'El Cor, ballet i Orquesta de l'Exèrcit de Kiev' avui al Palau de Congressos | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\n'El Cor, ballet i Orquesta de l'Exèrcit de Kiev' avui al Palau de Congressos\nDe 21h a 23h d’aquest dissabte el Palau de Congressos compatarà amb més de 100 artistes a l’escenari amb veus, balls i música. Es tracta d’un espectacle trepidant, i la cadència es va incrementant a mida que avança fins a culminar l’espectador en un món cromàtic, energètic i irrepetible.\nEl Cor, ballet i Orquesta de l’Exèrcit de Kiev, conegut com el primer exèrcit de la pau, interpreten cançons populars russes acompanyades d’espectaculars coreografies i vestuari enlluernadors. Avalats per l’èxit de les gires internacionals, irrompen a l’escenari amb la força d’un espectacle plagat de delicats detalls. Energia i harmonia es donen la mà en aquest espectacle capaç de commoure a assistents de qualsevol edat, per això ja l’han gaudit més de 30 milions d’espectadors.\nLes entrades, que valen 28€ (+ despesa servei venda anticipada), es poden aquirir al Carrefour Tarragona, a Halcón Viajes (Prat de la Riba, 27) ó trucant al telèfon 902 15 00 25 ó entrant al web www.ticketmaster.es.\n26/11/2014 El Ballet Rus presenta ‘Giselle’ a Tarragona\n18/12/2013 ‘Nadal al MNAT’, propostes nadalenques al Museu\n12/12/2014 El ‘cante’ del Ballet Flamenco de Andalucía omplirà el Teatre Tarragona


Imposició - Revista Rosita\nUn microrelat de Carles Castell Puig\nMolts autors de contes o novel·les, quan els pregunten sobre com se’ls acudeixen determinades escenes o trames de relats, acostumen a respondre, segurament per falsa modèstia, que els personatges van prenent vida pròpia al llarg de la narració i que ni els escriptors mateixos controlen el seu desenvolupament.\nLa veritat és que no m’ha passat mai, però m’han posat la por al cos. No voldria de cap manera ser responsable civil subsidiari de les paraules o actes dels personatges que pugui crear, si en algun moment se’ls acut forjar-se una existència al marge de la meva imaginació.\nCarles Castell Puig (Reus, 1962) és Doctor en Biologia i treballa a l’administració en el camp de la conservació dels espais naturals. L’any 2008 el seu recull de contes satírics “I…” va guanyar el Premi Jaume Maspons i Safont, de Granollers (Prensa d’Osona, 2008). Des de llavors, diversos relats han estat guardonats i publicats en reculls col·lectius L’any 2014 va publicar el seu segon llibre “Relacions molt relatives” (Voliana edicions), finalista del Premi El Lector de l’Odissea, i el 2015 ha aparegut “Els Camps de la Torre Negra” (Ventall Edicions).\nrosita revista Publicado en Miercorelatos, coordinat per Jordi Masó\t417\tDejar un comentario\n← El hombre camello\n“John Ford a París”, Capítol 11 →


Viatges Finlàndia. La ruta dels mil llacs. Terres Llunyanes\nViatges a Finlàndia: La ruta dels 1000 llacs\nInici Europa\tFinlàndia\tLa ruta dels 1000 llacs\nAquest itinerari està pensat per recórrer al teu aire amb cotxe de lloguer el millor del sud de Finlàndia.Una ruta que comença a Hèlsinki on us recomanem adquirir la Hèlsinki Card de 24 hores. El viatge segueix per la coneguda Ruta dels Reis amb els seus típics pobles de costa de cases de fusta.Seguireiu per l'arxipèlag de Turku i podreu creuar d'illa a illa pels seus 12 ponts i amb petits ferris.Entrareu a l'encantadora Costa Oest amb cases de fusta al costat del mar i idíl·liques ciutats marineres. Des d'aquí arribareu a la zona dels llacs i boscos finlandesos i creuareu encantadors paisatges de llacs com Valekeakoski,el llac Saimaa i la Cresta de Punkaharju amb unes vistes lacustres fantàstiques i els Ràpids de Imatrankoski. Gairebé al final d'aquest viatge per Finlàndia en fly and drive arribareu a la costa del Bàltic amb pobles costaners com Loviisa i el millor d'aquesta última etapa que és Porvoo,la ciutat més antiga de Finlàndia. A Terres Llunyanes el que pretenem amb "La idíl·lica ruta dels 1000 llacs" és presentar-vos la bellesa dels boscos i llacs del sud d'aquest bonic país.\nItinerari La ruta dels 1000 llacs\nCiutat d'origen - Hèlsinki\nA l’hora indicada sortida en vol destinació Hèlsinki. A l’arribada trasllat pel teu compte a l’hotel i resta del dia lliure per començar a conèixer la capital de Finlàndia. Nit a Hèlsinki.\nDia sencer per gaudir d’aquesta bonica ciutat famosa per la seva arquitectura neoclàssica, modernista i contemporània amb les obres de Aalto. Destaquen les dues catedrals i els seus museus (Museu Nacional d’Art, Museu d’Art de la Ciutat i Museu Nacional de Finlàndia, amb la història del país). Ens sorprendrà també l’Església de Temppeliaukio . És gairebé obligatori agafar un vaixell fins la illa de Suomenlinna per visitar la fortalesa patrimoni de la humanitat per la UNESCO. Us recomanem adquirir la Hèlsinki Card de 24 Hrs. amb accés al transport públic i a més de 50 museus i punts d’interès. Nit a Hèlsinki.\nA primera hora del matí recolliu el cotxe de lloguer per sortir per la Ruta dels Reis cami a Turku. A Kirkkonummi ens espera l’original vila Hvitträsk de començaments del segle XX i a Mustio una de les millors mansions de fusta del país. Podeu visitar Billnäs i Fiskars del segle XVII. Passareu per pobles de costa amb cases de fusta com Hanko o Tammisaari. Nit a Turku (200 Kms).\nTurku i el seu Arxipèlag\nUn dia per gaudir de la ciutat més antiga del país amb edificis històrics com el castell medieval i la catedral. Aprofita també per recórrer l’Arxipèlag, la ruta creua d’illa a illa per 12 ponts i petits ferris. Destaquen el poble de Parainen, envoltat d’aigua i Nagu Korpo amb el seu mercat. Nit a Turku.\nL'encantadora Costa Oest\nSortim rumb nord per la costa Oest fins a Naantali, ciutat estiuenca amb boniques cases de fusta al costat del mar i el famós Parc Moominworld. Uusikaupunki, és una idíl·lica ciutat marinera. El casc antic de Rauma, amb la major zona de cases de fusta dels segles XVIII i XIX dels països nòrdics és tan extraordinari que es va declarar Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Més al nord Pori destaca per l’església de Keski-Pori i el Mausoleu Juselius amb pintures al fresc. Entrem a l’interior per passar la nit a Tampere, ciutat que combina a la perfecció indústria, natura i tecnologia (250 Kms).\nDisseny i Arquitectura als Llacs\nSortim cap al sud per gaudir de les vistes als llacs des de Valekeakoski i Ittala, la fàbrica i centre del millor disseny finlandès. A Hämeenlinna ens espera la fortalesa del segle XIII. A Lahti trobem dos exemples impressionants d’arquitectura finlandesa: l’Església de la Creu i la Sala Sibelius, un complex de congressos fet de fusta inspirat en els boscos finlandesos. Passarem la nit a Jyväskylä, la ciutat de Alvar Aalto, un dels millors arquitectes del segle XX i on destaca part de la seva obra i el seu museu (324 Kms).\nLa Regió de Kuopio\nCreuem encantadors paisatges de llacs fins a Kuopio, la major ciutat de la zona i de gran interès. A la ciutat destaquen els seus mercats, la torre de Puijo que s’eleva 150 m. amb vistes als llacs i l’extraordinari museu d’icones ortodoxes. A la tarda visiteu l’històric monestir ortodox de Uusi Valamon. Nit a Joensuu (285 Kms).\nCamí al sud ens espera el llac Saimaa, el més gran del país. Podeu recórrer les seves ribes fins arribar a Savonlinna, on destaca la fortalesa enmig del llac. Més enllà, la cresta de Punkaharju té vistes del llac fantàstiques. A Imatra podrem observar els ràpids de Imatrankoski (consultar hores). Passeu la nit a Lapeenranta, amb una important fortalesa (280 Kms).\nÚltima etapa del viatge per l’extrem oriental del Camí dels Reis. A Kotka hi ha el pavelló de pesca dels Tsars de Rússia. Loviisa és un bonic poble costaner amb un casc antic del segle XVII. L’estrella de la jornada és Porvoo, la segona ciutat més antiga de Finlàndia amb una catedral envoltada de cases de fusta. L’última nit la passareu a Hèlsinki (230 Kms).\nAl matí, devolució del cotxe de lloguer. A l’hora indicada, sortida en vol de retorn a casa. Arribada i fi del viatge.\nDates de sortida La ruta dels 1000 llacs


Localització | canxisquet\nCan Xisquet nevat\nCan Xisquet es un allotjament de la categoria 4 espigues (categoria superior)\nLa masia es lloga sencera (modalitat ARI) per un grup de fins a 10 persones.\nDisposa de 5 habitacions dobles, 4 banys complets, i 1 d’auxiliar.\nCan Xisquet es troba a cavall de parc natural del montseny i el de les guilleries, això es trasllada en un paratge molt tranquil on poderse relaxar. La seva ubicació permet que, sense haver de fer llargues pistes de muntanya, la carretera no es vegi ni es senti.\nProp de Can xisquet podeu trobar:\nCENTRE CULTURAL EUROPEU DE LA NATURA: Centre de projectes de comunicació ambiental, amb dos espais temàtics permanents, l’aigua i l’arbre, on es pot gaudir de projeccions, fotografies, interactius, ...\nPARC NATURAL DEL MONTSENY: Forma part del Patrimoni Universal, és una reserva de la Biosfera amb paisatges mediterrànis i centreuropeus. Un espai per gaudir de moltes rutes guiades, rutes a peu i rutes amb cotxe.\nFONT DE LES PAITIDES: Les paitides són les fades que protegeixen i vigilen les fonts del poble. És la font més coneguda, ja que brolla en temps de sequera.\nLA SALA: Masia fortificada amb muralla i torre medieval. Va ser la casa natal del famós bandoler del segle XVI, Joan Sala conegut amb el sobrenom de Serrallonga.\nESPINZELLA: Conjunt arquitectònic que aplega edificacions romàniques, gòtiques i neoromàniques del segles XII, XV, XIX respectivament. Destaca pel seu treball amb gres roig.\nCA L’HERBOLARI: Casa senyorial amb importants detalls arquitectònics del modernisme català, on va viure Jaume Bofill, apotecari de la Corona d’Aragó.


