Pic de la Dona i Bastiments -hivernal- ~ Òrrius Team Òrrius Team: Pic de la Dona i Bastiments -hivernal-\nAlta Muntanya-Catalunya- , Bastiments , Coll de la Geganta , Coll de la Marrana , Pic de la Dona , Portella de Mentet , Raquetes , Vallter 2000 »\nAndreu Ma dimecres, 2 de maig de 2018\nAquest any la metereologia ha estat molt generosa amb la neu, ha nevat molt i amb molta qüantitat arreu de Catalunya, el fet és que som a finals d'abril i encara hi ha un bon gruix del mantell blanc a tot el Pirineu.\nAquesta vegada visitarem, al Pirineu oriental català, les muntanyes d'Ulldeter, una contrada molt coneguda pels muntanyencs i excursionistes de casa. Coronarem els cims del pic de la Dona i Bastiments amb una clàssica circular coneguda com l'"Olla d'Ulldeter o del Ter", però en aquesta ocasió serà mitja circular de l'olla.\nVista del Balandrau i la coma de Fresers des del Bastiments.\nDistància:.................................................................... aprox. 9.50 km.\nObservacions:......................................................... Consultar l'estat de la neu i sobretot la meteo. Amb bon temps i la neu ben assentada aquesta ruta no presenta cap dificultat, a tenir en compte però la pujada N-E (esquena d'ase) al Bastiments i la baixada del mateix cim per la vessant sud fins al coll de la Marrana. També hem d'estar alerta en la baixada pel coll de la Marrana al circ de Morens (Vallter). Clica aquí per consultar l'experiència d'uns amics a la mateixa zona i en condicions adverses\nDeixem el cotxe a dalt de tot de l'aparcament de l'estació d'esquí de Vallter 2000, és el millor lloc per completar aquesta circular trepitjant neu gairebé en la totalitat de la ruta (excepte al mateix pàrquing).\nEn la foto superior localitzem el torrent que ens portarà a la portella de Mentet.\nPugem una mica amunt i ens possem les raquetes de neu. Si que és veritat que podem progressar sense elles, però nosaltres volem caminar i trepitjar amb seguretat.\nDes de l'aparcament fins a la portella de Mentet són aprox. uns 250 m de desnivell, amb neu es fan bé i sense dificultat.\nPassat els primers 100 m deixem enrere l'arbreda de pins.\nA 200 m ja no tenim res de vegetació.\nArribem a la portella de Mentet. Passada la senyal vertical entrem en territori de França i trepijariem la reserva natural de Mentet.\nA la dreta l'indicador fronterer 511, i al fons, a la llunyanía, veiem el pic del Canigó.\nDes del coll tenim una bona vista d'algunes de les muntanyes d'Ulldeter.\nEn vermell l'itinerari que hem de seguir en aquest punt.\nDesprés de moltes fotos enfilem les pendents en direcció (N-O) al pic de la Dona.\nPer arribar al pic de la Dona, haurem de superar uns 300 m de desnivell. Les pendents, però, són bastant suaus i amb les raquetes i pals n'hi ha prou per coronar el cim.\nLa última pendent sembla més dreta, però no és així.\nUna mirada enrere abans d'arribar al cim.\nArribem al pic de la Dona de 2.702 m (segons ICGC), un cim ample i arrodonit que gaudeix d'excepcionals vistes.\nLa punta cimera coincideix amb un paravent o vivac de pedres.\nSelfie al pic de la Dona.\nVistes panoràmiques des del pic de la Dona:\nEn altres sortides, per aquestes contrades, no vam poder deixar de fer gravacions en video des del cimall del pic.\nI també moltes fotografies per composar una vista panoràmica.\nClica aquí per veure la foto més gran.\nReprenem el camí en direcció al Bastiments (Est). Des del pic fins al coll de la Geganta hi ha uns 1600 m de llargada i un desnivell en negatiu d'aproximadament 100 m.\nEn el camí hem passat per altres puntes cimeres com el "Puig d'Ombriaga, però només ens aturem quan passem per la collada de la "Geganta".\nEl Coll de la Geganta separa la "coma de Morens" (Ripollès) de la "coma de Bacivers" (Conflent) i facilita l'ascensió al cim del Bastiments per la coneguda carena "Esquena d'Ase".\nVista del coll de la Geganta.\nEn vermell l'itinerari de pujada al Bastiments.\nPer les fotos ja podem veure que la metereologia i la visibilitat són bones, així que la pujada al Bastiments per l'anomenada "Esquena d'Ase", no ens ha de preocupar massa.\nAbans d'enfilar la carena amunt decidim de canviar les raquetes pels grampons, ho fem en el rocam de la foto superior.\nLa pujada per la carena és dreta i continuada, amb més de 250 m de desnivell positiu, però en aquest moment es pot fer sense cap dificultat afegida (bon temps i condicions de la neu òptimes).\nSi vulguessim podriem remuntar la pendent sense grampons ni raquetes.\nAmb els grampons anem més lleugers i segurs.\nUna mirada enrere mentres pugem, amb el coll de la Geganta i el pic de la Dona al fons.\nEn aquests moments la neu té una textura consistent, poc humida i gens glaçada, bona per caminar sobre raquetes, grampons i esquís.\nEns anem acostant a la creu del Bastiments.\nEl Bastiments (conegut com el pic Geant pels francesos) té una cresta cimera allargada, d'uns 250-300 m de longitud, i que segueix la divisòria fronterera.\nPrimer trobarem la creu de ferro, que va ser instal·lada el 1994 pel grup excursionista GEiEG, per celebrar el seu 75è aniversari.\nDes de la creu encara veiem l'aparcament de Vallter a la llunyania.\nUna selfie a la creu del Bastiments.\nLa creu no és la punta cimera del Bastiments, haurem de desplaçar-nos 100 m a l'oest per trobar el vèrtex geodèsic del Bastiments.\nUna foto del "piolet del Bastiments" des del vèrtex geodèsic.\nTambé des del vèrtex geodèsic tenim una vista excepcional de la "coma del Fresers".\nContinuem per la carena en direcció a ponent (oest), fins a trobar, a 180 m del vèrtex, el "piolet del Bastiments". Aquest piolet metàl·lic va ser col·locat el 1985 pel CMM, per celebrar el 50è aniversari.\nSelfie des del piolet del Bastiments.\nVista oest de les muntanyes de Núria.\nVista est des del piolet del Bastiments.\nVistes panoràmiques des del pic del Bastiments:\nPer agafar la fotografia de tot el circ del Ter, i la ruta que hem utilitzat en aquesta excursió, vaig haber de baixar uns metres de la creu. El resultat és aquesta foto que mostra l'itinerari circular per coronar les dues muntanyes de la resenya.\nEn vermell l'itinerari de la sortida.\nAl baixar uns metres de la creu hem d'agafar el llom pedregós més oriental (el més utilitzat és el occidental). També podiem pujar per baixar pel llom pedregós més occidental, però no ho vam fer. En la baixada ens acostavem el màxim possible a les roques per assegurar el descens.\nEncara que no és el camí habitual de pujada i baixada del Bastiments, es pot utilitzar com alternativa, tant a l'hivern com a l'estiu.\nMentres baixem amb tranquilitat, anem observant el moviment dels esquiadors i altres raquetistes, i la ruta que utilitzen per desgrimpar pel coll de Marrana.\nEn vermell l'itinerari utilitzat.\nA l'hivern s'utilitza una ruta diferent per transitar (tant de pujada com de baixada) pel coll de la Marrana. L'acumulació de neu i la forta inclinació de la pendent fa complicat passar pel camí que s'utilitza a l'estiu, per això s'agafa la pendent propera al Gra de Fajol què és més practicable i no se sol formar cornises de neu a la part superior.\nFoto superior des del coll de la Geganta.\nCom que ja sabem per on baixar, d'altres vegades, i perque hem observat com davallaven els esquiadors, hem anat directes a la pendent.\nDes de que ens hem possat els grampons en la pujada al Bastiments, que no ens els hem tret i hem caminat amb ells, també els utilitzarem per baixar pel coll de la Marrana.\nAnem baixant, i ja som a mitja pendent.\nAixí que la pendent es suavitza, ens canviem els grampons per les raquetes. La neu sembla més tova i amb raquetes no ens enfonsem.\nUna vegada per la coma de Morens hem de vigilar en no desorientar-nos i agafar una traça equivocada. Nosaltres hem de dirigir-nos recte i anar a buscar una pista d'esquí que potser podem visualitzar-la en la llunyania.\nHi han moltes traces d'esquís i raquetes que giren a la dreta per anar a buscar el refugi d'Ulldeter i després arribar al pàrquing inferior de Vallter 2000, nosaltres no.\nPracticament caminarem en línia recta i per una zona bastant plana. En poca estona trobarem una pista d'esquí i que ens portarà fins als aparcaments superiors de Vallter 2000, on tenim el cotxe.\nJa hem trobat una pista d'esquí, i la farem servir per baixar.\nTambé hem d'evitar no desorientar-nos al agafar la pista que ens portarà directa a l'aparcament. Si tenim algún dubte, sempre és millor d'agafar la pista de més a l'esquerra (nord).\nJa veiem l'aparcament on tenim el cotxe.\nAra les pistes de l'estació d'esquí són tancades (per tancament de temporada), però en plena activitat hauriem d'anar en compte amb els esquiadors que baixen per elles. Normalment els responsables et demanen que transitis pels costats de les pistes, per no malmetre la uniformitat de la neu que utilitzen els esquiadors i no entorpir-los en el descens\nLa perspectiva de l'imatge (superior) ens fa creure que el pàrquing és molt a prop. Per fer la foto s'ha utilitzat un teleobjectiu.\nArribem al final de pista i comencem a trepitjar l'asfalt que ens portarà a l'aparcament.\nMireu el gruix de neu que encara hi ha als voltants de les instal·lacions de Vallter 2000.\nSortida abril del 2018.


