’Ondara, que desguassa al terme de Barbens, i el riu Corb, que travessa pràcticament tot el Pla. El poblament va molt lligat amb el fet de l’afavoriment de terres regades pel canal d’Urgell\nel Pla d’Urgell Vista aèria del poble de Golmés\n, que millorà clarament els recursos agrícoles malgrat les dificultats inicials.El 1998 la comarca tenia 29 186 i el 2001 s’havia incrementat lleugerament a 29.723 h, amb una densitat de 97,8 h/km 2 . El saldo vegetatiu fou de -1,9‰, el saldo migratori, del 5,7‰ i el creixement total de la població, del 3,8‰. En el període intercensal 1998-2001 la població augmentà en 537 h (en l’interval 1991-98 l’increment havia estat de 384 h). La majoria de municipis de la comarca tingueren creixements moderats, però una bona part també perdé població en aquest període. Bell-lloc d’Urgell passà de 2.106 h el 1998 a 2 071 h el 2001; Bellvís, de 2.171 h a 2.101 h; Castellnou de Seana, de 726 h a 693 h; Fondarella, de 686 h a 678 h; Linyola, de 2.391 h a 2.374 h; Miralcamp, de 1.239 h a 1.215 h; Torregrossa, de 2.238 h a 2.161 h, i Vilanova de Bellpuig, de 1.163 h a 1.090 h. Mollerussa, el cap comarcal, tingué un creixement absolut de 527 h i, amb un cens de 10.004 h, concentrava el 33,6% de la comarca. L’únic altre nucli de més d’un miler d’habitants que veié el seu cens incrementat fou Ivars d’Urgell, que passà de 1.699 h a 1.711 h. La distribució per edats de la població oferia una estructura demogràfica envellida, amb el 13,3% dels habitants per sota dels 15 anys, el 64,7% de població adulta i el 22% de població de més de 65 anys. El 2001, la població activa es comptabilitzà en 13 527 persones, amb una taxa d’atur del 4,7%. El 16,1% de la població ocupada treballava en el sector primari, el 25,8% en la indústria, el 12,5% en la construcció i el 45,6% en els serveis. El canal d’Urgell, de 144 km de llarg, fou inaugurat el 1852 i té instal·lat el seu centre administratiu a Mollerussa. Neix al Tossal (Noguera) i desguassa al Segre. Abans de la seva construcció, el Pla era una terra deserta, dedicada fonamentalment al pasturatge. El sòl i la seva composició provocaren l’aparició de grans claps salins, on no era possible l’agricultura. En aquest marc es donaren, exclusivament, els productes mediterranis: blat, vinya i olivera. Actualment el territori és regat pel canal, per la qual cosa les terres conreades són força riques i d’una gran productivitat. L’agricultura és una activitat econòmica molt important a la comarca. L’any 2003 la superfície agrícola se censà en 26.822 ha de terres conreades (26.077 ha de secà i 745 ha de regadiu). Els cultius més importants eren els cereals (10.923 ha) i els fruiters (5.160 ha), principalment la poma (2.790 ha) i la pera (1.954 ha).Tant la vinya com l’olivera han minvat molt considerablement. La ramaderia tradicional (ovelles), per a la qual havia estat una zona important a causa de la hivernada dels ramats per aprofitar-hi les pastures, avui és minsa, ja que les ovelles tenen poc a fer en terres on el guaret és pràcticament inexistent. L’any 2003 es comptabilitzaren 327.338 caps de bestiar porcí, 21.123 de boví (amb una producció lletera de 29.754 t el 2003, que representa el 4,6% del total del país), 17.713 d’oví i 448 de cabrú. La important producció agrícola i ramadera de la comarca té continuïtat en el sector secundari, on les indústries transformadores dels productes agropecuaris constitueixen el principal subsector. El tèxtil, el paperer i el metal·lúrgic són altres subsectors amb una certa presència, encara que poc importants en el conjunt de l’economia comarcal. Cal destacar la concentració de l’activitat industrial a Mollerussa (40% dels treballadors industrials), que és també el centre de serveis de la comarca. La carretera de Barcelona a Lleida, que coincideix amb l’antic camí medieval, travessa la comarca i és l’eix principal de les comunicacions. Paral·lelament, més al N, hi ha la línia de ferrocarril de Barcelona a Lleida. Diverses carreteres locals comuniquen els municipis entre ells. La divisió territorial del 1936 no considerà el territori entorn de Mollerussa com una comarca pròpia. Una llei de la Generalitat de Catalunya del 1988 creà el Pla d’Urgell mitjançant la segregació de la part S de la comarca de la Noguera (Linyola, Bellvís i el Poal), d’un tros del costat occidental de la d’Urgell (Vilanova de Bellpuig, Castellnou de Seana, Vila-sana, Ivars d’Urgell i Barbens), de la part N de la de les Garrigues (Torregrossa) i d’un tros del NE del Segrià (Bell-lloc d’Urgell, Sidamon, el Palau d’Anglesola, Fondarella, Miralcamp, Golmés i Mollerussa).


