Els cinemes, un altre ecosistema amenaçat per la Covid-19 | favb.cat\nInici » Els cinemes, un altre ecosistema amenaçat per la Covid-19\nPublicat el divendres 05 de març del 2021 | 10:39\nEl cinema Texas, que va reobrir amb èxit de la mà de Ventura Pons, finalment ha abaixat la persiana\nLa crisi sanitària i econòmica derivada de la Covid-19 pot haver exercit d’accelerador del tancament de sales de cinema, però ja havia tingut lloc una inquietant dinàmica prèvia. En alguns casos, es poden assenyalar problemes econòmics i canvis de política empresarial. La fallida de Lauren Films, que va gestionar quatre multicines, va suposar una pèrdua de pantalles a la ciutat. Els antics Lauren Cinemes van aconseguir persistir rebatejats com a Cinemes Girona, i els Lauren Gràcia van ser reoberts poc temps després sota el nom de Cinemes Texas, però els Lauren Horta i Lauren Universitat van desaparèixer.\nUn dels grans grups de l’exhibició cinematogràfica de Barcelona, el Grup Balañá, està al darrera d’un elevat percentatge dels tancaments que han tingut lloc en els darrers anys: Rex, Cinema Urgell, Club Coliseum… Balañá va tancar l’Aribau Club, que al llarg de les dècades va rebre moltes denominacions (Cine Durruti o Cine Dorado, Club Doré…), l’any 2018.\nJust abans del confinament de març de 2020 també va clausurar el Palau Balañá. Per aquest motiu, Sants i Hostafrancs s’han quedat sense pantalles cinematogràfiques que exhibeixin pel·lícules comercials. L’oferta fílmica a la zona ha quedat en mans de la sala cooperativa Zumzeig, que ofereix una exquisida programació de cinema d’autor.\nPols històrics debilitats\nJa en plena pandèmia van caure dos independents. Els Cinemes Méliès, gestionats pel documentalista Carles Balagué (La casita blanca), van tancar les seves portes a l’Eixample Esquerra, a pocs carrers de distància de l’esmentat Aribau Club. Els veïns poden consolar-se amb la idea que els Aribau Multicines i els Cinemes Renoir Floridablanca continuen en actiu, però un dels pols històrics de l’exhibició fílmica a la ciutat, ubicat als carrers pròxims a la Universitat de Barcelona i la seva plaça, continua debilitant-se: ha perdut tres cinemes que sumaven un total de nou sales en els darrers sis anys, si hi sumem el tancament del Lauren Universitat l’any 2015.\nA això s’afegeix la desaparició prèvia de diversos espais ubicats en algunes zones properes que ara estan completament dominades pel comerç de grans marques, com el passeig de Gràcia (Publi i Savoy) o el portal de l’Àngel (Cinema París).\nTambé durant la pandèmia va tenir lloc el cessament de l’activitat dels Cinemes Texas, un multisales de barri ressuscitat pel realitzador Ventura Pons amb una oferta de reestrenes a preus assequibles que va convèncer un públic de totes les edats, especialment el jovent i les persones jubilades. L’aparent història d’èxit hauria acabat malament, en part, per la política d’expansió que va emprendre el director barceloní. I les restriccions derivades de la pandèmia van donar l’estocada final al projecte, a l’espera que l’espai pugui ser aprofitat per uns nous gestors.\nEn aquesta conjuntura de tancaments, no sorprèn que els responsables del Cinema Maldà dimensionin la naturalesa d’espai de barri d’aquesta sala emplaçada al gentrificadíssim barri gòtic. Al cap i a la fi, el teixit de cinemes de la ciutat s’ha anat contraient amb el pas dels anys i els multisales ubicats en grans centres comercials (Arenas, Diagonal Mar, Glòries, Heron City, la Maquinista, Icària) comencen a ser un eix principal de l’oferta. La ciutat acollia 42 cinemes l’any 2001. Actualment, n’acull 23.\nSi el sotrac patit pel turisme podria haver comportat la recuperació de part d’aquest teixit perdut, les característiques de la pandèmia (la priorització dels espais oberts i ventilats com a llocs de trobada, etcètera) fan que el sector de l’exhibició cinematogràfica passi per uns moments molt complicats. I la preservació de les sales de cinema no solament tracta de romanticisme o hàbits adquirits, sinó també de diversitat d’oferta per al públic, de diversitat de canals d’exhibició per als creadors. I de la possibilitat de gaudir de la cultura i l’entreteniment en comunitat. En aquest aspecte, els festivals especialitzats apropen els ciutadans a pel·lícules excepcionals que, en molts casos, no arribaran al circuit comercial. Aquests certament són fràgils, perquè molts d’ells encara no s’havien recuperat d’un llarg cicle de retallades de despesa pública, i necessiten els cinemes per existir.