Fanfic Hanasia, la Reina dels Saiyans - Part 1, Capítol 3 - DBMultiverse\n[ «« ] [ « ] Capítol 3/33 [ » ] [ »» ]\nEls Saiyans contemplaven la posta de sol. Somreien perquè aquella nit la farien ben grossa.\nEls nens sortiren de les seves habitacions, les quals eren com una espècie de tenda de campanya fabricades amb fusta i pells de bèsties. Els Saiyans odiaven construir i per això intentaven que aquelles tendes es mantinguessin fermes i no fossin ensorrades accidentalment. Els Saiyans van abandonar el poblat i van dirigir-se cap a una praderia llunyana.\nTot estava calmat i la majoria dels animals es trobaven amagats dins dels seus caus. Sabien perfectament què estava a punt de succeir. I els Tsufuls també. Aquests, vivien en unes habitacions construïdes i excavades en la profunditat del sòl, ben allunyats del territori dels Guerrers de l’Espai.\nEn el centre del grup, un nen mirava el cel ben orgullós, igual que altres nens de la seva edat, ja que aquesta era la primera vegada que per fi veurien la lluna presentant el seu disc totalment il·luminat. El cicle natural de la lluna plena tan sols es completava cada vuit anys. Un adult el va empènyer. El marrec va clavar-li un mastegot, fent-lo volar centenars de metres. Aquest nen era, de lluny, el més fort de tot el poblat, i es deia Brasca.\nLa lluna es va il·luminar. Tots els Saiyans la miraren directament amb els seus propis ulls. Tots ells començaren a engrandir-se. Estaven transformant-se. En qüestió de segons, van convertir-se en goril·les gegants. Els Saiyans veien el món cinquanta metres per sobre del que era habitual. Tot semblava molt petit i no se'n sabien avenir. Començaren a córrer i, fruit de la pròpia emoció, saltaven turons.\nUn nadó començà a cabriolar per tot arreu. Era ben petit en comparació a la resta, però superava amb escreix la mida dels arbres més alts del bosc. Malgrat la seva mida, es sentia molt lleuger i s’ho passava bomba corrent entre les cames dels adults. Un d’ells el va enviar pels aires com si fos una pilota de futbol. Des de temps immemorials, els Saiyans havien educat els seus fills etzibant-los una puntada de peu com a mostra que estaven essent emprenyats.\nEn un racó, un Guerrer de l’Espai, que havia mantingut la seva aparença, plorava. Era important que els altres no el veiessin plorant. Molt commovedor! Feia molts anys, va perdre la seva cua en un accident, i esperava que, amb el pas del temps, l’hi tornaria a créixer. Però no fou així...\nBoscos sencers foren destruïts, milers d’animals esclafats i el paisatge devastat. Quan els Saiyans feien festa, la feien ben grossa!\nDe sobre, va escoltar-se un crit. Tothom es va girar. Veieren que en Brasca patia un fenomen estrany. Els seus músculs es van inflar i cridava fruit del patiment.\nAl seu voltant, començà a formar-se una ràfega de vent, igual que quan els Saiyans més poderosos d'aquella època concentraven la seva energia per destruir tot allò que els rodejava. El mico començà a flotar pels aires. Es tractava d'un poder insòlit que mai ningú no havia vist. Seguia concentrant energia i levitant. Una gran borrasca va envoltar-lo. De cop i volta, el color del seu pelatge va canviar, brillant i esdevenint daurat. La potència de la seva energia va abatre tots els habitants del seu poblat.\nEn Brasca patia. Continuava aplegant energia. De sobte, va obrir la boca i va escopir una bola de foc d'una potència tan colossal que ningú de la galàxia no podria igualar-la durant segles. La bola va anar directa cap a una muntanya i va desfer-la, com si aquesta fos de mantega. Els arbres van desplomar-se a terra a causa de la explosió. Un Guerrer de l'Espai, que era al ben mig del recorregut de la bola, va ser destruït com un mosquit. La bola de foc semblava envolar-se cap a les estrelles, però en realitat seguia el seu moviment rectilini, allunyant-se de la curvatura del planeta. El seu poder destructiu era tan immens que ni tan sols fou atreta per la gravetat. Es va perdre per l'espai i, finalment, fou succionada per una estrella.\nEl goril·la daurat començà a picar-se el pit, a punt d'esclatar de ràbia. Tot seguit, va agarrar la seva cua i va arrencar-se-la d'una estirada. Va perdre la seva transformació i el coneixement, desplomant-se sobre el terra.\nAl continent veí, els Tsufuls, que s'amagaven dels Saiyans en unes vil·les subterrànies en la profunditat de les muntanyes, van percebre aquella onada d'energia i es van inquietar. Van decidir enviar espies al lloc on procedia el rebombori.\nFins i tot equipats amb simples armes de foc que disparaven bales afilades i verinoses, i uns vehicles una mica sorollosos però una pèl més veloços que una cavalcada Saiyana, els Tsufuls temien aquells micos que no dubtaven ni un sol moment en devorar tot allò que passava per davant d'ells.\nL'endemà, en Brasca es va llevar força tard. Tenia migranya. Durant setmanes, no va succeir res destacable, i al·legava no recordar absolutament res d'allò que havia succeït.\nUna nit com qualsevol altra, després d'una picabaralla originada per una discussió d'un tema sense importància, la batussa va empitjorar. En Brasca va matar un dels seus opositors. No era la primera vegada que succeïa un fet com aquell, però els altres van embogir. Arremeteren contra ell però tots foren despatxats sense dificultats. Van aixecar-se i van contraatacar seriosament. La tensió va augmentar quan en Brasca va arrancar-li un braç a un d'ells.\nNo obstant, això era força habitual entre els Guerrers de l'Espai.\nAllunyats d'allà, damunt d'un arbre i amagats entre les fulles, dos Tsufuls observaven l'escena a través de binoculars.\nAltres Guerrers de l'Espai, que eren força poderosos, es van unir a la batalla. El líder del poblat veí va concentrar la seva energia fent girar l'herba del seu voltant. Era l'hora de demostrar a aquell nas de mocs què era un guerrer de debò. En Brasca sabia reconèixer l'energia d'un bon lluitador i va deixar anar la cara del Saiyà que esclafava amb les seves pròpies mans.\nVa obrir el palmell de la seva mà per tal de fer aparèixer una bola de foc. Alguns d'ells reconegueren aquella cosa pels incidents de la nit de lluna plena i, instintivament, s'allunyaren. El líder va contemplar la bola lluminosa amb interès, i aleshores va abalançar-se sobre el seu adversari. En Brasca llançà la bola com si fos una pedra. Va impactar contra el líder, causant una gran explosió amb el xoc. El líder va cessar de córrer i va caure d'esquenes.\nVa aixecar-se entre el fum. La reva roba estava estripada i sagnava per tot arreu. Es va enrabiar. Ambdós adversaris s'abalançaren l'un a sobre de l'altre i intercanviaren diversos cops durant un instant. Els Guerrers de l'Espai i els Tsufuls, com a espectadors, no tenien cap mena de dubte: en Brasca tenia les de guanyar.\nA terra, gairebé vençut, el líder del poblat veí va escopir una mica de sang. Estava empipat. Feia molt de temps que no perdia cap combat. Aleshores es va aixecar i va concentrar la seva energia. Va etzibar un gegantesc cop de puny al tors d'en Brasca, el qual no es va moure ni un sol centímetre. No va fer ni l'intent d'aturar-lo ni d'esquivar-lo. Així doncs, va rebre el cop de ple sense ni tan sols immutar-se. Va notar que l'energia li creixia sense límits al seu interior.\nUna ràfega de vent l'envoltà i els seus cabells van esdevenir daurats i s'eriçaren per sobre del seu cap. Una aura daurada tenyida de color verd l'il·luminà.\nEls Tsufuls restaren estupefactes. Després d'un instant de terror, van posar en funcionament la seva calculadora d'energia. L'agulla girà sobre si mateixa diverses vegades, començà a tremolar i va fer diverses voltes en diferents oscil·lacions. Usaren els binoculars per observar què pretenia fer aquella caldera, que produïa més energia que totes les seves plantes de carbó.\nLa caldera semblava tele-transportar-se. De fet, en Brasca va desplaçar-se en un instant just davant del seu adversari i li va etzibar un cop de puny. El seu oponent caigué d’un sol cop, vomitant sang i desplomant-se a terra.\nAmb un somriure sàdic, es va girar cap els altres que fugien cames ajudeu-me. En Brasca va llepar-se la seva mà plena de sang i esclatà a riure. Va estendre els seus braços i va sentir com el flux d’energia encara li recorria per tot el cos. Va crear una bola de foc i va enviar-la als seus peus. El sòl s'esquerdà, explotà i tota la plana fou destruïda. Els espies van tremolar quan van adonar-se que el terrabastall s'havia format a pocs metres d'ells. En Brascà girà la mirada vers ells. Els havia detectat.\nEls espies Tsufuls estaven entrenats. Des de temps immemorials els Tsufuls convivien i cooperaven entre ells. Històricament, només hi havia una solució en front dels Guerrers de l'Espai. Una part del grup, quan es trobava en perill, s'havia d'enfrontar amb l'enemic mentre els altres fugien. Així doncs, saltaren de l'arbre sostenint-se amb el seu braç dret. Un cop eren a terra, van mirar-se les mans. Un havia fet el símbol de les tisores, i l'altre el de la pedra.\nVan pujar a les seves motocicletes, les quals havien utilitzat anteriorment en mode silenciós. Van engegar el motor d'arrencada i van desblocar l'acceleració. Els silenciadors sortiren dels tubs, expulsats per uns potents gasos d'arrencada. Els fusells s'il·luminaren i cadascú d'ells sortí en direccions oposades. Un d'ells es dirigia cap a on era en Brasca. Estava disposat a morir i no tenia por. Encara que n'hauria de tenir, de por...\nAlguns metres abans del contacte, el Tsuful tombà bruscament per passar pel costat del guerrer. Meravellat per la reactivitat de l'artefacte enemic, en Brasca va observar com s'allunyava, alliberant un núvol de fum negre. El guerrer va estossegar. Aquella olor de contaminació era insuportable. Va desplegar la seva energia i va dissipar tot aquell fum. Va agafar impuls i, en un tres i no res, va atrapar la màquina que corria a una velocitat de 250 km/h. Va agarrar la motocicleta, va esclafar el metall de la seva carrosseria i s'envolà amb la seva presa.\nEl Tsuful fou expedit diverses vegades en diferents direccions, però seguia afermat. Va treure la seva arma i va disparar-la a boca de canó contra el tors del seu enemic, que semblava més gran i musculós que abans. Les bales quedaren esclafades i sortiren rebotant. Les bales més poderoses dels Tsufuls eren capaces de perforar el cos d'un Saiyà valorat en 100.000 zenis!\nEl guerrer aixafà la motocicleta juntament amb una cama de l'espia. El darrer cridà de dolor i es va doblegar en dos. Va aprofitar per recarregar la seva arma. Aquesta vegada va disparar contra el rostre del seu rival, però el resultat va ser exactament el mateix. "Sé què estàs tramant!", digué el Saiyà assenyalant cap el bosc. Entre els arbres, es podia apreciar el fum dels motors de l'altra motocicleta. L'espia va apercebre que sobrevolaven a uns cent metres del terra.\nEn Brasca creà una nova bola d'energia i la va disparar en direcció el bosc amb la intenció de fer-la esclatar contra l'altra motocicleta. La bola de foc destruí tots els arbres que trobà en el seu camí i el seu objectiu va sentir un soroll estrany darrere seu. Es va girar i va veure que la bola devastadora s'aproximava a la velocitat del so! L'espia girà bruscament 90 graus i va apagar el motor intentant estavellar-se lleument entre els arbustos.\nL'explosió va causar que trossos de pedra i d'arbres fossin expedits per tot arreu. El Tsuful fou travessat per les runes.\nAl cel, en Brasca reia perversament, i es va girar per mirar el seu ostatge, el qual va treure un objecte circular i de color gris. Amb un crit de ràbia, el Tsuful, que sostenia una granada amb la seva mà, va apropar-se al Guerrer de l'Espai i l'hi va col·locar al seu rostre. Quan va esclatar, la pròpia explosió va detonar altres granades que duia a sobre. La motocicleta i el seu conductor van quedar espedaçats. Però el guerrer emergí del fum indemne.\nUn instant després, els Saiyans acudiren al lloc en grup. Altres poblats es van desertar per comprovar què succeïa i contrastar què eren aquelles explosions. Alguns Guerrers de l'Espai van activar l'alarma mentre fugien; d'altres volien presenciar un combat ben espectacular.\nEl paratge es convertí en un camp de batalla. El fum emergia del sòl abrasat. Hi havia restes de trossos de metall, i en Brasca era al ben mig de tot. Aleshores havia duplicat la seva massa muscular.\nVa esdevenir una muntanya de músculs, i el nen que havia sigut fins aleshores era més gros que la resta dels Saiyans. Era extremadament impressionant. Estava envoltat de la seva aura daurada i els seus ulls van tornar-se completament blancs.\nMolts Guerrers de l'Espai van morir aquell dia.\nL'espia Tsuful va apanyar-se-les per embenar les seves ferides i tornar a la costa. Allà l'esperava un vaixell amagat en una cala per tal de reportar tot allò que havia succeït.\nAl continent dels Tsufuls, hi havia molt d'enrenou. Els dies següents, en Brasca va matar desenes de Saiyans, va destruir paisatges i s'aproximava perillosament a les vil·les ocultes dels Tsufuls. Una recerca exhaustiva els va permetre investigar un succés anterior. 1.000 anys abans, s'havia descobert un Guerrer de l'Espai amb cabells daurats. Era molt més poderós que els altres, però va morir ben jove, poc després d'haver-se transformat.\n"És evident", digué un científic. "És un fenomen recurrent. I seguirà millorant."\n"És intocable. I la seva energia és indestructible i inesgotable!"\n"Si no el destruïm, arrasarà tot el nostre món. Degut a la seva invulnerabilitat física, haurem de buscar una alternativa d'atac."\n"No. El gas s'esvairia degut a la ràfega de vent que ell mateix generaria, i el verí dubto que fos capaç de perforar la seva pell. Podríem intentar que n'engolís una mica, però us recordo que, després de la seva transformació, no ha menjat ni ha begut res!"\n"El problema ja està resolt", digué, de sobte, algú.\nEls científics es van girar vers el missatger que acabava d'entrar.\n"En Brasca ha mort aquest matí. S'ha desplomat tot sol, destruït i consumit per la seva pròpia energia."\nPer als Tsufuls i per als Saiyans allò era una alliberació.\n"Creu que aquest cas es tornarà a repetir, cap?", preguntà un Tsuful arxivant les dades per al seu ús futur.\n"Sí", respongué. "D'aquí a 1.000 anys. I encara serà més estable. No durarà tan poc, sinó que trigarà unes setmanes en morir. Potser viurà encara més. Destruirà tot el món, ja que el seu poder augmenta amb el pas del temps exponencialment."\n"D'aquí a 1.000 anys ja tindrem la tecnologia necessària per destruir-lo!"\n"Tant de bo..."


