4 a 11 de novembre de 2007\nDelegació catalana al Congrés Mundial de la JCI a Antalya (Turquia)\nToca el despertador a les 2:15 h. de la matinada, i a les 2:45 h. ja som tota la delegació catalana a la porta de l’hotel per agafar el bus cap a l’aeroport d’Antalya. A les 5:05 h. de la matinada agafem l’avió direcció Istambul per, des d’allà, tornar a Barcelona.\nDes d'Istambul aprofito per treballar una mica amb l'ordinador doncs tenim encara 2 hores fins que surti l'avió. Conversant amb el Jean Claude i el Gerard Monguió ens n'adonem per Internet que els mitjans de comunicació ja recullen el seu nomenament com Millor Jove Emprenedor Creatiu de l'any 2007.\nFinalment arribem a Catalunya a les 12:40 h. del migdia.\nEns despedim de tota la delegació i cadascú emprèn el camí cap a casa seva, els uns cap a Girona, d’altres cap a Lleida, Tarragona i Igualada.\nAvui m’he despertat tard. Tenim tot el dia lliure i fins l’hora del Sopar de Gala no tenim res programat. Després de tants dies de no parar, amunt i avall, el cos no ho aguanta tot i avui ja m’ha dit prou. No em trobo massa bé, amb la gola irritada i encostipat. Un parell de pastilles de vitamina C, un Ibuprofeno i una aspirina han estat la meva solució.\nDesprés de prendre’m tot això i recuperar-me una mica he sortit amb la intenció d’anar a dinar a algun lloc fora de l’hotel. La resta de companys catalans, és clar, s’han llevat força abans que jo i ja fa estona que són fora. Han anat a Antalya. A la ciutat. L’hotel està a les afores.\nAvui he pogut experimentar l’extrema hospitalitat dels turcs. Bé us ho explico...\nHe demanat un taxi que m’ha portat fins uns grans magatzems a peu de carretera a uns 5 km. de l’hotel. M’he sorprès quan en voler pagar al taxista, aquest m’ha dit que no, que ja li pagaria quan em torni a l’hotel. Li he insistit en que li volia pagar i que marxés. Que volia fer un passeig, dinar, comprar algun record, etc. i que ja agafaria un altre taxi quan el necessités. Potser al cap d’una, dues o tres hores, no ho sé. Ell ha insistit en que no i així, doncs, hem quedat que m’esperava. Caram !!!\nPassejant, passejant, he dinat en un restaurant típic turc al costat de la carretera. He demanat això que aquí és típic i que fan a la brassa: carn de vedella, xai, albergínies, ceba, tomàquet, etc. La veritat és que és molt bo. Quan el propietari del restaurant m’ha vist menjar, se n’ha adonat que era estranger i m’ha demanat si es podia asseure al costat meu per ensenyar-me com es menjava allò. Cap problema. S’ha assegut davant meu, a la meva mateixa taula, i m’ha començat a “trinxar” tota aquella carn i verdures. Després amb aquesta pasta ha omplert una espècie de pa que és buit per dintre i m’ha dit: “així es menja això, ara ja t’ho pots menjar”.\nEn sortir del restaurant, m’he adonat que el taxista m’estava seguint. M’esperava. Bé, doncs. L’he cridat perquè hem portés en uns altres magatzems.\nUna vegada allà, m’hi ha atès un altre noi molt atent. M’he estat una bona estona a la botiga mirant i remenant. Avui tenia temps d’anar amb calma. L’hospitalitat d’aquest noi ha arribat inclús a convidar-me a un té, allà mateix, a la mateixa botiga. Això no m’havia passat mai a Barcelona.\nEn sortir dels magatzems, és clar, tenia al taxista que m’esperava davant la porta principal per portar-me, finalment, un altre cop, cap a l’hotel.\nAquesta és gent realment atenta i que et tracten com si fossis de la seva família. Quin luxe.\nHe descansat una mica a l’habitació, he preparat el blog, i també la maleta. Perquè marxem amb avió a les 5 del matí i he de fer ara la maleta.\nA les 20 h. hem anat al Sopar de Gala. Només acabar de sopar ja m’he retirat per descansar un parell d’hores i mitja abans de llevar-nos. Hem posat el despertador a les 2:15 h. de la matinada.\nAl matí he anat a l’Assemblea General per fer novament un anunci sobre la candidatura EC TGN 2010.\nTambé a les 9 h. del matí el Gerard Monguió i l’Olga Ferrer han acompanyat al Jean Claude en la seva defensa de la candidatura davant del jurat.\nA les 12 h. del migdia hem ofert la recepció VIP de la JCI Catalunya. Ha estat tot un èxit. Hi han assistit els principals càrrecs de la JCI, la majoria de Presidents Nacionals europeus, alguns Presidents Nacionals d’altres països, com Japó, Nova Zelanda, Alemanya, Bèlgica, Macau, etc, i amics i companys d’arreu del món.\nA les 18 h. es fa la Cerimònia d’entrega de premis. Aquesta vegada ha començat una mica tard, però quan ho ha fet, ha anat tot molt ràpid. Més aviat del que ens pensàvem ha arribat el punt de proclamar qui és el Millor Jove Emprenedor Creatiu del Món... han anunciat el nom i país dels tres finalistes mundials. Entre ells “Catalonia .... Jean-Claude Rodríguez-Ferrera Massons”.\nPoc ha durat la intriga perquè de seguida els presentadors han dit “And the winner of the Creative Young Entrepreneur Award is …. Catalonia !!!”. Brutal …! Encara m’emociono ara escribint aquest blog.\nSeguidament tot han estat corredisses entre l’Olga Ferrer, el Luiz Guzmán i jo per aconseguir les millors fotos, trucar a Catalunya al Vicepresident Òscar Sans per informar-lo. Ell ha estat el coordinador d’aquest premi al nostre país i també ha estat el responsable de la presentació de les candidatures a nivell internacional i, per tant, també li recau en ell una part de l’èxit.\nTambé, ràpidament hem informat al Jordi Simon, Director de Comunicació de la FCJC, per tal que prepari la corresponent nota de premsa. Quin stress !!! El Jordi avui està implicat en el sopar dels Premis Bagencs i també va de bòlid. Però bé, m’ha dit que quan acabi el sopar, encara que siguin les tantes, s’hi posarà. També he hagut de contactar amb l’Eva Gonzàlez-Nebreda per que coordini amb el Jordi Simon l’enviament de la nota de premsa, foto, etc. Buff !!!\nTot això des del hall de l’hotel, amb l’smòking encara posat, i mentre la Cerimònia de Premis escara està en marxa. M’acompanyen l’Olga Ferrer i el Luis Guzmán. Ells també s’estan perdent la resta de la cerimònia.\nUna vegada ho hem acabat tot, ens anem a posar informals i de cap a les festes a celebrar-ho ! Avui toca la Tunisian Night i la Syrian Night. Força exòtiques tant l’una com l’altra.\nAquest matí s’ha fet públic el resultat de les eleccions d’ahir. Cal destacar l’elecció de l’irlandès Graham Hanlon com a President Mundial de la JCI pel 2008; i que el Congrés Mundial del 2009 es celebrarà a Tunísia.\nEl company Josep Plassa ha estat escollit com un dels 17 vicepresidents de la JCI pel 2008, havent-se-li assignat països de l’est d’Europa com Bulgària, Armènia, Rumania, etc.\nDels quatre Vicepresidents Executius que hi ha a nivell mundial, ha estat assignada a Europa la suïssa Anne Butikofer. És una noia que fa més de dos metres d’alçada, és una gran treballadora, parla cinc idiomes i ve a estiuejar a Mallorca.\nEl Vicepresident de la JCI assignat a Catalunya és un company del Líban.\nAvui, hem dinat tota la delegació catalana junta i ens hem repartit algunes tasques que haurem de fer entre aquesta tarda i demà.\nAquesta tarda és el que anomenen el “Delegate Day”. Això significa que no hi ha programada cap tipus d’activitat. Per tant, tenim tarda lliure per descansar, fer alguna excursió, etc.\nDesprés de dinar, quan hem dirigia a l’habitació per descansar, casualment m’he trobar al Jean Claude que passejava pel hall de l’hotel. Hem fet un cafè allà mateix i hem aprofitat per revisar la presentació en PowerPoint que demà utilitzarà per defensar la seva candidatura com a Millor Jove Emprenedor Creatiu del Món. Al hall ens hi hem quedat una estona i he tingut l’oportunitat de presentar al Jean-Claude a la majoria de càrrecs importants de la JCI que estan allotjats en aquest hotel.\nDesprés, ara sí que he anat a descansar una mica. Però només fins les 17:30 h. perquè a les 18 h. he quedat amb el Jean-Claude per acompanyar-lo a la reunió que ha de tenir amb l’staff de la JCI i els altres dos candidats al premi CYEA per explicar-los el procediment que se seguirà.\nJust abans de marxar cap a sopar, ha arribat l’Olga Ferrer (Presidenta de la JCI Barcelona), la qual no s’ha volgut perdre la Cerimònia de Premis de demà en la qual optem a guanyar el Premi al Millor Jove Emprenedor Creatiu del Món.\nTots plegats, hem anat a sopar a Antalya, en un restaurant típic turc. Hem acceptat les recomanacions del cambrer i ens ha portat un mix de menjars típics, tots fets a la brassa i molt bons, entre ells, el famós kebab.\nEn tornar del sopar hem incorporat al grup al Luis Guzmán de la JCI Empresaris de Barcelona, que tampoc s’ha volgut quedar a Barcelona i perdre’s la Cerimònia de Premis.\nAvui hem assistit a la India Night i Korean Night. També es feia la Japan Night, però quan hem arribat ja estava tancada.\nAvui ha estat un dia molt dur. Tot el dia hem tingut Assemblea General, només hem parat un parell d’hores per dinar, i hem acabat a les 17 h., més o menys. Durant l’Assemblea d’avui s’han fet les presentacions de les candidatures de Vicepresidents, Vicepresidents Executius, President Mundial i seu del Congrés Mundial del 2009 (Tunísia o Canadà). S’han fet les votacions però el resultat es farà públic demà al matí.\nEn acabar, he estat convidat a les recepcions ofertes per la JCI Ireland, JCI Germany i JCI Switzerland, amb motiu de la promoció dels respectius candidats que han presentat pel càrrec de Vicepresident.A la recepció de la JCI Germany he coincidit amb Taro Aso, Ministre d’Afers Exteriors del Japó, amb el qual he tingut l’oportunitat de mantenir una breu conversa. Taro Aso és un dels membres de la JCI que ha portat una carrera més destacada a nivell polític, doncs fa només un parell de mesos, inclús va estar a punt de convertir-se en el Primer Ministre del país nipó.\nÉs increïble la gran quantitat d’actes d’aquest tipus que es porten a terme en un congrés mundial. Tot i el cansament que porto, és important per les Joves Cambres de Catalunya, que el seu President Nacional sigui present en aquestes recepcions, tant per no desmerèixer la invitació com perquè és un lloc idoni per reforçar les relacions amb la resta de Presidents Nacionals.\nAquest vespre arriba el Jean Claude Rodríguez-Ferrera, però encara no l’hem pogut localitzar. Probablement ja sigui a l’hotel però no l’hem trobat a la seva habitació.\nAvui a la nit se celebren les festes organitzades per Canadà, USA i una de conjunta dels països llatinoamericans. És ha dir, s’han fet tres festes simultàniament.\nAquest matí, s’ha donat inici a l’Assemblea General, la qual també ha començat puntualment i s’ha allargat fins les 12 h. A primera hora del matí, la resta de companys de la delegació catalana han muntat l’stand de promoció de la candidatura EC TGN 2010.\nQuan ha acabat l’assemblea, a dinar i, tornem-hi.\nA les 18:30 h. he assistit a la recepció oferta per la JCI França, amb motiu de la promoció de la candidatura a Vicepresident que presenta el company francès Laurent Senecat.\nA les 9 h. en punt comença la reunió de Presidents Nacionals de l’àrea D (Europa). Sembla increïble pels que venim de països llatins la puntualitat amb què comencen totes les reunions oficials a la JCI. Ni un minut de retràs. La veritat però és que el més sorprenent tampoc és que comenci puntualment, realment el que sorprèn és que puntualment hi ha tots els presidents i chief delegates convocats. Quin èxit ! En prenc nota.\nTambé cal destacar que en aquesta reunió, donat que els països es distribueixen a la sala per ordre alfabètic, m’han tocat com a veïns el President Nacional i la Presidenta Nacional Electe de la JCI Dinamarca. Com sabeu, Dinamarca competeix contra Catalunya per acollir la Conferència Europea al 2010.\nAixí que ha estat un plaer, poder-los convidar personalment, abans que ningú, a la recepció que la JCI Catalunya oferirà el divendres per promoure la candidatura EC TGN 2010, je, je, je.\nA última hora de la tarda el Gerard Monguió i jo hem assistit a la Recepció Presidencial oferta pel President de la JCI Scott Greenlee, el qual ha convidat a tots el Presidents Nacionals de quasi cent països. Mentrestant la resta de la delegació ha pogut assistir a la Turkish Night. En acabar la recepció, el Gerard i jo, ens hem incorporat a la resta de la delegació en aquesta festa.\nEl gruix de la delegació catalana que viatja al Congrés Mundial de la JCI a Antalya (Turquia) hem quedat a les 11:15 h. a la Terminal A de l’aeroport de Barcelona. La cua per facturar ha estat inacabable. Però ha valgut la pena perquè hem facturat en grup, no hem incorregut en sobrepès i, sobretot, això ens ha permès d’omplir algunes maletes de cava català per destinar-lo a l’stand que Catalunya tindrà en el trade-show per a la promoció de la candidatura de Tarragona per organitzar la Conferència Europea el 2010.\nDesprés d’unes quantes incidències, retrassos en els vols, viatges en autocar per l’aeroport d’Istambul i peripècies vàries, hem aconseguit arribar a Antalya (Turquia). Allà ens esperaven unes instal•lacions excepcionals. Un resort amb múltiples edificis, jardins inacabables que arribaven fins la platja, piscines gegants, bars, no hi falta de res. I a més “all inclusive” 24 h.\nNomés arribar ja m’hi he començat a retrobar amics, coneguts i “saludats@ d’arreu del món amb els quals ja havia tingut l’oportunitat de compartir altres esdeveniments internacionals de la JCI, com l’Acadèmia del Japó, el Congres Mundial a Seul (Corea del Sud) o la Conferència Europea a Maastricht (Holanda)\nNo ens hem entretingut gaire saludant la gent, i jo he estat el primer a anar a descansar, doncs ens esperen molts dies d’activitats i com diu el bon amic Falgar “hem de reservar-nos: no podem cremar tots els cartutxos en un dia”.


