Remitjons (el que ens sobra de la vida ): Balconing\nNo vull parlar d'aquest tipus balcons (tot i que aquestos 3 també podien saltar)\nSembla que l'estiu acaba i tots van tornant al treball. Durant els mesos passats hem parlat un poc de tot.*\nTrobe a faltar, però, apunts sobre un dels temes més comentats als telenotícies aquest estiu: el balconing\nAquí deixe uns exemples:\nHe estat pensant-me una estona quin podria ser el comentari més acurat per a aquesta pràctica (diguem-li així).\nFinalment només se m'ha acudit aquesta breu reflexió:\nI quin tros d'imbècils....\n*Jo he parlat ben poc, és veritat (he abusat de les fotos i els vídeos)\nPublicado por Remitjó en 22:28\nSrta. Tiquismiquis 1 de setembre de 2010 a les 23:40\nAixò que són, suicidis frustrats? llàstima.\nSergi 2 de setembre de 2010 a les 0:31\nSi només hagués palmat un "esportista" de balconing, li donaríem el premi Darwin de cap (mai millor dit). El problema és que ja van 10 o 12. Fem entrega d'un premi col·lectiu? Obrim una nova categoria?\nDr. Muerte 2 de setembre de 2010 a les 1:22\nnono, el vídeo que ha de penjar és el d'una gran hòstia amb implicació de politraumatisme, complicacions per hemorragies internes i mort a la UCI al cap de 4 hores. Aquests que sobreviuen no valen una merda !\nLlesca 2 de setembre de 2010 a les 1:26\nJo trobo que és un mètode d'el·liminació de subjectes innecessaris molt bo. La naturalesa és sàvia.\nAnthony S. 2 de setembre de 2010 a les 2:11\nEm recorda tant als Lemmings...\nEls que practiquen aquesta imbecilitat mereixen la seva fi.\nTxisky 2 de setembre de 2010 a les 8:50\nQue bo seria el balconing de la Rita! Els de la plaça de sota rebotarien al campanar del Miquelet!.\nAnònim 2 de setembre de 2010 a les 17:52\nEl que arriben a fer alguns per a tenir els seus segons de glòria al Youtube!\nAnònim 2 de setembre de 2010 a les 18:42\nTots aquests guiris torrats que salten balcons és perquè estan aspirant al Premi Darwin de l'any. I, afortunadament per a l'espècie humana, de tant en tant se'l guanyen.\nMike Tracking 8 de setembre de 2010 a les 18:41\nIgnoraré la segona imatge per a parlar de la primera. Fa un temps vaig anar de turisme a València. Tot molt bonic i molt mariner. Si no recordo malament, on està el balcó aquest, està també la plaça aquella on fan la “masceltà” i que per allà al final té l'estació de tren. Be, l'alcaldessa, és la veritable professional del balconing. Amb el seu “que bote rita” un dia d'aquestos el balcó ja cansat, cedirà i caurà a sobre de la gent. Com que rita no és menys que ningú, segur que mata 30 o 40 persones d'una tacada, 100 més víctimes del pànic i l'esllavissada humana i unes quantes mes a càrrec del senyor pirotècnic i la seva pólvora. Això és tenir poder. Si senyor.\nPer la resta, estic totalment d'acord amb el que diu la senyoreta Llesca, tot això no és res més que una mica de neteja d'individus subnormals, que sobren. Si, també els de la primera foto.\nRemitjó 8 de setembre de 2010 a les 22:08\nBenvolgut Mike Tracking el seu primer paràgrag m'ha fet trempar! La Rita esclafada damunt 40 dels seus seguidors (esclafats també, clar)\nPorció relativament petita; allò que sobra, que no entra dins una mesura ni és suficient per a omplir-ne una altra.\nSón bons, són bons...\nSaviesa de migdiada\nNo és seriós morir-se en català (o merda de poble)...\nUn dia pixaré un arbre\nGreu error històric\nUna injustícia reial\nDéu no existeix?\nJo sóc més tonto "que me falta poco"


Lògica - Wiki de Filosofia\n1 Què és la lògica?\n2 Divisió de la lògica\n3 Resum història\nEn general, la lògica és l'estudi dels sistemes de raonament, és a dir, de sistemes de raonament que un ésser intel·ligent podria utilitzar per raonar. La lògica serviria per dir quines formes d'inferència són vàlides i quines no. Tradicionalment, s'estudia com a branca de la filosofia, però també és podria considerar una branca de la matemàtica o de la informàtica.\nDivisió de la lògica\nLa lògica pot ser formal o informal (també anomenada material)\nLògica formal: Entesa d'aquesta manera la lògica determina quan una inferència està ben construïda; és a dir, quan l'estructura del raonament ens permet d'inferir la necessitat de la conclusió.\nLògica informal: S'ocupa de factors que no tenen res a veure amb la forma ( o ben poc ).\nAixí, per a determinar la validesa d'un raonament es fixa en aspectes aliens a la seva estructura: si les premisses són les adequades o no, si les dades de les quals partim poden justificar la conclusió, ... Aquesta lògica ens permet descobrir les fal•làcies que són raonaments no vàlids que, tanmateix, poden semblar el contrari.\nLa lògica com a ciència va fer les primeres passes amb Aristòtil IV a.C., que ja la va concebre clarament com un saber formal; posteriorment, els estoics la van ampliar en alguns temes fonamentals, i més tard els lògics de l'edat mitjana i principis de l'edat moderna van sistematitzar la lògica aristotèlica i estoica, de manera que va culminar així, la construcció de l'anomenada lògica tradicional, que es va mantenir pràcticament fins a mitjan segle XIX. Utilitzaven lletres per a substituir les parts variables dels raonaments :S és P\nTanmateix, la lògica moderna ha trobat la manera de simbolitzar també les parts constants dels raonaments com conjuncions,negacions, partícules condicionals... Aquesta lògica es caracteritza per una simbolització més gran de les expressions, de manera que sense deixar de ser una ciència formal, ha esdevingut també una ciència formalitzada. Per aquest motiu també s'anomena lògica simbòlica o matemàtica. Els seus iniciadors són lògics i matemàtics com ara G.Boole i G. Frege.\nL'obra de Frege i Peano havia de ser la culminació d'aquest procés: van provar de donar regles precises per determinar completament la labor del matemàtic, explicitant tant els punts de partida com els mètodes per deduir nous resultats. Si només hagués estat així la lògica seguiria essent una curiositat reservada als matemàtics amb inclinacions filosòfiques, però a finals del segle XIX Georg Cantor creà i desenvolupà la part més general i abstracta de la matemàtica moderna: la teoria de conjunts. No va passar molt de temps abans que el propi Cantor, i d'altres, descobrissin contradiccions a la teoria de conjunts. L'exemple més simple fou descobert per Russell, Bertrand: segons la teoria de Cantor es pot parlar de qualsevol conjunt de objectes si s'especifiquen els seus elements sense ambigüitat. Per tant podem considerar el conjunt R, els elements del qual són exactament aquells conjunts que no són elements d'ells mateixos. Per tant si R és un element d'ell mateix, per definició, no podria ser-ho, i viceversa. Resulta que R no pot pertànyer a ell mateix com a element ni no fer-ho. Tot això contradiu la lògica més elemental. Es podria pensar que això no és més que una ximpleria, però el que passa és que contradiccions similars afecten a conjunts no tan artificials i recercats com el conjunt R. La primera mostra de la importància de la lògica fou un fracàs estrepitós. Frege havia creat un sistema que pretenia regular qualsevol raonament matemàtic. Russell observà que la paradoxa esmentada podia ser provada seguint el sistema de Frege, així com qualsevol afirmació, la qual cosa tornava aquestes regles totalment inútils. Amb el temps sorgiren substituts als treballs de Frege. El primer va ser els Principia Mathematica de Whitehead (1861, Anglaterra – mort el 1947 a Cambridge, Massachusetts, Estats Units)i Russell, de gran complexitat lògica. Després vindrien les teories de conjunts de Zermelo-Fraenkel (ZF), i de von Neumann-Bernays-Gödel (NBG). Amdues permeten deduir tots els teoremes matemàtics a partir dels seus principis bàsics (axiomes), sense que, fins ara, s'hagi trobat cap contradicció.\nActualment es parla d'un altre tipus de lògica, la lògica borrosa. En la realitat les coses no són blanques o negres, vertaderes o falses en sentit absolut. El raonament aproximat és el que ens permet d'abordar molts problemes reals, en què la lògica matemàtica clàssica no és suficient. Per exemple, la intel·ligència artificial necessita raonar a partir de dades o premisses imprecises.\nObtingut de «http://www.infofilosofia.info/wiki/index.php?title=Lògica&oldid=2396»\nDarrera modificació de la pàgina: 5 jul 2007 a les 01:14.


Les evidències del canvi climàtic el 2020 - Plataforma ZEO\nby Alba Huerga | Nov 30, 2020 | Documentació, Emissions, Naturalesa | 0 comentaris\nD’aquí a uns anys, quan girem la vista enrere, el 2020 no serà recordat com l’any de la crisi climàtica, sinó més aviat com el de la crisi sanitària. Però malgrat la forma com ha afectat la pandèmia a la nostra economia i a la societat, la previsió és que, en uns pocs mesos disposem d’una vacuna que acabarà definitivament amb la corba de contagis.\nEn canvi, de moment, no comptem amb cap vacuna o fórmula màgica que ens permeti aturar l’escalfament global de la Terra de manera immediata. És impossible frenar les emissions GEH que provoquen el canvi climàtic de manera instantània. Per aquest motiu, durant la COP25 la majoria dels països es van comprometre a ser ZEO per al pròxim 2050.\nEncara que enguany serà recordat com l’any de la COVID-19, un període en el qual totes les campanyes polítiques, l’economia i fins i tot les polítiques verdes van quedar paralitzades, és fonamental recordar que les conseqüències del canvi climàtic continuen augmentant i cada vegada són més visibles i perilloses.\nPer això, des de Plataforma ZEO hem recopilat les evidències de la gravetat d’aquest fenomen que s’han fet paleses aquest 2020.\nEl nivell del mar està pujant. L’increment de la temperatura planetària provoca el desglaç dels pols, fet que es tradueix en un augment paral·lel del nivell del mar.\nUn estudi publicat el maig en el Climate Athmospheric Science alerta que si no reduïm les emissions i la Terra s’escalfa 3,5 °C, el nivell del mar podria augmentar fins a 1,3 m. Això deixaria sepultades sota l’aigua, centenars de ciutats de tot el món i petites illes del pacífic.\nAbans que acabi el segle XXI podríem perdre ciutats com Shanghai, Los Angeles o Barcelona. Un altre estudi publicat a la revista PNSAS, alerta que el nivell del mar podria aconseguir els dos metres el 2100 si no es redueixen les emissions GEH que provoquen el canvi climàtic.\nLa humanitat perdria al voltant de dos milions de quilòmetres quadrats de terra, una superfície tres vegades la grandària d’Espanya.\nFenòmens atmosfèrics extrems\nAl llarg d’aquest any 2020 hem vist com creixien els fenòmens climàtics extrems al voltant de tot el món. A Espanya hem viscut episodis com la borrasca Glòria o la borrasca elèctrica Alex a Cantàbria. No obstant això, la intensitat dels fenòmens climàtics extrems causats pel canvi climàtic ha estat molt més gran en altres països i regions pròximes a l’Atlàntic.\nUn exemple d’això són els tres tifons succeïts al llarg del mes d’octubre a Filipines, que han causat almenys 150 víctimes i que el país es plantegi declarar l’Emergència Climàtica a escala estatal. També l’huracà Iota, que ha provocat la mort de 38 persones a Amèrica Central.\nLa comunitat científica apunta al fet que aquest tipus de temporals extraordinaris tenen una relació directa amb la pujada de les temperatures a l’Àrtic. Segons recull el reportatge de DW sobre l'”Èxode climàtic”, avui dia hi ha més refugiats a causa del canvi climàtic que per les guerres.\nI és que, segons el Banc Mundial, si l’escalfament global continua, el 2050 hi haurà en el planeta 180 milions de refugiats climàtics. L’ONU alerta que els últims cinquanta anys, els fenòmens climàtics relacionats amb el temps, el clima o l’aigua han causat més d’11.000 catàstrofes, provocant 2 milions de víctimes mortals i pèrdues econòmiques de fins a 3,6 bilions de dòlars.\nEn els darrers anys hem vist incrementar el nombre d’incendis al voltant de tot el globus. La pujada de les temperatures, amb l’ambient excessivament càlid i la sequedat, contribueixen a la proliferació dels incendis.\nDes del mes de juliol fins al mes de setembre d’aquest 2020, Espanya ha sofert una ona d’incendis a les províncies d’Albacete i Ourense. El 13 de setembre, els deu incendis forestals que van assolar Galícia de manera descontrolada, van calcinar al voltant de 4.000 hectàrees de bosc.\nEls incendis no només han augmentat a Espanya. Al parc natural de Yosemite a Califòrnia (els EUA), es van perdre al voltant de 18.000 hectàrees d’aquesta zona muntanyenca, Patrimoni Mundial de la Humanitat per la UNESCO. Els climatòlegs van atribuir l’incendi a les elevades temperatures que havia sofert la regió dies abans, arribant als 47 °C.\nIncendis forestals i canvi climàtic\nAquest any 2020 regions com la d‘Anglet, al sud de França, Paraná, a l’Argentina, i els incendis descontrolats a Sibèria i Alaska, són un exemple de la urgent necessitat de migrar a una economia i societat ZEO. Reduint les emissions aconseguirem mantenir per sota d’1,5 °C l’escalfament global del planeta.\nElevades temperatures: Sequeres i onades de calor\nTal com va predir l’ONU a l’inici de l’any, aquest 2020 ha estat un any farcit d’onades de calor i temperatures extremes. El 30 d’agost del 2020, l’Agència Estatal de Meteorologia (AEMET) va emetre un comunicat alertant d’una imminent onada de calor.\nEs van registrar temperatures extremes al voltant de tota Espanya, algunes ciutats van arribar al rècord de temperatura màxima des que van començar els registres l’any 1955. A l’aeroport de Donostia les temperatures van arribar als 42 °C, mesos abans Burgos va superar el seu rècord amb 38 °C i Palma de Mallorca va arribar al seu registre més elevat de temperatura màxima amb 40,6 °C.\nEn algunes de les regions i zones del món més càlides, en les quals l’agricultura és el mitjà principal de subsistència, les sequeres provocades pel canvi climàtic estan donant lloc a l’èxode de persones.\nAquest 2020 les emissions GEH s’han reduït entre un 4 i un 7%\nEncara que s’estima que enguany, les emissions de CO₂ es reduiran entre un 4 i un 7% a causa de les polítiques de confinament per la COVID-19, no hem de confiar en aquest avanç momentani. Tota la societat ha d’actuar per ser ZEO i reduir les emissions alliberades a l’atmosfera.\nLes administracions i les empreses tenen gran part de la responsabilitat a l’hora d’aconseguir aquest canvi. Així i tot, les persones també podem reduir la nostra petjada de carboni i actuar per posar fi a la crisi climàtica.\nNo hay que perder la esperanza: las cosas están cambiando y las políticas verdes tienen una buena dirección. China, EEUU -ahora con Biden-, la Unión Europea, el mundo financiero y las principales empresas mundiales están priorizando sus estrategias de sostenibilidad y actuando en muchos frentes para reducir las emisiones.\nCada vez hay más científicos que la vinculan la pandemia al calentamiento global. Aunque el reto es mayúsculo más que preocuparnos, debemos ocuparnos. Todos podemos contribuir.