Teixidó tanca baix de motivació un curs amarg per la lesió\nL’andorrà ja no pateix molèsties al genoll però no es veu físicament bé per tornar a competir\nL'equip de la FAM, ahir davant les portes de la seu de MoraBanc.\nActualitzada 22/09/2017 a les 07:22\nPatir una lesió sempre entra com un gerro d’aigua freda per a qualsevol esportista. I per a Ferran Teixidó recaure d’unes antigues molèsties al genoll en plena temporada i quan estava assolint els millors resultats de la seva carrera va ser això i molt més, i va portar-lo a tenir una baixada de motivació gran. En el balanç que ahir va fer la Federació Andorrana de Muntanyisme (FAM), no ho va amagar. “No estic motivat. No penso ni en la competició i estic desconnectat”, assegurava el corredor de muntanya, que es vol donar un temps de reflexió abans que comenci la temporada vinent, en la qual a hores d’ara encara no pensa. “No em plantejo l’any que ve. No vull repetir la situació d’enguany, ho tinc molt clar. Baixar el nivell i continuar corrent no ho vull fer. Si vull estar a aquest equip és per millorar”, assenyalava. Des de la FAM, però, esperen poder posar de la seva part per fer recuperar la motivació al seu corredor de cara al curs vinent. “Farem el màxim per animar-lo”, comentava el director tècnic, Carlo Ferrari.\nFerran Teixidó ja no té molèsties al genoll però no es troba en l’estat òptim físicament, i per aquest motiu donava per conclosa la temporada, amb una quarta plaça provisional a la general. Tampoc ja no competirà més en Copa del Món aquest any el seu germà Xavi, que tenia programat l’Ultra Pirineu aquest cap de setmana a Bagà però ha decidit no anar-hi. El seu balanç de curs era més positiu. “No m’he trobat en bones condicions físiques i he tret els resultats per l’experiència, però puc dir que ha estat una temporada positiva”, exposava Xavi Teixidó, que és setè a la general d’Ultra.\nEncara més positiva era la valoració dels germans Marc i Òscar Casal. A ells encara els queda una prova per competir, la Limone Skyrace (Itàlia) del 14 d’octubre, però sigui quin sigui el resultat, els dos corredors de la FAM ja donaven l’any per molt bo. “He aconseguit una cosa que fins ara no havia fet, que és mantenir el rendiment tot l’any”, deia Marc, mentre que Òscar comentava que “s’estan fent bé les coses a la FAM i ens ajuden molt”.


“Solucions per a Camí de Paterna i les xicotetes urbanitzacions de Bétera”, per Luis Poveda – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\n“Solucions per a Camí de…\nAllò xicotet és bell\nOcorre que els enfocaments municipals als problemes urbanístics solen abordar-se, quasi sempre, en gran. Sembla que l’urbanisme ha de ser una cosa molt especial, només per a grans projectes i de solucions complicades. No obstant això, per a solucionar els problemes que s’arrosseguen des de fa anys, quasi tots els municipis acaben acudint a solucions excepcionals. És clar que si no s’han pogut solucionar durant anys amb un gran Pla General és per alguna raó. Normalment és perquè s’oblida que les línies gruixudes de les lleis urbanístiques estan pensades per a les grans obres i els grans projectes; per a la resta cal buscar les línies xicotetes.\nPer això estic convençut que per a abordar allò xicotet cal fer-ho des d’altres perspectives, acostant-se més a la realitat i als vertaders problemes dels veïns i veïnes que vivim en aqueixes àrees.\nÉs fàcil urbanitzar grans terrenys (sense habitar) convertir-los en urbans i obtindre d’ells les càrregues necessàries que permeten compensar el seu canvi de rústic a urbà. No obstant això, el difícil és transformar xicotetes zones que han crescut a poc a poc, amb assentaments o amb autoconstruccions, i que s’han anat consolidant com a nuclis urbans habitats i amb trets de xicotets pobles. Per eixe origen, solen emmalaltir de les necessàries infraestructures per al dia a dia. Encara que bé vist, és així com han crescut tots els pobles, sobretot en els seus nuclis urbans centrals més antics. Així va créixer també històricament Bétera.\nÉs també el cas de Camí de Paterna i d’una llista d’urbanitzacions de Bétera que es troben en situació molt semblant, encara que cadascuna amb la seua peculiaritat.\nEn Camí de Paterna, per parlar d’una de les àrees que més s’està donant a conéixer en aquests moments i a la qual pertany. Es tracta d’una trama urbana amb carrers perfectament delimitats i habitatges alineats en elles. Els seus residents majoritàriament tenen aqueix sentiment de “xicotet poble o urbanització”, encara que formant part del nostre municipi, Bétera. És a dir ens considerem orgullosament veïns i veïnes del municipi del qual formem part.\nPer a donar solució a les deficiències de serveis que pateix Camí de Paterna sembla inútil enfocar la solució amb les grans línies urbanístiques. És molt més senzill i més eficient abordar-ho des de el pragmatisme i la cerca de solucions “pal·liatives” a curt termini, encara que planificant les definitives a mitjà termini. No és només el cas de Camí de Paterna, com dic, també ho és d’algunes altres xicotetes urbanitzacions de Bétera. Urbanitzacions que tenen cadascuna la seua idiosincràsia i per a les quals haurien de buscar-se solucions des del mateix punt de vista. Totes poden “pal·liar-se” a curt termini incrementant notablement la qualitat de vida i els serveis dels qui vivim en elles.\nNomés es tracta de voluntat política.\nLa majoria de les excuses que s’aporten per a no entrar en la solució a curt termini, tenen més a veure amb un enfocament “electoralista i partidista” que amb la realitat i la facilitat de la seua solució. Segurament les estructures dels partits pensen que no és rendible electoralment invertir en aquestes àrees. En part tenen raó, si el que pensen és només en l’aspecte electoralista i no en el de resoldre el benestar dels veïns. També és cert, que donat el nombre de persones que vivim en aquestes àrees és impossible i inútil, com alguns encoratgen, tractar de conformar una organització política que tinguera influència en el dia a dia del municipi. Els números són clars i no cauré en aqueix parany. Mai aconseguiríem les xifres d’un Torre en *Conill, ni un Més Camarena. Tampoc crec que els municipis hagen de governar-se amb una visió tan “*parcializada”.\nPer això és necessari que la necessitat de donar una solució ja, ha de donar-se anar calant en la majoria dels partits que es diuen representants de tot Bétera. Al cap i a la fi, nosaltres som i ens sentim de Bétera.\nPer això, crec necessari que els diferents partits del municipi entenguen que els veïns i veïnes de Camí de Paterna, El Brucal, Les Pinedes, La Lloma del Calderer, Perigall-Nord, el Manisero, la Conarda, LLomas del Mas, La Providència, etc. És a dir, els veïns i veïnes que vivim en aqueixes àrees de Bétera, ja venim patint des de fa anys aqueixa falta de serveis i cada vegada tenim més consciència que no volem esperar altres tants anys. Portem així molts anys, més que té el PGOU que va nàixer l’any 2000.\nTambé vull negar la validesa i falta de veracitat de l’excusa que ve manifestant l’ajuntament de Bétera: perquè no és cert que per a abordar l’immediat (enllumenat públic, els serveis de neteja, autobusos i transport, seguretat, recollida d’estris, etc) siga necessari acabar adequadament cada PAI, o cada unitat d’Execució. És a dir seguir les “línies grosses” de el urbanisme. Aquest govern municipal i qualsevol que vinga posteriorment, ha de recordar que els qui vivim en aquestes zones no hem deixat de pagar i contribuir amb el nostre IBI, el nostre Impost de Vehicles, amb l’IRPF i amb la part del mateix que l’Estat envia anualment al municipi. A més ho fem perquè estem satisfets que la nostra aportació, petita o gran, haja servit durant tots aquests anys per a col·laborar en què tots els veïns i veïnes de Bétera pogueren tindre també un mínim de serveis.\nPer tant, no som persones que hem vingut al municipi a obtindre d’ell beneficis a costa dels altres. Portem molts anys aportant el nostre granet d’arena al benestar de tot Bétera. A més ho fem amb consciència que és la nostra obligació. Per això, no podem ser tractats com qualsevol empresa urbanitzadora que arriba amb intenció d’especular i obtindre beneficis d’una reparcel·lació. Som veïns i veïnes, demanem que l’enfocament sobre el nostre problema siga legal, però no mercantilista.\nCom propose abordar les necessitats immediates?\nEn el mecanisme a utilitzar, l’Ajuntament hauria de tindre en compte el que s’estableix en l’article 90.2 a) de la *LOTUP que assenyala:\na) La parcel·la s’adjudicarà a la mateixa persona propietària d’origen si aquesta engloba tota la superfície d’aquella i el seu amo o propietària té dret bastant per a això o, també, en el cas d’edificació semiconsolidada previst en l’article 207 i següents d’aquest text refós.\nPer a qui conega Camí de Paterna, no li resultarà aliena la paraula “semiconsolidada”, és precisament la forma en què es troba la majoria de la urbanització; plena de cases, alineades, amb murs contigus i tanques delimitant els carrers. És a dir, zones la reparcel·lació física de les quals (a l’estil clàssic urbanístic) és impossible. Per tant, llevat que hi haguera una catàstrofe, els habitatges actuals i els seus propietaris seguiran ací, sense cap risc que quan es realitze l’assignació de quotes per a les grans infraestructures no se’ls puga trobar.\nPartint d’aqueix primer acostament no plantejaré res que no haja sigut ja experimentat i, amb molt d’èxit, en zones de Camp de Túria. Em referisc per exemple a la zona de Montesano de San Antonio de Benagéber, a les urbanitzacions de La Pobla de Vallbona, sense acabar d’urbanitzar, però en les quals ja hi ha enllumenat públic; a les grans zones de Llíria – històriques per cert- que ja estan resolent les seues deficiències clàssiques de serveis bàsics -fins i tot les fosses sèptiques-.\nEl que propose.\nInstal·lar, sense excuses urbanístiques, un enllumenat públic decent en tot el Camí de Paterna i en les àrees de la resta d’urbanitzacions que no el tinguen encara.\nHi ha maneres de fer-ho sense haver d’esperar a acabar amb la part urbanística. Pot fer-se amb enllumenat alimentat amb energia solar, també amb instal·lació de plaques fotovoltaiques en alguna zona, o simplement per cablejat aeri als carrers, tal vegada situant-ho en la mitjana d’aquestes. En qualsevol cas, hauran de ser els tècnics els que en cada cas adopten la decisió millor per a cada zona.\nCamí de Paterna i la resta d’urbanitzacions afectades han de figurar en tots els plans relacionats amb la mobilitat del municipi. Amb els serveis de neteja viària i amb la seguretat\nHem de tindre sistemes de transport públic que puguen acostar-nos al metre, a les zones de parada d’autobusos i permetre’ns arribar a l’administració local: Ajuntament, Centre de Salut- Col·legis, etc. Serveis de neteja viària periòdics i plans de recollides de residus adequats a les nostres zones, que no són com el centre del municipi.\nQuant a l’aspecte urbanístic. Els tècnics haurien de començar a donar compliment al que s’estableix en l’article referit de la *LOTUP, acollint-se també al que el propi PGOU de Bétera establia ja l’any 2000: que algunes zones del municipi – totes hui discriminades per la mateixa raó- es trobaven ja “consolidades”\n“obeint a la vista de la documentació aportada a la necessitat d’integrar dins d’aquesta a aquells conjunts residencials que no poden classificara com a urbans, però que presenten una certa consolidació, així com la implantació d’alguns serveis, que permeten considerar que podran desenvolupar-se utilitzant els instruments que la Llei posa al seu abast”.\nPer això el que propose és que es canvien les delimitacions de les Unitats d’Execució actuals, o que es creen noves. Permetent separar aquelles àrees la reparcel·lació física de les quals puga realitzar-se encara i el resultat de les quals vaja a generar beneficis urbanístics als propietaris de les parcel·les resultants. En aquestes àrees, es poden incloure la major de les càrregues urbanístiques necessàries, perquè també obtindran el major benefici en la reparcel·lació. Són parcel·les rústiques pel seu ús, o per la seua falta de construcció. Aquests propietaris no es troben en l’exemple al qual abans em referia. En la majoria no hi ha residents que les habiten.\nAmb això, no pretenc dir que la resta queden sense cap càrrega, sinó que es tracta de tindre en compte que aquesta resta de veïns i veïnes hem vingut complint des de fa molts anys amb les nostres aportacions al municipi, en la mateixa forma que si *vivieramos en qualsevol altre barri de Bétera. Per això propose aprofitar que la llei permet crear en zones consolidades una altra Unitat d’Execució que siguen de Gestió Directa municipal (evitant així la mercantilització de les seues solucions urbanístiques urbanisme).\nD’eixa Gestió Directa naixerien les obligacions necessàries per connectar els seus habitatges als col·lectors pròxims que ja existeixen i als quals es construïsquen. Sens dubte en aquest últim cas caldrà tindre en compte l’experiència per exemple de Montesano a Sant Antoni de Benaixeve, les obres de la qual es van planificar per a quatre o cinc anys i l’Ajuntament es va comprometre a aplicar part d’algunes subvencions rebudes durant aqueixos anys. La Gestió Directa no seria una novetat per a per exemple Camí de Paterna. L’Ajuntament- sent alcaldessa Amparo *Domenech i acabat d’aprovar el PGOU; va acordar el 2 d’abril de 2002 pel seu estat de consolidació urbanística, procedir a desenvolupar-lo per Gestió Directa. Va ser la següent legislatura i el següent equip de govern, que va optar per una solució mercantilista. Situació que va ser canviada en la següent legislatura pel govern entrant.\nAmb això, estic segur que es pot donar solució al problema, constituint-se Camí de Paterna definitivament en el que ja ens sentim, una zona urbana i normalitzada de Bétera.\nNo és una utopia perquè ja s’ha fet, record que es va intentar en el 2019 i es *miniplanificó. Va ser el govern actual que per raons desconegudes el va paralitzar.\nD’aquesta manera d’actuar crec que ens reconeixerem en allò que explicava en el títol del seu llibre el anglés Schumacher “Allò xicotet és bell”.\nSignat Luis Poveda.\n*Aquest article d’opinió està transcrit tal qual ens ha sigut enviat. L’equip de Betera.com no es fa responsable de les paraules abocades en ell. No obstant això, estem oberts a rèpliques i aclariments d’aquelles parts que es vegen al·ludides en aquest article.