El Govern acorda iniciar actuacions legals per reclamar a l'Estat els ingressos de l'any 2019 pendents de transferir - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nEl Govern acorda iniciar actuacions legals per reclamar a l'Estat els ingressos de l'any 2019 pendents de transferir\nquery_builder 27 agost 2019 15:31\n· L’Executiu català considera que el Govern espanyol en funcions vulnera la llei en incomplir les seves obligacions financeres envers la Generalitat\n· El deute d’Hisenda s’eleva a 1.317 M€, procedents de la millor recaptació del 2019 i d’una part de l’IVA del 2017 que s’havia de liquidar aquest any\n· La portaveu del Govern confia que la Diada sigui “una primera resposta a qualsevol sentència que no sigui absolutòria”\nEl Govern ha acordat avui iniciar accions legals contra el Govern de l’Estat per l’impagament d’una part dels recursos del sistema de finançament que el ministeri d’Hisenda havia de transferir a la Generalitat aquest any. La consellera de la presidència ha denunciat que “el Govern espanyol en funcions està vulnerant la llei en incomplir les seves obligacions financeres envers la Generalitat” i per això pren aquest acord que és el pas previ a la presentació d’un recurs contenciós-administratiu.\nL’executiu català considera que el Govern espanyol, actualment en funcions, està incomplint les responsabilitats financeres envers la Generalitat que fixa la llei 22/2009, reguladora el sistema de finançament de les comunitats autònomes de règim comú i ciutats amb estatut d'autonomia. D’acord amb la llei, l’Administració General de l’Estat està obligada a fer efectius els lliuraments a compte (bestretes) perquè les comunitats puguin fer front a les seves obligacions legals, i aquests lliuraments s’han d’actualitzar en funció de l’evolució prevista de la recaptació.\nMalgrat que el projecte de Llei de Pressupostos Generals de l’Estat per al 2019 va ser rebutjat, el seu l’avantprojecte sí que va ser aprovat pel Consell de Ministres, raó per la qual es compleix el requisit establert a la llei 22/2009 perquè les bestretes es facin efectives. Tanmateix, a hores d’ara la bestreta del 2019 no ha estat actualitzada, el que comporta un perjudici per a la tresoreria de la Generalitat.\n“Aquesta actuació d’avui no és cap improvisació” ha recordat la portaveu, perquè el 22 de febrer passat, el departament de la Vicepresidència i d’Economia i Hisenda ja va remetre un requeriment al ministeri d’Hisenda exposant aquest perjudici i sol·licitant l’actualització de la bestreta, requeriment que ha estat desatès.\nEl Govern espanyol al·lega que l’actualització no és possible perquè es troba en funcions, però l’Executiu català considera que aquest argument legal no pot ser admès, ja que els ingressos sol·licitats constitueixen una acció d’administració ordinària i, per tant, una obligació legalment exigible fins i tot per a un Govern en funcions.\nLa portaveu del Govern ha assegurat que tot i que el mateix ministeri reconeix que aquesta situació és problemàtica, i que perjudica els comptes de la Generalitat – i de molts governs de comunitats autònomes, “alhora ens reclama reajustaments en la despesa, per complir uns objectius que amb els seus impagaments fan encara més difícils”.\nBudó ha recordat que des de l’any 2014 el Govern de l’Estat està incomplint amb les seves pròpies lleis, no havent reformat el finançament autonòmic, i ara, a més, incompleix amb els pagaments. I “els veritables perjudicats pels seus incompliments són els ciutadans i les ciutadanes” ha conclòs..\nDecret d’acreditació de prescripció infermera\nEl Govern també ha donat avui llum verda al decret d’acreditació de prescripció infermera, “una regulació absolutament pionera”, que permetrà que els més de 45.000 infermers i infermeres de Catalunya puguin acreditar-se per indicar, usar i autoritzar la dispensació de medicaments i productes sanitaris d’ús humà. Aquest decret, el primer text normatiu català que regula la prescripció infermera en el sistema sanitari català, detalla el procediment que hauran de seguir els professionals per acreditar-se.\nEn aquest sentit, d’acord amb el Reial Decret estatal, per aconseguir l’acreditació hauran de complir dos requisits. El primer serà disposar del títol de Grau d’Infermeria o un d’equivalent, i el segon requisit serà o bé acreditar un mínim d’un any d’experiència professional com a infermer o ‒si no és compleix aquest requisit‒ haver superat un curs d’adaptació, que està elaborant el Departament de Salut conjuntament amb el Consell de Col·legis d’Infermeres de Catalunya, i que s’impartirà de manera gratuïta als i les professionals que no puguin acreditar l’antiguitat exigida.\nL’acreditació podrà ser atorgada per cures generals per al col·lectiu d’infermers i infermeres no especialistes, o per cures especialitzades per als especialistes. Des del moment que l’obtinguin, aquesta acreditació ja capacitarà els infermeres i les infermeres per indicar, usar i autoritzar la dispensació de productes sanitaris i de medicaments no subjectes a prescripció mèdica. Això suposa un ventall de més de 4.700 productes sanitaris finançats, com ara apòsits, gases i bosses d’ostomia, i més de 1.000 medicaments que no necessiten prescripció mèdica, la gran majoria dels quals no finançats.\nTots els tràmits per acreditar-se seran electrònics i hauran de ser els mateixos professionals els que els sol·licitin. Ara bé, com que la major part dels infermers i infermeres que treballen a Catalunya ho fan en el sistema públic de salut ‒uns 30.000 aproximadament‒ el Decret preveu un procediment extraordinari i més àgil per aquests professionals durant els primers quatre mesos després de la seva entrada en vigor. En concret, els infermers i infermeres que treballin en centres del sistema sanitari integral d'utilització pública de Catalunya (SISCAT), i que en el moment de l’entrada en vigor del Decret portin més d’un any treballant-hi, no s’hauran de preocupar de tramitar la seva sol·licitud ja que seran els propis centres els que faran els tràmits, amb el consentiment previ dels professionals. D’aquesta manera, “es preveu tenir acreditats tots els infermers del SISCAT abans de finalitzar l’any”.\nEn el cas dels infermers que treballin a centres del SISCAT, l’ordre de dispensació infermera dels medicaments i productes sanitaris s’incorporarà a la recepta electrònica, integrada en el pla de medicació del pacient. Per poder-la fer efectiva, en els propers mesos el Servei Català de la Salut (CatSalut) completarà l’adequació de l’aplicatiu informàtic de la recepta electrònica.\nEl desplegament de la prescripció infermera és una de les prioritats del Departament de Salut perquè pretén donar cobertura jurídica a actuacions que ja fan actualment aquests professionals en el seu dia a dia i que estan orientades a la millora de la qualitat i la continuïtat assistencials. Per aquest motiu, l’aprovació d’aquest Decret, que respon a un dels compromisos del Pla de Govern d’aquesta legislatura, és un primer pas necessari però no suficient per donar plena cobertura jurídica a les actuacions d’indicació, ús i autorització de la dispensació de medicaments i productes sanitaris. En concret, en relació a les actuacions amb medicaments subjectes a prescripció mèdica ‒que són la majoria de medicaments que els infermers utilitzen en les seves pràctiques professionals quotidianes‒, encara s’està pendent que el Ministeri aprovi els protocols i guies de pràctica assistencial en què s’ha d’emmarcar l’ús d’aquests medicaments per part dels infermers i infermeres.\n“Qualsevol sentència que no sigui l’absolució es una sentència injusta”\nLa consellera de la presidència ha explicat que durant la reunió del Consell Executiu el president Torra ha reiterat la voluntat, manifestada en la seva conferència a la Universitat Catalana d’Estiu de Prada, de treballar per donar una resposta unitària a les diferents situacions polítiques que es produiran aquesta tardor. Una resposta que ha de ser de “confrontació democràtica” que no vol dir altra que cosa que “afrontar políticament un problema que és polític”. “Vol dir no cedir davant la repressió a la que som sotmesos i no acceptar cap sentència que no sigui l’absolució”. Qualsevol sentència que no sigui l’absolució, ha assegurat la portaveu, “és una sentencia injusta que no es pot acceptar des del Govern”. En aquest sentit, la consellera Budó ha expressat el desig que “aquesta Diada sigui una primera resposta a qualsevol sentència que no sigui absolutòria”.\nEn tot cas la consellera Budó ha deixat clar que la proposta del president és “compatible amb el diàleg perquè confrontar democràticament no exclou que es puguin dur a terme accions de diàleg”. Budó ha volgut deixar clar que no hi ha en aquest moments “cap escenari que faci pensar que una resposta a la sentència sigui la convocatòria d’unes eleccions”.\nLa Generalitat liderarà el projecte europeu INTERREG EUROPA-START EASY\nEl Govern ha aprovat la participació de Catalunya en el projecte europeu INTERREG EUROPA – START EASY, una iniciativa liderada per la Generalitat amb l’objectiu d’identificar bones pràctiques que propiciïn l’entorn per la millora de la competitivitat empresarial, oferint eines intel·ligents que possibilitin de forma fàcil i àgil la creació d’empreses.\nLa Generalitat —a través del Departament d’Empresa i Coneixement i en l’àmbit d’actuació de l’Oficina de Gestió Empresarial (OGE)— participa conjuntament amb 7 entitats municipals, regionals i estatals de diversos països de la Unió Europea. Els socis de projecte busquen facilitar significativament la creació d’empreses que contribueixi a millorar la competitivitat i augmentar l’ocupació a la UE.\nCatalunya lidera aquesta iniciativa europea, amb la voluntat de continuar avançant en noves eines tecnològiques que possibilitin serveis proactius de l’administració. Aprofitant la circumstància que Catalunya és el primer hub d’startups del sud d’Europa, amb més de 1.300 empreses, el projecte es focalitza en aquest tipus d’empresa de base tecnològica, tot i que la intenció és aplicar els resultat al conjunt del sector empresarial català.\nPer assolir aquest objectiu, el projecte establirà un procés d'aprenentatge i coneixement interregional exhaustiu, basant-se en les estratègies existents, en les capacitats actuals de les 8 regions / països associats i en les lliçons que s’aprenguin de l’intercanvi realitzat durant el projecte.\nAquest esforç cooperatiu interregional facilitarà la identificació conjunta de la regulació intel·ligent, els procediments innovadors i les eines de suport eficaç per a la creació empresarial així com, la millora de l’ecosistema de la política administrativa que afectarà a totes les empreses ubicades a les regions participants.\nLa subvenció europea total per aquest projecte START-EASY ascendeix a 1.592.641,00 euros, dels quals 433,789,00 euros es destinaran a la Generalitat.\nEl programa Interreg Europa ajuda a connectar les administracions públiques locals i regionals de tota Europa en trobades per tal de compartir les iniciatives i projectes destinats a desenvolupar i oferir millors polítiques d'inversió.\nPer tal de fer possible aquest intercanvi d’idees i experiències sobre les polítiques públiques, el programa dóna suport financer als participants que vulguin impulsar accions destinades a:\no reforçar la recerca i la innovació\no Millorar de la competitivitat de les pimes\no Suport al canvi cap una economia baixa en carboni\no Protegir el medi ambient i promoure l’ús eficient dels recursos\nAdjudicat el concurs de selecció de les mútues d’accidents i malalties professionals del personal de la Generalitat\nTambé avui el Govern ha adjudicat el concurs de selecció de les mútues d’accidents i malalties professionals que cobriran les contingències del personal de la Generalitat a partir de l’1 d’octubre de 2019.\nEl Govern ha adjudicat el concurs per subscriure els convenis amb les mútues col·laboradores amb la seguretat social que han de cobrir les contingències d'accidents de treball i malalties professionals per al personal subjecte al règim general de la seguretat social de la Generalitat i els seus ens vinculats. Els convenis entraran en vigor a partir del proper 1 d’octubre.\nEl procediment de selecció es va iniciar l’abril passat i van concórrer sis mútues. Un cop revisada la documentació, la Mesa de contractació va resoldre admetre totes les propostes, en considerar que les sis complien els requisits tècnics i documentals establerts a l’expedient. Els convenis estan classificats en sis lots, que s’han adjudicat, en funció de la puntuació obtinguda en el procés, a sis mútues: Asepeyo, Mutual Midat Cyclops, Activa Mútua 2008, Mútua Intercomarcal, Mútua Universal Mugenat i Egarsat.\nEls convenis subscrits es podran prorrogar anualment, fins a un màxim de nou vegades, de forma que la durada total serà com a màxim de deu anys. El darrer procés de selecció de mútues es va portar a terme l’any 2008.\nL’acord de Govern també estableix que la Direcció General de Funció Pública i la Direcció General de Política Financera, Assegurances i Tresor constituiran una Comissió de seguiment dels convenis —integrada per representants de la Generalitat i de les mútues— per tal de valorar la gestió realitzada, l’anàlisi de sinistralitat i de reclamacions i l’establiment de mesures per a la defensa i protecció dels interessos dels treballadors accidentats.\nEn matèria de cultura avui el Govern ha acordat Declarar associació d’interès cultural l’Associació LiceXballet. Aquesta associació, constituïda l’any 2012 a iniciativa d’un grup de ballarins i ballarines que havien estat membres del Ballet del Gran Teatre del Liceu, té com a finalitats principals la recuperació de la memòria històrica del Ballet del Gran Teatre del Liceu, donar suport als seus ex-ballarins i ballarines, obtenir un fons documental propi; organitzar activitats que serveixin per difondre el coneixement de la dansa, tant a nivell nacional com internacional i promoure la trobada amb professionals, associacions i organismes del sector. La seva creació va estretament lligada al nom de Joan Magrinyà Sanromà, mestre i coreògraf i una de les figures més rellevants de la història del ballet a Catalunya i a l’Estat espanyol, que fou membre del cos de ball del Gran Teatre del Liceu des de 1926 i des de 1937 passà a ser-ne el director .\nFinalment, en l’àmbit de l’educació, el Govern ha aprovat l’adhesió a un programa per promoure la robòtica i el pensament computacional als centres educatius. Es tracta del programa Escola de pensament computacional –Arduino CTC, del Ministeri d’Educació i la Fundació “la Caixa”. D’aquesta manera, el Govern vol afavorir aquelles iniciatives que desenvolupin projectes d’innovació pedagògica per tal d’estimular l’aprenentatge, les habilitats i l’èxit escolar de tots els alumnes, especialment a través de la recerca relacionada amb l’ús de les tecnologies. El programa pretén oferir recursos educatius, formació i solucions tecnològiques als docents per tal que ho puguin incorporar a les seves pràctiques a través de la programació i la robòtica. Els centres reben un kit amb material de hardware obert per poder implementar experiments pràctics.\nLa participació en aquest projecte contribueix a desenvolupar les competències bàsiques de l’àmbit digital, i afecta tant a l’educació primària com a l’educació secundària, per tal d’integrar el pensament computacional, la programació i la robòtica en les diferents etapes.\nFoto de la roda de premsa 105\nFoto de la reunió de Govern 325\n27 agost 2019 15:40\n27 agost 2019 15:42\nEl Govern aprova el decret d'acreditació de prescripció infermera\nLlum verda a l'adhesió a un programa per promoure la robòtica i el pensament computacional als centres educatius\nL'Executiu adjudica el concurs de selecció de les mútues d'accidents de treball i malalties professionals que cobriran les contingències del personal de la Generalitat\n27 agost 2019 15:43\nEl Govern declara associació d'interès cultural l'entitat Associació LiceXballet