Alliberen a l’Arborètum de Lleida deu eriçons recuperats al Centre de Fauna de Vallcalent – La Manyana\nAlliberen a l’Arborètum de Lleida deu eriçons recuperats al Centre de Fauna de Vallcalent\nL'objectiu és que s'estableixin al jardí o si ho prefereixen colonitzin l'Horta que està just al costat\nOriol Bosch (ACN) / Pla obert on es poden veure els eriçons recuperats al Centre de Fauna Vallcalent abans de ser alliberats a l'Arborètum de Lleida, el 12 d'abril de 2021.\nUna desena d’exemplars d’eriçó recuperats al Centre de Fauna de Vallcalent han estat alliberats aquest dilluns a les instal·lacions de l’Arborètum – Jardí Botànic de Lleida. L’alliberament ha anat a càrrec de treballadors de l’Institut Municipal d’Ocupació Salvador Seguí, que participen en tasques de manteniment del jardí botànic i que també han col·laborat en la recollida i trasllat fins a Vallcalent. I es que de fet, la majoria dels eriçons provenen del mateix Arborètum i van ser traslladats al centre de recuperació abans de l’hivern perquè estaven malalts per falta de menjar. Ara l’objectiu és que s’estableixin en aquest equipament o fins i tot que puguin colonitzar part de l’Horta que està just al costat.\nL’eriçó clar (Atelerix algirus) és un petit mamífer característic per presentar el cos cobert de punxes, de costums crepusculars o nocturns. A Catalunya habita en boscos i mateix, però també en els camps de conreu i les zones periurbanes. La seva distribucióa la península es redueix a l’arc Mediterrani.\nEl Centre de Fauna Vallcalent rep cada any algunes desenes d’aquests exemplars. Alguns d’ells han estat mossegats per gossos, altres han aparegut al jardí d’alguna casa particular i, sobretot, amb l’arribada dels primers freds molts acudeixen a zones habitades com jardins o granges, en busca de menjar.


Coneixement farmacèutic » Respostes de salut » Entrevista sobre lesions al Dr. Sergi Sastre\nEl Dr. Sergi Sastre, és membre de la Societat Catalana de COT, especialitat en Cirurgia Ortopèdica i Traumatologia. Especialista en Artroscòpia (genoll, espatlla i maluc) i lesions esportives.\nAra que ve la primavera i tenim més ganes de sortir, passejar o fer esport a l’aire lliure. ¿Quines son les lesions més comunes, que podem patir en aquesta època de l’any?\nEn aquesta època sol ser habitual que la gent canvii el lloc de fer esport i passi del gimnàs a activitats a l’aire lliure. Dins d’aquest àmbit tenim l’esportista habitual que canvia la cinta de córrer per sortit a fer “running” a l’aire lliure. I l’esportista de cap de setmana que sol aprofitar el bon temps per a sortir a fer senderisme.\nLes lesions més habituals en aquesta època solen ser les mateixes que la resta de l’any, però en aquest cas, pot veure’s agreujada. En el cas de l’esportista recreacional, el qual a l’estar menys acostumat a fer esport, sol ser més freqüent el patir lesions per falta de pràctica.\nLes lesions més habituals en aquests casos solen ser tendinitis degut al sobreús, sobretot del tendó rotulià del genoll, o també agreujament de lesions prèvies com sol ser les condropaties rotulianes.\n¿Quina diferencia hi ha entre elles?\nLa tendinitis sol afectar al tendó únicament i sol produir-se per un sobreús o una sobrecàrrega d’aquest tendó. Ja sigui el cas del tendó rotulià del genoll en activitats més de cames o bé el tendó del supraespinós en cas de l’espatlla i esports d’extremitat superior.\nLa condropatia rotuliana és molt freqüent entre esportistes que practiquen el running o senderisme. Consisteix en el desgast de major o menor grau del cartílag de l’articulació. En aquest cas el tractament sol ser més difícil, ja que el cartílag és un teixit que no es regenera.\n¿Quins son els símptomes de cada un? , ¿Podríem diferenciar-los només amb la simptomatologia?\nÉs difícil poder diferenciar-ho per un mateix, ja que sol ser un dolor localitzat al genoll, sobretot a la cara anterior del mateix, que sol augmentar amb l’activitat esportiva i, en alguns casos, pot limitar la mateixa.\n¿Com hem d’actuar per a cada lesió?