Camp de Túria archivos - Pàgina 125 de 301 - Noticias CAMP DE TURIA\nActuacions de neteja a Benissanó per a mantenir el municipi net\nAtenent les sugerències i demandes dels veïns de Benissanó, l’Ajuntament de la localitat està portant a terme diverses actuacions de neteja i adecentament de la via pública. Tant la brigada de manteniment com l’empresa de jardineria municipals estan sent les encarregades de realitzar aquesta tasca. Les actuacions s’estan executant en les inmediacions de la localitat,…\n14 novembre, 2016 Deja un comentarioBenissanó, Camp de TúriaBy redaccion\nLa voluntaria de la residència de Sant Antoni de Benagéber Pilar Soler és guardonada pel seu treball\n(E.P.) L’associació de Centres de Dia i Residències del Sector Solidari (Lares CV) ha distingit a la voluntària Pilar Soler pels seus 38 anys de servei desinteressat a la residència per a gent gran de Sant Antoni de Benagéber i a Elia Bonmatí per una trajectòria de 29 anys també com a voluntària al centre…\n14 novembre, 2016 Deja un comentarioCamp de Túria, San Antonio de BenagéberBy redaccion\nNàquera destina prop de 15.000 euros per a les Ajudes Socials d’Emergència\nLa regidoria de Benestar Social de Nàquera ha realitzat un balanç del programa d’Ajudes d’Emergència 2016. La finalitat és cobrir necessitats específiques de caràcter bàsic i urgent dels veïns que no cobrixen assistències d’altres organismes. En este sentit, l’Ajuntament ha gastat fins ara prop de 15.000 euros en l’exercici 2016, amb el qual ha atès…\n14 novembre, 2016 Deja un comentarioCamp de Túria, NáqueraBy redaccion\nEl carrer José Alegre Rubio de l’Eliana es converteix en una via de sentit únic\nJa està en funcionament el sentit únic del carrer José Alegre Rubio de l’Eliana. Fonts municipals han assegurat que “esta actuació millorarà el tràfic rodat de la zona, facil•litant la incorporació de vehicles des de les vies perpendiculars i evitant els embossos que es produïxen al aparcar vehicles als dos costats del carre”. També es…\n14 novembre, 2016 Deja un comentarioCamp de Túria, L'ElianaBy redaccion\nLa carabassa, principal protagonista a Bétera de la Fira Anual dels aliments de la tardor\nLa carabassa va ser la principal protagonista de la vesprada-nit del dissabte a l’Ateneu de Bétera. L’Espai Civic i Cultural acollia la seua tradicional fira anual entorn a aquest aliment i a altres de la tardor. Al voltant de les 20:00 hores, un bon nombre de veïns s’apropaven a ser testimonis d’aquest esdeveniment on es…\n14 novembre, 2016 Deja un comentarioBétera, Camp de TúriaBy redaccion\nBétera participa en la I Marxa contra la Violència Masclista\nBétera va participar aquest diumenge en la I Marxa contra la Violència Masclista que es va celebrar a la ciutat de València. Per a l’ocassió, la Regidoria de la Dona i Igualtat va preparar un autobús per a qui vullguera participar en la iniciativa. Centenars de ciutadans de diverses localitats valencianes es van congregar en…\nRiba-roja crea 8 consells municipals per a canalitzar la participació de les 100 associacions\nEl ple de l’Ajuntament de Riba-roja de Túria ha aprovat la creació de 8 consells sectorials que permetran la participació de les 100 associacions de la localitat en els assumptes públics. La creació dels denominats “consells” va comptar amb el respatler unànime de tots els partits polítics, excepte en el “consell” de la Infància en…\n14 novembre, 2016 Deja un comentarioCamp de Túria, Riba-roja de TúriaBy redaccion\nEls escolars de Riba-roja realitzent un taller de salvament\nLa Federació de Salvament i Socorrisme de la Comunitat Valenciana va estar, aquesta setmana passada al col·legi públic Cervantes de Riba-roja de Túria realitzant tallers de SVB (Suport Vital Bàsic) i salvament per als cursos de cinqué i sisé, amb exercicis teòrics i pràctics. Aquest taller s’ha portat a terme dins la “Setmana Saludable” que…\nBétera realitza un curs de manipulador d’aliments aquest dijous per al Món de l’hostaleria\nL’Ajuntament de Bétera a través de l’Agència d’Ocupació i Desenvolupament Local, ofereix poder realitzar el curs de manipulador d’Aliments el proper dijous, 17 de novembre, en l’edifici municipal casa Nebot, carrer Estació, 5. El curs de tindrà una durada de tres hores, amb horari de 18.00 a 21.00 hores. Aquesta formació capacita per a optar a…\nEls xiquets refugiats a Llíria durant la Guerra Civil reben un emotiu homenatge\nAquest cap de setmana, Llíria va viure moments molt intensos i carregats d’emocions. Al voltant del migdia del dissabte va començar un acte on es va fer una ullada al passat i recordar una època difícil per a molts, el quals van trobar refugi al poble edetà que els va acollir com a un veí…\n14 novembre, 2016 Deja un comentarioCamp de Túria, LlíriaBy redaccion


COM ARRIBAR A EL FOMENT? - El Foment\nCOM ARRIBAR A EL FOMENT?\nSi és la primera vegada que veniu tingueu present els següents consells per a planificar la visita i tenir-ho tot previst, especialment si veniu a participar en alguna activitat (ponents, músics, etc).\nA peu / en bus / en taxi / en bici / accés amb vehicle\nGirona és una ciutat relativament petita que permet anar a tot arreu a peu. La millor recomanació per arribar al Foment és que us hi acosteu caminant, ja sigui per fer salut, per gaudir de la ciutat, per estalviar-vos temps, diners i maldecaps cercant i pagant aparcaments, i per ajudar a no contaminar ni acústica, ni atmosfèricament l’entorn.\nEl Foment és molt a prop de les emblemàtiques cases del riu Onyar, i dels ponts de Pedra i pont de ferro de les Peixateries Velles, i a 5 minuts de la Catedral o la basílica de Sant Feliu, sempre amb una agradable passejada.\nSi sou lluny del centre històric, consulteu els horaris de les línies d'autobusos interurbans (Girona no disposa de servei d'autobusos nocturn, ni de metro).\nLa parada de bus més propera al Foment és la de la Línia 11 a la plaça del Vi.\nTambé hi ha servei de taxi, que podeu sol·licitar per telèfon al 972 222 323 o a les parades habituals de l'estació del tren, de davant de Correus, o del carrer de Joan Maragall, al costat de l'edifici de la Generalitat.\nHi ha taxis especialment adaptats per a persones amb mobilitat reduïda.\nGirona també disposa, cada vegada més, d’una xarxa de carrils bici per moure’s còmodament amb bicicleta.\nPodeu desplaçar-vos al Foment en bicicleta però, quan feu els últims trams, cal que tingueu present que, o bé són vies compartides amb altres vehicles, o bé són carrers estrets i amb prioritat per als vianants, per la qual cosa cal que no correu i aneu amb molta precaució i respecte per tothom, si cal, caminant amb la bicicleta al costat.\nSi veniu en bicicleta particular, la podeu deixar (ben estacada, perquè desapareixen amb molta facilitat) a l’aparcament de bicicletes que hi ha a la plaça dels Mercaders.\nTingueu present també la Girocleta, que és un servei públic d’ús compartit de bicicletes, que disposa d’aparcaments propers a la plaça de Catalunya i la rambla Ramon Folch.\nSi voleu arribar fins a la plaça del Vi en cotxe, per acostar o venir a recollir algú a El Foment (algun fill que participa de les activitats, alguna persona gran, etc), heu de tenir present que l'accés de vehicles al centre històric està restringit a tres vegades durant un trimestre natural. Podeu consultar la normativa referent a l’accés aquí. El control fotogràfic de matrícules es fa mitjançant càmeres que hi ha a l'entrada de la Plaça Catalunya. Només es permet l'accés lliure als vehicles autoritzats de residents del Barri Vell amb distintiu, i la càrrega i descàrrega per a proveïdors està permesa els dies laborables al matí, de 7 a 12.


La Fontaine Apartments Kandia Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKandia, Kandia, Kandia, Grècia, 21100 - Veure al mapa\nMés informació sobre La Fontaine Apartments\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Kandia, La Fontaine Apartments és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLa Fontaine Apartments ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, àrea de TV/saló compartit són només algunes de les comoditats que fan que La Fontaine Apartments sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, balcó/terrassa, insonorització, ventilador, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. La Fontaine Apartments és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Kandia.\nTots els tipus de viatgers (28) Parelles (11) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (9) Famílies amb infants grans (3) Grups (4)


Esperes de 6 hores a Urgències pels casos més lleus\nEl director assistencial reconeix que falten metges al servei i que hi ha "estrès" en la plantilla\nEl director assistencial del SAAS, Joan Martínez Benazet, ha comparegut avui per explicar la situació a Urgències i ha reconegut que falten facultatius i que això està provocant que el temps d'espera per als casos de menys complexitat estigui entre les quatre i les sis hores. Ha exposat que la falta de personal crea "estrès en la plantilla" perquè tot i que el nombre d'infermeres és el correcte per al servei el ritme de treball dels metges acaba afectant al servei.\nMartínez Benazet ha assenyalat que ara estan cobertes 18 de les 28 places de facultatius que hi hauria d'haver i\nEncara recordo quan van treure l'horari de 24 h a urgencies..., i quan es criticava al diari el gasto del SAAS, també recordo a Bombers units per que no toquessin el seu horari i planning, i per acabar recordo que DA va ser el que van votar molts ciutadans... si és queeee no aprenem!!\n#4 tractament parcial\nEstà molt be contractar personal si en manca, però ens hem preguntat per què hi ha tanta rotació de personal?El tractament exitós es el que segueix a un correcte diagnòstic. Segons la carta publicada a la premsa per el personal d' urgencies,s'apuntava clarament a l' actitut del cap del servei. De fet els usuaris hem pogut constatar com gent de molta valua ha marxat cremada.Potser que tambè tractem de posar solucions per aquesta banda.\nTant de Bo això faci que els caps que porten al càrrec de manera vitalicia deixin d'estar enquistats. Càrregs temporal Maxim de cinc anys i per merits!! Prou amiguismes i responsables que ningú SAP quines competencias tenen\nEl Saas s'ha convertit en un vedat privat de caça, on els diners públics serveix per afavorir interessos personals, qui controla aquest festival?\n#1 Recursos mal utilitzats\nL'Hospital té molts recursos i sobretot diners, el problema és que estan mal utilitzats, se'n van tots cap als metges, caps d'àrea, directius i amics. Díficil però canviar un sistema al qual molts s'hi han ancorat, però no fer-ho ens costarà la salut.


Roda de premsa a Sueca per al V Open d'Escacs | FECV - Part 12\nTagged 2019, Circuit Copa Campions, Comunitat Valenciana, torneig escacs, torneig escacs España, torneig escacs Valencia\nAquesta Política de Cookies és part integrant de l’Avís Legal i la Política de Privacitat de Federació d’Escacs de la Comunitat Valenciana. L’accés i la navegació en el lloc, o l’ús dels serveis d’aquest, impliquen l’acceptació de les Condicions Generals establides en el nostre Avís Legal (i per tant de la Política de Privacitat i Política de Cookies). Per favor, llig-les atentament.\nLes cookies són arxius que contenen xicotetes quantitats d’informació que es descarreguen en el dispositiu de l’usuari que s’utilitza quan visites un lloc web. La seua finalitat principal és reconéixer a l’usuari cada vegada que accedeix a www.facv.org ens permet, a més, millorar la qualitat i la usabilitat de la nostra web.\nLes cookies són essencials per al funcionament d’Internet; no poden danyar l’equip/dispositiu de l’usuari i, si es troben activades en la configuració del teu navegador, ens ajuden a identificar i resoldre possibles errors de funcionament de www.facv.org.\nCookies Persistents o Permanents: S’emmagatzemen en el disc dur del dispositiu i la nostra web les llig cada vegada que realitzes una nova visita a www.facv.org; posseeix una data de caducitat o expiació determinada, complida la qual la *cookie deixa de funcionar. Ens permeten identificar les teues accions i preferències; analitzar les visites i ens ajuden a comprendre com arriben els usuaris a la nostra pàgina i millorar els nostres serveis.\nCookies de Funcionalitat: Permeten a www.facv.org recordar decisions adoptades per l’usuari, com el seu *login o identificador.\nLa informació d’aquestes cookies recullen es *anonimiza (és a dir, no conté ni el teu nom, direcció, o altres dades).\nCookies de Tercers. Les cookies de tercers són les cookies que instal·la un lloc web que no és el que estàs visitant; per exemple, les usades per xarxes socials (com Facebook) o per complements externs de contingut (com Google *Maps). A més, algunes empreses de publicitat usen aquest tipus d’arxius per a realitzar un seguiment de les teues visites en cada lloc en el qual s’anuncien.\nÚs de Cookies per part de www.faev.org\nMitjançant l’accés a www.facv.org, acceptes de manera expressa que puguem usar aquest tipus de cookies en els teus dispositius. Si desactives les cookies, pot ser que la teua navegació per www.facv.org no siga òptima i algunes de les utilitats que disposa www.facv.org no funcionen correctament.\nEl lloc utilitza el servei Google Analytics, que és prestat per Google, Inc., entitat l’oficina principal de la qual està en 1600 Amphitheatre Parkway, Mountain View (Califòrnia), CA 94043, els Estats Units (“Google”).\nS’usa per a limitar el percentatge de sol·licituds.\nNo s’usa en ga.js. Es configura per a interactuar amb urchin.js. Anteriorment, aquesta cookie actuava juntament amb la cookie __utmb per a determinar si l’usuari estava en una nova sessió o visita.\nS’usa per a emmagatzemar dades de variables personalitzades de visitant. Aquesta cookie es crea quan un programador usa el mètode _setCustomVar amb una variable personalitzada de visitant. També s’usava per al mètode _setVar retirat. La cookie s’actualitza cada vegada que s’envien dades a Google Analytics.\nConfiguració de l’usuari per a evitar Cookies.\nDes de www.facv.org i en compliment de la normativa legal vigent, posem a la teua disposició la informació que et permeta configurar el teu navegador/navegadors d’Internet per a mantindre la teua privacitat i seguretat en relació a les cookies. Per això, et facilitem la informació i enllaços als situats de suport oficials dels principals navegadors perquè pugues decidir si desitges o no acceptar l’ús de cookies.\na) Si utilitzes Microsoft Internet Explorer, en l’opció de menú Eines > Opcions d’Internet > Privacitat > Configuració. Per a saber més visita https://support.microsoft.com/es-es/help/17442/windows-internet-explorer-delete-manage-cookies\nb) Si utilitzes Firefox, en l’opció de menú Eines > Opcions > Privacitat > Cookies. Per a saber més visita\nc) Si utilitzes Chrome, en la secció d’Opcions > Opcions avançades > Privacitat. Per a saber més http://support.google.com/chrome/bin/answer.py?hl=es&answer=95647\nd) Si utilitzes Opera, en l’opció de Seguretat i Privacitat, podràs configurar el navegador. Per a saber més visita\ne) Si utilitzes Safari, en l’opció Preferències > Seguretat o Privacitat, podràs configurar Navegador. Per a saber mes visita:\nOficina @ Web\nAnar Inscripcions a tornejos\nAnar Sol·licitud Circuit\nAnar Sol·licitud avaluació ELO y Certificats\nAnar Sol·licitud arbitratge torneig\nAnar Aparéixer cens públic entrenadors\nAnar Sol·licitud sede adaptada\nAnar Aplicació gestió clubs\nAnar Inscripcions Jocs Esportius\nInstruccions per a inscripcions a tornejos:\nAbans d’emplenar-ho, tinga preparat en PDF o en JPG la còpia del resguard del pagament per a adjuntar.\nSeleccione el torneig (“Inscriure’m”)\nSeleccione la quota de la seua inscripció (si només hi ha una, donar al boton inscriure’m per a següent pas)\nIdentifique’s amb el seu codi FIDE o amb el seu NIF (lletra en majúscula). En punxar en el camp no utilitzat es carregaran les seues dades.\nSeleccione l’arxiu del resguard i adjunte’l (“pujar arxiu”)\nEn observacions pot enviar-nos un missatge adjunt.\nEn la pantalla inicial o llista de tornejos, seleccionant veure inscrits pot comprovar el seu estat. “Preinscrit” està pendent de revisió la informació facilitada i “Inscrit” està tot confirmat.\nIMPORTANT (a): si accedeix des d’un mòbil i fa zoom és possible que les finestres emergents de pujar arxiu o de missatges no les veja si no torna a reduir el zoom.\nIMPORTANT (b): use els botons que ofereix l’aplicació i no utilitze els del navegador (no avançar no retrocedir)\nQualsevol incidència contacten per email o telèfon amb la FACV. L’aplicació és nova i els agrairem ens comuniquen les incidències i suggeriments oportuns.\nNota: Els formularis de “sol·licitud arbitratges”, “cens públic d’entrenadors” i “llistat de clubs amb ensenyament” són exclusius per als membres de l’estament citat, és a dir, amb llicència en vigor l’any en curs.