Administració del temps/Introducció - Viquillibres\nAdministració del temps/Introducció\nPortada Temps de qualitat\n3 Competències a desenvolupar de manera indirecta\n4 Aprenentatge clau\n5 El temps\n5.1 Característiques del temps\n5.2 L'administració del temps\nAdquirir consciència que l'administració del temps depèn totalment de l'administració que es faci dels propis hàbits.\nRevisar i analitzar diferents metodologies d'ús del temps.\nRevisar conceptes de correcta aplicació de l'ús del temps.\nIdentificar a través d'un instrument d'acte avaluació, formes per a millorar l'ús del temps que fan actualment els participants.\nConèixer l'ús d'eines complementàries de suport per a controlar l'ús correcte del temps.\nEls participants, seran capaços de:\nReaccionar conscientemente en situacions freqüents que impliquen risc de mal ús del temps.\nIdentificar amb precisió les seves causes particulars de desaprofitament del recurs.\nElaborar llistes "intel·ligents" de prioritats d'acció.\nDistingir efectivament, i no només en teoria, la diferència entre accions importants i accions urgents.\nAvaluar amb objectivitat el seu futur ús del temps per a emprendre les accions correctives necessàries.\nCompetències a desenvolupar de manera indirecta[modifica]\nCapacitat d'acte crítica\nEl temps és una simple mesura. La percepció de no tenir temps s'ha d'una mala selecció o distribució de les accions realitzades. Administrar el temps realment significa administrar-se un mateix, de tal manera que es pugui optimitzar el rendiment del temps que es disposa.\nCaracterístiques del temps[modifica]\nEl més important dels recursos.\nEl més atípic dels recursos.\nEl recurs més equitatiu: tots tenim el mateix.\nUn recurs limitat i caducable per definició: fem el que fem se'ns acaba.\nRecurs inelàstic: no es pot estalviar, ni acumular, ni prestar.\nEl més indispensable dels recursos: cap acció humana pot realitzar-se sense temps.\nRecurs inexorable: no podem variar ni la seva adreça, ni el seu sentit, ni la seva cadència. El més que podem fer és utilitzar-lo millor o pitjor, a mesura que va arribant.\nRecurs Paradoxal: Tots disposem de Tot el temps del món. Podem queixar-nos de com ho usem, però mai de no tenir-lo.\nRecurs incontrolable: Podem controlar les nostres accions, però no el temps.\nL'administració del temps[modifica]\nÉs l'art de fer que serveixi per al benefici de les persones i de les societats. Com que el temps no existeix en si, l'administració del temps és l'administració de si mateix; el maneig adequat dels recursos en tot ordre, ja que no hi ha una sola realitat que se sostregui al temps.\nEl temps és com una gota d'aigua que s'evapora. No podem físicament capturar-lo ni tancar-lo per a fer-lo nostre. L'administració del temps és una il·lusió, perquè ningú pot realment administrar el temps. El temps és una constant. Una mesura d'intervals. Independentment de qui som o què estem tractant d'assolir, el temps continua movent-se al mateix ritme. Nosaltres continuarem usant l'expressió "Administrar el temps" per a identificar els nostres esforços, per a usar els nostres moments disponibles amb algun significat. Administrar el temps realment significa administrar-nos a nosaltres mateixos, de tal manera que puguem optimitzar el temps que tenim. Significa conduir els nostres assumptes dintre del temps disponible perquè puguem assolir resultats més eficaços. Ha de tenir-se en compte que l'eficàcia és més important que l'eficiència. La meta ha de ser l'assoliment d'objectius, no simplement estar ocupat.\nMolta gent opera sota l'errònia creença que tindrien temps per a tot, si només poguessin organitzar les seves hores més eficentement. El resultat és sovint un intent per realitzar les seves tasques amb més rapidesa, raonant que si poguessin ser suficientment ràpids, podrien tenir temps sobrant. Evidentment, això rarament funciona i com a estratègia per a usar el temps és molt pobre.\nMolt sovint, treballar amb rapidesa produeix problemes. Treballant sota pressió es cometen més errors, hi ha menys temps per a pensar, planificar i reflexionar abans de prendre decisions per a solucionar problemes. Com a resultat, els dies comencen a semblar frenètics.\nQuan la pressió no funciona, sovint s'adopta una segona estratègia: treballar més hores. Tots fem això eventualment, però quan es converteix en rutina, es generen altres problemes: les hores setmanals s'allarguen a 50, 60, 70, 80 o més. El temps personal va desapareixent a mesura que s'incrementa el temps de treball. El judici és menys clar i problemes que podrien ser resolts en minuts per una ment fresca, es resolen en hores.\nTreballar més ràpid i treballar més hores són estratègies pobres per a administrar-nos a nosaltres mateixos. No obstant això, molta gent continua creient que aquests enfocaments els permetran aconseguir totes les coses que necessiten ser fetes. No s'adonen que no importa quant facin, sempre hi ha més per fer, i han de prendre dures decisions de prioritats i tenir el coratge de seguir les decisions amb accions.\nEl temps és una paradoxa. Ens sembla que no tenim suficient temps i no obstant això tenim tot el temps que hi ha. No importa quant fem, sempre hi ha alternatives interminables per a invertir el temps. La solució a aquesta paradoxa, llavors, és enfocar-se primer en les coses més importants, en la seguretat que sempre hi haurà temps suficient per a les coses que realment és necessari fer.\nUna vegada que hàgim acceptat el fet que no podem fer-ho tot i deixem d'actuar com a tal, haurem donat un pas molt important cap a una efectiva administració del nostre temps. Identificar les prioritats es convertirà en un problema menor.\nCom un recurs, el temps ens presenta una altra paradoxa: si no el fem servir, desapareix de totes maneres. En conseqüència, la qualitat d'aquest recurs depèn del bé que el fem servir. El coneixement que estem desperdiciant aquest recurs tan personal quan no l'usem degudament, hauria de ser suficient per a decidir-nos a invertir el temps de millor manera.\nObtingut de «https://ca.wikibooks.org/w/index.php?title=Administració_del_temps/Introducció&oldid=14859»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 ago 2009 a les 16:21.