\nSolució d’emergència per als festivals\nDurant l’any 2020, molts festivals han hagut de reconduir-se cap a una finestra online que serveix de salvavides. Aquesta solució d’emergència, però, no solament compromet el valor d’aquests esdeveniments com a lloc d’intercanvi cultural comunitari. La viabilitat econòmica d’uns festivals molt dependents d’internet genera dubtes. La plataforma Filmin ha acollit desenes d’esdeveniments aquest any a través d’un model de tarifa plana de preu moderat. Òbviament, la capacitat de generar ingressos sota aquesta lògica low cost tan habitual a la xarxa no pot comparar-se amb la venda d’entrades per a projeccions presencials. I aquest és un altre desafiament de futur per a un sector cultural crònicament precaritzat.\nEl futur és l'streaming?\nEl context sanitari empeny a posar en pausa moltes activitats presencials i a substituir-les per difusions en línia d’audiovisuals. Però aquest procés de virtualització no és neutre ni innocu. Efectivament, l’streaming és còmode i també facilita l’accés a produccions minoritàries a través de plataformes com Filmin. Però colossos del capitalisme sense fronteres (i de la fiscalitat laxa) com Amazon també tenen la seva pròpia secció de vídeo online, Amazon Prime Video. I gegants de l’entreteniment com Disney o Time Warner mantenen les seves pròpies plataformes de vídeo en streaming.\nLa conjuntura actual de recaptacions baixes a través de les sales incrementa la temptació d’abandonar els cinemes a la seva sort i seduir possibles nous subscriptors de Disney + o HBO Max a través d’estrenes exclusives.\nL’anunci que desenes de superproduccions de Warner s’estrenarien als Estats Units a través de l’esmentada HBO Max va generar inquietud en un sector de l’exhibició que trontolla. En un panorama de poca assistència de públic, de restriccions governamentals i de comprensible recel ciutadà vers les activitats en espais tancats, la cartellera llangueix amb un flux d’estrenes reduït.\nAlgunes de les produccions potencialment més populars arriben des del primer dia a la xarxa, trencant amb el model històric de finestres temporals que protegeixen el negoci als cinemes. La pregunta és quants cinemes cauran durant aquesta conjuntura adversa que s’allarga en el temps, amb la corresponent pèrdua de llocs de treball i d’espais d’entreteniment i consum que també són punts de socialització i trobada.


22 Febrer, 2014 Per Guillem Recolons\nSembla que ens estem acostumant a la troballa.. Llegir la premsa cada matí ho ratifica: no hi ha diàleg, no hi ha pau. Aquests últims dies hem viscut situacions especialment greus de falta de diàleg: Conflicte Ucraïna potser és el cas més clar, però malauradament hi ha hagut més, com el conflicte de Coke Espanya amb la seva Ero de la qual vaig tenir l'oportunitat de Per escriure fa uns dies, el que es coneix com a “Repte sobiranista català”, els problemes dels inversors preferents a Bankia, El retrobament d'Iberdrola que ja no ha decidit invertir a Espanya…\nEs pot pensar que tot això és desesperat, Però ell ho té. Quan dues persones són condemnats a entendre's deixar de practicar monòlegs i pagar pel diàleg. El diàleg significa, Especialment, escoltar l'altre, però no només això: es tracta de Empatitzar, posar-se en les sabates de l'altre per comprendre millor la complexitat del problema i així obrir-se a possibles solucions. Llavors hi hauria la Tolerància, que respectaria la posició contrària tot i no compartir-la.\nEstic satisfet amb la capacitat de trobar solucions del ministre de Foment espanyol, Ana Pastor, i el seu homòleg català, el conseller Santi Vila. En un entorn de màxima hostilitat en les relacions Espanya/Catalunya, Pastor i Vila han pogut empatitzar i atrevir-se amb el diàleg; com no podria ser d'una altra manera, això dóna els seus fruits.