4 Gin Tonics per a gaudir la nit en la Plaça Real - Rossini\nbegudes, cocktails, gin tonics, Plaça Reial, Restaurant Rossini, Rossini\nEls gin tonics de Rossini són una de les begudes favorites dels nostres clients. Aquest tipus de còctel, amb sabor tropical, és una bona elecció de la nostra carta tant per a refrescar les tardes o les nits caloroses d’estiu a Barcelona.\nEls gin tonics són còctels combinats composts de ginebra i aigua tònica servida amb gel. Podem trobar referència aromàtiques i delicades, amb caràcters cítrics i florals. Aquest tipus de beguda és molt popular a tot el món i és una de les nostres especialitats que pots gaudir a la nostra terrassa amb magnífiques vistes a la Plaça Real.\nT’oferim una petita selecció de 4 Gin tonics per a gaudir les teves nits amb nosaltres.\nEls antecedents d'aquesta beguda espirituosa se situen en l'època colonial, quan l'Índia formava part de la corona anglesa. Aquesta beguda va ser inventada pels soldats anglesos barrejant quinina (un component per a evitar les picades de mosquits) amb ginebra. En els nostres dies el Gin tonic Gordon’s és una de les ginebres més venudes del món i fàcilment la pots trobar en la majoria de cocteleries i restaurants de la nostra ciutat. El seu sabor cítric al costat del toc de les baies de ginebre transportaran el teu paladar a una mescla de sabors afruitats.\nEl gin tonic Bombai és un dels tònics més clàssics que igual que Gordon’s es pot trobar fàcilment en qualsevol part del món. Es tracta d'una beguda suau amb un sabor de ginebra clàssica acompanyada amb una aroma cítrica molt potenciat. Durant els segles XVII-XVIII era una de les begudes que es podien trobar en les destil·leries de Londres i Nova York, encara que el seu origen oficial no aquesta certificat oficialment i existeixen rumors i històries entorn d'un barman conegut com Tom Collins que va crear la patent.\nEl gin tonic Brockman’s va ser creada per un grup d'amics de Kevan Crosthwaite, amants d'aquesta beguda, que van decidir emprendre junts una empresa on poguessin donar pas a idees creatives que trenquessin amb els sabors convencionals, el mai vist, per a una beguda molt popular durant els primers anys del segle XVIII. Si busques un gin tonic diferent que combini els sabors concentrats de les maduixes, les baies i la llimona... Brockman’s pot ser una opció excel·lent. La seva intensitat suau al costat del seu sabor dolç refresqués el teu paladar amb la millor mescla aromàtica.\nTanqueray és la ginebra regna que ha encapçalat durant set dels últims nou anys tots els rànquings tal com ens descriu la revista del sector de la cocteleria Drinks International. El seu sabor combinat amb ginebre, llavors de coriandre, regalèssia i arrel d'angèlica proporcionen un gust fort molt diferent als tònics ensucrats amb una personalitat més marcada. Durant els segles XVII-XVIII era una de les begudes que es podien trobar en les destil·leries de Londres i Nova York, encara que el seu origen oficial no està certificat oficialment i existeixen rumors i històries entorn d'un barman conegut com Tom Collins que va crear la patent.\nEsperem que aquesta petita selecció us ajudi a conèixer més sobre l’atraient món de la cocteleria i abans d’acomiadar-nos una petita curiositat: El 19 d’octubre és el dia mundial del gin tonic. Cheers!


El programa Tangram és un projecte de l'Àrea d'Innovació, Programes i Formació del Consorci d'Educació de Barcelona que es desenvolupa en coresponsabilitat amb els centres educatius i amb les famílies de l'alumnat participant.\nÉs un projecte pilot d'acompanyament i empoderament educatiu a infants i les seves famílies per promoure l'èxit escolar de l'educació primària. Es tracta de poder acostar, donar a conèixer i acompanyar les famílies en el coneixement i la implicació de la cultura escolar pròpia dels nostres centres educatius.\nL'activitat es realitza a les escoles de primària fora de l'horari lectiu. Compta amb la figura del mentor que farà setmanalment una sessió amb famílies, una altra amb famílies i nens i nenes i una altra sessió amb l'alumnat per parelles. Cadascun dels mentors tindrà al seu càrrec 10 alumnes. La proposta està dirigida a l'alumnat de 1r i 2n d'educació primària que presenta un risc important de desafecció escolar però amb possibilitats d'augmentar la seva implicació en l'aprenentatge.\nLes famílies tenen un paper central en el projecte ja que participen de sessions setmanals amb els seus fills i filles on el mentor fa un paper de modelatge. Tota aquesta activitat requreeix la implicació i coordinació amb l'equip de mestres tutors, així com de l'equip directiu i claustre de l'escola.


Política de Privadesa - Cavaletti\nPer mitjà del present text s'informa els usuaris d'aquesta web de les condicions generals que regixen per a la seva utilització i consulta. Aquestes suposen per part dels usuaris l'acceptació plena de les condicions exposades en aquest document. El visitant es compromet a utilitzar aquesta web i els serveis que s'ofereixen de conformitat amb la llei, aquestes condicions generals, així com amb la moral i bons costums generalment acceptats i l'orde públic. L'usuari s'obliga a indemnitzar a Cavaletti per qualsevol dany o perjudicis que pogués ocasionar per l'ús d'aquesta web, infringint la legalitat vigent.\nTambé s'informa en aquest document de les condicions particulars que regeixen per a la contractació de determinats serveis que s'ofereixen en aquesta web.\nCavaletti es reserva el dret de modificar les condicions legals que s'exposen en aquest document sense previ avís.\nPropietat legal i copyright. Limitació de responsabilitat\nAquesta web i el seu contingut és propietat de Cavaletti, entitat editora i propietària de la mateixa. Excepte autorització prèvia, expressa i per escrit es prohibeix qualsevol transmissió, cessió, venda, lloguer i/o exposició pública d'aquesta web o qualsevol part de la mateixa.\nCavaletti es reserva el dret de modificar el contingut de la web sense previ avís i sense cap tipus de limitació. L'entitat declina qualsevol responsabilitat pels eventuals danys i perjudicis que puguin ocasionar-se per la falta de disponibilitat i/o continuïtat d'aquesta web i dels serveis que s'ofereixen en ella.\nLes persones o empreses que remeten qualsevol tipus d'informació a Cavaletti es comprometen que la mateixa sigui versemblant i que no vulneri cap dret de tercers ni la legalitat vigent. Si vostè creu que algun contingut i/o informació d'aquesta web vulnera un dret legítim o la legalitat vigent no dubti a contactar amb nosaltres:\nLes condicions generals exposades en este document es regixen per la llei espanyola.\nL'usuari autoritza el tractament automatitzat de les dades personals subministrades, necessàries per a la prestació dels serveis oferits a www.cavaletti.cat, respectant sempre la legislació espanyola sobre protecció de les dades. Aquesta informació és rebuda per Cavaletti i mai és venuda, cedida o llogada a altres empreses o entitats.\nOcasionalment, Cavaletti pot enviar un e-mail notificant millores o novetats que es produeixin en aquesta web o en alguna altra web de l'entitat, així com tant de serveis propis que oferim. En qualsevol moment poden donar-se de baixa enviant un email a info@cavaletti.cat\nLa informació personal demanada dels usuaris registrats és emmagatzemada en bases de dades propietat de Cavaletti, que assumeix les mesures d'índole tècnica, organitzativa i de seguretat que garanteixen la confidencialitat i integritat de la informació d'acord amb el que estableix la Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, i la resta de legislació aplicable.\nL'usuari respondrà, en tot cas, de la veracitat de les dades facilitades, reservant-se (Cavaletti) el dret a excloure dels serveis registrats a tot usuari que hagi facilitat dades falses, sense prejudici de les altres accions que procedeixin en Dret.\nQualsevol usuari registrat pot en qualsevol moment exercir el dret a accedir, rectificar i, si és el cas, cancel·lar les seves dades de caràcter personal subministrats a Cavaletti, per mitjà de comunicació escrita dirigida a l'entitat