En Canyamel, a prop del golf, Xalet amb vistes al mar - Mallorca Venta - Pascual Associats Immobiliaria\nRef. c 1168\nPropietat 2000 m²\nCasa 179 m²\nEn Canyamel, a prop del golf, Xalet amb vistes al mar ia la muntanya. L'habitatge té un solar d'uns 2000 m2 i una superfície construïda de 179 m2. L'accés a la casa és molt còmode .En planta baixa tenim l'entrada, el saló, un lavabo, cuina equipada i el saló que dóna directament a una àmplia terrassa amb vistes al mar. A la primera planta dues habitacions, una amb un bany en suite, les dues amb sortida a la terrassa i precioses vistes, un bany complet amb dutxa i banyera. A dalt de tot una petita terrassa amb vistes mar. A la planta soterrani tenim el garatge per a un cotxe gran i la sala de màquines .la casa té calefacció de gasoil. A la zona de la piscina tenim la barbacoa i una altra terrassa, el jardí té reg automàtic.\nPropietat:3274 m² Casa:104 m² Habitacions: 3 Preu: 290.000 €


El concurs Llumplugged es decideix aquest diumenge entre els grups Toquem Fusta i George - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl concurs Llumplugged es decideix aquest diumenge entre els grups Toquem Fusta i George\nEl concert començarà a les 20h a la sala Voilà, i un jurat decidirà quin grup s'endú el triomf\nmaria olivamanresa 21.02.2016 | 07:58\nEl trio bagenc Toquem Fusta en un moment de l´actuació de divendres m.o.\nEl segon certamen musical del Bages, organitzat pel Voilà! en motiu de les Festes de la Llum, viurà aquest diumenge a partir de les 8 del vespre la gran final amb dos grups que ja van ser els protagonistes de la semifinal de fa tan sols dos dies: Toquem Fusta i George.\nEn aquesta ocasió el jurat decidirà quina de les dues propostes musicals es proclama guanyadora, després d'unes rondes eliminatòries amb la participació de vuit conjunts on també s'ha tingut en compte el vot del públic.\nEl concert, doncs, és la reedició d'una actuació, la de divendres, que ja va deixar molt bones sensacions al Voilà. Berta Sala (veu), Ricard Cots (guitarra acústica i veus) i Àuria Iglesias (violí i veus), membres del trio bagenc Toquem Fusta, van fer gaudir el públic amb un estil minimalista i brillant.\nVersions de Txarango, Joan Rovira, Judith Nedderman, Gertrudis, Bongo Botrako i fins i tot clàssics traduïts al català com Imagine, Corazón partido Puff, el drac màgic van donar pas a George, una banda que es mou entre Manresa i Barcelona i que fusiona soul, pop, jazz i reggae.\nAmb un so molt potent, el cantant i compositor Jordi Fabà va presentar temes propis i versions d'artistes com Bob Marley i Amy Winehouse acompanyat per Pablo Yupton a la guitarra elèctrica, Adrià Faura al baix, Pablo Campos a la bateria i el bagenc Eduard Puigrodon als teclats.


Cicles Formatius - SMEA\n↑ Torna a Formació Professional\nEnllaç permanent a aquest article: http://cursospalmaeduca.es/informat/formacio-professional/cicles-formatius/\nPROVES D’ACCÉS ALS CICLES FORMATIUS Per accedir als diferents cicles formatius de Grau Mitjà i Grau Superior és necessari tenir una titulació acadèmica: – CFGM: títol de graduat en ESO. -CFGS: títol de batxillerat. Les persones que no compleixen aquests requisits d’accés, hi poden accedir mitjançant una prova per tal d’acreditar que es tenen els coneixements …\nINFORMACIÓ DELS CICLES FORMATIUS Podeu consultar la informació dels Cicles Formatius de Grau Mitjà i Grau Superior classificats per famílies professionals.\nOFERTA FORMATIVA DELS CICLES FORMATIUS Aqui podeu consultar l’oferta formativa presencial curs 2019-20 dels cicles formatius de formació bàsica, grau mitjà i grau superior a les Illes Balears.\nFORMACIÓ PROFESSIONAL A DISTÀNCIA La formació a distància possibilita l’accés a l’educació a totes aquelles persones que per circumstàncies personals, socials, geogràfiques o unes altres de caràcter excepcional no poden seguir l’ensenyament a través del règim presencial ordinari. Aquesta formació es dirigeix a aquells que no poden accedir a l’educació d’una forma normalitzada, els que …\nFORMACIÓ PROFESSIONAL DUAL La formació professional dual és un model de formació professional que combina la formació dels alumnes en el centre educatiu amb l’activitat laboral retribuïda i la formació a l’empresa (contracte de treball per a la formació i l’aprenentatge). Per més informació accediu a l’FP Dual i podeu consultar l’oferta formativa curs 2019-20.\nPROVES LLIURES DE FORMACIÓ PROFESSIONAL Són les proves que permeten obtenir el títol de Tècnic/a ( en el cas de cicles formatius de grau mitjà) i de Tècnic/a Superior ( en el cas de cicles formatius de grau superior). S’ha de fer una prova per a cada un dels mòduls professionals que integren un cicle …


marfanta.com: La fuita de clor de Flix del 1996, un precedent més greu que el núvol taronja d'Igualada\nLa fuita de clor de Flix del 1996, un precedent més greu que el núvol taronja d'Igualada\nFLIX (Ribera d'Ebre).- L'explosió aquest dijous d'una empresa química a Igualada, i l'espectacular núvol irritant que ha provocat el confinament de la població de diversos municipis veïns, encara queda lluny del que va passar a Flix el 21 de gener del 1996. De fet, encara es considera l'accident químic més greu de Catalunya, segons Protecció Civil. Aquella matinada, una fuita de clor líquid de la factoria d'Erkimia a Flix va provocar la formació d'un núvol tòxic que va estancar-se sobre la població durant tres hores i mitja, i que va obligar a activar el nivell de màxima alerta del Plaseqta. La gent no podria sortir de casa i es van tallar les carreteres i el tren. L'accident, a més, va fer una desena de ferits per intoxicació, i l'actual alcalde, Marc Mur, va haver de ser hospitalitzat. A Flix encara recorden que l'incident hauria pogut provocar una desgràcia, si no s'hagués produït de matinada, quan la gent encara dormia i amb les finestres tancades perquè encara era hivern. L'accident de Flix es va produir pel trencament d'unes canonades d'aspiració de clor líquid d'un dipòsit sense vàlvula de seguretat a la planta d´elaboració de cloroform. En quinze minuts van alliberar-se entre cinc i sis tones de clor líquid, que es transforma en gas en contacte amb l´aire. / Imatge ACN\nGustau Moreno Pérez 10:15 a. m.\nI tornen les declaracions d'alguns dirigents polítics i empreses de la indústria química per minimitzar el succés, dient que no és tòxic, sí irritatiu, etc. Estic d'acord que és irritatiu, que dependrà de la quantitat i que hi ha control però el perill també hi és. No és acceptable que ens tracten com a nens, que ja sóm adults !. Només així podrem confiar en les autoritats quan ocurreixen accidents com aquest. Segons la Fitxa Internacional de Seguretat Química (nspb0183), l'àcid nítric SI és tòxic. Una societat informada és una societat que segueix les instruccions de les autoritats en cas d'accident i la manca d'informació ens porta a desconfiar sempre i posar-nos en perill. Insisteixo: siguem adults !