Felip Puig: 'Les càrregues de la UdG van ser necessàries per garantir la seguretat' - El Gerió Digital\nInterior diu que els agents van demanar de forma "reiterada" als manifestants que no creuessin el cordó policial però no els van fer cas\nDimarts, 27 de març de 2012 16:01h\nUn moment de les càrregues policials que hi va haver a la facultat de Lletres de la UdG (arxiu)\nFelip Puig respon amb detall la pregunta parlamentària presentada pel grup d'ERC on demanaven quines previsions havia fet la conselleria per evitar incidents durant l'acte de commemoració del vintè aniversari de la Universitat de Girona (UdG). El conseller explica que el Govern preveia que diferents col·lectius poguessin aprofitar l'acte per expressar públicament "les seves opinions i interessos".\n"Atesa l'envergadura del propi esdeveniment i de les persones convidades", continua l'explicació del conseller, "el dispositiu de seguretat va incloure la intervenció d'efectius policials d'altres comissaries de la regió, així com efectius d'ordre públic i d'agents de paisà". Els Mossos d'Esquadra van fer un cordó amb tanques metàl·liques protegides per agents per bloquejar el pas a la plaça Sant Domènec i garantir l'accés dels convidats a l'acte.\nSegons Puig, els Mossos d'Esquadra es van posar en contacte en diverses ocasions amb el rectorat de la UdG per elaborar el dispositiu i també van mantenir el contacte abans, durant i amb posterioritat als incidents. Pel que fa als estudiants que van organitzar la mobilització, el conseller destaca que la concentració no va ser comunicada i, per tant, els Mossos no van tenir cap interlocutor amb qui parlar ni tampoc hi havia serveis d'ordre dels manifestants "que impedís comprotaments inadequats".\n"Els comandaments i els efectius van demanar de manera reiterada als manifestants que es mantinguessin darrera les tanques de seguretat", relata el conseller que detalla que, tot i aquestes advertències, alguns manifestants van irrompre al claustre, van forçar la porta d'emergència que comunicava amb l'aula magna -on tenia lloc la cerimònia- i van començar a llançar objectes per l'obertura. Segons Puig, el comandament del dispositiu va intentar parlar amb els manifestants però "l'única resposta que va rebre va ser una agressió física que li va impedir continuar amb l'intent d'interlocutar amb els concentrats".\nPer això, Puig defensa que quan els Mossos d'Esquadra van carregar contra els estudiants al claustre ho van fer seguint els principis de "congruència, oportunitat i proporcionalitat" ja que tant agents com estudiants corrien perill de caure per l'obertura de la porta d'emergència, que tenia un desnivell d'uns tres metres. "També existia el risc que les persones que es trobaven al lloc poguessin rebre l'impacte d'objectes contundents que eren llançats indiscriminadament, poden arribar a lesionar de gravetat tant a policies com a manifestants", ressalta Puig.\nEl conseller conclou que l'actuació policial no va generar cap dany material a les instal·lacions de la UdG. Interior recorda que 12 agents van acabar ferits i detalla que "no es te constància" de quants manifestants van patir ferides però recorda que el SEM va atendre 6 persones. Els Mossos van detenir 3 persones per presumptes delictes de desordres públics, atemptats a agents de l'autoritat i resistència o desobediència. "Les diligències continuen el seu tràmit judicial", conclou Puig. Actualment hi ha un total de 10 persones imputades pels fets, 8 manifestants i 2 agents dels Mossos d'Esquadra.


Espai Isidor: Despreocupada i espectacular\nDespreocupada i espectacular\nFeia força temps que no es veia una pel·lícula d’acció tan ideològicament despreocupada com aquests Transformers que signa Michael Bay, sota la visible influència d’Steven Spielberg. La pel·lícula s’allunya de la gravetat i la duresa que ha anat tenyint el gènere des dels atemptats de l’11 S, i retorna a aquell cinema fantàstic i d’acció més «festiu» de la dècada dels vuitanta i noranta. Només l’extraordinari nivell tècnic dels efectes especials digitals ens recorden que aquesta pel·lícula està rodada el 2007 i no deu o quinze anys enrera.\nTambé és cert que la pel·lícula intenta mantenir-se fidel al seu orígen, una sèrie de dibuixos dirigida al públic infantil. Per això, l’argument no té més pretensions que explicar la lluita entre un grup de robots alienígenes bons i un altre de dolents. Els humans tenen, en aquest context, un paper secundari però força divertit, que Bay ha resolt amb encert caracteritzant-los i posant-los en situacions pròpies d’una telesèrie. D’aquesta manera, s’alleugereix la trama i es torna més apta per a tots els públics.\nA banda d’oferir un espectacular i divertit entreteniment al qual només se li pot recriminar un excés de metratge (prop de dues hores i mitja), Transformers serveix també per testar la que és la nova gran aposta d’Spielberg: el jove actor Shia LaBeouf supera amb molt bona nota aquesta prova de foc, amb prou versatilitat per passar sense traumes de la comèdia a l’acció, qualitat indispensable per a qui està cridat a convertir-se en el nou Indiana Jones.\nNo tinc cap interès en veure aquests TRANSFORMERS (M'agrada més recordar els coloristes dibuixos originals), però això que has dit "d'ideològicament despreocupada" m'ha recordat un tràiler que he vist aquesta mateixa setmana: http://www.apple.com/trailers/paramount/11808/ La pel·li és un projecte secret (de moment no té ni títol) que pel que es veu serà la "monster movie" del segle XXI: Pel que sembla els seus creadors tenen molt present que el cinema de catàstrofes ja no es pot fer com abans de l'11-S, i s'agraeix, francament. Dóna-li un cop d'ull, que et sorprendrà.


El Govern estableix un marc de cooperació amb el Govern de Flandes i ActionAid per la defensa dels drets de les dones a Moçambic. Cooperació catalana\nEl Govern estableix un marc de ...\nEl Govern estableix un marc de cooperació amb el Govern de Flandes i ActionAid per la defensa dels drets de les dones a Moçambic\nL’acord preveu la implementació del projecte ‘Accelerant els drets de les dones i nenes’, centrat als districtes de Marracuene i Manhiça, i a la ciutat de Maputo. El projecte té un pressupost total de 500.000 €, dels quals Catalunya n’hi aporta 100.000 €\nEl Govern ha autoritzat l’Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament (ACCD) a signar un marc formal de cooperació amb Departament d’Afers Exteriors del Govern de Flandes i l’entitat ActionAid Moçambic per a l’impuls del projecte ‘Accelerant els drets de les dones i nenes’. Amb aquest conveni directe el Govern reafirma el seu compromís amb la cooperació al desenvolupament a Moçambic.\nEl projecte té una dotació total de 500.000 €, dels quals el Govern de Flandes n’aporta 400.000 € i el Govern de Catalunya 100.000 €. L’objectiu del projecte és “contribuir a un ambient segur, lliure de violència i d’abús sexual de les dones i nenes” als districtes de Marracuene i Manhiça i a la ciutat de Maputo, la capital del país.\nPer dur a terme aquest projecte els governs de Catalunya i Flandes han identificat l’entitat moçambiquesa ActionAid, integrada a la federació ActionAid International, la qual treballa al país des de l’any 1998. ActionAid Moçambic serà l’entitat responsable d’implementar el projecte. Per la seva banda, l’ACCD portarà a terme la coordinació entre els tres actors implicats, mentre que el seguiment i la supervisió del projecte serà compartida entre l’ACCD i el Departament d’Afers Exteriors del Govern de Flandes.\nMoçambic és un dels tretze països prioritaris per a la cooperació catalana, d’acord al que estableix el Pla director de cooperació al desenvolupament 2015-2018, i compta amb un representant de l’ACCD sobre el terreny.


Palamós: Pena de mort per Retrocarnestoltes\nD'aquesta manera dictaven sentència. El Retrocarnestoltes ha estat condemnat a mort. Amb el mercat municipal com a seu judicial la Colla del Testament s'ha encarregat de jutjar al rei carnestoltes palamosí. El judici sumaríssim ha sentenciat l'acusat com a culpable dels pecats comesos aquests dies de gresca a la vila.\nDesprés de recitar un per un tots els pecats comesos pel carnestoltes al llarg del carnaval i de no acceptar cap recurs al respecte, el bisbe vingut abans d'hora per a l'ocasió ha beneït la sentència a mort dictada.\nTenint en compte que no s'espera que es pugui esmenar cap dels pecats amb la clemència que els ciutadans li puguin donar, el rei carnestoltes serà enterrat aquest dimecres de Cendra quan es posarà punt i final a la festa carnavalesca. El tradicional "Enterrament de la Sardina" tindrà com a destacats protagonistes el Retocarnestoltes i la Reina Futurista, els quals aniran acompanyats per les colles del Testament i dels Excarnestoltes.\nEl Retrocarnestoltes té les hores comptades. En menys d'un dia serà enterrat tal i com mana la tradició, ara només ens falta saber si morirà a pessigades com proposava la Colla del Testament o quina serà la condemna que li aplicaran.