I ara, què?: En dos dies: Tallinn\nEn dos dies: Tallinn\nEn una entrada prèvia vaig fer una breu introducció als països bàltics. Breu, molt breu, però això només és un humil bloc.\nTallinn és, des del meu punt de vista, una de les ciutats que conec amb el casc antic més bonic. I el trobo especialment bonic perquè encara manté la forma, les construccions i, fins i tot, l'ambient de l'edat mitjana, de la baixa edat mitjana. És molt senzill aturar-se al mig de la plaça de l'Ajuntament, la Raekoja Platz, i imaginar-se que un cavaller, amb el seu cavall, el seu arnès, la seva armadura, la llança, el fang i els cabells llargs, rossos i bruts baixarà i et foterà un crit.\nI arribar a fer-te la idea que per aquells carrers empedrats i estrets hi passava una vida de palla, pesta i guerra. I de gerres escumoses de cervesa, de bàrbars i de totes les pel·lis com Excalibur...\nTallinn va formar part de la Lliga Hanseàtica i això es nota en gran part en la construcció de les cases, especialment de la zona que queda dins la muralla.\nAixí doncs, per ordre. Aquí us deixo l'enllaç a la web de turisme de Tallinn, però no és massa útil. Us recomano el mapa de Google, directament. Un detall previ: crec que el millor que es pot fer a Tallinn és passejar i perdre's pels carrers, mirar, tocar, olorar i deixar que la imaginació faci el fet. Però us faig un petit repàs del que jo crec (a la guia surten més coses, clar) que són imprescindibles.\nDins les muralles: imprescindible la Raekoja Plats, que és la plaça de l'Ajuntament i on es concentren un gran nombre de terrasses espectacularment atractives i càlides (fins i tot a l'estiu tenen estufes i mantetes pels clients). Des de la Raekoja, on a més de l'Ajuntament hi ha l'antiga presó (que nosaltres no vam saber trobar), s'arriba per un carreró, que es diu del Pa Blanc, a una de les farmàcies més antigues d'Europa i que encara funciona com a tal (si us calen aspirines, però, hi ha diverses cadenes de farmàcia bastant més còmodes), l'església de l'Esperit Sant que té un rellotge de fusta fora que és el més antic de Tallinn i el campanar el més antic d'Estònia. A l'església cobren per l'entrada i és decebedora.\nPer qualsevol dels carrerons que es giri s'acaba anant a parar al carrer Pikk, que duu a l'església de Sant Olaf. L'església en sí és maca però val la pena sobretot pujar al mirador, perquè és el punt més elevat de la ciutat, deixant de banda el castell. Durant el recorregut del carrer Pikk no us perdeu les cases: hi ha el Saló Gremial de Sant Canut (ho juro, es diu així), la Sala dels Caps Negres, diverses cases medievals i modernistes convertides en museus i galeries d'art, i, estremidor, l'edifici on la KGB duia a terme els seus interrogatoris i tortures. Es reconeix perquè té tapiades les finestres, perquè no es pugués veure què hi passava a dins i perquè no se sentissin els crits.\nA la sortida de la muralla, per la banda de mar, hi ha una porta amb una torre enorme, baixa i rabassuda, coneguda com a Margarita la grossa. És impressionant i d'ella neix la muralla que, de manera pràcticament ininterrompuda, volta tota la ciutat antiga, a trossos només de pedra, a trossos de pedra i fusta.\nPujant cap al castell de Toompea es pot veure el que queda d'aquest castell. Diuen que és magnífic, però (i és un gros però) no en queda res, excepte tres torres a les quals no s'hi pot arribar perquè queden dins de la seu del Parlament. Estaria bé que n'informessin, perquè tots fèiem cara de primu, a la porta del Parlament, intentant entrar, mentre els guàrdies ens miraven amb la mateixa cara que els barcelonins ens mirem els guiris: més aviat amb fàstic.\nHi ha tres torres, la Torre de la verge, on diuen que hi tancaven les prostitutes; la Hermann Pikk, la torre gran que és im-pres-si-o-nant i la Kiek-in-de-Kök, l'única a la que es pot entrar. Però val la pena, perquè el nom vol dir Cop d'ull a la cuina i, certament, si tens bona vista, alguna cuina es pot veure. Servia perquè els danesos controlessin què feien els estonis a dins de casa (una mica xafarders eren, perquè no dir-ho). Una mica com quan a Catalunya es van prohibir tots els ganivets, excepte els de cuina, que havien d'estar lligats a la taula, no fos cas que ens revoltéssim... Davant del Parlament hi ha l'espectacular Catedral d'Alexandre Nevski, ortodoxa. Senyores, per entrar-hi, tapeu-vos el cap. I al costat, l'Església de la cúpula, també de visita obligada.\nL'endemà es pot agafar el tramvia 1 o 3 i anar fins al parc de Kadriorg, on hi ha el palau Kadriorg. És un parc francès, amb parterres de flors, fonts i passejos agradabilíssims. No cometeu l'error de menjar-vos un pastisset a la cafeteria de l'entrada: us cobraran quatre vegades el preu del pastisset, que només és correcte. Qualsevol pastisseria estònia els fa més bons i més assequibles.\nTres coses importants a Tallinn: el tramvia para al mig del carrer i per pujar i baixar s'ha de passar per entremig dels cotxes mentre circulen. Són educats i no atropellen els peatons, és un detall. La segona és que a qualsevol terrassa s'hi sopa fantàsticament bé: les cerveses són bones i fredes (millor la A le coq que l'altra, que no recordo com es diu) i el menjar és bo i consistent, sobretot el peix. La tercera és que a tot arreu parlen anglès (més o menys...) però no us espereu ni simpatia ni res semblant; són simplement correctes, que ja és suficient des del meu punt de vista. I, sobretot, no us espereu una ciutat barata perquè no ho és. Les coses són a preu de Barcelona i això vol dir tendent a car.\nPer menjar: ja ho he dit: qualsevol terrassa, això sí, en horari europeu: a dinar a les 12-13h i a sopar entre les 18.30 i les 19.30. Podeu trobar excepcions, però vaja, seran això, excepcions. A mi em va agradar especialment el pub de l'hotel on estàvem, que tenia una terrassa magnífica a Viru, el carrer principal i un entrecot al pebre espectacular.\nPer dormir: nosaltres vam estar al Vana Wiru Hotel. Ens va costar uns 80 euros la nit (que no és moc de pav) però estava just al davant la muralla i al centre del centre. Una meravella per poder fer turisme. L'hotel és correcte i l'esmorzar està bé. Us el recomano, sí. Podeu mirar de negociar el preu quan hi arribeu, perquè si no està ple, és possible que aconseguiu algun descompte (a nosaltes ens va passar. Oficialment el preu eren 114€).\nAh, una última recomanació. Si fa sol, et cremes. No penseu que com que només esteu a 21 graus a l'estiu no cal la crema. La crema protectora cal i molt. Jo em vaig cremar i sóc tendent a fosca de pell...\nPublicat per Àlex a 5:04 p. m.\nEtiquetes de comentaris: En dos dies, Estònia, Viatges\nEspagutis al pesto + fricandó\nSamaranch, Garzón i altres coses\nAurora borea, Asa Larsson\nAmanida de seitó + pollastre a la cervesa\nCrema de porros + hamburguesa amb ceba i patates


Royal Dwarf: petita però matona - RQS Blog\nPetita. Ràpida. Discreta. Aquestes paraules resumeixen la Royal Dwarf a la perfecció. Si ets principiant, o si simplement vols un cicle de cultiu ràpid, la Royal Dwarf és el que cerques. També és perfecta si tens limitacions d'espai o si vols mantenir la discreció.\nBASE GENÈTICA DE LA ROYAL DWARF\nLa Royal Dwarf ofereix el millor de la genètica Skunk en un format compacte i autoflorent. Volíem oferir als conreadors una versió ràpida i fàcil de conrear d'aquesta varietat mítica. La Skunk ocupa un lloc en el panteó de la genètica de fama internacional. La comunitat cannábica global adora els seus efectes terapèutics i la potència del seu efecte propi d'una indica.\nEls criadors van desenvolupar la Skunk a la fi de la dècada dels 70 utilitzant genètica Afghani, Acapulco Gold i Colombian Gold. Després va arrasar en el món del cànnabis, guanyant reconeixement gràcies a una sèrie de victòries en la Cànnabis Cup. Des de llavors, els criadors han utilitzat la genètica Skunk com a base per a molts híbrids de gran èxit. La Royal Dwarf pertany a aquesta família tan respectable!\nEls criadors de RQS van començar a combinar exemplars de Skunk de gran productivitat amb la nostra millor genètica de marihuana autoflorent. Després d'una cria selectiva i un procés d'estabilització, van aconseguir crear la Royal Dwarf. Va sorgir com una varietat de dominancia indica, amb un 10% de genètica sativa, un 60% índica i un 30% ruderalis.\nEFECTES CEREBRALS EDIFICANTS I LÚCIDS\nLa Royal Dwarf produeix un contingut de THC d'aproximadament un 13%. No és tan potent com la seva predecessora, però els seus efectes continuen sent molt plaents. El seu efecte de dominancia indica proporciona un efecte lúcid i de claredat mental que elevarà el teu esperit, t'aixecarà l'estat d'ànim i t'obrirà l'apetit per aconseguir l'èxit. De sobte, ja no et crida l'atenció asseure't i fumar en el sofà. Sentiràs la necessitat d'aixecar-te i fer coses! Gràcies a la seva potència moderada, pots fumar els seus cabdells durant tot el dia, sense renunciar a les teves facultats cognitives.\nLa Royal Dwarf, igual que el seu avantpassat llegendari, també ofereix efectes medicinals. El seu efecte és agradable i ajuda a alleujar l'estrès, l'ansietat i l'estat d'ànim baix. És excel·lent per a obrir l'apetit i alleujar el dolor crònic.\nSABORS I AROMES COMPLEXES I DELICIOSES\nLa Royal Dwarf tens unes flors denses que provoquen un gran impacte sensorial. El seu perfil de terpens terrós produeix sabors i aromes dolces i cítrics sorprenents. Aquests sabors s'impregnen en cada calada que li dónes a un bong o a un porro. Amb els seus cabdells pots fer comestibles que despertaran les teves papil·les gustatives i que portaran els seus efectes a un nivell superior.\nTRETS DE CREIXEMENT DE LA ROYAL DWARF\nLa Royal Dwarf produeix collites impressionants, considerant la seva grandària reduïda. Les plantes d'interior produeixen al voltant de 150-200g/m² i aconsegueixen una alçada màxima de 70cm. T'aconsellem que aplicacions una mica d'entrenament de baix estrès per a mantenir-la a una alçada inferior als 40cm, si la discreció és una prioritat. Si la conrees en exterior, pot produir entre 30 i 80g per planta. Aconseguirà una alçada d'entre 50 i 90cm.\nLa Royal Dwarf té un cicle de creixement breu, de 8-9 setmanes, amb un temps de floració de 6-7 setmanes. No hauràs d'esperar molt de temps per a provar els seus cabdells!\nROYAL DWARF: UN PLAER GAIREBÉ INTANTÁNEO\nLa Royal Dwarf sedueix als conreadors per als quals el temps és essencial. És perfecta quan vols collir en el menor temps possible. No tens molt espai per a plantar? No et preocupis, pots conrear aquesta senyoreta tan ràpida en un armari o caixa modificada. Gaudeix dels seus efectes energizantes i dels seus terpens terrosos en poques setmanes!


De Calaix de Sastre: Que les TRUFES no ens embafin!\nHi ha moltes receptes de trufes, però les més bones que he provat són, sens dubte, les més senzilles: sense sucre, ni mantega, ni licors... i és que sovint en la simplicitat es troba el gust!\nPel que fa a les quantitats: les proporcions de nata i xocolata han de ser iguals, per exemple: si poseu 200 gr de xocolata, heu de fer el mateix amb la nata.\nTalleu la rajola de xocolata a trossets i foneu-la al bany maria. Un cop desfeta, hi afegiu la nata i ho barregeu tot fins que quedi un líquid uniforme. Deixeu refredar la mescla i quan ja no estigui calenta la poseu al congelador. El temps d'espera dependrà de la potència de cada congelador però ha de quedar amb una textura una mica més dura que un gelat (la densitat adequada per poder fer boles sense que se us desfacin). Un cop congelada, agafeu la massa i podeu començar a fer boletes i arrebossar-les amb els fideus de xocolata.\nRecordeu que per conservar bé les trufes ja fetes han d'estar al congelador.\nVariants i idees\nUna amiga meva, en un curs de cuina, li van dir que quedaven molt bones si se li posava un "quico" gran a sobre cada trufa... és possible que el contrast entre dolç i salat sigui fantàstic però un consell, si ho feu, assegureu-vos de posar-lo immediatament abans de menjar-vos-les, que si no queda remollit.\nPer la mateixa regla de tres, suposo que també pot quedar bé qualsevol fruita seca salada al damunt.\nNo ho he provat, però fa temps que em balla pel cap la idea de que si abans de fer la mescla, muntem la nata i després, la barregem amb compte i suaument amb la xocolata fosa, les trufes poden quedar més esponjoses.\nPublicat per Lluna Pineda a 15:50


Rachelle "Rush" Bettencourt\npor Rachelle Bettencourt Dc Jun 19, 2013 12:59 pm\nNom: Rachelle "Rush" Bettencourt Desirée\nResidència: Slytherin, bitch.\nÉs una noia que, per l'edat que té, ja està bastant desenvolupada en tots els sentits. Té un cos bonic, prim, amb unes corbes tímides però formades. Uns cabells rossos sedosos que li cauen en cascada per l'esquena. És d'estatura mitjana tirant cap a alta, una estatura que encara li permet portar tacons sense semblar un gegant. Els ulls, clars, poden ser freds i punxants quan ho vol. Acostuma a portar roba bona i a anar molt areglada, sempre elegant, ja que s'ho pot permetre.\nNo direm que és simpàtica amb tothom, perquè no ho és. No direm que és una noia oberta, perquè no ho és. No direm que és comprensiva o empàtica amb tothom, perquè no ho és. Ara bé, si que podem dir que és una noia un pèl egoïsta, amb els fums bastant pujats, una paraula sarcàstica a la punta de la llengua en tot moment i un comentari per criticar-ho tot llest en qualsevol situació. Cruel en certa manera, però més donada a atacar verbalment que cap altra cosa. Té una ment retorçada, capaç de planejar les venjances o els atacs més cruels que un es pugui imaginar. És una noia forta en tots els sentits, capaç d'aguantar totes les situacions que li vagin a sobre. Cal remarcar que, en quant a intel·ligència, és superdotada, li van dir quan tenia sis anys i ella n'està orgullosa. Li agrada poder controlar-ho tot, és potser una mica masa obsessiva a vegades, però no pensa canviar aquest tret del seu caràcter, li ha anat prou bé fins ara.\nBreu història: Qualsevol persona que conegui una mica les figures que més destaquen en el món empresarial i econòmic francès serà capaç de reconèixer el cognom Bettencourt. Any 2013. Liliane Bettencourt, una francesa d'èxit, es troba entre les persones més riques del món muggle, sent la propietària de l'empresa de cosmètics L'Oréal. Al món màgic, aquesta dona, membre d'una nissaga antiga, és també la propietària de Potions Bettencourt, una empresa que està a punt d'aconseguir el monopoli en pocions a França sencera. A més, i per si tenir d'àvia la Liliane Bettencourt fos poc, el seu tiet és el Conseller d'Afers Màgics Francès. Passem a parlar de la Rachelle. Nascuda el dia disset d'octubre, sent la neta de Liliane Bettancourt, la Rachelle és la segona filla del matrimoni entre en Boris Bettancourt i la Corinne Desirée. Una perla de cabells rossos sedosos i ulls clars que il·luminà la família el dia que va arribar al món. El seu germà gran, en Christian Bettancourt, li treu només un anya. Sempre s'han portat molt bé, s'han recolzat en tot moment i s'han ajudat en les decisions importants. En Christian sempre va saber que volia anar a Beauxbatons. La Rachelle, per contra, no ho tenia tan clar. Als sis anys li havien dit que era superdotada a partir d'uns estudis i unes proves que li van fer, i si això ho sumem a ser la neta d'una de les dones més riques del món i la neboda del Conseller, com a resultat en treiem una noia que no té clar del tot si encaixarà. Sap, però, que als seus pares els fa gràcia que vagi a Beauxbatons. Als onze anys ingressa a l'escola màgica francesa, i als dos mesos ja n'està cansada. Gent que li va darrere per què és i no pero com és, gent que no la deixa en pau, gent envejosa. No pot més. Ho parla amb els seus pares i la decisió és clara. Al Nadal, deixa Beauxbatons i se'n va cap a Anglaterra. Després de les vacances s'incorpora a Hogwarts, sent assignada a la casa Slytherin. Ella, més que contenta amb això, descobreix que ha arribat a un lloc on pot ser ella mateixa, trobant-se a gust amb el seu entorn escolar.\nHabilitats especials: Animàgica\nMascota: Cap, se'n vol comprar una pero ha de decidir quina.\nLi encanta volar, va aprendre a anar amb escombra als cinc anys i va començar a jugar a Quidditch als vuit. Està a l'equip de Slytherin des de segon. Durant el seu primer any, va ser encistelladora. L'any següent es va presentar per batedora i la van agafar. Actualment és un perill amb un bat a la mà.\nAdora la poesia i la bona literatura.\nEstima casa seva i el seu país, però no canviaria Hogwarts per Beauxbatons.\nUn dia vol heredar Potions Bettencourt, des de petita li han interessat molt les pocions i la feina de la seva àvia, a qui adora.