El teletreball augmenta la productivitat de l’empresa | Orbital40\nEl 76% dels espanyols que practica el teletreball pensa que és més productiu quan treballa des de casa. I és que enlloc s’està com a casa i sembla que tampoc enlloc no es treballa com a casa. «Redueix les distraccions i augmenta el nivell de satisfacció i el control del treball dels empleats», explica Eva Rimbau, professora dels dels Estudis d’Economia i Empresa de la UOC. «Reduir elements de distracció influeix positivament en l’autopercepció de la productivitat dels treballadors i alhora millora la productivitat de l’empresa», explica Rimbau basant-se en l’estudi comparatiu a 298 empleats de dues organitzacions, abans i després de la implantació del teletreball. A Espanya aquestes xifres encara són baixes: només el 8% de les empreses s’hi ha sumat, el 30% de les quals forma part del sector de les TIC.\nLes empreses també es beneficien del teletreball. Segons un estudi, les companyies «perceben que augmenta la productivitat, assegura la retenció dels treballadors, redueix la rotació laboral, reforça el seu compromís amb l’organització i millora el rendiment de les persones», afirma Rimbau. Si a més s’hi suma un estalvi de costos de 1.200 € per treballador a l’any, tot indica que «el teletreball és una tendència en alça i no hi ha raons per pensar que s’estancarà».\n«Cada cop més empreses donen un dispositiu portàtil als seus treballadors: s’ha passat del 39,3% el 2011 al 61,5% el 2015», explica Rimbau. «Actualment el 22,56% dels treballadors té un dispositiu mòbil d’empresa». Alhora moltes companyies han flexibilitzat l’accés als sistemes des de fora de l’oficina: «Gairebé el 62% de les empreses a l’Estat ho permeten». Són «senyals inequívocs que la gent teletreballa».\nEl teletreball redueix les distraccions i augmenta la productivitat\nTot i això, el 49% dels espanyols no confia que els seus companys siguin productius fora de l’oficina. L’experta de la UOC afirma que «som igual d’eficients o més si treballem des de casa, on es poden crear les condicions per a no rebre interrupcions». La percepció social del teletreball respon encara a l’antiga idea de presencialitat. Per a Rimbau «és erroni creure que les oficines són entorns òptims de treball». Són llocs «on hi ha moltes distraccions, especialment en espais oberts sense despatxos, que cada cop són més freqüents». Els estudis indiquen que el teletreball redueix les distraccions, explica Rimbau, tot i que afirma que a casa «hi pot haver “temptacions”, però s’ha de tenir en compte la capacitat pròpia del treballador per a autoregular-se».\nA Espanya «encara hi ha la percepció que és més productiu treballar per hores que per objectius». Per això és necessari que les empreses «instaurin una cultura de responsabilitat basada en els resultats i el compliment d’objectius», explica. Tot i la percepció que es té dels altres companys, el cert és que el 86% dels espanyols i el 73% dels empleats europeus pensen que les seves vides podrien millorar si poguessin treballar amb més flexibilitat.\nA banda, el nivell d’èxit del teletreball depèn de la tasca que s’ha de fer i de si la tecnologia és l’adequada. Per a l’experta, «si les empreses es doten de bons sistemes informàtics que permeten treballar des de qualsevol lloc i la feina que es fa quan es teletreballa implica creativitat, aleshores la productivitat del treballador augmenta».\nPerills del teletreball\nL’impacte sobre els treballadors pot canviar molt «segons la intensitat amb què teletreballin i segons com es gestioni el teletreball en l’empresa». Mar Sabadell, professora del màster de Prevenció de riscos laborals de la UOC, i Eva Rimbau plantegen alguns dels problemes que poden patir els teletreballadors:\nInstal·lacions i espais no adequats per a treballar (pel que fa a ventilació, llum, soroll, cadira, equipament tecnològic, etc.). El dret a la privacitat a la llar fa difícil que els empresaris o les administracions puguin comprovar si les condicions en què treballen són segures.\nRebre menys suport social dels companys, fet que pot reduir el seu benestar psicològic. La complicitat que s’estableix físicament amb els companys és difícil d’assolir si es teletreballa. Per aquesta raó, empreses que ja van néixer basades en el teletreball intensiu (com ara WordPress o Buffer) fan trobades periòdiques en què tots els col·laboradors coincideixen en un mateix espai.\nDificultats per a assistir a formacions presencials ofertes en les instal·lacions de l’empresa. L’ús de tecnologia permet resoldre-ho amb videoconferències, mitjançant aplicacions com Skype o Hangouts, encara que no totes les empreses estan preparades per a oferir aquests suports als seus teletreballadors.\nLa no-relació amb els caps. Si la cultura de l’empresa no està alineada amb la idea que l’important són els resultats en comptes de la presencialitat, això pot generar la desconfiança dels caps i pot comportar dificultats per a promocionar a llocs de més responsabilitat.\nEl treball des de casa pot fer borroses les fronteres entre la feina i la vida personal, la qual cosa pot resultar estressant per a algunes persones.\nEls teletreballadors acostumen a treballar tot i que estiguin de baixa, la qual cosa és un problema per a recuperar-se adequadament.


Gestió d'un verd urbà modern i sostenible | València Extra\nEl diputat de Medi Ambient, Josep Bort, ha participat aquest dimecres en la jornada sobre “infraestructura verda i participació ciutadana”, celebrada dins del cicle de conferències de la Fira internacional Iberflora.\nDurant la seua intervenció “Cap a un verd urbà per als municipis valencians”, el diputat ha exposat les línies de treball de la Diputació amb incidència directa sobre el verd urbà i la infraestructura verda municipal i ha anunciat la creació d’una línia específica que treballarà amb la consecució d’un verd urbà sostenible en els pobles valencians.\n“Creiem que és fonamental ajudar als ajuntaments en la planificació i gestió d’un verd urbà modern i sostenible, pensat i gestionat com un sistema fonamental per a la millora de la qualitat de vida dels ciutadans”, ha assenyalat Bort. Per això, la Diputació està desenvolupant el Pla de Verd Urbà Sostenible (PVUS), una guia metodològica per a la redacció de plans estratègics municipals específics per al verd urbà. Es tractarà d’una guia descriptiva dels estudis i anàlisis a realitzar en un municipi amb diferents propòsits.\nD’una banda, avaluar l’estat del verd urbà municipal, incloent el verd periurbà municipal amb clara influència sobre el municipi, així com definir objectius específics. A més, també es pretén definir els criteris de disseny i manteniment dels espais verds, traçar un pla d’inversions per a la millora i consolidació dels espais verds i definir possibles modificacions per a la millora de la gestió i optimització de recursos de manteniment de les zones estudiades.\nD’altra banda, el diputat ha incidit en la necessitat de pensar el verd urbà de forma particular per a cada municipi, atenent a les seues característiques singulars, la seua situació i la seua grandària. “El verd urbà és (o ha de ser) un sistema ampli d’espais públics, quants més millor, i per a ús i gaudi públic”, ha indicat Bort. Aquest verd urbà està format per parcs, jardins, zones esportives, àrees de joc, alguns vials riberes fluvials, alguns espais oberts periurbans,… “Vull recalcar el concepte de verd urbà com a sistema” i ha afegit, que com a representant de la Diputació, que atén a 266 municipis molt diversos, “aquest concepte general de verd urbà he de particularitzar-lo. O, almenys, he d’assenyalar algunes particularitats que enriqueixen el seu significat. Així, en molts municipis forestals de l’interior de la província, caldria contemplar dins d’aquest sistema de verd urbà les zones periurbanes forestals, l’anomenada interfície urbà-forestal, importantíssima per a reduir tant la generació d’incendis forestals com per a reduir els efectes dels quals es produeixen”.\nRespecte als municipis agrícoles, el diputat Josep Bort ha considerat que haurien de tenir-se en compte “camins rurals, hortes, terres de secà, també periurbans i moltes vegades connectors entre el poble i el camp o fins i tot entre nuclis urbans diferents. I no em puc tampoc oblidar de municipis litorals en els quals la platja i els seus voltants urbanitzats amb major o menor encert (quasi sempre menor en el nostre cas) han d’integrar-se, sens dubte, en el concepte de verd urbà o infraestructura verda municipal”.\nD’altra banda, el diputat de Medi Ambient ha volgut introduir també l’aspecte d’adaptació al canvi climàtic. “En el nostre litoral mediterrani les tendències del temps ens semblen indicar, d’acord amb el vaticinat per la immensa majoria dels experts (excepte el cosí de Rajoy, clar), que el clima va a ser més àrid, amb més ones de calor i amb pluges més concentrades, per tant, més torrencials.\nActualment en alguns dels nostres pobles els ciutadans fugen a l’agost cap a la costa o cap a refugis en el camp on factors com el mar o l’arbrat (agrícola o forestal) suavitzen la calor, però açò no va si pot ser durant 3 o 4 mesos a l’any”. I ha conclòs la seua intervenció afirmant que en aquests mesos, “un verd urbà ben dissenyat pot fer mínimament suportable un passeig fins al col·legi malgrat un sol de justícia i també, un verd urbà adequat pot contrarestar el microclima urbà que produeixen l’asfalt i el formigó”.


PIRATES. Contes i llegendes | Bienve Moya\nPIRATES. Contes i llegendes\nDrub, el diable\nDrub, el diable, era un dels lloctinents de Kheyr-ed-din, el segon de la dinastia piràtica dels Barbarrossa, encara que el seu nom veritable era Aydin. Però aquest apel·latiu oriental potser tampoc fos el seu nom primer ja que es contava que Aydin en realitat era un antic captiu apressat en alguna de les viletes del litoral de la Corona d’Aragó. Per aquesta raó gran nombre de navegants que recorrien el Mediterrani: grecs, genovesos, turcs, etc. el coneixien com a Drub l’Espanyol. En canvi els súbdits de la corona catalanoaragonesa l’anomenaven “el diable”, i certament per la seva ardidesa i atreviment el nom li feia justícia.\nEn una de les seves ratzies a l’illa gran de les Balears, Drub s’assabentà que al port d’Oliva, al Ducat de Gandia, podien aplegar-se bona quantitat de moriscos d’aquell país disposats a emigrar de la península. Homes i dones batejats a la força i subjectes al jou d’uns amos cristians que menyspreaven la doctrina islàmica, els moriscos del País Valencià s’havien conjurat i esperaven amb ànsia la notícia de que algun carsari barberesc volgués embarcar-los per passar la mar i deixar per sempre el país d’origen.\nEn caure la vesprada les galeres de Drub arribaren a les envistes d’Oliva: el sol s’ocultava darrera els cims de la serra de la Mostella. Caut com era. el corsari esperà, encara, que caigués del tot la nit i aleshores arrià quatre bots a la mar per fer l’embarcament. Doscents moriscos emboscats pels marenys vora la població esperaven les barques. Eren fugitius de Bellreguard, de Rafalatar, d’Aigüesblaqnues, de l’Atzúvia, de Benialí, de Benirrama, Benitaia i altres indrets de la Vall de Gallinera. S’enduïen tot el que podien transportar al damunt seu des de or i joies fins animals de granja, roba i algun moble i tot. La gran majoria ploraven amb llàgrimes inconsolables girant l’esguard cap a terra mentre els corsaris els transportaven amb els seus bots; mai més tornarien a veure la terra que els havia vist nàixer, les cases on havien jugat, els camps deixaven soterrats els pares, els avis i besavis. Aprofitant el malenconiós estat d’ànim dels fugitius algun dels pirates de Drub aprofitaven l’ocasió amb fal·laces promeses de fer-los conèixer extraordinaris indrets on serien ben rebuts, fer-se pagar amb part dels miseriosos pertrets que els moriscos havien aconseguit endur-se. Un cop tots embarcats, nens, ancians i adults, i estibats amb promiscu garbuix en les pudents sentines de les naus, Drub aprofità un terral, que la bondat d’Al·là avivà, per fer proa cap a les costes de Barbaria.\nPerò la evasió fou advertida aquella mateixa nit i el Duc de Gandia, Joan de Borja, el qual perdia amb la fuga bona quantitat d’experimentats hortolans i altra ma d’obra submisa, feu aparellar un petit estol amb intenció de perseguir els fugitius i oferint a Drub, una valuosa suma en or, per retornar-los a les alqueries i viletes d’on havien fugit.\nLa flota gandienca salpà amb rapidesa i aprofitant el mateix oratge que Al·là enviava a les naus corsàries les avistà a l’alçada de Formentera. Drub, calculà que la potència de l’estol valencià els era superior en nombre, però derrota o rendició significaven el mateix: l’esclavitud als rems de galeres cristianes. Decidí plantar cara a l’enemic. Abans, però calia desfer-se de l’excés d’embalum que entorpiria les maniobres de batalla. Sense escoltar els planys dels fugitius que temien per les seves vides si el resultat de l’encontre naval era desfavorable a Drub, feu desembarcar tots els moriscos a la petita Formentera, que en aquell temps, malgrat la poca distància que la separava d’Eivissa, era deserta i niu de pirates.\nSucceí però que el comandant de les naus gandienques, un inexpert noble la pretensió de qual no era pas entrar en lliça contra els pirates sinó tant sols oferir al corsari una quantitat d’or per recuperar els moriscos del seu Senyor, el Duc de Gandia, desconeixedor de la intrepidesa de Drub el diable i els seus desesperats, malgrat la superioritat del seu estol, no disposà ordre de batalla davant la flota corsària, ocasió magnifica que aprofità Drub per navegar a voga-rem contra els gandiencs, abordant-los i desbaratant i barrejant sense treva les galeres valencianes. Mort el comandant els mariners cristians foren presos i encadenats com a galiots a les naus corsàries. Tot seguit Drub reembarcà els moriscos que des de la platja de havien presenciat el desigual i sorprenent combat. I al final foren duts a terres barbaresques on per més de dues generacions malviurien entre homes de la seva religió, però estrangers als seus costums. Els fills d’aquells moriscos valencians encara recorden avui la bella terra dels seus avis i la rememoren en llegendes i cançons.\n(versió de fets verídics extrets de l’obra de Philip Gosse, “Los corsarios berberiscos” contrastat amb cròniques locals).\nPosted in Cultura popular, llegendari morisc, llegendes and tagged Cultura popular