Fragments de camins i curses: Ferran, centinela de la Garrotxa\nPublicat per Ricard Masferrer a 13:47\nM'alegro que t'hagi agradat. Suposo que et devies trobar amb el que viu al Maranyó. També conviu amb una cabra i un ase. Després de llegir-te, a mi també em venen ganes de tornar aviat!\n31 de desembre de 2016, a les 8:48\nPel lloc on el vaig trobar, vaig pensar que vivia al Maranyó. L'ase no la vaig veure, però si que la vaig escoltar. La Garrotxa m'està enganxant.\n31 de desembre de 2016, a les 20:48


El Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat va publicar divendres passat una nota informativa en la que anunciava l'obligació que les licitacions de serveis públics incloguin clàusules en les quals s'exigeixi als licitadors el compliment de la norma. Així, les empreses licitadores hauran de fer una declaració responsable en la qual assegurin que disposen de les certificacions de tots els seus treballadors. Podeu consultar la nota informativa en aquest enllaç.\nAl marge d'aquesta informació, però, no hi ha cap altre comunicació o disposició de l'administració estatal, que és la competent en aquesta qüestió, que ajudi a aclarir els criteris. No sabem, per exemple, com es determina quins perfils professionals tenen l'obligació de presentar la certificació. Hi ha molts llocs de treball que plantegen dubtes, i no sembla, de moment, que hi hagi cap instància oficial que els resolgui. Tampoc no sabem quina vigència tenen els certificats i, per tant, cada quan s'han de renovar o tornar a demanar-los. D'altra banda, la custòdia dels certificats per part de les empreses planteja dubtes sobre el compliment de la llei de protecció de dades, perquè la informació que contenen afecta a aspectes personals dels treballadors, amb un nivell alt de protecció.\nL'Acellec urgeix l'administració a aclarir tots els dubtes generats, a aprovar i publicar la normativa que ha regular totes aquestes situacions, a obrir un termini generós de temps per tal que les empreses i treballadors puguin complir les noves obligacions d'una manera raonable i sense urgències forasenyades, i a disposar els recursos tècnics i humans necessaris per superar l'actual situació de col·lapse.


Un jutjat paralitza temporalment l’activitat de la pedrera propera a l’Atzúbia – Ràdio Pego\nUn jutjat paralitza temporalment l’activitat de la pedrera propera a l’Atzúbia\n“Per a obtenir un pronunciament respecte a la il·legalitat de la pedrera” i “en tant que no es tramite una nova llicència ambiental”. El jutjta entén que “la nova activitat de maxacat i extracció d’àrids no compta amb llicència d’activitat ni ambiental”. Davant la sentència Gelibre, l’associació que va interposar el contenciós administratiu contra l’Ajuntament de Pego i l’empresa que explota la pedrera, es manifesta satisfeta. D’altra banda, l’Ajuntament de Pego encara no se li ha notificat la resolució.\nDilluns l’Associació per a la protecció mediambiental de l’Atzúblia, Gelibre, donava a conèixer a la premsa la sentència del jutjat del contenciós administratiu nº3 d’Alacant en la que estimava “en part el recurs” interposat contra “la inactivitat de l’Ajuntament de Pego per a obtenir un pronunciament respecte d’il·legalitat d’activitat de la pedrera” situada a la partida d’Atzaïla en terme de Pego.\nEn ella el jutjat “declara que la nova activitat de maxacat i extracció d’àrids no compta amb llicència d’activitat ni ambiental” i acorda “la suspensió de l’activitat en tant que no es tramite una nova llicència ambiental, en la que a la vista de les ampliacions i modificacions substancials de l’activitat i en la que després de l’obtenció en el seu cas de la declaració d’impacte ambiental favorable, s’establisquen les mesures correctores oportunes”.\nEl president de Gelibre, Jesús Pons, manifestava que se senten satisfets per la sentència i recorda que “Des del 2008 venim denunciant que la transformació de l’activitat de la pedrera que es va iniciar en 2007 no comptava amb la preceptiva llicència ambiental (tot i que s’havia augmentat la capacitat extractiva 10 vegades, de 50.000 t/a s’havia passat a 500.000 t/a).”\nGelibre, a la nota de premsa que remet als mitjans de comunicació declarava que “l’Ajuntament de Pego mai no ha estat al costat dels problemes que comportava l’activitat per al poble de l’Atzúbia ni entés el que patien i reclamaven els ciutadans de l’Atzúbia que suportaven la pols, els sorolls dels martells perforadors i de les voladures, i veien com les estructures dels seus habitatges es clavillaven.” Així mateix, Gelibre assegura que “sempre hem vist que les dues inspeccions fetes per l’Ajuntament de Pego des de 2011 anaven destinades a cobrir l’expedient, que no buscaven solucions ni anaven mai enlloc (ni han servit per acordar allò que els demanava el Síndic de Greuges de la CV: si s’havia fet o no una modificació substancial de l’activitat).” Amb esta sentència a la mà Gelibre conclou que “ara els ho ha dit el Jutge”.\nRàdio Pego s’ha posat en contacte amb l’Ajuntament de Pego per conèixer la seua postura. Fonts municipals han informat que encara no han estat notificats i per tant encara no han pogut estudiar la sentència i, consegüentment els passos a seguir. La sentència permet interposar recurs d’apel·lació en un termini de 15 dies des de la notificació.\n← Compromís es compromet a “refer el país”\nFins el 25 de febrer es pot examinar i formular observacions al voltant del PGOU de Dénia →


Ja disponible en PDF el núm. 321 de la revista 'Món Jurídic' - ICAB\nAquest número compta amb un exhaustiu i detallat seguiment de Sant Raimon, que ha quedat il·lustrat amb fotografies de tots els actes, des de conferències fins a celebracions lúdiques o esdeveniments benèfics.\nD’altra banda, la revista col·legial número 321 atorga especial atenció a la internacionalització de l’advocacia i al paper de les dones, tal i com es pot comprovar amb la triple entrevista a Hilarie Bass, former president de l’American Bar Association (ABA); Marie-Aimée Peyron, degana de l’Ordre d’Advocats de París; i Christina Blacklaws, presidenta de la Law Society d’Anglaterra i Gal·les; i amb l’entrevista a Yassmín Barrios, jutgessa i presidenta del Tribunal Supremo de Guatemala, internacionalment coneguda per haver dictat la sentència històrica contra l’expresident Efraín Ríos Montt.\nAquesta edició de ‘Món Jurídic’ destaca igualment la presentació de la ‘Carta de Barcelona pels Drets de la Ciutadania en l’Era Digital’(http://digitalrightsbarcelona.org), projecte impulsat pel Col·legi i obert a col·laboradors per fer de Barcelona la capital mundial dels Drets Digitals. Tampoc deixa de banda l’actualitat, amb un cara a cara sobre taxis vs. VTC i articles –redactats pels propis col·legiats– sobre parelles estables amb element internacional i fiscalitat del naixement i extinció de l’usdefruit.\nLa revista Món Jurídic és una publicació editada pel Col·legi de l'Advocacia de Barcelona (ICAB) amb l'objectiu de ser un mitjà informatiu i d'expressió dels seus col·legiats.\nÉs el reflex de la vida col·legial i un vehicle de comunicació de la Junta de Govern amb els col·legiats, alhora que permet l'intercanvi d'impressions entre els propis col·legiats.\nAprofitem per recordar-vos que podeu recuperar articles publicats a Món Jurídic a través del cercador de la revista. Podeu fer la cerca per text lliure, autor, títol de l'article, data i secció.\nMón Jurídic 321


Com esbrinar la combinació de bloqueig de teclat amb el vostre segur 2020\nLes caixes fortes equipades amb teclats usen la tecnologia digital per protegir els vostres objectes de valor. Per obrir una d’aquestes caixes fortes, heu d’introduir una combinació de diversos dígits al teclat i obrir la porta de la caixa forta. Malauradament, pot ser molt fàcil oblidar el codi de pas a la vostra caixa forta quan viu un estil de vida actiu. És possible que pugueu determinar el vostre codi de pas segur sense necessitat d’introduir-lo en la caixa forta o de restablir-lo. No obstant això, no sempre és possible esbrinar la vostra combinació segura.\nLes caixes fortes del teclat tenen codis de passada de dos a deu dígits.\nComproveu el manual d'instruccions de la caixa forta per determinar quants números estan en la vostra combinació de bloqueig. Algunes caixes fortes utilitzen una combinació d’un nombre estàndard de lletres o de caràcters. Altres caixes fortes us permetran programar una combinació de dues a deu lletres.\nIntenta opcions de combinació populars, com ara aniversaris, codis PIN i números favorits. Introduïu un codi, un número a la vegada, i espereu que s’observi que s’ha desbloquejat la caixa forta. Si no sona cap pit, la combinació és incorrecta. Espereu uns minuts i proveu una altra combinació. Moltes caixes fortes passaran a mode de "bloqueig" si intenteu combinar diverses vegades de manera incorrecta. Si això passa, és possible que hagueu d'esperar cinc minuts entre els intents de combinació.\nExamineu el teclat de la vostra caixa forta. Si obriu la caixa amb freqüència i no heu canviat la combinació, es farà desgast dels números de la vostra combinació. Per exemple, si els números "9", "3" i "2" tenen més desgast, podeu provar totes les variacions possibles d’aquests tres números, com ara "932", "9323" i "9329."\nRestableix el codi de pas, si cal. La tècnica varia lleugerament en funció de la marca de la vostra caixa forta. Normalment, heu de mantenir premuda la tecla "Programa" o "Alimentació" fins que sentiu un to. A continuació, introduïu la vostra nova combinació i premeu la tecla "A" o la lliura, segons la vostra caixa forta. Per obtenir instruccions addicionals, consulteu el manual de la caixa forta. Algunes caixes de seguretat no us permetran restablir el codi de passada sense introduir la combinació actual.