Riberaygua i Travesseres celebra la segona edició del Comerç al carrer | BonDia Diari digital d'Andorra.\nRiberaygua i Travesseres celebra la segona edició del Comerç al carrer\nDj., 13/10/2016 - 02:45\nM.S. / Foto: Ass. de comerciants de Riberaygua i Travesses\nAmb l’objectiu d’acostar els establiments als ciutadans i recordar-los que es tracta d’un barri comercial, l’Associació de Comerciants de Riberaygua i Travesseres ha organitzat per demà i per dissabte la segona edició del Comerç al carrer. Així ho van explicar ahir la presidenta, Rosa Pascuet, i el vicepresident de l’entitat, Antonio Miralles, que van precisar que fins a 21 comerços participaran en la iniciativa, un 30% més que en la primera edició, celebrada al juliol, en què van prendre part setze establiments.\nAixí, demà el carrer Bonaventura Riberaygua es tallarà al trànsit rodat entre les sis de la tarda i les nou de la nit, mentre que dissabte el tall anirà des de les dotze del migdia fins a les nou de la nit, també, perquè els visitants “puguin passejar i mirar les ofertes i promocions amb tranquil·litat”.\nEn aquest sentit, Pascuet, que va destacar l’èxit de la primera edició i la “satisfacció” expressada tant per comerciants com pels compradors, va voler deixar clar que els preus promocionals “són únicament” per als productes que s’exposin al carrer i no per als que hi hagi a l’interior dels establiments.\nA més, el vicepresident de l’associació va explicar que hi haurà animacions i música en diferents punts del carrer, tant a l’entrada des de Meritxell com a la de l’avinguda Tarragona, així com a la zona del passatge Biscariet, una altra de les portes d’entrada al barri.\nTot i que l’acció es portarà a terme únicament al carrer Bonaventura Riberaygua, Miralles i Pascuet, que van agrair el suport del Comú de la capital a la iniciativa, van explicar que s’ha convidat la resta de comerciants dels carrers travessers perquè, si ho desitgen, vagin també amb els seus productes al carrer principal del barri.\nPer la seva part, Pascuet, que va destacar que “abans la gent comprava i ara és el comerciant qui ha d’anar a vendre”, va defensar el caràcter comercial del barri assegurant que és el de la capital que té més botigues de serveis. En aquest sentit, des de l’associació es va recordar que la zona disposa d’un total de 189 establiments, 82 dels quals de serveis, 52 de restauració i 6 d’allotjament.\nAssociació de Riberaygua i Travesseres\nEls comerciants venen un 5% menys durant la Setmana Santa


Meritxell Agramunt: "Els jutges, així com els genets, també invertim temps i esforços en la nostra formació"\nMeritxell Agramunt, és actualment la responsable de la Comissió de Doma Clàssica, la disciplina que té un major número de federats a Catalunya. A més de la vessant com a directiva, Meritxell ens parlarà de la seva tasca com a Jutge i coneixerem els nous reptes per a la temporada 2015 per a la Vocalia de Doma.\nSuspès el Campionat d'Espanya de Doma Vaquera Menors\nEl Campionat d'Espanya de Doma Vaquera de Menors, que s'havia de celebrar aquest proper dia 4 d'octubre a la localitat de la Puebla de Guzmán a Huelva, finalment ha quedat suspès degut a les males condicions climatològiques que s'esperen a Andalusia per aquest cap de setmana, segons ha comunicat la RFHE.\nEl Club Hípic Segre celebra un CST0* amb un total de quaranta sortides a pista\nEl Club Hípic Segre va celebrar durant els dies 27 i 28 de setembre un nou concurs de Salt d’Obstacles a les seves instal.lacions de la capital lleidatana i que en aquesta ocasió era de categoria CST0*. En total, es va realitzar cinc proves oficials, i que corresponien a alçades compreses entre l’1.20, de la prova més gran, els 0.60 metres de la prova més petita.\nJoana Rafols, Clàudia Escote i Laia Arcega s’imposen en el TREC de Sant Fruitós\nLes intenses pluges que van assolar Catalunya durant el passat cap de setmana van dificultar enormement la celebració del TREC Menors de Sant Fruitós, però la disposició dels participants van fer que el concurs es desenvolupés amb total normalitat, certificant les amazones, Joana Rafols, Clàudia Escote i Laia Arcega el seu triomf en aquesta prova.\nReunió de planificació de Pony Games 2015\nEl proper dia 13 d’cotubre (dilluns),a la seu de la Federació Catalana d’Hípica, es convoca una reunió de la disciplina de Pony Games i que està dirigida a tots el Clubs que organitzin proves de Pony Games.\nPágina 341 de 393


Cita a Morella reuneix a Javier Sierra i Víctor Amela\nJavier Sierra ha mantingut una conversa amb Víctor Amela aquest matí durant una nova edició de Cita a Morella. La Sala del Justícia de l’ajuntament ha acollit els dos escriptors per a parlar d’El fuego invisible, l’últim llibre de Sierra guardonat amb el Premi Planeta 2017. Cal explicar que Javier Sierra té arrels morellanes, ja que sa mare era d’aquesta ciutat.\nLa regidora de Cultura, Rocío Querol, ha agraït “als dos escriptors la seua participació en aquest Cita a Morella” i ha destacat que “és un honor comptar amb autors de renom a la nostra ciutat per a realitzar activitats culturals”. Rocío ha explicat que “Cita a Morella és un format que compta amb personalitats de la política, dels mitjans de comunicació o l’economia que apropen l’actualitat al públic general”. Rocío ha finalitzat comentant que “aquest acte ha sigut molt interessant on hem conegut més la trajectòria de Javier Sierra, el qual ha contestat a les qüestions i inquietuds dels i les assistents a la Sala del Justícia”.\nCita a Morella és un punt d’encontre, diàleg i debat entre personalitats del periodisme, l’economia o la política que tracten d’aproximar els seus coneixements. D’aquesta manera, Els veïns i veïnes de Morella i els visitants poden gaudir d’interessants debats de gran nivell, personalitats i experts economistes, polítics, empresaris i periodistes que apropen la seua visió sobre diferents temes i donen a conéixer el tema més profundament a la gent.


L'Altacústic 2018 incorpora dos grups alemanys a l'elenc musical\nMarie Chain i Henry And The Waiter són les noves formacions que arriben des de Berlín i Frankfurt\ndimarts, 17 de juliol 2018 - 12:57h | Actualitzat a 17/07/2018 13:47h\nL'Altacústic 2018 incorpora l'artista Marie Chain al programa d'actuacions | CEDIDA\nL’Altacústic 2018 d’Altafulla incorpora dos nous grups al programa d’actuacions del Festival de Música Independent que tindrà lloc els dies 19, 20 i 21 de juliol. Aquestes dues noves incorporacions arriben des de Berlín i Frankfurt gràcies a la col·laboració de la plataforma internacional Gigmit amb el festival.\nEls dos nous grups que s’afegeixen a l’elenc musical són Marie Chain i Henry And The Waiter, que actuaran respectivament el divendres 20 i el dissabte 21 de juliol, a partir de les 22.30 hores, a l’Escenari Església. Aquestes incorporacions s’afegeixen a un festival que enguany arriba a la cinquena edició. El programa de l’Altacústic recull alguns dels artistes que han rebut més bona acollida del públic i d’altres que són incorporacions innovadores i estan plenes d’història.\nProcedent de Berlín, des de jove va ser captivada pel piano de cua i per la màgia del soul i el blues. Compon i canta cançons en anglès i alemany. La música per a ella és la passió i l'expressió del de la vida. Fa diferents projectes entre Berlín, on viu ara, i la seva ciutat natal, Leipzig. Actualment ha estat treballant amb la cançó «Open Eyes» juntament amb DJ David K i Beatbrothers Leipzig.\nInfluït per la seva família, Henrik inicia el seu viatge musical a Erfurt, on es comença a inclinar per diferents gèneres musicals, des del rock fins a la música ‘indie’. Ha practicat diferents instruments com el baix i el saxofon, que units a la seva veu i captiven al públic.\nDesprés dels bons comentaris que rebia i la necessitat de compondre música, Henrik crea la seva pròpia banda. Henry And The Waiter destaca per la barreja d’’indie’ i pop electrònic. El concert a Altafulla oferirà música reflexiva i a la vegada omplirà de vida.\nHenry And The Waiter s'afegirà a l'elenc musical de l'Altacústic 2018 | CEDIDA\nGigmit, la plataforma internacional\nGràcies a la col·laboració entre el festival i la plataforma Gigmit ha sigut possible la visita de grups d’àmbit internacional a l’Altacústic 2018. L’empresa actua com un punt de trobada entre les bandes i festivals i sales de concerts. Així doncs, les bandes es poden donar més a conèixer i ampliar el seu públic.\nAquí trobareu el programa del festival que completa aquestes actuacions.


“L’1 d’Octubre pensava que ens menjaríem el món, però va durar molt poc”\nMilers de persones participen a les marxes organitzades per l’ANC per commemorar els 4 anys del referèndum\nLa marxa de l'ANC a Girona ha sumat unes tres mil persones. GERARD VILÀ/ACN\nSant Julià de Ramis/Girona/Aiguaviva“Menys l’immobilisme, qualsevol acció o mobilització val la pena”, defensen l’Anna, la Jovita i la Marissa, tres amigues de tota la vida que aquest dissabte al matí han participat en una de les tres marxes organitzades per l’ANC per commemorar el quart aniversari de l’1-O. Elles estan jubilades, però l’edat no ha sigut un impediment per completar els 14 quilòmetres a peu del recorregut entre Sant Julià de Ramis, Girona i Aiguaviva, tres poblacions que van patir la violència de l’actuació policial per impedir la votació. “L’1 d’Octubre pensàvem que érem l’hòstia i que ens menjaríem el món. Però va durar molt poc, la veritat”, lamenten les tres amigues, que creuen que els partits independentistes “ho han fet molt malament”: “La meitat de les seves baralles no ens interessen per res, són batalles partidistes que no serveixen per avançar”, els retreuen, alhora que defensen que s’ha de continuar amb les mobilitzacions des del carrer per aconseguir la independència.\nElles són algunes de les tres mil persones que s’han sumat a la marxa de Girona: la majoria dels participants eren majors de 40 anys i anaven equipats amb les samarretes de colors llampants de diverses mobilitzacions independentistes: la vermella amb el lema “Lluitem i guanyem” d'aquest 1-O, la blava de la Travessa per la Llibertat o la groga dels Cims per la Llibertat.\nLa marxa gironina ha sortit a les 8 del matí des de Sant Julià de Ramis, on la Guàrdia Civil va carregar contra els veïns per intentar evitar que Carles Puigdemont votés en aquest col·legi, que era el que li tocava per empadronament. Al cap d’una hora, han arribat a l’esplanada de La Copa de Girona, on diverses persones que hi havien arribat amb autobús des d’altres poblacions s’han afegit a la manifestació, que ha recorregut els carrers del centre de la ciutat fent dues parades simbòliques. La primera, davant la seu de la Generalitat, on han enganxat dues pancartes als vidres: “Som el 52%, independència ja!” i “Govern, prou repressió”, dos missatges clars dirigits als dirigents governamentals. Tot seguit, han continuat fins al Col·legi Verd, que han decorat amb 500 clavells per condemnar la brutalitat de la policia espanyola en aquesta escola.\n"Anem tots a l'una!"\nL’última parada l'han feta a Aiguaviva, on els agents de la policia espanyola van llançar gasos lacrimògens als veïns, a més de colpejar-los violentament. En un envelat instal·lat al costat de la Pista Poliesportiva, l’Assemblea ha celebrat els parlaments de l’acte, amb la participació dels tres alcaldes de les tres poblacions i representants de l’ANC i Òmnium. “Gràcies per mantenir viva la flama de l’1-O, sense vosaltres no hauria sigut possible”, ha admès l'alcalde d’Aiguaviva, Josep Serinyà. El seu homòleg a Sant Julià de Ramis, Marc Puigtió, també ha volgut agrair a totes les “persones anònimes” haver fet possible el referèndum, amb un record especial per als exiliats com Carles Puigdemont, Toni Comín, Marta Rovira i Anna Gabriel. I l’alcaldessa gironina, Marta Madrenas, ha instat els polítics a materialitzar el mandat de l’1 d’Octubre: “Els que som responsables estem obligats a complir-lo”. El més contundent, però, ha sigut el pallasso i exregidor de Sant Joan de les Fonts, Jordi Pessarrodona, que ha animat a “tallar les carreteres” i “tornar als carrers”: “A partir d’avui s’obre un nou horitzó, ocupem els carrers, que han de ser sempre nostres, i anem tots a l'una, tots a l'una”, ha repetit, mentre els assistents corejaven espontàniament el lema “Els carrers seran sempre nostres”.\nUnes paraules que han aplaudit i celebrat tres veïns de Sabadell, en Paco, la Maria i la Carme, que seguien l'acte des de l'esplanada d'herba de fora l'envelat. “Hem vingut perquè hem de reivindicar que allò que vam fer té molt de valor: dos milions de persones vam anar a votar, a pesar del miler de ferits que va deixar la policia”, opinen els tres sabadellencs, que comparteixen les crítiques cap als polítics. “No acabo d’entendre que siguin tan covards quan van tenir una posició tan valenta el 2017. Diuen que no, però fan el que els diu el Tribunal Suprem i el govern espanyol i això no té futur, s’han de trencar aquestes dinàmiques”, assegura en Paco; i la Maria i la Carme hi fiquen cullerada. “Els partits ens estan fallant, no ens escolten. Falla el govern espanyol i falla el govern d’aquí. Hem d’anar tots junts endavant. Si no, val més plegar i anar cap a casa”, diuen convençudes.\nI és precisament el mateix missatge que ha reivindicat la presidenta de l’Assemblea, Elisenda Paluzie, que, a primera hora des de Sant Julià de Ramis, ha enviat un avís a JxCat, ERC i la CUP: “La gent està mobilitzada, no renuncia a l’1-O i us demana que feu la independència”.\nA banda de la marxa de Girona, l’ANC ha convocat dues manifestacions més aquest dissabte: una a Ponent i l’altra a les Terres de l’Ebre; a més de l'acte de demà a Barcelona que tancarà els actes per commemorar i reivindicar l’1 d’Octubre, que s'hauran allargat tot el cap de setmana.\n1-O referèndum ANC manifestacio