2 de abril de 2019 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nAssassinada una dona en Rojales\nComunitat Valenciana, inicio, Notícies, SuccessosBy c.sorli 2 de abril de 2019\n(EFE) Una dona de 39 anys ha sigut trobada morta en el seu domicili en una urbanització del municipi alacantí de Rojals i la Guàrdia Civil ha detingut a la seua parella sentimental com presumpte autor de l’homicidi. Fonts de la investigació han informat que el cos sense vida de la víctima, de nacionalitat hongaresa,…\nEl Ple de Bétera celebra el sorteig de les meses electorals i aprova que els treballadors municipals recuperen el 100% del sou en situació d’incapacitat temporal\nedusi, inicio, Notícies, PolíticaBy c.sorli 2 de abril de 2019\nAquest passat dilluns va tindre lloc el ple ordinari del mes d’abril a Bétera. En primer lloc, es va realitzar el sorteig de les Meses Electorals per a les Eleccions Autonòmiques i Generals de 2019. El sorteig es va portar a terme públicament, davant els assistents. Un programa informàtic realitzava el procediment aleatori i públic…\nL’atur baixa a la Comunitat Valenciana durant el mes de març\n(EFE) L’atur va baixar el mes de març passat en la Comunitat Valenciana en 5.002 persones. Això suposa un 1,33 per cent, i deixa la xifra total d’aturats en 370.395, segons les dades fetes públiques hui pel Ministeri d’Ocupació i Seguretat Social. Aquest descens representa la segona major reducció per comunitats en termes absoluts, per…\nNou curs de costura a Bétera\nedusi, inicio, Notícies, Oci i CulturaBy c.sorli 2 de abril de 2019\nSi t’agrada el Món de la costura i vols aprendre a cosir a màquina, fer els teus arranjaments i donar-li solució a aquells pantalons que s’han quedat grans o a una cremallera embossada, Bétera et dóna ara l’oportunitat de fer-ho. Doncs, l’ajuntament de Bétera, en col·laboració amb “fil i cotó” ha preparat un nou curs.…


Joieria Majoral | Comerç Verd\n“Tenim en compte qüestions com l’origen de l’energia que consumim o la procedència dels metalls i minerals preciosos que fem servir.”\nMajoral va néixer a Formentera i porta més de quaranta anys creixent per tot el país. El seus dissenys sempre han estat inspirats en la natura, l’illa i el Mediterrani.\nLa sostenibilitat i l’ecologia sempre han format part dels valors de l’empresa. Des del 2013 formen part de l’Associació Catalana pel Foment de l’Economia del Bé Comú, i va ser aquest any quan en Francesc va decidir fer un balanç de la seva empresa i fer alguns canvis.\nEl material més utilitzat per a l’extracció dels metalls preciosos és el mercuri, un producte molt contaminant i tòxic. És per això que des del 2016 a Majoral compren els metalls reciclats o amb el segell Fairmined que atorga l’Aliança per la Mineria Responsable (ARM), i diamants certificats.\nL’ARM actua per evitar tots els vessaments de mercuri associats a mineria artesanal no controlada, formant a les comunitats que en depenen per que en facin un ús més segur, el reutilitzin i en facin un millor tractament. A més, una part dels ingressos de les mines de l’aliança van destinats a millores del sistema de producció i a accions socials.\nUna altra mesura que va prendre va ser contractar una nova comercialitzadora d’energia renovable, que a més de ser més sostenible li permet col·laborar en una cooperativa que treballa per fer créixer aquest model d’energia.\nAbans de fer el pas van preguntar a diferents clients què els hi semblaria que l’empresa incorporés noves mesures respectuoses amb al medi ambient , si aquestes repercutissin en el preu. A tots els clients els hi va semblar molt bona idea i només un va dir que s’ho pensaria dos cops a l’hora de comprar.\nEn Francesc recomana a altres comerciants fer un balanç dels productors de matèries primeres i energia que utilitzen i fer un canvi, l’única excusa és el nostre entorn i el canvi s’haurà de fer abans o desprès.


#Ryanair pot dedicar el seu temps a millors ofertes d’avions, afirma O'Leary - UE Reporter: EU Reporter\n#Ryanair pot dedicar el seu temps a millors ofertes d’avions, afirma O'Leary\ncol·laborador convidat | Octubre 3, 2019\nRyanair (RYA.I) pot esperar les pujades de preus buscades pels planificadors des de la presa de terra global del Boeing 737 MAX, va dir dimarts (1 octubre) el cap de la companyia aèria irlandesa, escriure Laurence Frost i Tim Hepher.\nEl conseller delegat de Ryanair, Michael O'Leary (a la foto) va dir que la seva empresa pot esperar que els preus baixin abans de realitzar comandes importants.\n"Crec que hem d'esperar el següent torn del cicle", va dir en un esdeveniment Reuters Newsmaker a Londres.\n"De moment no hi ha oportunitats de fixació de preus per als avions. El servei MAX ha estat fonamentat, els preus de Airbus, els preus de Boeing, ja que no tenen res a vendre. "\nFonts de la indústria asseguren que Ryanair ha iniciat converses comercials amb Boeing per sol·licitar una variant MAX més gran que es podria finalitzar un cop torni al servei la versió actual.\nEs preveu que el preu de la possible comanda 737 MAX 10 inclourà descomptes més forts en comptes de la compensació en efectiu per la presa de terra de les variants anteriors.\nRyanair ha dit que està interessada en els avions 100 Airbus A321neo pel seu negoci recentment adquirit Laudamotion i el 737 MAX 10 per la seva flota principal de tot el Boeing "al preu just". Però O'Leary va dir que les converses amb Airbus anaven a poc a poc.\nSi bé Laudamotion proporcionava una plataforma per adquirir avions Airbus al grup Ryanair, la presa de terra MAX no ha provocat que es replantegés la seva política d’execució d’un sol tipus d’avió per línia aèria.\nRyanair té 135 d'una versió especial de seients 197 dels avions 737 MAX 8 de Boeing a la comanda i opcions per a un altre 75. El Boeing 737 MAX 10 s'espera que tingui fins a seients 230.\nO'Leary va dir dimarts que Ryanair manté un "diàleg continu" amb Boeing amb l'esperança que els avions 30-40 737 MAX poguessin estar operatius a l'estiu 2020, suposant que l'avió es deixi de tornar al servei a finals d'aquest any o poc després. .\nRyanair va rebaixar recentment l'objectiu de l'any 30 a 58 a causa dels retards causats per la posada a terra de la flota MAX després de dos accidents mortals que van matar persones 346.\nAbans que MAX pugui tornar al servei, les autoritats de l'aviació nord-americana i europea han d'aprovar els canvis de programari i formació proposats per Boeing.\nUna probable proliferació d'impostos mediambientals europeus acabarà obligant a més operadors fora del negoci, també va predir dimarts O'Leary, alhora que va condemnar les propostes que obligarien a les operadores de baix cost a suportar les taxes més elevades.\n"Va a accelerar la consolidació de la indústria", va dir O'Leary.\nEls governs inclosos França i Països Baixos estan introduint nous impostos aèries o consideren fer-ho, amb exempcions per a la connexió de vols en una mesura que ajudaria a operadors de xarxa tradicionals com Air France-KLM (AIRF.PA).\nMentrestant, Alemanya està plantejant imposar preus mínims dels bitllets que castigessin els operadors de baix cost.\n"No podeu eximir el trànsit de transferència de connexió dels impostos ambientals", va dir O'Leary, que va afegir que aquests vols representen el trànsit més perjudicial per al medi ambient perquè impliquen dos vols per arribar a la destinació.\nEls operadors de baix cost representen una gran part del creixement recent i esperat d’emissions d’aviació a Europa, però els elevats factors de càrrega de Ryanair li permeten reportar una baixada producció de carboni que els rivals de servei complet cada passatger.\n"A mesura que us ajuntem tots junts, podeu prendre comoditat perquè teniu el menor impacte sobre el medi ambient de qualsevol grup aeri de viatgers a Europa", va dir O'Leary.\netiquetes: eu, destacat, -Imatge completa, Michael O'Leary, Ryanair\ncategoria: Una primera pàgina, Aviació / aerolínies, Negocis, EU\n" #ECB - Draghi demana un estímul a la zona euro per impulsar les inversions\nSuport a les persones que poden perdre la feina en cas de no-contracte #Brexit - El Consell aprova els projectes de mesures de contingència »