"VIES DE COMUNICACIÓ", xerrada a les secretaries de comunicació\nEl passat divendres 10 de novembre es va celebrar a la vila de Gràcia una xerrada amb els secretaris de comunicació de la Federació de Barcelona. L’acte, presentat per Arseni Armengou, secretari de Formació de les JERC – Barcelona i emmarcat en un cicle de xerrades formatives, va servir per a explicar els punts bàsics en matèria de comunicació als diferents assistents.Gerard Gómez del Moral, Secretari de Comunicació de les JERC – Barcelona, va explicar als assistents temes com les relacions amb la premsa, edició de revistes, pàgines webs, arxius i totes les funcions bàsiques que ha de tenir i…\nComparteix Aquest diumenge 7 de novembre, casualment tamb? Diada de la Catalunya Nord, el m?xim representant de l'Esgl?sia cat?lica ha visitat la nostra ciutat. Entenem que en ple segle XXI la religi? ha de formar part de la vida privada de cadasc? i que no es pot tolerar que es financi amb diner public un acte religi?s, i molt menys si es tracta d'alg? que dirigeix una instituci? que fa de lobby contra el dret de les dones a l'avortament, contra els drets del col?lectiu GLBT i que promou la no utilitzaci? del preservatiu, amb les greus conseq??ncies que aix?…\nLa campanya electoral a Sant Martí\nEl passat 17 d'octubre les JERC-Sant Martí van fer campanya al districte, juntament amb ERC-Sant Martí. L'èxit de la jornada fou l'exposició mòbil de les JERC, que va servir per fer arribar al jovent del barri les principals propostes de les JERC en aspectes claus per a l’emancipació, com són el treball, l’habitatge o la formació. Durant la jornada no va faltar la difusió de Gramalles, Veus i adhesius entre el jovent martinenc.\nLes propostes de les JERC arriben al jovent de Sants\nDurant tot el matí també es va repartir nombrós material de campanya incloent el número especial de La Gramalla , la revista de les JERC-Barcelona, i octavetes informatives de l’activitat de les JERC al barri.\nÈxit de l'acte de JERC Horta - Guinardó\nUn bon nombre de joves van assistir el divendres 20 d’octubre a la xerrada-debat sobre l’emancipació juvenil organitzada per les JERC Horta-Guinardó al bell mig del nucli antic d’Horta. Xavier Navarro, candidat de les JERC Barcelona al Parlament, i Xavier Castellana, ex-director de programes de la Secretaria General de Joventut, van explicar la feina feta per les JERC en els dos anys i mig de participació en el Govern i van detallar les línies d’actuació en les quals es vol seguir avançant si se’n torna a tenir l’oportunitat (oficines d’emancipació juvenil, xarxa d’oficines joves de treball, plans de transició al…\nL'1 de novembre, les JERC plantem cara!\nLa campanya electoral de les JERC de cara a les eleccions de l’1 de novembre parteix amb l’ambiciós objectiu d’arribar a un milió de joves. La campanya electoral, segons el portaveu nacional i cap de llista de les JERC, Pere Aragonès, està enfocada a visualitzar que “només les JERC plantarem cara” davant els greus problemes juvenils. L’augment del preu de l’habitatge, els contractes escombraries, i els salaris baixos han estat identificats pels joves com els seus principals problemes, davant els quals les JERC prometen “donar guerra” amb “50 principals mesures per l’emancipació juvenil” que conté el seu programa electoral. Pere Aragonès…\nCongrés de les JERC - Sant Martí\nEl passat dia 19 d’octubre les JERC de Sant Martí van realitzar el seu congrés, on es van distribuir les tasques i es van marcar les prioritats de treball per al proper any. Entre les propostes més importants es pot destacar la campanya relacionada amb l’espai que ocupava la comissaria de la Verneda, on es demanarà que es facin pisos i equipaments juvenils, i la realització d’una radiografia del districte per detectar les principals necessitats del jovent martinenc. Àlex Dauden va ser escollit el nou portaveu, i juntament amb la resta de l’equip serà el responsable de que totes aquestes…\nEl gir a l'Esquerra: Nou número de la Torre\nDe cara als pròxims comicis electorals, les JERC de Sarrià - Sant Gervasi han editat un nou número de "La Torre", la seva revista al districte.Aquesta, que analitza diverses claus electorals de cara a les eleccions, ha sortit al carrer coincidint amb un acte celebrat a la plaça Artós de Sarrià per motiu de la Campanya.Per a més informació: www.jerc.cat/sarriastgervasi


Poeta errant | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDc., 04/12/2019 - 01:05\nAquest vespre, al flamant espai de cultura de l’Hotel Rosaleda, es presenta la traducció del poemari An Island in the Sky, de James Kirkup (1918-2009). La producció resulta d’una col·laboració entre el ministeri de Cultura i Anem Editors, l’heroica empresa capitanejada per Josep Dallerès i pilotada per Oliver Vergés. L’edició bilingüe permet apreciar l’original i conèixer en la nostra llengua una part dels poemes de temàtica local d’un dels escriptors residents més il·lustres i desconeguts de les Valls. Una illa en el cel consta d’un estudi introductori (traduït a l’anglès per Alexandra Grebennikova) que és alhora una biografia i un repàs de l’obra poètica de l’autor, el text genuí i la versió catalana. El traductor, Txema Díaz-Torrent, ha prioritzat la literalitat sobre aspectes com ara la mètrica, que en aquest cas, amb una majoria de tankes (estrofa de cinc versos curts i un total trenta-una síl·labes), no permetia preservar el sentit complet de la font. Ho ha fet en l’estil d’adaptació que preconitzava (i no sempre practicava) el mateix Kirkup.\nEl llibre duu, no en va, el subtítol Poems for Andorra/Poemes per a Andorra. És un recull irregular de peces escrites a Encamp que, tot i que n’hi ha que no hi tenen res a veure, retraten paratges del Principat, evoquen instants sublims i expliquen experiències prosaiques. Els relats són greus, sensibles, còmics i, en ocasions, especialment en la crítica de la societat andorrana, ratllen el ridícul pel desconeixement de l’entorn immediat. En totes les composicions es fa patent d’alguna manera la condició de poeta errant.\nKirkup manté una relació ambivalent amb els nombrosos llocs de residència a les illes britàniques, Europa (salvant Suècia, el primer indret on és acceptat amb naturalitat i reconegut com a docent) i Àsia. Als Estats Units (Amherst, Athens i Nova York) i, en moments puntuals, al Japó, és on se sent millor. El nostre país és un paradís a mitges. Apreciareu en llegir-lo que un dels trets característics principals és el desig de solitud (que vol i dol), l’aïllament que aconsegueix quan es retira el 1988 i es refugia a l’àtic de les Bons adquirit a mitjan anys 70, una illa dins de l’illa rodejada per un mar de muntanyes que simbolitza Andorra. El contacte amb l’exterior és força limitat (fax, telèfon fix, televisor i antena parabòlica), i l’accés amb clípol, taxi, autocar i tren a la conurbació central i a les ciutats d’escapada freqüent (París, Amsterdam, Zuric…), relativament fàcil.\nPodríem dir tantes coses de James Kirkup. És un dels grafòmans més prolífics de la literatura universal. Un segment significatiu dels seus escrits (incloses moltes poesies excelses amb escenaris andorrans) roman inèdit. Assoleix fites de qualitat superior. El perquè del nomadisme, la passió, el distanciament… Avui desvelarem algunes incògnites.


Un camió desfrenat xoca amb una façana i causa un ferit lleu, a Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUn camió desfrenat xoca amb una façana i causa un ferit lleu, a Manresa\nEls fets van tenir lloc poc abans de 2/4 de 12 del matí al passatge de Lladó\njosep sallent manresa 21.01.2019 | 22:27\nEl camió accidentat, ahir al matí al passatge de Lladó de Manresa J. S.\nEl camió accidentat, ahir al matí al passatge de Lladó de Manresa\nUn transportista de 39 anys, veí de les Franqueses del Vallès, va resultar ferit lleu ahir al matí a Manresa quan el seu camió es va desfrenar i va xocar contra una façana. L'home es va contusionar el genoll quan va intentar entrar al vehicle per aturar-lo.\nEls fets, segons van informar fonts dels Bombers i de la Policia Local, van tenir lloc poc abans de 2/4 de 12 del matí al passatge de Lladó de Manresa, a tocar de la carretera de Vic. El transportista va aturar el camió i va sortir a fora per descarregar material per a un taller mecànic.\nEl vehicle, però, es va desfrenar i va començar a baixar pel carrer. El conductor va intentar entrar a la cabina per frenar-lo, però finalment el vehicle va acabar xocant contra el portal d'una façana.\nL'home va resultar ferit lleu i, després de ser atès pel SEM al lloc dels fets, va ser traslladat en ambulància a l'Hospital de Sant Joan de Déu de Manresa. El vehicle, que va resultar amb nombrosos desperfectes, va ser retirat posteriorment per una grua.


Cappuccini Resort Cologne Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCappuccini ResortVia Cappuccini 54, Cologne, Cologne, Itàlia, 25033 - Veure al mapaExcel·lent8,3Basada en174comentarisCappuccini ResortVeure més fotos"Location / view\nQuality / cleanliness of ro..."DvrNetherlandsPiscinaVeure més fotosVeure totes les 50 fotosMolt bona ubicació 8,7Veure al mapa8,7UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatmini bar\nSobre l'allotjamentDescripcióEl Cappuccini Resort està situat al cim d'un turó de la regió de la Franciacorta, coneguda pel seu vi escumós. Ofereix 2 piscines, un parc privat amb oliveres i habitacions amb TV i vista sobre el jardí.\nL'establiment està ubicat en un monestir renovat i les habitacions són les antigues cel·les dels monjos. Disposen de bany privat, mobles tradicionals i bigues de fusta a la vista. Algunes tenen banyera d'hidromassatge o una zona de dormitori elevada.\nPodreu relaxar-vos a la piscina exterior, equipada amb para-sols i gandules. El centre de benestar, situat a 300 m de l'edifici principal, ofereix una piscina interior i bany turc. A més, la terrassa moblada és ideal per prendre el sol.\nCada dia el Cappuccini ofereix un esmorzar dolç amb pastissos casolans, pa i melmelada. El restaurant de l'establiment obre per dinar i sopar i ofereix plats locals amb un toc modern.\nColònia és a menys de 3 km i el llac d'Iseo es troba a menys de 25 minuts amb cotxe.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatCaixa forta a l'habitaciómini baraparell de televisiócalefacciótelèfonarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesiatelevisió de pantalla planaassecador de cabellescriptori barnussosinsonorització Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que comuniqueu al Cappuccini Resort la vostra hora d'arribada prevista amb antelació. Podeu indicar-ho a l'apartat de peticions especials en fer la reserva o posant-vos en contacte amb l'establiment.\nA l'hivern el restaurant tanca els dimecres.\nLa piscina exterior obre de juny a mitjan de setembre. Cal que informeu el Cappuccini Resort de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.Mostrar més\nAllotjaments a Cologne


L'Estat torna a vetar la Generalitat al fòrum de la Unió pel Mediterrani a Barcelona La República\nL’Estat torna a vetar la Generalitat al fòrum de la Unió pel Mediterrani a Barcelona\nPer segon any consecutiu, Espanya no convida Catalunya a l’esdeveniment\nEl Gobierno ha decidit, per segon any consecutiu, no convidar a la Generalitat de Catalunya a la inauguració del Fòrum Regional de la Unió pel Mediterrani, dijous que ve a Barcelona.\nFonts del Ministeri d’Afers Exteriors han explicat a Europa Press que s’ha actuat igual que en 2018. La invitació la fan conjuntament el Govern espanyol i la UpM.\nJa fa un any, fonts diplomàtiques van explicar que en una cita amb representants d’Estats no és habitual que participin autoritats “locals o regionals”. No obstant això, en altres ocasions sí hi va haver una salutació inicial del vicepresident de la Generalitat.\nEl 2018, després de les protestes del Govern català, el ministre d’Afers Exteriors, UE i Cooperació, Josep Borrell, va admetre sense embuts que no s’havia convidat a Quim Torra per no donar-li “un escenari apropiat perquè seguís dilapidant el bon nom d’Espanya” i distorsionant, a més, la mateixa reunió.\nTambé va dir que el 2017 va ser el mateix Carles Puigdemont què “es va autoconvidar” a l’esdeveniment. Puigdemont va dedicar als assistents una salutació on va parlar de Catalunya com a “país d’acollida” i “soci compromès” amb els desafiaments europeus.\nunio pel mediterrani