El primer equip de futbol s’ha entrenat al camp de La Masia després de la victòria contra el Sevilla. Ronaldinho, que segueix el seu tractament de recuperació, no ha sortit al camp d’entrenament.\nTot i superar aquest dissabte al Sevilla ( 2-1 ), els homes de Frank Rijkaard han de passar pàgina ràpidament ja que dimecres tenen un altre compromís de Lliga aquest cop davant el Saragossa al Camp Nou (22 hores). Des de les 11 del matí els blaugranes s’han entrenat en una sessió centrada en la recuperació dels jugadors, especialment dels homes que van ser titulars davant l’equip sevillista.\nEl porter titular del Barça B, Oier Olazábal, és una de les novetats de la sessió del primer equip. El jugador basc, que també va jugar aquest dissabte amb el filial blaugrana ( 3-2 ), ja es va exercitar dilluns passat sota les ordres de Frank Rijkaard. I és que el cos tècnic té previst que Oier s'entreni un o dos cops per setmana amb el primer equip per agafar el ritme de treball. Amb tot, el porter del filial s'exercitarà normalment els dies després de partit per tal de no perjudicar el seu treball diari amb el Barça B.\nL’equip ha començat l’entrenament amb l’escalfament, i més tard han realitzat els habituals ‘rondos’. Zambrotta, tot i començar amb l’equip, no ha fet els ‘rondos’ i ha realitzat cursa continua. Per la seva banda, Puyol s’ha reincorporat a l’equip en el moment dels ‘rondos’ després de fer l’escalfament tot sol.\nRonaldinho segueix tractament\nRonaldinho ha estat l’únic jugador blaugrana que no ha sortit al camp de La Masia. El brasiler pateix unes molèsties en el nivell del bessó de la cama dreta degudes a una contractura que no li van permetre estar a la llista per al Sevilla. Ronaldinho segueix un tractament específic per recuperar-se de la lesió.\nUn cop finalitzats els ‘rondos’ Touré Yaya ha abandonat el camp camí cap els vestidors. La resta de l’equip ha realitzat un circuit físic on s’ha treballat la velocitat. Frank Rijkaard també ha participat en aquest exercici. Els jugadors que van ser titulars aquest dissabte han marxat cap els vestidors un cop finalitzat el circuit, mentre que la resta ha continuat amb l’exercici però aquest cop amb la incorporació de la pilota.\nEls jugadors que no van sortir en l’onze titular o que no van jugar davant el Sevilla han realitzat un partidet en un terç del camp de La Masia. L’equip amb peto groc el formaven Bojan, Sylvinho, Puyol, Gudjohnsen i Valdés. Mentre que els jugadors sense peto estava format per Thuram, Oleguer, Giovani, Jorquera i Ezquerro. Per la seva banda, Oier Olazábal ha treballat sol amb el preparador de porters, Juan Carlos Unzué.\nHerny, com un nen\nTot i que els titulars han marxat abans d’hora de l’entrenament, Thierry Henry s’ha quedat sobre la gespa de La Masia jugant amb els fills d’alguns dels jugadors que aquest diumenge han presenciat la sessió de l’equip blaugrana. El davanter francès ha estat una bona estona realitzant un ‘rondo’ amb els més petits.


L’entrevista com a recurs d'aprenentatge del perfil psicosocial en la vellesa - blog dels estudis de ciències de la salut\nL’entrevista com a recurs d’aprenentatge del perfil psicosocial en la vellesa\nPosted on 2 de juny de 2015 Author comunicacio 0\nA Logopèdia a l’assignatura “Psicologia Evolutiva” treballem el perfil psicosocial de l’ésser humà des que neix fins a la vellesa. L’assignatura té un contingut dinàmic, encara que no ho pugui semblar, ja que està subjecte als canvis socials i ambientals de cada moment i temps.\nHem vist, per exemple, com la definició tradicional d’adolescència no és vàlida avui en dia, ja que inclou aspectes de final d’etapa a partir de valoracions com tenir un treball estable i estar emancipat i ser autònom de la família d’origen. Avui en dia, aquests tipus de definicions és obvi que s’han de replantejar, i també cal tenir en compte que no són adaptables a totes les cultures. En algunes preval el fet d’incorporar-se a l’adultesa molt precoçment, mentre que a occident la fase entre l’adolescència i l’adultesa s’ha allargat molt.\nUna de les fases més canviants és la de la vellesa. La població mundial està experimentant un procés d’envelliment que posa sobre la taula aspectes que abans mai es tenien en compte, ja que no teníem dades del desenvolupament psicosocial a edats en les que abans pràcticament no hi havia subjectes. És també una etapa que inclou persones molt diverses, una mica com passa en la infància. No és el mateix una persona gran de 65 anys que una de 90. Un aspecte molt estudiat són les atribucions que fan les persones, sobretot els joves, respecte l’etapa de la vellesa. S’ha demostrat que la idea que en tenen és de quelcom negatiu i deteriorant.\nA l’assignatura de Psicologia Evolutiva incloem diversos formats d’avaluació, tal com ens marca la definició actual dels estudis universitaris, en que hem d’avaluar competències i, per tant, incloure diferents modes avaluatius. D’aquesta manera donem oportunitat als alumnes perquè el format d’avaluació sigui variat i així s’adapti als diferents perfils d’alumne. Cara a l’avaluació del perfil de la vellesa, ja des d’un inici vam plantejar la inclusió d’una entrevista a una o dues persones de 65 anys o més per tal de treballar el perfil explicat a classe i els mites sobre la vellesa existents i que són 8 en concret. Els alumnes havien d’elaborar una entrevista amb preguntes dirigides a esbrinar si el perfil psicosocial de la vellesa i els mites que comentem són reals en les persones entrevistades i el posicionament que tenen enfront a aquest tipus de creences sobre la vellesa.\nLes alumnes de primer, Sandra Maier i Carla Trasserra van incloure en la seva presentació un vídeo de la seva entrevista amb dues persones grans, un home i una dona. Incloem aquí un fragment de l’entrevista en la que tots dos responen a les preguntes sobre els mites de la vellesa. A partir d’aquest treball les alumnes han pogut treballar de forma activa i pràctica el perfil psicosocial de la vellesa amb un resultat molt satisfactori, ja que, segons han explicat elles mateixes, els ha interessat molt fer aquest tipus de treball. Considerem que és una tasca interessant i que permet la inclusió de les noves tecnologies, amb les que es senten tan còmodes els estudiants d’avui en dia. Elaborar l’entrevista a partir del material proporcionat sens dubte les ha ajudat a integrar molt bé el perfil de la vellesa i a desfer algunes creences errònies o mites que tots tenim enfront a aquesta etapa de la vida.\nTania Estapé, professora col·laboradora dels estudis de Ciències de la Salut del Campus Manresa de la Universitat de Vic-Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC)\nCategory: Logopèdia Tag: 8 mites sobre la vellesa, entrevista, logopèdia, logopèdia Manresa, logopèdia UManresa, perfil psicosocial, psicologia evolutiva, recursos d'aprenentatge, vellesa Leave a comment\nPrevious PostL’hàbit del tabac i els professionals de la salut\nNext PostEl Codi Deontològic un document més o la base formativa del desenvolupament professional?


Reobertura del funicular i el telefèric de Montjuïc | GenTMB\nReobertura del funicular i el telefèric de Montjuïc\nS'han realitzat les tasques anuals obligatòries de revisió i posada a punt de tots els elements de les instal·lacions, així com de formació i reciclatge del personal.\nRedacció / 17.02.17 - 12:13h\nAvui, el funicular i el telefèric de Montjuïc han obert de nou les seves portes al públic en l'horari habitual, un cop feta l'actuació general de manteniment programada per cada any, que es fa coincidint amb l'època de menys demanda i en què hi ha disponibilitat dels mantenidors d'aquests sistemes de transport.\nCoincidint amb aquestes setmanes sense servei, el personal del funicular ha realitzat el reciclatge anual de conductor de funicular, i el personal del telefèric el reciclatge d'auxiliar d’estació, així com cursos de primers auxilis i de treballs en alçada.\nEl telefèric de Montjuïc va fer el 2016 més d'1,4 milions de viatges i des de la inauguració el 2007, és a dir, en aquests 10 anys, ja ha superat els 12,5 milions. És el mitjà de transport més modern i atractiu per arribar fins a la part alta de la muntanya de Montjuïc, amb les mesures de seguretat més exigents i accessible a tothom.\nPer la seva banda, el funicular de Montjuïc va ser construït per a l’Exposició Internacional del 1929 i es va renovar completament el 1992 amb motiu dels Jocs Olímpics. L'any 2002 es va integrar a la xarxa de metro i actualment enllaça l'estació de metro de Paral·lel, de les línies 2 i 3, amb l'avinguda Miramar.\nTelefèric / Funicular


Laura Sánchez: de març 2013\nSecció de protocol i etiqueta a bekamaleona\nAvui neix una nova secció a www.bekamaleona.com anomenada bekastyle amb la nostra col·laboradora i experta en protocol i organització d'esdeveniments Laura Sánchez.\nCoco Chanel afirmava que la moda passa de moda, l'estil mai. A bekastyle, Laura Sánchez ens ensenyarà les pautes a seguir per estar fantàstiques en cada ocasió sense necessitat de fer grans desemborsaments. Des de bekamaleona li agraïm profundament la seva participació i experts consells.\nL'article d'avui: Protocol i etiqueta. Per l'abril, esperem amb moltes ganes l'article de comunions.\nPer les que encara no coneixeu el projecte, bekamaleona és una boutique online de roba i complements de segona mà per a dona i nens de primeres marques com Burberrys, Ralph Laurent, Tommy Hilfiger, Tous, Catimini i un llarg etcètera amb un descompte fins un 85% del preu original.\nA bekamaleona només trobaràs peces en perfecte estat ja que es fa un control exhaustiu dels articles abans de posar-los a la venda.\nA més, estem compromesos amb projectes solidaris aportant 1 euro per cada comanda a una entitat en la que col·laborin les nostres usuàries i promovent la incorporació de persones amb discapacitat en el seu projecte. Així mateix, contribuiràs al consum responsable, una tendència que està en constant expansió a Espanya.\nbekamaleona és un projecte online de recent creació que neix amb molta il·lusió, ganes de fer les coses de forma diferent i de millora constant.\nEspero que us agradi i que ens retrobem a www.bekamaleona.com\nAnna Rojas Puig\nPd. Ven el teu armari i aconsegueix uns ingressos extres\nEls articles que trobaràs a bekamaleona són en dipòsit de particulars per la seva venda cuidadosament seleccionades i de la meva confiança que formen part del Bekaclub de proveïdores. Com a seguidores del blog de Laura Sánchez us invito a formar-ne part i aconseguir uns ingressos extres. Si hi esteu interessades, podeu enviar un correu a bekamaleona@bekamaleona.com amb les vostres dades i telèfon de contacte i em posaré en contacte el més aviat possible per explicar-vos les condicions\nPublicat per Laura a 23:12 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


A vegades, si demanes sushi a domicli d'algun restautant no t'hi fixis ("Sushi quick, sushi online") corres el risc de rebre un paquet ensamblat en alguna d'aquelles 'dark kitchen' que treballen per a una aplicació. No és el cas de Monster Sushi, el restaurant de sushi de la Fabiola Layret del Robata Grill, que vindria a ser una versió reduïda i mes informal de la germana gran, sense abaixar la qualitat.\nEl local és breu, un dels punts forts és el servei a domicili (amb un recàrrec de quatre euros per comanda) i per emportar. L'altre punt fort, esclar, és la qualitat d'un peix fresc i de llotja local, que omple i cobreix makis i ngiris clàssics (salmó, tonyina, etc..) i també en rolls i combinats d'influència Nikkei i també californiana. Com per exemple el Bad Boy, amb filet de vedella saltejat, xiitake, alvocat i cebetes (de la carn us en podeu fiar, és l'altra especialitat del Robata, com el seu nom indica).\n934 88 50 78\nCada dia de 13.30 a 15.45 i de 19.30 a 22.45 h h.