Espai Isidor: Revelació\nAhir, en part per obligació laboral però també en part per oci, vaig anar a cobrir la presentació d'un llibre i vaig sortir amb una revelació: la de Manuel Fontanals, escenògraf. Ni jo mateixa, ni el meu alcalde, ni la majoria dels presents a l'acte teníem ni idea que Mataró hagués vist néixer aquest personatge realment singular, alumne de Puig i Cadafalch i col·laborador estretíssim de Federico Garcia Lorca, i segons van explicar, responsable d'haver modernitzat a cop d'avantguarda el teatre que es feia a principis del segle XX a Catalunya i Espanya (a la foto podeu veure una de les seves escenografies). Tot això, abans d'exiliar-se l'any 37 a Mèxic, on va treballar com a dissenyador artístic en més de 260 pel·lícules. Com ha passat amb tants altres personatges, l'exili físic va comportar un exili encara més terrible, el de l'oblit.\nAfortunadament, la curiositat continua siguent una virtut humana i, en aquest cas, la de l'autora Rosa Peralta ens ha permès recuperar la figura i l'obra de Manuel Fontanals en un llibre que repassa la seva trajectòria en el teatre i en el cinema, així com també la seva faceta personal de "don juan". Com us podeu imaginar, a l'Espai Isidor ens ha cridat especialmet l'atenció el pas de Manuel Fontanals per la indústria cinematogràfica mexicana dels anys quarant i cinquanta, que com sabreu, va ser l'època del seu màxim esplendor.\nGràcies també a l'imdb hem descobert que Manuel Fontanals va ser responsable, entre d'altres, del disseny artístic de la pel·lícula Macario, un dels grans clàssics del cinema mexicà i la primera pel·lícula d'aquest país que va ser nominada a l'Oscar com a millor pel·lícula de parla no anglesa, a banda de guanyar també el premi del Jurat del Festival de Cannes, l'any 1960.\nI també va treballar en un dels films més exitosos del conegut Arturo Ripstein, El castillo de la pureza. He trobat una referència de la pel·lícula que diu el següent: "En El castillo de la pureza, el cerrado universo ripsteiniano se materializa por primera vez gracias a una sobria dirección de actores y a la magnífica construcción escenográfica de Manuel Fontanals, un set que hizo historia por su magnificencia y extrema utilidad en posteriores producciones. La cámara de Ripstein, acostumbrada a elegantes movimientos, se mantiene sobria y eficaz, logrando transmitir la soledad y aislamiento de los personajes en inquietantes planos-secuencia".\nCom ja us podeu imaginar, la recerca per poder veure aquestes dues pel·lícules ja està en marxa.\nEtiquetes: cinema , mataró , mèxic , teatre


L'evangeli del vent - -5% en libros | FNAC\nPoesía - Poesía en catalán Publicado el abril de 2018 Normal (Libro) en catalán\nSegon recull de Bartra, escrit entre França, la República Dominicana, Mèxic i els Estats Units, L'evangeli del vent és el llibre més desconegut del poeta, tot i que constitueix una baula fonamental de la seva producció poètica. Hi resseguim el periple vital d'un home angoixat pels records de la guerra, desconcertat per la incertesa del futur i encoratjat per un present trepidant i prometedor. Víctima d'un món trasbalsat, el poeta lluita obstinadament per trobar el seu lloc i confirmar la seva veu, i desplega en aquest... Ver más\nSINOPSIS L'evangeli del vent\nSegon recull de Bartra, escrit entre França, la República Dominicana, Mèxic i els Estats Units, L'evangeli del vent és el llibre més desconegut del poeta, tot i que constitueix una baula fonamental de la seva producció poètica. Hi resseguim el periple vital d'un home angoixat pels records de la guerra, desconcertat per la incertesa del futur i encoratjat per un present trepidant i prometedor. Víctima d'un món trasbalsat, el poeta lluita obstinadament per trobar el seu lloc i confirmar la seva veu, i desplega en aquest llibre majestuós, per primer cop, totes les possibilitats artístiques del que havia de ser la seva obra futura. Plenament vigent, L'evangeli del vent ens permet descobrir la fita inicial d'una rica trajectòria que marcà la tradició catalana.\nDetallesL'evangeli del vent\nOpinión Clientes L'evangeli del vent


Les estrofes del Samkhya ~ Ona Llibres\nInici ~ Botiga ~ Les estrofes del Samkhya\nLes estrofes del Skhya (Skhyakrik) ens reporten les grans intuïcions del Skhya, el sistema filosòfic més antic de l’hinduisme. Al segle IV dC, el seu autor, varaka (Ishvarakrishna en grafia simplificada), hi recull antigues doctrines presents de manera dispersa i no sistemàtica en les Upaniad, els Puraa i el Mahbhrata, de manera que el seu estudi contribueix a la recerca sobre aquests textos i la seva recepció en l’època clàssica del pensament hindú. Conèixer la proposta filosòfica del Skhya és una tasca preliminar ineludible en qualsevol estudi de caràcter indològic, atès que va exercir una gran influència en el desenvolupament de les idees i la terminologia de tota la tradició filosòfica hindú.El caràcter extremament concís sovint críptic de Les estrofes del Skhya ha generat una tradició de comentaristes que arriba fins als nostres dies. Amb el temps, les Skhyakrik foren reinterpretades des de la perspectiva filosòfica d’altres escoles, particularment el Yoga i el Vednta.Aquesta edició presenta el text original sànscrit en alfabet devangar, la corresponent transliteració romanitzada, la traducció catalana, i un comentari estrofa per estrofa basat fonamentalment en els vuit comentaris antics. A més d’un estudi introductori, conté un glossari de termes sànscrits, un útil índex temàtic i unes taules sintètiques. Es tracta de la primera traducció de les Skhyakrik publicada en una llengua hispànica.\n130 x 210 x 137


Profeta a la seva terra | Estil de vida | Indicador d'Economia\nEl celler de Montblanc Josep Foraster consolida els seus vins gràcies a haver-se treballat un perfil enològic propi\nRicard Sebastià amb els vins del Celler Josep Foraster. FOTO: CEDIDA.\nJoan Carrion / Montblanc\nVi solidari: Les Gallinetes\nL'entitat social APRODISCA (Associació Pro Persones amb Disminució Psíquica de la Conca de Barberà) i el Celler Josep Foraster tenen signat un conveni de col·laboració, pel qual el Celler elabora aquest vi amb una etiqueta dissenyada per un dels nois del servei ocupacional. Per cada ampolla comercialitzada el celler fa una aportació econòmica a l'entitat.\nAfortunadament, aquesta és una d'aquelles situacions que contradiuen amb força -i amb multitud d'arguments- aquella sentència que explica que per tirar endavant una iniciativa econòmica, cultural o social a casa teva, no sempre acostuma a ser possible. El Ricard Sebastià, del celler Josep Foraster, no ho ha tingut gens fàcil. Ha hagut de conviure amb el pes i la responsabilitat d'assumir les regnes d'un projecte que es va complicar tot just quan semblava que venien anys fàcils.\nQuan una iniciativa com aquesta malauradament perd un dels seus principals impulsors sembla que tot pot anar-se'n en orris. Quan després d'uns anys de lluita els avis aconsegueixen recuperar la major part de la Finca Mas Foraster (perduda durant la Guerra Civil) i el seu tiet Josep Foraster Civit es posa al capdavant de l'aventura vitivinícola familiar, una llarga malaltia l'estronca. És en aquest moment quan la mare del Ricard, la Julieta Foraster Civit es posa al capdavant del projecte, agafa el relleu i ben aviat començarà a comptar amb el suport del nou enòleg jove a la família. És l'any 2005.\nHem volgut fer aquest àmplia introducció perquè ens sembla imprescindible per entendre la gènesi i la realitat del celler Josep Foraster, ubicat a Montblanc en un espai certament privilegiat. De fet, el Ricard contextualitza amb orgull aquest bagatge familiar en diversos moments de la conversa. Un dels seus vins, el Julieta, està dedicat a la mare i a la seva filla. El seu pare entra i surt del celler amb un somriure etern. "Ell i la mare han aconseguit implementar amb èxit la nostra proposta enoturista", explica. Una activitat afectada momentàniament per la ditxosa pandèmia.\n"Des del primer moment tenia molt clar que la nostra feina fonamental era la de mantenir, conservar i millorar el llegat que ens havien deixat, els molts anys d'història de la finca (on hi ha vinya documentada des de l'any 1828) i l'esforç dels avis i del tiet i dels pares". Confessa que les circumstàncies l'han portat "a prendre -en algun moment- alguna decisió enmig d'una certa solitud i pot ser m'hauria agradat haver-la consensuat, però has de mirar endavant".\n"Però hem de ser positius -continua- i tenim la sort que el moment actual del celler és força bo, tot i la situació que vivim. Crec que entre tots plegats hem sapigut trobar una personalitat concreta, hem aconseguit fer una certa diferenciació dels nostres vins tant a nivell d'elaboració, de concepció, com de comercialització".\nRicard Sebastià Foraster representa la tercera generació del celler Mas Foraster\nActualment el celler Josep Foraster treu al mercat prop de 160 ampolles i compta amb un total d'11 registres diferents de vi. La gamma dels Nanos (Els Nanos collita, Els Nanos blanc del Coster i Els Nanos Rosat Trepat) amb raïm procedent tot de vinya pròpia, ecològica, amb llevats autòctons i amb poc sulfurós, és un producte més assequible i adreçat a grans botigues. "Gràcies als Nanos hem pogut elaborat una altra gamma de vins amb la varietat del trepat com a gran protagonista. És com si el celler tingués dues cares però en el nostre cas crec que té molt de sentit: una gamma de vins ens ha permès elaborar-ne una altra, poder conrear d'altres vinyes i treure el màxim profit amb el trepat per fer determinats negres i rosats o aprofitar vinyes de macabeu per fer uns blancs que ens agraden moltíssim. Aquest és un procés que no ha estat gens fàcil, aconseguir la seguretat del dia a dia ens ha costat prop de dues dècades però ara estem en un moment més estabilitzat", comenta Ricard Sebastià.\nEl celler conrea prop de 25 hectàrees de vinya, la majoria a l'entorn del celler -a tocar de la població de Montblanc- i d'altres ubicades prop de Prenafeta, a la Serra de Miramar....\nEl trepat i el macabeu\n"El trepat és la varietat que marca la nostra personalitat, és diferent de la resta de varietats mediterrànies, té molta més estructura, molta més potència". Sebastià explica que la feina que s'ha fet a la zona amb grans vins d'aquesta varietat i amb la tasca divulgativa des de la DO Conca de Barberà, té molt a dir en aquesta progressió vitivinícola de la zona. "És més fàcil donar a conèixer una varietat quan aquesta té una personalitat tan definida. Duran molts anys s'havia utilitzar per fer escumosos i rosats però quan es van fer els primers negres es va veure que tenia moltíssimes possibilitats. El trepat és un gran company gastronòmic ja que potencia els plats, però no els enmascara". Confessa que en algun moment li ha donat algun disgut "és una varietat que no és fàcil de treballar, s'ha de mimar molt a la vinya".\nPer darrere del trepat, el celler Josep Foraster elabora un gran vi blanc amb la varietat macabeu: el Brisat del Coster, és una de les màximes expressions d'aquesta línia també monovarietal, natural i ecològic. "També ens va costar força afinar amb la gamma de rosats, volíem que fos expressiu, que no fos només com una piruleta, vam haver de fer moltes proves a la vinya". Si voleu conèixer amb detall tots els seus vins i caves podeu consultar el web www.josepforaster.com.\nA banda del mercat català, els vins del celler Josep Foraster viatgen cap a Estats Units, Suècia, Dinamarca, Bèlgica, Holanda i poc a poc cap al Japó o la Xina. A la recàmera un nou vi: un trepat 100% en rapa, de vinyes a 600 metres d'alçada amb sòls d'alabastre. "Que potenciï encara més la varietat, que li doni un toc cruixent, llarg, profund i amb molta fruita". Esperarem, consti però que fer-ho no serà fàcil.