Ones de Crom Arxius 29 | Free Podcasts | PodOmatic\nOnes de Crom Arxius 29\nMinimalisme i Improvisació\nby Ones de Crom Arxius 29\nby Ones de Cro...\nJuly 12, 2017 10:31 AM PDT\n10 de maig 2017.\nEl qui ha estat bateria dels WILCO i LOOSE FUR manté també una trajectòria amb alguns treballs en solitari o en col·laboració on ha portat les percussions a camps de composició minimalista, contemporànea, improvisació o música gamelan i africana. Escoltem els seus treballs inicials "Next" (2002) i "Introducing" (2002) on feia servir el seu equip de percussions per extreure temes entre el minimalisme i la improvisació. Amb el FRED LONBERG-HOLT TRIO va aportar bateria a cello i contrabaix a "A Valentine For Fred Katz" (2002). Serà amb "Mobile" (2006) on signarà el seu magnífic treball deutor del minimalisme de STEVE REICH junt a la influència de les músiques natives africanes i indonèsies de les Nonesuch Explorer Series. Afegim una revisió del tema de TERRY RILEY des de "In C Remixed" (2010) i amb "Adventureland" (2014) trobem un nou complet treball on s'envolta de músics de percussió, cello, violí i piano. Des de "Ilimaq" (2015) interpreta a la percussió composicions de JOHN LUTHER ADAMS i a "Vespers For A New Dark Age" (2015) s'uneix als pianos i teclats de MISSY MAZZOLI, VICTOIRE i LORNA DUNE. Acabem amb "Drumkit Quartets" (2016) junt a la formació SO PERCUSSION experimentant amb sons i ritmes percussius.\nJuly 12, 2017 10:29 AM PDT\n18 de març 2015.\nL'arpa en mans d'aquest galès és un instrument d'improvisació reduccionista i de manipulacions del seu so amb objectes, arquet i electrònica. Infatigable col·laborador de molts diferents músics i formacions d'improvisació, free jazz, electrònica i d'altres instruments acústics, escoltem alguns treballs de la seva carrera. Comencem per "Vortices & Angels" (2000) junt a DEREK BAILEY a la guitarra i JOHN BUTCHER al saxo, seguim amb el quartet amb CHRIS BURN, JOHN BUTCHER i JOHN EDWARDS a "The First Two Gigs" (2001) i en solitari manipulacions d'arpa improvisada a "Trem" (2002). Junt al precussionista INGAR ZACH sentim "Ieirll" (2005) i amb KO ISHIKAWA a "Compositions For Harp And Sho" (2006) manipulacions de flauta sho japonesa i arpa. A "Valved Strings Calculator" (2009) en format trio apropa l'arpa a la tuba de ROBIN HAYWARD i l'ordinador de TAKU UNAMI, a "3 Harp Treatments" (2009) hi ha edició electrònica de l'improvicasió de l'arpa de DAVIES per part de GREGORY BÜTTER i amb DAVID TOOP i LEE PATTERSON improvisa amb electrònica, arpa i gravacions de camp a "Wunderkammern" (2010). És a "Works 1960–70" (2010) on reinterpreta composicions de CORNELIUS CARDEW junt a JOHN TILBURY (piano) i MICHAEL DUCH (contrabaix). De nou junt al saxo de JOHN BUTCHER escoltem "Carliol" (2010) i en solitari finalitzem amb l'apropament d'arpa improvisada a ritmes africans des de "Wound Response" (2012) i "An Air Swept Clean Of All Distance" (2014).\nJuly 12, 2017 10:25 AM PDT\n22 de març 2017.\nNord-americana afincada a Glasgow, ha portat la pedal steel guitar a la improvisació i el folk experimental tant en solitari com en diverses formacions on ha participat. Fem repàs de la seva discografia després de la seva actuació a Barcelona al festival Emergència 2017. Comencem pel casset "Jailhouse Rock" (2006) on hi predomina la densitat sonora de la steel guitar, "There's A Brunette Up In Tulsa That Cries For Me" (2007) amb aquell instrument més veu i "Devil If You Can Hear Me" (2007) on experimenta amb sons hereus del folk. "Blood Shadow Rampage" (2006) és un treball de la formació d'improvisació radical DREAM/AKTION UNIT on s'ajunta amb THURSTON MOORE, PAUL FLAHERTY, CHRIS CORSANO i COUNT HEJNOWSKI. Continua amb més improvisació amb TAURPIS TULA junt a DAVID KEENAN i ALEX NEILSON a "Cadillac Sitting Like A Ton Of Lead" (2007), folk experimental de SCORCES junt a CHRISTINA CARTER a "I Turn Into You" (2008) i més esponteneitat improvisadora amb JAILBREAK junt al bateria CHRIS CORSANO a "The Rocker" (2010). Reprenem la seva discografia en solitari amb els treballs "Me-Ba" (2013), "Nightingale" (2014) i l'important "I Abused Animal" (2015). Finalitzem amb la trobada entre pedal steel guitar i el saxo de PETER BRÖTZMANN al directe "Ears Are Filled With Wonder" (2016).\nJuly 12, 2017 10:23 AM PDT\n9 de novembre 2016.\nCellista, compositora i improvisadora coreana, OKKYUNG LEE ha tocat amb multitud d'artistes i manté una discografia amb diversos treballs en solitari i amb d'altres músics. Inclouen experimentació amb cello des de la composició clàssica i tradicional, la improvisació, el free-jazz, l'electrònica o el soroll. N'escoltem una bona part començant per "Nihm" (2005), "From The Earth To The Spheres 6" (2005) junt als tocadiscos de CHRISTIAN MARCLAY, "I Saw The Ghost Of An Unknown Soul And It Said" (2008) en solitari, amb el trompetista PETER EVANS i el pianista STEVE BERESFORD "Check For Monsters" (2009), "Noisy Love Songs" (2010) o l'experimentació amb cello i veus de PHIL MINTON a "Annica" (2011). Afegim el treball d'improvisació amb EVAN PARKER al saxo i PETER EVANS a la trompeta "The Bleeding Edge" (2011), amb el violí de C. SPENCER YEH i el soroll electrònic de LASSE MARHAUG "Wake Up Awesome" (2013), sons repetitius al cello des de "Ghil" (2013) i noves improvisacions amb el contrabixista JOHN EDWARDS a "White Cable, Black Wires" (2013) i amb la guitarra acústica de BILL ORCUTT A "Live At Cafe Oto"(2016).\nJuly 12, 2017 10:21 AM PDT\n3 de juny 2015.\nEl britànic DAVID JACKMAN és qui està darrera d'aquest projecte sonor d'experimentació acústica, drons repetitius i soroll amb ús de percussions, metalls, ecos, pianos, orgues, carrillons i tamburas. Qui va ser membre de la SCRATCH ORCHESTRA de CORNELIUS CARDEW ha col·laborat en els seus treballs amb THE NEW BLOCKADERS, EDDIE PRÉVOST, THE HATERS, ZE'V i NURSE WITH WOUND entre d'altres. Escoltem la seva extensa discografia des del casset de debut "Pulp/Icon" (1983) i seguim amb la col·laboració amb THE NEW BLOCKADERS a "Salute" (1984) i els treballs "Tower Of Silence" (1985), "In Extremis" (1985), "A Missing Sense/Rasa" (1986) de NURSE WITH WOUND & ORGANUM i "Submission" (1987). Junt al veterà percussionista d'improvisació EDDIE PRÉVOST escoltem "Crux/Flayed" (1987) unint percussions i metalls a densitat sonores, de "Veil Of Tears" (1994) afegim una remescla de JIM O'ROURKE i ROBERT HAMPSON. Continuem amb l'àlbum "Sphyx" (1994), el single amb sons de piano "Die Letzte Musik Vor Dem Krieg" (2003) i la col·laboració amb el percussionista ZE'V a "Tocsin -6 Thru +2" (2004). De la seva trilogia sagrada amb sons d'orgues, pianos, veus i tamburas escoltem "Amen" (2006) i "Omega" (2007). Finalitzem amb el més recent "Sorow" (2010) amb sons repetitius de raggas indis.\nJuly 12, 2017 10:27 AM PDT\n5 d'octubre 2016.\nInventor d'instruments i músic, aquest francès va popularitzar una música minimalista, tradicional i jazzística on combinava trompeta amb una sèrie d'aparells mecànics automàtics on peces de mecano feien sonar instruments tradicionals d'arreu del món, el Mecanium. Toca en directe el 14/10/2016 al Festival LEM de Barcelona i fem repàs a seva discografia. Comencem amb dos temes del recopil·latori "Les Premières Machines 1968-1988" (2007) i continuem amb "Mecanium" (1988) on mostra aquesta orquestra automàtica, "Musiques Machinales" (1993) i "Eggs Air Sister Steel" (1996). Escoltem l'inmens treball amb PASCAL COMELADE, JAC BERROCAL i JAKI LIEBEZEIT "Oblique Sessions" (1997), l'àlbum "Mécanologie Portative" (1998) amb el duet de músiques de joguina KLIMPEREI, "Mecanoid" (2001) primera referència amb el segell d'APHEX TWIN i l'unió amb el violinista ALEXEI AIGUI a "Musique Cyrillique" (2001). Afegim més so de Mecaniums a "Pop" (2005), "Sé Verla Al Revés" (2005), "Visions Of Doing" (2008), "Machinations" (2012) i el recent "Blue As An Orange" (2015).\nJuly 12, 2017 10:19 AM PDT\n16 d'octubre 2013.\nCompositor, músic, poeta i inventor d'instruments cec, LOUIS HARDIN, el Viking de la 6a Avinguda de Nova York, ha estat una de les figures reivindicades tan per compositors minimalistes com PHILIP GLASS i STEVE REICH com per JANIS JOPLIN, ELVIS COSTELLO, FRANK ZAPPA, THE RESIDENTS, STEREOLAB o JOHN ZORN. Es fa repàs de la seva discografia des del debut "Moondog & His Friends" (1953), "Moondog" (1956), "More Moondog" (1956) i "The Story Of Moondog" (1957) on hi tenen presència les seves composicions amb ritme repetitu fet amb trimbe, un instrument fabricat per ell mateix, junt a cordes, veus i sons ambient. De "Moondog" (1969) escoltem més del seu estil així com un tema amb saxo dedicat a CHARLIE PARKER i de "Moondog 2" (1971) peces amb orquestracions de corda, arpa i demés. Una vegada afincat a Alemanya, escoltem un tema del seu treball més satíric i pop "H'art Songs" (1978), un altre instrumental de "A New Sound Of An Old Instrument" (1979) i un de minimalisme amb marimbes de "Elpmas" (1991). De la col·laboració amb THE LONDON SAXOPHONIC a "Sax Pax For A Sax" ?(1994) s'hi troben saxos reinterpretant les seves composicions minimalistes així com temes deutors del musical. Finalitzem amb el recopilatori de la seva carrera "The Viking Of Sixth Avenue" (2005).\nJuly 12, 2017 10:16 AM PDT\n21 de maig 2014.\nDes de fa 40 anys, aquest quartet de San Francisco ha portat la música de corda cap a revisions de compositors de clàssica, contemporànea, minimalisme, jazz, avantguarda, ètnica o rock des de la premisa que les amplituds de mires musicals i sense complexes han estat la guia habitual de la seva trajectòria. Començant pel seu treball de debut "In Formation" (1982) es repassa bona part de la seva extensa discografia comptant amb "Monk Suite" (1985) amb reinterpretacions de THELONIOUS MONK, la versió de "Purple Haze" (1986) de JIMI HENDRIX o una d'ORNETTE COLEMAN des de "White Man Sleeps" (1987). S'afegeix el treball junt al compositor minimalista TERRY RILEY "Salome Dances For Peace" (1989), tangos junt a ASTOR PIAZZOLLA a "Five Tango Sensations" (1991), una composició de JOHN ZORN des de "Short Stories" (1993), música de PHILIP GLASS a "Kronos Quartet Performs Philip Glass" (1995) o una interpretació d'ARVO PART de "Early Music" (1997). Escoltem el disc de música mexicana "Nuevo" (2002) amb un tema de JUAN GARCÍA ESQUIVEL, "Uniko" (2011) junt a l'acordionista finlandès KIMMO POHJONEN, una versió d'OMAR SOULEYMAN des del recent "A Thousand Thoughts" (2014) i finalitzem amb una revisió de RAYMOND SCOTT.\nJuly 12, 2017 09:38 AM PDT\nCompositor i multi-instrumentista, sobretot violinista, aquest nord-americà presenta una discografia lliure de tota limitació dotada de la barreja de classicisme, avantguarda, jazz, folk, música tradicional, minimalisme i ambient. N'escoltem els seus treballs propis des dels inicials "7 NADEs" (1996), "Theater Of Mineral NADEs" (1998) i "The Story Of Iceland" (2000) on recorre a música tradicional unida a l'experimentació amb instrumentacions diverses, el paisatgisme sonor de "Live Low To The Earth, In The Iron Age" (2002) o el so col·lectiu amb veus, vent i corda de "Virginal Co Ordinates" (2003). Junt a la cantant JESSIKA KENNEY va signar "Aestuarium" (2005) ajuntant timbres vocals i de violí en unes composicions propies i tradicionals. A "Athlantis" (2007) repren sons vocals amb diverses veus i instruments de corda i a "The Yelm Sessions" (2007) mescla tradició, so cinematogràfic i avantguarda. Tanquem amb "Visible Breath" (2011) aportant-hi minimalisme repetitiu amb violí, trombons i d'altres instruments.\nArxiu amb programes emesos en temporades anteriors dedicats a artistes d'improvisació i música minimalista i repetitiva diversa.\nOnes de Crom és un programa de música experimental de l'emissora Ràdio Castellar del Vallés 90,10 FM. Emissions recents a: www.onesdecrom.podomatic.com\nS'hi escolta des de l'electrònica més inquieta fins al jazz improvisat, el rock avançat, l'electroacústica, el soroll o el nou folk experimental\nONES DE CROM Arxius 13\nONES DE CROM Arxius 14\nONES DE CROM Arxius 1\nJose Maria Pastor Sanchez's Podcast