\nAl fil del diàleg i l'empatia, He llegit a El País que un grup d'emprenedors barcelonins va anomenar BeAnotherLab (A prop de BeAnotherLab) ha creat un instrument per a experiments de neurociència anomenat “La màquina de ser una altra“, que crea i mesura l'empatia social. La invenció, en versió beta, Podria ser, juntament amb la voluntat de resoldre les coses, remei per resoldre els grans problemes causats per la el monologuisme imperant en la nostra societat. Espero que aquest equip trobi el finançament per acabar de desenvolupar el seu projecte. Podem imaginar Rajoy com Mas i Mas a la? Sense condicions prèvies, ni pressions de cap tipus?. Pastor i Vila ho han fet, potser no és tan difícil.\nDel dolor al Valor, per Vladimir Estrada, Ylse Roa, Paul Adam, Nancy Vazquez, Fran Segarra, Paulo Moreti, Colia HIL, Eva Collado, Mireya Trias i Fabrizzio Ponce\nCategories Recomanacions Etiquetes Ana Pastor, Beanotherlab (A prop de Beanotherlab), Coke, condemnats a entendre's, Diàleg, Dos monòlegs no creen diàleg, El país, Empatia, el monologuisme, Santi Vila, Ucraïna Navegació de post\n3 Reflexions sobre "Dos monòlegs no creen diàleg”\n28 Febrer, 2014 A 12:48\nNo sé com aquest experiment que proposes per experimentar aquesta invenció amb Mas i Rajoy treballaria, t'imagines que es reflectirien l'un en l'altre.? No estic segur de si això seria bo o dolent ^^\n1 Març, 2014 A 08:04\nJe (A prop de, Je (A prop de, Tampoc no sóc segur si seria bo o dolent. El que sé amb certesa és que si no intentes no ho saps.\nGràcies per escriure, Gabriel\n23 abril, 2014 A 09:27\nCom vostè diu, la marca centrada professionalment pot no requerir massa cicatrius. Ara bé, Estic llegint molt sobre marca personal i Andrés Pérez Ortega parla del branding com una cosa global, no només es va centrar en l'àmbit professional. La qüestió de l'autoconsement és una de les cames que veig que es pot llimar en una marca personal (Sempre parlo com nou a aquest assumpte). Si realment és un replantejament del que la gent vol (basats en objectius), que puc decidir en lloc d'ells decidir per vostè.. Estic d'acord que l'auto-saber-fer és molt important. però no sé si només és qüestió de mesos.. Una salutació, Javier


definició de YAC: Comitè d'acció juvenil - Youth Action Committee\nInici › 3 cartes › YAC › Comitè d'acció juvenil\nYAC: Comitè d'acció juvenil\nQuè significa YAC? YAC representa Comitè d'acció juvenil. Si esteu visitant la nostra versió no anglesa i voleu veure la versió anglesa de Comitè d'acció juvenil, desplaceu-vos cap avall fins a la part inferior i veureu el significat de Comitè d'acció juvenil en llengua anglesa. Tingueu en compte que l'abreviatura de YAC s'utilitza àmpliament en indústries com la bancària, la informàtica, l'educativa, les finances, el govern i la salut. A més de YAC, els Comitè d'acció juvenil poden ser curts per a altres acrònims.\nYAC = Comitè d'acció juvenil\nCercant la definició general de YAC? YAC significa Comitè d'acció juvenil. Estem orgullosos d'enumerar els acrònim de YAC en la major base de dades d'abreviatures i acrònims. La imatge següent mostra una de les definicions de YAC en anglès: Comitè d'acció juvenil. Pot descarregar l'arxiu d'imatge per imprimir o enviar-lo als seus amics mitjançant e-mail, Facebook, Refilar, o TikTok.\nSignificats de YAC en anglès\nCom es va esmentar anteriorment, YAC és usat com un acrònim en missatges de text que representen Comitè d'acció juvenil. Aquesta pàgina és tot sobre l'acrònim de YAC i els seus significats com Comitè d'acció juvenil. Tingueu en compte que Comitè d'acció juvenil no és l'únic significat de YAC. Hi pot haver més d'una definició de YAC, de manera que comproveu-la al diccionari per a tots els significats de YAC un per un.\nDefinició en anglès: Youth Action Committee\nAltres significats de YAC\nA més de Comitè d'acció juvenil, YAC té altres significats. Es llisten a l'esquerra a continuació. Si us plau mogui's avall i faci clic per veure-hi cada un. Per a tots els significats de YAC, feu clic a "més ". Si esteu visitant la nostra versió en anglès i voleu veure les definicions de Comitè d'acció juvenil en altres idiomes, feu clic al menú d'idioma a la part inferior dreta. Veureu significats de Comitè d'acció juvenil en moltes altres llengües com l'àrab, el danès, l'holandès, l'hindi, el Japó, el coreà, el grec, l'italià, el vietnamita, etc.\nConcert de joves artistes\nConsell jove adults\nCentre d'Arts Yukon\nClub de joves astronautes\nConferència jove adults\nComitè adults joves\nCentre d'activitats juvenils\nComitè d'acció juvenil\nConcurs jove artista\nClub de joves arqueòlegs\nIardes després de contacte\nComitè Assessor de joventut\nIardes després de captura\nConsell Assessor de la joventut