Millor batedora de mà: bateu sense canell amb mescladores a partir de 28 € - Millors Compres | Setembre 2021\nMillor batedora de mà: bateu sense canell amb mescladores a partir de 28 €\nEls millors mescladors manuals per comprar\n1. Bamix Swissline Hand Blender 100.309: la millor batedora per a no cuiners\nPreu: £ 200 |Compreu ara a Lakeland\nPodeu dir que aquest és un calaix superior en el moment en què el traieu de la caixa. Tot i que no és la més lleugera de mescladors, és agradable i compacte i està molt bé a la mà, treballant ràpidament i amb prou feines amb el nivell adequat d’omòfon per transformar el més dur de les grumolls en barreges suaus i vellutades. Mentrestant, els accessoris aconsegueixen un treball lleuger de picar, purificar, remenar, picar, barrejar, espel·lir i emulsionant, amb resultats especialment impressionants quan es tracta de maionesa i crema batuda. És pràcticament indestructible (moltes mescladores no ho són), però cal aprofitar el temps per veure els vídeos de YouTube per treure-li el màxim partit i vam trobar que funciona millor amb quantitats més petites. Si algú passa molt de temps a la cuina, aquesta és una compra que no us penedireu.\nEspecificacions clau - Potència: 200W; Configuració de velocitat: Dos (i turbo boost); Accessoris: Batre, pales de batedor, vas de vidre, unitat de processador seca, suport d’emmagatzematge; Garantia: 3 anys\nCompreu ara a Lakeland.co.uk\n2. Blender de mà Triblade Kenwood HDP406WH: El millor per a tasques de combinació grans\nPreu: £ 70 | Compreu ara a John Lewis\nSi sou del tipus de persona que li agrada fer lots de sopa per congelar, us encantarà els accessoris que barreja la panera XL, per no parlar del fet que aquesta màquina és sensiblement més ràpida que moltes d’altres. El fabricant ho redueix a les fulles inclinades que mesclen més menjar en menys temps, juntament amb el disseny de costelles dissenyat per reduir la succió. Una bona notícia per a la vostra roba és que aquest liquador no és un esquitxador i també vam trobar que funciona bé amb aliments durs, com ara fruits secs i xocolata fosca (molts fan aquesta afirmació, però fracassen malament). Tots els fitxers adjunts gestionen les tasques destinades (el maher fa un cremós especialment cremós, sense molèsties irritants) i és fàcil retirar-lo després, tot i que estaria bé que tots els fitxers adjunts estiguessin segurs al rentaplats.\nEspecificacions clau - Potència: 800W, configuració de velocitat: 8, Accessoris: Accessori de rentat i purificació, adhesiu de barreja XL per a sopa, batut, masher, picadora i batedora, 1 any de garantia\n3. Col·lecció de licuadores manuals total control Morphy Richards 402051: el millor per a un control de precisió\nEl tret de control de precisió és la característica destacada aquí. Vol dir que, com més pressiona el botó, més ràpid funciona, sense necessitat de molestar-se amb els botons. I amb vuit velocitats i un impuls turbo, aquest batedor de màscules proporciona una prova que els models de poca potència no necessiten necessàriament. El cap anti-esquitxades vol dir que no acabareu tapats en punts vermells cada vegada que feu una sopa de tomàquet i que el masher produeix una ratlleta cremosa i sensiblement esponjosa mentre que la picadora ens proporcionava peces de tall sense esforç. És tranquil, amb una gran adherència i les instruccions són fàcils de seguir. No és el mesclador més elegant que vam provar, però el que li falta en aspecte guanya eficiència.\nEspecificacions clau - Potència: 650W; Configuració de velocitat: 8 velocitats (i turbo boost); Accessoris: Cama de patata, vas de picar, batedora de 750 ml i descans de taló; Garantia: 2 anys\n4. Barrejadora de mà Philips Daily Collection amb tecnologia Promix Blending: la millor batedora de pressupost\nPreu: £ 28 | Compreu ara a Amazon\nAquesta màquina assequible amb cos de plàstic i tija d’acer inoxidable és només l’entrada per als estudiants o qualsevol persona que necessiti un licuador per a tasques senzilles, com fer cops de sopa malmesos o fer batuts. És un bon pes, no massa fort i molt agradable i fàcil de mantenir net. Haureu de moure’l una mica mentre s’accioni per assegurar-vos que no es perdi cap barreja, i hem trobat el bec més a poc a poc. També es pot fer servir si es fa servir en un bol poc profund. Però si es té en compte la tarifa de preus del soterrani de ganga, es tracta d'unes adreces relativament petites i a l’alça, fins i tot les vegetes més dures, com les pastanagues, no suposen un desafiament.\nEspecificacions clau - Potència: 550W; Configuració de velocitat: 1; Accessoris: Copa de 500 ml; Garantia: 2 anys\n5. Blender de barres estel·lars: la millor batedora de mà sense exquisits\nPreu: £ 30 | Compra ara a Amazon\nSi seguiu un kit complet amb moltes campanes i xiulets, continueu ràpidament. No hi ha fitxers adjunts ni batedora: zero, zip, zilch, nada. Però el que obteniu és un batidor de potents tan potent que rarament us haureu de molestar amb la potencia turbo, i un reduït esfera graduada i il·luminada a la part superior que us convertiu per augmentar o disminuir el poder per adaptar-vos a les vostres necessitats. Tot això és una gran notícia si voleu fer sopes, batuts i salses saboroses. És poc probable que guanyi cap premi per al disseny, però se sent còmode a la mà, i no és tan pesat que fa que es pugui esgotar l’ús durant llargs períodes, com fan molts mescladors. L'avantatge pot ser més llarg, però.\nEspecificacions clau - Potència: 750W; Configuració de velocitat: Control de velocitat variable (i turbo boost); Accessoris: Cap; Garantia: 2 anys\nés anatomia de grisos a netflix\nressenya de stream 7\nrevisió dell xps\nsage barista revisió expressa


El consejo Superior de Deportes dóna el vistiplau a la conversió en SAE del CF Reus Deportiu | Canal Reus TV\nEl consejo Superior de Deportes dóna el vistiplau a la conversió en SAE del CF Reus Deportiu\n16:51 - 7 febrer 2014\nEl CF Reus Deportiu ha rebut una confirmació extraoficial per part del Consejo Superior de Deportes per la reconversió del club en Societat Anònima Esportiva. Segons fonts properes al club, el Consejo Superior hauria informat via telefònica que ha acceptat els documents presentats fa uns mesos per la conversió de l’entitat en SAE.\nD’aquesta manera, s’espera que la propera setmana el club pugui rebre una confirmació oficial i definitiva per així començar a fer els passos pertinents per ser una SAE abans de l’inici de la propera temporada. L’entitat roig-i-negre iniciarà el curs 2014/2015 incribint-se a la lliga com a CF Reus Deportiu Societat Anònima Esportiva.\nEs treballa en la renovació de Colorado. Álex López no seguirà\nAquest dijous el representant del centrecampista del Reus Àlex Colorado, i ex porter del Reus i del Futbol Club Barcelona, Vicenç Amigó ha presenciat l’entrenament dels homes d’Emili Vicente. Amigó s’ha reunit amb el president Llastarri, qui ha aprofitat per mostrar la seva disposició al representant del futbolista de renovar a Colorado per una temporada més.\nA més, fonts properes al club han aclarit a Canal Reus Televisió que la predisposició del davanter Àlex López és que el Reus surti beneficiat d’alguna manera de la seva marxa a final de temporada. tot i això han assegurat que Àlex López no renovarà el seu contracte i marxarà lliure a un altre conjunt a final de campanya.


Comfort Inn and Suites Orange - Montpelier Orange (VA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 11 allotjaments a Orange (VA).\n334 Caroline Street, Orange, Orange (VA), Estats Units, 22960 - Veure al mapa\nSituat a Orange, Comfort Inn and Suites Orange Montpelier Orange és el lloc perfecte per gaudir de Orange (VA) i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nComfort Inn and Suites Orange Montpelier Orange també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Orange (VA). Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nComfort Inn and Suites Orange Montpelier Orange té 70 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com servei de despertador, escriptori, telèfon, aparell de televisió, nevera. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Comfort Inn and Suites Orange Montpelier Orange és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Orange (VA).\nTots els tipus de viatgers (80) Parelles (38) Viatgers en solitari (17) Famílies amb infants petits (18) Famílies amb infants grans (5) Grups (3)


La cantant fa públic la tercera cançó d''El mal querer' després de 'Malamente' i 'Pienso en tu mirá'\n1 min. Barcelona 30/10/2018 17:58\nDesprés dels èxits massius de 'Malamente' i 'Pienso en tu mirá', Rosalía ha llançat aquesta tarda el tercer tema del seu pròxim disc, 'El mal querer', produït per El Guincho i que sortirà a la venda dijous.\n'Di mi nombre' és el capítol 8 d''El mal querer' i apareix titulat com a 'Èxtasis'. En aquest tema Rosalía fa servir com a base els 'tangos de la Repompa' de Màlaga i col·labora amb el prestigiós grup de flamenc Las Negris.\nEl videoclip, produït per Caviar, té una realització tan acurada com els dos anteriors, està inspirat en 'La maja vestida', de Francisco de Goya; i la cantant apareix vestida de blanc i balla en una immensa habitació barroca.\nEls dos videoclips de la cantant van ser obra de la productora Canada.\nRosalía anuncia el llançament del seu nou disc a les pantalles de Times Square


Apartment Cala Bona Mallorca Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl visitar Cala Bona, vosté es sentirà com a casa a Apartment Cala Bona, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Cala Bona, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Apartment Cala Bona sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Cala Bona és una elecció inteligents per a viatgers a Cala Bona, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nDescompte a Apartment Cala Bona


Les biblioteques valencianes guanyen 722.353 usuaris en 10 anys - Diari La Veu\nEscriba el número 753058\nEl 60,6% de la població valenciana assegura que ha llegit algun llibre en l'últim any. / DIARI LA VEU\nVALÈNCIA. El 60,6% de la població valenciana assegura que ha llegit algun llibre en l'últim any. Aquesta és una de les conclusions que s'extrauen de l'Anuari d'Estadístiques Culturals elaborat pel Ministeri de Cultura i Esport, que recull les principals dades de les indústries culturals de les diferents autonomies. Tot i que aquest informe revela que la ciutadania valenciana està a la cua en hàbits lectors respecte a altres autonomies, sembla que aquesta tendència comença a revertir-se.\nSegons les dades facilitades aquest dimarts per l'Institut Nacional d'Estadística (INE), les biblioteques valencianes han guanyat 722.353 usuaris en 10 anys. Així, mentre que l'any 2008 hi havia inscrites 1.470.678 persones, l'any 2018 va tancar amb 2.193.031 usuaris. Aquesta xifra suposa que el 44,33% de la ciutadania valenciana fa servir les biblioteques.\nLa major part dels socis de les biblioteques són persones adultes, tot i que la població infantil usuària també ha crescut. L'INE remarca que fa 10 anys 327.519 xiquets eren usuaris de biblioteques, mentre que en l'actualitat ho són 582.855.\nEncara que el nombre d'usuaris s'ha incrementat notablement, la quantitat de centres –de totes les tipologies– ha iniciat una tendència negativa. Així, segons l'INE, el 2008 hi havia 624 biblioteques al País Valencià, mentre que el 2018 la xifra es va reduir fins a les 594. Entre el 2016 i el 2018 en van desaparèixer 4.\nTipologia de les biblioteques valencianes\nLa majoria de les biblioteques que hi ha al País Valencià són públiques. Concretament, l'INE les xifra en 422. En són 8 més que el 2016, any en que va haver-hi un descens significatiu. De fet, el 2008 n'hi havia 420. La majoria d'elles, quasi el 70%, són de titularitat municipal. En segon lloc destaquen les autonòmiques, que suposen l'11% del total.\nOn més s'ha notat la minva és en el nombre de biblioteques especialitzades. Mentre que el 2008 hi havia 158, el 2018 la xifra es va reduir a 139. La principal conseqüència d'açò és la important reducció de plantilla de personal especialitzat en les biblioteques. L'any 2008 donaven feina a 160 experts, que s'hi van reduir a 60 el 2016, i s'ha tornat a incrementar lleugerament el 2018 fins a les 75 persones.\nEn total, al País Valencià treballen 1.757 persones a les biblioteques fent l'equivalència en jornades a temps complet. D'ells, 522 són bibliotecaris professionals. Tot i que el nombre de biblioteques s'ha reduït els darrers anys, el nombre de persones que treballen en plantilla sí que s'ha incrementat. Concretament, en 207 persones des del 2008.\nEscriba el número 554137