Conveni col·lectiu d'ensenyaments no reglats: complerts tots els tràmits » educaccio.cat\nConveni col·lectiu d’ensenyaments no reglats: complerts tots els tràmits\nBy jjbravo on\t 25 de maig de 2020 0 Comentaris\nEl 15 de maig de l’any 2020, patronal i sindicats es van reunir per a resoldre els requeriments de l’autoritat laboral contra el conveni col·lectiu dels ensenyaments no reglats de Catalunya.\nJurídicament la taula de negociació s’havia de constituir de nou. La manca del certificat correcte sobre la representativitat a la taula negociadora va invalidar tot el procés de negociació i també la signatura del text del conveni col·lectiu i de les taules salarials en el mes de setembre de l’any 2019. Un cop acomplert aquest tràmit, la Generalitat procedirà al registre i publicació del conveni en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.\nEls canvis introduïts no canvien la substància del text signat el dia 23 de setembre de l’any 2019, no hi haurà canvis en les taules salaris de l’any 2020 i 2021, còmput de jornada, descans, vacances i permisos.\nS’unifiquen les condicions de treball de 10.000 treballadors i treballadores en més de 450 centres de treball a Catalunya (acadèmies d’idiomes, informàtica, reforç escolar, formació contínua, formació ocupacional, preparació d’oposicions, ensenyaments artístics i altres).\nEn la mateixa reunió hem sol·licitat a la patronal obrir una taula sectorial per tractar els ERTOs, un reglament sectorial per al teletreball i el futur del sector.\nPublicades al DOGC les taules salarials 2022 dels ensenyaments no reglats\n8 de Març de 2022, Dia Internacional de la dona treballadora\nAcord d’increment salarial per l’Ensenyament i Formació No Reglada de Catalunya


Déjate caer: LA BASURA ES NUESTRO ZEITGEIST\nPublicat per Senador Lombrith a 00:05\nSenc dir-te que eixe a qui anomenes amic, ejem ejem, no és més que un mal informat. Aquest mig dia volia comentar-te que he vist un anunci de matutano a la tele. Per tant no ha desaparegut la marca...mea culpa, ho senc... Veure les firgonetes de matutano reconvertides en furgonetes de Lays m'havia dut a pensar la fi d'un company d'infanteça. Així que a dia de hui Matutano segueix obstruint les artéries dels nostres conciutadans.\nMolt bona la reflexió sobre què és basura, art o un trasto que pots acabar tirant la pròxima vegada que se't creue pel camí.\n04 de març, 2009 02:47


El Consell situa la participació, la conservació activa i la conscienciació com a eixos estratègics de la política de Parcs Naturals – Ràdio Pego\nAgricultura Medi Ambient Parc Natural La Marjal Pego-Oliva\nEl Consell situa la participació, la conservació activa i la conscienciació com a eixos estratègics de la política de Parcs Naturals\n3 d'abril de 2017 Sara Garcia 0 Comment Concienciació, Conservació activa, Eixos per als Parcs Naturals, Participació\nLa Secretaria Autonòmica de Medi Ambient va reunir, el passat dissabte, en la Granja d’El Saler els presidents de les Juntes Rectores dels Parcs Naturals. La reunió va permetre l’intercanvi de propostes i el plantejament de les principals demandes dels agents representats en les juntes. Després d’esta reunió de treball, es confia que el president de la Junta Rectora del PN de la Marjal de Pego-Oliva la torne a convocar, un any després de la primera i l’última d’esta legislatura, per traslladar el debatut dissabte, als actors de l’aiguamoll pegolí i oliver.\nLa consellera d’Agricultura i Medi Ambient, Elena Cebrián, va tancar la reunió que va presidir el secretari autonòmic de Medi Ambient i Canvi Climàtic, Julià Álvaro, amb tots els presidents de les Juntes Rectores dels Parcs Naturals de la Comunitat Valenciana, celebrada en La Granja d’El Saler, al Parc Natural de l’Albufera de València.\nEn la reunió van participar també el director de Medi Natural, Antoni Marzo, la directora general de Prevenció d’Incendis Forestals i Educació Ambiental, Delia Álvarez, i els responsables de l’Àrea de Parcs Naturals de la Conselleria d’Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural.\nDurant el transcurs de la reunió, els responsables de conselleria van posar de manifest els tres eixos estratègics que defineixen la política del Consell en els 22 Parcs Naturals que existeixen en tota la Comunitat Valenciana. A saber: 1) participació i transparència en totes aquelles qüestions relatives a la seua gestió; 2) conservació activa dels espais naturals més valuosos del territori autonòmic, incloent els ecosistemes més característics, així com la biodiversitat associada i 3) la conscienciació de tots els actors implicats als parcs sobre la necessitat d’actuar de forma conjunta i col·laborativa en la defensa del territori.\nEls presidents dels Parcs Naturals de la Comunitat Valenciana van recordar que les Juntes Rectores són el reflex de la societat civil i la pròpia administració pública en cadascun d’estos espais protegits. L’actualització de la normativa; la tramitació dels diferents plans reguladors; la coordinació amb els directors tècnics; temes pressupostaris i de personal, estan entre les principals qüestions abordades en la jornada de dissabte passat. També es va parlar sobre els usos conflictius, la compatibilitat de la promoció turística i el desenvolupament rural, la custòdia del territori o la pressió urbanística, sense oblidar l’ampliació dels espais naturals i la interrelació entre les administracions implicades, així com l’educació ambiental o la comunicació.\nEs confia que, després d’esta reunió, el president del Parc Natural de la Marjal de Pego-Oliva, Salvador Martínez Tarín convoque, quasi un any després de la primera i última d’esta legislatura, una Junta Rectora per traslladar totes estes qüestions i presentar, oficialment, a tots els agents que hi tenen presència en ella, el nou director de La Marjal que sí que ha participat ja en una Junta Rectora del Parc Natural del Montgó.\n← Les cremes agrícoles estaran prohibides entre el 13 i el 24 d’abril\nEl passat 31 de març es van alliberar 7 exemplars de tortuga d’aigua europea al PN de la Marjal de Pego-Oliva →\nLa Generalitat ha obert una consulta ciutadana sobre l’esborrany del I Pla Biennal de Transparència\nObert el termini per a presentar articles, treballs o fotografies perquè siguen incloses en el llibre de Festes de Pego 2017\n26 d'abril de 2017 Sara Garcia 0\nEls veïns i veïnes de Pego triaran el nom nou pel carrer Eduardo Zaplana


