Què és el sistema de marcatge CE? – Som Prevenció\nLa marca CE és l’acrònim de Conformité Européenne, és a dir la conformitat europea en francès. Es tracta d’una marca que molts produtes han de dur obligatòriament per tal de poder ser comercialitzats a la Unió Europea (UE) i que demostra que el fabricant ha evaluat el producte i que es considera que aquest compleix amb els requisits de seguretat, sanitat i protecció del medi ambient exigits per la UE.\nEl marcatge CE no és obligatori per a tos els productes comercialitzats a la UE sinó per determinats productes en concret. I, en conseqüència, estpa prohibit colocar el marcatge CE a productes pels quals no existeixin especificacions de la UE o que no requereixin aquesta marca.\nCom aconseguir el marcarge CE?\nEl fabricant és lúnic responsable de declarar la conformitat del producte amb tots els requisits per tal de vendre el seu producte a la UE. No és necessària una llicència per col·locar el marcatge CE al producte, però abans de fer-ho s’ha de:\ngarantir la conformitat del producte amb tots els requisits pertinents a escala de la UE\ndeterminar si el mateix fabricant pot avaluar el producte o ha de recórrer a un organisme notificat\npreparar un expedient tècnic que documenti la conformitat del producte: informeu-vos sobre la documentació tècnica\nredactar i signar una declaració UE de conformitat.\nUn cop el producte porti el marcatge CE, si l’autoritat nacional competent ho sol·licita, s’ha de facilitar tota la informació i documentació justificativa sobre el marcatge CE.\nÉs necessari realitzar una avaluació independent?\nS’ha de comprovar si és necessari que el producte sigui sotmès a assaig per un organisme notificat. Es pot trobar aquesta informació a la legislació aplicable al producte en qüestió. Podeu consultar les normes aplicables a cada categoría de procutes a la web de la UE.\nEn el cas d’haver de recórrer a un organisme notificat, el marcatge CE ha d’anar acompanyat del número d’identificació de l’organisme notificat. El marcatge CE i el número d’identificació es poden col·locar per separat, sempre que estiguin clarament vinculats entre si.\nPer cercar un organisme notificat que pugui certificar el producte es pot utilitzar la base de dades Nando.\nEn aquells casos en què no sigui necessari que un organisme independent verifiqui el producte, és competència de l’empresa comprovar que compleix els requisits tècnics pertinents. Això inclou l’estimació i la documentació dels possibles riscos derivats de l’ús del producte.\nS’han de pagar taxes?\nSi el fabricant del producte porta a terme lavaluació de la seva conformitat, no haurà de pagar cap taxa. No obstant això, si s’opta per recórrer als serveis d’un organisme notificat o si les especificacions de la UE aplicables al producte requereixen l’avaluació independent d’un organisme notificat, serà necessari pagar a l’organisme notificat pel servei prestat. El cost dependrà del procediment de certificació que s’apliqui al producte, la complexitat del producte, etc.\nCom es col·loca el marcatge CE?\nEl marcatge CE s’ha de fixar de manera que resulti visible, llegible i indeleble.\nEn el marcatge CE, que consisteix en les inicials “CE”, les dues lletres han de tenir la mateixa altura, que no pot ser inferior a 5 mm (llevat que s’especifiqui el contrari en els requisits del producte en qüestió).\nSi es vol reduir o ampliar el marcatge CE al producte, s’ha de respectar les proporcions de les dues lletres. Sempre que les inicials siguin visibles, el marcatge CE pot adoptar diferents formes (per exemple, color, ser massís o buit)\nSi el marcatge CE no es pot col·locar al mateix producte, es pot fixar en l’embalatge —si el producte va embalat— o en qualsevol document que acompanyi el producte. Si el producte està subjecte a diverses directives o reglaments de la UE que exigeixin la col·locació del marcatge CE, els documents que acompanyin el producte han d’indicar que aquest s’ajusta a totes les directives i els reglaments de la UE aplicables.\nPodeu descarregar els fitxers d’imatge del marcatge CE al portal de la DG GROW.\nTags: CE, Marcatge CE, Prevenció de Riscos, PRL, Unió Europea


Fins a 7.500 euros de descompte amb les ofertes increïbles dels 'HyunDAYS'\nFins a 7.500 euros de descompte amb les ofertes increïbles dels 'HyunDAYS' de Hyundai Augusta Car\nDel 12 al 20 de novembre els concessionaris d'Augusta Car Hyundai ofereixen descomptes increïbles de fins a 7.500 euros\ndilluns, 12 de novembre 2018 - 18:00h | Actualitzat a 13/11/2018 09:16h\nFins a 7.500 euros de descompte amb les ofertes increïbles dels 'HyunDAYS' d'Augusta Car Hyundai | Cedida\nUna vegada més, els concessionaris Augusta Car Hyundai posen en marxa la campanya 'HyunDAYS', que del 12 al 20 de novembre portarà descomptes increïbles de fins a 7.500 euros. Després de la satisfacció dels clients en les darreres edicions, Augusta Car Hyundai vol fer bandera d'aquesta campanya com un plus per agrair la fidelitat i el millor tracte al client, on podran trobar allò que busquen al millor preu.\nDescomptes en totes les games de Hyundai\nCom és habitual en els 'HyunDAYS' s'apliquen descomptes a un nombre limitat d'unitats, però sense que això descarti cotxes de totes les games, de les més bàsiques a les d'alt standing.\nD'aquesta manera, des dels concessionaris Augusta Car de Hyundai es pretén oferir una gamma àmplia i variada de vehicles que respongui per sobre de tot a les necessitats i gustos de les persones que busquen cotxe, amb grans descomptes a totes les franges de preu i amb tota mena d'opcions, des de cotxes més petits i ideals per circular en entorns urbans, fins a gammes més esportives, familiars, etc. Tots ells curosament dissenyats amb la seguretat i la tecnologia com a pilars principals.\nLa millor opció per renovar cotxe\nEls 'HyunDAYS' són 8 dies per a l'oportunitat de trobar un cotxe nou al millor preu, i en aquest sentit, també ho és per aquelles persones que si bé encara no tenien pensat canviar-se de cotxe s'ho repensin.\nSón dies de canvis i de conscienciació col·lectiva per fer front a les emissions dels cotxes amb més anys a les rodes, i sense deixar de banda les restriccions als cotxes més antics que de mica en mica s'aniran generalitzant arreu del país; la marca coreana sempre ha anat un pas per davant en aquest sentit, oferint vehicles que se cenyeixen estrictament a les normatives i amb vehicles híbrids i elèctrics per als més exigents.\nTot plegat amb els preus d'escàndol que ofereixen aquests dies els concessionaris Augusta Car de Hyundai, és la millor oportunitat d'estrenar vehicle d'una de les marques de cotxes més punteres del món.\nEls concessionaris Augusta Car Hyundai a Tarragona\nTant si aprofiteu els 'HyunDAYS' com si voleu visitar algun dels concessionaris d'Augusta Car Hyundai al Camp de Tarragona, podeu dirigir-vos als centres que hi ha a Reus, Tarragona, Cambrils, Valls i al concessionari col·laborador a Montblanc. Allí rebreu un tracte personalitzat i amb la màxima confiança, i és que els seus especialistes us assessoraran perquè marxeu amb la confiança de saber que heu escollit el vehicle que més s'adapta a vosaltres i a les vostres necessitats. Quaranta anys d'experiència són l'aval de la professionalitat d'aquesta marca, i la garantia de qualitat.


