Mon Joan Tiquat guanya el Cultural Art Jove a Menorca\nEs va imposar a la final a Alanaire i Mar Grimalt\nMon Joan Tiquat durant la seva actuació al Cultural Art Jove a Maó. DAVID ARQUIMBAU\nMAÓL'artista Mon Joan Tiquat s'ha proclamat aquest cap de setmana a Menorca el guanyador del certamen de creació musical jove (Cultural Art Jove) convocat per la Conselleria d'Afers Socials del Govern Balear, mentre que el jurat dictaminà que Mar Grimalt i Analaire aconseguissin un segon premi ex aequo.\nEl concurs organitzat per l'IBJove estava dotat amb un total de 9.000 euros en premis i anava dirigit a joves de les Balears d'entre 16 i 35 anys. La final va tenir lloc a la terrassa d'Es Claustre de Maó, epicentre de l'activitat cultural estiuenca. Una final amb un clar color mallorquí, perquè a banda de Mon Joan Tiquat també van arribar a l'última ronda del certamen Alanaire (Porreres) i Mar Grimalt (Felanitx). Els seleccionats van ser elegits entre els set grups de semifinals, gala celebrada el passat 14 d'agost a Es Gremi de Palma i en què van participar una cinquantena de grups.\nMon Joan Tiquat es va endur el premi amb una interpretació de 20 minuts, el temps pactat per l'organització. Durant la seva actuació en solitari, el mallorquí provà de desplegar totes les seves habilitats musicals possibles per convèncer el jurat, fent sonar la seva veu, guitarra, teclats i, finalment, percussió amb la caixa. La posada en escena va permetre escoltar alguns temes del seu últim treball El temps i sa llavor, publicat aquest any.\nEls objectius del Cultural Art Jove són promocionar els nous creadors de les Balears, les seves creacions, així com contribuir a la professionalització a l'entrada a la indústria cultural.\nmenorca Cultura govern balear Conselleria Afers Socials ibjove Es Claustre Música Ajuntament de Maó


Garbet Cooperativa d’Inserció creix 25 llocs de treball i 77 sòcies\nGarbet Cooperativa d’Inserció creix fins a 325 llocs de treball i 77 persones sòcies\nGarbet Cooperativa d’Inserció va tancar l’any 2014 amb una plantilla de 325 llocs de treball, 77 dels quals estaven ocupats per socis de treball de la cooperativa. Les persones que van seguir un itinerari d’inserció sociolaboral van créixer fins al 45%. Són algunes de les dades que es desprenen de la memòria de gestió de l’exercici 2014 que va aprovar l’Assemblea General Ordinària celebrada al CosmoCaixa, a Barcelona.\nL’exercici 2014 va ser un any clau per a Garbet, arran de la fusió que durant el mes de juny va aprovar amb la cooperativa Feines de Casa. Aquest factor li ha permès assolir el 2014 uns ingressos de 6.160.433 euros, amb un volum de 453 clients. Els fons propis de Garbret es situen en 879.372 euros. Durant el 2014 Garbet va obtenir la ISO 14001 de gestió ambiental.\nLa mateixa Assemblea General Ordinària va donar el vistiplau a la Planificació Estratègica de Garbet per als propers tres anys: defineix les línies a seguir per adaptar l’oferta de l’empresa a les demandes del mercat, sense perdre de vista el model empresarial cooperatiu ni el model d’empresa d’inserció de col·lectius susceptibles d’exclusió social.\nGarbet Neteja i Manteniment Integral és una empresa d’inserció que aposta per la incorporació sociolaboral de persones en una situació d’exclusió social o amb un risc elevat d’estar-hi. La inserció sociolaboral es treballa a partir de programes d’atenció individualitzada destinats a les persones que segueixen itineraris d’inserció, prestant serveis de neteja, manteniment, bugaderia i serveis auxiliars. El disseny de cada programa d’atenció individualitzada s’orienta a reforçar les habilitats de cada persona, reorientar el seu projecte professional, oferir una activitat innovadora, formació inicial i contínua i fomentar el treball en equip. Suara Cooperativa, especialitzada en la prestació de serveis d’atenció a les persones, és l’empresa promotora de Garbet i soci col·laborador de Garbet.\nPodeu seguir l’actualitat de la cooperativa des del web www.garbet.coop i descarregar-vos la Memòria de Sostenibilitat 2014 des d’aquest enllaç


Joan Sales. L'home incòmode, la veritat que fa nosa — Verkami\nAparèixer als crèdits al final del documental.\nAparèixer als crèdits al final del documental + Rebre un DVD amb el documental.\nAparèixer als crèdits al final del documental + Rebre un DVD amb el documental + Participar amb un acompanyant en una trobada a Vallclara per alguns dels escenaris de la vida de l'autor.\nAparèixer als crèdits al final del documental + Rebre un DVD amb el documental + Una samarreta commemorativa del documental + Participar en una visita guiada amb acompanyant a Vallclara per alguns escenaris de la vida de Joan Sales i assistir a un sopar amb el director del documental, el professor i periodista Francesc Canosa.\nAparèixer als crèdits al final del documental + Rebre un DVD amb el documental + Rebre el llibre "**Incerta glòria**" de Joan Sales + Una samarreta commemorativa + Participar en una visita a Vallclara amb un acompanyant pels escenaris de la vida de l'autor i participar en un sopar amb el director del documental, el professor i periodista Francesc Canosa.\nAparèixer als crèdits al final del documental + Assistir a l'estrena del documental + Rebre un DVD amb el documental + Rebre el llibre "**Incerta glòria**" de Joan Sales + Participar en una visita a Vallclara amb un acompanyant pels escenaris de la vida de l'autor i participar en un sopar amb el director del documental, el professor i periodista Francesc Canosa.\nAquest és un documental sobre un dels testimonis més veritables de la història de Catalunya: Joan Sales. La seva vida, obra, i tasca literària són una visió encara molt desconeguda, incòmoda, que fa nosa, de la Guerra Civil, del franquisme, de la cultura, de la literatura, en definitiva, de Catalunya. La commemoració enguany del centenari del seu naixement és el moment idoni per recuperar el seu testimoniatge.\nLa trajectòria professional i personal de Sales és complexa, polièdrica, té moltes cares, com un cub rubik: soldat, escriptor, editor, patriota... Per això el documental vol retratar aquesta vocació permanentment polifònica amb l’explicació de la seva vida i obra a través d’altres persones de diferents generacions i repartides pel país. Elles ens explicaran, als diferents espais geogràfics de la vida i l’obra de Sales, què suposa per a ells, per al país, l’obra de l’autor.\n"**Joan Sales. L’home incòmode, la veritat que fa nosa**" no és només una redescoberta de la vida i obra de Sales: és, sobretot fer visible la memòria incòmoda del nostre país i un viatge per aquesta memòria invisiblement real. Les veus de les persones, de Sales, de les seves obres, les imatges, i sons, dels espais de la ficció i la realitat... la tremolor de veritat.\nEl documental compta amb la col.laboració d'algunes institucions, però els ajuts no permeten la producció del documental. És per això que necessitem el vostre suport per garantir la seva realització i la seva emissió durant el 2013.\nMalgrat la compra dels drets d'emissió del documental per part de TVC i les col·laboracions institucionals, la crisi ha provocat una reducció considerable dels ajuts per a la producció de documentals. La quantitat que ens falta per assegurar-ne la producció és la quantitat que us demanem a través d'aquest Verkami. A banda, estem convençuts que la recuperació de la figura i l'obra de Joan Sales és un objectiu que depassa les institucions i requereix la implicació de la gent que n'ha conegut l'obra o que té interès en descobrir-la, i és per això que ens sembla idònia la fórmula del crowdfunding en un projecte com aquest.\nEl 19 de novembre de 2012 es celebra el centenari del naixement de l’escriptor Joan Sales (1912-1983). Però no és fins fa pocs anys que la seva obra i vida s’ha anat coneixent. Una de les raons fonamentals és que estem davant d’un dels personatges més incòmodes, complexos, polièdrics, desconeguts de la cultura catalana. Té moltes cares: soldat, escriptor, editor, patriota... la seva obra ofereix una visió complexa, veritable i desconeguda de la Guerra Civil que ell va viure de primera mà com a oficial de l’Escola de Guerra de la Generalitat. La visió, l’obra de Sales condemna el dogmatisme i les ideologies i fa surar les complexitat d’una Guerra que s’ha explicat, exclusivament, des de els relats hegemònics i del maniqueisme de bons i dolents. El seu és un testimoniatge únic, seré, veritable.\nAixí, tornat de l’exili mexicà, el 1948, no pot publicar Les cartes a Màrius Torres (no veuran la llum fins 1976), monumental relació epistolar amb el poeta lleidatà Màrius Torres i crònica cristal·lina i punyent del conflicte, per això farà ficció de la realitat i escriurà la novel·la Incerta glòria (1956) que es va passar tota la vida reescrivint (se s’han fet múltiples edicions) i que és el testimoni, amb veus polifòniques que cerquen la veritat sobre el conflicte, del desastre de tota una generació i de la gran tragèdia de Catalunya. Fins a dia d’avui aquestes dos obres han estat, en bona part, ignorades, apartades, o menystingudes, a pesar que crítics de tot el món consideren la novel·la com una obra mestra i una de les grans obres europees del segle XX, i que compten amb la fidelitat i lluminositat de molts lectors al descobrir-les i rellegir-les.\nPerò l’obra de Sales no acaba aquí, ja que és molt més allargada: ell és el gran editor català durant el franquisme. A partir de 1955 amb el segell El club dels novel·listes, però especialment el 1959 amb la creació de l’editorial Club Editor, serà el descobridor i editor de Mercè Rodoreda, Llorenç Vilallonga, Blai Bonet; Aurora Bertrana, Maria Aurèlia Capmany, Josep Maria Espinàs, Joaquim Amat-Piniella i traduirà al català els principals escriptors estrangers, tant clàssic, com de l’època: Dostoievski, Lampedusa, J.D. Salinger, P.Boulle. La seva aposta per fer novel·les llegibles, per un públic ampli i amb un català oral (*s’ha d’escriure com es parla bé*, deia) no agradava a una part del món literari, però la seva aposta ha deixat un sac de les millors obres de la literatura catalana del segle XX.\nSens dubte, l’obra, la vida d’en Joan Sales ha anat influenciant, amb comptagotes, generacions de catalans des de el franquisme fins avui. Persones que han conegut una altra visió del país, de la cultura, de la llengua que Sales ha anant combinat amb la seva vida i obra per oferir, com si fos un cub rubik, totes les cares, tots els colors, tots els quadrets del rostre més proper, però invisible, de la Catalunya del segle XX i que arriba fins ara.\nHola. El documental l'hem acabat fa pocs dies i s'emetrà per TV3 en les properes setmanes. També en les properes setmanes començarem a fer efectives les recompenses als nostres mecenes. Esperem que el documental us agradi! Gràcies!\nHola, vaig fer un donatiu al projecte ja fa força temps però no n'he sabut res més. M'agradaria saber si ja heu editat els DVD's i quan en podrem disposar els mecenes. Moltes gràcies\nMireia, et vam enviar un correu electrònic fa uns dies. No pateixis, te'l torno a enviar ara mateix. Gràcies!\nVaig fer una aportació i el 16/12/2012 vaig rebre un correu dient que el projecte havia acabat amb èxit. Però ni he rebut el DVD ni n'he sapigut mai més res...\nMe'n podeu donar notícies?\nNo pateixis!! Envia un mail a info@verkami.com i els dius què t'ha passat i t'eliminaran dues de les aportacions. No ets la primera a qui passa i deuen estar acostumats. Si tens algun problema, ens tornes a avisar. Però no pateixis! I gràcies per l'aportació!\nOSTRES!!! al final han sortit tres aportacions. I jo només en volia fer una. Com ho podem arreglar???? la pàgina em deia que no ho podia processar que estava repetit el número i jo creia que no aportava els diners. En podeu treure dues? gràcies