La importància de saber cosir un botó | Ana Villagordo\nCal estar atent. Pot arribar a passar a casa nostra. Un fenomen recent però ancestral alhora: la Nova domesticitat, el retorn de la dona a l’entorn domèstic com una forma d’activisme anticonsum.\nArticle publicat a Sostenible.cat també en castellà.\nEn el llibre Homeward Bound: Why women are Embracing the new domesticity, d’Emily Matchar, es planteja què passa quan moltes dones, la majoria d’alts nivells acadèmics, decideixen deixar d’alimentar únicament el mercat laboral per centrar-se en la seva pròpia família. Com es ressent la societat d’aquesta opció de vida? Es tracta d’una generació de dones llicenciades, enginyeres i fins i tot doctorades (i cada vegada més homes) que, tot i estar professionalment molt preparades, han decidit tornar a cuinar, fer conserves, fer mitja, i dedicar part de la seva jornada als seus fills i llar. Desenganyats pel mercat de treball i pel sistema econòmic en crisi però encara vigent, cada vegada són més ciutadans els que decideixen acollir-se a un ritme més “slow” i conscient.\nDiferents maneres de consumir. De l’autoconsum, al consum responsable i a les aficions sostenibles i casolanes\nAbans d’entrar en matèria, cal diferenciar tres tipologies de persones i/o famílies segons el seu patró de consum. D’una banda, es troben aquells que decideixen canviar el seu ritme de vidaacollint-se a un estil de vida més basat en el Do it yourself, autoconsum i autosuficiència, i tornar a la llar: la nova domesticació (que moltes vegades implica educació a casa, zones rurals o aïllades, desvinculació de les rutes de consum habituals …). El bloc Soule Mama és un exemple d’aquest moviment.\nD’altra banda, i com a opció menys radical, cada vegada són més aquells ciutadans quesegueixen vivint en entorns urbans o bastant poblats, treballant cada dia, portant els seus fills a l’escola, comprant els aliments, etc. però que han incorporat criteris socials i sostenibles a casa, dedicant més temps a la seva gestió diària i pausada. Participar en cooperatives de consum, conrear el teu propi hort urbà, realitzar una compra diària o dues vegades per setmana, estar molt més amb els fills, criar-los sense presses, gestionar de manera eficient els aliments de la nevera, reduir la generació de residus, reparar cada vegada més, reutilitzar, consumir menys, tornar a treballs artesanals, etc. són alguns dels aspectes que caracteritzen un retorn a la llar menys activista però potser més comú i assequible per a més famílies.\nI, finalment, encara hi hauria un tercer tipus de ciutadà més “fashion” i subjecte a modes temporals com són les malenis, creadores de cupcakes i gorres de ganxet que apareixen dia sí, dia també a la portada de tendències dels diaris. En el primer cas es tracta d’una forma de vidaslow, autosuficient i totalment alternativa; en el segon es tracta de consumir de manera més responsable i conscient,; i en el tercer cas es tracta d’una afició… molt sana i recomanable, però que no deixa de ser un hobby i no una opció de vida alternativa …\nUn consum més sostenible implica treballar menys i viure més amb menys? És això possible?\nUn cop diferenciats els tipus de ciutadans en base a la seva manera de consumir, em volia centrar en la segona tipologia, i concretament, en el cas de la dona i la seva tornada a la llar. Així, d’entrada, sembla una mala notícia. Resulta que després de recuperar els nostres drets i “d’igualar” l’home en aspectes de criança i de treball, ara ens dóna per voler compaginar la nostra vida laboral amb tornar a ser “mestresses de casa”. És això tan negatiu? Per què passa? Són únicament les dones les que estan tornant a un ritme més lent i conscient?\nA partir de 1984, aproximadament, es va produir una incorporació massiva de la dona al món laboral. Aquesta va deixar de dedicar-se únicament a la família i la llar, per treballar també “fora de casa”. Començàvem a cotitzar i tot. Començàvem a ser productives. Quin gran error! La dona com a gestora de la llar sempre ha suposat un gran estalvi per a la família, ja que s’encarregava de gestionar els recursos de manera eficient: menjars casolans resultat d’una compra diària, roba aprofitada una i altra vegada després de diversos pedaços, electrodomèstics cuidats i amortitzats, etc.\nDe fet, les dones encara dediquen 3 hores més que els homes a la cura de la família, segons dades de 2008-2010. Encara estem lluny d’una veritable igualtat en aquestes estadístiques, però cal plantejar-se realment el paper que la mestressa de casa sempre ha aportat a la família, tant a nivell econòmic i social com ambiental. Ara mateix, en moltes famílies, per exemple, no hi ha ningú que s’encarregui de pensar en què menjar o sopar cada dia, i per tant, comprem de manera impulsiva i intensiva. Un cop al mes (o cada dues setmanes), per omplir la nevera i estar tranquils una temporada. Això d’omplir el rebost és una pèrdua de temps que ens resta minuts per a altres coses més interessants, com treballar o divertir-nos per evadir el nostre ritme compulsiu de consum i malbaratament.\nEn aquest marc d’hiperconsum irreflexiu, apareix el concepte de “domesticació”, al qual també podríem anomenar ‘activisme anticonsum’. Fins ara no dedicàvem temps a pensar com i per què consumir com ho fem … però ara, amb la crisi, apareixen nous valors. Un és evident: l’estalvi s’ha convertit en el modus operandi de totes les famílies. Però resulta que aquestes no volen renunciar a la qualitat, i a més, els preocupen les conseqüències del seu consum. Apareix un consumidor responsable i exigent.\nA més, en un entorn de crisi com l’actual sorgeix la necessitat de recuperar la capacitat de fabricar coses per un mateix. Ser capaç d’arreglar la roba, de fer un jersei, d’omplir el teu rebost amb els teus propis recursos i coneixements culinaris, ocupar la nevera de manera lenta i conscient, estar més amb els teus fills en lloc que aquests estiguin amb els avis, cangurs o a les escoles en hores extra … No crec que tot això suposi cap retrocés ni que ens dirigeixi a tornar a rentar la roba als rius i dedicar-nos únicament a les nostres llars i famílies. No es tracta d’això. Es tracta de valorar els “tempos” reals de la nostra manera de viure i intentar adaptar-los a les capacitats reals del planeta i a la nostra pròpia capacitat d’assumir-los. Treballar menys i viure més amb menys. Aquesta és la qüestió!\nSi el nostre sistema actual funcionés, potser no sorgirien aquests moviments també anomenats “neorurals” per recuperar habilitats “ancestrals”. Però resulta que no funciona. Amb una taxa d’atur del 24,5% a Catalunya (segons dades de l’Idescat del primer trimestre de 2013), i un fracàs escolar del 26%, … el nostre model basat en treballar moltes hores i dedicar la resta de la jornada a gestionar de manera ràpida i irreflexiva la nostra logística familiar … no ens porta per bon camí.\nD’altra banda, voler recuperar certes capacitats artesanals no és més que una reacció a una generació digital i virtual que, de tant en tant, necessita fer coses reals, palpables … És important saber fer de tot, i no només parlar anglès, tenir un bon currículum a linkedin o ser el més popular a les xarxes socials. Per exemple, a Noruega, tots els nens aprenen a treballar amb les seves mans i són capaços de construir estructures amb fusta, principalment. Això vol dir que els noruecs (siguin més o menys hàbils), són capaços d’autofabricar-se una casa, un garatge … o encara que sigui una caseta de gos … Però aprenen una habilitat manual. Cosa que nosaltres no fem. Quants de nosaltres, de fet, som capaços de cosir un botó?\nQuan no hi hagi prou energia per fer funcionar els nostres ordinadors i múltiples aparells electrònics, a què dedicarem el nostre temps? Serem capaços de sobreviure? Serem capaços de conrear els nostres propis aliments, d’enfornar i fabricar elaborats, de reparar la nostra roba, etc. Serem capaços de fer tot això? Intentar-ho ara ens permet reconèixer que no tot és immediat, que es requereix un temps per a cada cosa i que dedicar habilitats i hores a treballs manuals relacionats amb la pròpia “subsistència” és una assignatura pendent que hauríem d’anar practicant. Tornar a la llar de manera parcial, treballar per viure i no viure per treballar … no implica una reducció de la productivitat del país. En tot cas pot suposar una veritable revitalització del sistema econòmic: un treball més repartit, unes llars més sostenibles, uns ciutadans més feliços, una societat millor.\nInspiracióLess is moreSostenible.catUna ullada al món


Els nadons dissenyats genèticament podrien ser una realitat d’aquí a dos anys\nUn nou informe científic afirma que podrien protegir les persones de moltes malalties i ser creats seguint criteris ètics\nUn pare amb la criatura | Pixabay\nEls nadons modificats genèticament per protegir-los de malalties podrien ser una realitat en un termini de dos anys, segon un estudi publicat la setmana passada a la revista ‘Bioethics’. Segons el seu autor, Kevin Smith, de la Universitat Abertay, a Escòcia, l’edició genètica actualment presenta prou pocs riscos com per ser emprada en embrions humans de manera ètica i els seus avantatges són “altament desitjables”. Per a ell i per a altres científics de tot el món, canviar l’ADN dels embrions per prevenir la transmissió de malalties congènites, tot i que en contra hi ha els qui temen que aquesta mateixa tecnologia es pugui fer servir per fabricar nadons a la carta, sense cap finalitat mèdica.\nUn primer avenç en aquest sentit va tenir lloc el novembre de 2018 quan un científic xinès va anunciar el naixement dels primers nadons nascuts d’embrions modificats per fer-los resistents al virus de la SIDA. En casos com aquest, si més no per a Smith, aquests procediments estan justificats i podrien donar esperança als pares que temen transmetre a la seva descendència malalties perilloses o propensions a desenvolupar malalties cardiovasculars, càncers i alguns tipus de demències. Així, l’esperança de vida global podria créixer substancialment. Tot i això, el mateix Smith recomana que els projectes de modificació genètica es desenvolupin lentament perquè, a dia d’avui, una gran part de la societat s’hi oposa, malgrat que afirma que es podria fer en un termini de temps molt curt.\nA l’altra banda, però, part de la comunitat científica ha protestat contra les afirmacions de Smith. L’oposició a la creació de nadons modificats genèticament, fins i tot en les condicions que ha exposat, és per raons diverses. Alguns creuen que no s’ha experimentat prou per poder afirmar categòricament que les tecnologies existents són segures i, per tant, que cal anar amb compte. A més, també hi ha experts que afirmen que cal un debat públic i canvis legislatius per assegurar-se que tot el procés es duu a terme amb prou garanties legals. En el cas del científic xinès que va modificar genèticament embrions per protegir-los de la SIDA, per exemple, van ser suspesos de la seva feina per incomplir les lleis del país.\nEls darrers estudis publicats per la Universitat de Harvard i l’Institut Tecnològic de Massachusetts, als Estats Units, han anunciat el desenvolupament d’una tecnologia que podria corregir fins al 89% dels defectes genètics dels embrions, inclosos els relacionats amb malalties greus. Que això es converteixi en una realitat tangible, però, encara podria trigar força temps.


Comença la temporada de pesca a les aigües d'alta muntanya - Món Sostenible\nLa temporada de pesca a les aigües d'alta muntanya s'allargarà fins al 30 de setembre, excepte a les zones de pesca controlada intensiva, que tancaran el 5 de novembre. S'espera un inici de temporada amb crescudes generalitzades dels rius degut a les nevades recents i les altes temperatures actuals, per la qual cosa es recomana extremar les precaucions.\nDissabte 12 de maig comença la temporada de pesca a les aigües d'alta muntanya, que s'allargarà fins al 30 de setembre, excepte a les zones de pesca controlada intensiva, que tancaran el 5 de novembre.\nLa principal novetat d'enguany és que no s'expediran permisos mitjançant el telèfon d'atenció ciutadana 012 en aquestes aigües. Les sol·licituds es podran realitzar via Internet (Oficina Virtual de Tràmits de la Generalitat de Catalunya), presencialment a qualsevol oficina dels Serveis Territorials o les Oficines Comarcals del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural (DAAM), o dirigint-se a algun dels establiments de la zona, als quals s'han repartit talonaris de pesca.\nPel que fa a la regulació de la pesca, entre les novetats més destacades es troba la possibilitat de seguir pescant amb mort durant el mes de setembre en aquelles zones de pesca controlada en què el pla tècnic així ho prevegui. S'estableix un límit de captures per a la truita comuna (Salmo trutta) de 4 exemplars per pescador i dia d'una mida superior als 22 cm en les zones de pesca controlada de salmònids.\nAtesos els nombrosos canvis que s'han produït enguany en la delimitació i classificació de zones de pesca controlada, aquest any s'ha canviat la numeració de totes les zones de pesca. S'aconsella al pescador revisar el llistat de zones de pesca controlada abans de sortir a pescar, publicat al DOGC com a annex de la resolució anual de pesca i també disponible al web de l'Àrea de Pesca Continental. A més, en aquest web es poden consultar gràficament totes les zones de pesca controlada i zones lliures sense mort de Catalunya mitjançant el "Visor de cartografia de caça i pesca continental".\nEs recorda a tots els pescadors que cal acreditar la condició de soci o la de federat en cas que hagin marcat alguna d'aquestes opcions en el permís de pesca. El incompliment d'aquesta obligació es considera una infracció lleu i pot comportar sancions que van dels 60 als 300 euros, d'acord amb la normativa vigent.\nWeb de l 'Àrea de Pesca Continental