ReciClassíCat: ALBRICI, Vincenzo (1631-1696) - Omnia quae fecit deus\nDiego Rodríguez de Silva Velázquez (Sevilla, 5 juny de 1599 - Madrid, 6 d'agost de 1660) va ser un pintor espanyol, màxim representant de la pintura barroca espanyola. Procedent d'una família burgesa sevillana, va ser el major de sis germans. Entre els anys 1611 i 1617 el jove Velázquez va treballar com a aprenent al taller del que seria el seu futur sogre, Francisco Pacheco, pintor manierista i autor d'un important tractat titulat L'art de la pintura (1649). Durant els seus anys d'aprenentatge, Velázquez va aprendre el naturalisme tenebrista imperant en la seva època, derivat del realisme italià i del flamenc. Les obres més primerenques de Velázquez, realitzades entre els anys 1617 i 1623, es poden dividir en tres categories, el bodegó, retrats i escenes religioses. Moltes de les seves primeres obres tenen un marcat accent naturalista, com El menjar, bodegó que es pot considerar com la primera obra independent del mestre. En els seus bodegons, com L'Aiguader de Sevilla (c.1619-1620, Aspley House, Londres) els magistrals efectes de llum i ombra, així com la directa observació del natural, porten a relacionar-lo inevitablement amb Caravaggio. Per les seves pintures religioses va utilitzar models extrets dels carrers de Sevilla, tal com Pacheco afirma en la seva biografia sobre Velázquez. A La Adoració dels Mags (1619, Museu del Prado, Madrid) les figures bíbliques són, per exemple, retrats de membres de la seva família inclòs el seu propi autoretrat. Velázquez va ser també un pintor conegut en els cercles intel·lectuals de Sevilla, un dels quals, l'Acadèmia d'Arts, va ser dirigida de manera informal per Pacheco. En aquestes trobades, va tenir l'ocasió de conèixer a personalitats del seu temps com el gran poeta Luis de Góngora i Argote. Aquests contactes van ser importants per a les obres posteriors de Velázquez sobre temes mitològics o clàssics.\nL'any 1621 Velázquez va realitzar el seu primer viatge a Madrid per, presumiblement, conèixer en persona les col·leccions reials i probablement per buscar, sense èxit en aquesta ocasió, un lloc com a pintor de tall. No obstant això, l'any 1623 va tornar a la capital per pintar un retrat del rei Felip IV (1623, Museu del Prado) i el monarca el va nomenar el seu pintor de cambra. Aquest llenç va ser el primer d'una sèrie de retrats superbs i directes, no només del rei, sinó també de la família reial i altres membres de la cort, ja que realment, la seva principal ocupació a la cort era la de retratar, tot i que també va abordar temes mitològics com El triomf de Bacus, popularment anomenat, Els borratxos (1628-1629, Museu del Prado). Aquesta escena de bacanal en un paisatge obert , en què el déu del vi beu al costat dels borratxos , testifica l'interès de l'artista pel realisme. L'any 1628 Petrus Paulus Rubens va arribar a la cort de Madrid en missió diplomàtica i entre els pocs pintors amb els quals va fer amistat, Velázquez va ser un d'ells. Encara que el gran mestre flamenc no va causar un decisiu impacte sobre l'obra del pintor, les seves converses el van impulsar a visitar les col·leccions d'art a Itàlia que tant admirava Rubens. A l'agost de 1629 Velázquez va abandonar Barcelona rumb a Gènova i va passar dos anys viatjant per Itàlia. Des de Gènova es va dirigir a Milà, Venècia, Florència i Roma i va tornar a Espanya des de Nàpols al gener de 1631. En el transcurs d'aquest viatge va estudiar de prop l'art del renaixement i de la pintura italiana del seu temps. Algunes de les obres realitzades durant els seus viatges testimonien l'assimilació d'aquests estils, un exemple representatiu és La túnica de Josep (1639, Monestir de l'Escorial, Madrid) i La forja de Vulcà (1630, Museu del Prado), que combinen els efectes escultòrics de Miquel Àngel amb el clarobscur de mestres italians com ara Guercino i Giovanni Lanfranco. De tornada a Espanya, Velázquez va reprendre els seus encàrrecs com a retratista de tall amb l'obra Príncep Baltasar Carlos amb un nan (1631, Museum of Fine Arts, Boston) imatge commovedora del príncep, qui moriria abans d'arribar a la majoria d'edat.\nDes de la dècada del 1630 poc es coneix sobre la vida personal de l'artista tot i que el seu ascens en cercles cortesans està ben documentat. L'any 1634 Velázquez va dur a terme el programa decoratiu del Saló de Regnes en el nou Palau del Buen Retiro. Constava de 12 escenes de batalles, al costat de retrats eqüestres en què les tropes espanyoles havien resultat victorioses. En aquesta obra no només va intervenir Velázquez, sinó altres artistes de prestigi. Velázquez va incloure en aquest cicle de batalles el quadre titulat Les llances o La rendició de Breda (1634, Museu del Prado) que retrata el general espanyol Spínola, després d'assetjar les ciutats del nord l'any 1625, rebent les claus de la ciutat de mans del governador. La delicadesa en la sorprenent manera d'execució la converteix, com a obra individual, en una de les composicions històriques més cèlebres de l'art barroc espanyol. El 1640 va pintar els retrats de caça de la família reial per a la Torre de la Parada, un pavelló de caça prop de Madrid. Pertanyent a la dècada dels últims anys del 1630 i principis del 1640 són els famosos retrats de nans de tall que reflecteixen el respecte i la simpatia amb que eren tractats a palau. Durant els últims anys de la seva vida, Velázquez va treballar no només com a pintor de tall sinó també com a responsable de la decoració de moltes de les noves sales dels palaus reials. L'any 1649 va tornar de nou a Itàlia, en aquesta ocasió per adquirir obres d'art per a la col·lecció del rei. Durant la seva estada a Roma (1649-1650) va pintar el magnífic retrat de Juan de Pareja (Metropolitan Museum of Art, Nova York) així com l'inquietant i profund retrat del Papa Innocenci X (Galeria Doria - Pamphili, Roma). Al poc temps va ser admès com a membre a l'Acadèmia de Sant Lluc de Roma. La seva elegant Venus del mirall (National Gallery, Londres) data probablement d'aquesta època. Les obres clau de les dues últimes dècades de la vida de Velázquez són Les filadores o La faula d'Aracne (1644-1648, Museu del Prado) composició sofisticada i de complexa simbologia mitològica, i una de les obres mestres de la pintura espanyola Les Meninas o la Família de Felip IV (1656, Museu del Prado), que constitueix un imponent retrat de grup de la família real amb el mateix artista inclòs en l'escena. Velázquez va continuar treballant per al rei Felip IV, com a pintor, cortesà i fidel amic fins a la seva mort esdevinguda a Madrid el 6 d'agost de 1660. La seva obra va ser coneguda i va exercir una important influència en el segle XIX, quan el Museu del Prado la va exposar per primera vegada a les seves sales.\nFont: En català: Diego Velázquez (1599-1660) - En castellano: Diego Velázquez (1599-1660) - In english: Diego Velázquez (1599-1660) - Altres: Diego Velázquez (1599-1660)\nVincenzo Albrici (Rome, 26 de juny de 1631 - Prague, 8 d'agost de 1690 o 6 de juny de 1696) va ser un organista i compositor italià. Germà de Bartolomé Albrici, va néixer en una família musical originària de Senigallia. El seu pare, Domenico Albrici, era cantant contralt establert a Roma. Allà va estudiar al Collegio Germanico. Sembla ser que el 1647 va assolir el càrrec de mestre de capella de la Chiesa Nuova de Roma. El 1652 es va traslladar a Estocolm, Suècia, com a director adjunt de la companyia de músics i actors italians de la Reina Cristina. Un cop la reina va abdicar el 1654, van viatjar a Alemanya on Vincenzo es va convertir en membre musical de la cort de Stuttgart. Des d'allà es va traslladar, el 1656, a Dresden on es va convertir en mestre de capella del nou Elector Johann Georg II. En aquells anys va realitzar diversos viatges a Roma i a Frankfurt on va realitzar diversos encàrrecs. Mentrestant a Dresden gaudia d'un estatus especial fruit de les seves bones relacions amb l'Elector. Va compondre la majoria de la música interpretada a la capella de la cort per a tot tipus d'ocasions especials. El 1663 va viatjar, juntament amb el seu germà, a Anglaterra on es van unir amb la seva germana Leonora en la cort musical de Carles II. El 1668, no obstant, va retornar a Dresden tot i que la seva activitat musical va decaure lleugerament. Els registres de 1670 no fan cap referència a Albrici en aquell període, tanmateix, Johann Kuhnau, estudiant a Dresden, documenta les composicions i la música d'Albrici considerant-la una de les seves principals referències. El 1673 es va establir a Roma on va ocupar el càrrec de mestre de capella de l'Oratorio dei Filippini fins el 1675. La mort de l'Elector Johann Georg II el 1680 va precipitar l'acomiadament de tots els músics italians de la cort de Dresden. El nou Elector Johann Georg III va ser inflexible en aquest sentit. Albrici va viatjar a la Thomaskirche de Leipzig on va esdevenir-ne organista el 1681. El 1682 va viatjar definitivament a Praga, on va treballar d'organista en una església dels Agustins fins el dia de la seva mort. Algunes fonts la documenten el 8 d'agost del 1690 i d'altres la situen el 6 de juny de 1696.\nFont: En català: No disponible - En castellano: No disponible - In english: Vincenzo Albrici (1631-1696) - Altres: Vincenzo Albrici (1631-1696)\nVincenzo Albrici va ser un compositor italià que principalment va viure a Alemanya, on va ser un destacat compositor, respectat i reverenciat pel propi Elector de Saxònia. A Dresden, on va viure en l'opulència fins que el nou Elector Johann Georg III el va invitar "amablement" a abandonar el seu privilegiat càrrec de mestre de capella, va ser on va escriure el volum més dens, en nombre i en qualitat, de partitures. De fet, en base a documents conservats de la cort de Dresden, actualment es creu que poc menys d'una tercera part de les obres d'Albrici han sobreviscut. La seva importància, per tant, va ser sensiblement més profunda del que puguem imaginar en relació a un compositor avui dia, i malauradament, condemnat a la marginalitat. La seva extensa producció va tenir en la litúrgia la seva base principal: Salms, Motets, Misses així com nombroses cantates a diferents veus sacres però també profanes. L'herència musical d'Albrici té molt a veure, previsiblement, amb la dels seus mestres italians. Especialment propera a l'obra de Carissimi i Graziani, la majoria dels concerts d'Albrici es presenten amb seccions en concertato, arioso i ària elaborats a partir de texts bíblics, prosa lliure i poesia. Es probable, per altra banda, que el mateix Albrici exercís una determinant influència en molts dels autors alemanys que van desenvolupar la seva carrera a Dresden. Una d'aquestes influències és remarcablement evident en una de les edicions d'avui en què escoltarem les cantates dramàtiques Omnia quae fecit deus per a soprano, dos violins, fagot i continuo i Mihi autem bonum est per a soprano, dos violins, violoncel i continuo. Albrici comparteix protagonisme amb Johann Kuhnau. Aquest alemany, amic del mateix Bach, va coincidir amb ell a la Thomaskirche de Leipzig. Albrici, per la seva banda, i com podrem comprovar en la Simfonia a 6, també va absorbir certes inèrcies musicals de l'escola germànica, una d'elles relacionades amb la música estrictament instrumental, en la forma ritornello i en l'estil arioso. Tot i la seva importància històrica i de la contrastada influència de la seva música a Alemanya, actualment el seu cognom és residual. Tant de bo i en un futur proper puguem gaudir-ne amb la plenitud que la seva història mereix!\nINTÈRPRETS: Barbara Christina Steude (soprano); Concerto con voce; Jan Katzschke\nINTÈRPRETS: Drottningholm Baroque Ensemble; Anders Eby (conductor)\nLAQUINTADEMAHLER: Johann Kuhnau; Vincenzo Albrici - Cantatas para soprano\nNAXOS: FABRI II, S. / BERNHARD, C. / VESI, S. / PERANDA, G. / SCHMELZER, J.H. (Laudate!)\nIMSLP: Vincenzo Albrici (1631-1696)\nSPOTIFY: Drottningholm Baroque Ensemble – Laudate!\nAnònim 6 de juny de 2014 a les 13:57\nsasin 7 de juny de 2014 a les 9:50\nHi Pau, unfortunately there is something wrong with the Fichier-link:\nwhen you click on the downloadbutton, nothing happens.....:-(\nPaul Muad Dib 7 de juny de 2014 a les 10:33\nThe Link is Ok. Please try again.\nAnònim 16 de juny de 2014 a les 22:52\nThank you for sharing fantastic music! Maybe you also have second Laudate album (Laudate II - Proprius 7860)?\nPaul Muad Dib 23 de juny de 2014 a les 11:19\nIm so sorry but I don't have the second Laudate album.\nTachen 11 de novembre de 2016 a les 8:43\n¿Podrías subir de nuevo el enlace, por favor?\nAnònim 13 de novembre de 2016 a les 11:50


Colors i tipus de lletra\nPel que fa al disseny de l’interface de l’aplicació T’Acompanyo?, els colors i els tipus de lletra en depenen de la versió de l’aplicació: bé si es tracta d’una versió adquirida per una escola per ser usada de forma específica en el context del seu Pla d’Acció Tutorial (versió corporativa) o bé si es tracta d’una versió genèrica descarregada directament des de la tenda d’aplicacions (versió genèrica).\nLa versió corporativa es personalitzarà usant com a referents els colors i tipus de lletra de cada escola. Nosaltres, que formem part de l’Escola Joan Pelegrí, per exemplificar aquesta versió, usarem els colors i tipus de lletra corporatius:\nTipus de lletra bàsic: Arial\nColor de la lletra: Blanc / negre\nColor de fons: #007fa9\nColor destacat: #d9bd00\nSobre aquest colors bàsics es pot variar el nivell de foscor.\nLa versió genèrica, en canvi, usarà els colors i tipus de lletra següents:\nTipus de lletra bàsic: Trebuched MS\nColor de fons :#4e0101\nColor de fons avançat: #6e0303\nColor mig: #9d0404\nColor mig avançat: #fb0606\nColor destacat: #e6a008\nFons de la pantalla\nLa versió corporativa incorporarà, com a fons de pantalla, el logo de l’Escola o les imatges decidides per la institució:\nEn el cas de l’Escola Joan Pelegrí usaríem el seu logo.\nDisseny de l’interface\nEn el cas de la versió genèrica usarem un degradat entre els colors de fons més foscos. Els usuaris, a l’apartat de configuració, podran canviar el fons de l’aplicació des d’una biblioteca de fons alternatius o bé des de la seva carpeta fotogràfica.\nIcones d’accés al programa\nPer dissenyar la icona usem com a referent la pantalla inicial de l’aplicació i la idea de la silueta de dos persones que representen un tutor masculí i un altre femení.\nPer tant, farem aparèixer a la icona la silueta d’un home i una dona en negre ressaltades respecte al fons de colors, segons sigui l’aplicació, corporativa o genèrica.\nPer al símbol textual que identificarà les diferents versions de l’aplicació usarem el tipus de lletra general de l’aplicació. De forma genèrica farem servir “Trebuched MS”.\nDel programa ”T’Acompanyo” en poden arribar a existir sis versions diferents:\nPer entorns corporatius (escoles que decideixen integrar l’entorn de tutoria virtual en el seu pla d’acció tutorial).\nVersió de l’alumnat, identificada per un “?”\nVersió de la tutoria, identificada per una “.”\nVersió de les famílies, identificada per un “!”\nVersió genèrica, descarregable de la tenda d’aplicacions de forma particular, per alumnat, tutoria o família.\nLes versions diferents s’identificaran per colors i símbols diferents :\nVersió corporativa (model Escola Joan Pelegrí), versió de l’alumnat:\nVersió corporativa (model Escola Joan Pelegrí), versió de la tutoria:\nVersió corporativa (model Escola Joan Pelegrí), versió de les famílies:\nVersió genèrica, versió de l’alumnat:\nVersió genèrica, versió de la tutoria:\nVersió genèrica, versió de les famílies:


Amb la quarta meitat de Bitcoin (BTC) a la meitat a només quatre dies de distància, els membres de la comunitat criptogràfica mundial estan ansiosos per veure com l’esdeveniment s’estén monetàriament a l’actiu criptogràfic insígnia. Històricament parlant, la reducció a la meitat gairebé sempre ha tingut un impacte positiu en el preu de Bitcoin, però en aquesta ocasió, molts experts creuen que els possibles augments de valor.\nCal esmentar que la reducció a la meitat probablement tindrà el major impacte en els miners, ja que la ràtio de recompenses reduïda després de l’esdeveniment alterarà ràpidament els seus fluxos de beneficis, cosa que obligarà els jugadors de petit format a ajustar les seves operacions en conseqüència o a tancar-se completament.\nNo només això, alguns experts han comentat que l’esmentat “xoc de subministrament” podria comprometre la seguretat de Bitcoin provocant una ràpida caiguda del poder de hash dels miners. En aquest sentit, Alex Heid, el cap d’investigació de SecurityScorecard, una empresa de seguretat de la informació que valora els riscos de ciberseguretat de les entitats corporatives, creu que els atacs de ransomware augmentaran com a conseqüència de la reducció a la meitat, amb probabilitats que els delinqüents utilitzin vulnerabilitats i el phishing com a mitjà de desplegament. Així, doncs, com afectarà la propera reducció a la meitat del sentiment global i de la confiança de BTC?\n1 Les finances tradicionals ajuden Bitcoin\n2 Institucions per aprofitar el cripto després de reduir la meitat?\n3 El sentiment del mercat ja ha millorat significativament\n4 La reputació de Bitcoin no es veurà afectada\nLes finances tradicionals ajuden Bitcoin\nAmb la pandèmia del coronavirus actualment arreu del món, sembla que hi ha més gent que creu que els seus sistemes monetaris locals presenten alguns defectes, sobretot perquè els bancs centrals com la Reserva Federal dels Estats Units continuen imprimint una quantitat creixent de divises part dels seus esforços d’alleujament quantitatiu.\nA més, molts governs ho han fet fet un impuls important per augmentar l’adopció de sistemes de pagament digitals i d’altres mitjans de pagament sense contacte per adherir-se a les mesures de distanciament social que s’han considerat essencials durant aquest temps.\nA causa del fet que l’esmentada crisi del COVID-19 coincideix amb la reducció a la meitat del BTC, la imatge de la criptomoneda principal sembla haver millorat una mica als ulls dels inversors, que ara comencen a obtenir una comprensió més profunda de l’autodeflacionisme de Bitcoin i disseny descentralitzat. En comentar el tema, el cofundador i CEO de BlockFi, Zac Prince, va dir a Cointelegraph que la reducció a la meitat és una “oportunitat perfecta per a Bitcoin”, afegint:\n“La dinàmica actual del mercat està impulsant un interès reforçat per la moneda digital a llarg termini que va més enllà d’una comprensió rudimentària de les regles d’oferta i demanda. Històricament, els esdeveniments passats a la meitat sempre han donat com a resultat un eventual repunt de BTC “.\nPrince va opinar a més que, amb la impressió de diners de la Fed per mantenir l’economia a la flota, cada vegada més nord-americans han començat a acudir a Bitcoin com a magatzem de valor, mostrant així la seva confiança a llarg termini en els productes digitals. No només això, també creu que, com que Bitcoin va poder recuperar-se amb èxit de les seves pèrdues induïdes per la pandèmia recentment, un nombre creixent de persones ara comença a acumular-lo per tal de diversificar les seves carteres existents. Va afegir:\n“A mesura que més gent vegi el seu valor, a més de la pressió perifèrica al detall, creiem que veurem que el preu de Bitcoin augmentarà constantment i, de vegades, de forma ràpida durant els propers anys”\nFinalment, la reputació de Bitcoin, que creix constantment, es veu consolidada pel fet que països com l’Índia, Nigèria i el Líban han estat testimonis d’una quantitat creixent d’adopció de criptografia, sobretot perquè els mercats borsaris de tot el món han patit pèrdues substancials durant l’últim mes i mig. I si bé, en el passat, la gent tendeix a acudir al dòlar nord-americà com a refugi segur, el dòlar en si mateix és potencialment de cara temps incerts, provocant que un nombre creixent de persones es refugiïn en diferents ofertes per protegir la seva riquesa.\nInstitucions per aprofitar el cripto després de reduir la meitat?\nUna altra discussió interessant que ha suscitat l’interès de molts és si la propera reducció a la meitat ajudarà a atraure a més actors institucionals, especialment si BTC comença a augmentar de manera constant després de l’esdeveniment. En aquest sentit, el sentit comú suggereix que si Bitcoin és, de fet, testimoni d’un augment espectacular del seu valor, l’actiu podria unir-se a l’empresa de productes bàsics escassos com l’or que els inversors creuen que no només poden servir com a bons magatzems de valor, sinó també proporcionar als inversors amb un mitjà per cobrir els riscos econòmics associats a esdeveniments del cigne negre com la crisi del coronavirus.\nDonant informació sobre la qüestió, John Cantrell, CEO de Juggernaut, un servei de missatgeria basat en Bitcoin i Lightning Network que ofereix xifratge de punta a punta, va dir a Cointelegraph que, segons la seva investigació, tot un seguit d’institucions de previsió ja han fet es mou per entendre la proposta de valor que proporciona Bitcoin i, per tant, han invertit en l’actiu. No obstant això, per als grans jugadors que realment no han prestat atenció a BTC, Cantrell creu que la propera reducció a la meitat els proporciona una via perfecta per explorar.\nDe la mateixa manera, Prince creu que el mercat criptogràfic ara està a punt per afluir diners institucionals. Sobre el tema, va destacar que, tal com estan les coses, ja s’ha establert una quantitat increïble d’infraestructura perquè els inversors minoristes i institucionals tinguin Bitcoin:\n“Les plataformes tradicionals de venda al detall de tecnologia fintech com Square, SoFi i Robinhood han fet que la compra de Bitcoin estigui disponible a la seva plataforma i empreses com Fidelity i Grayscale estan construint productes per donar suport a l’adopció institucional”.\nTot i això, Checkmate, coamfitrió del podcast Rough Consensus i contractista de recerca per a la moneda digital autònoma de codi obert Decred, opina una mica contrària. Creu que la volatilitat actual i la manca d’infraestructures derivades líquides per cobrir el risc han impedit que els grans actors institucionals entrin en aquest mercat i va dir a Cointelegraph: “Les institucions vindran quan la infraestructura i la mida financeres facin de Bitcoin una classe d’actius que pugui invertir. És probable que la reducció a la meitat tingui poc a veure amb això ”.\nEl sentiment del mercat ja ha millorat significativament\nEnmig de la incertesa econòmica mundial, sembla com si les criptomonedes guanyessin constantment un aire de confiança i legitimitat al seu voltant. En aquest sentit, l’analista d’eToro Mathew De Corrado va dir a Cointelegraph que, des de l’últim esdeveniment a la meitat del 2016, la seva empresa ha vist una afluència de clients que volen afegir Bitcoin a la seva cartera.\nTambé va assenyalar que molts clients d’eToro han mostrat un major interès per les criptomonedes com a resultat de l’augment dels estímuls econòmics afegits pels governs de tot el món, sobretot perquè la gran majoria dels inversors en criptografia tendeixen a veure aquests actius com una protecció contra el futur potencial. la inflació i la depreciació de la seva moneda local. De Corrado es va tancar dient:\n“La meva confiança en els actius criptogràfics, al meu entendre, provindrà en gran mesura d’una major visibilitat a la vista del públic, d’organitzacions governamentals, d’una major regulació i / o supervisió, i també d’una major demanda dels inversors institucionals”.\nPer últim, Cantrell va afirmar que, a mesura que més persones s’adonin, Bitcoin té un subministrament fix i un calendari de producció conegut, és a dir, que l’actiu no es pot inflar a voluntat; la seva confiança i sentiment cap a la criptografia augmentaran a un ritme ràpid..\nLa reputació de Bitcoin no es veurà afectada\nAmb l’apropament ràpid a la meitat, s’haurà de veure com canviarà la percepció pública de BTC després de l’esdeveniment, atès que la moneda pot estar sotmesa a una pujada de preus o a un descens a curt termini. Si Bitcoin és capaç de mantenir-se en ascens, ajudaria a incloure la narrativa que Bitcoin no només és una via potencial d’inversió a llarg termini, sinó també un mitjà per cobrir riscos econòmics que se solen veure quan els mercats tradicionals cauen i cauen com a resultat de condicions de mercat desfavorables.\nD’altra banda, si el valor de Bitcoin comença a disminuir després de reduir-se a la meitat, es pot influir en la confiança dels inversors, però, si es té en compte la situació actual del mercat, aquest efecte pot no ser durador.\nEn parlar d’aquest tema, De Corrado creu que, independentment de com es desenvolupi el futur financer de BTC després de la reducció a la meitat, la reputació de la moneda probablement no es veurà afectada. No obstant això, va reconèixer que si es preveu un futur volàtil, els inversors podrien presentar una oportunitat per negociar amb el que probablement serà una major volatilitat, en previsió de la retallada al costat de l’oferta de l’equació. Va concloure:\n“Per context, Bitcoin va tenir una de les setmanes més grans de l’any, amb un augment aproximat del 19,2% per a la setmana que va acabar diumenge. Amb un augment tan significatiu en només una setmana, la gran pregunta serà quina part de l’esdeveniment a la meitat va provocar aquest augment i què poden esperar els inversors en els propers 14 dies? ”.