Candidat a les eleccions del 2019 - Website de Pere Rodriguez\nAvui he estat escollit pels meus companys de l’Agrupació del PSC de Montmeló com a candidat a l’alcaldia a les eleccions municipals del 2019.\nAssemblea del 07/07/2018\nA més, a partir del proper 21 de Juliol, si la majoria del plenari em dona la confiança, ocuparé l’alcaldia fins al final de la legislatura, en haver anunciat Antoni Guil que renunciarà al càrrec d’alcalde el proper dia 14 de Juliol.\nEn Toni ha fet una magnífica feina al capdavant de l’Ajuntament en els últims 8 anys, comandant un equip de regidors i regidores del PSC que van merèixer la confiança majoritària dels montmelonins i montmelonines a les eleccions de 2011 i de 2015.\nAvui, en una emotiva assemblea, els companys i companyes del partit li hem agraït la bona feina feta.\nEntomo aquest repte amb molta il·lusió. La il·lusió del noi del Sant Crist que ara tindrà la oportunitat de treballar al servei del seu poble des de l’alcaldia del seu poble de sempre.\nEs un día molt emotiu, per a mi i per a la meva família. Especialment quan avui fa exactament 13 anys que la Begonya i jo ens vam dir el «sí vull».\nComença un any intens, ple de treball, de contacte amb els meus veïns i veïnes. De molt escoltar i molt aprendre i de deixar-me la pell per projectar al futur el projecte transformador del PSC, que ha fet de Montmeló el poble modern i renovat que avui és.\n← La Cataluña real → Un sueño hecho realidad


Estrenem nou web turístic\n(04.04.18) Avui hem estrenat el nou web de promoció turística de Forallac, que presenta un disseny més modern, funcional i dinàmic, i s'adapta al format de qualsevol dispositiu, ja sigui ordinador, tauleta o mòbil.\nA banda de millorar-ne la presentació, també incorpora novetats en la presentació dels continguts, que estan pensats, especialment, per a aquelles persones que volen planificar la seva visita o volen conèixer quines possibilitats ofereix el municipi.\nTambé volem que el portal esdevingui una eina de referència per als ciutadans de Forallac, ja que hi trobaran molta informació d’interès. El contingut posa en valor el patrimoni històric, natural i cultural del municipi i ofereix una agenda d’activitats amb totes els esdeveniments programats durant l'any, amb informació pràctica i funcional, i un llistat dels allotjaments, establiments de restauració i empreses de comerç.\nLa pàgina ofereix una extensa recopilació d’informació, imatges i documents sobre el municipi i es presenta en 4 idiomes: català, castellà, anglès i francès.\nHi accedireu pel domini www.visitperatallada.cat Utilitzem el nom de Peratallada al domini com a reclam, ja que és una marca molt potent i coneguda arreu. A partir d'aquí, el web és una també un instrument per engrescar i convidar l'usuari a visitar la resta de pobles de Forallac.\nSens dubte, la nova pàgina esdevé una bona eina per atraure visitants i dinamitzar l'economia local. Us animem a utilitzar-la.


Els 12 errors més freqüents (i solucions) de la higiene dental en nens\nQuins són els 12 errors més freqüents de la higiene dental en els nens?\nErrors i solucions per millorar la conducta preventiva\nEls hàbits de prevenció s’adquireixen des de la infància. Per aquest motiu, és essencial conèixer en què ens podem equivocar, per poder modificar la nostra conducta preventiva i oferir la millor salut.\nTinguem en compte els 12 errors més freqüents de la higiene dental dels nens:\nDeixar que els nens es raspallin sense supervisió.\nTot aprenentatge requereix una supervisió. Al principi, tindrà poca habilitat per retirar la placa, però anirà acostumant-se a fer servir el raspall.\nEn funció de l’habilitat manual de l’infant, aquest serà cada vegada més eficaç en l’eliminació de placa, i hem de anar-li acompanyant durant la seva evolució.\nEn l’adolescència no caldrà supervisar la seva habilitat manual, però, és recomanable controlar la freqüència de raspallat.\nPoc temps de raspallat.\nRetirar la placa requereix almenys 2 minuts dues vegades al dia.\nNo seguir un ordre, necessari per no oblidar cap zona.\nPer evitar deixar zones sense netejar, és bo establir un recorregut del raspall, començant, per exemple, per les cares externes de les dents, des de la zona més posterior de l’última mola per anar seguint fins a l’última cara de la dent de la banda oposada. Després el recorregut es fa de la mateixa manera per la part interna de les dents. S’ha de fer tant en l’arcada superior com inferior. Cal no oblidar la cara que mastega.\nSaltar-se el raspallat a la nit. No seguir una rutina.\nNo seguir una rutina horària, facilita la distracció.\nÉs especialment important la higiene nocturna, perquè passa més temps sense raspallat i per reducció del flux salivar.\nNo fer servir pasta amb fluor o utilitzar una dosi inadequada.\nA partir dels 3 anys es recomana usar pasta de dents de 1000 a 1450 ppm de fluor.\nLa quantitat a utilitzar és la de la mida d’un pèsol.\nA partir dels 6 anys es recomana pasta amb 1450 ppm de fluor, també la quantitat equivalent a un pèsol.\nTriar un raspall de capçal molt gran o de massa duresa. No canviar el raspall cada 3 mesos.\nHem de controlar també l’estat dels estris de neteja per assegurar la seva eficàcia i higiene.\nNo iniciar la higiene bucal des del naixement i no iniciar el raspallat des de l’aparició de la primera dent.\nÉs recomanable netejar les genives del nadó un cop al dia amb una gasa humida o un didal de silicona específic, per exemple, en el moment del bany.\nA partir de l’erupció de la primera dent, ja s’ha de raspallar amb un raspall dental suau.\nMullar el raspall abans d’aplicar la pasta. Esbandir després del raspallat.\nEs pot escopir el sobrant de la pasta, però no és recomanable esbandir-se perquè la pasta de dents faci la seva acció preventiva.\nRaspallar només les dents que es veuen.\nÉs especialment important supervisar aquest aspecte en adolescents.\nOblidar raspallar la llengua.\nLa llengua conté gran quantitat de bacteris. Només necessitem tres passades de el raspall en la llengua: un de central, i lateral dret i esquerre. Insistir excessivament irritaria la llengua.\nNo complementar el raspallat amb l’ús de seda dental.\nLa higiene interdental és tan important com el raspallat dental. Cal accedir a totes les cares visibles de la dent.\nNo donar importància a la raspallada des de la infància.\nPreviousPrevious post:Nou espai d’informació per a professionalsNextNext post:Quina és la diferència entre una higiene dental professional i un manteniment periodontal?


Golden Orange Hotel Siem Reap Cambodja - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGroup 1, House No. 007 Slorkram Village, Centre Conservació de la Tortuga Marina Sattahip, Siem Reap, Cambodja, - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Golden Orange Hotel?\nNotable 7,3 (119 comentaris)\nMés informació sobre Golden Orange Hotel\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Golden Orange Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Siem Reap. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 1km. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Repliques en Minuatura de Temples d'Angkor, Apsara Style One, Wat Po Lang Ka.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Golden Orange Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions.\nEntri en una de les 40 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com mirall, tovalloles, armari, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia). L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com massatge que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Siem Reap, faci de Golden Orange Hotel la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (119)Viatger de Negocis (3)Parelles (37)Viatgers en solitari (51)Famílies amb infants petits (4)Famílies amb infants grans (4)Grups (20)\nHabitacion espaciosa, aire acondicionado\nLimpieza escasa, tanto en toallas, como en el comedor, que ya era exagerado el estado del mantel La zona un poco alejada de la calle principal de Siemp Reap, en cuanto a valoracion que habiamos leido un 8 , le damos un 4 escaso\nComentat el 24 de febrer 2009


A CCOO ens mostrem satisfets per facilitar que els metges extracomunitaris puguin treballar a l'ICS, però recordem que portem un any i mig de retard\nDesprés de l'Acord anunciat pel Govern de la Generalitat\nDavant l’anunci del Govern de la Generalitat de l’acord per facilitar que les metgesses i els metges especialistes extracomunitaris formats a Catalunya puguin treballar a l’Institut Català de la Salut (ICS), des de la Federació de Sanitat de CCOO de Catalunya ho valorem positivament, però també recordem al mateix Govern que portem un any i mig de retard.\nEn el cas de l’ICS es donava la paradoxa que formàvem cada any molts facultatius especialistes extracomunitaris, però un cop finalitzaven la residència no es podien estabilitzar laboralment com a personal estatutari a la mateixa institució perquè els mancava el requisit de la nacionalitat exigit a l’Estatuto Básico del Empleado Público.\nCCOO i la resta de sindicats amb presència a la Mesa Sectorial de Negociació de l’ICS vam estar d’acord a eximir de la nacionalitat en aquells casos on hi havia manca d’aquests professionals, perquè no tenia sentit que es veiessin obligats a marxar del país. L’acord es va aprovar al juliol de 2017 i només mancava elevar-ho a Acord de Govern.\nDes d’aquesta data, CCOO hem anat insistint a tots els fòrums en la necessitat i la urgència d’aquesta aprovació perquè dia rere dia vèiem la manca d’algunes especialitats. En el cas de l’atenció primària parlem de metges i metgesses de família, de pediatres, que són deficitaris a tots els àmbits de Catalunya. En el cas de l’atenció hospitalària, les especialitats amb més mancança varien en funció del territori, però parlem d’anestesistes, oftalmòlegs, otorrinolaringòlegs, ginecòlegs, radiodiagnòstic, uròlegs...\nConcretament l’any 2017 es van formar a l’ICS 343 facultatius especialistes extracomunitaris, dels quals 134 eren de l’especialitat de Medicina Familiar i Comunitària i en algunes especialitats arribaven a ser el 50%.\nCCOO també vam intervenir en àmbit parlamentari aquest setembre de 2018 recordant i reiterant aquesta necessitat perquè no enteníem com, davant la urgència d’aquesta mesura per millorar la contractació a l’ICS i millorar la qualitat assistencial vers les usuàries i dels usuaris del sistema públic de salut de Catalunya, el Govern continuava sense acordar-ho.\nFinalment, des de CCOO desitgem que aquesta mesura serveixi per donar una millor atenció sanitària i disminueixi la pressió assistencial a la qual els i les professionals ens veiem sotmesos en el nostre dia a dia des de fa anys.