Al llarg dels segles les polítiques de conservació dels arxius s’han concretat en disposar d’unes instal.lacions adequades, armaris o caixes en una sala tancada amb pany i clau, a cura d’un responsable, i d’uns instruments d’inventari i de descripció (llibres mestre, repertoris...) per al coneixement i localització ràpida dels documents als quals prèviament se’ls ha asignat un número. Segons el suport en què estaven escrits podien conservar-se enrotllats (pergamins), plegats o relligats (paper). Però hom havia de lluitar tan contra els enemics naturals (humitat, fauna, llum, oxidació ) i humans (saquejos bèl.lics, incendis, robatoris, pèrdues).\nDisposar d’un arxiu ordenat i àgil en la recerca permetia a la institució o família propietària demostrar els privilegis, fer front amb èxit als plets judicials i disputes, exigir el compliment dels drets, les lleis municipals o reials, etc.\nL’arxiu municipal de Tortosa és un bon exemple. El 1370 es construeix un armari fixat a la paret, amb calaixos, tot decorat. A la mateixa habitació hi havia col.locada una taula i dos bancs. El 1372 tenim notícia del nom de l’arxiver, el notari Guillem d’Agramunt, el qual en té bona cura. L’any 1380 per eliminar als rosegadors es compra arsènic. Gràcies a les anotacions del llibre de claveria tenim coneixement en el segle XV del pagament a arxivers per a ordenar el fons. Una de les fites més importants arribarà el 1574 quan es reorganitza l’arxiu i es redacta un catàleg. Aquesta informació la proporciona l’arxiver de Tortosa Albert Curto Homedes en el treball “Origen i evolució de l’Arxiu de la ciutat de Tortosa (segles XIV-XV) “ publicat a la revista de l’Associació d’Arxivers de Catalunya Lligall, num. 18, corresponent a l’any 2001, pàgines 121-146.\nLes guerres que periòdicament s’anaven succeïnt en les nostres terres esdevingueren el contrapunt negatiu, tant les medievals, com les modernes i contemporànies. Les desamortitzacions del segle XIX també provocaren pèrdues i trasllats cap a la capital del Regne, Madrid. Però la darrera Guerra Civil fou sens dubte una de les pitjors pel que fa al patrimoni documental, amb la destrucció d’arxius parroquials, notarials, registrals i municipals. Sobre aquesta darrera tipologia esmentar el magnífic estudi de Julio Cerdà Diaz Los archivos municipales en la España contemporánea. Gijón. Trea,1997.\nA nivell català, en concret a Tarragona, els arxivers Josep M.T.Grau Pujol i Manel Güell hem intentat avaluar l’abast real de les pèrdues documentals sigui de cremes d’esglésies parroquials i conventuals, setges i assalts a poblacions. Els revolucionaris del Priorat i la Terra Alta, a fi d’eliminar els títols de propietat de les terres calaren foc als protocols notarials i als llibres del registre de la propietat. Al partit judicial de Falset solament es pogué salvar el 3% de protocols i al de Gandesa el 16 %. Respecte als arxius municipals i parroquials el percentatge de pèrdues es pot xifrar entorn un 30 % cadascú. Pel que fa als arxius judicials i d’Hisenda cal recordar que durant el període d’autarquia econòmica del franquisme patiren unes fortes expurgacions amb la finalitat d’obtenir pasta de paper, la matèria prima de les indústries papereres.\nLa seva investigació també es publica en la referida revista Lligall, núm. 18, “La crònica negra de la destrucció d’arxius a la demarcació de Tarragona” (pàgs. 65-120).\nVal a dir que en una edició anterior de la mateixa publicació, la núm.16 (2000), hi apareixia la recerca de Jaume-Enric Zamora Escala “El salvament dels arxius catalans durant la Guerra Civil Espanyola (1936-1939)” (pàgs. 85-152) , que analitzava l’actuació de la Generalitat Republicana en matèria d’arxius, on sobresortí de manera especial la tasca del cerverí Agustí Duran i Sanpere.\nEsperem que tot aquest seguit d’articles i llibres animin a altres professionals a investigar la història dels arxius en les seves zones geogràfiques d’actuació. A més seria convenient obrir en cada centre un llibre especial per a registrar notícies sobre pèrdues totals o parcials de fons documentals.\nArticle publicat a : COMPACTUS.Revista d’arxius i biblioteques (València) ,núm. 5 (setembre-desembre 2002) ps.16.


Més rescats a l'agost per l'augment de turistes i la mala planificació de rutes - Diari de Girona\nMés rescats a l'agost per l'augment de turistes i la mala planificació de rutes\nUn de cada quatre rescats que ha de fer el cos especialitzat dels Bombers té lloc a Girona\nMés rescats a l'agost per l'augment de turistes i la mala planificació de rutes Diari de Girona\nEls Bombers de la Generalitat han incrementat de manera significativa el nombre de rescats aquest passat mes d'agost. En concret n'han fet 239 arreu de Catalunya. Els motius principals han estat, d'una banda, la major afluència de turistes per les vacances d'estiu i, de l'altra, la mala planificació de moltes persones abans de sortir. «Ens trobem que molta gent surt a la platja i després vol fer un camí de ronda amb xancletes i acaben fent-se mal perquè l'orografia és complicada», explica el caporal del Grup de Recolzament d'Actuacions Especials (GRAE) dels Bombers, Pere Planagumà. Aquest agost ha estat especialment accidentat en aquest sentit, i és, de llarg, el mes de l'any en què més gent s'ha rescatat, per davant del juliol, quan se'n van fer 168.\nLa fal·lera per anar a caminar a muntanya o en algun dels nombrosos camins de ronda al voltant de les platges catalanes ha fet que els rescats en aquestes zones es disparessin durant el mes d'agost. En total han estat 239 les vegades que els Bombers han hagut d'anar a buscar algú que havia patit algun problema durant aquest mes, en el qual l'afluència de turistes és més gran per les vacances d'estiu. Uns turistes que, a més, no s'equipen prou bé, i en molts casos no programen com cal les sortides.\nDe fet, molts d'ells improvisen la ruta, una decisió arriscada que en algunes ocasions acaba amb una trucada al Grup de Recolzament d'Actuacions Especials (GRAE). El caporal del parc d'Olot, Pere Planagumà, explica que habitualment fan serveis en zones com camins de ronda on el turista acaba després d'haver anat a passar un dia a la platja i, per tant, amb un calçat i una roba que no són adequats.\nQueralbs, un punt calent\nPerò els rescats més habituals continuen sent els que es fan a muntanya. En aquest sentit, les zones de Vielha i Queralbs (on hi ha la vall de Núria) són les que registren més actuacions per part dels GRAE. «A la muntanya cal tenir una bona planificació, anar ben equipat, no fer la ruta sol i haver mirat bé la meteorologia», assenyala Planagumà. Des de que va començar l'any a Catalunya hi ha hagut 938 rescats més de la meitat, 536, a muntanya.\nUna dada destacada és la que es registra a les sis comarques de Girona, on es produeix un de cada quatre rescats que ha de fer el GRAE. L'Alt Empordà és la comarca amb més serveis (63), seguida de prop del Baix Empordà (61) i el Ripollès, amb 54 –la meitat dels quals a Queralbs. Les tres comarques restants són la Selva, amb 37, la Garrotxa, amb 22, i finalment el Gironès, amb 14.\nA la resta de Catalunya destaquen els 54 rescats del Baix Llobregat, i especialment la zona de Collbató, on se n'han fet 26 des de l'inici d'any. El Parc Nacional d'Aigüestortes, al Pallars Sobirà, també concentra bona part dels rescats. En aquesta demarcació se n'han fet una quarantena des del gener, la majoria a Espot i Alt Àneu.\nPlanagumà explica que el fet de dur el telèfon mòbil és «molt important si se sap fer servir». «Molts es pensen que per tenir-lo a mà ja estan salvats i no és així». En aquest sentit, el caporal del GRAE destaca que en moltes ocasions han d'explicar que els passin algunes dades per telèfon com la localització o punts de referència, ja que amb la trucada no n'hi ha prou.\nA més, Planagumà explica que hi ha moltes «zones negres» on es perd la cobertura i el que podria ser un servei més senzill s'acaba convertint en una recerca, que obliga a desplegar una quantitat important de mitjans durant hores i de diferents cossos d'emergències.


AlbergueTuiHostel Villasobroso Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nObispo Lago, 5, Villasobroso, Villasobroso, Espanya, 36700 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre AlbergueTuiHostel\nDissenyat tant per oci com per negoci, Albergue El Camino Tui està situat idealment a Villasobroso; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Albergue El Camino Tui asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, visites turístiques, servei de bugaderia, neteja en sec.\nL'ambient de Albergue El Camino Tui es reflexa en cada habitació. bany compartit són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, pesca, esports d'aigua (no motoritzats). Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Albergue El Camino Tui.


Dancing with the Clown: Bob Dylan - "Live 1966" (1998)\nEscolto una mostra important dels discos en directe publicats durant els darrers anys i no me'ls crec. Aquestes produccions tan netes (i en conseqüència inofensives), aquests retocs d'estudi que es carreguen com qui no vol l'esperit del directe, les reaccions del respectable ajustades de forma mil·limètrica, la sensació de fredor en unes gravacions que haurien de sonar d'allò més vitals però en canvi resulten mecàniques. "Live 1966" és tot el contrari. Editat originalment el 1998 i reeditat dotze anys més tard -prèviament havia circulat durant dècades pel mercat de directes no oficials-, el quart volum de les Bootleg Series de Bob Dylan inclou sencer el concert que va oferir el 17 de maig de 1966 al Free Trade Hall de Manchester.\nEl de Duluth venia de revolucionar la música popular amb "Highway 61 Revisited" (1965), d'irritar el mateix Pete Seeger amb l'actuació elèctrica que havia ofert l'estiu anterior al festival de Newport i d'enregistrar a Nashville el no menys revolucionari "Blonde on Blonde" (1966). El seu públic s'havia fracturat entre els integristes del folk entès à la Greenwich Village i els hipsters que apreciaven el seu renovador acostament a les formes del rock. I els seus concerts es dividien en dues parts, una d'acústica en solitari i una altra d'elèctrica amb l'acompanyament del grup que posteriorment esdevindria The Band. D'alguna manera o altra la polèmica l'acompanyava en cada actuació que oferia, però aquell concert de Manchester va passar a la història pel crit de "Judas!" que va proferir un espectador indignat -"I don't believe you", va respondre un agut Dylan abans d'enfilar una de les lectures més viscerals mai registrades de "Like a Rolling Stone"-.\nEl crit va ser l'anècdota definitiva d'una vetllada més aviat moguda, l'apunt que millor il·lustra l'estat de les coses a l'òrbita de Dylan durant un dels capítols més brillants i definitius de la seva trajectòria. La punta de l'iceberg d'una nit en què la tensió es podia respirar en l'ambient des del mateix instant en què la banda es va enfilar a l'escenari. El sector més intransigent del públic -no necessàriament majoritari però sí molt sorollós, com sol passar en aquests casos- va xiular, escridassar i fins i tot insultar el músic pel qual havia passat per caixa. I Dylan va respondre amb el nervi i la convicció de qui perfila a temps real el futur de la música pop. Aquest és el valor del disc en directe que ens ocupa, que lluny d'oferir postals idíl·licament maquillades presenta el testimoni i el document d'un moment històric tan agitat com transcendental. Que "Highway 61..." i "Blonde on Blonde" van alterar per sempre més la música popular és un fet explicat en incomptables llibres d'història. Ara bé, el per què de tot plegat (o com a mínim una part molt important) es troba recollit a "Live 1966".\nEtiquetes de comentaris: Bob Dylan, The Band


Piqué: "La meva pitjor temporada va ser l'última amb Guardiola"\nEntre altres qüestions, el central català revela a 'La sotana' l'únic moment en què es va plantejar marxar\nPiqué a 'La sotana' La Sotana\nGerard Piqué ha repassat al programa La sotana, amb to satíric i sarcàstic, bona part de l'actualitat blaugrana de forma relaxada. Entre bromes, Piqué ha parlat sobre moments decisius de la seva carrera, abans d'acomiadar-se dient que confia que, aquesta temporada, "l'equip guanyarà alguna cosa".\nEl central ha confessat que l'únic moment en què es va plantejar marxar del club va ser l'última temporada amb Pep Guardiola a la banqueta. "Vam arribar a un punt de tensió amb ell important, i del vestidor en general. La rivalitat amb José Mourinho va desgastar molt. El Pep volia tenir un control absolut de tot el que passava. Jo vaig començar a sortir amb Shakira i la relació amb ell va canviar. Ara la relació és perfecta. Tenia molta pressió. Sentia que als entrenaments ho havia de fer tot perfecte. Si hi ha hagut algun moment en què m'he plantejat marxar del Barça va ser aquella temporada", ha confessat el central.\nPiqué també ha sigut preguntat pel mandat de Josep Maria Bartomeu. "No estic capacitat per dir si és el pitjor president del Barça. Dels que jo he viscut, ha d'estar a prop", ha dit Piqué rient. "Tots tenim la nostra part culpa, però és cert que el club no ha anat cap on desitgem tots els culers. Ara estic esperançat i il·lusionat. Els pròxims 5 o 10 anys seran molt bons per al Barça", ha afegit.\nPiqué també ha recordat les diferents situacions viscudes aquest estiu. La primera, la continuïtat de Koeman a la banqueta blaugrana. "El Jan necessitava més temps de reflexió i acaba triant Koeman. Ara és l'entrenador ideal". També ha parlat de l'adeu de Messi i ha explicat que ell ja tenia tancat el seu acord de rebaixa salarial abans de les vacances i del comiat de l'argentí. "El club estava esperant a veure què passava amb Leo abans d'anunciar l'acord de la meva rebaixa salarial. Potser estaven a l'espera de si m'havien de demanar algun esforç més".\nMolts temes han estat sobre la taula en la llarga conversa desinhibida a La sotana. Un d'ells, sobre el qual s'ha fet molta broma, ha sigut el documental de La decisión, que va produir una de les empreses de Gerard Piqué. El català ha admès que va acceptar produir el documental perquè Griezmann li havia dit que vindria al Barça i que, finalment, va haver d'"aguantar el temporal", quan el francès va decidir no venir aquell curs.\nGerard Piqué Barça FC Barcelona Josep Maria Bartomeu