Quatre anys i mig de presó per l'acusat d'abusar de la filla de set anys de la seva parella a Lleida - Teleponent\nInici Tribunals Quatre anys i mig de presó per l’acusat d’abusar de la filla...\nQuatre anys i mig de presó per l’acusat d’abusar de la filla de set anys de la seva parella a Lleida\nL'home va negar els fets al judici i va recórrer la sentència de l'Audiència, que considerava creïble el relat de la nena\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha confirmat la condemna de quatre anys i mig de presó imposada per l’Audiència de Lleida a l’home acusat d’abusar sexualment de la filla de la seva parella, quan aquesta tenia entre set i vuit anys.\nEls fets van passar a Lleida i els abusos haurien tingut lloc en diverses ocasions al pis on convivia l’acusat, I. C. P., amb la seva parella i els dos fills d’ella, un nen i la nena, entre finals de 2015 i fins al 10 de març de 2016, quan es van denunciar els fets.\nL’Audiència de Lleida el va considerar culpable d’un delicte continuat d’abusos sexuals i el va condemnar també a cinc anys de llibertat vigilada un cop surti de la presó i a indemnitzar la nena amb 12.000 euros per danys morals, ja que ha hagut de ser tractada psicològicament.\nTot i que l’acusat va negar al judici haver tocat mai la nena ni haver-la obligat mai a masturbar-lo, la Sala no ha considerat creïble la seva versió. L’Audiència de Lleida sí que considerava en canvi creïble la versió de la nena perquè “va declarar de manera espontània i donava molts detalls gràfics de les situacions viscudes”.\nDurant la seva declaració, l’home va explicar que la seva exparella l’havia denunciat per motius econòmics i per venjar-se d’ell perquè l’havia deixat. L’home va recórrer la sentència però el TSJC l’ha desestimat i ha ratificat la pena ordenada per l’Audiència de Lleida.\nArticle anteriorSolsona s’acomiada del Carnaval amb la tradicional despenjada del ruc\nArticle següentLes Borges inicia el soterrament de la línia elèctrica del Camí del Cementiri Vell


Mapa de Mallorca interactiu amb tecnologia Google < Ciència i Tecnologia < Notícies < Mallorca @ MallorcaWeb\nMallorca >> Notícies >> Ciència i Tecnologia >> Mapa de Mallorca interactiu amb tecnologia Google\nMapa de Mallorca interactiu amb tecnologia Google\nUbica poblacions, platges, espais naturals, llocs d'interès cultural...\nBalearWeb acaba de publicar la versió beta del Mapa de Mallorca. Paral·lelament presenta els mapes de Menorca, Eivissa i Formentera. Es tracta d'un ambiciós projecte, basat en la tecnologia de Google Maps, que situa geogràficament centenars de punts destacats d'arreu de les Illes Balears. Es referencien fotos de nuclis de població, platges, fars i ports, espais naturals, llocs d'interès cultural i esdeveniments, amb les seves corresponents coordenades geogràfiques i altres dades útils. També es situen tots els espais d'exposició com museus, galeries i centres culturals que formen part de l'Agenda d'Exposicions.\nData de publicació: 29/10/2007


El nou govern comunal embellirà el nucli antic - El Periòdic d'Andorra\nEl nou govern comunal embellirà el nucli antic\nLa intenció de Demòcrates és recuperar la identitat de la zona\nRafael Casals, amb la resta de l'equip. | EL PERIÒDIC\nRafael Casal, número deu de la llista de Demòcrates per Andorra a Canillo, va presentar ahir les propostes de la candidatura única pel que fa al nucli antic del poble. Segons va afirmar, la intenció de l’equip que lidera Josep Mandicó, s’impulsarà un projecte per recuperar la identitat al barri antic de Canillo, amb una sèrie de mesures que tenen com a objectiu l’embelliment que permetrà continuar amb la tasca que, segons el partit, es va iniciar durant la passada legislatura.\nEs tracta, segons van informar des de Demòcrates per Andorra, de fer una tasca «continuista». Casal, en aquest sentit, va afirmar que milloraran el barri antic «perquè recuperi la seva essència». Segons va comunicar DA, les actuacions en aquesta zona urbana de la parròquia també preveuen les millores en l’enllumenat, la creació d’aparcaments i finalitzar la construcció d’alguns edificis que actualment «penalitzen», segons el partit, la imatge de la zona.\nÉs per això que Casal va indicar ahir que es buscaran solucions amb els veïns per aturar «prioritàriament» en les façanes. L’objectiu, van afirmar ahir a Canillo, és potenciar la imatge de la zona tant per als veïns per als visitants. Entre les mesures que es preveuen hi ha la separació de les aigües residuals i pluvials del sector antic, així com prioritzar la neteja del riu Valira i el de Montau, els quals s’han vist afectats per un dipòsit fangós procedent de diferents aigüats.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Sinspelt Entrada:\n1 ComentarisAuberge Altringer...Habitacions per nit per només82 EUR Més zones a Sinspelt\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Sinspelt Monuments i llocs històrics\nVianden CastellVianden telecadira\nVictor Hugo Casa - Museu de la Literatura\nEssent una localització molt desitjada, Sinspelt és el lloc on anar quan es va a Sinspelt. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Sinspelt és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Quan és hora de reservar l'hotel adequat a Sinspelt o a qualsevol lloc a Sinspelt, agoda.com ofereix els millors preus. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Simplement entri les seves dates d'estada a la nostra pestanya de recerca per a trobar les millors ofertes d'hotels a Sinspelt.\nHotels destacats a Sinspelt, Sinspelt\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Sinspelt, Auberge Altringer és...\nTots els hotels de Sinspelt\nHotels a Sinspelt: Auberge Altringer\nLlocs d'interès a Sinspelt: Victor Hugo Casa - Museu de la Literatura


Els detalls del nou protocol de Salut que flexibilitza les restriccions després de la vaccinació\nEls usuaris de residències en podran sortir per passejar i fer estades de dos dies amb la família · El 75% de residents ja ha rebut la segona dosi del vaccí\nLa gent gran que viu en residències que el Departament de Salut etiqueta com a verdes (és a dir, sense cap cas actiu de covid-19) o taronges (amb algun cas, però controlat) podrà sortir del centre per passejar i fer sortides d’un dia o dos per estar amb la família. Ho estableix el nou protocol del grup de treball de residències del Departament de Salut, que s’ha fet públic avui, i que, segons que va dir ahir el secretari de Salut Pública, Josep Maria Argimon, flexibilitza les restriccions establertes durant mesos als usuaris d’aquests centres. Les mesures d’obertura s’han aprovat tenint en compte que la situació epidemiològica ha millorat aquestes darreres setmanes a Catalunya i, especialment, a les residències, on el 75% d’usuaris ja ha estat vaccinat amb la segona dosi.\nTot i això, les campanyes de proves als treballadors continuaran encara que el 60% ja hagi rebut la segona dosi del vaccí, perquè encara no hi ha prou proves sobre la transmissibilitat del virus per part de persones vaccinades. Les proves, això sí, reduiran la periodicitat: si a la residència hi conviuen més de tres-centes persones, seran quinzenals, i si n’hi conviuen menys, seran mensuals. Quant als usuaris, només se’ls faran proves de detecció si tenen símptomes. Així mateix, l’estructura logística que servia de control sanitari fins ara continuarà vigent: hi haurà d’haver sectorització dels espais, més formació per als professionals, tots els mecanismes de seguretat per a la bugaderia, la cuina i els residus, i les mesures de seguretat i distància física generals. A banda, l’Equip d’Intervenció Ràpida territorial continuarà actuant quan hi hagi algun brot.


«La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» | ANDREU MAS | El Punt Avui\n«La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» «La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» «La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» «La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» + «La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» E-mail\n5 gener 2010 2.00 h\nPOETA I PROFESSOR D'INSTITUT\n«La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable»\n«La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» «La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» «La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» «La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» «La gent que es pren seriosament a si mateixa és insuportable» E-mail\nAquest sabadellenc, nascut el 1960 i resident en un mas de les Guilleries, és una de les mirades més lúcides que aporta la literatura catalana a la reflexió sobre la pròpia existència. La constant pregunta del ser l'ha portat a descobrir, i fer-nos descobrir, Macedonio Fernández\nLa docència no està renyida amb la lírica?\n–«D'entrada sí. Un treball interessant seria fer aflorar la lírica dels alumnes; de fet, els mestres que impartim literatura som els que tenim una arma més interessant per extreure la lírica dels alumnes.»\n–L'ensenyament pot alimentar l'ànima del poeta?\n–«Els continguts acadèmics de l'ensenyament, no; però la relació amb els joves, sí. Tractar cada any amb la mateixa generació permet viure i reviure coses i entendre-les.»\n–Hi ha esperança en el futur?\n–«Ni més ni menys de la que es podia tenir en la generació del 1700 o del 1400. El percentatge de gent que t'engresca o que voldries enviar a l'infern acostuma a ser la mateixa.»\n–Pels seus alumnes, és com el mestre d'El club dels poetes morts?\n–«Espero que no, la pel·lícula és molt nefasta i superficial. En algun moment fas aquest paper, però d'una manera callada. T'adones de la feina feta al cap d'uns anys, quan veus actituds o maneres de fer que tenen a veure amb allò que has ensenyat.»\n–Li agradaria deixar la docència per dedicar-se a la poesia?\n–«Per dedicar-me a la poesia, no, perquè la poesia no és una feina; però per dedicar-me al treball literari en general, sí, tot i que la relació amb la realitat que dóna el treball en un institut és una cosa molt necessària per no fer volar coloms.»\n–Potser l'atrau de l'obra de l'escriptor argentí Macedonio Fernández, que va deixar la feina per dedicar-se a escriure?\n–«Es va dedicar a la contemplació. Des dels divuit anys escrivia sobre el problema de l'existència; quan se li mor la dona ell té quaranta-set anys i decideix dedicar-se a observar. En tot cas el que m'atrau de Macedonio no és com va viure, sinó allò que acaba pensant, que resumeix el pensament des dels presocràtics fins a Nietzsche, Kant o Schopenhauer.»\n–La seva obra va estar per sobre de la de Borges malgrat ser menys conegut?\n–«La història literària té grans traïcions i encobriments, i aquest n'és un. Borges és un encantador de serps, i la seva condició de persona cega, ja de gran, va fascinar els agents mediàtics; la seva literatura és de gran qualitat però de contingut molt negatiu. Macedonio és un personatge molt diferent: és un pensador que escriu; té una dimensió molt més àmplia, semblant a la de Machado. Humanament estava molt per sobre de Borges.»\n–Macedonio parla del misteri de la vida.\n–«A la gent la metafísica li sembla una cosa molt estranya, però constantment som metafísics. Macedonio és molt radical: planteja que no hi ha cap solució al problema existencial.»\n–Quan i com descobreix vostè que és un lletraferit?\n–«A casa hi havia molts llibres. M'adono als quinze anys que volia escriure, però és als vint-i-cinc quan descobreixo que el que realment vull és entendre tota una sèrie de coses i que l'escriptura és el mitjà.»\n–L'esclavatge de la naturalesa humana només es pot viure amb ironia?\n– «Bàsicament. Macedonio diu que les coses més greus s'han de prendre amb humor, perquè si no, la vida és insuportable, i afegeix que sense humor no hi ha intel·ligència; la gent que es pren seriosament a si mateixa és literalment insuportable.»\n–A l'obra que vostè escriu ironitza de coses com ara anar a comprar...\n–«Potser tinc algun poema que té un to irònic, però sóc força seriós quan escric.»\n–Un poeta és algú que pensa constantment sobre la vida; ha arribat a alguna conclusió?\n–«Si hi hagués arribat seria Déu! He arribat a una conclusió, que és que no hi ha conclusió. Tothom ho sap però ningú ho sistematitza.»\n–La poesia neix, però, d'una insatisfacció constant.\n–«D'un buit, de la falta d'alguna cosa, d'una absència. Se suposa que la poesia moderna viu d'aquesta inquietud de la consciència metafísica: se'ns ha mort el pare i la mare i estem sols al món. Aquesta soledat és el que mou els poetes a buscar un coneixement que no troben mai.»\n–Escriure requereix un cert grau de tortura vital.\n–«Probablement, tot i que també hi ha poesia de la vida, pletòrica. Normalment, la poesia neix d'un dolor, d'una incomprensió o d'una falta; per dir-ho més clar: d'una perplexitat.»\n–Escriu poesia, teatre i assaig: en quina de les tres disciplines es troba més còmode?\n–«M'hi trobo més còmode en la poesia, perquè és la que practico des de fa més anys i crec que sé com fer-la. L'assaig enfarfega perquè és llarg, però pots explicar moltes coses. I el teatre... és una vanitat, tot i que és molt didàctic.»\n–El problema d'inici sempre és el mateix: el paper en blanc...\n–«Se n'ha fet un mite, del paper en blanc. Quan algú s'asseu a escriure està fent un acte de vanitat i supèrbia: intenta explicar coses del món com si ell tingués una clau superior. Quan un es posa a escriure és perquè té una necessitat; de fet, ningú que no tingui una necessitat de comunicar alguna cosa s'hauria de posar a escriure.»\n–Es considera un poeta alternatiu?\n–«Mai de la vida. Un poeta sempre se situa fora del temps.»\n–Qui és Miquel Molins?\n–«Tinc una gran admiració per Fernando Pessoa. És un petit homenatge a la seva figura i també respon a la necessitat de tenir un segon nom. Miquel Molins és qui escriu la meva poesia.»\n–Què va aprendre dels anys que va estar traduint Pessoa?\n–«Que és una bèstia! No és apte per a menors, és la consciència metafísica més torturada i més lúcida que ha donat la modernitat. La primera vegada que el vaig llegir tenia disset anys i em vaig quedar assegut al sofà sense poder reaccionar: deia tot allò que jo pensava però que no havia dit a ningú i que necessitava que algú em digués. Et desmunta de dalt a baix: t'ensenya que no s'aprèn sinó que constantment es desaprèn.»\n–El premi Agustí Bartra 2007 l'ha ajudat a projectar la seva carrera?\n–«No, certs treballs literaris són de molt lenta identificació. No noto res ni crec que hagi de notar res. Tot i que és important haver publicat amb una editorial de primer ordre.»\n–Cap on va Catalunya?\n–«Estaria bé que anés Mediterrani endins, com al segle XIII. Si em preguntes on m'agradaria que anés et diria que a perdonar-se ella mateixa de tots els seus fracassos. Som un país covard, des de la transició hi va haver un senyor, el nom del qual no diré, que va fer estendard d'aquesta covardia i encara ho estem patint. Ara, a poc a poc, estem recuperant el sentit històric. Si fem un exercici de sobirania potser ens estimarem més. Per ser catalans no podem ser del Barça tot el dia.»\n–Una reflexió lúcida per acabar.\n–«Més que una reflexió, una proposta: si ensenyéssim els joves a entendre la seva condició humana tindríem l'esperança que moltes de les ximpleries que fan no les fessin. Hauríem de transformar el coneixement instrumental en humà.»\nEl Punt. Barcelonès Nord 05-01-2010, Pàgina 15\nEl Punt. Barcelona 05-01-2010, Pàgina 15\nEl Punt. Camp de Tarragona 05-01-2010, Pàgina 15\nEl Punt. Comarques Gironines 05-01-2010, Pàgina 15\nEl Punt. Penedès 05-01-2010, Pàgina 15\nEl Punt. Maresme 05-01-2010, Pàgina 15\nEl Punt. Vallès Occidental 05-01-2010, Pàgina 15