L’accessibilitat universal, un dret pendent\nA Espanya, el 77% dels edificis no han eliminat les barreres arquitectòniques d’accés als seus edificis. Això suposa que, d’un total de 9.814.785, només el 23% són accessibles – 2.257.400 edificis. S’ha de dir que d’aquest percentatge, només el 2% de les finques posseeixen un accés des del carrer al portal que compleixi amb els criteris d’accessibilitat universal, el que suposa 196.295 edificis.\nAl nostre país, la major part dels edificis han estat construïts entre els anys 1950 i 2001, quan es van edificar poc més del 70%, i només un 12% són habitatges que han estat construïts a partir de l’any 2002. I l’accessibilitat dels edificis construïts entre 1950 i 2001 és del 23%, i les dels construïts a partir de l’any 2002 és del 22%. De totes aquestes dades s’obté la conclusió de que una de les raons més importants per les que no s’ha procedit a la supressió de barreres arquitectòniques en un major nombre d’immobles és per la impossibilitat tècnica de realitzar les obres corresponents per les característiques del propi edifici.\nEl Reial Decret Legislatiu 1/2013 pel que s’aprova el Text Refós de la Llei General de Drets de les Persones amb Discapacitat i de la seva Inclusió Social estableix que, en els habitatges en règim de propietat horitzontal –comunitats de propietaris- s’haurien d’haver realitzat les obres necessàries per què les persones amb discapacitat puguin utilitzar elements comuns. Fonamentalment, les comunitats de propietaris haurien d’haver instal·lat rampes, ascensors o altres dispositius mecànics i electrònics que facilitin l’entrada i la sortida a l’immoble abans del 4 de desembre de 2017.\nLes diferents administracions públiques tenen establertes una sèrie de subvencions que s’han anat limitant en nombre i quantitat en els últims anys a causa de la crisi econòmica, el que ha dificultat considerablement que es realitzin les obres requerides per aconseguir l’accessibilitat universal. Malgrat això, podem dir que la major part de les comunitats de propietaris han realitzat obres d’accessibilitat amb mitjans propis –pels voltants d’un 78%-, a l’espera de rebre, posteriorment, l’import de les subvencions corresponents, per què aquestes només es donen una vegada realitzades les obres.\nPer Salvador Díez, president del Consejo General de Colegios de Administradores de Fincas –CGCAFE-, fa falta una major sensibilització social per què el dret a l’accessibilitat universal sigui un fet, i al mateix temps, s’ha de simplificar el panorama legal i fer lleis que es puguin complir. Els Administradors de Finques Col·legiats proposem, també, que les obres d’accessibilitat tinguin deduccions en l’Impost de Societats, l’IRPF, l’IVA i que l’import de les llicències d’obra sigui molt menor.\nTambé considera Salvador Díez que es podria establir un fons de liquiditat acumulatiu, que generaria rapidesa en la tramitació de les ajudes i un baix cost de gestió, per què considera que no seria una despesa, no generaria un dèficit en les administracions públiques, per què els recursos serien acumulatius, tornarien a l’Estat i servirien per finançar nous projectes.\nEls Administradors de Finques Col·legiats hem treballat per aconseguir que els immobles que administrem compleixin amb la normativa establerta sobre la supressió de les barreres arquitectòniques, i en aquelles comunitats de propietaris que no hagin realitzat aquesta supressió, la nostra recomanació és que la valorin, amb un informe tècnic, quina instal·lació o tipus d’obra és la més adequada per permetre l’accessibilitat a l’edifici i als seus elements comuns, i establir un pla econòmic i l’aprovació corresponent en junta de propietaris per poder realitzar l’obra o adaptació en qüestió.\nEls Col·legis d’Administradors de Finques posen a disposició dels ciutadans i de les comunitats de propietaris que no comptin amb un professional col·legiat, les seves assessories d’informació per què puguin realitzar consultes necessàries sobre com fer possible el dret a l’accessibilitat universal en els edificis.


Inici → Actualitat ferroviària → El Llevant fa fum i recorda que vol el tren\nEl Llevant fa fum i recorda que vol el tren\nPublicat: 11 / oct / 2011 | Actualitat ferroviària\nLa comarca de Llevant fa fum. I és que les declaracions del conseller de Mobilitat, Gabriel Company, sobre el futur de les obres del tren han tornat a encendre-hi els ànims. Si l’objectiu era llançar un missatge de tranquil·litat, el resultat ha estat ben bé el contrari. Tant la Plataforma pel tren de Llevant com els batles d’Artà, Capdepera, Son Servera i Sant Llorenç s’han mostrat decebuts i han tornat a fer pinya per recordar al Govern que allò que volen és el tren i que no acceptaran cap altra alternativa. Aquesta és la reacció a la manifestació del conseller feta diumenge, en què assegurava que, des del Govern, "no descarten ni tren ni vies verdes".\nLa plataforma es mostrava ahir contundent i expressava que "el conseller ens ha decebut profundament amb aquestes manifestacions. Quina barra! Això demostra a les clares que no volen el tren". Continuen dient que "ara no s’ha de decidir si fan el tren. Això ja està decidit. No és el moment de replantajar-se una obra. Ara és el moment d’acabar-la". Finalment, sentenciaven que "la referència a les vies verdes és un brindis al sol que demostra que ni ell ni cap assessor de la Conselleria s’han llegit el projecte que preveu un corredor de bicicletes al llarg de tota la via".\nEn el mateix sentit es manifestava el batle d’Artà, Jaume Alzamora (Independents). "L’única cosa que volem és que les obres es reprenguin i es faci complir d’una vegada el conveni ferroviari. No volem cap altra alternativa".\nPer la seva banda, Mateu Puigrós (GISC), batle de Sant Llorenç, comentava que "no és moment de despistar la gent anunciant vies verdes. Allò que han de fer és reunir els batles i explicar-los què volen. Que hi trobin una sortida digna. Si s’han d’ajornar una mica les obres, hi estam d’acord, però allò que volem és el tren".\nQui també es va mostrar molt indignat fou el batle de Son Servera, Josep Barrientos (PSOE), qui digué "això és un insult a la intel·ligència dels veïns. Són unes declaracions fetes per sortir del pas. Són una presa de pèl i demostren un cop més que el Govern no vol ni té intenció de fer aquest projecte". En el mateix sentit es pronunciava el batle de Capdepera, Rafel Fernández (PSOE): "S’ha de fer complir el conveni, remprendre les obres i que Foment pagui els doblers que es deuen".\nEls batles també coincideixen en el fet que les declaracions als mitjans de comunicació per part del conseller "suposen una manca de lleialtat institucional". Defensen que "no se’ns ha convocat a cap reunió i totes les decisions s’han fet a través dels mitjans de comunicació. Igual que quan es varen aturar". Tampoc no va caure gaire bé que Company digués que "les obres del tren no poden quedar així, és una vergonya". La plataforma deia que "al cap de dos mesos d’haver paralitzat les obres, sense dir ni pruna a cap dels batles afectats i deixant tota la ciutadania de la comarca amb la molèstia de les obres i l’interrogant de què volen fer, ara fa aquestes manifestacions". Per la seva banda, el batle de Manacor, Antoni Pastor (PP), sense voler entrar en polèmiques, defensà que la preferència sens dubte és la finalització de les obres del tren.


Agriturismo Rivoli Spoleto Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLocalita Uncinano 18, Spoleto City Center, Spoleto, Itàlia, 06049\nbasat en 120 comentaris "Pleasant and calm stay in an idyllic setting.\nEven though th..."\nSobre Agriturismo Rivoli\nAl visitar Spoleto, vosté es sentirà com a casa a Agriturismo Rivoli, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Agriturismo Rivoli asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, ventilador, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, equitació, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Agriturismo Rivoli.\nCal que informeu el Agriturismo Rivoli de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Del bacallà s'aprofita tot - Mercat l'Estrella de Gràcia\nDel bacallà s’aprofita tot\nDel bacallà se’n podrien escriure llibres i llibres, tant per la seva història com pel receptari extensíssim que existeix. Nosaltres al mercat tenim llibres amb potes, paradistes expertes que us en poden parlar amb propietat de producte i receptes i val la pena aprofitar-ho.\nEl darrer TUFASFOOD, i per celebrar la quaresma, el vam voler dedicar al bacallà i , en aquesta ocasió, la Sílvia de Bacallà Estrella va fer-nos la prèvia. Ens va parlar de com arriba el bacallà a la parada, ens en va mostrar la peça sencera i ens va explicar un munt de coses.\nVoleu saber-ne curiositats? Aquí en teniu algunes:\nEl bacallà quan es pesca, s’enlaira, es dessagna, s’obre per la meitat, es cobreix de sal i té un procés de curació de 3 mesos mínim,\nPer menjar-lo cal hidrata-lo i dessalar-lo, es necessiten 3 dies i 3 canvis d’aigua. per fer-lo comestible.\nParts del bacallà:\nVentresca, la més gelatinosa, perfecte per fer el pil-pil\nPart central, el llom. Ideal per fer amb patates, amb cigrons,…\nEl morro o superior, una part mot preuada.\nEl Rosari o filet , la part superior del morro, ideal per fer amb tomàquet\nLa cua, molt gelatinosa, antigament se’ls donava a les dones que acabaven de tenir un fill pel seu alt valor proteïc.\nLa tripa o bufeta natatòria que guisada uns encantarà\nPerò la cosa no acaba aquí, penseu que fins i tot se n’aprofita el fetge, la llengua, els ous, …vaja, TOT! I si no sabeu com cuinar-lo només cal que pregunteu, tant a Bacallà Estrella com a Peixos Rosa us en poden fer cinc cèntims.\nPer acabar i perquè comenceu a practicat us deixem una de les receptes del show-cooking, la brandada, una proposta de la Marta Codina.\n400 g ceba tendra\n400 g de bacallà dessalat (filet sense pell ni espines)\n7 fulls de gelatina (cua de peix)\nPreguntarem la bacallanera quantes vegades s’ha de canviar l’aigua del bacallà però, el normal, durant 24 hores abans, s’han de fer 3-4 canvis d’aigua. El dia de l’elaboració, deixem el bacallà a sobre de paper de cuina.\nPelem l’all i el laminem.\nPelem la ceba i la piquem.\nPosem la gelatina en aigua freda.\nEn una cassola, escalfem l’oli d’oliva amb l’all laminat i el bitxo.\nQuan l’all comenci a daurar-se, retirem el bitxo i afegirem la ceba tendra picada. La courem a foc suau, sense que agafi color.\nEn aquest punt posarem foc fort i afegirem el bacallà.\nUn cop el bacallà cuinat, abocarem la nata líquida i deixarem bullir el conjunt durant 5 minuts.\nAfegim la gelatina i remenem fins que es fongui.\nAmb la batedora elèctrica, ho batrem tot i ho deixarem refredar en una safata.\nHo guardem a la nevera tota la nit i, en el moment de servir, ho remenem fins que ens quedi una pasta suau, semblant a un paté.\nHo servim damunt de torradetes amb unes gotes d’oli d’all i julivert.\nTambé podem fer-ne croquetes o farcir uns pebrots del Piquillo.\nMercat l'Estrella2018-04-01T12:28:42+01:0008/03/2018|Actualitat, General|