Calçotades a domicili al centre d'Europa\nCalçotades a domicili als Països Baixos, Bèlgica, Luxemburg i Alemanya\nUn mataroní crea la startup La Calçotada amb l'objectiu de vendre 100.000 calçots al centre d'Europa aquest 2021\nper ACN Barcelona. 22 de febrer de 2021 09:58\nJulià Delos, el mataroní fundador de la startup La Calçotada, que comercialitza calçots al centre d'Europa | ACN\nUna festa d'aniversari l'any 2014 ha esdevingut la llavor del projecte empresarial d'un mataroní resident als Països Baixos. Julià Delos marxà a viure a Eindhoven a fer un doctorat i, enyorat de les tradicions de casa, va organitzar una calçotada amb amics, com feia sempre a Mataró pel seu aniversari. La implicació d'un restaurant molt popular a la ciutat va convertir aquella festa amb amics en un festival que ha reunit cada any centenars de persones. El 2020, Delos va decidir donar forma empresarial al seu hobby i la covid-19 el va obligar a redefinir el concepte. Ara, ha creat la startup La Calçotada, que envia calçotades a domicili als Països Baixos, Bèlgica, Luxemburg i Alemanya. L'objectiu pel 2021 és vendre 2.000 calçotades -uns 100.000 calçots-.\nAls Països Baixos no es cultiven calçots i Delos no va saber trobar cap empresa catalana que fes enviaments fora de l'estat espanyol. Va ser d'aquesta manera que Delos va recórrer al seu pagès de confiança de Mataró, la cooperativa el Bròquil, que li va enviar 1.500 calçots en un viatge de cotxe compartit. Aquell any la calçotada va ser un "fet puntual" i el 2015 no n'hi va haver, però el 2016 la va recuperar empès pels amics. Les edicions que van marcar el rumb empresarial de l'esdeveniment, però, van ser les del 2017 i el 2018, amb més de 500 persones en cadascuna d'elles.\nL'enviament de calçots es va professionalitzar a través d'una empresa de transport, que ja hi enviava palets sencers. A més, el 2018 Delos va deixar la feina i la seva principal font d'ingressos per centrar-se en exclusiva al projecte de La Calçotada: "Era un hobby, però vaig pensar que m'agradaria viure d'això". En aquest sentit, Delos va preparar la campanya de l'any 2020 creant un nou concepte, al marge dels festivals. La Calçotada plantejava l'organització de calçotades a mida per a empreses, però l'arribada de la pandèmia en plena temporada de calçots ho acabaria fent inviable. "Vaig haver de cancel·lar tot el que tenia contractat", es lamenta.\nProducció local holandesa\nTot i que va estar a punt d'abandonar, el contacte amb un pagès holandès que havia fet una petita producció local de calçots va servir per salvar la temporada del 2020 amb un nou canvi de concepte. La Calçotada començava a vendre online a través de lacalcotada.com packs que incloïen calçots, salsa romesco, pitets i un porró de vi. L'any passat, malgrat la pandèmia, va acabar distribuint els 4.000 calçots d'aquesta petita producció local, sobretot entre catalans residents a l'estranger: "Els catalans quan ho coneixen ràpidament compren. Al mercat holandès, el producte està penetrant i hi ha interès, però culturalment hi ha diferències".\nL'objectiu per a aquest 2021 és molt més ambiciós. La Calçotada es proposa distribuir 100.000 calçots, el que correspon a uns 2.000 packs de calçotades a domicili. Si ho aconsegueix, la viabilitat econòmica de la startup seria més a prop: "El projecte no neix de la idea empresarial, però si aconsegueixo l'objectiu, la història podria tenir recorregut".\nFins al moment, explica Delos, els únics beneficis han estat a nivell personal i a través dels festivals. L'emprenedor mataroní assegura que la resposta del públic és molt positiva. "La gent et paga i a sobre l'agraïment és infinit. Hi ha catalans que m'han dit que s'han sentit com a casa i holandesos que diuen que els festivals són el millor esdeveniment on han anat", es felicita.


Unitat de Menopausa | Hospital Universitari Sagrat Cor - Grupo Quirónsalud\n| Unitat de Menopausa\n17 / de juliol / 2020 / Hospital Universitari Sagrat Cor\nL'Hospital Universitari Sagrat Cor disposa d'una Unitat de Menopausa, adscrita al servei de Ginecologia i Obstetrícia. L'objectiu d'aquesta Unitat de Menopausa és contribuir a la millora de la qualitat de vida relacionada amb la salut de la dona en edat menopàusica, oferint-li la informació necessària perquè pugui participar en la presa de decisions sobre la seva salut.\nLa menopausa, que se situa entre els 48 i els 54 anys de la dona, no és una malaltia. Això no implica que en algunes circumstàncies pugui minvar la qualitat de vida o que pugui afectar la dona en major o menor grau. L'aparició de símptomes com a fogots, canvis d'humor, insomni, mal de cap, disminució de desig sexual, sequedat vaginal, pèrdua de massa òssia, de col·lagen, arrugues i menor capacitat de concentració, acostuma a resultar molt molest, a més de causar un major risc de desenvolupar patologies de tipus cardiovascular, càncer o alteracions de les tiroides. Per això, és recomanable preparar l'etapa de la menopausa i al mateix temps observar i prevenir una vegada ja està en curs.\nLa Unitat de Menopausa de l'Hospital Universitari Sagrat Cor cuida a les seves pacients perquè es preparin per a arribar a la menopausa amb una bona qualitat òssia i amb un baix risc cardiovascular. Tenir un paper actiu en la prevenció d'algunes patologies associades a la menopausa, i disposar d'informació que els ajudi a pal·liar o mitigar alguns dels seus símptomes és important per a les pacients. Els professionals de la Unitat estableixen dietes, exercicis i hàbits saludables, i valoren individualment les necessitats farmacològiques de cada cas.\nUna vegada arribada la fase de menopausa es programen controls rutinaris i s'ofereixen consells saludables perquè les pacients tinguin en tot moment una bona qualitat de vida. La Unitat de Menopausa fa un treball multidisciplinari amb els serveis d'infermeria, nutrició, endocrinologia, radiologia i reumatologia, entre altres.


L’empresa que gestiona la recollida d’escombraries i la neteja viària a Molins de Rei no paga a temps les nòmines de la plantilla | UGT Catalunya\nL’empresa UTE ASCAN/GEASER, que gestiona des de fa un any la recollida d’escombraries i la neteja viària a Molins de Rei, endarrereix reiteradament el pagament de les nòmines dels treballadors i treballadores. La UGT ja va denunciar aquesta situació i altres incompliments del convenicol·lectiu davant l’ajuntament de Molins de Rei el mes de desembre de 2017, però els problemes persisteixen.\nEls serveis tècnics municipals responsables de la recollida d’escombraries i la neteja viària no han fet res ni han mostrat cap preocupació per la situació dels treballadors. UTE ASCAN/GEASER va iniciar la prestació de l’activitat l’1 de juliol de 2017 i no ha demostrat que sigui una empresa fiable ni pels treballadors i treballadores ni pel servei. A tall d’exemple, encara no han comprat els vehicles per dur a terme l’activitat i està funcionant amb vehicles vells o llogats.\nLa UGT ha iniciat un calendari de mobilitzacions davant la nul·la preocupació de l’empresa i de l’Ajuntament de Molins de Rei. Alhora iniciarem les accions legals pertinents per defensar els drets dels treballadors i les treballadores en matèria de condicions de treball i de prevenció de riscos laborals.\nAquesta entrada ha estat publicada a Acció sindical, Conflictes laborals amb els tags FeSP-UGT, impagament nòmines, impago nóminas, incompliments conveni, limpieza viária, Molins de Rei, neteja viària, recogida de basuras, recollida d'escombraries, serveis públics, Servicios Públicos, UTE ASCAN/GEASER . Guarda a marcadors permalink.


Diari d'en Josep Jo: EL FUTUR DE LES INFRAESTRUCTURES AL NOSTRE MUNICIPI\nEL FUTUR DE LES INFRAESTRUCTURES AL NOSTRE MUNICIPI\nEl tema més important en qüestió d’infraestructures podem dir que el tenim a can Canyamars, una unitat d’actuació que des del 2002, l’administració local hi està destinant molts esforços, fins i tot, m’atreveixo a dir que és el lloc del municipi on s’hi adrecen més recursos, tant humans com econòmics. Això cal dir-ho, perquè aquests esforços els paguem entre tots i a vegades qui se’n beneficia directament no n’és conscient. Només una pregunta: Amb tota la feina que s’ha fet, alguna persona de can Canyamars ha pagat un sol euro? Aquest proper mandat ha de ser el de can Canyamars, que s’ha de tirar endavant amb el màxim consens possible.\nUna altra infraestructura necessària per al nostre municipi és l’acabament de l’obra de la carretera. Jo crec que fins que no hagin passat dos o tres anys no lluirà del tot, ja que la vegetació que s’hi plantarà no tindrà el seu esplendor fins l’arrelament definitiu, però ja veureu com valdrà la pena.\nLa Variant de Dosrius, la carretera que anirà des de can Tarau fins al Pla dels Gitanos, ha de ser el nou repte d’ aquest mandat que començarà a partir de les eleccions del 2007. El Conseller Joaquim Nadal ja ha encarregat el projecte executiu, després de les exigències plantejades per l’ACA al projecte que s’havia redactat. Aquesta Variant ha de fer la feina d’absorbir tot el trànsit procedent de Canyamars i can Massuet, que no hagi de fer parada al nucli de Dosrius, tant d’anada com de tornada.\nLa rotonda del Vitxi és una infraestructura que en dos o tres mesos ja s’utilitzarà. Pel que fa a la rotonda de can Massuet, esperem que durant aquesta tardor s’iniciïn els tràmits per licitar l’obra. En qüestió de pocs mesos o algun any, podrem arribar a tenir set rotondes al nostre municipi, quan a dia d’avui encara no en tenim cap. Tres a la nova carretera, dues a la variant, la del Vitxi i la de can Massuet del Far.\nCal ser persistents i no deixar adormir cap d’aquests projectes.\nPublicado por Josep en 6:41 p. m.