Gineceu (cambra) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUn gineceu (en grec : gynaikonitis / γυναικωνῖτις), o gynaikeion (grec politònic: γυναικεῖον) és una sala, habitació o estada que posseïen les grans cases de l'antiga Grècia, per a ús exclusiu de les dones de la casa: dones, filles, servents. Preferiblement aquestes estances eren a la segona planta d'aquestes. Aquesta sala era la contraposició a l'andron.\nEls grecs donaven aquest nom a l'habitació de les dones: generalment ocupaven aquestes la part alta, quedant els pisos baixos per als homes, però en els temps de més cultura, quan les cases van ser construïdes amb més esplendidesa, es reservava a les dones una habitació retirada al mateix pis que els homes.\nLes cases eren molt espaioses, especialment a les grans ciutats i es dividien en dues parts. L'ocupada pels homes es trobava davant i era anomenada andronitis, la de les dones estava enrere i era el gineceu o gineconitis.\nLes dones portaven vida molt allunyada, sortien poc de casa i se les vigilava molt, sent així molt pudoroses, dòcils i submises. Per la porta principal s'entrava al thyrorcion, corredor llarg. En un extrem es trobava l'habitació del porter i a l'altre hi havia les cavallerisses. La porta de cada casa estava adornada amb un Apol·lo Lixias, un Hermes o Mercuri. El gineceu estava precedit d'un vestíbul o peristil, és a dir, un pati de columnes i pòrtics, menys al costat del Migdia la porta central, adornada amb anta, espècie de pilastres, donava entrada al pastes, que era un vestíbul petit molt adornat. Del vestíbul es passava per la porta de davant a l'entrada a l'acus, sala on la senyora passava el dia ocupada en les seves tasques. Les portes laterals del vestíbul conduïen al Thalamus o dormitori i a l'amphi-Thalamus o avantcambra on eren les esclaves. Al voltant del peristil hi havia altres estances per menjar, dormitoris de fàmules...\n↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.258. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gineceu_(cambra)&oldid=20576978»\nDarrera modificació: 11 des 2018 a les 09:30


El PP lamenta que Benlloch "presumisca d'un augment del pressupost a costa de pujar els impostos"\nEl portaveu del Partit Popular de Vila-real, Héctor Folgado, ha lamentat avui que Benlloch presumisca d'un augment en el pressupost de 2017 que es deu a l'atracament que l'alcalde ha dut a terme a través d'una pujada d'impostos, com l'IBI que pujarà un 9,5% l'any que ve, per a poder fer front als seus capritxos.\nDe fet, per al PP és "lamentable" que l'alcalde haja confirmat que la principal inversió per a 2017 vaja a ser la compra del Gran Casino "el que demostra que la pujada de la contribució és per a pagar el capritx de Bell-lloc de comprar el Gran Casino amb la intenció de traslladar el seu despatx al Carrer Major".\nEls populars consideren que Benlloch és el principal exemple del model d'esquerres de "gastar més del que s'ingressa, fer-ho en coses innecessàries i que després paguem tots l'escot els seus capritxos".\nEl líder dels populars ha lamentat, a més, la falta d'informació ja que "de moment han oferit una roda de premsa per a vendre el que els interessa però a l'oposició no ens han oferit ni una dada". El PP ha demanat la informació sobre els pressupostos de la ciutat per a aconseguir un consens entre tots els grups.\nFolgado considera que "Benlloch hauria d'aprendre d'una vegada que les majories no serveixen per a imposar" i ha animat al fet que "siga l'exemple d'altres institucions que han acordat els pressupostos".\nFolgado ha fet referència al model de Javier Moliner en la Diputació de Castelló que durant mesos ha negociat els pressupostos del Govern Provincial amb tots els grups i que ha servit perquè hi haja un consens històric en l'aprovació malgrat que el PP diponer de majoria absoluta. "Fruit d'estes negociacions en les quals el propi Benlloch com a cap dels socialistes ha estat" però que "no obstant, on ell governa sembla que no va a aplicar".\nDe fet, a Vila-real els pressupostos se solen aprovar històricament abans del Nadal i "a falta de dos setmanes, no ens han convocat a res ni ens han facilitat cap informació".\nA açò se li uneix que Benlloch és l'alcalde més opac de la història de Vila-real ja que no facilita cap tipus d'informació a l'oposició malgrat les peticions reiterades. El líder dels populars considera que "l' alcalde hauria d'adonar-se que els temps han canviat i que els veïns volen acords i no l'opacitat a la qual ens té acostumats".


Ciberseguretat: proporcionant serveis de Seguretat 360º | Grupo Oesía |Grupo OESÍA\nGestionem els riscos de negoci des del nostre CiberSOC proporcionant serveis de Seguretat 360º.\nA Grupo Oesía, portem més d’una dècada evolucionant els nostres serveis i solucions de Ciberseguretat, alineant l’estratègia amb el negoci dels nostres clients. Amb aquesta finalitat prestem serveis de Ciberseguretat 360º que identifiquen i aporten solucions per resoldre des de les necessitats més estratègiques fins a les més operatives.\nEthics es el nostre servei d’auditoria continuada i gestió de vulnerabilitats que complementem amb serveis avançats de Ethical Hacking, test de penetració i auditories de codi i Aplicacions.\nSoms experts en auditoria i adequació a PCI-DSS.\nSom consultores pel que fa a gestió de riscos i estratègia de Ciberseguretat es refereix. Elaborem plans directors de seguretat, implantació i gesió de SGSI, plans de continuïtat de negoci i adequació a normativa. El nostre servei sPMO, d’oficina de seguretat aglutina tot el necessari per a la gestió de lan funció de seguretat\nSom arquitectes de Ciberseguretat. Dissenyem, migrem, consolidem i implementem solucions avançades d’infraestructura de Ciberseguretat. Identificant les necessitats cost-benefici dels nostres clients i seleccionant les tecnologies més avançades, ja que comptem amb importants acords amb els principals fabricants del sector.\nI som especialistes en seguretat gestionada . Des del nostre CiberSOC, certificat en ISO 27001 dirigim i administrem l’externalització de part o tota la seguretat dels sistemes del nostre client. Tenim una sòlida experiència en monitoratge, operació i gestió del risc en infraestructures de seguretat, gràcies al nostre servei de vigilància 360º.Col.laborem amb diferents CERT, la informació la explotem per transferir coneixement entre els nostres clients en matèria de Ciberseguretat. D’aquesta manera, augmentem la nostra capacitat de detecció de vulnerabilitats.\nEls tipus de riscos i amenaces a què ens enfrontem estan en constant ebullició i per això Grupo Oesía, amb l’objectiu d’assumir aquests nous reptes, es troba inmers en un dinàmic procés d’innovació.\nSempre de la mà dels nostres clients hem evolucionat els nostres serveis invertint en les principals apostes de futur :\nIntel.ligència: El nostre servei de CiberSOC incorpora anàlisi de fonts d’informació externes com ara dades corporatives continguts en Deep web, xarxes socials, estudi de relacions entre persones i companyies, així com investigació d’ATP.\nSimulació de ciberguerra. SIMOC és el nostre simulador de ciberatac i ciberdefensa, ja utilitzat per algun exèrcit. El producte està orientat tant a la presa de decisions estratègiques basades en el comportament d’infraestructures crítiques, com a testing de plataformes i infraestructures.\nCompta amb funcions avançades de capacitació de personal en matèria de Ciberseguretat.\nSIMOC es complementa amb el nostre Màster en Ciberseguretat.\nExperiència en el desenvolupament per als sectors de Banca i Assegurances


Etiqueta: "Naval, Jordi" (3)\nEntrevistes Premis Consell Social i la Fundació Bosch i Gimpera 2016actes acadèmics i inst...Català9 gen. 20171138Un repàs a quins són els guanyadors de la 12ª edició dels Premis Consell Social de Universitat de Barcelona. En un acte presidit pel degà en funcions Jordi Alberch, acompanyat per Joan Corominas, Jordi Naval i Miquel Amorós.El Premi José Manuel Blecua pel Dr. David Castells Quintana, pel seu article “Malthus living in a slum: Urban concentration, infrastructure and economic ...\nActe de lliurament dels Premis del Consell Social 2016actes acadèmics i inst...Català30 nov. 20161115El dijous 24 de novembre de 2016 a les 19:00h., a l'Aula Magna del Edifici Històric de la Universitat de Barcelona, té lloc l'acte de lliurament dels premis del Consell Social UB en la seva dotzena edició i també dels premis de la Fundació Bosch i Gimpera en la seva novena edició. A l'acabament, s'ofereixen els premis extraordinaris en doctorat.L'acte és presidit pel Rector en ...\nActe d’entrega de premis del Consell Social i de la Fundació Bosch i Gimpera 2015actes acadèmics i inst...Català11 des. 20151568Acte de lliurament dels premis del Consell Social de la Universitat de Barcelona (UB) en la seva onzena edició i dels premis del Consell Social i de la Fundació Bosch i Gimpera en la seva vuitena edició el dia 9 de desembre de 2015 a l'Aula Magna de l’Edifici Històric de la Universitat de Barcelona. Acte a càrrec del Dr. Dídac Ramírez, rector Magnífic de la UB; el Sr. Miquel ...


El grup de recerca GhenderS publica l’estudi sobre les barreres del part normal als hospitals públics de Catalunya\nEs tracta del primer estudi, elaborat pel Grup de Recerca Global Health, Gender and Society (GHenderS), de Blanquerna-URL, que descriu les experiències de les llevadores en relació a les barreres i els facilitadors del part normal en unitats obstètriques convencionals a Catalunya.\nL’estudi, amb el títol “‘Midwives’ experiences of the factors that facilitate normal birth among low risk women in public hospitals in Catalonia (Spain)” i publicat a la revista Midwifery Journal, està liderat pels professors i membres del Grup de Recerca GhenderS, de Blanquerna-Universitat Ramon Llull: Anna Martín, llevadora i autora principal de l’article; Dra. Olga Canet, infermera; i Dr. Ramon Escuriet, llevador i investigador principal del grup.\nEn aquest estudi hi han participat llevadores d'onze hospitals públics diferents de Catalunya, que descriuen com s'enfronten a diversos reptes i com senten la manca de suport quan promouen el part normal en les sales de parts catalanes.\nLes llevadores van identificar diversos factors que compliquen la seva tasca i van destacar com a principals barreres: la manca de suport institucional, amb un nombre insuficient de llevadores contractades i, de vegades, amb una manca d’instal·lacions ben equipades; les pràctiques existents jerarquitzades i medicalització del part; la dificultat per desenvolupar les pròpies competències professionals i per implementar la pràctica basada en l’evidència.\nD’altra banda, els factors que van ser descrits com a facilitadors del part normal van incloure: la percepció positiva de les llevadores en el part normal, identificant l’embaràs i el part com a processos naturals; el seu esforç addicional, més enllà de les cures habituals, i que inclou el suport físic i psicològic continuat; i la consciència de les dones sobre el naixement normal, que fa que se sentin segures en la seva pròpia capacitat de parir.\nA més, les llevadores van considerar que el nombre de dones que demanen un part normal augmentava i aquesta demanda semblava ser el principal motor de la transformació de la pràctica de llevadora, des d’un plantejament medicalitzat fins a un enfocament fisiològic al part. Per tant, moltes llevadores van identificar-ho com una oportunitat per implementar canvis de manera que les dones estiguin més implicades en el procés de presa de decisions i les llevadores actuen com a advocades.