Activitat sobre El temps de l'oblit de l'autor Jordi Sierra, pels Homilíes enganyoses - Viquilletra\nActivitat sobre El temps de l'oblit de l'autor Jordi Sierra, pels Homilíes enganyoses\nActivitat de tipus vida oculta de sobre Carlos a l'obra El temps de l'oblit de l'autor Jordi Sierra, realitzada per Homilíes enganyoses del centre Col·legi Sant Lluís de Pla i Amell Bosch durant el curs 2011-12.\nEn aquesta primera activitat farem la vida secreta d’en Carles. Escriurem perquè realment va anar al poble.\nEn Carles és de la mateixa edat que en Tetxu, era alt, bastant fornit i musculós. Els cabells eren llargs, li arribaven a les espatlles. Tenia el ulls foscos, celles rectes, llavis carnosos, mandíbula rodona.\nEn Carles és tímid, tallat, però és molt bon tio. El pare del Carles era molt especial per a ell. Sempre havia estat al seu costat, explicant-li coses, contes, històries. Li ensenyava a llegir, a comptar. Carles va anar a parar en aquell poble ja que havia de buscar al seu avi. Però realment no havia anat al poble a buscar al seu avi, sinó que fa anys enrere havia trobat una carta que el seu pare li escrivia a una noia, dient-li com estava ell, com estava creixen. Carles per totes les cartes que havia estat llegint va descobrir que tenia un familiar en aquell poble, segurament seria la seva mare, ja que en les cartes s’hi podia deduir. Aquella noia era jove, esvelta i ulls clars, uns cabells llargs i llisos. El pare d’en Carles li enviava fotos seves i ella li tornava fotos d’ella. Li deia que estava molt bé, contenta però que tenia ganes de conèixer el seu fill Carles.\nQuan va veure aquella ultima carta, no va dubtar en fer les maletes i anar a buscar a la seva veritable mare. Tenia moltes preguntes a fer-li ja que tot això li venia de sorpresa, així que no s’ho va pensar dos cops i va marxar a l’aventura. Va posar l’excusa que havia de anar a trobar-se amb el seu avi perquè com que el poble era petit i tothom sabia de tothom, no volia que si la seva mare s’entercava de que estava allà, fugis com ho havia fet fa molt anys enrere, volia trobar-se amb ella i coneix-se-la\nTítol: Activitat sobre El temps de l'oblit de l'autor Jordi Sierra, pels Homilíes enganyoses\nActivitat 3 sobre El temps de l'oblit de l'autor Jordi Sierra, pels Punticomatancoparentesi (feta el curs 2011-12)\nObtingut de «https://www.viquilletra.cat/index.php?title=Activitat_sobre_El_temps_de_l%27oblit_de_l%27autor_Jordi_Sierra,_pels_Homilíes_enganyoses&oldid=10616»


(Pola de Lena, Lena)\n43º 7,636'N ; 5º 48,853'O\nEstà situada en la part alta d'un petit turó, al qual s'accedeix pel costerut i empedrat Camí Reial. No es coneix exactament la data de la seva construcció, ja que fins al segle XVII no trobem documents escrits que en facin referència. Degut a la seva estructura i elements arquitectònics i escultòrics realitzats, es creu que va ser edificada per Ramiro I al segle IX. Altres fons indiquen que podria existir un temple visigot anterior i que Ramiro I va reformar. Per les restes d'elements visigòtics que es poden trobar al seu interior, sembla que aquesta versió és la més probable.\nA diferència de la resta d'edificis pre-romànics asturians, està construïda amb una única nau dividia en cinc trams i amb planta cruciforme. A banda i banda de la nau s'obren dues estances dedicades a sagristia.\nLa nau està precedida per un vestíbul cobert amb volta de canó. En les parets laterals hi podem veure uns petits compartiments destinats al refugi dels peregrins durant la nit.\nDe l'exterior destaca el seu joc de volums entre la nau i les altres dependències. També són interessants la finestra que podem trobar en la capella de la capçalera i en les sagristies. La de la capçalera té forma rectangular i està dividida en tres trams per unes senzilles columnes amb els capitells esculpits. En una de les sagristies trobem una finestra encara més interessant. També es troba dividida per columnes, que en aquest cas sustenten unes arcuacions de mig punt.