Garabatos y Ocho patos, motivació festera des de casa per als més menuts | ARA Multimèdia\nGarabatos y Ocho patos, motivació festera des de casa per als més menuts\nUn dels cartells pintats pels xiuqtes i xiquetes\nEls reptes de l'escola per a tota la família continauran durant tot el confinament\nEscrit per ARA Multimèdia 3 abril 2020\nÉs una de les escoles infantils d'Alcoi més innovadores i que més fan partícips a la Societat les seues activitats. En temps de confinament, han tractat de motivar pares, mares i menuts amb activitats tan interessants com la creació artística. Els xiquets i xiquetes han dibuixat el seu cartell de festes.\nQuè fer amb els xiquets? Com motivar-os? Com invertir el abundant temps lliure? I sobretot, com jo fem amb els més menuts? L'escola infantil 'Garabatos y Ocho Patos' segueix molt d'aprop el seu alumnat principalment a través del canal de Facebook i ha encetat una sèrie d'activitats que ha despertat l'interés -per exemple- de l'Associació de Sant Jordi.\nI és que Carolina Llinares, una de les mestres, ha tingut la brillant idea de proposar a pares, mares i menuts que dibuixaren la seua pròpia versió del cartell de Festes d'Alcoi. Com que anar a la plaça de l'Ajuntament resulta impossible, quina millor proposta que fer cadascun el seu.\nI així ha estat, perquè molts xiquets han fet el seu cartell i han afegit -tal com marcaven les bases, una frase solidària (ajudat pels pares, clar). El resultat és espectacular, com es pot veure a alguns els dibuixos que Raquel Gadea, propietària de l'escoleta, ha remés a ARAAMULTIMÈDIA.\nLes activitats no acaben ací, perquè per a cada setmana hi ha un repte. Per a la Setmana Santa, pares i mares hauran d'interactuar amb els seus xiquets amagant-los per la casa els ouets de xocolata de Pasqua.\nI el canal de youtube amb cons i històries continua obert amb noves propostes.


Curiositats de Google Street View - Geofumadas\nCuriositats de Google Street View\noctubre, 2011 google Earth / Maps, Oci / inspiració\n9 Eyes és un lloc que ha colectado imatges de curiositats de Google Earth, específicament de les vistes de carrer (Street View).\nHa d'ocupar una mica de temps per estar buscant cosetes com aquestes, però vagi que algunes criden l'atenció. Generalment les temàtiques d'interès d'aquests nois és animals davant de la càmera, noies "to go" a les cantonades o carreteres, accidents, persones mostrant la panxa i efectes estranys en la lent.\nEncara que hi ha altres llocs que ofereixen curiositats de manera organitzada, 9 Eyes els té en un sol full i sense vista general, com per deixar-ho a la imaginació. Per a mostra uns quants botons:\nAquest sembla un ovni a la plena llum del dia.\nAquest home pot estar fent tres coses: ministrant una senyora a l'estil pentecostal, ajudant-la mentre vomita o l'està assassinant. En tots els casos, pobra senyora.\nVegin aquest estrany efecte, com si alguna cosa havia en l'aire i va ser captat per la càmera.\nUna casa com la que em demana la meva noia des de fa 13 anys. Li he donat la condició que si em troba la presa a Street View es la construeixo, just ara està recorrent tot França perquè jura que allí està.\nD'aquestes n'hi ha moltes imatges. Em recorda un estudi que es va fer en la transferència de malalties venèries des de Mèxic fins a Panamà en base al costum dels camioners de rastra.\nJeje, aquest li està fent carícies al tubet.\nI aquest com que es va accidentar amb un esperit, perquè no hi ha senyals de contra què va xocar i va haver de ser tan fort que encara li fa mal l'estómac com ho apareix a l'extrem dret.\nPer veure més, cal anar a:\nmissatge anterior«Anterior Nou format de revistes InfoGEO i InfoGNSS\nsegüent post Per Investigadors, Projecte Tributació Immobiliàriasegüent »\n2 Replies to "Curiositats de Google Street View"\nJeje. El que em va a quedar mundial és la memòria cau de Google Earth.\nLa «casa» és el Palau de les Arts a València, Espanya, projectat per Calatrava i acompanyat del de les Ciències i l'Oceanogràfic.\nVeu traient la xequera,


Mislata ofereix als veïns aturats un programa de "mentoring"\nMislata ofereix als veïns aturats un programa de "mentoring" amb un índex d'inserció laboral del 60%\nDesprés de l’engegada de l’Espai Emprén, el nou espai de coworking situat en el centre sociocultural La Fàbrica, l’Ajuntament de Mislata ha fet aquesta setmana un pas més llançant un innovador programa de “mentoring” que pot presumir de tenir un índex d’inserció laboral que ronda el 60%.\nEl Consistori ha cercat a l’Institut Internacional Magallanes, una institució de referència en el món de l’emprenedoria, per a impartir en La Fàbrica un programa de cursos formatius dirigits a persones en atur, emprenedors sense experiència prèvia i joves que cerquen un rumb professional. Finalitzat el termini d’inscripció per als usuaris del centre de coworking, l’Ajuntament obri ara una nova convocatòria de caràcter general, a la qual podran accedir els veïns aturats i aquells emprenedors l’empresa dels quals tinga menys de dos anys d’activitat.\nEl programa consta de dos mesos de tallers individuals i en grup que s’impartiran en La Fàbrica i altres nou mesos de seguiment i tutoritzacions mitjançant una plataforma on-line. El programa és totalment gratuït.\n“Reinicia’t i emprén” és el títol del programa amb el qual l’Ajuntament vol oferir als seus veïns una oportunitat de futur. L’eina va dirigida específicament a fomentar l’emprenedoria i a potenciar les capacitats i aptituds de cada veí per a canalitzar-les cap a un projecte concret d’inserció laboral.\nL’objectiu del govern municipal és articular una estratègia formativa que es desenvolupe en paral·lel al mateix centre de coworking i que en conjunt, explica l’alcalde, Carlos Fernández Bielsa, “facilite les coses als emprenedors, professionals i microempreses de Mislata, oferint-los tot el necessari per a llançar el seu projecte i donar els seus primers passos empresarials”.\nEl centre de coworking, batejat amb el nom d’Espai Emprén, ofereix la possibilitat d’utilitzar com a seu d’empresa les modernes instal·lacions de la Fàbrica, dotades amb mobiliari d’oficina, xarxa wifi i sala de reunions, impressora/fotocopiadora i serveis comuns de recepció de correu, consergeria, neteja, climatització, sala d’estar i zona de vending. E\nEl centre ho gestiona directament l’Ajuntament de Mislata i els veïns que estiguen interessats a obrir la seua pròpia oficina en La Fàbrica poden sol·licitar-ho en l’Agència de Desenvolupament Local (C/ Antonio Aparisi, 6 – Tlf: 963990250).


Organitzacions a Iugoslàvia\nSocietat Civil Internacional\nPodeu trobar una llista d'organitzacions iugoslaves des del Moviment Europeu a Sèrbia fins a l'Associació de Natius de Sèrbia\nMoviment Europeu a Sèrbia\nOrganització no governamental i independent de ciutadans serbis.\nZene u Crnom (Dones de Negre) de Belgrad\nOrganització de dones que va s.orgir a Sèrbia com a resposta a la guerra de Bòsnia. Apel·len per una solució pacífica i no violenta dels conflictes, i també a la deserció Us hi podeu comunicar a través del correu electrònic: stasazen@eunet.yu. Les dones de negre disposen d'una xarxa de suport i notícies a la qual podeu arribar des de Mujeresen red o bé en la Xarxa de suport a les Dones de Negre a Espanya. També trobareu links d'interès, declaracions, seguiment de les seves activitats, etc al seu web Molt interessant.\nInternational Helsinki Federation for Human Rights in Serbia\nAl web inclou un detallat informe sobre la seva activitat a Sèrbia.\nCentre de Drets Humans de Belgrad\nÉs una de les organitzacions que va firmar el manifest de les 17 ONG de Belgrad Per veure la seva postura respecte a l'atac de l'OTAN podeu consultar el web.\nSi hi voleu contactar podeu utilitzar el correu electrònic: bgcentar@eunet.yu .\nPàgina on es poden trobar protestes anti-OTAN, i també història de Sèrbia, llista d'ONG sèrbies o un enllaç amb l'Església ortodoxa d'aquesta república.\nL' HLC, des de 1992 any de la seva creació, investiga de forma regular i sistemàtica les violacions dels drets humans que succeeixen a Sèrbia i Montenegro.\nConcili per la Defensa dels Drets Humans i la Llibertat a Priština\nDes de la seva fundació, el 1989, «està compromès amb la protecció dels drets humans i la llibertat dels ciutadans en virtut dels estàndards internacionals» Emeten documents sobre violacions dels drets humans .comeses per les autoritats sèrbies contra els albanesos kosovars de Kosovo.\nEs defineix com una organització sense ànim de lucre, independent i que s'orienta a la defensa dels interessos dels albanesos a Amèrica.\nEn aquesta pàgina es poden trobar diverses campanyes d'ajut al poble kosovar engegades per diverses .organitzacions, al seu torn també s'inclouen enllaços relacionats amb la situació a Kosovo.\nSindicat d'Educació, Ciència i Cultura del Kosova (SBASHK)\nSBASHK s'encarrega d'.organitzar l'ensenyament alternatiu a tots els nivells educatius que es dirigeix a la .comunitat albanesa kosovar privada d'escolarització pública.\nSindicat Independent d'Estudiants de la Universitat de Priština (UPSUP)\nEs pot trobar informació sobre la seva creació, la plataforma de protestes, i també interpretacions particulars de la qüestió kosovar a la seva pàgina web . Una altra manera de .comunicar-se amb els estudiants és mitjançant el correu electrònic: upsup@albanian.com . Els missatges de solidaritat amb aquests estudiants es poden enviar a: protest97@alb-net.com\nEn aquesta pàgina trobareu un ventall divers de notícies, comunicats, ONG i plataformes, i també activitats i enllaços diversos Molt .completa i interessant.\nAmnistia Internacional (secció espanyola)\nInclou informació, documents, enllaços diversos, etc tot referent a la situació de Kosovo i dels refugiats.\nFunciona coordinadament amb la Xarxa Caritas Internacional En el conflicte de Kosovo les seccions més implicades són les d'Albània i Itàlia. Si voleu més informació sobre el paper de Cáritas podeu adreçar-vos a la seva seu a Barcelona per mitjà del correu electrònic: cdbarcelona@caritas-espa.org o a la seva seu a Madrid amb el correu electrònic: amersur@caritas-espa.org .\nLes activitats de Cruz Roja abracen molts aspectes de la vida quotidiana de molts llocs del planeta Des de fa uns anys aquesta organització mundial porta a terme projectes als Balcans (Kosovo, Macedonia, Albània, Montenegro i Serbia). En relació amb el conflicte de Kosovo Cruz Roja ha enviat .combois amb ajut humanitari. Trobareu més informació a la seva pàgina web (projectes).\nAquesta organització té diversos projectes en camps de refugiats a Albània, Montenegro i Macedònia. Per contactar amb la seva seu a Barcelona podeu adreçar-vos per mitjà del correu electrònic a: achcatalunya@uniredes .\n. Aquesta organització treballa en projectes sobre el terreny per ajudar els refugiats de Kosovo. Podeu contactar amb la seva seu enviant un correu electrònic a: mdmcatalunya@hotmail.com . C/ Tusset, 19 - 08006 Barcelona. Tle: 93 2411780.\nOo bé a la Xarxa de suport a les Dones de Negre a Espanya podeu trobar informació sobre les Dones de Negre de Belgrad i sobre les activitats d'aquesta organització i d'altres organitzacions en l'àmbit nacional i internacional que els donen suport.\nA la seva pàgina web s'inclouen articles que tracten d'analitzar la situació actual a Kosovo.\nONG que es defineix com a organització solidària amb Kosovo, Bòsnia i altres pobles de l'antiga Iugoslàvia. A la seva pàgina web podreu trobar informació sobre manifestacions, notícies, etc.\nSolidaritat internacionalista de Cantàbria Té enllaços amb NO a la Guerra, No a la OTAN i també proposen campanyes i actes de solidaritat.\nKulturni most (Pont de cultura).\nÉs una ONG que neix .com a conseqüència de l'experiència de persones que van anar voluntàries a Bòsnia i Hercegovina Actualment formen part de la Plataforma x Kosovo Podeu adreçar-vos per mitjà del correu electrònic: kulturni_most@yahoo.com, o bé telefonant al 909 72 63 20/24.\nCIEMEN (Centre Internacional Escarré per a les Minories Ètniques)\nActualment hi ha una secció que .organitza campanyes de solidaritat d'acció immediata denominada Acció Solidària pels Pobles-CIEMEN Actua a Rwanda, Macedònia, Albània, etc.\nINTERMÓN - OXFAM .\nAquesta organització forma part del grup OXFAM Internacional que està realitzant tasques de subministrament d'aigua als camps de refugiats d'Albània i Macedònia .com a Intermón, aquesta .organització té projectes a diferents llocs del planeta. Si voleu més informació podeu adreçar-vos a la web o bé per mitjà de correu electrònic: gprensa@intermon.org .\nTot i que orienten la seva activitat cap al tema de la xenofòbia, també disposen de seccions dedicades a Algèria i a Kosovo.\nRed de Recursos en Educación para la Paz, el Desarrollo y la Interculturalidad (EDUALTER)\nA la seva pàgina web podràs trobar informació sobre activitats diverses, documentació, adreces d'ONG's, etc i també links relacionats amb el conflicte de Kosovo.\nAquesta organització denuncia les violacions dels drets humans en l'àmbit mundial A la seva pàgina web inclou notícies, documents i enllaços sobre Kosovo.\nAquesta organització proveeix d'ajut als refugiats kosovars Les seves activitats a la zona dels Balcans es remunten a l'any 1994 A la seva pàgina web es pot trobar informació sobre el conflicte, opinions, etc.\nAquesta organització internacional realitza tasques d'ajut humanitari a través de les seves seccions d'Itàlia i Albània.\nCentra la seva activitat en els nens que estan en llocs conflictius i perillosos Han llançat una campanya d'ajut que té com a destinataris els refugiats kosovars A la seva web trobareu informació sobre els últims esdeveniments.\nA la seva pàgina web inclou accions urgents, notícies recents del conflicte, fotos, etc Conté gran quantitat d'informació.\nAquesta organització també ha preparat un programa d'ajut als refugiats provinents de Kosovo que consisteix en enviament de carregaments de material mèdic i subministraments bàsics. Més informació a la seva web.\nMédécins sans frontiers\nA més d'explicar quines són les tasques que realitza aquesta .organització internacional, a la seva web s'inclouen vivències dels voluntaris que treballen en el terreny (amb els refugiats de Kosovo) i actualitzacions del nombre de refugiats, i també dels moviments d'aquests.\nsofriment, la pobresa i l'opressió ajudant la gent de tot el món a construir .comunitats segures i productives».\nFederació Internacional de la Creu Roja i la Mitja Lluna Roja (IRFC)\nA la seva web inclou informes sobre la situació dels refugiats, problemàtiques, etc\nInteressant pel que fa als esdeveniments més importants que han succeït a Macedònia, Sèrbia, etc.\nAquesta organització també realitza tasques d'ajut humanitari Trobareu informació sobre aquestes tasques a la seva pàgina web.\nA la seva web trobareu informació de tot tipus: opinió, fotos, informació actualitzada, etc.\nÉs un projecte de voluntariat internacional que té .com a un dels seus objectius ajudar als refugiats de Kosovo.\nAquesta organització ha engegat una campanya en resposta a la crisis de Kosovo Des de la seva web es poden realitzar donacions, però també hi podeu trobar articles d'interès i documents sobre la situació humanitària a la zona.\nWeb molt interessant, ja que recopila dades sobre els moviments de refugiats, últimes notícies, etc que afecten Kosovo. Tot actualitzat. A més, també hi ha un apartat dedicat a les donacions A la seva pàgina web trobareu informació sobre la situació dels refugiats arreu del món Si voleu contactar amb la secció espanyola de UNHCR podeu adreçar-vos a: http://www.eacnur.org\nAquest és un projecte de l'Oficina de Coordinació d'Afers Humanitaris de Nacions Unides (OCHA) A la seva pàgina trobareu informació molt interessant, han obert un espai dedicat al conflicte de Kosovo des d'on es pot accedir a mapes de la zona i a les últimes notícies en matèria humanitària.\nPrograma Mundial d'Aliments (PMA)\nForma part de les Nacions Unides Dintre de l'apartat d'alertes es destaca Kosovo A la pàgina web podreu trobar informació actualitzada, informes setmanals sobre la situació, etc.