Natsu Sato: Síndrome de Tracció Medular. Descens de les amígdales cerebel·loses. Escoliosi i Siringomièlia idiopàtiques. | Institut Chiari & Siringomielia & Escoliosis de Barcelona\nInici » Natsu Sato: Síndrome de Tracció Medular. Descens de les amígdales cerebel·loses. Escoliosi i Siringomièlia idiopàtiques.\nPublicat per ICSEB el 25 setembre, 2020\nData d’ intervenció: 10/12/2013\nHola, sóc mare d’una filla que es va operar amb 8 anys d’edat mitjançant la secció del filum terminale al desembre de 2013 i va ser la quarta pacient japonesa operada per l’Institut Chiari de Barcelona. La nostra filla pateix Malformació d’Arnorld Chiari I, Siringomièlia i Escoliosi idiopátiques. Han passat 6 anys i mig des que es va operar i tot ha anat molt bé. La nostra filla tenia la cavitat siringomiélica molt greu, fins a la zona lumbar, però al cap de 6 mesos de la intervenció, va disminuir fins a la meitat i al cap de 18 mesos, fins a un terç. La cavitat encara persisteix, però va disminuint a poc a poc. Després de 2 anys i mig, es va observar algun canvi en el descens de les amígdales cerebel·loses, i després de 4 anys i mig va haver-hi encara més millores. El metge de la nostra filla al Japó se sorprèn pel resultat de la secció del filum terminale, i ens diu que, com ha disminuït tant la cavitat fins ara, no tindria problema si no presenta símptomes. No obstant això, com no es pot evitar completament la progressió de l’escoliosi, l’Institut ens va recomanar el mètode Schroth i al cap de 4 mesos de l’operació, la nostra filla va començar a practicar-ho. Durant 4 anys, vam poder frenar la seva progressió, però quan la nostra filla va entrar en el període de desenvolupament, al desembre de 2018, va empitjorar fins a 48 graus de la curvatura, per la qual cosa decidim canviar el centre de la rehabilitació, i al cap d’1 mes va millorar fins a 33 graus i seguim les indicacions per millorar l’escoliosi.\nGràcies a l’Institut Chiari de Barcelona, la nostra filla segueix una vida normal i va a l’escola com els altres nens. M’agradaria explicar com es troba la nostra filla després de 6 anys i mig després de la intervenció i voldria compartir quatre obstacles que vam haver de superar per operar a la nostra filla a Barcelona. Espero que aquest testimoni serveixi per a aquells que pateixen les mateixes malalties que ella.\nHistoria de com arribem a l’Institut Chiari de Barcelona\nLa nostra filla va ser diagnosticada d’Escoliosi quan tenia 5 anys i durant 3 anys li van fer controls. Amb 7 anys, li van recomanar fer ressonàncies magnètiques perquè la seva curvatura va empitjorar. Va ser llavors quan descobrim que, a més d’Escoliosi, tenia la Malformació de Chiari I i Siringomièlia. Simultàniament ens van dir que la seva Escoliosi era deguda a aquestes dues malalties i que primer havia de tractar-les mitjançant neurocirugía per poder començar el tractament d’Escoliosi.\nA la visita amb un neurocirurgià, ens van dir que el tractament seria la Craniotomía i com la cavitat siringomiélica arribava fins la zona lumbar, s’havia d’operar de seguida ja que era greu. “Per què ha de passar tot això a la nostra filla?, si tan sols té 8 anys!!” Va ser el meu sincer sentiment en aquell moment. El meu marit i jo, sense estar-ne segurs, comencem a buscar per internet informació sobre les malalties i el seu tractament. Ens assabentem que la Craniotomía podria ocasionar dues o tres reintervencions a mesura que anessin empitjorant els símptomes, i malgrat ser una intervenció invasiva amb alt risc, pot ser que no millorin els símptomes. Trobem testimis de pacients operats mitjançant Cranioctomía en els que comenten que l’operació deixa seqüeles greus i llavors comencem recerques sobre les alternatives a la Craniotomía.\nVam trobar per internet el mètode de la secció del filum terminale realitzat per l’Institut Chiari de Barcelona. Vam imprimir publicacions del Dr. Royo per preguntar l’opinió del metge de la nostra filla. La seva reacció va ser com la d’altres metges, que dubten sobre el resultat del mètode. No obstant això, una vegada vam decidir que aniríem a Barcelona per a la intervenció, ens va ajudar a preparar les imatges necessàries per operar a la nostra filla. Vam tenir sort de trobar a un metge com ell que va respectar la nostra decisió.\nEl primer obstacle: Establiment d’una bona relació amb el metge japonès\nEl metge de la nostra filla va esperar fins que decidíssim quina intervenció triar, encara que s’havia d’intervenir de la Craniotomía i ens va entendre quan li vam dir que volíem optar pel mètode de l’Institut Chiari de Barcelona. És veritat que no estàvem segurs de què fer, ja que la nostra filla no tenia gairebé cap símptoma de Siringomièlia i la Malformació de Chiari. Ens vam posar en contacte amb la Sra. Yuka Takahashi, responsable de l’atenció als japonesos, amb qui vam poder tenir confiança per la seva atenció detallada i serietat.També, vam contactar amb els pacients japonesos operats per saber-ne l’opinió. En aquestes circumstàncies, el meu marit i jo decidim optar per la secció del filum terminale per ser una operació mínimament invasiva sense seqüeles, i si no aconseguíem el resultat favorable; doncs podríem pensar en la Craniotomía. En aquell moment encara dubtàvem de l’eficàcia de la secció del filum terminale, encara que afortunadament, aquesta preocupació va ser infundada, ja que la cavitat siringomiélica s’ha reduït increïblement.\nEl segon obstacle: Distància geogràfica\nMalauradament, no hi ha centres de col·laboració amb l’Institut Chiari de Barcelona al Japó. Després de la secció del filum terminale, crec que és imprescindible tenir un metge que faci controls al Japó. L’equip de l’Institut també entén la distància geogràfica i ens ofereixen assessorament i cooperació respecte al tractament postoperatori per establir una relació de confiança amb el metge japonès, la qual cosa va ser molt útil. Si tenim preguntes sobre els símptomes de la nostra filla, podem consultar-les a l’equip mèdic a través de la Sra. Takahashi i si és necessari visitar-se amb algun metge, ens diuen a quin metge dirigir-nos, juntament amb la seva opinió. Malgrat no poder contactar físicament, estem satisfets de l’atenció postoperatòria de l’equip.\nEl tercer obstacle: Despeses d’intervenció, viatge i estada\nÉs cert que la secció del filum terminale és més costosa que operar-se de la Cranioctomía a Japó, ja que a més de la intervenció cal sumar despeses del viatge i estades a Barcelona.\nEl quart obstacle: Problemes d’idioma i reserves d’hotel i vol.\nPer qui no està acostumat a viatjar a països estrangers, seria un repte anar a Barcelona per a la intervenció. No vam tenir problemes a l’hora de reservar hotel, vol ni vam tenir dificultat a l’hora de comunicar-nos, ja que he estat a l’estranger i domino l’anglès. No vam tenir cap preocupació pel tema mèdic, ja que sempre ens traduïa la Sra. Takahashi. El problema potser serien aquests 7-10 dies de l’estada postoperatòria a Barcelona en els quals vam haver de viure sols sense l’ajuda de la traductora.\nEns vam allotjar a un hotel amb cuina i l’endemà de l’alta, ja vam sortir a passejar mentre netejaven la nostra habitació. Vam poder visitar cada dia un lloc turístic, amb el que podem dir que la secció del filum terminale va ser mínimament invasiva i ens va permetre fer turisme.\nPer acabar: el què pensem de l’Institut Chiari de Barcelona\nEn el Institut Chiari de Barcelona, hi ha especialistes en neurocirugía, neurologia i ortopèdia i s’enfoquen en les malalties com la Malformació de Chiari, Escoliosi, Siringomièlia i Hèrnies, per la qual cosa han pogut visitar a la nostra filla des de diferents angles professionals. Vam estar més d’una hora de visita preoperatòria amb l’exploració neurològica i termografia. No vam tenir una visita tan detallada a Japó i encara que no som experts metges, vam poder observar visualment els canvis de l’estat de la nostra filla durant el pre i postoperatori.\nCada vegada que a la nostra filla li fan ressonàncies o radiografies, les enviem perquè les guardin a l’Institut, per això no és que la nostra relació acabi després de la intervenció; sinó que seguim en contacte amb ells per consultar. Malgrat que ha d’anar a la rehabilitació cada mes, la nostra filla té una vida normal i l’Institut Chiari de Barcelona ens han ensenyat a conviure amb les malalties. Espero que la secció del filum terminale sigui una opció més, no només la Craniotomía, per als pacients que pateixen les mateixes malalties que nostra filla, ja que així podrien reduir el seu patiment tant físic com a psicològic.


Consells per mantenit el teu cabell sa i lluir-lo bonic a l'estiu\n6 recomanacions per cuidar la salut capil·lar a l'estiu\nEn els dies estiuencs el teu cabell està més exposat al sol i a la calor, al salnitre de la mar i al clor de les piscines, entre d'altres. Aquests factors poden, per exemple, afectar la seva deshidratació, imprimir opacitat i restar-li brillantor, o fer que sigui més fràgil i trencadís, pel que és important tenir cura de la teva salut capil·lar d'una manera especial a l'estiu.\nDe la platja de la piscina i de la piscina a la gandula sota el sol ... és una de les rutines habituals d'aquesta època de l'any. En aquest anar i venir, no has d'oblidar hàbits com fotoprotegir la teva pell, però de la mateixa manera tampoc has d'oblidar parar especial atenció a la cura del teu cabell. Et deixem 6 senzills hàbits que milloraran la teva salut capil·lar aquest estiu.\nProtecció solar, també per al cabell.\nIgual que passa amb la teva pell, els raigs solars també afecten el teu cabell. Els raigs UVB i els UVA modifiquen el seu aspecte i textura. A causa de la producció de radicals lliures i l'oxidació, les puntes es tornen més clares i es trenquen amb més facilitat, a causa de l'alteració de la cisteïna, el principal component de la queratina.\nProtegeix –lo del sol usant cosmètics específics per a això, que a més tenen una gran capacitat d'hidratació. Habitualment els podràs adquirir en esprai o en olis. Pregunta el teu farmacèutic quina és la millor opció per a tu.\nEl barret, un bon complement a l'estiu.\nA més d'un complement de moda, el barret és un bon aliat per protegir la teva salut capil·lar dels efectes del sol, i també zones sensibles com la cara i els teus ulls.\nD'altra banda, massa calor a la zona del cap pot provocar deshidratació en aquesta zona, de manera que utilitzar un barret pot evitar-te patir mals de cap, marejos...\nHidratació i nutrició específiques.\nEl cabell conté entre un 10% i un 15% d'aigua. Per fora, el cabell està constituït per escates segellades. Quan es resseca, aquestes escates se separen i això provoca la pèrdua de lípids i de l'aigua que conté i es deshidrata. La calor és un factor que pot contribuir notablement al fet que el teu cabell es deshidrati.\nPer fer-hi front comptes amb xampús i mascaretes que hidrataran el teu cabell i li aporten una bona dosi de nutrients. Segueix el consell del teu farmacèutic sobre quins productes pots usar i la freqüència recomanada.\nProtegeix-lo del clor i el salnitre\nQuan et banyis a la piscina i a la mar, mulla't els cabells abans del bany, així reduiràs la capacitat del clor i el salnitre de penetrar. Després del bany aclareix-lo amb aigua freda per expulsar les restes de sorra i sal o clor.\nUna opció també pot ser utilitzar un barret durant el bany que impedeixi el contacte directe dels cabells amb el clor o la sal.\nEixuga'l a l'aire\nAprofita el bon temps de l'estiu perquè el teu cabell descansi de l'ús d'assecadors i planxes que el fan malbé, el ressequen i el tornen més trencadís. Redueix la seva humitat amb una tovallola i deixa’l assecar a l'aire.\nA l'hora de pentinar, és més beneficiós fer servir productes que no continguin excessius alcohols ni químics per evitar irritacions i no afectar el cuir cabellut\nEvita usar productes com la laca si el teu cabell va a estar exposat al sol\nEls productes com la laca o l'escuma contenen ingredients que, combinats amb l'exposició al sol, poden arribar a generar una reacció que irriti el cuir cabellut.\nSeguir amb els teus hàbits saludables, tenint cura de la ingesta d'aigua que necessita el teu cos per estar hidratat, mantenint una dieta equilibrada i tenir un bon descans també ajudarà a la salut del teu cabell.\nAquest estiu, segueix aquests senzills consells i llueix un cabell sa i bonic.


Els catalans gastaran en la tornada a l'escola un 45% més que el curs passat, segons Cetelem\nPublicat 27/08/2021 12:03CET\nEls catalans preveuen gastar en la tornada a l'escola dels seus fills 278 euros de mitjana, un 45% més que el curs passat, segons l'estudi Estacional de l'Observatori Cetelem, unitat d'estudis de BNP Paribas Personal Finance.\nNo obstant això, el 66% dels enquestats té la intenció de gastar el mateix (van ser el 59% el 2020); el 18% pensa gastar més en aquestes compres, "lleugerament per sobre de l'any anterior", i hi ha un descens de 8 punts percentuals entre els que preveuen un desemborsament inferior al de 2020, segons un comunicat d'aquest divendres.\nRespecte a hàbits de compra, el 42% seguirà comprant productes educatius a la botiga física, com abans de la pandèmia, "amb un descens respecte a anys anteriors"; el 32% comprava material escolar en botigues físiques però amb la situació sanitària ho farà en línia (1 punt més que el 2020), i el 26% ja comprava per Internet i seguirà fent-ho (2 punts més).\nMASCARETES I GEL\nAquest any puja la intenció de despesa en mascaretes i gels desinfectants de cara a la tornada a l'escola: "Aproximadament la meitat dels pares" opinen que la compra d'aquests materials suposarà més desemborsament que el curs passat.\nLes dades es basen en una enquesta en línia d'Invesmarket amb 1.000 enquestes a majors de 18 anys a Espanya, amb un error mostral d'un +/- 3,16% per a dades globals, segons l'estudi.\nL'Observatori Cetelem publica quatre informes anuals (Motor, Consum Europa, Consum Espanya, e-Commerce), a més d'edicions mensuals, i estudis temàtics específics i estacionals.