\nPerò sens dubte el tresor més preuat de Santa Cristina de Lena és la seva capçalera. Es troba elevada un metre respecte al terra de la nau. Té forma rectangular i només una capella o absis amb volta de canó reforçada per un arc toral. En els murs laterals de la capella es troben uns grans arcs cecs de mig punt. A banda i banda d'aquest absis podem trobar dos arcs de mig punt excavats al mur, simulant dos petites capelles laterals. Per sobre de les tres obertures que trobem en aquest mur, hi ha una arqueria cega de tres arcs cecs de mig punt sustentats, a la part central, per dos parells de columnes esculpides en forma de corda. Els capitells també són dignes de menció, on podem veure algunes bèsties.\nSepara el presbiteri de la nau un bonic iconostasis. És el més antic que es conserva a tota Espanya. Està format per tres arcs recolzats en columnes amb el fust llis i els capitells corintis. Per sobre d'aquests arcs en trobem tres més i entre ells cinc gelosies, alguns d'elles reconstruïdes. Sota els arcs laterals trobem dues escales que permeten salvar el desnivell entre la nau i el presbiteri.\nL'arc central té un fragment de marbre d'època visigoda. Es tracta de peces reaprofitades i on hi ha esculpits gotims de raïm, creus circumscrites i rosasses. En els extrems superiors hi ha unes inscripcions on es pot llegir que l'abat Flaino l'ofereix en honor als Apòstols de Déu Pere i Pau.\nA banda de la decoració dels capitells de la capçalera, al temple podem trobar altres elements ornamentals. La nau es troba dividida en cinc trams. Aquests cinc trams es corresponen amb uns arcs cecs que hi ha en els murs sud i nord, que es recolzen en columnes amb el fust llis i els capitells en forma de piràmide invertida i truncada. Aquests capitells estan decorats amb motllures en forma de corda que creen diferents triangles dins dels quals trobem tant figures humanes com bèsties. Tenen la mateixa estructura que els que trobem en el mur on s'obre l'absis. La coberta de la nau és de volta de canó, reforçada en arcs torals que descansen en impostes. Aquesta coberta és de 1893, en que es va substituir la coberta de fusta que hi havia. D'acord amb la interpretació de diferents elements arquitectònics es va prendre aquesta decisió, ja que tot apuntava que originàriament aquest era el tipus de coberta que hi havia. Per sota de les impostes podem trobar faixes i medallons esculpits, similars als que es poden veure en Santa Maria del Naranco.\nJust desprès del vestíbul podem trobar una tribuna elevada i sustentada per un gran arc de mig punt. S'accedeix a ella per una escala de pedra que trobem en el mur esquerre del temple.


Les escales de la catedral, pagades pel "mecenes tortosí" José Celma Prieto - marfanta.com\nLes escales de la catedral, pagades pel "mecenes tortosí" José Celma Prieto\nPublicat per Gustau Moreno Pérez el dia 6 de setembre de 2010 | 6.9.10\nEl bisbe de Tortosa, Xavier Salinas, ha revelat aquest diumenge que el mecenes tortosí José Celma Prieto ha pagat part de la reconstrucció de les escales de la Catedral. José Celma Prieto, en una imatge del portal de la UNED.\nEl nom de l'empresari, president de l'asseguradora Metròpolis, va ser un dels primers que va sonar com a possible patrocinador de les escales, quan l'alcalde i Salinas van anunciar que es pagarien gràcies a una aportació anònima. Però més endavant el nom que va prendre més força va ser el de Jaume Grego Mayor, qui va ser primer majordom de la Reial Arxiconfraria de la Cinta. El tema, però, s'ha portat amb la màxima discreció, tant des de l'Ajuntament com des del Bisbat, per respecte a la voluntat del donant. Salinas ha fet pública la identitat del patrocinador en acabar la missa de la Cinta, amb la catedral plena de gent. En finalitzar la missa a l'altar major de la catedral, el bisbe s'ha dirigit als fidels per agrair públicament al tortosí afincat a Madrid per haver contribuit al finançament de la nova escalinata, que dissabte a la tarda va ser beneïda. En el mateix parlament, Salinas també ha expressat el seu agraïment a l'Ajuntament de Tortosa i a l'alcalde, Ferran Bel. De fet, a la sortida de la catedral, Bel ha recordat que José Celma ha estat una de les persones que més coses ha aportat, des del món privat, a Tortosa en els últims quaranta anys. Potser una de les més importants siga el museu d'escultures de Santiago de Santiago als Jardins del Príncep, que Felip de Borbó va inaugurar el 23 de setembre del 1991. A banda, Celma és president del Consell Social de la UNED, i va ser ell qui fa més de 30 anys va crear a Tortosa un centre propi de la universitat a distància. Segons el bisbe, l'aportació privada de Metrópolis també obre la porta a què altres persones i empreses puguen implicar-se en el manteniment de la catedral. Salinas també ha dit que espera que l'empresari puga venir a Tortosa a comprovar personalment el resultat de la seua aportació per a la reconstrucció de les escales. Foto: Ajuntament de Tortosa.