La Taula de Turisme i Comerç valora positivament la presència a FITUR\nEl regidor de turisme, Gerard Figueras, proposa que la Taula acabi esdevenint un Consell Assessor\nLes antigues dependències de la delegació de Vilanova i la Geltrú de la Cambra de Comerç a la rambla Principal, van ser l'escenari que divendres va acollir una nova edició de la Taula de Turisme i Comerç que va estar presidida pel regidor de Promoció Econòmica de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, Gerard Figueras. La trobada, que va ser força multitudinària, va comptar amb la presència de representants de l'Estació Nàutica, Viu Comerç, Vilanova Centre, Museu del Ferrocarril, Gremi d'Hoteleria i Restauració, Menja't Vilanova, Cambra de Comerç, a més de regidors i representants del PSC i d'ICV, així com tècnics de les regidories de Cultura, Promoció Econòmica i Comunicació.\nGerard Figueras, a la presentació inicial, va afirmar que enguany se seguirien les línies ja marcades al llarg dels anys anteriors, amb la previsió d'assistir a fires com el Saló Internacional de Turisme de Catalunya (SITC) a més de les ja habituals de Vilafranca del Penedès, Igualada, Manresa i Solsona. La participació a aquestes darreres fires es farà a través de l'estand conjunt que ja fa un parell d'anys es va estrenar a la Fira de Novembre de Vilanova i la Geltrú amb la voluntat de promocionar les ciutats de l'Eix Diagonal. Figueras també va proposar que els membres de la Taula estudiessin la conveniència d'evolucionar cap a un òrgan consultiu tipus Consell Assessor on es pugui avançar cap a iniciatives que sumin les sinèrgies generades des del sector públic i provat.\nTant el regidor com els representants de l'Estació Nàutica van valorar molt positivament la presència de Vilanova i la Geltrú la fira internacional de turisme de FITUR que es va celebrar a Madrid a finals del mes passat. La Fira va servir per posar-se en contacte amb grups hotelers que podrien estar interessants en construir un establiment a Vilanova i la Geltrú; així com amb diversos touroperadors, i amb representant de l'Agència catalana de turisme per tal que Vilanova i la Geltrú obtingui la certificació de Destinació de Turisme Familiar (DTF).\nEntre d'altres temes a la taula de Turisme i Comerç també es va parlar de crear un nou punt de serveis de ciutats a l'Estació de RENFE, concretament al local que ocupava el quiosc. També es va posar la llavor per crear una targeta de fidelització del consum a la ciutat que va llançar ViU Comerç amb la voluntat que s'afegeixin més sectors de la vila com l'hoteleria, la restauració, o la cultura.\nAl llarg de la Taula de Turisme i Comerç també es van tractar temes com la que podria ser la nova plaça del Port. Un nou punt d'informació a la ciutat aprofitant la caseta mòbil, l'arribada de la Volta a Catalunya el pròxim dissabte 29 de març; la nova llei d'horaris comercials o la segona edició de la campanya de la Gamba de Vilanova


L’Islam és una religió monoteista, que creu en un sol Déu, i que adora exclusivament a Al·là. Després del cristianisme, és la segona religió amb més fidels i el major creixement en termes de seguidors.\nEs va iniciar amb la predicació de Mahoma l’any 622 en La Meca (en l’actual Aràbia Saudita). Sota el lideratge de Mahoma i els seus successors, l’Islam es va estendre ràpidament. Existeix discrepància entre els musulmans i no musulmans de si es va estendre per imposició religiosa o militar, o per la conversió dels pobles. La llengua en què es va escriure l’Alcorà és l’àrab i és el que serveix per a resar-li al Déu.\nEls musulmans són els seguidors de l’Islam i creuen en el llibre sagrat: l’Alcorà. Segons els musulmans va ser dictat per Al·là i Mahoma, a través de Yibril, l’àngel Gabriel. S’accepten, principalment, com a profetes a: Adam, Noè, Abraham, Moisès, Salomó i Jesús. També hi ha uns altres llibres sagrats: “Sunna” i “Hadices”. Parlen dels fets, vivències i els ensenyaments de Mahoma.\nÉs una religió basada en l’Alcorà i que té 5 principis:\nResar 5 vegades al dia.\nFer el dejuni del ramadà.\nDonar almoina als pobres o a qui sigui.\nNomés s’ha de creure en Al·là i Mahoma és el seu missatger d’Al·là.\nEl Ramadà és el novè mes del calendari musulmà, conegut internacionalment per ser el mes en què els musulmans, per la seva fe i per les seves creences, dejunen durant les hores de sol.\nGuessa Koita Diawara\nPrevious David Pena


Steve Cadigan: «Els robots no eliminaran les habilitats humanes» | Steve Cadigan\n» Media coverage » Steve Cadigan: «Els robots no eliminaran les habilitats humanes»\nSteve Cadigan és un reconegut referent internacional de Silicon Valley pel que fa a talent digital. Assessora i ajuda companyies de tot el món a gestionar talent, i insisteix que per comptar amb els millors professionals s’ha de construir una cultura corporativa robusta.\n¿On es troba el talent?\nAvui dia, el talent és global per naturalesa. Moltes organitzacions estan\naprenent a liderar equips en els quals les persones treballen de forma remota.\n¿Què pot fer una empresa per retenir el talent?\nLes companyies han de focalitzar la seva energia en construir una increïble cultura corporativa i ser un lloc on els treballadors puguin créixer, aprendre, desenvolupar-se i inspirar-se. Això requereix feina i enfocament.\n¿Per què se’n va el talent?\nEl principal motiu és que no evolucionen com els agradaria o, simplement, estan sent ignorats. Si vols que la gent es quedi, has de treballar constantment per ajudar-los a créixer i a evolucionar, i ajudar-los a aprendre a com generar impacte.\nDe vegades, també vols que hi hagi gent que deixi la teva companyia…\nUna retenció del 100% no és l’objectiu. Quan algú deixa la teva empresa d’altres tenen noves oportunitats. Això pot ser molt positiu i oferir més creixement. S’ha ser realista respecte a les metes de retenir talent.\nUn recent informe de Barcelona Digital Talent revela que a Barcelona hi ha més demanda que oferta en talent digital, ¿què podem fer-hi?\nHem d’aconseguir un impuls més gran per fer créixer el coneixement sobre els negocis digitals, però això requereix temps i paciència. Hem de pensar de manera diferent sobre les habilitats professionals i el creixement, i sobre com construïm una organització.\nEn primer lloc, hauríem de considerar que la majoria de les persones d’una organització només es quedarà dos anys. Necessitem canviar la nostra mentalitat respecte al treball i l’educació. Necessitem un nou model.\n¿Quines són les capacitats més demandades actualment?\nSiguin quines siguin avui, probablement no seran les més sol·licitades d’aquí 5 o 10 anys. John Seely Brown, l’ex CEO de Xerox, diu, amb molt encert, que la vida mitjana d’una habilitat és de 5 anys. Abans, solia ser d’uns 25 anys. Crec que la millor habilitat que un pot desenvolupar és la capacitat d’aprendre i reinventar-se, de col·laborar, de tenir una gran xarxa de contactes que t’ajudin.\n¿Quin pes tenen les habilitats humanes en un món tecnològic?\nLa comunicació, la construcció de relacions, la inspiració, el treball en equip i la motivació, per exemple, mai han sigut tan importants com ara. Els robots, la tecnologia, la intel·ligència artificial i l’automatització estan eliminant les habilitats que els humans han creat, però no les que són humanes per naturalesa.