Publicat 28/10/2019 15:20:07 +01:00CET\nUniversitats continuen amb el debat de com flexibilitzar l'avaluació\nA l'aturada estudiantil a partir d'aquest dimarts també s'ha sumat l'Associació d'Estudiants Progressistes (AEP), que demana l'"amnistia dels presos polítics i el dret d'autodeterminació", i que també demana l'avaluació única i ajornar activitats avaluables i d'assistència obligatòria.\nNou facultats de la Universitat de Barcelona (UB) -de les 16 totals- han recomanat ajornar les activitats acadèmiques avaluables i ampliar el termini per acollir-se a l'avaluació única.\nA l'Autònoma de Barcelona (UAB), cada facultat està debatent amb els estudiants, i es parlarà de la flexibilització en el Consell de Govern previst per a aquest dimecres, i a la Politècnica de Catalunya (UPC), les diverses escoles començaran aquesta setmana a debatre com fer efectiva aquesta flexibilitat.\nLa de Girona (UdG), en el claustre extraordinari en què es va aprovar incorporar de manera excepcional un sistema "alternatiu" d'avaluació, no ha convocat encara el Consell de Govern, però ha remarcat que es farà aviat, i a la de Lleida (UdL) no han rebut peticions en aquest sentit i les estudiarien si arribessin.\nEl SEPC també ha convocat vaga als instituts de Secundària per dimecres 30 i dijous 31 perquè no es "penalitzin" les absències d'alumnat -com ja van fer els passats 24 i 25 d'octubre-.\nAquests dos mateixos dies també havia convocat vaga a Secundària i universitats el Sindicat d'Estudiants (ES), que confia que aquesta aturada pugui ser una "primera passa" per a una nova vaga general.


El boom de l'energia solar a Europa no arriba als Països Catalans\nEl boom de l’energia solar a Europa no arriba als Països Catalans\nMentre Europa viu una expansió de l'energia solar, als Països Catalans ha continuat la paràlisi del sector\nEl 2019 ha estat un gran any per a l’energia solar a la Unió Europea, que ha esdevingut la primera font a l’hora de construir noves centrals de producció elèctrica i ha superat la resta de tecnologies. Segons l’organització SolarPower Europe, a la UE l’any passat se’n van instal·lar 16,7 GW i van doblar la potència instal·lada durant l’any anterior (8,2 GW). Aquest increment d’un any per l’altre només va ser superior el 2010, mentre que en termes de potència absoluta el 2019 se situa com el tercer millor registre, amb el 2011 (22,2 GW) com a rècord absolut, seguit del 2012. Durant l’any passat, l’estat espanyol i Alemanya, seguida dels Països Baixos i, en menor mesura, França, han encapçalat la recuperació d’un sector que darrerament instal·lava menys de 10 GW l’any. Amb aquestes últimes instal·lacions, la Unió Europea ja té 132 GW d’energia solar en funcionament, només superada per la Xina, que s’espera que el 2019 hagi arribat a 200 GW instal·lats. SolarPower Europe preveu que els anys vinents el creixement continuarà a ritmes més moderats.\nCreixement dirigit per la legislació europea\nLa causa principal d’aquest fort creixement ha estat complir els objectius de consum d’energia renovable –energia total, no solament electricitat– que han de complir els estats de la UE. El 2020 s’ha d’arribar a una quota del 20% de renovables per al conjunt de la producció energètica, tot i que el percentatge varia segons l’estat, com mostra la figura. Tanmateix, enguany no s’acabarà l’esforç, i els estats hauran de treballar per incrementar la generació energètica a partir de fonts renovables per assolir un 32% a escala de la UE d’aquí a deu anys.\nObjectius de generació energètica renovable per estats de la UE. Font: Euroestat.\nEn aquest context, l’estat espanyol, amb un objectiu particular igual al global de la UE –20% de generació–, ha encapçalat la instal·lació d’energia solar amb 4,7 GW. Els recents canvis legislatius han estat una ajuda per al sector, després d’anys de col·lapse causats per les lleis anteriors. A diferència del boom precedent (2007-2008), a conseqüència d’unes ajudes que es van demostrar insostenibles a llarg termini, el creixement actual no es basa en subvencions, sinó en el fet que l’energia solar és una de les més barates i ràpides a l’hora de construir noves centrals –sovint la més barata i ràpida.\nAlemanya, amb un objectiu del 18% per al 2020, ha estat el segon estat en instal·lacions, sumant un total de 4 GW. Com es pot observar a la figura, és el tradicional líder d’instal·lació d’energia solar a la UE, només superat per l’estat espanyol el 2008 i Itàlia el 2011. Tot i aquest lideratge històric en noves instal·lacions, Alemanya el 2017 encara havia de fer un últim esforç per a assolir els objectius fixats per la UE. Cal afegir-hi el compromís del seu govern per a tancar totes les centrals nuclears el 2022 i la polèmica que les emissions de CO2 hi han augmentat atès que en primera instància van optar per recórrer a centrals de carbó per cobrir la demanda procedent de les nuclears tancades.\nInstal·lació de nova potència solar a la Unió Europea 2000-2019. Font: SolarPower Europe.\nEn tercer lloc hi ha els Països Baixos, que tot i ser un país molt més petit i amb molta menys població, ha instal·lat 2,5 GW d’energia solar durant el 2019. És un dels altres estats que encara no havia assolit els objectius, com França, en quarta posició amb 1,1 GW, i Polònia, amb 0,8 GW. El país gal tradicionalment ha confiat en l’energia nuclear per generar electricitat, però amb vista al 2028 preveu de tancar entre quatre centrals nuclears i sis. Per cobrir aquesta demanda i augmentar el pes de les renovables en el mix energètic, ha engegat un pla per a doblar-ne la generació energètica a partir de fonts renovables durant els deu anys vinents.\nQue la causa principal d’aquest fort creixement de l’energia solar a Europa l’any passat han estat les exigències legislatives europees ho apuntaria Itàlia, un estat que en el passat va ser un dels instal·ladors principals de potència solar. El 2017 ja complia els objectius i durant el 2019 ha estat només el vuitè estat en potència instal·lada. El país cisalpí també serveix d’exemple d’una de les incògnites principals: si el desenvolupament de l’energia solar i les altres fonts renovables –com l’eòlica– continuarà més enllà dels objectius fixats per la UE. SolarPower Europa preveu que el creixement es mantindrà, tot i que a un ritme menor, amb un augment del 26% per al 2020 i 21 GW nous instal·lats, que arribaran a 24 el 2022 i a 27 el 2023. L’incentiu principal no serà assolir els objectius del 2030, sinó que l’energia solar és ara mateix, juntament amb l’eòlica, la més barata a l’hora de construir noves instal·lacions, amb un cost que continua disminuint, a més de la versatilitat i el fet que és la font energètica més popular entre els ciutadans de la UE.\nCatalunya, anys de paràlisi de les renovables i augment d’emissions de CO2\nMentre que a Europa creix la penetració de les energies renovables, a Catalunya, en canvi, fa una dècada que no s’avança. Només el 8,5% de l’energia total consumida té aquest origen, molt lluny de l’objectiu europeu del 20% per al 2020. A més, no s’hi ha inaugurat cap planta solar d’ençà del 2013 ni cap parc eòlic d’ençà del 2012. Segons el sector, la causa principal d’aquesta paràlisi va ser l’aprovació el 2009, durant el Tripartit, del decret 147/2009. La legislació catalana ha fet que moltes comercialitzadores d’electricitat renovable hagin optat per promoure les seves centrals renovables fora de Catalunya o bé construir-les-hi. Així, per exemple, la cooperativa catalana Som Energia va inaugurar recentment una planta solar a la província de Sevilla, on ja n’havia impulsat anteriorment una altra, a més de finançar més instal·lacions a les províncies d’Almeria (Andalusia) i Àvila (Castella i Lleó).\nDesprés d’anys de queixes, finalment el passat 26 de novembre es va derogar aquest decret mitjançant el decret-llei 16/2019, elaborat en col·laboració amb el sector renovable a Catalunya. Ja en l’Article 1 la nova llei reconeix que l’objectiu és ‘facilitar i simplificar la implantació de les instal·lacions per a l’aprofitament de l’energia solar i eòlica’. D’ara endavant les plantes fotovoltaiques poden ser superiors a 6 hectàrees i a més se’n facilitarà la instal·lació als aparcaments públics. El govern espera que amb la nova legislació es puguin instal·lar al Principat 12 GW d’energia solar en grans instal·lacions d’ara al 2050. Paral·lelament, els canvis legislatius recents per part del govern espanyol poden esperonar també l’autoproducció en habitatges particulars, comunitats de veïns i empreses privades. Diverses comercialitzadores han començat a oferir ajudes als particulars perquè ells mateixos es facin les seves instal·lacions solars.\nPerò mentrestant, durant el 2019 a Catalunya les emissions de CO2 en la producció elèctrica han augmentat de manera alarmant. Un 18% amb relació al 2018, segons l’expert Jaume Morron. L’any passat la producció renovable va baixar d’un 19%, causada per la caiguda de la generació hidràulica, que és la principal font renovable a Catalunya. A més, va disminuir d’un 84% la importació elèctrica, que va ser substituïda per la crema de gas fòssil, la producció elèctrica del qual va augmentar d’un 28%, i per l’energia nuclear, amb un increment del 12%, que va arribar a cobrir un 52% del consum elèctric –un dels percentatges més elevats del món. Caldrà veure si finalment s’ha acabat una dècada negra per al desenvolupament de les energies renovables a Catalunya i és capaç de recuperar el terreny perdut i arribar al mateix nivell que la resta de països de la Unió Europea.\nEl País Valencià i les Illes, també amb problemes\nAl País Valencià les coses no van millor quant a les renovables. El pes en la generació elèctrica és inferior al del Principat, i la renovable és lluny de complir els objectius fixats per la mateixa Generalitat per al 2020. A diferència de Catalunya, les peticions de noves centrals se centren en plantes fotovoltaiques –hi ha sol·licituds per a 5 GW–, perquè hi ha més facilitats en comparació amb el sector eòlic, el desenvolupament del qual s’ha aturat. Durant el 2019 s’hi han fet reformes parcials, però el sector demana de derogar completament el pla eòlic valencià i que s’agilitzin els tràmits per a desenvolupar projectes renovables, que ara per ara són complexos i lents, involucrant-hi diverses conselleries alhora. El sector vol deixar clar que no pretén rebre cap mena de subvenció, sinó solament que es deixin de posar barreres al desenvolupament d’instal·lacions d’energies renovables.\nLes Illes Balears, al seu torn, parteixen de la pitjor situació al país. Les dades del 2018 indiquen que el consum elèctric renovable és testimonial (2% de solar i 0,1% d’eòlic), amb el carbó responsable de cobrir el 40% de la demanda elèctrica, seguit del gas, amb un 22%, i del dièsel, amb un 11%. Tanmateix, el passat 12 de febrer el parlament balear va aprovar la Llei de Canvi Climàtic i Transició Energètica, que té per objectiu reduir la dependència energètica exterior (un 20% de la demanda es cobreix amb la connexió submarina amb el País Valencià) i eixamplar les renovables i la descarbonització. El desafiament d’arribar als valors exigits per la legislació europea és molt important, car presenta un dels més baixos de la Unió i s’ha de canviar completament un sistema energètic basat en el consum gairebé exclusiu de combustibles fòssils.