\nAquest cop, si ve lo Celma, que porte a la Letícia. Amb pastissets i baldanes encara l'engreixarem una mica la Princesa.Lo poblema principal de l'obra és el projecte. Es veu que està fet per un arquitecte de xalets de "low cost" i lliga poc amb la resta de l'obra. Però, vista la teulada de la catedral, "pecata minuta"."Al loro" en la barana, per si de cas.\nQuan es va fer públic que un mecenes pagava les escales de la Catedral, es va dir “pagava”, ara es diu que ha pagat “en part” les escales. Quant han costat les escales? Quant ha aportat el Sr. Celma? Qui a aportat la resta? Hem pagat una part els tortosins? Com diuen en castellà “Luz y taquígrafos”.\nGràcies senyor Celma!Jo encantat de pagar part de la construcció de les escales com a tortosí.\nMe penso que lo 40% l'ha pagat lo bisbat.Guti,si tu ets catolic i vols donar part dels teus diners a esta secta alla tu,pero estos mafiosos ja se finansen prou en diner public,nomes faltaria pagar les obres de casa dells,les escales de casa megua me les vaig pagar jo,100%.\nSi, ignorant, però a casa teua no deu anar ningú a fer-se fotos, ningú puja per les escales i ningú hi va el dia de la processó.Per cert, tu creus que tots els que estaven a la porta de la Catedral el diumenge per la nit esperant l'entrada de la processó eren de la "secta" com dius, t'asseguro que fins i tot n'hi havien d'incrèduls i molts, inclús poc practicants.Una altra cosa, tu saps les vegades que me'n aprofito al llarg de l'any de les instal·lacions de l'estadi municipal i del CD Tortosa? CAP. Saps el que ens costen a tots, esportistes o no?Per acabar, les escales de casa teva te les vas pagar tu i m'ho crec, però saps que hi han façanes i rehabilitacions de cases particulars que les paguem entre tots?És tot tant relatiu, i cada vegada més.............\nSempre hi haurà gent que diu viure al primer pis, i no vol compartir les despeses de l’ascensor…Però be que se’n beneficien en un cas de necessitat...\nAfterlife ,suposo que deu ser de low cost perque volen tirar les cases de davant,pero com ignorant ho sóc,lo primer gracies per arreglar les pareix imposible despues de molt anys les hagin reconstruïtximo tens tanta raó tot és tan relatiu\nNo és per ser catòlic, és per estimar el patrimoni històric i cultural de la meva ciutat. Igual que si fos cordovès estaria encantat de pagar la rehabilitació de la Mesquita de Cordovà, o si fos granadí la rehabilitació de l'Alhambra, sense que professi la religió musulmana.\nNo compares l'esport en sectes religioses,prediquen mentires i aixo auria de ser delicte,o potser tu creus que estan per al be esta gent?Si utilitzes l'estadi ho celebro,pero tambe hi han moltes coses a fer,les piscines,canviar l'herva del camp de futbol,arreglar lo velodrom que fa pena,canviar lo parquet del pavello,etc....


About: Gumersind Sanmartí i Prat\nGumersind Sanmartí i Prat fou un comerciant i membre de la Junta de Govern Republicana Provisional de Manresa, del 14 d'abril de 1931 i regidor i tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Manresa. Va ser membre d'Esquerra Republicana de Catalunya i del Comitè Revolucionari de Milícies Antifeixistes de Manresa. Membre de la maçoneria, va ser un dels fundadors del Triangle Rubricatus a Manresa. Exiliat, va morir a Andorra als 82 anys. El 2 de febrer de 1935, en un local de la Muralla Sant Francesc, va fundar el «Triangle Rubricatus» juntament amb Joan Torras Morera i Lluís Mas Pons, un lògia maçònica que es va formar sota els auspicis de la Gran Lògia de Catalunya que formava part de la Federació de la Gran Lògia Espanyola. Segons l'informe policial, sobre el desmantellament del Triangle Rubicatus pel Tribunal Especial de Repressió de la Maçoneria i del Comunisme recuperat recentment des dels Papers de Salamanca, era un «subjecte perillós» per ésser membre d'ERC i sobretot fundador d'una lògia. Va ser processat en rebel·lia. La seva esposa, Laura Enrich i Font (Barcelona, 17 de febrer de 1900), en absència de Sanmartí, igualment va passar davant el consell de guerra i va ser posada en llibertat el 24 de maig de 1939. (ca)\nGumersind Sanmartí i Prat fou un comerciant i membre de la Junta de Govern Republicana Provisional de Manresa, del 14 d'abril de 1931 i regidor i tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Manresa. Va ser membre d'Esquerra Republicana de Catalunya i del Comitè Revolucionari de Milícies Antifeixistes de Manresa. Membre de la maçoneria, va ser un dels fundadors del Triangle Rubricatus a Manresa. Exiliat, va morir a Andorra als 82 anys. (ca)\nGumersind Sanmartí i Prat (ca)