La santa corrupció - El triangle\nDavid Rockefeller va morir la setmana passada. Segons els conspiranoics més conspicus, el seu setè cor havia viatjat des de Nova Zelanda. Ni llistes d’espera ni hòsties. Un cor maori, tendre i untuós que, finalment, no va servir per aturar la finitud. La nissaga Rockefeller és llegendària. L’avi, el primer de tots, formava part d’un escamot de facinerosos que la història oficial nord-americana defineix com a robber barons (barons lladregots) perquè van aixecar imponents imperis econòmics del no res seguint fil per randa aquella cèlebre màxima de Balzac: “Darrera de cada gran fortuna hi ha un delicte“. Això sí, els Rockefeller, Vanderbilt, Morgan, Carnegie, Gould… de principis del segle XX, un cop amassada la fortuna i ja crepusculars, es van dedicar a la filantropia: universitats, escoles i hospitals sorgirien arreu del país amb el finançament dels pròcers. Pobres, vídues i orfes podien descansar tranquils.\nAquesta figura del “milionari self-made-man sense escrúpols” s’inclou en l’imaginari popular americà i ha estat sempre força venerada pels liberals d’abans i d’avui. De fet, ocupa un lloc destacat en el santoral capitalista: l’heroi emprenedor que s’enfronta a les normatives, taxes, lleis, impostos i aranzels del Leviatan-Estat, i que, finalment, triomfant, reparteix les seves possessions entre els desposseïts, afligits i desheretats. Em ve al cap aquell grafiti aparegut al mur exterior d’una església a Quito: “Lindo crear miseria para luego abrazar pobres“.\nEl cel capitalista n’està ple d’aquests robber barons exemplars, paradigma d’una doctrina on el culte a la propietat, l’explotació de l’home, l’individualisme, el consumisme, l’especulació, l’èxit, la riquesa… són les oracions de cada dia. Fins i tot, ara bufen vents propicis per aquests fonamentalistes de l’economia. Mai abans, el món havia estat tan mal repartit i tan fotudament desigual.\nUn informe d’Oxfam presentat el passat gener revelava que les vuit persones més afortunades del món amassen tanta riquesa com pobresa acumulen els 3.600 milions de persones més pobres de l’escala. Mig món. Com és possible? Segons l’estudi, l’1% més ric del planeta “ja té més que l’altra 99%”. Revistes especialitzades com Fortune o Forbes aporten un component de pornografia sociològica quan publiquen periòdicament les llistes dels multimilionaris i així ens assabentem que Bill Gates disposa d’una riquesa calculada en 75.000 milions de dòlars; que Amancio Ortega, el d’Inditex, arriba als 67.000 milions de dòlars que equivalen, per fer-nos una lleugera idea, al PIB de l’Uruguai; o que el tercer de la llista, Warren Buffett, ha declarat que “en la pràctica”, paga menys impostos que qualsevol dels seus empleats, inclòs el personal de neteja. Ole, tu! Però per a ser equànimes –demagògicament equànimes- cal oferir un parell de perles del costat fosc: segons Oxfam, hi ha 3.000 milions de persones que malviuen amb dos dòlars i mig al dia. I aquesta altra d’UNICEF: cada dia moren 22.000 nens per causes derivades de la misèria. Cada dia.\nHi ha quelcom que grinyola en aquest món traïdor. Les normes del joc capitalista mai havien estat tan sospitosament esbiaixades com ara i els àrbitres i els controladors tan absents. La irrupció del capitalisme financer i les consegüents supressions de normes i regles que els governs han decretat per facilitar la sacrosanta lliure circulació del capital sense restriccions ha estat l’origen de la monumental corrupció que ens envolta. Una corrupció sistèmica i global, aristocràtica, de guant blanc i de paorosa impunitat.\nL’Informe d’Oxfam calcula que hi ha 7,6 bilions de dòlars dipositats en paradisos fiscals. Ai! els paradisos fiscals… Recordeu aquella cimera del G20 a Washington a finals del 2008 en què, solemnement, es va decidir acabar amb els paradisos fiscals i “refundar el capitalisme”? Fins i tot, va haver un simulacre de depuració de l’OCDE, que va proclamar, també solemnement, que la “llista negra” havia estat reduïda dràsticament. La veritat, però, és que l’evasió fiscal i el blanqueig de capitals actualment gaudeixen d’una salut de ferro i ja operen sense vergonya ni complexos. Segons Tax Justice Network (TJN), Suïssa, Hong Kong i Estats Units encapçalen el rànquing de campions de l’evasió fiscal. A més, el negoci de la corrupció té molt de futur: segons dades de l’FMI, cada any es blanquegen entre 600.000 milions i un bilió de dòlars. Entre 2001 i 2014 s’ha multiplicat per quatre la inversió a paradisos fiscals, com s’ha multiplicat per quatre el nombre d’empreses amb presència en aquests llogarets idíl·lics. De les 200 corporacions més grans del món, el 90% té instal·lat un xiringuito sota el sol.\nEl perjudici que ocasiona aquesta pràctica a les arques dels estats és immens i sorprèn la benevolència generalitzada. Els països en desenvolupament perden més de 100.000 milions de dòlars pels abusos fiscals de les multinacionals. A Itàlia, campiona d’Europa, l’evasió fiscal arriba als 226.000 milions de dòlars. Ben a prop, l’Estat espanyol. L’informe El frau espanyol durant la crisi, publicat per Gestha (sindicat de tècnics del ministeri d’Hisenda) i la universitat Rovira i Virgili revela que l’economia submergida –frau fiscal, pagament en negre…- podria superar els 250.000 milions d’euros, si fa no fa el 25% del PIB. I una dada inquietant de Gestha que demostra la impunitat d’aquestes pràctiques: “Més del 90% de l’evasió fiscal no va ser detectada el 2015“. Cal recordar que el 70% d’aquests delictes provenen dels grans patrimonis i les corporacions.\nEls Papers de Panamà, LuxLeaks –amb el seu capo Jean-Claude Juncker al capdavant- , SwisLeaks i la llista Falciani, BahamasLeaks, Barclays i la manipulació del LIBOR, els escàndols de les auditores –amb menció especial a Deloitte i Arthur Andersen-, la tirania de les agències de qualificació, el monumental rescat bancari… I ja en el capítol ibèric, les vergonyoses estafes que han protagonitzat els bancs a plena llum del dia. La llista no és, ni de bon tros, exhaustiva. Quedaria per mencionar, per exemple, el dilatat apartat delictiu derivat d’això que s’ha anomenat enginyeria financera. Al capdavall, és amb tot això amb qui la ciutadania s’ha de jugar els quartos. No hi ha color. La indefensió és abassegadora. Més encara. No fa un any encara que el Parlament europeu aprovava –liberals, conservadors i socialdemòcrates plegats- la directiva europea sobre la “protecció del secret comercial”. Ras i curt: una severa advertència a investigadors, periodistes, filtradors i ONG que pretenguin treure a la llum informació sensible d’utilitat pública.\nAixí no hi ha manera.\nPrevPer què, Carles?\nEl Raval es mobilitza en protesta contra el ‘matonisme’ immobiliari


L'ajuntament pren la decisió per evitar aglomeracions en un esdeveniment que cada any reuneix entre 60.000 i 90.000 persones\nEspinelves - Dilluns, 21/09/2020 - 10:57\nL’Ajuntament d’Espinelves ha decidit suspendre la tradicional Fira de l’Avet, que cada any se celebra a principis de desembre, a causa de la pandèmia de coronavirus. Així ho ha explicat l’alcalde, Joan Manel Claveria, que ha remarcat que el motiu és evitar les aglomeracions que es produeixen habitualment en aquesta fira. I és que de mitjana, el certamen rep entre 60.000 i 90.000 visitants, i en els dies punta poden arribar a concentrar-se 100.000 persones.\nL’alcalde Claveria ha remarcat que atesa la importantíssima afluència de visitants, «és impossible» controlar el nombre de persones ni l’aforament, i per tant tampoc es podria garantir el compliment de les mesures de prevenció ni les distàncies de seguretat.\nLa Fira de l’Avet d’Espinelves és una de les cites més importants del calendari nadalenc català. Es va crear el 1981 de la mà d’un grup de joves que pretenien recaptar fons per fer activitats per al poble. Aquest any, la cita havia de celebrar la seva 40a edició.\nEl certamen s’acostuma a celebrar de l’1 al 9 de desembre i tot i que majoritàriament està formada per parades d’avets nadalencs també hi ha llocs de productes artesanals com embotits, formatges i dolços.\nSalut preveu un fort augment del nombre d'aules confinades aquesta setmana\nTemes: Coronavirus a Catalunya Fires Nadal


SORTIDA A LA FÀBRICA DANONE - Escola Ramón y Cajal Barcelona\nDilluns 27 de gener , els nens i nenes de les classes de primer i segon de primària van anar a visitar la fàbrica Danone a Parets del Vallés. Un cop l’autocar ens va deixar a l’entrada de la fàbrica, en va venir a rebre la Carme, la nostra guia. Ens va portar fins a una sala on ens va explicar tot el que faríem . Vam veure uns vídeos on s’explicava com es feien els iogurts i quins eren els seus beneficis del seu consum per a la nostra salut.\nL’any 1919 es va fabricar el primer iogurt a Barcelona. El seu inventor li va voler posar el nom del seu fill, Daniel, i com que era el seu primogènit , també hi va afegir la paraula anglesa “one” que significa “primer”. I així va sorgir el nom de la marca Danone.\nDesprés de veure els vídeos, la Carme ens va donar bates i gorres que ens havíem de posar per entrar a visitar una part de la fàbrica, en concret la part final de la producció: l’etiquetatge. Ens hauria agradat poder veure el procés d’elaboració concret, però per motius de seguretat i higiene no va ser possible.\nTant bon punt vam acabar la visitar la Carme ens va acompanyar fins a una saleta on els alumnes van poder dibuixar i pintar etiquetes i també degustar productes de la marca Danone.\nQuan la visita va finalitzar el xofer de l’autocar ens va venir a buscar i vam anar al “Bosc de taules”, un parc molt bonic on vam poder dinar tots plegats i jugar a moltes coses. Quan ja gairebé era l’hora de marxar, ens vam apropar a un estany artificial que tenia un pont que el travessava de punta a punta. Quina sorpresa ens vam endur quan vam veure els ànecs i les tortugues nedant i fent la seva. I per finalitzar uns senyors molt amables ens van fer una exhibició de com fer navegar ,a tota velocitat, una barca teledirigida.\nVa ser un dia ple de sorpreses meravelloses!!!!!!


Michael Henssler: "Podem portar canvi amb infraestructures i feina"\nConvençut "Corea del Nord és l'últim punt salvatge del mapa mundial" Negoci "No tenim cap compromís polític [amb el règim]. Nosaltres hi anem a invertir perquè podem, i altres empreses no poden"\nS.V. 16/12/2012 00:00\nEl 2009 el grup empresarial egipci Orascom va reprendre la construcció de l'Hotel Ryugyong, un fantasma arquitectònic conegut com l'hotel de la malastrugança , un projecte concebut a finals dels 80 però aturat el 1993 per les penúries econòmiques. Fa poc Corea del Nord va demanar a la cadena alemanya d'hotels de luxe Kempinski que en portés la gestió. Michael Henssler, president de la divisió xinesa d'aquest grup, ens rep al primer Kempinski que va obrir a Pequín.\nQuè van pensar quan els va caure aquest projecte a les mans?\nLa nostra reacció va ser: "Quina idea més bona! Vinga, fem-ho". Totes les reaccions van ser positives, perquè és pioner. És una plataforma que potser algun dia farà que alguna cosa canviï en el sistema. Però no per la via política, sinó amb infraestructura i feina. És un repte emocionant.\nCorea del Nord té encara pocs vols i no pot absorbir gaire turisme. Hi ha negoci?\nBerlín també tenia un sol vol! [Riu.] Hi ha una intenció real d'incrementar el trànsit amb noves línies i es relaxarà la política de visats a la Xina. Com a destinació, no pateixo pel volum: és un país que desperta interès, és l'últim punt salvatge del mapa mundial, té paisatges bonics.\nEls nord-coreans són especials. Les negociacions han de ser difícils...\nNo especialment, però has de ser extremadament creatiu. Si calen proveïdors, no es pot simplement trucar a algú i que et porti cinc caixes del que sigui. Has de trobar maneres de fer-ho entrar. Passa el mateix amb els empleats. Diguem que els negocis no són els estudis prioritaris a les universitats nord-coreanes.\nPyongyang no té gaire oferta durant l'any. Com la pensen omplir?\nÉs el mateix que quan vam arribar a Rússia o a la Xina. Si mires Pyongyang amb els ulls del present, és cert que és un mercat difícil. Però no estem mirant el present, sinó el futur. Hi haurà canvis, i el primer que entri en el mercat se n'endurà la millor part i es posicionarà millor.\nEl Ryugyong té més de vint anys, és immens i té una estructura molt estranya. Com faran que funcioni?\nAquest és un dels principals reptes. És un hotel concebut de manera romàntica fa 25 anys. És una bogeria d'estructura, i hem hagut de replantejar tota la funcionalitat: electricitat, il·luminació, els pisos d'enllaç per als 70 ascensors... En un edifici piramidal com aquest realment necessites un enginyer egipci! [Riu.]\nL'hotel de la malastrugança . Un gran repte psicològic.\nHaurem d'afrontar aquesta percepció, i el temps ho dirà. Si hi penses, la Xina té ara mateix 25 o 30 projectes semblants, però ningú s'hi fixa. L'interès és ara en aquest país misteriós, la qual cosa confirma que devem estar fent alguna cosa bé.\n¿No els preocupa que se'ls associï amb un país acusat de vulnerar els drets humans?\nNo tenim cap compromís polític. Si hi anem és perquè podem, i altres empreses més compromeses amb determinats països no ho poden fer.\nSí, però, insisteixo: ¿no els preocupa l'opinió pública?\nÉs controvertit. Els que vulguin convertir-ho en un problema ho faran. Però, amb el temps, es farà més petit, perquè el país canviarà. Hem rebut comentaris de gent que ens deia que potser es replantejaria fer negocis amb nosaltres. Però algú ha d'entrar-hi, i preferim ser nosaltres.\nI les sancions? Ja estan preparats?\nJa ens passa al Pròxim Orient i l'Àfrica. El que fem és adaptar el nostre model i els càlculs de negoci, incloent aquest risc en el contracte.