La FCAC treballa amb les cooperatives, UP, CCOO, UGT i AFRUCAT per consensuar mesures per a la campanya i traslladar-les al subdelegat del Govern estatal a Lleida - FCAC\nInici > Premsa > La FCAC treballa amb les cooperatives, UP, CCOO, UGT i AFRUCAT per consensuar mesures per a la campanya i traslladar-les al subdelegat del Govern estatal a Lleida\nLa FCAC treballa amb les cooperatives, UP, CCOO, UGT i AFRUCAT per consensuar mesures per a la campanya i traslladar-les al subdelegat del Govern estatal a Lleida\nL'objectiu és poder fer una campanya amb les màximes garanties sanitàries i de contribució a les mesures preventives decretades\nLa Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya (FCAC) treballa amb diverses cooperatives de referència, Unió de Pagesos, els sindicats CCOO i UGT, i Afrucat per consensuar un seguit de mesures de cara a la propera campanya agrària i traslladar-les al subdelegat del Govern de l’Estat a Lleida, en el marc de la reunió de la comissió provincial agrària, demà a Lleida, perquè els ministeris corresponents donin resposta. El sector considera que cal tenir en compte la complexitat d’aquesta campanya i també que cal donar la millor resposta possible al sector agrari per assegurar l’abastiment alimentari a curt, mitjà i llarg termini.\nLes entitats han consensuat que cal agilitat en la resolució de les qüestions que poden intervenir en la campanya agrària, així com donar respostes concretes i claredat en el funcionament i les mesures sanitàries que s’hagin d’adoptar, tant per a les persones treballadores com per a la pagesia i les empreses que contracten. El sector agrari és cabdal en aquests moments pel seu paper de producció d’aliments i per tant, és imprescindible que les administracions corresponents donin unes instruccions clares sobre el funcionament de la campanya.\nLes entitats reunides amb aquesta finalitat consideren que el protocol de la campanya agrària 2020 ha d’incloure indicacions sobre les següents qüestions:\nMesures sanitàries de prevenció que s’han de complir per a una protecció adequada de les persones treballadores. (distància de seguretat mínima 1,5 metres...).\nDocumentació que ha de servir per acreditar l’activitat que s’està duent a terme.\nMesures que facilitin el funcionament de la mobilitat a les explotacions i centres de treball, tant amb els vehicles particulars com, si és necessari, per activar transport col·lectiu. En aquest sentit, les entitats proposaran a les autoritats competents que es puguin activar autobusos de transport col·lectiu en les zones en què sigui necessari, i que en aquests moments no estan en funcionament.\nÚs dels allotjaments de temporers i d’altres allotjaments (capacitat màxima, normes sanitàries a respectar...). Les entitats proposaran que es treballi perquè en zones amb un alt volum d’activitat es puguin activar allotjaments turístics per a una adequada acollida de les persones treballadores.


Les paraules de Rufián que poden canviar-ho tot a Catalunya\nGabriel Rufián allunya el fantasma d'unes eleccions anticipades imminents\nEl líder republicà considera que els comicis podrien arribar «més tard del que ens pensem»\nper Redacció / ACN dissabte, 8 de febrer 2020 - 15:30h\nGabriel Rufián creu que les eleccions anunciades pel president Quim Torra arribaran més tard | Cedida\nEl portaveu d'ERC al Congrés, Gabriel Rufián, ha allunyat la imminència de les eleccions al Parlament de Catalunya anunciades pel president Quim Torra un cop aprovats els pressupostos del 2020. «Tinc la sensació que les eleccions catalanes poden ser més tard del que ens pensem», ha reflexionat en veu alta Rufián en una entrevista que publica aquest dissabte eldiario.es.\n«Ara mateix vivim un moment d'emocionalitat que pot fer que es prenguin decisions precipitades i de curt termini, que potser amb el temps es poden replantejar», ha augurat Rufián, que ha negat que la decisió de Torra de convocar els comicis fos «una enrabiada». En paral·lel, el portaveu d'ERC ha tancat la porta a un futur tripartit a Catalunya amb el PSC: «Hi ha molta terra cremada».\nConsidera que a Miquel Iceta «li han sobrat moltes declaracions»\n«Al Parlament, jo no hi soc. Però el que sí que sé en aquest cas és que a Miquel Iceta li han sobrat moltes declaracions sobre companys seus d'hemicicle com Carme Forcadell o Oriol Junqueras», ha apuntat Rufián. «El fet de no haver-los anat a veure durant aquests dos anys. Hi ha moltíssima terra cremada entre el PSC i ERC com per parlar d'una coalició d'aquest tipus a la Generalitat», ha insistit el portaveu d'ERC\nGabriel Rufián també ha retret l'actitud dels socialistes catalans al Parlamentamb el vot en contra de la 'Llei Aragonès'. «Nosaltres preferim anomenar-la Llei anti Florentino Pérez. I se l'ha carregat el PSC en una votació fa dos dies», ha recordat Rufián, que ha lligat de forma velada aquesta decisió del PSC a l'absència de Pere Aragonès al Consell de Política Fiscal i Financera (CPFF).\nAda Colau no veu necessari un mediador entre l'Estat i la Generalitat\nLa 'punyalada' de Colau a Torra l'endemà de la reunió amb Sánchez\nPetició urgent de Quim Torra sobre el seu futur\nGabriel Rufián Eleccions Parlament de Catalunya Procés Català Quim Torra


10 Novembre 2017 – No cal que en facis gaire cas\nSi us plau, no ens resignem a acceptar com a normal allò que no ho és, ni donem per bones notícies que no ho són. Ahir, la Mesa del nostre Parlament, elegit democràticament, va veure com se li va decretar presó amb fiança i com la seva presidenta hi feia cap fins que en pugui fer efectiu el pagament. En el fons, tots vam respirar en saber que la presó no era incondicional, com ja ens ha ensenyat que sap ordenar l’Audiència Nacional. Però no ens enganyem, és una pèssima notícia. La Mesa del Parlament, d’un parlament dissolt per un govern forà, en presó preventiva per haver permès un debat sobre la independència i la votació de resolucions merament declaratives i sense efectes jurídics.\nNous presos polítics. Uns quants més en una macabra llista. Diran que són delinqüents, només faltaria, però són persones empresonades per les seves idees. La prova més evident són les pròpies paraules del Fiscal General de l’Estat afirmant que si declaren el seu acatament a la Constitució, tot podria ser molt diferent. És a dir, si reneguen de les seves conviccions, de les seves idees -els fets sempre són fets i no tenen marxa enrere- tot canviarà. Encara poden sostenir que no estant tancant una determinada ideologia?\nAvui és un dia molt trist. La primera autoritat del país exiliada, la segona i la tercera, a presó, les nostres institucions dissoltes o ocupades i una repressió brutal en marxa que no té límits i que va contra tothom: policies, mestres, alcaldes, humoristes… En aquest escenari, doncs, no podem donar per bo res que no sigui la llibertat de la nostra gent i dels nostres representants electes. A la vista de tot plegat, tinguem molt clar que no he d’oblidar res ni cap nom. Mai. No oblidem ni perdonem. Ens hi va massa en joc.


Les claus a la gatonera - Revista Cambrils\nArticle publicat a Revista Cambrils l'octubre de 1998\nPublicat el Diumenge, 17 de maig de 2020 11:15h\nEstampes cambrilenques / Octubre 1998\nEncara que els diccionaris diguin que la gatonera és un forat circular, revestit de ferro, que hi ha a la coberta de certes embarcacions, també admeten que és un forat que es fa en una porta perquè puguin entrar i sortir els gats. Naturalment que aquí caldria afegir-hi que més que es fa podríem dir que es feia, perquè de molts anys ençà no creiem que cap fuster faci ara portes amb gatonera, ni de bon tros.\nCertament, i aquí és on volíem anar a parar, els costums dels nostres pobles han canviat molt i per diverses i variades raons. Una d’elles és la inseguretat amb què hom viu avui als nostres pobles. Evidentment de coses mal fetes se n’han fet sempre. Les primeres pàgines del Gènesi ens expliquen com Caïm va matar el seu germà Abel i de llavors cap aquí, anar fent. De gent que els ha fet gràcia allò que no és seu sempre n’hi ha hagut. Però el conjunt, en el fons i la forma, no es pot negar que ha canviat. En el nombre d’actes delictius i en la seva sofisticació.\nAbans, la majoria dels pagesos tenien, en masies i casetes de camp, corrals i tancats on criaven porcs, conills i gallines, més per al consum familiar que no pas per fer negoci. Molts anys enrere, quan s’acostaven les dates de la Festa Major de la Puríssima i Nadal, aquests corrals i tancats del terme es veien assaltats per gent poc escrupolosa que intentava de passar unes bones festes a les costelles dels conills i gallines d’altri, sense descartar del tot que part de l’aviram fos venut per poder comprar els torrons que complementarien les proposades menges festives sense ni les més elementals despeses. Per cert que això em fa recordar una anècdota viscuda realment a Cambrils bastants anys abans de la guerra civil de 1936.\nLes persones molt grans recordaran que la Guàrdia Civil tenia la seva caserna al carrer de Sant Plàcid, a la darrera casa a tocar del passeig Albert. Al costat de la casa i a tocar de l’esmentat passeig hi havia un espai de terreny públic, segurament sobrant de la riera, on actualment hi ha els tallers Escoda i el bar Paco. Aquell espai l’ocupaven els membres de la benemèrita i llurs famílies que, normalment, hi tenien una miqueta de jardí i uns corralets on, com els pagesos al camp, hi criaven conills i gallines per a l’ús domèstic. Una nit hi van entrar els lladregots i van fer net de l’aviram, entre el qual hi havia una lloca que cobria sota les ales una colla de pollets. Van respectar la lloca, però a la tanca van deixar-hi un cartell que deia: «Feu-los grans que ja tornarem». És de suposar que davant el fet i el que representava, els guàrdies es devien enfilar per les parets i deurien jurar de no parar fins a descobrir qui eren els lladregots que actuaven amb tant bon humor, sense voler dir que ho aconseguissin. Naturalment, alguna vegada passaven coses més importants en el camp delictiu, però no era gaire corrent i al poble hi havia una seguretat i una confiança que ara, per més bona voluntat que hi hagi, no hi poden ser. A casa meva, la casa pairal dels meus avis on vaig néixer i on encara visc, hi havia molts anys enrere una distribució semblant a la majoria de les cases del poble: baixos per als carros, animals i celler, dos pisos i una golfa. Puc jurar que qualsevol vianant hauria pogut entrar per la porta del carrer i pujar fins a les golfes sense trobar cap porta tancada i, quan marxàvem de casa per anar al tros o on fos, es tancava la porta del carrer i la clau, per a la gatonera, es penjava en un clauet o en un prestatge de darrere la porta, i això tothom del poble i del veïnat ho sabia. Cal afegir també que no és que a casa meva fóssim en excés confiats, sinó que aquesta manera d’obrar era absolutament generalitzada a totes les cases del Cambrils d’aquell temps.\nSi en aquest aspecte mirem ara el panorama que presenta la vila, i quan diem Cambrils el mateix podríem dir de qualsevol poble o ciutat del país, és tan diferent com la nit i el dia. També ara hi ha animals al camp, en granges, i també hi van els lladres, però amb camions i igual s’emporten noranta bens, com cent porcs o deu cavalls. La cosa s’ha industrialitzat. Al nucli urbà, deixem-ho córrer. Reixes per tot arreu, portes blindades i amb tres o quatre panys i cadenes de seguretat, alarmes elèctriques i tot el que vulgueu i ni amb tot això hi ha res segur, perquè avui els lladres tenen un sentit de sofisticació que esparvera. No parlem ara d’altres tipus de delictes que es donen amb una freqüència que és massa: estirades, atracaments, agressions, bretolades, vandalisme i tot el que es presenti. És el que sabem de viva veu o llegim massa sovint a la premsa escrita o escoltem a la ràdio. El president del Govern diu que «España va bien» i algun dels nostres regidors diu que «a Cambrils no passa res». Si ens descuidem...\nNo volem pintar un quadre catastrofista, però dissortadament és una realitat palpable que contrasta seriosament amb la tranquil·litat que hi havia no fa pas gaires dotzenes d’anys. Ni tampoc podem dir assenyadament allò de «cualquier tiempo pasado fue mejor». En moltíssims aspectes s’ha millorat extraordinàriament, però en d’altres anem cul enrere com els crancs. Certament la gent viu molt més bé ara que abans, tots tenim quartos a dojo —que em perdonin els que no en tenen i els que pateixen mancances, que també en tenim a casa nostra, però són pocs i en casos excepcionals—, viatgem, mengem bé, vestim bé, ens permetem tota mena de capricis i tenim molts vicis. Per a tot això es necessita molt de diner i no tothom té oncles a l’Havana ni negocis nets productius ni gaires ganes de treballar. Aquesta és la mare dels ous de molts dels desgavells que estem sofrint, a part de la manca de moral. Tothom vol ser igual i tots volem tenir de tot. Uns tenen possibilitats i alguns dels qui no en tenen se les busquen per on no deurien.\nAquesta «estampa» és potser una mica atípica. Potser hem parlat més d’avui que d’ahir i hem fet comparacions, que sempre són difícils de fer, perquè ni tot el d’abans era excel·lent ni tot el d’ara és podrit. Però sí que hi ha una diferència: és el «pobrets i alegrets» d’abans. Pocs diners però moltíssima tranquil·litat. En canvi ara tenim de tot i a tota hora, però sempre fent una vista com un ganiveter, tot tancat, tot amarrat, cura amb sortir de nit per segons on i observant de reüll si algú et ve al darrere. El que hem guanyat en benestar social, com es diu ara, ho hem perdut en calma i assossec. Què hi farem, potser que Déu hi faci més que naltros!