Poblet. Natura i Art (3a edició) Art contemporani i efímer al Paratge Natural de Poblet - Nova Conca\nPoblet. Natura i Art (3a edició) Art contemporani i efímer al Paratge Natural de Poblet\nLa sortida s'efectuarà a les 16 h i el punt de trobada serà a l'Àrea recreativa de la Font de la Teula (T-700, km 10,5)\nDilluns, 30 de setembre de 2019 a les 22:15h\nEl proper dissabte 5 d'octubre se celebra la 3a edició del Poblet. Natura i Art. Es tracta d'una sortida per un dels itineraris del Paratge Natural d'Interès Nacional de Poblet, on públic i creadors caminen plegats, trobant les intervencions d'art contemporani, que són explicades pels seus autors. La sortida s'efectuarà a les 16 h i el punt de trobada serà a l'Àrea recreativa de la Font de la Teula (T-700, km 10,5).\nLes intervencions artístiques del projecte Natura i Art volen posar de manifest el valor ambiental dels paratges naturals del nostre entorn, i l'acció que la ciutadania té sobre els mateixos. Una crida cap un món més sostenible i una invitació a mirar aquests espais des d’una altra perspectiva, tot en clau d'art contemporani. L’esdeveniment proposa un recorregut apte per a totes les edats, encara que és especialment indicat a partir de 10 anys. En el transcurs del mateix el públic participant anirà trobant intervencions de diverses disciplines artístiques, explicades de la mà dels seus propis creadors. Totes les obres són estrictament respectuoses amb el medi, ja que passen per la supervisió dels tècnics del Paratge Natural. Igualment, són efímeres, ja que és voluntat del projecte que no deixin cap petjada sobre el territori, el que suposa que només es podran veure i viure dita jornada.\nEls artistes visuals que prendran part en aquesta edició són: Eloïsa Valero i Thais Salvat, que composen el projecte L'Artista va a l'Escola (Tarragona); l'escultor Rufino Mesa (Tarragona); Jordi Martorell (Montblanc). També gaudirem de l’acció performàtica de Pau López (Tarragona) i de la intervenció poètica de Meritxell Cucurella-Jorba (Barcelona). Les experiències que ens proposen els artistes per aquest Poblet. Natura i Art són: una acció sobre els noms de les pedres, un joc simbòlic sobre reis i bruixes, la sorpresa de com la natura “natureja”, una aparició poètica i sobrenatural o l’anàlisi i “classificació” de la bellesa pròpia dels elements del bosc.\nCal destacar que el Natura i Art tindrà una part pedagògica amb les escoles de l’entorn proper, com a prova pilot que enguany vol desenvolupar el projecte. Els nois i noies també tindran una experiència d'art contemporani inspirada en les intervencions artístiques, dirigida per l'artista reusenca Cristina Ferré. La part pedagògica vol apropar l'art contemporani als més menuts. I alhora, que aquests siguin conscients del seu valor i potencial missatge envers la natura, passant a formar part activa de la seva protecció.\nNatura i Art és un projecte que neix a Vimbodí i Poblet l'any 2011, celebrant dues edicions. Posteriorment es va traslladar a Horta de Sant Joan, on s'han realitzat 4 edicions al Parc Natural del Ports. El projecte aposta pel territori i per la realització d'art contemporani lluny dels centres culturals situats a les ciutats. Igualment vol fer xarxa amb les entitats, institucions, artistes i ciutadania del territori en el que es porta a terme. L'esdeveniment és organitzat per l'Associació Natura i Art, amb Sergi Quiñonero en la curadoria i comissariat i Nani Blasco en la gestió tècnica.\nLlanternes o llum frontal: Es demanarà al públic que dugui una petita llanterna, per il·luminar-se en la darrera part de l’itinerari i participar també amb ella en una de les accions.\nPer inscriure’s gratuïtament consultar el web del PNIN Poblet o el Facebook de Natura i Art.


Òscar Ordeig: de setembre 2008\nLa cobertura a la comarca\nDurant els últims 6 anys, el Consell Comarcal de l’Alt Urgell ha rebut prop de 3 milions d’euros sense que s’hagi millorat la cobertura de la telefonia fixa, mòbil,internet i televisió.\nEl nostre grup al Consell Comarcal de l’Alt Urgell troba que hi ha una manca de planificació i una mala gestió de les subvencions per a la millora de les infraestructures tecnològiques de la comarca després de la gran quantitat de diners rebuts per part de la Generalitat, l’Estat i la Unió Europea.\nEntre els anys 2002 i 2007 s’han rebut prop de 3 milions d’euros de diferents institucions amb l’objectiu de millorar les deficiències en la cobertura de la telefonia mòbil, telefonia fixa, internet i televisió de la comarca. Aquests diners han vingut del programa Territorios Digitales del Ministeri d’indústria, dels fons europeus FEDER i del Departament de Governació de la Generalitat de Catalunya.\nDesprés d’aquesta inversió milionària, la nostra comarca està a la cua de Catalunya en la cobertura d’internet, segons fons de l’Institut d’estadística de Catalunya, a la quarta posició per la cua.\nCal recordar que les deficiències en les infraestructures tecnològiques no són un problema d’alguns pocs nuclis sinó que afecta de forma generalitzada a molts pobles que no estan a prop de la capital de la comarca amb incidències i problemes constants.\nA més a més, des de Progrés ja hem lamentat que el pressupost per a l’exercici 2008 del Consell no contempla cap partida per a solucionar els problemes de cobertura de telefonia fixa, mòbil, d’internet i de televisió.\nIndubtablement, després de sis anys, les promeses continuen i els resultats no arriben. Els alcaldes i els seus veïns ja no poden esperar més temps per tenir cobertura de telèfon i internet. Personalment, crec que s'haurien de donar explicacions del perquè després de tan de temps i tants diners en subvencions estem igual que abans.\nPublicado por Òscar Ordeig Molist en 22:27 Cap comentari:\nLes ajudes per a promoció de la ciutat\nS’aprova amb nou mesos de retard amb una dotació que ha passat de 24.000 € a l’any 2003 a 16.000 € al 2008\nEl nostre grup ja va posar de manifest durant el plenari la rebaixa de les subvencions per a promoció de la ciutat en els últims cinc anys. Aquestes línies de subvencions, creades per Progrés el 1994, s’han vist reduïdes incomprensiblement des de l’any 2003. Passant d’una dotació de 24.000 € a l’any 2003 als 16.000 € del present any.\nA més, aquestes subvencions s’aproven les bases amb nou mesos de retard provocant un endarreriment en el cobrament dels diners de les persones interessades.\nUna vegada més s’aprova un projecte tard i amb deficiències importants que perjudica a les persones que han realitzat una inversió per a millorar la ciutat i que estan esperant aquests diners. Moltes són les persones que fa mesos que esperen les ajudes i que no les poden rebre per un tràmit administratiu.\nPublicado por Òscar Ordeig Molist en 4:28 Cap comentari:\nUs passo la valoració del nostre grup en relació a l'inici del nou curs escolar:\nEl PSC-Progrés destaca que, per primera vegada, els centres d’educació infantil, primària i secundària tindran mòduls prefabricats\nEl grup del PSC-Progrés a l’Ajuntament de la Seu destaca la mala planificació de l’equip de govern en matèria educativa coincidint amb l’inici del curs escolar ja que totes les línies educatives tindran mòduls prefabricats.\nPel què fa a la construcció de la nova llar d’infants cal recordar que l’Ajuntament va tardar tres anys a presentar-se a les convocatòries de subvencions de la Generalitat, fet que ha provocat que a dia d’avui encara no estigui acabat aquest nou equipament.\nPel què fa al nou centre de primària, el departament d’Educació de la Generalitat va adreçar un escrit a l’Ajuntament de La Seu, el juliol de 2005, sol·licitant la cessió d’uns terrenys d’entre 7.000 i 8.000 m2 de superfície per a la construcció d’un CEIP de dues línies. Aquest retard, en més de tres anys, de la cessió del terreny per a la nova escola de primària comportarà que el departament no pugui construir el nou centre fins d’aquí a uns dos o tres anys. Aquesta situació ha comportat que el nou equipament hagi de començar, provisionalment, en un mòdul prefabricat en un altre indret.\nPel què fa a l’Institut, el departament també va adreçar un altre escrit, el juliol de 2005, sol·licitant la cessió d’un terreny d’uns 8.000 m2 per a la construcció d’un IES de 3 línies d’ESO i 2 de batxillerat. En aquest cas, la situació de massificació també és força crítica ja que l’equip de govern encara no ha cedit el terreny al Departament d’Educació de la Generalitat per tal que pugui iniciar els tràmits per a les obres del nou institut.\nProgrés recorda que porta més de tres anys insistint en la urgència de la construcció de nous centres educatius, a través de diverses propostes de plenari, per tal de poder donar resposta a l’augment demogràfic i de la immigració a la Seu.\nPublicado por Òscar Ordeig Molist en 4:24 Cap comentari:\n10 mesures per afrontar la crisi\nEl nostre grup a l’Ajuntament de la Seu ha presentat un decàleg de mesures per tal de pal·liar els efectes de la crisi econòmica que està vivint el nostre país i que també afecte els ciutadans de la Seu. Aquestes mesures seran debatudes durant el plenari del consistori urgellenc del proper dilluns.\nNo se’ns ha d’escapar que les diferents administracions públiques del país han presentat mesures per tal de reduir els efectes negatius d’aquesta crisi. Des del govern de l’Estat fins als ajuntaments han presentat accions concretes per ajudar a les famílies en una situació adversa i, també, per adaptar els pressupostos a la nova realitat.\nPer aquests motius, l’Ajuntament de la Seu, com a primera institució de la ciutat, ha de donar exemple d’austeritat i de contenció de la despesa i adaptar-se a aquesta nova situació econòmica.\nLes 10 mesures presentades pel nostre grup són les que segueixen:\n1. Congelar l’augment d’impostos, taxes i preus públics municipals durant el 2009.\n2. Congelar les retribucions, compensacions i salaris dels regidors del consistori per a l’exercici 2009.\n3. Flexibilitzar les condicions de pagament dels contribuents. Pels contribuents que tenen domiciliat l’impost de l’IBI facilitar el pagament fraccionat en tres terminis enlloc dels dos actuals.\n4. Reduir un 25% el tipus de l’impost de construccions (del 4% vigent al 3%).\n5. Suspendre dietes i compensacions que no siguin imprescindibles.\n6. Reduir les despeses de publicitat, propaganda i protocol, com a mínim, un 25%.\n7. Replantejar projectes i inversions per tal de reduir la despesa prevista durant els exercicis 2008 i 2009 (Centre Cívic, Plaça del Camp del Codina...).\n8. Augmentar les partides d’ajuts socials i beques.\n9. Donar un nou impuls al sector turístic i al comerç a través d’un nou Pla Estratègic.\n10. Dotar de més i millors recursos la borsa de treball de l’Ajuntament.\nEl nostre grup creu que des de l’Ajuntament es pot ajudar a les famílies més afectades per a aquesta situació de crisi. Al mateix temps, plantegem iniciatives municipals per a reactivar diferents sectors econòmics, com el comerç i el turisme, els quals pretenen compensar la davallada d’altres sectors econòmics, com el de la construcció.\nEsperem rebre el suport de tots els grups del consistori en el debat d’aquesta proposta. Una proposta meditada, rigorosa i realista que ha de servir per a reaccionar i adaptar-nos als grans canvis viscuts durant els últims mesos que ens han situat en un escenari força complex i incert.\nPublicado por Òscar Ordeig Molist en 10:56 Cap comentari:


Entrades | Ambaixada Dalmases - Part 2\nEs firma el tractat de Baden. Des de Londres, Dalmases informa de la resposta negativa de França a les recents gestions angleses\n7 setembre 2014 Entrades\n7 de setembre de 1714\nAl municipi termal de Baden d’Argòvia (Suïssa) es signa el tractat homònim, la confirmació formal del tractat de Rastatt, com acord de pau entre França i el Sacre Imperi.\nTal i com havia passat a Rastatt, l’emperador Carles mantingué formalment l’ús dels títols de rei d’Espanya i príncep de Catalunya,als quals no renunciaria fins la pau de Viena de 1725, sense que això tingués cap efecte en la defensa dels drets i llibertats del Principat.\nDes de Londres Dalmases informa de la negativa francesa a les recents peticions britàniques a favor de Catalunya:\n“…havia lo rey christianíssim [Lluís XIV] manat respòndrer que, no troban-se per algun tractat fet ab la Inglaterra previngut que no pogués assistir a la España contra...\nEl Regne Unit confirma el seu suport a la causa catalana. A Barcelona el Consell dels Tres Comuns comunica a Berwick el rebuig a la seva petició de capitular\n6 setembre 2014 Entrades\n6 de Setembre de 1714\nA Londres, el secretari de la Regència, Addison, comunica per escrit a l’ambaixador Dalmases que d’acord amb la proposta que ell mateix havia fet uns dies abans, s’han enviat ordres per la flota militar britànica a la mediterrània occidental a reunir-se a Maó, pas previ a una eventual missió de suport a Barcelona:\nLes seigneurs justiciers m’ont commande de vous faire seavoir qu’on à envoyé les ordres que vous avez desire aux consols de la nation angloise dans les ports d’Espagne et d’Italie de faire partir les vaisseaux de sa majeste que s’y pourrient trouver pour le rendezvous a Port Mahon.\nJes suis avec veacoup d’estime et respect.\nEl general Villarroel, comandant de les tropes resistents, dimiteix davant la insostenibilitat -des de la perspectiva militar- de la defensa de Barcelona.\n5 setembre 2014 Entrades\n5 de Setembre de 1714\nEl general Villarroel, cap de les forces de Barcelona, que havia exposat en la discussió del dia anterior la insostenibilitat de la defensa de la ciutat des d’un punt de vista estrictament militar (la muralla estava plena de bretxes, la més gran permetria per la seva amplada l’entrada de dos-cents homes en formació) dimiteix del seu càrrec.\nNo obstant aquesta decisió es manté secreta per no fer decaure la moral dels defensors i, un cop iniciat l’assalt general borbònic la matinada de l’onze de setembre, el general reprendrà el comandament tot i la possibilitat d’abandonar la ciutat per mar, decisió nobilíssima que pagarà molt cara.\nSerà ferit a la batalla i, caiguda la ciutat, serà pres –en contra d’allò acordat a les ...\nTropes catalanes recuperen Manresa, a Barcelona es decideix continuar la defensa\n4 setembre 2014 Entrades\n4 Setembre de 1714\nLes forces catalanes del marquès del Poal ataquen Manresa i obliguen a les tropes ocupants borbòniques a atrinxerar-se a la Seu.\nMentrestant a Barcelona es reuneixen les autoritats civils del país, conegudes com els Tres Comuns, per prendre en consideració la proposta de negociació per la capitulació de Barcelona enviada el dia anterior pel duc de Berwick. Després d’intenses negociacions es decideix, per 26 vots contra 4, rebutgen la proposta i proseguir en la defensa.\nEl proper post serà demà 5 de setembre\nDalmases reitera a Barcelona el nou suport anglès a Catalunya\n31 agost 2014 Entrades\n31 d’Agost de 1714\nL’ambaixador català torna a escriure a Barcelona per informar del nou context polític anglès favorable a Catalunya, i reitera la petició de poders i instruccions per seguir de manera efectiva les seves gestions:\n“… no pot ser mayor la bona voluntat que me han manifestat y manifiéstan estos senyors regents y cassi tots los ynglesos. Tot és preguntar-me de Barcelona y de son estat (…) Aguardo ab inpaciència las cartas de vostra excel·lència, aguardo ab impaciencia las del señor marqués de Rialp (…) per saber possitivament lo que dech ejecutar (…) ab lo nou rey de Inglaterra, pues de ells dependexen las ressolucions fortas y importantes per a la llibertat…”\nCarta del 31 d’agost de 1714\nTambé continua informant detalladament ...\nL’ambaixador Dalmases reitera la petició d’intervenció de la flota britànica a Barcelona\n28 agost 2014 Entrades\n28 d’Agost de 1714\nPau Ignasi de Dalmases insisteix de nou al nou govern provisional anglès l’intervenció de la flota britànica per assegurar la suspensió d’armes i del setge naval davant de Barcelona. Ho argumenta com a mesura cautelar d’acord amb el Conveni per l’Evacuació de Catalunya –part dels tractats d’Utrecht- a l’espera de l’arribada del nou rei Jordi, condició prèvia a la presa de decisions més contundents o compromeses.\nIgualment, a part dels seus contactes diaris amb els Lords de la Regència es reuneix, entre d’altres, amb el duc i la duquessa de Malborough, acabats de retornar al Regne Unit donat el nou context polític.\nEl proper post serà el 31 d’agost\nL’intent d’entrar reforços a Barcelona fracassa i les tropes catalanes es retiren a Capellades. Intenses gestions a Londres i a La Haia\n25 agost 2014 Entrades\n25 d’Agost de 1714\nL’aposta per entrar reforços de tropes catalanes pel Baix Llobregat a Barcelona fracassa pel fort dispositiu de setge a la ciutat de les armes de les dues corones. Els soldats de reforç dirigits pel marquès de Poal i per Bricheus es retiren fins a Capellades.\nEls ambaixadors catalans a Londres, Pau Ignasi de Dalmases, i a La Haia, Felip Ferran de Sacirera, continuen les intenses gestions a les dues capitals, en el nou context polític resultant de la mort de la reina Anna.\nEl proper post serà 28 d’agost\nConsell de Guerra a Olesa de Montserrat: es decideix organitzar una partida de mil voluntaris per socórrer Barcelona. A Londres segueix l’activitat frenètica de l’ambaixador català.\n21 agost 2014 Entrades\n21 d’Agost de 1714\nEs conclou a Olesa de Montserrat el Consell de Guerra que s’havia iniciat el dia anterior. El marquès del Poal proposa esquivar les tropes de les dues corones que assetgen Barcelona per tal d’introduir-hi tropes de reforç. S’ordena a la columna d’aproximadament un miler d’efectius, i comandada per Brichfeus i Busquets, que s’aproximi a la ciutat pel Baix Llobregat.\nA Londres, Pau Ignasi de Dalmases visita dos cops el mateix dia als Lords de la Regència, reunits al lloc habitual del Palau de Saint James, que finalment li confirmen que s’ha escrit a Lord Bolingbroke per tal que es reiniciïn les gestions diplomàtiques a favor dels catalans.\nEl proper post serà 25 d’agost\nDalmases visita de nou el Palau de Saint James, seu de la Cort, per entregar una memòria a Lord Argyle, membre de la regència. Segueixen els combats al Bages i al Vallès\n14 agost 2014 Entrades\n14 d’Agost 1714\nL’ambaixador català visita de nou la seu de la Cort britànica i entrega en mà una nova memòria sobre el cas català als lords de la regència. Igualment es torna e reunir amb el baró de Bothmar i amb l’ambaixador imperial, Hoffmann; que li reiteren la seva simpatia pels defensors de Barcelona.\nParal·lelament, les tropes catalanes comandades per en Desvalls, i que compten amb un petit contingent d’hússars hongaresos, continuen perseguint des de Talamanca les tropes de Montemar, fustigant-lo fins els rodals de Sabadell. No obstant això, el marquès de Poal no aconseguirà el seu principal objectiu: trencar el setge de Barcelona per introduir-hi tropes de reforç.\nEl proper post serà 21 d’agost\nL’ambaixador Dalmases es reuneix amb el representant del nou rei a Londres. Paral·lelament, a Talamanca es produeix un important xoc entre les tropes catalanes i les franco-espanyoles\n13 agost 2014 Entrades\n13 d’Agost 1714\nSeguint els contactes del dia anterior amb els lords Argyle, Hallifax i Porthmore, Dalmases es reuneix amb el general Stanhope i amb el resident o ambaixador del duc de Hannover – i nou rei- el baró de Bothmar; també prepara una memòria per presentar als regents.\nMentrestant, a Catalunya es produeix un fort combat a Talamanca, al Bages, entre les tropes catalanes comandades per Antoni Desvalls -marquès del Poal- i les tropes borbòniques a càrrec del comte de Montemar. Les tropes espanyoles, després d’importants baixes, es retiren essent durament fustigades en la seva reraguarda.\nEl proper post serà demà 14 d’agost