L’equip de Raids de l’Illa de Rodes fa podi al Triraid de l'Ardenya - Vila de Roses\nL’equip de Raids de l’Illa de Rodes fa podi al Triraid de l’Ardenya\nFerran Díaz i Francesc Torrent, al tercer esglaó del podi\nEl TriRaid de l’Ardenya, composat, com el seu nom indica, per tres disciplines esportives, la primera de BTT-O, de 35 km, la segona Trail Running i orientació urbana a peu, d’11km, i la tercera i última de Caiac, d’1 km, es va disputar ahir diumenge al terme municipal de Sant Feliu de Guíxols. Una prova en la que l’equip de l’Illa de Rodes Júnior Raid Team va pujar al tercer esglaó del podi.\n50 equips van prendre la sortida en el TriRaid de l’Ardenya, entre d’ells 5 de l’Institut Illa de Rodes de Roses, el Raid Team “Vailetes”, format per Ariadna Lòpez i Jenny Triviño; el Makokis Team, composat per Àlex Díaz i Cesar Rivero; el Godmuni Illa de Rodes Raid Team, amb Toni Muné i Ester Bonmatí; el Collonuts Raid Team, amb Jaume Garcia i Alfons Deu; i l’Illa de Rodes Junior Raid Team, format per Ferran Díaz i Francesc Torrent.\nDe tots cinc, Díaz i Torrent, components del Júnior, van aconseguir la tercera posició de la prova. Un tercer lloc que bé podia haver sigut un segon si no hagués estat per una punxada en una roda de la bicicleta de Ferran als últims quilòmetres de la cursa. De fet, gairebé van estar situats a la segona posició durant tot els transcurs d’aquest TriRaid, però la mala sort en forma de punxada els va fer caure al tercer esglaó del podi.\nL’objectiu que s’havien marcat aquests dos esportistes de l’institut rosinc en aquest TriRaid era acabar en el podi. I ho han aconseguit, però els va deixar mal sabor de boca. Clar, quan vas tota la prova anant en segona posició i al final acabes tercer, no et compensa, tot i que abans de començar haguessin signat fer una tercera posició.\nEl TriRaid va començar amb la prova de BTT, on Ferran i Cesc van anar en el grup capdavanter tota l’estona fins al punt de ser els primers a fitxar a la primera balisa, arribar al control, posar-se les bambes i iniciar la prova de Running i orientació urbana. En aquesta disciplina van anar molt emparellats amb un altre equip, fins que una caiguda, sense conseqüències de Cesc Torrent, van entrar en segon lloc al 2on control amb una pèrdua de 20 s. sobre els primers.\nDíaz i Torrent arribant a meta\nLa següent prova va ser Tir amb Arc, de la qual surten triomfadors amb 6 minuts de bonificació al fer dues dianes. Uns minuts que van perdre pràcticament per una errada en l’orientació quan eren a sobre, un altre cop, de la BTT. Una errada que els va fer baixar fins la tercera posició després d’haver anat alternant el liderat amb un dels equips participants. Amb bicicleta, arriben fins el peu del massís de l’Ardenya, on canvien, un altre cop, de disciplina esportiva per realitzar dues hores de trekking. Pujant cap amunt del massís avançen als que anàven en segona posició. A l’arribar al cim van divisar als liders, que els portaven una diferència d’un parell de minuts, i forçen el seu ritme per veure d’agafar-los. Tot i això, arriben a baix de la muntanya sense aconseguir-ho i muntant-se en les BTT, surten en la seva persecució. Tot això succeia quan Díaz i Torrent ja portaven 3 hores de prova donant el cent x cent de les seves forçes.\nI va ser en aquest tram de BTT, on la mala sort s’ha cebat amb els components de l’Illa de Rodes Júnior Raid Team. S’ha punxat un roda de la bicicleta de Ferran i, mentre la reparaven, els han avançat els equips que anàven en tercer i quart lloc. Però, un cop reparada l’avèria, en un acte de rebel·lia contra el seu destí en aquesta cursa, i pedalant al 110 % han tornat a adelantar als tercers abans d’acabar el tram de BTT, tot i que no han pogut desempallegar-se dels seus rivals fins a mitja prova de caiac. Un cop deixada l’embarcació només els quedava còrrer, això sí, en un sprint final per entrar a meta en tercera posició per pujar al podi, allà on es reconeixen als millors esportistes de qualsevol prova esportiva.\nTags: Ferran Díaz, Francesc Torrent, Illa de Rodes Junior Raid Team, Roses, Sant Feliu de Guíxols\nPrevious 25 anys de bàsquet a Roses\nNext El rosinc Mario Aguilar, a un pas de la medalla a la Copa del Rei de Taekwondo