Èxit de la nova edició de la HackUPC a la Universitat Politècnica de Catalunya – Lo Campus diari\nÈxit de la nova edició de la HackUPC a la Universitat Politècnica de Catalunya\nLa Universitat Politècnica de Catalunya ha acollit, (del 13 al 15 d’octubre), una nova edició de la HackUPC, en què 700 estudiants d’arreu del món han desenvolupat un projecte tecnològic innovador en només 36 hores. Es tracta de la hackató universitària organitzada per estudiants –en aquest cas, l’associació d’estudiants de la Facultat d’Informàtica de Barcelona (FIB), Hackers@UPC– més important de l’Estat espanyol.\nEn la seva quarta edició, la hackató universitària HackUPC, que ha tingut lloc en diversos espais (aularis A6 i A5) del Campus Nord de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) amb la col·laboració d’imaginBank, ha acollit un total de 700 participants –400 de la UPC– que han estat seleccionats entre 1.300 sol·licituds rebudes. Entre els concursants d’aquest any hi participaran estudiants d’universitats com ara Oxford, UC Berkeley o ETH Zurich, entre d’altres.\nDurant els tres dies de la hackató, els estudiants han desenvolupat projectes tecnològics, participaran en diverses activitats i han assistit a xerrades i conferències tecnològiques. Per fer-ho, han tingut accés a la xarxa Wi-Fi, menjar, material promocional, espai per treballar i per dormir. A més, els participants han tingut l’oportunitat d’entrar en contacte amb empreses tecnològiques, com ara Github o Skyscanner, i de consultoria tecnològica, com Everis, Opentrends o GFT, patrocinadors de l’esdeveniment.♦\nL’Institut de Recerca Educativa de la UdG i la Fundació Universitària Martí l’Humà organitzen les Se...


Blog del Col·lectiu la Trinxera (El Vendrell): de novembre 2009\nFIRA DE CERVESA ARTESANAL I CASOLANA\nEl Mateix dia 28,per la tarda, el col.lectiu la Trinxera organitzem i participem en la Fira de la Cervesa Artesana i Cassolana. En suport de tots aquells que es dediquen a realitzar la seva propia cervesa artesanal.\nLa jornada es realitzarà a la Plaça Nova del Vendrell des de les 17.30 h i podreu degustar les següents cerveses artesanes:\n- REPTILIAN (El Vendrell)\n- ZULOGARDEN (Molins de Rei)\n- MAQUIS (Barcelona)\n- LA RUINA (Barcelona)\n- CLANDESTINAS (Montferri)\nUs hi esperem! Tant a la concentraciò com a la Fira!\nPublicat per joan C. a 11/25/2009 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: actes, Col·laboracions, Cultura\nCONCENTRACIÓ CONTRA EL SEXISME. DISSABTE 28\nJUNTES i JUNTS UNITS\nCONTRA EL SEXISME!\na les 12h - Plaça Nova\nEtiquetes de comentaris: actes, Actualitat Països Catalans, Campanyes, Moviments Socials\n25N Dia contra la violencia de Gènere\nAMB UN DIA NO N’HI HA PROU!\nCom cada any, tenim dates senyalades. Ara sortim al carrer per reivindicar que el 25 de novembre és el "Dia internacional contra la violència envers les dones". Podria haver-se anomenat "Dia internacional de la violència envers les persones", però resulta que NO, que seguim en una societat masclista i patriarcal, on encara l'home té el poder, el pragmatisme per sentir-se millor. Les dones durant molts anys han lluitat, i seguim lluitant, contra aquestes actituds. Però, per què un dia per a recordar les dones maltractades? Per a escoltar i llegir als mitjans de comunicació les xifres d'aquelles que han mort? De les que s'han atrevit a denunciar?\nEl que està clar és que cada dia, en silenci, moltes dones són agredides a la seva llar, en la seva intimitat, una intimitat corrupta... Hem de lluitar des de l'arrel d'aquest problema, i la base són els nens i nenes, els/les joves d'avui en dia i en els valors que els transmetem. Seguim amb l’educació sexista: a l'escola, als llibres, a casa, als mitjans de comunicació, en l’esport, al carrer, etc. És una lluita lenta, però ha de ser constant. Hem de trencar els rols diferencials de gènere que la societat en la qual vivim ens ha imposat; als ulls de molts seguim sent un cos a desitjar, un caràcter feble... Dones i homes hem de lluitar per una societat igualitària, on es valorin les capacitats, les actituds com a persona i no pas el gènere en el qual hem nascut. Tenim diferències com a dones i homes, però això ens ha d'omplir de riquesa, i hem d'acceptar i respectar l'altra persona.\nNO volem un dia per sortir al carrer a reivindicar i a recordar. Volem que cada dia es treballi de forma constant per a què no es repeteixin aquestes actituds masclistes i sexistes.\nJUNTES i JUNTS UNITS CONTRA EL SEXISME!\nCOL•LECTIU LA TRINXERA – CUP VENDRELL\nPublicat per joan C. a 11/24/2009 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Actualitat Països Catalans, Campanyes, Comunicats, Moviments Socials


Ja tenim aquí el primer torneig de Volei Indoor de la temporada! Serà el dissabte 17 de novembre de 9 a 15.30h.\nInscriu el teu equip fins al 13 de novembre o fins a exhaurir places\n- Categoria Competició\n1r equip: un sopar amb menú especial per a 8 persones al restaurant Ca la Nuri.\n2n i 3r equips: còctel gratuït al restaurant Ca la Nuri o al restaurant Xiroi.\n- Categoria Popular\nPodràs fer la inscripció al torneig fins el dimarts 13 de novembre a la recepció del Claror Marítim o enviant un correu electrònic a smateu@claror.cat, omplint el full d'inscripció que trobaràs aquí. El preu és de 12 euros per persona, amb samarreta i bossa de benvinguda per a tots els participants. Pots fer l'ingrés de l'import total al número de compte ES50-2038-9208-76-6000180363 i enviar-nos el comprovant.\nVine a la sessió especial d'spining amb tota la força del rock!


El programa Síty2017 inicia la convocatòria per a ‘startups’. SmartCatalonia\nEl programa Síty2017 inicia la ...\nEl programa Síty2017 inicia la convocatòria per a ‘startups’\nLes companyies seleccionades rebran deu setmanes d’incubació i participaran en un ‘Demo Day’ que se celebrarà en el marc de la Fira Alimentaria 2018, que es farà durant el mes d’abril.\nDes d’avui mateix, les startups amb projectes que busquin solucionar reptes en l’àmbit de l’alimentació per millorar de la qualitat de vida dels ciutadans es poden presentar al Síty2017, un programa impulsat per Aigües de Barcelona.\nEn concret, el projecte cerca noves idees que facilitin que els ciutadans tinguin hàbits alimentaris saludables, que impulsin l’economia circular de l’alimentació o que millorin l’eficiència en la cadena alimentària.\nEls aspirants poden presentar la seva candidatura fins al 6 de desembre i, a partir d’aleshores, s’obre un període de selecció d’un mes. A partir de l’11 de gener, les startups seleccionades rebran una incubació de deu setmanes, per preparar un Demo Day que se celebrarà durant la Fira Alimentaria 2018, entre el 16 i el 19 d’abril.\nEl programa té el suport d’entitats de l’Administració Pública amb competències en alimentació, medi ambient, desenvolupament econòmic i social i la qualitat de vida de la ciutadania; entitats per a l’impuls i el foment de l'ecosistema emprenedor, i centres de recerca i innovació experts en l’àmbit de l’alimentació.\nAquest suport permetràs als participants rebre assessorament en l’àmbit de l’alimentació i prevenció de malalties relacionades, accedir a col·lectius per a simulacions de proves i contrastos o validar el mercat de les seves solucions.\nHi poden participar empreses que tinguin projectes que millorin la qualitat de vida dels ciutadans en l’àmbit de l’alimentació saludable, l’economia circular de l’alimentació o l’eficiència en la cadena alimentària.


Conveni de col·laboració amb la Fundació Impulsa | Fundació Catalunya Cultura\nConveni de col·laboració amb la Fundació Impulsa\nLa directora de la Fundació Catalunya Cultura, Maite Esteve, i el president de la Fundació Impulsa, Carles Cuyàs, han signat un conveni de col·laboració per treballar conjuntament i oferir-se suport mutu amb l’objectiu de promocionar la cultura entre el jovent de Catalunya. A l’acte de signatura també hi assistit la directora de la Fundació Impulsa, Alejandra Manau.\nLa Fundació Impulsa és una entitat privada que promou la igualtat d’oportunitats dels joves i els acompanya en la seva formació i creixement personal. A més, potencia que s’impliquin en la comunitat a través del voluntariat a entitats socials.\nL’acord signat, que té una durada d’un any, recull diverses actuacions concretes orientades a impulsar el teixit cultural, el talent i la creativitat com a via de progrés i cohesió social. Les principals accions que el document inclou són:\nLa col·laboració entre les iniciatives de la Comunitat IMPULSA de la Fundació Catalunya Cultura i les de la Fundació Impulsa mitjançant una comunicació directa i compartida entre tots els projectes.\nLa participació mútua en actes organitzats per les dues entitats i l’elaboració d’una estratègia comunicativa per compartir les activitats i les informacions diverses que generen ambdues fundacions.\nA més, des de la Fundació Catalunya Cultura s’ha facilitat a la Fundació Impulsa el contacte amb el projecte Apropa Cultura, entitat que treballa per fer accessible l’oferta cultural a les persones en situació de vulnerabilitat i amb la qual des de la Fundació Impulsa es vol treballar perquè les parelles de mentoria puguin ser beneficiàries d’aquest servei.\nLa directora de la Fundació Catalunya Cultura, Maite Esteve, ha destacat que acords com a aquest “són clau per sumar sinergies a favor de la cultura i per posar en valor el seu rol fonamental per assolir una societat més justa, cohesionada i pròspera”.\nPer part de la Fundació Impulsa, el president, Carles Cuyàs, ha subratllat: “Des de la Fundació Impulsa a més a més de la formació dels joves també potenciem el seu creixement humà a través d’estades de voluntariat i formacions en competències transversals. Dins d’aquest creixement humà creiem que és imprescindible una implicació cultural i per fer-ho, necessitem establir aliances amb professionals del sector que ens permetin acostar la cultura als joves i a les persones mentores”. “Per això avui signem aquest acord amb Fundació Catalunya Cultura”, ha detallat.\nAquest ha estat el segon conveni de col·laboració que la Fundació Catalunya Cultura ha subscrit enguany. En total, ja són 19 les aliances que la Fundació ha establert amb altres institucions i empreses.