Bombardejar els premis Recvll cada 50 anys!!! – Diari de Blanes\nby DdB · Published 16 de juny de 2018 · Updated 16 de juny de 2018\nUna crònica personal, personalíssima àdhuc, de la festa literària blanenca de la 54a edició dels Recvll. Per Juan Martínez.\nGrabado que muestra el bombardeo en 1842 de la ciudad de Barcelona por Espartero. Imatge EE\n“Hay que bombardear Barcelona cada 50 años para mantenerla a raya”.\nAquesta ordre la va donar un militar* perquè no hi ha forma de sotmetre’ns als catalans. Som un dels pobles més antics d’Europa i el primer en tenir Corts i Constitucions\nEl general Franco va prohibir-nos l’ús del català en totes les seves manifestacions i ens portava a presó si l’utilitzàvem.\nMés d’una vegada vem ser portats presos els meus pares i jo per parlar-lo.\nNo se’n va sortir i el genocidi va quedar, novament, com un altre intent.\nA Blanes un grup d’alumnes dels padres van fundar la revista RECULL i fa pocs dies es van entregar els cinquanta-quatrens Premis Recull\nLa reflexió a la que us convido és la següent:\nAltre cop estem en aquell moment de persecussió, empresonaments i criminalitzats. La diferencia de 54 anys endarrera i ara és que abans ho érem com a perdedors de la Guerra Civil originada pel feixisme i ara ho som com a vencedors el 21-O passat i refrendat el 21-XII a les eleccions convocades per M. Rajoy, postfranquista.\nEls catalans som lliures altre cop perquè el poble català té la consciencia planetària i és solidari amb tots els pobles i talla de soca-rel tota llei que genera injusticia.\nSom viatgers de l’astronau Terra estimant el viatger del costat.\nDiem al món que faci com nosaltres: la recuperació adulta de la vida d’infant.\nEls catalans viatgem l’un al costat de l’altre, som confiats i tenim cura de la nostra cultura i llengua. Per això la sardana és com és: agafats voluntariament de les mans, uns amb els altres compartim les emocions, la música, la dansa… La mirada; fent tots plegats una rotllana d’individualitats\nEn l’acte d’entrega de premis van intervenir Carles Puigdemont i Lluís Puig per videoconferencia. Estan a l’exili perquè el Regne d’Espanya ens amenaça novament des de l’1-O.\nEl premi de Narració, té el títol de ALGUNS OCELLS MUTS, d’Oscar Palazon Ferre, que ens va explicar que a l’hora de buscar el títol no li va ser gens fàcil, doncs el dilema moral davant de la identitat i la postveritat actuals es feixut. Lliga els SILENCIS amb el pensament.\nEl premi de poesia, té el títol de LA QUINTA ESSÈNCIA DE LA POLS, de Marta Pera Cucurell, És traductora i ha relligat els seus poemes amb prosa, i Hamlet li dóna la clau per desenvolupar la metàfora de la pols que s’aixeca quan es mouen coses.\nEl premi de teatre, té el títol LA VERITAT, d’Esteban Eche Costa, sobre un fet real (una dona adulta a raó de patir una grip, és visitada pels metges i descobreixen que és un home) escriu la obra on la veritat és un problema. Un problema cultural repressiu? Quan vivim d’esquenes els uns amb els altres, el poder fa de les seves? és Quan es necessita la força, els exèrcits?\nEl premi de periodisme, té el titol d’ELS NOSTRES TEMPS DIFICILS, d’Enric Garcia Jardi, ens explica que fruit d’una conversa inacabada a una parada de bus amb un home de 82 anys és la seva obra. Vol que respiri veritat. D’alguna manera ens diu que el llenguatge està pervertit, que cal recuperar l’espontaneitat i la sinceritat. Viure sense por.\nEl premi de retrat literari, té el títol d’AUTENTICITAT I COMPROMÍS, de Merce Perez Torres, és mestre i explica que des de petita estima la força de la paraula gràcies al seu pare. Busca l’adequació de la literatura, la paraula i la poesía.\nTot plegat ens indica que les passes orientades a la llibetat que estem fent els catalans són les que volem i hem manifestat democràticament l’ 1-O.\nL’acte va acabar amb la sardana, tots vestits diferent, homes i dones. Un d’ells al revés.\n* Joaquín Baldomero Fernández Álvarez Espartero (Granátula de Calatrava, província de Ciudad Real, 27 d’octubre de 1793 – Logronyo, 8 de gener de 1879) fou un militar i polític espanyol, Virrei de Navarra, Príncep de Vergara, Duc de la Victòria, Duc de Morella, Comte de Luchana i Vescomte de Banderas. President del consell de Ministres (1837-1837), (1840-1841) i (1854-1854) i regent del regne de 1840 a 1843.\nDurant la seva regència, degut a la crisi de la indústria cotonera, va haver-hi un aixecament popular a la ciutat de Barcelona al novembre de 1842. Espartero va resoldre la situació amb un bombardeig indiscriminat sobre la ciutat i afirmant que per al bé d’Espanya era convenient bombardejar Barcelona almenys un cop cada 50 anys. La revolta va revifar el 1843 provocant un nou bombardeig, aquest cop centrat contra les drassanes del Port de Barcelona i les muralles.


2 min. Barcelona 10/07/2017 17:54\nLa consellera de Treball, Afers Socials i Famílies, Dolors Bassa, ha anunciat aquest dilluns que la Generalitat convocarà al voltant de 300 places per gestionar la renda garantida de ciutadania, que el Parlament hauria d'aprovar al setembre. Bassa ha explicat que les noves places seran d'orientador i auxiliar administratiu, i algunes es podrien vehicular a través de plans d'ocupació juvenil.\nLes places es podrien convocar al setembre mateix, un cop aprovada la llei, perquè puguin començar a treballar a finals d'aquest any i gestionar la renda garantida a partir del 2018.\nEl naixement de la renda garantida implicarà, d'entrada, que la cobrin els més de 29.000 beneficiaris que fins ara rebien la renda mínima d’inserció (RMI). A aquests s’hi sumaran unes 7.000 persones que podran sol·licitar-la com a complement d'un sou inferior a aquest llindar mínim. La Generalitat, però, calcula que el total de sol·licituds que rebrà per cobrar la renda garantida rondarà les 70.000, i això comportarà que el pressupost que fins ara suposava la renda mínima (d’uns 200 milions d’euros) quasi es multipliqui per tres: estarà entre els 500 i els 600 milions, segons el departament de Treball.\nEs tracta d'una prestació acordada entre la comissió promotora de la ILP i el Govern, que incorpora la novetat que aquesta prestació –inicialment de 550 euros, però que creixerà fins als 664 euros el 2020– pugui ser compatible amb un sou baix inferior a aquest llindar només en el cas de les llars monoparentals. La compatibilitat entre renda garantida i sous de contractes a temps parcial era l’escull que fins ahir i durant els últims mesos ha separat les entitats impulsores i el Govern en la negociació. Finalment l’executiu s’ha avingut a facilitar la compatibilitat a les llars monoparentals i a generalitzar-la en un futur que, de moment, no es concreta.


Banys de Llo obre les seves portes pel Nadal\nTurisme - 05/12/2016 - 22:08\nEl centre termal pirinenc, conegut per les seves aigües sulfuroses, va tornar a l'activitat dissabte passat després del descans anual\nImagen 1 de 3 - Bains de Llo\nImagen 2 de 3 - Bains de Llo\nImagen 3 de 3 - Bains de Llo\nEl centre termal Banys de Llo, ubicat al bucòlic municipi de Llo, a l'Alta Cerdanya, va reobrir les seves portes el passat dissabte dia 3 de desembre per donar la benvinguda al Nadal i, de retruc, a una nova temporada. El balneari va tancar transitòriament el passat 13 de novembre pel descans anual, una etapa que va servir perquè Jean Yves i Isabelle Jail, propietaris de la instal·lació, carreguessin piles per afrontar una nova temporada.\nUna nova temporada caracteritzada, com no podria ser d'altra manera, per la genuïnitat de l'indret. I és que la zona termal, localitzada ben a prop de les Gorges del Segre i d'una font natural sulfurosa, brinda unes aigües riques en sofre i minerals molt reconegudes pels seus efectes relaxants, però també per les seves propietats per combatre els dolors reumàtics o musculars o per enfortir el benestar de la pell i els cabells.\nEls atributs excepcionals d'aquesta aigua s'expliquen a 4.000 metres sota el mantell terrestre, a tocar del magma, que és l'indret on es projecta un líquid que tarda uns 10.000 anys a aparèixer per la superfície a unes 37º aproximadament. Durant aquest recorregut, l'aigua s'enriqueix de minerals i cultiva, al mateix temps, unes algues microscòpiques que es converteixen en un gran aliat per al tractament dermatològic o per a les articulacions.\nEl centre Banys de Llo, que durant l'any passat va realitzar remodelacions a les seves instal·lacions amb l'objectiu d'oferir un millor servei, està rodejat d'un paisatge de somni. El poble Llo, ubicat al bressol del riu Segre i a 1.500 metres d'altitud, ofereix al visitant una panoràmica envejable a més d'una riquesa patrimonial de primer ordre, com ara l'església romànica de Sant Fructuós de Llo. Un context irrepetible que justament per aquesta època, a les portes del Nadal, esdevé més oníric que mai.


Lorca 1 Nàstic 0\nAvui el Lorca ha guanyat el seu primer partit a casa al Francisco Artés Carrasco, contra un Nàstic que en cap moment s’ha trobat còmode sobre el terreny de joc. La primera part les ocasions més clares han estat de part dels jugadors de Unai Emery, i València en un parell d’ocasions ha estat esplèndid, però en el minut 44, Facundo Sava, ha guanyat una pilota per alt, i ha marcat el gol del partit.\nA la segona part, Luis César al minut 55 ha mogut la banqueta fent dos canvis: Pinilla i Merino han entrat per Romero i Cuéllar. El joc ha millorat però no suficientment per capgirar el marcador, al minut 67 Diego Torres ha entrat per Bolo. Les ocasions més clares dels jugadors granes han estat un xut d’Abel al 73 i una rematada de Merino al 89.\nAra el Nàstic es queda amb 6 punts i a l’espera de la visita del Llevant dissabte a les 17:30 hores


Comunicat sobre el que està passant en el sector social, com afecta a la ciutadania i als professionals que treballen en el sector – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Comunicat sobre el que està passant en el sector social, com afecta a la ciutadania i als professionals que treballen en el sector\nComunicat sobre el que està passant en el sector social, com afecta a la ciutadania i als professionals que treballen en el sector\nDurant els últims mesos, diversos grups de treballadores/es del sector social ens venim reunint i organitzant davant l'ofensiva que contra ell s'està portant a terme precisament per aquells la responsabilitat màxima dels quals és mantenir un sistema de protecció social que cobreixi els interessos i necessitats de dels i les ciutaduanes i del conjunt d'aquestes com societat. El treball realitzat va donar els seus primers fruits el dia 29M durant la vaga general, amb una assemblea i bloc propi a la manifestació anarcosindicalista de Barcelona i el repartiment de fulls informatius, un que considerem un punt de partida per a l'organització del sector, imprescindible per a evitar que sigui desmantellat.\n- El sistema de protecció social està essent desmantellat. Succesives privatitzacions i subcontractacions al llarg dels darrers 15 anys han retallat tot allò retallable, de manera que el “cinturó” a aquest sector li està ara apretant al coll.\n- El treball professional dins de l’àmbit social està essent buidat de contingut en un procés que tendeix a la seva eliminació como a tal i la seva substitució per voluntaris (forçosos si volen cobrar atur) i per persones sense qualificació professional.\n- Les raons ideològiques que hi ha al darrere es basen en renunciar a l’acció de transformació social substituint-la per una tasca de contenció i control social.\n- La justificació està passant per culpar als usuaris d’aquest sistema atribuint-los la responsabilitat de la situació i les despeses socials que comporta.\nQuè suposa pels treballadors/es del sector:\n- Ja no només t’enduràs la feina a casa, ara t’hauràs d’endur la casa a la feina a l’eliminar-se la possibilitat real de conciliació i deixar a l’empresa la possibilitat de disposar del teu temps personal (flexibilitat horària ho anomenen).\n- Es legalitza l’assetjament laboral. L’empresa podrà modificar el teu sou, l’horari, les funcions del teu lloc de treball … i podrà fer-ho col·lectiva o individualment (estigues calladet/a…).\n- Els convenis deixen de ser un marc legal d’obligatori compliment, pel que hauràs de negociar les teves condicions laborals directament amb els teus caps (i aquests no tindran l’obligació de complir allò pactat).\n- Es desprofessionalitza el sector (algú se’n recorda quan els objectors de consciència feien la nostra feina gratuïtament?, aviat se’n recordaran fins i tot els qui ho han oblidat).\nQuè suposa per la ciutadania:\n- Els treballadors/es de l’àmbit social apuntalem un sistema econòmic i social defectuós impedint que s’esfondri. ¿Què passa si a un edifici ruïnós li treus els puntals?\n- A partir d’ara la prioritat no serà solucionar els problemes, sinó minimitzar el ressò social (i el cost econòmic) de les conseqüències.\n- El consegüent augment dels desequilibris socials implicarà un augment dels conflictes i de la inseguretat a tots els nivells.\n- En un moment en que més del 25% de la població ja està per sota del llindar de la pobresa (dades de Càrites), la resposta que es dona passa per polítiques únicament assistencials (beneficència) eliminant tot treball sobre l’origen dels problemes (que es cronifiquen).\nfull sector social