Dues terceres parts de la població espanyola ja té la pauta completa de vacunació | Lleida.com\nDues terceres parts de la població espanyola ja té la pauta completa de vacunació\nDues terceres parts de la població espanyola compta ja amb la pauta completa de vacunació contra la covid-19, quan s'estan a punt de complir vuit mesos de la punxada del primer vaccí. En total es tracta de 31.653.643 persones, el 66,7% de la població. D'altra banda, el 75,5% de la població ha rebut almenys una dosi de la vacuna contra la covid-19, segons ha informat el Ministeri de Sanitat a l'actualització diària de les dades del pla de vacunació. Són un total de 35.831.729 persones. A Catalunya, de les 11.765.440 dosis rebudes se n'han subministrat fins ara 9.976.690, el 84,8% del total. Hi ha 5.593.132 persones amb almenys una dosi i 4.957.377 amb la pauta completa.\nFins a aquest dilluns, el govern espanyol ha entregat a les comunitats autònomes i a l'Exèrcit 71.756.402 dosis de les vacunes contra la covid-19 i fins ara se n'han administrat 63.938.402, que representen el 89,1% del total.\nLa comunitat que més dosis ha rebut ha estat Andalusia (12.694.740) i fins ara n'ha administrat el 91,0% (11.548.836). Astúries, Galicia i Extremadura són les dues comunitats amb el percentatge més alt de dosis administrades, mentre que Melilla és el territori amb el percentatge més baix a dia d'avui, amb el 71,4% (92.718 de 129.880).\nLa Unió Europea ha adquirit per a Espanya fins al tercer trimestre de l'any 93.509.245 vacunes, de les quals fins ara l'Estat n'ha rebut el 77,2%, un total de 72.215.059. A les que ha distribuït a les comunitats autònomes cal afegir les 30.030 que s'han entregat a Andorra, les 427.727 pendents d'entrega, les 213.568 que ha rebut l'Exèrcit (fins ara n'ha administrat 170.171, el 79,7%) i les 6.890 per a la Sanitat Exterior (se n'han administrat 4.713, el 68,4%).\nL'objectiu del govern espanyol era assolir el 70% de la població amb la pauta completa de la vacunació abans que acabi el mes d'agost.\nCreix el nombre d'embarassades que s'han vacunat a Catalunya\nEls menors de 65 anys es podran vacunar dos mesos després de passar la covid\nNova campanya per potenciar la vacunació a les franges amb menys cobertura


El patinet elèctric que ha arribat a l'Argentina!\nArgentina, i en especial la ciutat de Buenos Aires, viu en ple moviment. Els transports públics, cm autobusos, trens i metros avui dia, són els més utilitzats. A ells se suma les bicicletes d'alquiler gratuïtes que promou el mateix estat. Les possibilitats de moure's en són moltes, però a l'hora de ser creatius, GRIN és l'escollit.\nEls patinets de GRIN són una xarxa de mobilitat neta, eficient i divertida que s'ha començat a utilitzar ja a Buenos Aires. Amb ells es poden realizar viajes de curta distància, reduint la dependència del cotxe. (els viatges usualment van des d'1 fins a 8 km)\nEls desafiaments nous ens encanten i, estem orgullosos de formar part d'aquesta gran família GRIN juntament amb l'equip de Libre Comunicación i Rappi!\nT'expliquem com nosaltres vam realitzar la decoració d'aquests patinets\nPrimer vam generar els originals per la preimpressió, vam utilitzar gran quantitat de materials pels diferents sectors del patinet.\n- Pel manual d'ús incorporat en el manillar, vam utilitzar vinil impresos amb tinta especial fluo i blanca.\n- Vam proposar una placa de PAI (imparte elevat) impresa en llit pla en el front i el dorsal amb indicacions d’ús.\n- Vam muntar un vinil clear (transparent) sobre alguns ítems, aconseguint així una millor resistència i duració.\nDe la mateixa manera que GRIN, vam córrer una carrera contra el temps. El nostre objectiu era proporcionar amb la major rapidesa possible i mantenint sempre els nostres estàndards de qualitat, kits d'impressió i les vam instal·lar en només una setmana!\nAquesta vegada vam realitzar aquest increïble treball per GRIN, el pròxim projectes ens agradaria que fos el teu. Treballem junts? Demana el teu pressupost aquí.\n04 August, 2019 | BLOG base3 TORNAR


De punta a punta: Llaberia des de Capçanes\nSilvia Altemir 28 de juliol de 2014 a les 10:54\nCom sempre molt bona descripció de la ruta i unes fotos fantàstiques. Buuuufffff amb el desnivell entre els quilómetres 3 i 4, una bona grimpadeta oi??? I deu ni do el descens trencagenolls entre els quilómetres 14 i 16!!! Moltes gràcies!!! Una abraçada!!!\nCarles 28 de juliol de 2014 a les 18:16\nGràcies a tú pels teus comentaris, sí que hi ha algun tram una mica fort però res de l'altre mon, pensa que la majoria eren "novatillos" i encara em dirigeixen la paraula...


Casa rural a Linton amb vistes - Airbnb\nCasa rural a Linton amb vistes\nRoss on Wye, Herefordshire, Regne Unit\nAllotjament sencer: casa. Amfitrió: Mark\nAcorn Cottage es troba en una ubicació tranquil·la amb vistes de lluny sobre la campanya de Herefordshire fins a Malvern Hills més enllà.\nRoss on Wye, Ledbury, Monmouth, Malvern Hills, Synonds Yat, Wye Valley i Forest of Dean són molt a prop.\nHi ha dos pubs a 1 milla de distància, inclòs l'Alma Inn, que va ser guardonat CAMRA Best Pub a Herefordshire el 2021.\nCaminar i anar en bicicleta des de la porta, amb pesca, escalada en roca i piragüisme a prop. Ross on Wye Golf Club es troba a 1,75 milles de distància.\nTelevisor de 55 polzades amb Amazon Prime Video, Apple TV, Netflix\nSistema de so Sony amb Bluetooth\nAcorn Cottage es troba en una zona rural tranquil·la a la vora de Linton Village, amb vistes de gran abast sobre la ondulada campanya de Herefordshire fins a Malvern Hills més enllà.\nEls magnífics passejos rurals i les rutes en bicicleta són a la porta de casa teva i la localització, a uns 10 quilòmetres de Ross-on-Wye, és un lloc perfecte des d'on explorar les atraccions locals. Amb el Wye Valley AONB, Synonds Yat, Malvern Hills, el Brecon Beacons i el Forest of Dean, tot a l'abast, tindràs diverses opcions.\nExplora els pobles veïns de Ross a Wye, Ledbury i Monmouth, o visita la històrica catedral d'Hereford amb la seva famosa catedral, que alberga el Mappa Mundi. Pots trobar el castell de Goodrich, l'abadia de Tintern, el castell d'Eastnor, el castell de Skenfrith, el castell blanc, el castell de Monmouth i el castell de Raglan, tot a menys de 25 quilòmetres.\nLa zona és molt coneguda per les seves oportunitats de ciclisme de carretera i ciclisme de muntanya. També hi ha disponibles piragüisme, surf de rem, pesca i escalada en roca a la zona. Ross on Wye i South Herefordshire Golf Cours es troben a 1,75 i a 3,1 milles d'Acorn Cottage.\nDescobreix altres opcions a Ross on Wye i als seus voltants


La gastronomia, també protagonista\nEl Palau de Vidre acull la mostra ‘Aliments del territori i tu’ de la Diputació, que promociona 300 productes de proximitat || Demostracions de cuina durant el dia\n© Nens participant ahir en un taller de promoció del consum de fruita.\nLa Fira de Sant Miquel no només és sinònim de tractors, maquinària agrícola i altres productes per al camp. La gastronomia també hi és protagonista i atreu molts visitants que no estan vinculats amb el sector agrari.\nDe fet, la planta baixa del Palau de Vidre segurament és un dels espais més visitats del certamen. I és que acull la mostra Aliments del territori i tu, organitzada per la Diputació, que promociona més de tres-cents productes agroalimentaris de proximitat.\nEls visitants poden trobar tota mena de productes gastronòmics de les diferents comarques lleidatanes. Per exemple, productors del Pallars Jussà que formen part del programa Al teu gust, aliments del Pallars són presents en el certamen.\nAixí, els visitants poden conèixer els productes agroalimentaris que s’elaboren a la comarca, com licors, formatges, xolís, galetes, mel, patés, vins i cervesa. També presenta la iniciativa Pallars, terra de corder, que té per objectiu promoure el consum d’aquesta carn. Un cuiner de l’Associació APAT Pallars va cuinar plats com sopa de ceba i palpís de corder.\nEn aquest espai també es pot disfrutar de demostracions culinàries en un showcooking habilitat a la zona central del pavelló.\nAixí mateix, grups d’alumnes van visitar ahir el certamen i van participar en tallers de promoció del consum de fruita i d’altres aliments.


La caiguda de l'Imperi Romà d'Occident és el procés de decadència que va portar a la fragmentació de l'Imperi Romà d'Occident l'any 476 i la seva posterior dissolució el 480. Aquest fet va marcar el principi de l'Edat Mitjana.\nRòmul Augústul, va ser apartat pel rei germànic Odoacae\nL'alta edat mitjana és una de les divisions convencionals de la historiografia europea que fa referència al període entre la caiguda de l'Imperi Romà d'Occident i l'any 1000. Van haver grans invasions dels pobles germanics, es va fraccionar l'imperi en dos parts (orient i occident) i va arribar la religió islàmica\nLa batalla de Vouillé va ser una batalla decisiva pel control de la Gàl·lia entre visigots i francs que va passar a la primavera de 507.Van matar a la majoría dels visigots incluit al rei visigòtic i els que van sobreviure van haver d'anar-se'n cap a Hispania.\nJustinià va ser l'emperador bizantí més important. Va ser qui va lluitar per reformar l'imperi romà arrabassant als bàrbars els territoris del seu govern que havien ocupat a Occident.\nVa conquerir algunes províncies occidentals com:la península Itàlica,part del nord d'Àfrica, les illes balears i el sud d'Hispània\nToledo es va formar amb la caiguda dels visigots a la batalla de Vouillé. Els francs es van haver de desplaçar-se cap a Hispania, i Gàl·lia, van acacabar així el regne visigot, situant la capital a Toledo.\nL'imperi de Justinià va acabar quan ell va morir, l'11 de novembre de 565 i els visigots van treure als bizantins de la península, així provocant la desaparició de l'Imperi.\nMahoma va néixer a la Meca l'any 571. Era un home molt religiós el profeta d'Alà. Va ser el fundador de l'Islam\nL'any 711, l'Islam, va conquistar la península Ibérica. Van començar per Guadalete, on van matar al rei visigot Rodrigo, i despres ja van anar conquistant la resta de la península, menys la part del nord.\nLi van ficar el nom d'Al-Ándalus.\nVa ser una batalla entre l'imperi musulmà i el líder dels francs, Carlos Martel. Els musulmans volien conquerir el territori dels francs, però, no ho van aconseguir ja que els francs van acabar guanyant, matant al valí dels musulmans.\nSi haguesin guanyat els musulmans aquesta batalla hagués sigut un gran problema ja que si no s'haguesin expandit per tota Europa\nEl rei franc Carlemany va ser coronat com a Emperador dels Romans a la basílica de Sant Pere a Roma. Amb aquest gest, el Papa buscava restaurar l'autoritat de la Cristiandat occidental a la figura d'un nou líder, transferint novament a Roma el poder efectiu i simbòlic que havia perdut a favor de Constantinoble.\nVa ser la divisió de l'imperi Carolingi entre els nets de Carlemany: Lotario, seria reconegut com a emperador i rebria els territoris del mitjà de l'Imperi, corresponents a Itàlia i les valls dels rius Roine, Saona, Mosa i Rin. A Luis li correspondria Germania, la regió a l'est de l'imperi; i, a Carlos, la regió a l'oest de l'imperi, que corresponia a l'actual França.\nLa plena edat mitjana ocupa els segles XI al XIII.\nEs va fer la consolidació del feudalisme, va augmentar la producció agrícola, es va crear i van crèixer les ciutats i la burgesia, i va aparèixer l'art gòtic i el romànic.\nEs va formar amb un matrimoni entre l'heredera d'Aragó i el compte de Barcelona.\nLa conquesta per als regnes cristians de l'illa de Mallorca va ser aconseguida definitivament pel rei Jaume I d'Aragó entre 1229 i 1231. La ciutat de Madîna Mayûrqa, l'actual Palma de Mallorca, va caure al desembre del primer any, però la resistència musulmana a les muntanyes va durar dos anys més.\nQuan Fernando III es va convertir en rei de Castella i Lleó les Corts de Lleó i de Castella es van fondre, moment el que es considera que sorgeix la Corona de Castella, formada per dos regnes: Castella i Lleó, així com taifes i senyorius conquerits als àrabs.\nBaixa edat mitxana\nLa baixa edat mitjana és el terme utilitzat per descriure la història europea dels segles XI a XV. Aquest període va ser precedit per l'alta edat mitjana, i va ser succeït per l'edat moderna.\nDurant aquest periode va disminuir molt la població a causa de la pesta. hi va haveri una greu crisi a causa de la caiguda de la producció. Hi van haver conflictes polítics i socials: Guerres entre els monarques i nombroses revoltes pageses\nVa ser la peste més devastadora de la història de la humanitat, que va afectar Euràsia al segle xiv i que va assolir un punt màxim entre 1347 i 1353.\nVa matar entre 80 a 200 milions a Euràsia i Àfrica del Nord, havent provocat la mort entre el 30% i el 60% de la població d'Europa\nDes de feia més d'un segle, els otomans, un poble turc originari de l'Àsia central, havien avançat fermament, arrabassant territori.\nLa llarga lluita entre els otomans i l'Imperi bizantí va donar lloc el 29 de maig de 1453, quan Constantinoble va ser conquerida per les tropes de Mehmed II al final d'un dels setges més grans de la història.\nAquest fet va marcar la fi de l'Edat Mitjana i el començament de l'Edat Moderna.\nDesprés de gairebé deu anys de guerra Boabdil, el sultà granadí, només tenia una opció: rendir-se.\nAl peu de les muralles de Granada es va fer efectiva la rendició musulmana amb el lliurament de les claus de la ciutat per part de Boabdil als Reis Catòlics.