\nHabitualment les tendinopaties agudes solen millorar al disminuir l’activitat esportiva. En el cas de les condropaties, pot ser que no varïi. En aquests casos sempre és recomanable consultar a un especialista en aquestes lesions per a poder tenir el diagnòstic i tractament més específic.\nSi ens trobem fent una activitat a l’aire lliure i la persona que tenim al costat es lesiona, ¿Com hem d’actuar per ajudar-lo correctament?\nEn aquests casos de lesions musculoesquelètiques, sempre és millor no voler “forçar” per a acabar l’activitat. I és millor parar o disminuir l’activitat per tal d’evitar que la lesió empitjori.\nS’ha d’actuar amb sentit comú i ajudar a desplaçar el ferit/da fins a un lloc on el pugui atendre un especialista. Sobretot en casos de caigudes i on l’articulació la veiem deformada o inflada.\nEn casos de dolors previs que hagin empitjorat amb l’activitat física, és millor retirar-se a temps. Ja que si seguim la lesió empitjorarà i després la recuperació serà més lenta.\n¿Com afecten les lesions de l’aparell locomotor als grups de més risc, com serien els infants i la gent gran?\nEls infants en aquests casos tenen un millor sistema d’adaptació que els adults o la gent gran i no solen presentar lesions musculoesquelètiques. Sempre hem de procurar en tots els grups d’edat, però sobretot en aquests dos grups, que tinguin una hidratació adequada i evitar les hores de més calor.\nJa que això pot provocar augment de lesions per rampes i altres lesions musculars a part de les generals per deshidratació (mal de cap, mareig, hipotensió….)\n¿Quin es el millor acte de prevenció de lesions en el nostre cos, tant en nens, adults i veterans?\nPer evitar lesions, en tots aquests casos , el millor és conèixer el nostre cos, els nostres límits i no voler forçar-los. La millor prevenció per a evitar lesions és mantenir un cert grau d’activitat física durant tot l’any. I, sobretot, mirar de potenciar muscularment aquelles articulacions que es puguin veure més afectades en la pràctica de certs esports en particular.\nPodem trobar a la farmàcia o parafàrmacia ajudes per prevenir aquestes lesions?\nPer prevenir no, la millor prevenció és l’exercici regular. En tot cas, un cop ha aparegut la lesió, en funció del diagnòstic i el tractament adient, a la farmàcia o parafarmàcia podem trobar productes per alleugerar o curar la patologia en concret que provoca\nEt recomanem l’article de cremes per a cops.\nSi tens interès en el Dr. Sergi Sastre i les lesions, et recomanem que contactis directament amb ell.


▷ ⭐Definició de a córrer⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de a córrer\nDefinició de a córrer\nA continuació pots veure La definició i diversos exemples de com utilitzar la paraula a córrer, en aquesta selecció de rectificacions ortogràfiques pots veure com es pot utilitzar en un context real aquest mot i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que veuràs aquí a més pots veure la seva Definició perquè et sigui molt més fàcil entendre què significa a córrer.\n¿Cóm es diu a córrer en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice acórrer en catalán?\nSi vols saber com s’escriu en espanyol a córrer has de entendre que la seva traducció és acórrer pots veure en la nostra lloc web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar a córrer\nSi reaccionava o deixava córrer la voluntat de fer-se respectar i de tenir i aplicar un projecte propi de país.\n¿Interessats en fer córrer la paraula entre […] els seus amics?\nEl seu fill de set anys treu les escombraries de reciclatge i els seus nens es raspallen les dents amb una tassa d’aigua, en […] comptes de deixar córrer l’aigua.\nPatinar és pel que fa a l’acompanyament dels nens […] petits, gairebé com córrer, però a major […] velocitat.\nQui espera poder córrer una marató sobtadament?\nSi això no […] passa, pots córrer perill que […] el teu compte sigui bloquejat.\nA aquests nens els agrada […] ballar al ritme de la música, cantar cançons, córrer i fer que altres nens i la seva mestra participin […] en el joc.