El rellotge solar de Creussans\nEl llibre va obrir una finestra per veure els caps de muntanyes amb una mirada diferent\nActualitzada 31/01/2020 a les 21:04\nUna de les meravelles culturals d’Andorra –i ara fem aturada de ritme i ho diem pausadament– és el llibre dedicat al pic d’Arcalís, confegit amb saviesa i voluntat per les persones del Bonaventura Adellach i del Jaume Riba. Quan fa quinze anys es van atrevir a editar-lo, la sacsejada va ser de les sentides, de les que somouen i et desvetllen. I no pas, com podeu ben suposar, per comportar efectes nocius o arrossegar males bromes, ben al contrari, perquè l’aparició d’El pic d’Arcalís. La muntanya solar. Un calendari natural va obrir una finestra per mirar els caps de muntanyes amb una mirada diferent a l’acostumada. Va ser un glop de llum, un raig de llum, un repuntar el dia, un besllumar la muntanya net i primigeni. Adellach i Riba, separats per una vintena d’anys però units per la claror d’albada de segles i segles de vida pastoral andorrana, ens van apropar i testimoniar la manera de mirar i entendre el pas del dia i el pas del temps, el pas de l’any i de les estacions viscudes per tantes generacions avesades a viure a la muntanya. En apuntar el dia, els dos plegats o en solitari el Jaume, havien pujat moltes matinades fins a la coma del Forat a espiar, per a estudiar aquell raig de sol, el primer, que es veu traspassar pel grony foradat, pel forat que dóna nom a l’encontrada. Això succeeix cada 7 d’agost a les 7 hores i trenta-set minuts del matí, fet observat encara per nosaltres després de milers d’anys d’haver estat admirat per les mirades atentes dels pastors de l’estiuada. Seduïts els dos, Adellach i Riba, aviat, el 2007, ens van aportar un altre llibre en relació amb el Sol i les crestes i els cims: La muntanya solar: el calendari català primitiu. Els camins d'Anníbal. Les dues publicacions les teniu a l’abast i de ben segur us hi endinseu vora l’escalfor de la llar, sigui de flama viva o amagada. És un goig, un aprendre, un gaudi, una meravella cultural lligada a la natura, aquí mostrada per les fotografies –excelses, cabdals, poètiques, verament extraordinàries– del Jaume Riba i explicada amb el raonament aciençat i també poètic del ja nonagenari Bonaventura Adellach. Les mercès i les recordances pel seu treball savi i voluntariós són sentides i obligades, ara i adés gratament expressades cap a ells dos.\nLes aventures culturals, com les realitzades per satisfacció comuna per Bonaventura Adellach i Jaume Riba, són tan necessàries com l’aire que respirem. Ens calen aventures culturals. Fan la funció d’estilet, precisa i curosa però també fan la funció de l’ariet, el cop sobtat però igualment segur, el cop d’efecte que fa portell i ens allibera, ens omple, ens agafa en revolada i ens enfila enlaire, ens fa avivar.\nQuan alçaven campanars la gent de fa mil anys, elevaven el seu sentit i el seu esperit tan alts i més amunt encara com el capciró llosat. Més enrere encara: quan les pedres aplegades feien cussol antic per fitar aquesta nostra i aquella vostra muntanya; quan arrencades a les llosanques eren disposades per fer la volta de la cabanya i aplegar-se i guardar-se de la pluja, de la boira, del fred i del llop, la somoguda que sentien dins seu era un rampell cultural, una agradable motivació dadora de joia viscuda i de somiada esperança. Ens calen somnis de cultura, idees de cultura, agençaments culturals, peixent acotnat. Ara que hi som posats, i parlem de la ribera d’Ordino, saludem l’Albert Pujal, compassat també amb la cultura muntanyenca i navegador terral per la llum hivernenca de “les planes d’Urgell a les campanyes de França”. I el Simó Duró, aquest nostre mossèn Cinto adelerat de qui en té la mirada, la girada, les cançons i la creixença.\nA les alçades de Creussans s’hi aventura un projecte de mirador configurat per un rellotge solar. Seria accessible pel telecadira i des d’allí notaríem el gust del fer humà relligat amb la natura. Penso en la Tempesta en una tassa de te de Dennis Oppenheim allà al coll de la Botella, o en l’argolla mirador batejada Arcalís 91 de Mauro Staccioli. Encara a les beceroles, el rellotge solar de Creussans ha de figurar entre les idees –aquells somnis delejats– portades a terme amb sentit i elegància. Amb seny i mesura. Que des d’aquell vistós fil de serra hi puguem besllumar amb goig el tomb d’horitzó albirat i esplaiat pel Bonaventura Adellach i el Jaume Riba allà mateix a Arcalís. I que ho puguem aconseguir sense gaires burxes esquinçant el cel i, sobretot, en calma, sense trencar gaire la calma.


L'ovella de raça aranesa present a FIGAN Fira internacional\nL’ovella de raça aranesa present a FIGAN Fira internacional per a la Producció Animal\nL’Associació de Criadors d’Oví de Raça Aranesa (ACORA) representada pel ramader de Salardú, Eric España, participa a la 14a edició de FIGAN Fira internacional per a la Producció Animal, que se celebra a Saragossa del 19 al 22 de març. Eric España és l’únic representant de Catalunya de l’ovella de raça aranesa en aquesta Fira Internacional.\nInnovació i tecnologia són el senyal d’identitat del certamen de referència del sector agroramader a l’Arc Mediterrani que reuneix els professionals.\nLa Fira Internacional per a la Producció Animal exhibeix innovació, desenvolupament i tecnologia, en una cita que, edició rere edició, s’ha convertit en la referència per als professionals i les empreses, que veuen en FIGAN el millor escenari per a la presentació dels seus equips i productes.\nL’ovella de la Val d’Aran, considerada de protecció especial per trobar-se en perill d’extinció, destaca pel seu gran potencial carni, la seva potent cornamenta i per la qualitat de la seva llana, molt cotitzada entre els artesans. Actualment, unes 30 ramaderies es dediquen a la seva cria i reuneixen un cens d’uns 1.911 efectius (1.836 femelles i 75 mascles).\n14a edició de FIGAN Fira internacional per a la Producció Animal\nCarregant ... - 128 visites


La companyia Elèctrica Dharma musicarà l'encesa de la Universitat de Cervera per l'Aquelarre - TOTLLEIDA\nla SegarraAgendaFires / Mercats\nDesprés de 20 anys la capital de la Segarra reobrirà el carreró de les Bruixes, on va néixer la festa, tancat per motius de seguretat\nACN Lleida .- La Companyia Elèctrica Dharma posarà música a l’espectacle central de l’Aquelarre de Cervera. Serà el dissabte 25 d’agost i consistirà en afegir l’aigua en aquesta coneguda festa del foc, tal i com explica el regidor de l’Aquelarre, Marc Llorens, que detalla que el director artístic vol enguany fer «compatible» la crema i l’enfonsament de l’edifici de la Universitat. Aquesta és una de les novetats d’aquesta 41a edició, però també hi ha l’obertura al públic del carreró de les Bruixes, lloc on va néixer l’Aquelarre. Llorens ha explicat que feia més de 20 anys que no s’obria per qüestions de seguretat i que enguany es podrà transitar durant el dissabte, dia gran de la festa. A més, un grup de teatre amateur cerverí ambientarà la visita d’aquest carrer. Amb l’actuació de grups com Doctor Prats, Roba Estesa i Itaca Band, l’Aquelarre 2018 seguirà la línia dels darrers anys i espera la visita durant tot el cap de setmana, el darrer del mes d’agost, d’unes 30.000 persones.\nL’Aquelarre de Cervera ja escalfa motors per celebrar la 41a edició els dies 24, 25 i 26 d’agost. El dia gran de la festa serà dissabte 25 amb l’espectacle central que tal i com explica el regidor de la festa, Marc Llorens enguany musicarà la Companyia Elèctrica Dharma, que participa per primer cop en l’Aquelarre. L’espectacle té diverses etapes, diu Llorens, i la primera és l’encesa de l’edifici de la Universitat de Cervera. «Alguns membres de la Dharma apareixeran amb un element mòbil, travessant l’onada de gent del públic i tocant en directe». La música acompanyarà les bèsties, l’encesa de foc i també l’esfonsament de l’edifici, afegeix Llorens.\nUna altra de les novetats d’enguany és sumar l’aigua a una festa de foc, tal i com ha apuntat el regidor. «El director artístic, Albert Parra, vol fer compatible l’encesa i l’enfonsament marí de la Universitat», remarca el regidor de l’Aquelarre responent a la llegenda de l’Atlàntida, eix temàtic de la festa aquest any. Un director, que segons Llorens, té una experiència «total i absoluta» després de dirigir l’espectacle 10 anys, els tres últims de manera consecutiva. «És cerverí i ha nascut amb l’Aquelarre», afirma el responsable municipal responsable de la festa. En l’espectacle infernal no hi faltaran els elements bàsics com el Mascle Cabró, l’Escorreguda del Mascle, el Ball de la Polla i el Foqueral.\nPel que fa al cartell musical dels tres dies de festa cerverina, Llorens apunta que es tracta del «més potent de la història de la festa». S’ha treballat amb el grup Enderrock i s’ha aconseguit que la proposta sigui «coherent i tingui un relat» que s’adiu amb la festa de l’Aquelarre, segons el regidor. L’actuació de la Dharma, diu Llorens, «ens aportarà valors socials i polítics». Entre les actuacions musicals també hi haurà les dels grups Doctor Prats, Roba Estesa i Ítaca Band.\nUna altra de les grans novetat és l’obertura al públic el mateix dissabte 25 del carreró de les Bruixes, lloc on es va gestar l’Aquelarre, que feia més de 20 anys que no s’obria per raons de seguretat. Enguany, diu el regidor que han negociat i han arribat a un acord per mantenir-lo obert. «És una paradoxa que el carrer on neix l’Aquelarre estigui tancat per la festa», explica Llorens i afegeix que no només estarà obert sinó que el grup de teatre cerverí Greep s’encarregarà d’ambientar-lo i «disfressar-lo» per explicar als visitants quins són els orígens de la festa.\nL’Aquelarre de Cervera espera la visita d’unes 30.000 persones tot el cap de setmana, la majoria de les quals es concentrarà dissabte, entre 20.000 i 25.000, a la capital de la Segarra. «Per nosaltres suposa multiplicar la població per quatre», i això és un repte, diu, «veure com absorbim totes aquestes persones ampliant espais», apunta el regidor Marc Llorens. Entre les activitats paral·leles hi ha la Fira del Gran Boc, que Llorens defineix com el «paraigües diürn» de l’Aquelarre amb una programació que canvia any rere any . Pel que fa als grans actes, afirma el regidor, la festa serà «continuista», ja que fa dos anys «vam introduir més elements nous, com la trobada de bestiari, enguany obrim el carreró de les Bruixes, estem creant peces i figures per decorar la ciutat, tot perquè es respiri l’Aquelarre», remarca el regidor.\nUna altra de les «aventures» de l’Aquelarre ha estat, com diu Llorens, el tast de la festa que es fa ver el passat 13 de Juliol dins el marc del Festival Cruïlla 2018 a Barcelona. ¡ Tot l’Aquelarre, unes 160 persones que el fan possible, «ens vam desplaçar i vam fer un petit tast de foc, de bèsties, amb música en directe i percussió», detalla.\nEl regidor de l’Aquelarre explica que enguany augmentaran lleugerament la quantitat de pólvora cremada. Passaran de 380 quilos l’any passat a gairebé 400 aquest any. Una quantitat de pólvora que cremarà al llarg dels tres dies de festa i que anirà a càrrec de tres colles de diables, entre elles, dues colles convidades com els Voramar del Serrallo de Tarragona i els diabòlics de Roquetes del Garraf.\nL’espectacle central de l’Aquelarre tindrà lloc dissabte 25 a les onze de la nit i caldrà esperar a altes hores de la matinada per veure el protagonista de la festa, el Mascle Cabró i la seva escorreguda, que posarà el punt i final a la festa.