MÉS QUE UNA REVOLTA DE RIU | Fem un pensament\nPublicat a les 23:42. Etiqueta llibrets\nEl dia que complia cinquanta-dos anys va detindre la sénia del temps uns breus instants, tan sols els necessaris, ben arrecerat com estava en aquella part de la vila que es delia per guaitar la mar que s’albirava en l’esfilagarsa dels pregons records. Llavors, va vore nítid i clar, en la frontera de cals corretgers, el rètol que indicava infal·lible ‘A la playa’, i se li aparegué\nun xiquet enjogassat, poalet en mà, dalt de la Marina, ben embolcallat pels esguards protectors que l’acompanyaven a aquella immensa platja de sal, sol i arena, en la seua primera aventura estiuenca. Enrere, quedava la bascosa ciutat, la faena tòrrida dels pares i la tènue memòria dels moments anteriors a les primeres remembrances. Després, les rialles dels esguits de l’aigua cavallera solcaven rius i castells, cossos i il·lusions, emplenant-ho tot fins que arribava l’hora dels plors i l’aigua esdevenia gèlida glacera per retornar a casa, amb la pell ben neta d’aquell salobre que li havia amerat l’esperit. No sé si eixa va ser la primera volta que va sentir parlar de la caseta de Venècia, aquell casup on els pares de son pare (als qui no va arribar a conéixer) alleujaven les calors d’aquell forn aclaparador que anava fent-se més i més part indestriable de les seues vides. Encuriosit, ha regirat els àlbums amagats i en la primera foto els ha vist en una celebració desconeguda, acompanyant uns novençans en un àpat que mereixia sobreviure el segle. Ramon, amb un cigarret en la boca, està en primera fila, mig agenollat, sense embrutar-se els pantalons de mudar gràcies a un oportú coixí blanc. Potser ha sigut cosa de Patro, davantal posat i paleta preparada, desvanida com les altres cuineres mentre, rere seu, la paella avança fumejant i saborosa cap a la plenitud final de l’arròs agraït. És ben probable que Ramon no haja dut el trombó, eixe trombó que cada volta dorm més a l’alcavó i que acabarà regalant a la banda. Però la festa s’ha d’aprofitar i quan la calitja amaine i la gresca vença l’ànim emperesit del personal acabarà sentint-se una cançoneta que s’està fent ben popular per tot el Grau i part de l’estranger,\nEn els marenys de Venècia,\nhan plantat una barraca\np(er) a que la nostra orquestra,\nno es banye si fa borrasca\npues l’ha feta el Tio Quico,\no siga...nostre senyor\nque toca la pandereta\nGarbí de les vesprades, joia dels xiquets, trobada familiar... Patro no hi parava. Calor, faena, criatures, forn. I aquell atziac matí el tren s’enfugia i s’enfugia quan ja el tenia ben a tocar. Només calia fer un xicotet bot i ja estava, arribaria puntual com sempre a despatxar les masoveres matineres que es canviaven les espardenyes polsoses per les sabates lluentes en entrar a Gandia. ‘Vinga, ja està dalt!’, l’animaven els viatgers expectants. A la fi va pujar i ja no va tornar mai més a ser ella. Desvalguda sense remei, es va anar apagant a poc a poc, mentre, de pressa i corrents, ensenyava a la jove filla, el que calia per portar avant, casa i negoci, en temps convulsos, presagis d’angoixa i tenebres. En la la segona foto, anys més tard, els fills de Ramon i Patro han crescut. El menut, son pare Pepe, deu estar en la llarguíssima mili dels primers anys del franquisme. Els altres dos, Glòria i Ramon, s’estan amb les parelles, familiars grauers i tot de criatures que no reconeix. Al seu voltant, un canyar espés que els emmarca a tots. El pare de son pare, com si plantara cara a la vida, traent la llengua a la posteritat. Només els dos excombatents, Ramon i Lluís, semblen ocultar, rere una cara afable, les penes viscudes massa dies amb la mort cruel com a companya. El riu para lluny. Se sent bramar els dies tempestuosos de tardor quan arriba valent des de la ciutat dels ponts, al carrer Sant Mauro de la qual han revelat esta foto que ara té entre les mans. Ningú no s’ho espera. Però la mar està valenta aquell matí plujós i no deixa engolir l’aigua que baixa embravida des del Racó del Duc. Gandia, segura dalt d’un tossal, ataülla el drama. Quan està a punt d’arribar al cap, el Serpis complix l’enèsima riuada i se n’ix de mare emportant-se tot un seguit de memòries viscudes amb il·lusions i esperances, gojos i dolor. ‘Ací estava la caseta de Venècia’, li comentaven quan passejaven vora aquell camp de futbol en què recordava haver marcat un gol abans que la miopia li impedira convertir-se en un impossible crac de l’esport. A poc a poc havien assecat el terreny, moll durant tants anys. Només hi quedava la pols i les herbes d’aquells records que els seus avis havien bastit amb delit i on eixugaven la suor dels treballs de pastim i taulell. No li donava més importància quan li mig retreien ‘Tragues més que una revolta de riu’, i es pegava eixes fartades de canelons que tant li agradaven. Ell no ho intuïa però, en dir-li-ho, el pensament de sa tia anava omplint-se amb incessants flaixos de joventut farcits de mare i de pare, de vesprades d’estius, de cosines i germans, d’esglais i inquietuds, d’amor i de bellesa, de Grau i de Gandia... Sense adonar-se’n, la sénia del temps reprengué la cadència perduda feia només uns instants mentre els cadufos de la vida, amb les seues giragonses inescrutables, resseguien impertorbables el rumb atzarós de la nostra existència.\n(Article publicat en el llibret 2011 de la falla Grau)\nCap resposta a "MÉS QUE UNA REVOLTA DE RIU"


BIBLIOTECA SA BLANCA DONA: de febrer 2014\nA partir d'aquesta setmana teniu a la vostra disposició dues maletes de llibres disposats a viatjar per l'institut. A la maleta de 1r cicle hi ha 10 exemplars del Teatro fantástico de José Luís Alonso de Santos i 10 de Històries de fantasmes de Roald Dahl; per al 2n cicle s'han triat Poesía española para jóvenes i Relats d'Humor, també amb 10 exemplars per llibre. En tots els casos es tracta de lectures breus, idònies per a un període lectiu.\nEsperem que siguin del vostre gust!\nPublicat per Biblioteca a 10:28 Cap comentari:


Trobada i intercanvis a la Conferència Internacional d'Economia Social i Solidària i Comuns | Observatori DESC\nTrobada i intercanvis a la Conferència Internacional d'Economia Social i Solidària i Comuns\nEls Codis Comuns van participar a la II Conferència Internacional de l’Economia Social i Solidària i Comuns a Lisboa 6-8 de novembre de 2019.\nEn el marc de la II Conferència Internacional d’Economia Social i Solidària i Comuns que va tenir lloc a Lisboa del 6 al 8 de novembre de 2019, vam poder presentar els avenços de la recerca Vers noves eines de gestió col·laborativa en el món local: Aportacions des dels comuns que estem duent a terme gràcies al programa de finançament projectes de recerca en l’Àmbit de la Qualitat Democràtica (DEMOC 2018) de la Generalitat de Catalunya. Una recerca d’enfocament multidisciplinar que fa una comparativa de diferents comuns emergents com l’habitatge, l’espai públic, l’aigua i l’energia i de la qual, els primers avenços ens indiquen l’existència de línies difuses entre els quatre àmbits, malgrat que pertanyen a esferes diferenciades tals la com prestació de serveis i la recuperació de l’espai en la ciutat.\nLa recerca en curs se situa en el paraigües d’un treball més profund, el de Codis Comuns. Eines jurídiques per comunalitzar la ciutat i democratitzar allò públic. Aquesta proposta treballa des de la hipòtesi segons la qual aquests codis comuns es poden entendre com a eines útils, i necessàries, per al desenvolupament d'una emergent institucionalitat del comú. Processos d'auto-normativització que esbossen un nou paradigma urbà, més enllà de la ciutat neoliberal i de les estructures capitalistes de producció. Aquesta vegada la nostra participació va consistir en donar a conèixer i compartir aquesta línia de treball.\nLa II Conferència Internacional d’Economia Social i Solidària i Comuns és un punt de trobada d’investigadors, activistes, funcionaris públics i empresaris socials implicats en l’economia social i solidària, el govern dels béns i els nous moviments socials de diferents parts del món. En aquesta ocasió l’objectiu era co-crear un espai obert, interdisciplinari i transdisciplinari d’intercanvi de coneixements i experiències sociopolítiques sobre nous enfocaments d’organització econòmica i govern basats en la solidaritat, la cooperació i la propietat comuna d’arreu del món.\nUn espai en el que la proposta que venim treballant des de la iniciativa Codis Comuns i la recerca actual DEMOC 2018 hi tenia un encaix molt pertinent, motiu pel qual vam dur a terme un research derby que ens permetia compartir elements per al debat a través de la co-creació juntament amb diverses experiències amb interès pels comuns emergents i així poder treballar i avançar en aquest camp.\nEn aquest sentit, participar de la II Conferència Internacional de l’Economia Social i Solidària i Comuns ens va permetre ser part d’espais de treball col·lectiu i col·laboratiu d’abast internacional des de postulats que fomenten l’anàlisi des de la pràctica, mentre alhora podíem conèixer i accedir a nous casos i el sorgiment de nous dubtes en torn l’habitatge, l’energia o els boscos.