Gerard Piqué: “La reacció de l'equip a la segona ha estat el més positiu”\nEl defensa blaugrana, que ha marcat dos gols en l’intent de remuntada, ha destacat la reacció i l’orgull de l’equip a la segona part com el fet més significatiu del partit\nEl FC Barcelona cau derrotat en la setena jornada de Lliga davant del Celta de Vigo per 4-3. Els homes de Luis Enrique s’han trobat amb una primera part complicada, però amb una segona meitat amb oportunitats. El central del FC Barcelona Gerard Piqué, que ha fet dues dianes, ha vist un bon començament de partit tot i la primera diana dels de Vigo: “El primer gol del Celta ens ha trastocat els plans, i després els altres dos gols han estat molt ràpids. A la primera part ho hem vist tot perdut, però la reacció de l'equip a la segona ha estat el més positiu”. “Ha estat molt millor, ja que no teníem res a perdre, i gairebé ens surt bé", ha destacat el ‘3’ blaugrana, que ha puntualitzat: "Si hem de treure alguna cosa positiva d'aquest partit és el segon temps”.\nPel que fa a la reacció de l’equip, Piqué ha destacat que “a la mitja part, amb un 3-0, ho vèiem tot perdut, però l'orgull i la reacció de l'equip han estat el millor”. “Al final no som màquines, som persones, i ens ha afectat". El defensa culer ha acceptat la necessitat de millora que necessita l’equip després d’aquesta derrota: "Són situacions de partit que hem de millorar, i ho farem”. “La Lliga està molt igualada i tots els equips, molt estrets. Això demostra el bon nivell de la competició", ha expressat Piqué.\nSobre Ter Stegen, el blaugrana ha deixat clar que dóna suport a l’actuació del porter en qualsevol situació: “Sabem que Ter Stegen amb els peus és molt bo, i tothom fa errors. Tot i que és jove, això no l'afectarà, i hi ha altres vegades que pren riscos i a l'equip li va bé”. “Ell ha de seguir així", ha remarcat el ‘3’ del Barça.\nA continuació, repassem les declaracions més destacades dels jugadors del Barça en zona mixta:\n“Ha estat una derrota dolorosa per la situació i per l'oportunitat de posar-nos a dalt de tot. Aquests tres gols a la primera part penalitzen molt, i els nostres gols aen la segona han ajudat, però no ha estat possible ".\n"És una sensació agredolça amb la derrota; 600 partits amb una victòria tindrien un sabor molt millor. He estat molts anys estant bé, participant, i espero poder estar-hi moltes vegades més. És una xifra personal molt significativa, m'hauria agradat celebrar-ho d'una altra manera, però cal seguir endavant i preparar els següents partits".\n"No són situacions fàcils per a un porter, és una demarcació molt significativa per la seva tasca, però no ha estat culpa de Ter Stegen, sinó general de l'equip".\n“Anar al descans amb un 3-0 ha estat psicològicament dur. A la segona part hem estat bé i hi hem estat a punt, però al final ha estat impossible”.\n“L'equip té reacció, però contra el Celta no ha pogut ser. Sabíem que era un camp difícil i hem de corregir errors”.\n“Iniesta és un gran exemple per a tots”.\n“La segona part ha estat molt millor i hem estat com ha de ser el Barça. Si no faig l’errada en aquella situació teníem una oportunitat per guanyar el partit. Ho sento molt per l’equip, que ha lluitat molt”.\n“És un error que ha passat i que no pot passar, i ara no puc estar pensant tot el temps en això. He d’aixecar el cap i tirar endavant amb l'equip”.\n"No m'agrada perdre contra cap equip. Hem vingut a guanyar i no ha estat així".\n"El futbol de Ter Stegen és el nostre futbol. És el que ens demana l'entrenador, i per això al que li ha passat no li hem de donar més importància”.


AFITCME: AFITCME demana solucions per a les fuites de les campanes extractores dels laboratoris de la DPC\nAFITCME demana solucions per a les fuites de les campanes extractores dels laboratoris de la DPC\nEl passat 2 de febrer el personal del Laboratori Biològic de la Divisió de Policia Científica (Complex Central) va patir una exposició a vapors corrosius i irritants. Aquests vapors provenien de substàncies àcides que s'estaven manipulant en una campana extractora del Laboratori Químic, adjacent al Laboratori Biològic.\nAquest episodi va evidenciar una deficiència en la instal·lació de les campanes, que produeix fuites i envia els vapors d'extracció d'una campana a l'altra, fet que suposa un risc greu d'exposició a les substàncies amb les quals es treballa en aquestes campanes, que principalment son substàncies tòxiques, corrosives i irritants.\nDavant de la gravetat d’aquests fets, el delegat de prevenció de riscos de l’AFITCME ha sol·licitat a l'Administració que intervingui ràpidament per prendre les mesures correctores adients, així com també ha demanat a l'Administració que, al més aviat possible, es faci una avaluació de riscos dels llocs de treball dels laboratoris de la DPC. Aquesta avaluació ja es va demanar amb anterioritat i es troba pendent de fer des de l'any 2009.\nRestem a la vostra disposició per atendre qualsevol consulta,


Aj. Castelldefels: L'entorn fa 80.000 anys\nESPAI PREHISTÒRIA: L'ENTORN FA 80.000 ANYS\nA la conca mediterrània hi ha molts pocs jaciments que permetin conèixer com era la fauna i la vegetació del darrer moment càlid, d'ara fa 80.000 anys. La cova del Rinoceront és un dels pocs llocs on s'han trobat restes d'aquest moment.\nEn destaquen els grans vertebrats, herbívors i carnívors, així com els amfibis, rèptils i petits mamífers, que ens permeten reconstruir com era l'ecosistema d'aquells moments al sud d'Europa.\nTambé s'hi ha trobat eines de pedra, com el sílex, fetes pels neandertals, que ens evidencien la presència humana més antiga a la costa central catalana.\nElefant de fa 100.000 anys trobat a la cova del Rinoceront de Castelldefels\nL'elefant antic (Palaeoloxodon antiquus) vivia en zones càlides i tenia una altura aproximada de quatre metres. A diferència dels mamuts, les seves defenses eren gairebé rectes i lleugerament corbades a la punta. Aquesta espècie va desaparèixer durant els períodes de fred més rigorosos, si bé a diverses illes mediterrànies van perdurar en algunes formes nanes que no superaven el metre d'alçada. A la cova del Rinoceront se n'ha trobat un exemplar complet, que va caure de manera accidental a la cavitat. Es tracta d'un mascle d'entre 6 i 10 anys d'edat que devia pesar al voltant de 2.300-2.700 kg. En cas que hagués arribat a edat adulta, el seu pes corporal hauria estat a l'entorn de les 13 tones de pes, dues vegades el pes dels elefants africans actuals.\nCrani de cérvol mediterrani trobat a la cova del Rinoceront de Castelldefels\nEls cérvols mediterranis (Haploidoceros mediterraneus) són una espècie avui extingida i pràcticament desconeguda. Se n'han recuperat fòssils només en cinc jaciments del sud d'Europa, dels quals la cova del Rinoceront és el més important. Es caracteritza per les grans dimensions de les seves banyes, amb tan sols dues puntes cadascuna, la principal de les quals té forma de falç. El fet de que tingui els ulls sobresortints ens indiquen que tenia crin. El seu pes corporal era d'uns 70-80 kg, com les daines actuals. Aquesta espècie era bàsicament forestal, i la seva alimentació era bàsicament de fulles i, en menor quantitat, d'herbes que trobava als prats. La seva presència a la cova és el resultat d'haver-hi estat transportats per carnívors per tal de consumir-los.\nCrani de rinoceront de la cova del Rinoceront de Castelldefels\nEl rinoceront etrusc evolucionat (Stephanorhinus hundsheimensis) és una espècie extingida, amb un pes aproximat de 1.000 kg, una alçada d'un metre i mig , una longitud d'uns dos metres i mig i una talla mitjana similar a la dels actuals rinoceronts negres africans. Tenien dues banyes, la frontal petita i la nasal més gran i, possiblement, més desenvolupada en els mascles que en les femelles. El coll era relativament llarg, més que el dels rinoceronts actuals, i les extremitats també més llargues i primes. Era una espècie ben adaptada a la carrera en espais oberts. La forma de les seves dents indica que s'alimentava amb plantes de textura dura i que mastegava molt lentament.\nEl seu comportament era similar al dels rinoceronts africans actuals, possiblement vivien en grups petits formats normalment per una femella i la seva cria, i puntualment algun altre individu jove. Els mascles adults duien una vida solitària i allunyada d'aquests petits grups.


Disfagia i trastorns relacionats - Resultats de la cerca - Dipòsit Digital de Documents de la UAB\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: Disfagia i trastorns relacionats\n5 p, 110.4 KB Disfagia i trastorns relacionats  / Sauca Balart, Andreu ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Psicologia\n5 p, 110.8 KB Disfagia i trastorns relacionats  / Sauca Balart, Andreu ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Psicologia\n5 p, 18.9 KB Disfagia i trastorns relacionats  / Sauca Balart, Andreu ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Psicologia


Marc Moreno Tarragó: Novena setmana... de confinament?\nNovena setmana... de confinament?\nÉs curiós com s'interpreten les normes de transició al desconfinament total o del desconfinament progressiu o de les fases de desescalada o... com sigui que es digui!!!\nPer les voreres he de circular per la dreta... per alguns cal aclarir que és l'altra dreta...\nEl passeig l'hem de fer per parelles de la mateixa casa... per parelles de dos, no pas de parelles de tres o quatre...\nL'esport l'hem de fer individualment en el nostre municipi... però què passa si no ens diuen on acaba el municipi? Des de l'antena de Sant Pere Màrtir segons com caigui puc rodolar a Barcelona, a Sant Just Desvern o a Esplugues de Llobregat.\nAixò sí, els bars cal obrir-los ja!!!\nEtiquetes de comentaris: activitat física, confinament, Covid-19, desconfinament, esport\nDesena setmana... de confinament?\nVuitena setmana... de confinament?


Un llibre de receptes fet per les entitats recull la diversitat cultural de la parròquia | Comú\nMés de 32 entitats han consolidat la programació d’actes d’aquesta cinquena edició de la ‘Setmana de la Diversitat Cultural’. Una de les novetats d’enguany és l’edició d’un llibre de receptes on hi han participat un total de 27 entitats, que han aportat el conjunt de receptes que s’hi exposen. El llibre de receptes es podrà adquirir el mateix dissabte 28 a partir del migdia. Segons el cònsol menor d’Andorra la Vella, Marc Pons, és un “reflex del nostre país i de seva la diversitat cultural”.\nPel que fa al conjunt de la programació prevista a la ’Setmana de la Diversitat Cultural’, el cònsol menor ha destacat la tasca de dinamització que fan les entitats; i que els actes organitzats conjuntament per aquestes ajuden a donar visibilitat i exposar públicament la seva activitat. “Vivim en una societat diversa i amb ganes de treballar i col·laborar entre elles” ha assegurat al mateix temps que ha remarcat que són 32 les entitats que finalment participen en aquest esdeveniment que ha crescut en participació cada any. També s’hi han afegit els comerços de l’associació de comerciants del centre històric que ha decorat els aparadors amb elements identificatius de la parròquia.\nLa directora de Cultura, Patty Baffino, ha destacat la implicació de les associacions i ha assegurat que aquesta és tan important que “el comú únicament fa de dinamitzador” i dota de pressupost la proposta. Ha qualificat de mínim el pressupost ja que “només destinem 2.500 euros a aquesta setmana”, on també hi participa l’UNESCO amb la realització d'un reportatge fotogràfic que regalarà a les entitats com a obsequi. La directora de Cultura ha volgut posar en valor l’activitat de la plaça Guillemó, “que es troba plena de vida”. Precisament serà en aquest indret on es clouran els actes de la Setmana.\nEntre els actes previstos el dissabte, s’hi podrà trobar una exposició de les entitats i els estands de venda de productes típics de les associacions culturals del país, una cercavila pel centre d’Andorra la Vella amb els gegants desfilant amb les banderes i els estendards dels seus països, i amenitzats pels gaiters de la Casa Galícia, el Grup de Bombos de l’Alto Minho, els grallers de la Colla Castellera i la Batukada de la Colla de Diables.\nPrecisament, la Colla de Diables, que s’havia fixat com a objectiu del 2016 engegar un grup de batucada, estrenarà aquest dissabte el grup de percussió de la Colla. Abans, però, la Colla de Diables celebrarà divendres 27, a les vuit del vespre, un taller de pirotècnia per acostar i difondre la cultura del foc.\nEntre els actes de dissabte a la plaça Guillemó, s’hi troben un assaig dels castellers, una ballada a càrrec de l’Esbart Dansaire d’Andorra la Vella, que precedirà els balls folklòrics de Casa Rússia; la dansa espanyola que protagonitzarà l’associació Alendoy Flamenc, els balls de Portugal amb l’Associació Cultural de Residents d’Alto Minho o la demostració de ball Kizomba.