Aquí no aparca ni Déu! | elCugatenc\nCONTRACRÒNICA. Com si del teatre de Dario Fo es tractés, el Ple de Valldoreix ha esdevingut en la seva sessió del gener un espai que cridava: “Aquí no aparca ni Déu!ˮ Però, a diferència de l’obra, en aquest cas no és per la rebel·lia de cap persona indignada sinó per la manca de places i per la gestió de les zones on poder estacionar.\nJa abans de començar, en plena Audiència pública, la veïna Maria Sentís, habitual dels plens valldoreixencs, ha demanat l’ampliació de places d’aparcament per a persones amb mobilitat reduïda al voltant de l’estació. També l’exvocal Susanna Casta ha preguntat per l’aparcament de l’estació i pel nou de Can Cadena, el primer sempre ple i sense preferència per als veïns de la vila i el segon pendent de pavimentar.\nSegons la darrera onada de l’Obsevatori Sociològic Municipal –sense dades segmentades per a Valldoreix, un dels encàrrecs nascuts d’una moció pendents de demanar–, l’ús del cotxe ha crescut més de 10 punts respecte al 2011 per als desplaçaments a dins de Sant Cugat, arribant a un 53,7% de persones que diuen que és una de les formes que utilitzen per moure’s a la ciutat. D’aquí, potser, que es treballi per aplicar la doble direcció en alguns carrers i una veïna hagi demanat aparcaments preferents per a gent gran més enllà de si tenen mobilitat reduïda o no.\nVaja, efectivament, que aquí no aparca ni Déu i el govern de l’EMD es veu obligat a buscar alguna mesura. En resposta a les intervencions de l’Audiència pública, la vocal Susana Herrada s’ha compromès a posar noves places per a persones amb mobilitat reduïda i a treballar per arranjar l’aparcament de Can Cadena. Segons diu, a més, ja es negocia amb l’Ajuntament la recuperació de la titularitat de l’aparcament de l’estació així com un reglament especial per a les àrees verdes de l’entorn de les estacions –amb el reglament actual es beneficiarien els veïns de l’entorn però no de tota la vila.\nVes per on que la moció referent a aquest afer ha estat l’única aprovada –el vocal d’ERC-MES, Noël Climent, li ha donat una irònica benvinguda al retornat president Josep Puig, a qui apunta com a bloquejador de propostes–. Sigui com sigui, tampoc ha estat fàcil. En la moció esquerrana es demanava la reimplementació de l’àrea verda amb el corresponent personal de vigilància abans d’acabar el mandat i, alhora, informar-ne públicament tant bon punt s’apliqués.\n“Amb només tres mesos no tenim temps a aplicar-hoˮ, li ha respost Herrada sense embuts. Així ha començat una negociació que ha alterat l’acord per acabar sent: “Establir o, en el seu defecte, instar a les institucions pertinents per aconseguir l’àrea verda per als valldoreixencs el més aviat possibleˮ. Sense termini, sí; sense concreció, també, però confiant en la institució instada –l’Ajuntament– per pensar conjuntament què fer amb els aparcaments de les estacions.\nPDECAT-Actuem, CUP-PC i ERC-MES s’han conjurat per trobar aquesta resposta, mentre Ciutadans ha optat per l’abstenció. A més, ha estat indispensable recuperar el debat del curs 2008-09, quan es va posar en marxa l’aparcament preferent per als veïns de manera experimental i a través d’un sistema de targetes distintives. En aquell moment, CiU-Actuem va apostar per fer-ho extensiu a tots els santcugatencs mentre la llavors presidenta, Montserrat Turu, lamentava que això perjudicaria els valldoreixencs.\nCom sempre que retornen aquells anys convulsos a debat, hi ha hagut opinions diferents. Targetes se’n van repartir i en funcionament va arribar a entrar però Herrada recorda que diversos informes van tirar enrere la mesura. En fi, més enllà del debat del passat, el cert és que avui hi ha una àrea verda que no s’utilitza com a tal i que posar-la en marxa podria fer la volta a l’aquí no aparca ni Déu.\nMentre tot això passa a dins del Ple, el meu cotxe espera prop de la Casa de la Vila, desplaçat a un carrer qualsevol mentre les obres del nou aparcament avancen. Perquè després es digui! Potser aquest nou espai –i qui sap si un avanç amb el de l’estació– serà una d’aquelles medalles a posar a la memòria del mandat 2015-19, que ha començat a caminar en la mateixa sessió plenària en quedar inclosa dins de la segona de les modificacions pressupostàries de l’any.\nEl govern destinarà més de 13.000 euros a fer aquest informe davant la crítica –i una relativa estupefacció– de l’oposició, que qualifica el document d’electoralisme. Mentrestant, el vocal de Comunicació, Bernat Gisbert, recorda que és una memòria que s’ha fet en diversos mandats i que no es tracta d’electoralisme sinó de rendir comptes a la ciutadania.


"El significado del caos" o la condició humana, coreografiada | Barcelona Cultura\n"El significado del caos" o la condició humana, coreografiada\n27-10-2015 La Nau Ivanow acull el dimarts, 27 d'octubre, la posada en escena d'El significado del caos, una peça de la companyia Créssida Danza Contemporánea que converteix en coreografia la condició de l'ésser humà dels nostres dies.\nMireu la tele i mig manteniu una conversa amb el vostre company o companya; aneu al supermercat i, pel camí, mireu el mòbil per comprovar el vostre correu electrònic; enllestiu una feina i, mentrestant, aneu pensant en què fareu per sopar aquesta nit...\nSí, els homes i les dones d'avui dia estem obligats a pensar i fer moltes coses a l'hora i això sovint provoca una manca d'harmonia en les nostres emocions... Com expressar tot això i algunes coses més amb el llenguatge del cos? Us ho explica una companyia creada el 2007 i dirigida per la coreògrafa mexicana Lourdes Luna que aquesta nit mostra a la Nau Ivanow per què la van premiar al IV Circuito Iberoamericano de la Red de Teatros Alternativos.\nLa paraula "caos" és el punt de partida de El significado del caos, que porta els participants a límits emocionals insospitats i que ha estat creat partint d'idees específiques elaborades i treballades pel mateix equip d'intèrprets que veureu en escena: Oscar Sánchez, Alhlen Campos, Regina Aranda, Abil Meneses i Guadalupe Robles.\nL'exploració i l'intercanvi són les claus del treball de Créssida Danza Contemporánea, una companyia que utilitza la tècnica de manera rigorosa però que també es caracteritza per la força poètica de les seves creacions i els seus gestos provocadors, tot embolcallat amb una certa mirada teatral.\nDia: dimarts, 27 d'octubre


Continuen buscant el nen de 5 anys desaparegut per les pluges de Mallorca\nDeu persones han mort i un nen de cinc anys continua desaparegut per les inundacions sofertes a la comarca de Llevant de Mallorca després de les pluges torrencials registrades dimarts, que van arribar a descarregar fins a 230 litres d’aigua per metre quadrat.\nEls cadàvers han estat trobats als municipis de s’Illot, Artà, Son Carrió i Sant Llorenç des Cardassar, la localitat més afectada, els carrers, negats de fang i destrucció, dels quals donen testimoni de la violència amb què el torrent va passar la població.\nMés de dues-centes persones van haver de ser desallotjades dels seus habitatges i dues persones continuen hospitalitzades. Els veïns observaven amb resignació la destrossa causada per l’aigua i el fang, i molts d’ells lamentaven que ho havien “perdut tot“.\nPer pal·liar els danys, el Consell de Ministres iniciarà els tràmits per a la declaració de zona catastròfica i la immediata posada en marxa dels ajuts econòmics, segons ha anunciat el president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, que s’ha desplaçat fins a les localitats afectades. També es decretaran tres dies de dol.\nUna de les víctimes mortals és l’exalcalde d’Artà Rafael Gili, de 71 anys, de l’extinta Unió Mallorquina, que va morir ofegat en aquesta localitat, de la qual va ser regidor en dos períodes, entre 2004 i 2005 i en la legislatura 2007-2011.\nEntre les víctimes mortals figuren també una dona holandesa, així com un matrimoni britànic d’edat avançada que viatjava a la nit en un taxi quan el fort corrent va atrapar el vehicle a la localitat de Sant Llorenç des Cardassar.\nEls equips de rescat continuen buscant un nen de cinc anys que el torrent va sorprendre al cotxe juntament amb la seva mare i una germana de set anys. Segons han comptat els testimonis, la dona va aconseguir treure la nena però no el petit. El cadàver de la mare ha estat trobat a l’interior de l’automòbil.\nFins a Sant Llorenç des Cardassar s’ha traslladat també el líder del PP, Pablo Casado, que ha dit que davant d’una catàstrofe d’aquest calibre no hi ha diferències polítiques. “En això anem tots junts”, ha afirmat.\nMés de sis-centes persones, entre militars, policies, bombers i psicòlegs, han integrat el dispositiu que ha treballat sobre el terreny, en el qual s’acumulaven cotxes arrossegats per l’aigua, fang, canyes, brossa, mobles i estris de tot tipus.\nNombroses carreteres, algunes de les quals han romàs tallades durant el dia, han patit danys, i s’ha esfondrat un pont en la Dt-12 d’Artà a Can Picafort i un altre en la Ma-4023 de Porto Cristo a Son Servera s’ha vist afectat al ferm de l’asfalt.\n“Un fenomen altament infreqüent”\nSegons el portaveu de l’Agència Estatal de Meteorologia (Aemet), Rubén del Campo, l’ocorregut és un fenomen altament infreqüent. Ha explicat que la causa cal buscar-la en una gota freda que juntament amb vent de l’est de caràcter marítim, molt humit i temperat, i l’aire fred en capes altes de l’atmosfera va crear el “còctel perfecte” per a aquestes pluges tan “intenses, torrencials i persistents”.\nLes estacions meteorològiques de l’Aemet a les localitats d’Artà-Colònia de Sant Pere i Artá, situades a la comarca de Llevant de Mallorca, van registrar 232,8 i 157,4 litres d’aigua per metre quadrat, respectivament.\nSegons dades de l’Aemet, a la localitat mallorquina de Son Servera, que dista uns nou quilòmetres de Sant Llorenç i també situada en una zona més elevada, es van recollir fins a 97,2 litres per metre quadrat.\nPer avui, la situació tendeix a remetre i estabilitzar-se, i l’Aemet no manté cap avís per meteorologia adversa a les Balears.\nEl tennista mallorquí Rafael Nadal, que s’ha afegit als centenars de voluntaris que han buidat aigua, ha ofert les instal·lacions del seu centre esportiu a Manacor per a “tots els afectats que necessitin allotjament”.