PETITES CAMINADES, GRANS RECORDS...: TAVERTET - CINGLES DEL A'VENC - RUPIT - 2013/12/28\nLA ZONA DE SAU A L'ALBA DES DE ELS CINGLES\nSortida crema / torrons per la data, clàssica caminada per al Collsacabra que iniciem a Tavertet recorrent l'espectacular zona alta dels cingles. Sempre per el GR2, con vistes impressionants, vorejant precipicis que superan els 200 metres d'vertical, per despres baixar entre camps i boscos per un petit camí Fins a Rupit. La tornada la realitzem pel mateix lloc. Amb el temps avui de tot, fred, després pluja i finalment sol. (Uns 17 Kms i unes cuatro hores)\nTEMPERATURA MOLT BAIXA A LA SORTIDA EN ELS CINGLES DEL A'VENC\nEL PANTÀ DE SAU A LA BORA D'ELS CINGLES\nCINGLES DEL A'VENC\nEL FAR, AL FONS\nCOLLET DE RAYOLS\nDESCENS A RUPIT\nDiu la llegenda popular que Rupit és un poble tan vell que es va originar quan " Adam cagava arrupit ", encara que la versió oficial i històrica posa de manifest que el seu nom deriva del terme llatinitzat de Rupes, que significa roca. Les terres d'aquesta zona van ser habitades de fa molt temps enrere, com així ho confirmen alguns jaciments arqueològics ibers a Tavertet i l'Esquirol; fins i tot hi ha constància de diferents dòlmens i unes quantes coves en què va residir l'home prehistòric.\nDesprés dels ibers també els carolingis es van assentar a Rupit, aquell llinatge de reis francs que van governar part d'Europa Occidental entre els segles VIII i X. La comarca d'Osona era un comtat que estava sota jurisdicció de la Marca Hispànica. Rupit ser estrall d'una sèrie de desgràcies històriques que van fer efecte en la població, com la pesta bubònica del segle XIV i un parell de terratrèmols .\nDurant el segle XVI i XVII Rupit va ser , potser , la població més important de la comarca de la Osona i voltants en comptar amb un gran nombre d'artesans i comerciants de el testimoni dóna fe l'elevat nombre de llindes que jalonen les cases que hi ha de aquesta època. Els gremis medievals han deixat empremta en l'arquitectura civil i social de la localitat barcelonina . Rupit ha deixat per a la història de Catalunya a un personatge de consideració: el bandoler Serrallonga, a mig camí entre la realitat i la llegenda .\nEL PONT DE RUPIT\nESGLESIA DE SANT MIQUEL RUPIT\nL'Església de S. Miquel és un edifici barroc amb elements neoclàssics en forma de creu llatina, amb capelles laterals i el creuer acabat en el cimbori, va sorgir com a filial de l'església de S. Joan de Fàbregues (fins a l'any 1878 en què Rupit aconseguir la condició de parròquia), a finals del segle XIII principis del XIV i es va dedicar a S. Miquel Arcàngel, posteriorment (1786-1869) es va construir el campanar. El retaule major és barroc, obra dels germans Costa (1633) i està dedicat a S. Esteve, patró de la ciutat d'Olot (lloc on es va venerar fins a l'any 1828 any que va ser comprat per la parròquia de Rupit on va ser instal · lat en 1830.\nUNA ESTONA DE PLUJA...\n... Y QUE DEIXEM ENRERE\nCINGLES DEL AVENC, EL FAR AL FONS\nLes cases són gairebé totes de pedra i construïdes amb el tradicional estil rural característic del centre de Catalunya. El nucli urbà de Tavertet està declarat 'Bé d'interès cultural' per la Generalitat de Catalunya. Compta amb unes 40 cases construïdes entre els segles XVII i XIX.\nAparece documentada, en el año 1070, como posesión del vizconde de Cardona y fue consagrada a San Cristóbal. En su origen románico del siglo XI constaba de una sola nave con bóveda de cañón, seguida y reforzada por tres arcos torales que la dividían en cuatro tramos y un ábside semicircular con bóveda de cuarto de esfera.\nLLUM DE LA TARDA SOBRE ALS CINGLES\nPublicat per gaby a 14:12\nVALLTER 2000 - PORTELLA DE MANTET - PIC DE LA DONA - COLL DE LA GEGANTA - PIC DE BASTIMENTS - COLL DE LA MARRANA - ULLDETER 2016 08 14\nPiolet del Bastiments Aquesta vegada, veiem la bona predicció meteorològica, aprofitem per desplaçar-nos al Pirineu i fer una ruta...\nCOLLET DE LES BARRAQUES - PAS DELS LLADRES - PUIGMAL - FONT DE L'HOME MORT 2015-03-07\nLa impressionant imatge del Puigmal (2910 msnm.) vist des de la Serra de la Vacarissa o d'Estremera Placa al cim del Puigmal ...\nCAMÌ VORA TER, DE SANT QUIRZE DE BESORA A TORELLO - 2014/06/07\nAprofitant aquesta època en què les aigües baixen altives i la vegetació està al màxim, vam decidir fer la travessa lineal del re...\nSANT MAURICI LA QUAR - SANTUARI DE LA QUAR - MONESTIR DE LA PORTELLA - ERMITA DE SANT ISIDRE 2015/11/07\nSantuari de Santa Maria de la Quar Bonica excursió circular que ens permet visitar els llocs d'especial interès històric del mun...\nPuig Rodó (907 m). Una petita joia.\nTrack i fotos sortida al Posets\nla Tosa (rev.)


2014 0313. Esperanza Aguirre confia que Mas “no farà actes il·legals propis d'una república bananera” - Gironès per la independència\n2014 0313. Esperanza Aguirre confia que Mas “no farà actes il·legals propis d'una república bananera”\nEsperanza Aguirre confia que Mas “no farà actes il·legals propis d'una república bananera”\nLa presidenta del PP madrileny creu que els casos escocès i català “no tenen res a veure” perquè Catalunya “mai ha estat independent”\nLa dirigent popular recorda que la Constitució va ser votada a Catalunya “per un percentatge molt superior al del conjunt d'Espanya”\n13/03/14 07:41\t- LONDRES - ACN\nEsperanza Aguirre, expresidenta de la Comunitat de Madrid Foto: ACN.\nL'expresidenta de la Comunitat de Madrid, Esperanza Aguirre, ha expressat la seva confiança en què el president Mas “no farà res contra la llei, ni col·locarà Catalunya en una situació difícil fent actes il·legals, donat que això és propi d'una república bananera, i no d'una gran regió com és Catalunya, a la que estimo, admiro i li desitjo el millor”, ha remarcat. A preguntes dels periodistes en una trobada informal a Londres, Aguirre ha assegurat que Catalunya “mai ha estat independent”. Per això, els casos escocès i català “no tenen res a veure”. Ha recordat que la Constitució espanyola a Catalunya va ser votada “per un percentatge molt superior al del conjunt d'Espanya”.\nLa presidenta del PP a la Comunitat de Madrid, Esperanza Aguirre, confia en la paraula d'Artur Mas, que ha assegurat que no actuarà contra la llei, i espera que el president de la Generalitat no faci “actes il·legals, perquè això és propi d'una república bananera”, ha sentenciat.\nLa dirigent popular no veu paral·lelismes entre els casos escocès i català perquè “no tenen res a veure”. Al seu entendre, “Escòcia ha estat un regne independent durant molts anys, es va unir a la corona britànica fa només 300 anys”, ha assegurat. “En canvi, Catalunya mai ha estat independent. Va ser part de la Corona d'Aragó, i la Corona d'Aragó estava unida a la Corona de Castella”, ha conclòs.\nAguirre també ha recordat que al Regne Unit no hi ha cap constitució que impedeixi el referèndum independentista d'Escòcia i ha apel·lat a la Carta Magna espanyola, “que parla de la unitat indissoluble, de la pàtria indivisible de tots els espanyols” i que, ha explicat, “va ser votada a Catalunya per un percentatge molt superior que al del conjunt d'Espanya”.\nL'expresidenta de la Comunitat de Madrid es troba a Londres, on aquest dijous pronunciarà un discurs a la Cambra dels Comuns de Londres. Segons ha avançat, no abordarà cap qüestió política, sinó que parlarà de “la relació entre el Regne Unit i Espanya” i del seu “amor” pel país britànic. Ha reconegut que se sent molt anglòfila i ha apuntat que Espanya hauria d'adoptar algunes qüestions “típicament britàniques”, com ara elfair-play dels seus polítics.\nDarrera actualització ( Dijous, 13 de març del 2014 09:53 )


Barcelona acull la tercera edició del First Symposium\nCaixaForum Barcelona acull la tercera edició del FIRST Symposium, la principal conferència internacional sobre els grups de resposta a incidents de seguretat informàtica. Així, durant tres dies, aquesta trobada reuneix als experts en seguretat informàtica del FIRST, del qual formen part més de 200 organitzacions multinacionals, així com de cossos governamentals, universitats i altres institucions d’Amèrica, Àsia, Europa i Oceania.\nAmb la col·laboració de “la Caixa”, com empresa amfitriona i patrocinadora, l’esdeveniment reuneix a professionals de grans companyies com IBM, ENISA o CISCO que comparteixen ja les seves experiències i opinions sobre la detecció, prevenció i resposta a incidents de seguretat informàtica. A més, compta amb la col·laboració d’altres grans empreses com Terena, Telefónica, McAfee, TB Security, GMV i Deloitte.\nEl FIRST, fundat al 1990, és líder mundial en la lluita contra el cibercrim, sabotatge i terrorisme, i promou la cooperació entre equips de resposta a incidents de seguretat informàtica i agències d’aplicació de la llei.\nBarcelona / seguretat