Obert el termini de preinscripció curs 2016/2017 de l'Escola Municipal de Música\nL'Ajuntament d'Alaior ha obert el període d'inscripcions a l'Escola Municipal de Música de cara al pròxim curs 2016/2017.\nEls fulls de preinscripció els podran trobar al Servei d'Atenció Ciutadana de l'Ajuntament (matí), a la Biblioteca Municipal (mati i capvespre) i a la mateixa escola (capvespres a partir de les 18 hores). Les sol.licituts es poden lliurar fins dia 10 de juny en aquests emplaçaments i en el mateix horari.\nA més, el Consistori ha establert una jornada de portes obertes per atendre qualsevol informació el divendres dia 3 de juny de 13.30 a 15 hores i de 19.30 a 20.30 hores a l’aula 2 del’Escola Municipal de Música.\nFruit d'iniciatives promocionals com els programes "L'Escola de Música d'Alaior surt al carrer" o "Música a les cases" i l'excel·lent treball, que agraïm, a la direcció de l'escola, professors i alumnes, l'Escola Municipal de Música d'Alaior ha incrementat de forma substancial el nombre d'alumnes, passant de 82 al curs 2014-2015 a 129 en el curs 2015-2016. L'augment és de més del 50% del nombre de matriculats i s'ha aconseguit en bona part amb l'ampliació de l'estudi de nous instruments musicals i creant una bona base per a un municipi que ha estat sempre, i continua sent, amant de la bona música .\nCal recordar que l'Ajuntament va invertir en el seu moment un total de 9.000 euros en l'adquisició de nous instruments musicals, una bateria i 3 trombons, i 60 cadires per a l'Aula Krauss de l'Escola Municipal de Música. a més, també es va incrementar en el curs 2014/2015 l'oferta acadèmica amb les classes de trombó i saxo, beneficiant així la Banda de Música d'Alaior.


Dormir com un ós - MUM'S\nFa quasi tres anys que no sé què és dormir bé… al principi de l’embaràs l’angoixa de dormir sobre el costat esquerre em feia que em despertés i em girés per tal de què la vena cava no tingués pressió i afavorir el recorregut de la sang a la placenta. Després d’uns mesos, quan t’acostumes a dormir giradeta, la ciàtica, les rampes i el mal d’esquena fan que dormir sigui una tortura i cap al final de l’embaràs, la bufeta de l’orina et juga una guerra particular que et fa anar al vàter cada tes per quatre. Si a això li afegim que el meu lavabo està al pis de sota, l’odissea de pujar i baixar escales amb la panxa d’un elefant fa que les nits siguin més llargues que els dies.\nDorm, dorm, et diu la gent. Aprofita que quan vingui el bebè no dormiràs… Doncs no, … no dormiràs!, ni dormiràs ni dorms. Els primers dies perquè una nova personeta depèn de tu les 24h del dia, i tu depens d’ella dia i nit. Mires que respiri si fa estoneta que no diu res, te la poses al pit durant hores… perquè la llevadora t’ha dit que donar el pit no és cosa de 15 minuts i tu, quan fa tres quarts d’hora que estàs asseguda al balancí decideixes que ja ha menjat prou, t’aixeques per tornar al llit i la peque es desperta reclamant més or blanc… o seran còlics?, no tens ni idea. Tot és nou i no dorms…\nAmb les setmanes les preses es van regulant. I tant!!! La nena era com un rellotge!, cada dues hores, ni un minut més ni un minut menys. Això sí, durant tot el dia i tota la nit. Tranquil·la… et diuen, a la nit començarà a dormir més i no es despertarà tant… no, no. Que va, cada dues hores i un minut! I així van passant els mesos, els vostres ritmes s’han complementat i abans de què la nena es desperti del tot ja li has cascat el pit per a què no plori (“bendito colecho” 😉 ).\nA mesura que es va fent més gran, la son et pot cada vegada més. Per sort la nena ja té la capacitat d’aixecarte la samarreta i anar a buscar allò que vol, i després d’unes quantes succions, es torna a dormir sense que t’adonis conte de què heu estat així tota la nit. Al cap de l’any, estàs tan cansada que marxes al llit a dormir a la nena i t’adorms abans que ella. Per sort ja no fa tanta teti, segurament amb un parell o tres de vegades ja en tindrà prou, i sí, finalment les preses s’allarguen.\nA l’any i mig només es desperta una o dues vegades per mamar. El dia que dorms tota la nit del “tirón” no t’ho pots creure, ni t’ho creus, perquè a mi encara no m’ha passat, i és que quan comencen els mals de cames el problema s’agreuja com mai hauries sospitat. (Ja ho deien ja, a nens més grans, problemes més grans…) I és que sí, sr. els mals de creixements d’aquells que alguns reneguen, existeixen!. No tots els nens els pateixen però els que sí els sofrim, sabeu de què va… però les nits passen i segueixes sense dormir, no saps com però has passat de donar-li el pit, a intentar calmar-li el dolor, a calmar-la del seu son terrorífic del que ni ella és conscient, perquè en realitat està adormida. Que la teva filla es desperti cridant amb un plor i una por incontrolable i no reaccioni a la teva veu és molt dur… ¿Com calmes a una persona que està somiant desperta? Amb paciència, amor i comprensió… ara ho sé, però el primer dia no entenia res!!!\nJa hi han passat dos anys, dos anys i dos mesos concretament des que l’Ariadna va néixer, i encara no sé què és dormir bé. Ahir mateix es despertava cridant “mami, mami, tinc una pisadilla”, tranquil·la amor, mami està aquí per abraçar-te i que no et passi res. Vale mami, em fas cosquilletes?? ;0 I la nena s’adorm mentre la seva mami li fa cosquilletes….\nI sí, m’agradaria dormir, però no crec que torni a dormir mai més com dormia abans. Crec que mai podré, perquè si ella no em desperta, em desperto jo per taparla, o per girarla, perquè no caigui del llit, o simplement per agafar-li la maneta i descansar al costat de la meva princeseta. I és que no sé que és dormir ni descansar si no la tinc al meu costat…\nFeliços somnis, mamis i que visqui el collit! Segur que quan siguin grans no dormirem pantint perquè encara estan de festa… ;P


200.000 ·Euros per a apps socials\nL'objectiu d'aquest repte és promoure iniciatives innovadores i disruptives que comportin beneficis per a la societat des de diversos àmbits i es donin suport en l'ús de les tecnologies associades a la plataforma FI- WARE .\nBusquen idees per a:\n• Universalitzar l'educació\n• Millorar el sistema educatiu a nivell local , regional , nacional o internacional\n• Capacitar la ciutadania perquè pugui tenir un major pes en la presa de decisions associades a la creació de serveis a la seva ciutat .\n• Desenvolupar serveis de crowdfunding o crowdsourcing socials que reportin clars beneficis a la societat o impulsin el desenvolupament de la innovació .\n• Crear iniciatives de col · laboració ciutadana que afavoreixin l'obtenció d'eficiències que regenerin el sistema productiu .\n• Generar sistemes o aplicacions en l'àmbit de la salut , que suposin una millora a ) en l'atenció i seguiment dels pacients ( ex. telemedicina ) ; b ) en el diagnòstic i prevenció de malalties ; c ) per a la salut pública etc. , que siguin eficients i permeten reduir els costos del sistema sanitari.\n• Augmentar el benestar social en qualsevol àmbit\nHi ha 201.000 € en premis , dels quals 56.000 € seran per a les idees preseleccionades en una primera fase i 145.000 € per als guanyadors en la segona i fase final .


Batlle es defensa i diu que a la Sagrada Família “no hi havia cap congestió de persones” Batlle es defensa i diu que a la Sagrada Família “no hi havia cap congestió de persones” – Tot Barcelona | Notícies i Informació d'actualitat a Barcelona\nBatlle es defensa i diu que a la Sagrada Família “no hi havia cap congestió de persones”\nACN 09/11/2020 10:52 am\nEl tinent d’alcaldia de Seguretat de l’Ajuntament de Barcelona, Albert Batlle, ha explicat que a la beatificació de Joan Roig i Diggle celebrada aquest diumenge a la Sagrada Família amb unes 600 persones “no hi havia cap congestió de persones”. En una entrevista a Rac1, Batlle ha explicat que “sabia que com a molt hi hauria un 30% de la cabuda” d’un espai on ha recordat que “hi caben 3.000 persones”.\nHa dit que entén que hi hagi “gent que s’hagi sentit discriminada” així com “la queixa i el disgust de sectors que han fet les coses bé”. Batlle ha dit que al temple es va complir la resolució del passat 29 d’octubre, ha defensat el “principi de seguretat jurídica” i ha afegit que la normativa “es pot revisar”. Batlle ha indicat que va arribar a la cerimònia una hora abans que comencés, a les 10 hores del matí, “per veure com s’organitzava la cerimònia” i que va parlar amb els responsables del temple.\nAltres representants públics\nHa explicat que en el seu cas estava en un banc que compartia amb el cònsol general del Regne Unit i el rector de la Universitat Abat Oliba. A preguntes de l’entrevistador, ha afirmat que qualificar l’aforament de la beatifcació d’aquest diumenge com “immoral” considera que és una expressió “extremadament dura” perquè ha argumentat que el dret de culte, i també el dret de manifestació, són drets fonamentals.\nPel que fa a les paraules del regidor de Drets i Ciutadania, Marc Serra, que en una entrevista aquest diumenge va donar a entendre que no era conscient de la presència de Batlle a la cerimònia, el tinent d’alcalde de Seguretat ha explicat que va rebre una invitació i hi va anar. Batlle ha afegit que “no era l’únic representant” del consistori, i ha recordat que també hi havia el comissionat d’Afers Religiosos, Khalid Ghali, que “depèn directament de Marc Serra”. També ha apuntat que hi havia representants de la Generalitat de Catalunya i del govern britànic.\n“Aquest és el nostre propòsit”, ha explicat Batlle preguntat per si Units per Avançar vol reeditar el pacte amb el PSC del 2017. Ha explicat que l’anàlisi que fan de l’acord és que “ha funcionat de forma correcta, mantenint els espais d’identitat pròpia” i per això pretenen reeditar el pacte “si hi ha les condicions”. Sobre si es podria presentar a les llistes al Parlament, ha explicat que la seva “proposta per aglutinar sectors del catalanisme moderat” no ha tingut ressò” i que actualment se centra en la seva responsabilitat al govern municipal de l’Ajuntament de Barcelona. “Ja en parlaríem”, ha reblat.


El model cultural anglosaxó i les eleccions britàniques - Cultura es Política\nCom és ben sabut, recentment ha hagut un canvi de partit governant al Regne Unit. Després de tretze anys de govern laborista els conservadors han tornat al poder, aquest fet és una bona excusa per reflexionar i conèixer millor el model de política cultural anglosaxó i com va evolucionar en passar del conservadorisme de Margaret Thatcher al “nou” laborisme de Tony Blair.\nEl canvi de mans del poder polític exemplifica molt clarament el model cultural britànic i quins son els límits entre els que pot operar. En aquest cas l’oscil·lació es va produir entre una visió purament mercantilista de la cultura i el criteri social i artístic que ha dominat en aquests darrers anys. Tot i així, els trets comuns es troben en totes dos visions del model i el diferencien significativament del nostre i el dels països llatins del sud d’Europa amb França al capdavant.\nA grans trets, el model britànic el defineix la separació de la política de la cultura, la vocació social de les polítiques culturals d’origen públic i l’estímul al finançament privat de la cultura. En definitiva, al Regne Unit i al món anglosaxó, la política cultural l’ha d’executar la societat civil organitzada al marge de les institucions públiques en societats sense afany de lucre (charities), ha de tornar a la societat en forma de creativitat artística per tothom els diners públics que ha rebut de l’Estat i ha de ser capaç d’autofinançarse en una proporció important del seu pressupost. En aquest darrer apartat, els incentius fiscals juguen un paper principal.\nCom a bona ultraliberal, Margaret Thatcher va portar aquest model a l’extrem, reduint molt significativament els diners públics a la cultura i, per tant, va obligar les organitzacions artístiques a elevar al màxim la seva quota d’autofinançament. Aquest fet va provocar la desaparició de una gran part de la nova creativitat i únicament van sobreviure el teatre més comercial o patrimonial. Per contra, Blair va introduir els ajuts públics a la innovació i la nova creativitat i, a més, va desenvolupar al màxim les polítiques de discriminació positiva cap els grups culturals minoritaris, afavorint la diversitat i l’accés a la cultura.\nAvui dia, el Regne Unit és un país amb una creació contemporània de primer nivell i una societat multicultural fortament cohesionada on les arts i la cultura han jugat un rol fonamental en la seva construcció. Aquest és un bon camí a seguir per Catalunya després d’haver implantat un element cabdal de la política cultural anglosaxona com és el Consell de les Arts.\nEntrada anteriorFew days to start La Feria de Teatro y Danza de HuescaEntrada siguientePanorama Actual Proyectos de Internacionalización\nCultura Gestión cultural Internacionalització de la cultura internacionalización valores de las artes Arts escèniques Performing arts Difusión artística Crisis Teatre Artes escénicas Europa Cultura popular Danza Política cultural