El Consell i l'Ajuntament de Palma signen un conveni de col·laboració per construir una senda ciclable d’accés a Son Espases - Consell de Mallorca\nnull El Consell i l'Ajuntament de Palma signen un conveni de col·laboració per construir una senda ciclable d’accés a Son Espases\nEl Consell i l'Ajuntament de Palma signen un conveni de col·laboració per construir una senda ciclable d’accés a Son Espases\nEl Departament de Territori i Infraestructures del Consell de Mallorca i l’Ajuntament de Palma han signat avui un conveni de col·laboració, en el marc de les inversions en concepte de capitalitat, per construir un itinerari de vianants i bicicletes al camí dels Reis que dóna accés a l’Hospital Universitari de Son Espases, a partir del carrer Dionís Bennàssar, per tal de preservar la seguretat del trànsit i l’accés dels vianants i ciclistes al centre.\nLa consellera de Territori i Infraestructures del Consell de Mallorca, Mercedes Garrido, ha expressat que «amb aquest conveni, que neix de la col·laboració entre administracions, es podran iniciar unes obres que permetran començar la primera fase d’un projecte que cerca unir Son Espases amb el Secar de la Real i les carreteres de Valldemossa i Sóller».\nPer la seva banda, el batle de Palma, Antoni Noguera, ha explicat que «aquesta actuació té com a objectiu humanitzar Son Espases perquè s’hi pugui accedir a peu o en bicicleta en condicions de seguretat». «Vull agrair al Consell de Mallorca la feina i les aportacions fetes a través de la Llei de Capitalitat, que ens donen l’oportunitat de tirar endavant projectes com aquest».\nEl regidor de Mobilitat, Joan Ferrer ha destacat que el projecte «interconnectarà dos nuclis que havien quedat aïllats, el Secar de la Real i Son Espases».\nCal destacar que el projecte dissenyat contempla en una primera fase la senda per als vianants i bicicletes que connectarà l’actual accés a Son Espases amb el camí dels Reis amb un termini d'execució de cinc mesos; i posteriorment, l’execució d’una segona fase que arribaria fins a la carretera de Valldemossa (Ma-1110) i la carretera de Sóller (Ma-11). Actualment el projecte està a punt de començar la fase de licitació i la previsió és que les obres comencin abans de l’estiu. Tindran una durada de cinc mesos.


«Només si Espanya és feminista, serà l'Espanya que volem» - Javi Lopez\n«Només si Espanya és feminista, serà l’Espanya que volem»\nDemà 8 de març, totes i tots hem de sortir al carrer i demostrar la força del feminisme. A Espanya, però també a tota Europa, perquè queda molt treball per fer per aconseguir una igualtat real entre homes i dones: acabar amb la violència masclista, la bretxa salarial, el sexisme en gairebé tots els racons de la societat, el sostre de vidre o la desigualtat en les pensions, només per mencionar alguns exemples.\nÉs intolerable una societat com l’espanyola, en la que han estat assassinades 975 dones des de 2003 pel simple fet de ser dones; en el que el sostre de vidre no permet a les dones ascendir a càrrecs de responsabilitat, essent només 1 de cada 34 presidents de grans empreses una dona; on la violència sexual segueix essent un temor fonamentat amb més de 2.000 víctimes d’agressions sexuals entre 2015 i 2017 i fins i tot amb un sistema impositiu on existeix una bretxa en forma de taxa rosa, amb la qual les dones paguen un 10% per productes de primera necessitat.\nL’any passat Espanya es va observar i aplaudir, per tot el món, gràcies a la vaga feminista i les seves manifestacions. Les mobilitzacions massives en el nostre país han servit d’inspiració per a molts col·lectius d’altres països, especialment europeus, els qui aquest any s’estan sumant perquè aquesta onada d’activisme feminista sigui imparable sense entendre de fronteres.\nDavant l’atac reaccionari de la ultradreta masclista i retrògrada, que s’ha tret la màscara i ve a retallar sense pietat els drets de les dones, ens trobaran davant. Els plantarem cara com hem fet tantes altres vegades que ja han anat pels drets de les dones. Resistirem, perquè no els permetrem fer ni un pas enrere en matèria de drets.\nPer això demà cridarem amb força que som feministes i que creiem només que una societat igualitària serà una societat més justa. Que només reconstruint una Europa feminista, aconseguirem una Europa millor. Que només si els nostres municipis són feministes, els nostres barris seran més segurs. I que només si Espanya és feminista, serà l’Espanya que volem.\n«Només si Espanya és feminista, serà l’Espanya que volem»2019-03-072019-06-12https://javilopez.eu/wp-content/uploads/2014/12/logo_javi_lopez.pngJavi Lopezhttps://javilopez.eu/wp-content/uploads/2019/03/javi-lpez-8-marzo-feminista.jpeg200px200px


Companyies emergents es veuen les cares al Mostra’T | Barcelona Cultura\nCompanyies emergents es veuen les cares al Mostra’T\nSis obres de teatre de joves promeses competeixen en la novena edició del festival d’arts escèniques.\nAny rere any, el Centre Cívic Parc Sandaru ofereix el seu espai teatral, la Sala Sandaru, perquè companyies emergents de teatre puguin donar a conèixer les seves últimes produccions i competeixin per emportar-se el gran premi del Mostra’T. El grup que en surti guanyador portarà la seva creació al Teatre Eòlia l’any vinent i tindrà la possibilitat d’establir-se com a resident del centre cívic. Enguany hi participen sis companyies diferents, amb les seves obres respectives.\nEl festival Mostra’T va començar l’11 d’octubre passat amb Elles, de la companyia La Melancòmica. Les actuacions que queden es faran del 8 de novembre al 13 de desembre, a la Sala Sandaru, per acabar celebrant la gala d’entrega de premis el dia 15 de desembre. El dia 8 de novembre el públic podrà veure Piedras en los bolsillos de la companyia Sonámbulos. La seguirà ¡Biba la reBolución! de Muchos Pájaros Producciones, el 14 de novembre. El següent dia, el 15 de novembre, es farà El chinabum de la companyia AURA al pou, i dues setmanes després, el dia 29, Uluburun de la companyia Tres Marias Racoon. El Mostra’T es tancarà el 13 de desembre amb Anònims de la companyia La Paradoxa. Totes les obres es representaran a les 20.30 hores.\nLes entrades per a cadascun dels espectacles tenen un preu de 5 euros i es podran comprar a la taquilla mateixa de la sala. Podeu trobar tota la informació al web de la Xarxa de Centres Cívics de Barcelona.\nData de publicació: Divendres, 01 Novembre 2019\n‘Pensem. (Pausa). A la merda!’ a La Villarroel\nTres intèrprets es posen a la pell de molts personatges diferents en una obra que ens anima a engegar-ho...\n‘Peggy Pickit ve el rostro de dios’ al Tantarantana\nUna comèdia crua i realista del dramaturg alemany Roland Schimmelpfennig portada a escena per la Companyia...\n'Qüestió d’honor' al Dau al Sec\nLa sala programa de nou l’obra dirigida per Carla Torres Danés després de l’èxit del passat novembre.


La Cambra de Diputats de Xile envia al Senat el projecte de mort digna\nEls requisits seran la majoria d’edat, residència al país i patir una malaltia terminal o molt dolorosa\n21 de d’abril del 2021. 11:20\nLa Cambra de Diputats de Xile ha aprovat i, per tant, enviat al Senat aquest dimarts el projecte de llei de mort digna i cures pal·liatives a l’haver votat la iniciativa en el particular després de set anys de tramitació al Congrés. La votació –amb 79 vots a favor, 59 en contra i una abstenció–, que en un primer moment estava programada per a dijous passat, 15 d’abril, s’ha acabat celebrant aquest dimarts i no compta amb el suport de l’Executiu, com va detallar el ministre de la Secretaria General de la Presidència, Juan José Ossa, que va dir que «el Govern ha demanat que el projecte sigui rebutjat». No obstant, la iniciativa sí que ha rebut el suport de diputats de Xile Som-hi, informa ‘La Tercera’. Ara el text haurà de ser abordat a la Cambra alta.\nLa Cambra, no obstant, ha rebutjat algunes de les disposicions originals de la iniciativa, com les que permetien practicar eutanàsia a menors d’edat i a aquelles persones que pateixen una malaltia psíquica insuportable. Així, els requisits per sol·licitar l’eutanàsia implicaran ser major de 18 anys, ser resident al país i manifestar la voluntat de manera «expressa, raonada, inequívoca i lliure de qualsevol pressió externa».\nLa notícia ha sigut celebrada per l’activista Cecilia Heyder –que ha emprès una batalla judicial per accedir a una mort assistida–, una de les persones més defensores del projecte, incidint que «d’això es tracta l’amor per la vida, d’estar en pau i de tenir llibertat per prendre les pròpies decisions, sobretot les del cos, perquè una vida sense llibertat no és vida. Llei d’eutanàsia».\nEl projecte «regula els drets i deures que tenen les persones en relació amb accions vinculades a la seva atenció en salut per tal de permetre la mort digna o l’eutanàsia.» En concret, despenalitza l’eutanàsia en dos casos: en les persones que pateixin una malaltia terminal o una que produeixi un dolor constant i insuportable, recull ‘El Periodista’.


La nostra història del labrador retriever. - El Gos Blanc\nLa nostra història del labrador retriever.\nHome → Cria i sel·lecció → Labrador Retriever → La nostra història del labrador retriever.\nAra farà ja uns 15 anys que vam iniciar la nostra trajectòria professional en el mòn dels gossos.\nTot va començar adquirint el nostre primer gos; un cadell de raça Samoyedo anomenat SAMO. Des del primer moment ens va captivar amb la seva expressió i la seva actitut alegre, enèrgica i innocent. Ell va ser el causant de canviar les nostres vides i que es despertés la nostra vocació pels gossos.\nArrel del Samo ens vam iniciar en el mòn dels gosos de trineu i actualment tenim un magnífic equip de gossos competint en les millors curses d,Europa com PIRENA ALPENTRAIL etc.\nPassat un temps vam decidir que voliem donar un canvi a la nostra vida i dedicar-nos única i exclusivament als gossos, i vam pensar en muntar una Residencia Canina que duria per nom “El Gos Blanc” en honor al nostre Samo (que era un preciós gos blanc).\nUn cop que la Residència ja estava en marxa, i haviem començat a fer cría de Golden Retriever i veient que és una raça exepcional, vam voler incorporar una altra raça que seria el seu cusí germà; els Labradors. Aquesta raça té un carácter molt semblant però és potser més dinàmic i més actiu, també és un gos molt apte per treballar per la seva gran capacitat d,aprendre.\nAmb aquesta decisió vam aconseguir assolir un altre objectiu que era tenir já una segona raça.\nL’Arena va ser la primera gossa de Labrador que vam adquirir en un dels millors criadors del pais. Llavors ens faltava un mascle, el Dropo, un fantastic mascle de color daurat clar amb un carácter cent per cent Labrador. A partir d’aquí va començar a crèixer la nostra segona gran familia; els Labradors Retriever d’el Gos Blanc.