ACN Barcelona 21-12-2016 8:49 Lectures 1760\nPrimer pla de la treballadora d'una administració de loteria amb una clienta comprant un dècim . ACN\nMoltes administracions de loteria registren aquesta setmana les cues d’última hora de clients que volen aconseguir dècims de la Rifa de Nadal. La majoria d’administracions consultats per l’ACN asseguren que les vendes han crescut moderadament aquest any, altres creuen que podrien batre un rècord de vendes mentre alguns són més moderats i creuen que igualaran les xifres de l’any passat. Entre les preferències dels clients, hi ha els dècims acabats en 5 i en 7, dels primers que s’han acabat a les administracions, i molts segueixen les supersticions de locals clàssics com el Gato Negro –amb nova ubicació- o la Bruixa d’Or de Sort. El sorteig se celebra aquest dijous a partir d les 09.00 hores.\nEl Gato Negro canvia d’ubicació\nA Barcelona, una de les administracions amb més afluència de compradors, per tradició, és el Gato Negro que enguany ha canviat la ubicació, al mateix carrer Pelai. El seu propietari, Teo Baró, és la quarta generació que s'encarrega del negoci i reconeix que, en traslladar-se al setembre, tenien ''dubtes'' per com respondria la clientela. Al final, el retorn és satisfactori perquè el nou local és més ampli, no hi ha tantes cues, i han pogut incorporar el pagament amb targeta. Per Baró, aquest fet és dels més destacables de la campanya de Nadal perquè ha acabat amb ''el neguit'' que suposava per algunes persones anar a comprar els dècims, sobretot les reserves grans, amb efectiu. A més, Baró també destaca que s'han posat altres serveis en marxa com la venda online de loteria per empreses que també ha tingut molt èxit. En general, Baró considera que es ven més loteria que l'any passat, aproximadament un 5% més.\nEl Gato Negro és també, sens dubte, un local ple de supersticions, i el nou local no ho ha canviat. Ara, els clients, passen el dècim per damunt del vinil que decora l'establiment o s'estiren per arribar al gat forjat que presideix l'administració. Precisament, Baró explica que una de les situacions còmiques que s'han viscut aquests dies la protagonitza una dona que, en veure que un client fregava el dècim al llom d'aquest gat, es va atabalar en veure que ella no hi arribava i va haver de demanar ajuda per fer-ho possible.\nUna altra de les administracions de la capital catalana que més loteria venen aquests dies és la Valdés, a les Rambles. Gairebé durant tot el dia des de fa setmanes tenen una estona de cua per vendre els seus dècims. Ara, pocs dies abans del sorteig, ja no poden servir els números demanats, sinó que els clients s'han de quedar el que tenen disponible. La Patricia Cruz, una de les treballadores, assegura que els que acaben en 5 i 7 ja fa dies que se'ls han acabat, i el 13 també té molt èxit cada any. Les dates de naixement o casament, assenyalades, són les preferències de la clientela de Valdés, que, a més dels fixos de cada any, s'hi sumen els turistes. Cruz explica que enguany n'han venut a molts anglesos que els havien d'explicar que, en cas de ser afortunats, havien de venir a l'estat a cobrar el dècim.\nMés vendes a Tarragona, on mai ha tocat la grossa\nL'esperança és l'últim que es perd i a Tarragona, una de les poques regions de l'Estat on no ha tocat mai la grossa de Nadal, les vendes pel sorteig porten un ritme creixent. Un mínim d'una trentena de persones fent cua, malgrat el mal temps dels últims dies, es manté tota hora a la plaça de la Pastoreta de Reus, on s'hi troba una de les administracions de loteria que més ven de la demarcació. L'administrador de 'La Pastoreta', Òscar Bausà, creu que enguany es podria arribar a facturacions històriques com la del 2012, prèvia a la crisi, i, després d'uns anys de caiguda i recuperació, no descarta que es pugui assolir un nou rècord. Les vendes a través d'Internet en aquesta oficina, si bé encara poc representatives, van a l'alça i guanyen adeptes any rere any.\nSegons Bausà, la Grossa de Cap d'Any no fa ombra a la Loteria de Nadal. "Tots aquests sortejos poden conviure perfectament i un no se sobreposa damunt de l'altre", opina l'administrador. Bausà apunta que, de mitjana, un client es gasta entre 100 i 120 euros -és a dir, entre 5 i 6 bitllets. "Tenim molts números esgotats, sobretot els que hem repartit en empreses i col·legis, i les terminacions més buscades són les de l'any en curs, és a dir, el 16", explica Bausà. Els bitllets acabats en 5 i en 7 també són els més sol·licitats. Francisca Alfonso, acompanyada de la seva néta, surt de l'administració amb cinc dècims a les mans. Aquesta veïna de l'Hospitalet de l'Infant es desplaça expressament a la cèntrica oficina reusenca, de la qual n'és clienta fidel des de fa molts anys.\nUna altra de les administracions de loteria tarragonines més enfeinades aquests dies és la número 1 de Roda de Berà (Tarragonès), que l'any passat va repartir quinze sèries del segon premi de la grossa de Nadal, el 12.775, deixant una pluja de diners de 18,75 milions d'euros. La seva administradora, Ana Caballero, explica que el 2015 va ser l'any que menys loteria va vendre, però que, tot i així, li va somriure la sort. Enguany al poble el sorteig es viu "amb molta alegria i vitalitat" i Caballero calcula un increment de vendes d'entre un 35 i un 40%. Tot i que li han demanat, enguany no té consignat el 12.775, però els compradors han esgotat ràpidament el bitllets acabats en 5, 7 i 9. Tal com passa en moltes altres administracions, també són molt demandats els que coincideixen amb l'any 2016.\nFins a dues hores de cua a Sort els caps de setmana\nAquells que han esperat al darrer moment per comprar loteria de la grossa de Nadal a La Bruixa d'Or de Sort, han pogut fer-ho tranquil·lament sense haver de fer les llargues cues que els darrers caps de setmana s'han originat a la porta de l'administració. Fins a dues hores han hagut d'esperar alguns clients per poder adquirir un dècim i fregar-lo pel nas de la bruixa, com mana la tradició.\nLa gent que es desplaça fins a Sort per comprar loteria representa un 13% del total de clients de l'administració. La resta, un 87%, opta per comprar els dècims per Internet. Pel que fa a les vendes, la Bruixa d'Or, ha notat un lleu repunt respecte a l'any passat i han incrementat un 4%, xifra que suposa haver venut més de 3 milions de dècims.\nCues llargues a Manises\nA València ciutat hi ha cues des de fa dies a les administracions més tradicionals, com la número 11, a la plaça de l’Ajuntament, amb el nom de ‘Loteria Bello’ o la número 14, al carrer de la Sombrereria, coneguda com ‘Santa Caterina’. Però on les cues han estat més llargues és a l’administració número 3 de Manises (Horta Oest), la cinquena amb més vendes de tot l’Estat.\nAquesta administració ha repartit més de 280 milions d’euros en premis, repartint la grossa de Nadal els anys 2012 i 2013, a més de d’un segon premi l’any 2011, dos quarts i sis cinquens.\nEl responsable de l’administració, Rafael Sanchis, ha explicat en declaracions a l’ACN que enguany han augmentant un 10% les vendes en finestreta. Sanchis ha indicat que per aquest sorteig el número més demanat és el 16, vinculades a dates.\nLa grossa de Nadal ha arribat al País Valencià en 37 ocasions, la darrera l’any 2014 a L’Eliana (Camp de Túria). La ciutat de València, en 12 ocasions, Alacant, amb 8, i Manises, amb 4, són els municipis amb més sort, segons les dades de Loteries i Apostes de l’Estat. El País Valencià és el quart territori en consignació de loteria, per darrere de Madrid, Catalunya i Andalusia.\nVic confia en les vendes d'última hora\nA l'administració de loteria número 3 de Vic, coneguda com el Cau del Drac, l'afluència de gent és constant en els darrers dies abans del sorteig de la grossa de Nadal. Tot que i l'arrencada de vendes va ser fluixa, el responsable de l'administració, Miquel Colina, ha explicat a l'ACN que "en les últimes setmanes la cosa s'ha posat molt forta i crec que més o menys tindrem les mateixes vendes que l'any passat". Segons Colina, fa prop de dos anys que la venda de loteria "va començar a repuntar" i el 2015 ja va ser un "molt bon any".\nEl Cau del Drac va repartir l'any 2005 el primer premi de la Grossa de Nadal amb un total de 510 MEUR. Al llarg dels anys, però, aquesta administració i d'altres de la capital d'Osona han repartit altres premis menors de la Grossa de Nadal o el sorteig de Reis. Això ha provocat, segons Colina, que Vic "hagi agafat molta volada com a ciutat on han tocat molts premis i això ens dóna una marca molt important perquè fa que vingui més gent i tinguis més probabilitats que et toqui". Un exemple és en Ricard Baloy, veí de Barcelona, que cada any acostuma a comprar algun número a Vic. "Aquí ha tocat la grossa i, tot i que diuen que un cop ha tocat no tornarà a tocar, jo provo sort", ha expressat Baloy.\nBon ritme de vendes a la ‘Merche’ de Girona\nA l'administració número 2 de Girona, la loteria 'Merche' del carrer Ultònia, les vendes van a bon ritme i ja s'han superat les de l'any passat. "Van començar lentament però s'estan animant en els darrers dies", ha admès el seu propietari, Carlos Voz. El 90% dels dècims els venen per finestreta i la resta, per Internet. Entre les preferències dels clients, aquest any el que més s'ha demanat és que acabi en 3 i també amb 7 o 5, els números "clàssics" que any rere any s'esgoten abans.\nAquesta administració ha repartit alguns premis destacats en els últims anys. El juny passat, va vendre onze cupons d'un primer premi de la Loteria Nacional, en total 330.000 euros. Es tractava del mateix número que els anys noranta també havia estat premiat amb un cinquè premi del sorteig de Nadal. I ara que falten poques hores per una nova rifa, esperen que la sort els segueixi acompanyant. "La il·lusió de la gent no falta mai perquè tothom vol ser milionari", afegeix Voz.\nLa Nelbi Santos és una clienta que ha vingut a buscar un dècim acabat amb 13. Segons explica, "li agrada perquè costa de trobar" i, tot i que mai li ha tocat cap premi destacat, afronta la rifa amb ànims renovats. "Si no jugues, la sort no ve a buscar-te", afirma amb un somriure. Aquest any ha comprat tres dècims, el que acostuma a fer cada any. Qui també confia esgarrapar alguna cosa és la Maria Pilar, una altra clienta que s'ha aturat a comprar un dècim. No té preferències i ho deixa a mans de l'atzar. "Sempre penso, aviam si sortim a la tele amb el cava i som dels que brinden aquest any".


Fiscal de Nova York demanda Weinstein, el seu germà i la seva empresa\nDESPRÉS DE 4 MESOS D'INDAGACIONS\nEl fiscal de Nova York demanda Harvey Weinstein, el seu germà i la seva empresa\nLa denúncia inclou noves acusacions per "maltractament despietat" als seus empleats i testimonis de les seves víctimes sexuals\nNova York - Dilluns, 12/02/2018 | Actualitzada 13/02/2018 - 17:32\nEl fiscal general de l'estat de Nova York, Eric Schneiderman, ha interposat una demanda federal de drets civils contra el productor de Hollywood Harvey Weinstein, el seu germà Robert i l'empresa que tots dos dirigien, The Weinstein Company, després d'una investigació per conducta sexual inapropiada.\nFruit de quatre mesos d'indagacions, la denúncia inclou noves acusacions contra Weinstein, màxim responsable del seu estudi de producció, respecte al "maltractament despietat i explotador" que exercia sobre els seus empleats, així com testimonis d'aquests com a víctimes d'assetjament sexual, intimidació i altres conductes.\nEl que en un altre temps va ser un poderós productor va ser acusat d'assetjament i assalt sexual per primera vegada en dos reportatges a principis del mes d'octubre passat, després dels quals desenes de dones s'hi van sumar amb nous testimonis contra ell. Poc després, Schneiderman va començar a investigar The Weinstein Company.\nLa investigació, afirma la fiscalia en un comunicat, "revela nous i atroços exemples de conducta sexual inapropiada de Harvey Weinstein", alguns dels quals detalla específicament, com la contractació d'un grup d'empleades que tenien com a "feina bàsica" acompanyar-lo a esdeveniments i "facilitar-li" les "conquistes sexuals".\nUlls grossos dels executius\nA pesar les queixes rebudes pel departament de recursos humans de la firma i el "coneixement generalitzat" de la cúpula sobre la "persistent" conducta de Weinstein, els executius i el consell d'administració no van adoptar "mesures significatives" per protegir els seus empleats o frenar-lo, al·leguen els fiscals.\n"The Weinstein Company (TWC) es va saltar repetidament les lleis de Nova York al no protegir els seus empleats d'un assetjament sexual, una intimidació i una discriminació estesos", ha afirmat Schneiderman, que ha advocat per la indemnització a les víctimes.\nEncara que les indagacions continuen, el fiscal va presentar la demanda davant la "imminent venda" de TWC, que creu que deixarà les víctimes sense una reparació adequada, incloent-hi un fons de compensació, i en uns termes que "permetrien" obtenir beneficis als implicats, com nous càrrecs executius en una nova entitat.\n"Qualsevol venda de TWC ha d'assegurar que les víctimes seran compensades, els empleats podran avançar estant protegits i ni els autors ni els còmplices s'enriquiran injustament", va sentenciar.\nSegons detalls compartits per l'oficina del fiscal, Weinstein va dir repetidament a alguns empleats "et mataré", "mataré la teva família" o "no saps de què soc capaç", a més de pregonar la seva connexió amb polítics o afirmar que els seus contactes als serveis secrets podien "encarregar-se dels problemes".\nAl grup d'empleades que li facilitaven conquistes se n'hi sumava un altre, predominantment femení, d'assistents, a les quals s'imposava contribuir a l'activitat sexual del productor contactant les anomenades "amigues de Harvey" o potencials parelles sexuals, i fins i tot un tercer grup, compost d'executives, afegeix.\nA aquestes executives, el productor els requeria "reunir-se" amb les seves conquistes potencials i fer-los un seguiment amb la "promesa d'oportunitats de feina" per a aquelles que "complissin", cosa que els "degradava" i "humiliava", explica la fiscalia.\nAssistents del sexe\nEntre altres exemples denunciats del que passava a l'empresa, Weinstein feia ofertes o demandas de favors sexuals a canvi d'avanços professionals a TWC, o per evitar conseqüències adverses. A més, les assistents eren "exposades" a la vida sexual de Weinstein i facilitar-li era una condició de feina.\nPel que fa al seu germà Robert Weinstein, que era el màxim responsable adjunt de la firma, la fiscalia apunta que "va consentir" que Harvey creés un entorn de feina hostil i es conduís inapropiadament en l'àmbit sexual amb les seves empleades, cosa que coneixia o de la prevenció de la qual era responsable.\n"La cultura de l'assetjament i la intimidació va quedar tapada pel secretisme degut a les pràctiques de Weinstein i la seva firma d'assegurar-se els silencis a través d'acords de confidencialitat", destaca el document.\nTemes: Harvey Weinstein Assetjament laboral Abusos sexuals