Treball manual | Pregaria.cat\nPer PauV on dj., 21/04/2022 - 09:00\nEl cristianisme no poques vegades ha predicat un espiritualisme angelical, contraposant el reialme material amb l’espiritual. La salvació promesa era anar al cel, més enllà de la corporalitat corruptible. Però un cop i un altre ens topem amb la tossuda experiència de que som cossos. Se’ns retorna de manera escandalosa a la corporalitat, a les coses quotidianes, petites i menyspreades.\nSense aliment material, és impossible la pervivència de la vida biològica. Fins i tot els grups humans previs a l’aparició de l’agricultura, els caçadors recol·lectors, havien d’esforçar-se per poder alimentar-se. Sant Pau, en una frase lapidària, diu: “qui no vulgui treballar, que no mengi” (2Tes 3, 10).\nEn les societats contemporànies el treball es viu, sovint amb raó, més com una condemna que com un espai de desenvolupament i plenitud humana. I de totes les feines, el treball manual és el més menystingut, el més mal pagat, el més explotat, el més ridiculitzat i invisibilitzat. Aquells que es dediquen a treballar amb les seves mans semblen haver patit una maledicció. Ni els veiem, ni els volem veure, ni els volem pagar dignament: el pagès que recull la verdura que avui soparé, l’escombriaire que neteja de bon matí el meu carrer, la caixera que despatxa amb pressa al supermercat, el netejador de vidres que passa cada quinze dies per la meva oficina, la cuidadora que dutxa cada matí el meu avi ancià, l’infant que extreu d’una mina infame el coltan que acabarà al meu mòbil,…\nDarrere tantes pantalles, telèfons, e-mails, ascensors, desplaçaments amb vehicles motoritzats, accés a l’electricitat, aigua potable i internet 24 hores ininterrompudament, perdem contacte amb la realitat material, corporal i ja no tenim ni la més remota idea del que implica portar un plat de menjar a taula. Tampoc som conscients de l’esforç i el dispendi d’energia que suposa viatjar vint kilòmetres.\nMahatma Gandhi, en part profundament influenciat per L. Tolstoy, reivindicava la tasca manual com un aspecte essencial de tot procés de transformació personal i col·lectiu. Ell parla del deure i el dret de treballar i de guanyar-se el pa de cada dia amb el treball manual. La imatge de Gandhi filant, no és només una estampa bucòlica, sinó un recordatori profètic d’algú que vol seguir en contacte quotidià amb la matèria, que aposta per una vida austera i frugal i que desitja produir la seva pròpia roba al marge del sistema econòmic i polític que li impedia viure amb llibertat. Per això, per a Gandhi filar també és experiència espiritual, potencialment transformadora.\nPotser la conversió ecològica profunda a la que ens convida el Papa Francesc, com a resposta urgent a la dramàtica situació límit en la que ens trobem com a civilització, és l’oportunitat de recuperar el valor de les tasques manuals. No es tracta només d’aprendre a fer pa a les estones lliures sinó de pensar un cert retorn a la terra, una redimensió de les nostres ciutats, un millor equilibri entre les tasques productives i les reproductives, un replantejament dels nostres hàbits de consum, de les nostres prioritats i del nostre ús massa sovint compulsiu de la tecnologia. I es tracta sobretot, al reconèixer la pròpia corporalitat, d’assegurar que oferim unes condicions de vida dignes a tots aquells que, a prop i lluny, amb el seu treball manual fan possible que la vida continuï.\nAvui, doncs, Jesús diria:\nBenaurats els qui fan treball manual, ells posseiran la Terra.


Un jardí botànic enmig del poble\nEl metge Carles Amengual ha comprat per 45 milions els terrenys on es podrien construir blocs de pisos\nAra tothom sembla fer voltes a la mateixa troca. Tots parlen de moratòria urbanística i de frenar el creixement. Però, tot sembla quedar en no-res, simplement en paraules. Per això, tal volta el primer pas real l'hagi fet el reconegut metge i biòleg Carles Amengual.\nEll ha comprat dues quarterades, que es troben ben enmig del poble de Selva, i que estaven qualificades com a zona urbana intensiva. Ara, ell hi farà un jardí botànic i crearà la fundació «Flora Medicinal Baleàrica». Totes les plantes que sembrarà en el jardí seran de caràcter medicinal. Diu que ho fa per afició, per amor, i perquè és metge i el seu pare ja ho era.\nLa idea del metge va encara més enllà, també pensa destinar una part del terreny, el que es troba a la vora dels que foren els antics sestadors de la finca, a l'hort escolar.\nEl col·legi públic de Selva està just a la vora i els menjadors limiten amb el solar. «Per això, només s'hauria d'obrir un portal que connectàs els menjadors escolars amb l'hortet i els al·lots podrien conrear i també hi hauria una tanca amb animalets. I després, els productes de l'hort es podrien menjar en els menjadors escolars».\n«La importància de la proposta és que pot ser un exemple a seguir en diversos llocs, per a l'establiment d'unitats de gran valor social, pedagògic, cultural i de coneixement i preservació del medi ambient», concretà el metge Carles Amengual. Ell veu en el seu projecte una iniciativa que es podria seguir en qualsevol altre poble de Mallorca i que creu factible si al ciutadà li demanen que posi 1.000 pessetes, no milions. El doblers que gastaria amb una pizza i amb una cervesa.