López: El joc del creixement\nEl joc del creixement\nJugant a tenis s'aprèn que un bon partit requereix d'observació, estratègia, tàctica i habilitats\nper Oriol López Assessor d'empreses Barcelona. 03 de maig de 2019 13:00\n'Creix i prospera' és llibre d'Oriol López\nCal saber mirar la pilota i a un mateix, com deia un entrenador meu, per així conèixer-te millor i saber en cada moment què has fet, per poder-ho corregir seguidament. Per altra banda, una estratègia definida et permet saber si jugaràs a l'atac i fent la pista petita per a tu i llarga per al teu contrari o si, per contra, jugaràs més endarrere, fent que sigui el rival qui falli. En tercer lloc, cal que tinguis clar on vols colpejar la pilota, on et situes a cada moment i què faràs a la següent jugada, pel que la teva tàctica ha d'acompanyar a l'estratègia definida, per tenir èxit. I, finalment, per poder-ho fer possible, et calen habilitats compatibles amb l'estratègia i la tàctica triades.\nEscrivint el meu llibre Creix i prospera (Editorial Profit, 2019) vaig arribar a la conclusió que les empreses segueixen un patró molt similar, ja que també els hi cal: analitzar on són i què fan (observació); definir les seves prioritats (estratègia); passar a l'acció en conseqüència (tàctica); i, per últim, tenir clares les fortaleses (habilitats). I és així com recomano als meus clients que treballin quan volen créixer i prosperar o, el que és el mateix: accelerar els seus resultats, aportar valor i deixar llegat. Com? Fent que el creixement es converteixi en un hàbit, una rutina, que es desenvolupi de manera natural al teu negoci, a través dels següents passos:\n"Cal saber mirar la pilota i a un mateix, com deia un entrenador meu, per així conèixer-te millor i saber en cada moment què has fet, per poder-ho corregir seguidament"\nEn primer lloc, definint clarament l'objectiu que perseguim, ja sigui econòmic (passar dels dos als deu milions d'euros de facturació en els tres anys següents) o d'estil de vida (retirar-me d'aquí a cinc anys).\nEn segon lloc, triant bé els motors de l'èxit d'aquest objectiu, per a definir els que són prioritaris de cara a l'estratègia que perseguim. Entre d'altres, al meu llibre parlo de:\nSortir a guanyar i gaudir d'allò que fas, perquè quan fas allò que t'agrada, tot és més senzill.\nUn màrqueting basat a convertir-te en un actiu estratègic per als clients.\nUn equip executiu que construeixi i implementi l’estratègia de creixement de l’empresa\nUna anàlisi de la informació que vagi més enllà de la comptabilitat, i que controli aspectes comercials, operacionals i financers en temps real.\nUna oferta innovadora, que s'avanci al mercat, als competidors i als clients.\nProu estructura per a assumir el creixement que estàs buscant.\nUn equip compromès amb els objectius de l'empresa i els seus propis.\nUn ús de la tecnologia, pensat per augmentar la velocitat i la qualitat de tot allò que feu.\nUna successió clara per a totes les persones clau de l'empresa.\nUna mentalitat clarament proactiva, basada en la millora continuada i la presa de decisions.\nI, un cop triada la prioritat, és hora de jugar, passar a l'acció, en aquells motors que considerem prioritaris i, per fer-ho, el millor és definir plans a 90 dies, que són prou temps com per aconseguir resultats, però no massa, per a pemetre'ns guanyar focus i intensitat en el joc.\n"A les empreses els cal: analitzar on són i què fan (observació), definir les seves prioritats (estratègia), passar a l'acció en conseqüència (tàctica), i tenir clares les fortaleses (habilitats)"\nPer últim, com a part d'aquesta tàctica, hem d'avaluar quins recursos tenim i què ens caldria per millorar estils diferents, pel que caldrà avaluar acuradament els resultats obtinguts i les fortaleses que tenim.\nEl creixement és divertit perquè posa davant del mirall empreses i empresaris de diferents estils. Des d'aquells que desitgen créixer però tenen por de manifestar-ho, fins a aquells que ho diuen constantment però no semblen desitjar-ho, ja que no actuen en conseqüència. Normalment, ens trobem en un punt intermig que ens obliga a treballar aspectes estratègics i tàctics en diferents proporcions, i és per això que vaig escriure el llibre Creix i prospera, per a ajudar a les empreses a triar el seu joc i actuar en conseqüència.\nAtraure i retenir talent és un joc creat per tu\nLa revolució tecnològica: deixar de moure's com una gallina escapçada


Ràdio Palamós també als actes dels "25 anys de futbol en català"\nRàdio Palamós també als actes dels "25 anys de futbol en català"\nAvui es compleixen 25 anys de "futbol en català", i per aquest motiu al vespre, es fa una celebració a Bellaterra en un acte organitzat per Catalunya Ràdio, Ràdio Barcelona, i el pioner de les transmissions esportives en català, el periodista Joaquim Maria Puyal. La iniciativa consisteix en fer una fotografia a on s´apleguin al voltant del conegut periodista, els professionals que durant aquest temps han transmès partits en català de qualsevol modalitat esportiva.\nAmb aquest acte es pretèn mostrar l´important paper de la ràdio i les transmissions esportives pel desenvolupament de la llengua catalana i la ràdio en català. Ràdio Palamós també estarà representada a Bellaterra.\nLa nostra emissora ha contribuit a fomentar les transmissions esportives en el decurs d´aquests anys amb els partits del Palamós CF. El primer narrador va ser Lluís Frou, l´any 1986. Frou allunyat en l´actualitat dels micròfons recorda amb una especial il·lusió aquella etapa.\nPere Subirana i Martí Sansabrià han estat dos dels narradors que han viscut l´època més gloriosa de la història del Palamós a Segona A. Ambdós recorden també aquells moments, en els que van poder viatjar pels principals camps de l´Estat espanyol.\nParlant de transmissions esportives, hem de dir que aquest any no es faran els partits del Palamós CF en aquesta emissora. Els responsables de la programació, han anunciat que les transmissions no es podran fer per la impossibilitat de trobar el finançament econòmic per portar a terme la campanya.


Villa Denise Istanbul Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBirinci Cad. No:50 Arnavutköy, Besiktas, Istanbul, Turquia - Veure al mapa\nMés informació sobre Villa Denise\nConvenientment situat a Istanbul, Villa Denise és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Boğaziçi Üniversitesi, Küçüksu Kasrı, Club de Golf Istanbul.\nA Villa Denise, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, express check-in/check-out, aparcacotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Villa Denise és una selecció idònia per a la vostra estada a Istanbul.


Apartamentos Ágata La Manga del Mar Menor Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGran Via, km 8, Las Antillas, La Manga del Mar Menor, Espanya, 30380 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartamentos Ágata està situat idealment a La Manga del Mar Menor; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de La Manga del Mar Menor. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, visites turístiques, ascensor.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, banyera, rentadora per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior. Apartamentos Ágata és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a La Manga del Mar Menor.\nCal que informeu el Apartamentos Ágata de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (17) Parelles (3) Famílies amb infants petits (12) Famílies amb infants grans (2) Grups (1)


4 milions d'ulls vigilen la xarxa a la Xina - FÒRUM.ad\n4 milions d’ulls vigilen la xarxa a la Xina\nEl 21/10/13 11:37\nSegons les últimes informacions vingudes des de la Xina, podríem arribar a pensar que certes coses estan canviant en la nació asiàtica.\nDesprés de l’obertura tímida de les fronteres a través de Xangai, aquesta setmana el govern xinès ha donat una nova informació reveladora per via d’un dels seus diaris oficials més destacats, el The Beijing News. Segons resa la notícia, el govern d’inspiració comunista compta amb una xifra aproximada de 2 milions de treballadors que es dediquen a revisar i vigilar la xarxa.\nSón treballadors públics encarregats d’aquesta tasca que no tenen, segons diu el govern, implicació en el moment de censurar una pàgina online o tancar-la.\nD’altra banda el diari informa que un treballador, funcionari, que es dediqui a aquesta tasca, s’asseu davant d’un ordinador i com a única tasca, cada dia, intenta interceptar missatges. En casos com el de la xarxa social més destacada de la nació asiàtica, Wibo, amb 100 milions de missatges diaris podem fer un càlcul aproximatiu del volum de treball d’aquests funcionaris: 50 missatges a revisar en Wibo i els molts altres de pàgines web diferents.\nMalgrat que algú li podrà semblar que la confirmació del propi govern no té res de aperturista, hem de dir que és molt poc freqüent veure com una institució de poder confessa els seus sistemes de vigilar la llibertat dels ciutadans.\nNotícia Anterior: Ramon Plaus y Gerard de la Casa guanyadors en la Pujada a Marganell\nSegüent Notícia: El consum d’energia al setembre disminueix i manté els registres negatius dels darrers mesos


Jeanneau Sun Odyssey 410 - Vela Nómada\nLa navegació mai havia estat tan agradable en un veler de 41 peus. El model és particularment segur gràcies a les bandes de coberta sense obstruccions, la baixa posició de la botavara al màstil i els winches centralitzats que es poden controlar des de la cabina.\nAutèntica invitació a el benestar i la comoditat, el Sun Odyssey 410 reprèn els estàndards de la gamma i ofereix una nova visió de la vida a bord. El disseny interior revela un potencial impressionant per a un veler d’aquest eslora. Un saló càlid i una gran zona d’estar convida a la convivència.\nSup. vèlica 77 m2\nZona de navegació alta mar\nDescobreixi Més Velers\nCatamarà Ginesta del 2017 i 11,73m d’eslora. Amb 4 cabines dobles, menjador convertible en llit doble i 4 banys.\nVeler Tornafort del 2019 i 13,94m d’eslora. Amb 4 cabines dobles, menjador convertible en llit doble i 2 banys.\nVeler Arestui de l’any 2021 i 13m d’eslora. Amb 4 cabines dobles, menjador convertible en llit doble i amb 2 banys.\nVeler Comanegra del 2016 i 12,76m d’eslora. Amb 3 cabines dobles, menjador convertible en llit doble i 2 banys.\nVeler Tristaina del 2012 i 11,48m d’eslora. Amb 3 cabines dobles, menjador convertible en llit doble i 1 bany.\nVeler Taga de l’any 2014 i 10 m d’eslora. Amb 2 cabines dobles, menjador amb dos llits i amb 1 bany.