Pia Seriñana, alcaldessa de Cadaqués: «No som un parc d'atraccions, hem de valorar quin turisme volem» - Empordà\nPia Seriñana, alcaldessa de Cadaqués: «No som un parc d'atraccions, hem de valorar quin turisme volem»\nFa una crida a trobar un secretari pel consistori de cara a principis de tardor\nSònia Duñach 12.08.2019 | 18:56\nSeriñana vol continuar provoment el parlar salat, un distintiu cadaquesenc. Sònia Duñach\nSeriñana vol continuar provoment el parlar salat, un distintiu cadaquesenc.\nPia Seriñana és la recent alcaldessa de Cadaqués. Dona de diàleg i consensos, recorda que per primera vegada el govern haurà de tenir en compte l'oposició per tirar endavant el municipi. Va guanyar les eleccions encapçalant FEM Cadaqués, però no va obtenir majoria absoluta. Finalment va formar govern en minoria.\nDes de FEM, no éreu persones vinculades directament a la política municipal. Com ha sigut capbussar-se en aquest món?\nHem aterrat a l'administració pública, i no la coneixíem. Ara comencem a veure-ho més clar, a saber com funciona, a qui hem de demanar la informació, i fins a finals de setembre estarem apagant focs i fent coses que ja estaven programades. Després podrem plantejar fer el que portàvem al programa, tornar a fer les taules de treball, i serà quan la gent del poble tindrà més temps lliure.\nHeu tingut alguna sorpresa d'entrada?\nNo. Amb l'antic alcalde havíem parlat força. Hi havia coses que no sabíem abans de guanyar, però que després ell ens va anar explicant possibles problemes, com la gespa del camp de futbol, que s'ha de fer una inversió no pressupostada.\nI el poliesportiu, que s'aixecava el terra?\nEl poliesportiu té un problema molt gran. Quan es va fer la construcció es va injectar ciment al clavegueram i s'ha de canviar tota la xarxa. S'està intentant arreglar.\nAixí segurament ja teniu els temes més controlats.\nUn dels més greus és que no tenim secretària. Quan vam arribar ens va comunicar que, a final de mes, plegava. Pel ple del cartipàs ens van haver d'assistir des de Xaloc. I d'ençà que hem entrat, crec que és més fàcil trobar un jugador d'elit de futbol, com en Messi, que un secretari. Hi ha un dèficit en l'àmbit d'estat, i per l'estructura que tenim de personal, no podem habilitar cap funcionari que faci de secretari. Hem de buscar-ne un, amb el hàndicap d'haver de venir a Cadaqués.\nI com ho feu ara?\nTenim una secretària un dia i mig a la setmana, com a favor. La veritat és que és molt bona i ens ajuda molt. És terrible entrar a l'Ajuntament amb el desconeixement del funcionament de l'administració pública i no tenir secretari. Hem parlat amb tothom, i molts alcaldes ja m'han dit que «pobre de tu que m'adoni que em robes el secretari!». Van molt buscats. I des d'aquí faig una crida: Cadaqués busca secretari!\nSa Guarda, un objectiu assolit parcialment per SOS Costa Brava.\nDe moment hi ha dues afectacions. Una per part de la Generalitat, sobre el tema de la moratòria sobre la costa, que probablement es resoldrà a l'octubre. I d'altra banda, des de l'Ajuntament, l'antic equip de govern va fer aturar les obres d'urbanització perquè una part del procediment no era correcte i s'havia de fer una revisió d'ofici. És un contenciós important perquè s'hi veu implicat l'Ajuntament, SOS Costa Brava, els Amics de la Natura de Cadaqués i particulars.\nEs van destruir molts quilòmetres de parets de pedra seca i pous històrics.\nQuan nosaltres estàvem fent taules de treball, abans de les eleccions, vam estar parlant amb molta gent d'aquest tema, i es trobaven que el projecte inicial era molt més abusiu. Es va aconseguir arribar a un acord amb els promotors per a una millor conservació: els murs de contenció han d'anar recoberts de pedra seca, algun pou s'ha pogut preservar, molta olivera replantada i altres que estan en espera. Però sí, s'ha fet mal.\nNomés a Cadaqués pot passar que s'hagi de tancar el poble!\nNo el tanquem, però sí que hi ha grans cues. Una de les coses que volem fer és posar un cartell a la rodona de Sa Perafita, què és on comença la nostra carretera. Aquesta senyalització seria com la dels Ports de muntanya que informen si està obert o tancat, o si es necessiten cadenes. En el nostre cas, podríem avisar del temps de cua per arribar al poble, perquè, si no, la gent arriba desesperada.\nL'aparcament és un altre punt pendent.\nEn el nostre programa, ja prevèiem un pla de mobilitat. Però no podem crear bosses d'aparcament a correcuita. Necessitem espais no només per a la gent que ens visita, sinó per als residents. Hem de tenir en compte que la gent que viu aquí, a l'estiu, es troben que no poden aparcar. Cal fer zones verdes on siguin necessàries. Però també ens cal tenir transport públic. Els espais que tenim per fer aparcaments, esplanades, estan a la carretera anant cap a cap de Creus, zona del cementiri o poliesportiu. Allà necessitaríem unes llançadores, com busos elèctrics, que portin la gent fins a primera línia. No només per als turistes, per a la gent del poble també és important, perquè molts viuen a la part alta. A més, l'orografia de Cadaqués dificulta molt la circulació. Té molts carrers estrets, un barri antic de vianants que no es respecta, la gran quantitat de motos....\nÉs el vehicle estrella dels cadaquesencs?\nPer circular pel poble és el millor. Això fa que tinguem un parc de motos molt gran. Podríem comptar-ho i segurament seríem els que tenim més motos per habitant.\nTeniu por de morir d'èxit?\nSí. Molta gent ens ho diu. Tothom vol venir a veure Cadaqués. És una marca que té reclam per si mateixa. Però molts venen sense saber a què, sense entendre què és Cadaqués. Et pregunten per una platja de sorra, per un centre comercial o una gran discoteca. No és això. Quan em pregunten «Què fem a Cadaqués?», jo els responc «Doncs seus a davant de mar, amb un cafè o una copa i relaxa't. O vés a passejar. O vés a banyar-te». No som un parc d'atraccions. El turisme de massa ve amb unes perspectives amb les quals després surt decebut. Hem de valorar cap a quin turisme volem anar.\nI el turisme de masses no és una opció.\nEstà molt clar que aquest fet diferencial que tenim de la Costa Brava, que som com la joia, s'ha d'intentar preservar. Tenir cura d'aquest caràcter cultural, i que el seguim mantenint, d'aquesta gent que venen cada estiu i es troben aquí, de les gales d'art. Tot això s'ha de preservar. I, moltes vegades, no és compatible amb el turisme de masses.\nHi ha un tarannà cadaquesenc?\nSí, com a l'Empordà, estem tocats per la tramuntana. Però, a més a més, hem estat molts anys aïllats i seguim força aïllats, doncs sí, som diferents. A més, ens estimem molt el nostre poble i tenim un orgull molt gran de ser cadaquesencs.\nA la ràdio teniu un programa Gent Salada, que també es potencia des de l'Ajuntament. Continuareu amb el foment del parlar salat?\nS'ha de conservar. Al Facebook, tenim un grup que es diu «Jo també parli cadaquesenc». No només salem amb sa, ses, també canviem terminacions com jo parli, i tenim moltíssimes paraules diferents. Abans, la majoria érem fills de gent del poble i, malgrat que alguns mestres no salaven, a casa i al carrer sí que ho fèiem. Per això encara ho mantenim, però els nens i nenes d'ara, no. A l'escola, la majoria de mestres no parlen salat. I sempre ens han fet notar que parlar salat no queda bé. Això fa que quan parles amb algú que no sala, canvies el xip. Amb ses meus nenes, i sa meu casa s'ha parlat salat sempre, però tot just ara la més gran comença, i la petita, no hi ha manera.\nDes de l'Ajuntament podeu elaborar material escrit així.\nNo tenim un català normatiu, però, si fem el programa de festes en salat, a qui pot molestar? Sempre ha de ser tot planer? Aquí som una mica diferents. Nosaltres som un reducte, juntament amb Ses Illes, i què més bonic que conservar-ho.


El mapa més gran del càncer destapa diferències enormes per països | Ciència | EL PAÍS Catalunya\nUn macroestudi analitza la supervivència de 25 milions de pacients en 67 països\n26 NOV 2014 - 07:16\tCET\nUn accelerador lineal per al tractament del càncer. Universidad de Stanford\nEl mapa mundial més gran de la supervivència enfront del càncer torna a mostrar que el codi postal és més important que el codi genètic en la salut pública. El treball, elaborat per 500 investigadors amb dades de 25 milions de pacients en 67 països, demostra que el càncer és molt més letal en unes regions que en unes altres. Per exemple, la supervivència al cap de cinc anys pel que fa al càncer més comú en nens, la leucèmia limfoblàstica aguda, aconsegueix el 90% al Canadà, Àustria, Bèlgica, Alemanya i Noruega, en contraposició amb països com Jordània, Tunísia, Indonèsia i Mongòlia, en els quals oscil·la entre el 16% i el 50%.\nL'estudi, anomenat Concord 2, afirma que la majoria de les diferències observades “són probablement atribuïbles a la desigualtat en l'accés als serveis de diagnòstic i tractament òptims”. Els autors recorden que la presència d'acceleradors lineals —les màquines utilitzades per produir rajos X capaços de destruir les cèl·lules canceroses d'un pacient— varia enormement per països. A Europa, habitualment hi ha com a mínim una màquina per cada 500.000 habitants. A l'Índia, una per a entre 2 i 5 milions de persones. En països com Kènia i Tanzània, amb prou feines hi ha un aparell per més de 5 milions habitants. I en més de 30 països de l'Àfrica i l'Àsia no n'hi ha cap.\nEl programa Concord és una col·laboració científica internacional que intenta influir amb dades en les polítiques nacionals de control del càncer. La seva primera avaluació, publicada el 2008, va disposar de xifres de quatre classes de càncer en 31 països i va destapar grans diferències en la supervivència entre els blancs i els negres dels EUA. Aquest segon treball, publicat avui a la revista mèdica The Lancet, disposa de xifres de deu classes de càncer en països en què viuen dues terceres parts de la població mundial.\nEntre els 10 tipus de càncer estudiats, els de fetge i pulmó són els de pronòstic més dolent, amb una supervivència de menys del 20%\nL'estudi recull dades del període 1995-2009. En aquest lapse, la supervivència al cap de cinc anys del diagnòstic d'un càncer de pulmó va millorar en països com Israel (passant d'un 17% a un 24%) i el Japó (d'un 23% a un 30%), però segueix sent “molt mediocre” en algunes parts d'Europa, com el Regne Unit, on només arriba al 10%. A Espanya voreja el 13%.\nL'anàlisi constata que, entre les deu classes de càncer estudiades, les de fetge i pulmó són les que tenen un pronòstic més dolent, amb una supervivència al cap de cinc anys de menys del 20% en la majoria dels països, tant rics com pobres. A Gàmbia, la supervivència al càncer de fetge només arriba al 5%. Pel que fa al càncer d'estómac, la supervivència és més elevada al sud i l'est de l'Àsia, ja que arriba al 54% al Japó i al 58% a Corea del Sud. A Espanya és del 27%. Aquestes dades suggereixen que hi ha “importants lliçons que es poden aprendre d'aquests països”, com l'èmfasi en el diagnòstic precoc, segons un comunicat de la revista The Lancet.\n"Les nostres troballes mostren que, en alguns països, el càncer és molt més letal que en uns altres. Al segle XXI no hi hauria d'haver un abisme tan dramàtic en la supervivència”, sentencia l'epidemiòloga italiana Claudia Allemani, professora de l'Escola d'Higiene i Medicina Tropical de Londres i autora principal del treball.\nAl segle XXI no hauria d'existir un abisme tan dramàtic en la supervivència", afirma la principal autora de l'estudi\n“Aquests estudis d'avaluació són fonamentals, perquè reflecteixen en bona mesura el funcionament del sistema sanitari”, opina Miquel Porta, catedràtic de Salut Pública a l'Institut d'Investigacions Mèdiques de l'Hospital del Mar, a Barcelona. Que el càncer sigui una sentència de mort o no depèn de la detecció i el tractament precoços.\n“Si no funciona bé l'atenció primària i la seva coordinació amb els hospitals, el diagnòstic i l'inici del tractament es retarden de forma inacceptable. A Espanya i altres països occidentals aquests retards segueixen sent inacceptablement llargs. Això és molt més important que aplicar tractaments caríssims, que sovint amb prou feines allarguen la vida dels pacients”, afirma l'epidemiòleg.\nPorta, que no ha participat en el Concord 2, recorda que el registre de tumors del seu hospital és un dels més complets d'Espanya. En un dels seus estudis, amb 2.000 dones amb càncer de mama, va mostrar que aquests tumors “es diagnostiquen en estadis molt més precoços que fa 20 anys i que la supervivència ha millorat de forma espectacular”. La supervivència al cap de cinc anys va augmentar del 73% en el període 1992-1995 al 86% en el 2001-2005. “A Espanya, aquestes conquestes sanitàries s'estan fent malbé per les polítiques ultraliberals de CiU, el PP i companyia: veiem com els retards tornen a augmentar, per exemple, els temps entre el diagnòstic i l'inici del tractament”, creu Porta, expresident de la Federació Europea d'Epidemiologia.\nLes dades del Concord 2 no sostenen la seva tesi, ja que només arriben al 2009, abans que comencessin les retallades en la sanitat pública. “Encara no hi ha dades que les coses hagin empitjorat a Espanya, tot i que detectem un retard en l'accés a proves diagnòstiques”, opina, d'altra banda, Josep María Borràs, coordinador del grup d'epidemiologia de la Xarxa Temàtica d'Investigació Cooperativa en Càncer. Amb les dades del 2009, “Espanya està per sobre de la mitjana europea, tot i que amb marge de millora respecte a altres països”, explica Borràs.\nA Espanya, el diagnòstic i l'inici del tractament es retarden de forma inacceptable", segons l'epidemiòleg Miquel Porta\nAquest epidemiòleg fa ressaltar les diferències entre països rics i pobres i aplaudeix “el bon treball que estan fent alguns països a l'Amèrica Llatina amb els recursos disponibles”. La nova anàlisi mostra que la supervivència contra els càncers de mama i colorectals ha millorat en tots els països desenvolupats i també a Sud-amèrica, sobretot al Brasil, Colòmbia i l'Equador. En aquest últim país, el 68% dels pacients de càncer de còlon segueixen vius cinc anys després del diagnòstic, en contraposició amb el 59% a Espanya, segons les dades de l'estudi.\nPel que fa al càncer de mama, el Brasil arriba a cotes de supervivència del 87%; els EUA, de gairebé el 89%; Espanya, del 84%, i Mongòlia, el pitjor en aquesta classificació, de tan sols el 56%.\nEl Concord 2 deixa clara la importància de les polítiques sanitàries. A Lituània, la supervivència al càncer de pròstata va passar del 52% el 1995 al 92% el 2009, gràcies a la millora a l'accés a la sanitat i a la implantació l'any 2000 de proves de diagnòstic precoç d'aquest tumor.\nEls autors principals de l'estudi, entre els quals hi ha l'epidemiòleg espanyol Rafael Marcos Gragera, de la Universitat de Girona, conclouen fent una crida a l'Organització Mundial de la Salut i a les Naciones Unides perquè redueixin “les creixents dificultats legals i de procediment” per accedir a les dades dels registres de pacients de càncer. Per exemple, recorden, les noves lleis de protecció de dades que prepara la UE “convertirien en il·legals o impossibles els registres de càncer i la majoria de la investigació en el camp de la salut pública en els 28 països europeus”.