Despreniment de retina -\nEl despreniment de retina és una afectació ocular greu en què la retina neurosensorial es separa de la capa que es troba sota d’ella, l’epiteli pigmentat de la retina, ocasionant una pèrdua parcial o total de la visió.\nQuines situacions predisposen a l’aparició d’un despreniment de retina?\nPot ocórrer en aquelles situacions en què és més freqüent l’aparició de trencaments o forats a la zona més perifèrica de la retina, com és el cas de la miopia, pacients operats de cataractes, antecedents de traumatismes oculars o presència de determinades lesions degeneratives de la retina. També és més freqüent quan existeixen antecedents familiars de despreniment de la retina.\nEl despreniment de la retina apareix en general com a conseqüència de la tracció que es produeix en la part anterior de la retina en el moment en què el vitri es separa d’ella. Aquesta separació de la part posterior del vitri (el gel que ocupa la part interna del globus ocular) és molt freqüent i habitualment es produeix sense ocasionar cap altre problema, però quan hi ha lesions degeneratives a la retina, aquesta es pot trencar en el procés. Un cop s’ha produït el forat a la retina comença a passar per aquest el fluid intraocular i va separant progressivament.\nQuins símptomes ocasiona?\nUn cop s’ha desprès la retina els símptomes depenen de l’extensió i de la localització de la zona despresa. A l’inici, si la zona despresa és petita, pot no donar símptomes. A mesura que el despreniment es va fent més extens es pot notar una mena d’ombra o sensació de cortina en la part perifèrica del camp de visió que va augmentat progressivament fins que s’arriba a la pèrdua total de la visió.\nQuins símptomes ens poden avisar d’un possible despreniment de la retina?\nL’aparició brusca de taques mòbils en el camp de visió (visió de “mosques volants”) pot indicar l’aparició d’un despreniment o separació de la part posterior del vitri i per tant la possibilitat d’un despreniment de retina, sobretot si va acompanyat de la visió de llampades lluminoses. Aquests símptomes, encara que només en poques ocasions es tradueixen en la presència d’un despreniment de retina, fan que sigui molt convenient realitzar una exploració del fons de l’ull com més aviat millor per descartar la possibilitat d’aquest greu problema.\nSi aconseguim diagnosticar el trencament de la retina abans que es produeixi el despreniment, podem evitar aquest últim amb l’aplicació de làser. Un cop s’ha desprès la retina, és necessari el tractament quirúrgic. Per a això existeixen diverses tècniques l’ús depèn del tipus de despreniment. Les més utilitzades són la cirurgia escleral, que és una tècnica extraocular, i la vitrectomia, tècnica en la qual la retina s’aplica des de dins de l’ull. En moltes ocasions s’utilitzen dues tècniques en el mateix acte quirúrgic.


DEBAT PENEDÈS: Els 177 € a Vilafranca: les propostes d’Iniciativa\nHa calgut la pràctica rebel•lió dels Ajuntaments i organitzacions municipalistes de tot l’Estat i, sobretot, una crisi econòmica com un cavall perquè hi hagi hagut una certa reacció per part del Govern central davant l’absència de finançament dels municipis.\n- Cal presentar les sol•licituds (dir en que s’invertiran els diners) abans del 24 de gener de 2009, i el que és més important, aquestes sol•licituds ja han d’anar acompanyades del projecte tècnic. Aquest termini, així sense previ avís, i amb el Nadal pel mig, és insuficient perquè cap equip d’arquitectes (públic o extern) pugui redactar de zero un projecte complex que comporti càlculs d’estructures.\n2.- Obres d’instal•lació de la segona mini-deixalleria (que seguirà, esperem, a la primera que s’intal•larà la setmana entrant).\n3.- Sol•lució estructural al col•lector de la Riera de Llitrà (al final de la zona esportiva) ja sigui amb xarxa de clavegueram separada o amb un dipòsit per a aigües brutes (obra poc ‘vistosa’, però molt necessària i que difícilment podrem afrontar si no és amb alguna situació excepcional com la d’aquest fons extra).\n5.- Instal•lació de marquesines i plataformes del bus urbà en parades on encara no n’hi ha.\n* Bernat Villarroya i Garcia\nRegidor d’ICV-EUiA a l’Ajuntament de Vilafranca del Penedès\nPublicat per Debat Penedès a 8:47\nMoltes voltes per acabar dient que no hi ha iniciativa ni lideratge per fer servir aquests diners per coses que realment incideixin en el teixit productiu i social de Vilafranca, com es fa a moltes viles semblants. Amagar la propia incapacitat i el seguidisme sota raonaments pretesament tècnics és el què es fa quan es vol justificar una decisió presa abans de començar. Segur que hi ha mecanismes, si es volgués, per fer una part del Museu, una Llar d'Infants, el Casal de Joves a Cal Berger o un centre de disseny del sector de l'automòbil, per posar uns exemples, el que cal és posar-hi ganes i no anar vivint. I si s'ha de treballar els dies de Nadal per fer projectes, doncs es treballa, que no passa res. El que és fàcil és arreglar carrers, que s'hauria de fer amb els diners habituals, i amb els que Vilafranca estarà com abans. De pena.\n18 de desembre de 2008 a les 11:50\nUna simple cerca per la xarxa et permetrà comprovar que partits de tots colors comparteixen a nivell nacional un anàlisi similar al que s'exposa en l'article.\nCom a mostra aquest comunicat de CiU: http://www.ciu.info/fitxa_noticies.php?news_ID=17337\nO les declaracions del Jordi Portabella (ERC):\nEl fons estatal d'inversió local és difícil d'aprofitar i "pot portar al caos, perquè no permet planificar".\nEl regidor republicà l'ha qualificat de "sorprenent" i de "típica proposta compulsiva, que primer es llança i després es pensa".\n19 de desembre de 2008 a les 22:33\nNo cal ser tant sofisticat ni navegar per la xarxa; tant sols cal llegir la premsa comarcal d'aquesta setmana per veure que l'Ajuntament de Sant Sadurní invertirà 900.000 euros d'aquest fons a la rehabilitació parcial de Can Guineu per fer-hi el Centre d'Interpretació del Cava que pugui atreure visitants. Suposo que I.C. que d'alguna manera està al govern a Sant Sadurní sap de què va. Estic totalment d'acord amb en Papitu i cal que els polítics de Vilafranca es posin les piles i que no diguin que fan el que poden, doncs si no poden més, potser que s'ho facin mirar.\n20 de desembre de 2008 a les 19:03\nPepitu, que ets el ocellet del Monegal?\n21 de desembre de 2008 a les 1:31\nGent del Penedès ha dit...\nDe veritat que a Vilafranca, que diu que és la capital del vi, no hi ha inversions preparades per tirar endavant en aquest àmbit, i més en un moment de crisi? Com està el Museu del Vi, la Casa del Penedès (que aquests dies torna a sortir), Vinópolis (un complexe que es volia fer al Molí d'en Rovira)? No és una mica estrany que no hi hagi res preparat i en canvi fa un temps es volia fer fòra les bodegues del carrer Comerç per fer-hi pisos? Potser encara hi sou a temps, gent d'I.C. i tots els altres.\n2 de gener de 2009 a les 16:09\nUn de Vilafranca ha dit...\nI tota la urbanització de sobre la via del tren? Tanta "participació" per fer dibuixets de què fer-hi, i ara que hi hauria diners, resulta que no està acabada l'obra (per desidia) ni hi ha projecte de què cal fer-hi a sobre. Potser que espavileu i encara serà bó que l'estat posi presa, per que si s'ha de seguir el ritme d'aquí...\n5 de gener de 2009 a les 13:32\nel millor que podria passar és que hi tornessin a haver eleccions. Potser l'electorat posaria al seu lloc als que ara van de matons de discoteca; o potser faria fora a aquesta colla d'inútils.\nEstic tremolant si hi ha una moció de censura. Anirem de Guatemala a Guatepeor\nJa comença a ser hora que hi posin gent capacitada a l'ajuntament, tant al govern com a la oposició.\n6 de gener de 2009 a les 19:17\nLa oposició vilafranquina és més responsable del que alguns diuen: No els costaria res fer populisme i fer una gran roda de premsa dient "Des del partit X proposem invertir els diners del Fons estatal en tal o qual gran projecte".\nIdees en tenen, només cal veure el paràgraf de l'article "Acabar la Rambla Sant Francesc, iniciar la Residència d’avis de l’antic Incavi, agilitzar el Parking de la Plaça Pau Casals, urbanitzar el cobriment de la via del tren, agilitzar les obres del Vinseum, fer un edifici per l’Escola d’Idiomes, construir una llar d’infants a Les Clotes o construir la nova caserna de la Policia local."\nTanmateix, per sort, fins al moment cap dels 5 grups de l'oposició ha fet demagògia al respecte.\n8 de gener de 2009 a les 12:10\nEls vilafranquis ens mereixem aquests polítcs? Que hem fet per que ens caigui al damunt aquesta plaga?\nPenso que la cosa està morta i enterrada per a més desolació dels ciutadans. Amb la crisi que patim, els polítics s'haurien de trencar el cap per buscar remeis paliatius, pero estan sense poder articular cap alternativa que ens permeti encarar la situació amb una mica d'optimisme. Uns fent veure que no passa res (i efectivament, no fan res perquè passi alguna cosa, encara que sigui positiva) i els altres discutint per veuse si es posen d'acord en determinar el sexe dels àngels. Tot plegat seria per riure si no fons perquè fot caguera\n12 de gener de 2009 a les 10:19


Vicenç Pagès Jordà :: Noms propis - Boris Tomasevski\nQualsevol ciutadà que hagi estudiat literatura o que hagi assistit a algun curs d’escriptura creativa ha sentit a parlar del clau de Txékhov: “Si al principi de la narració es parla d’un clau clavat en una paret, al final l’heroi haurà de penjar-se justament d’aquest clau”. La frase es cita com a exemple de l’economia que ha de regir la trama narrativa, on cada element té la seva funció i no hi ha res, doncs, sobrer.\nLa idea s’entén, tot i que l’exemple no sembla gaire encertat, ja que un clau penjat en una paret no sembla el lloc més adequat per penjar-s’hi. El cèlebre clau de Txékhov hauria de complir com a mínim tres característiques: estar clavat a una certa altura, ser prou ample perquè hi pogués passar una corda, i tenir la capacitat d’aguantar el pes d’una persona. Com que les narracions d’aquest autor destaquen pel realisme, més d’un lector curiós s’ha estranyat d’una imatge tan forçada i ha buscat la frase a la seva obra narrativa, dramàtica o epistolar. No l’ha trobada mai ningú. Txékhov va dir i va escriure frases semblants, només que en comptes de referir-se a un clau d’on l’heroi s’havia de penjar, es referia a pistoles o a fusells que si apareixien en una obra calia que es disparessin.\nI, amb tot, el clau de Txékhov no és una llegenda urbana (o viral) més, sinó una citació d’autoritat que utilitzen sovint professors universitaris de solvència contrastada. Després d’una breu investigació, podem assegurar que la culpa va ser del formalista rus Boris Tomasevski (1890-1957). És a la seva obra Teorija literatury. Poetika (Leningrad, 1925), recollida en nombroses antologies, on apareix la misteriosa frase de Txékhov. La hipòtesi més plausible és que Tomasevski es va refiar massa de la seva memòria i que no va comprovar la citació.\nAnton Txékhov (1860-1904) és més conegut per plasmar la realitat, tan atzarosa, que no pas per forjar maquinàries narratives implacables com feia per exemple Edgar Allan Poe. Les frases de Txékhov sobre pistoles o fusells que cal disparar es poden entendre com a reserves iròniques, com una reducció a l’absurd de les lleis de causa-efecte aplicades a la literatura. En el seu conte En el clau (1883), el que hi penja és tan sols una gorra. A l’escena final no hi ha morts ni ferits, tan sols un dinar escàs que s’ha refredat.