Cuina catalana per a festes i tradicions - -5% en libros | FNAC\nCocinas españolas - Cataluña Publicado el octubre de 2016 Normal (Libro) en catalán\nLa cuina d'un país va lligada al seu calendari festiu. No hi ha festa sense cuina i no hi ha cuina sense festa. Més de 140 receptes bàsiques de la cuina popular catalana, experimentades i posades al dia. Fins a 50 receptes de coques, galetes, pastissos i dolços explicades per a poder-les fer al forn de casa. Un total de 78 festes del calendari català, ordenades de forma cronològica, amb històries i anècdotes culturals i religioses que expliquen els costums culinaris d'un país.\nSINOPSIS Cuina catalana per a festes i tradicions\nDetallesCuina catalana per a festes i tradicions\nOpinión Clientes Cuina catalana per a festes i tradicions


Xicoteta i recòndita cala utilitzada com a platja naturista. Sorprén la bellesa de les tonalitats de colors que prenen les seues aigües. Està situada al final de l'àrea coneguda com Les Rotes. S'accedix a la dita cala baixant per una escala estreta i amb pendent.\nEn els penya-segats de la costa nord d'Altea se succeïxen belles cales de difícil accés. La Solsida és una apartada cala natural molt apreciada pels nudistes. Per a accedir a ella cal recórrer a peu una bona tirada per un camí rocós.


Notícia UPV Alcoi: Conferències, visites guiades, cinema fòrum, observació astronòmica i la posterior Setmana Jove de la Ciència, conformen la programació d'aquesta Setmana de la Ciència 2017. | Campus d'Alcoi de la UPV\nConferències, visites guiades, cinema fòrum, observació astronòmica i la posterior Setmana Jove de la Ciència, conformen la programació d'aquesta Setmana de la Ciència 2017.\nEl proper 6 de novembre començarà l'edició d'enguany de la Setmana de la Ciència, com és habitual ho farà amb la inauguració prèvia a la conferència programada per a aqueixa jornada. Tindrà lloc a la Sala de Graus "Roberto Garcia Payá" a partir de les 19h i comptarà amb la presència de D. José Manuel Barat Baviera, Vicerector d'Ordenació Acadèmica i Professorat de la Universitat Politècnica de València, D. Antonio Francés Pérez, Alcalde de M.I. Ajuntament d'Alcoi i amb D. Juan Ignacio Torregrosa López, Director del Campus d'Alcoi de la Universitat Politècnica de València.\nNo obstant açò, la naturalesa humana se segueix plantejant els mateixos interrogants que els filòsofs presocràtics Què és l'home? En aquest moment, més que mai, la ciència i la filosofia han de tornar a ser com van ser en l'època de Plató i Aristòtil, les dues cares d'una mateixa moneda. Són els científics els filòsofs del segle XXI? Es tracta de saber com administrar l'enorme poder que la ciència i la tecnologia han posat en mans de l'ésser humà.\nDe la mateixa manera que el pensament filosòfic cerca el bé i el dolent, el pensament crític influeix en la cerca de la veritat, mitjançant la humilitat intel·lectual i una ment oberta. I recolzats en la llibertat de pensament, ens veiem en la necessitat d'avaluar la consistència i la validesa de la informació que ens exposen. Est és l'objectiu fonamental de la Universitat, que precedeix a qualsevol intent d'adoctrinament, ja que volem formar a persones lliures i sense por, facilitant la igualtat i la llibertat. A molts se'ls oblida que la difusió de la ciència compleix aqueixa mateixa comesa, i que tenim una responsabilitat social de compartir els recursos acadèmics amb l'ensenyament obligatori i postobligatòria, fomentant les vocacions científiques. L'ocupació no creixerà en quantitat i qualitat amb reformes laborals, sinó amb una aposta decidida per augmentar la inversió en educació i en recerca científica. I ens preguntem, la societat espanyola creu que l'educació és important?\nLa Setmana de la Ciència, compta amb el patrocini de l'Ajuntament d'Alcoi per mitjà de la càtedra “Alcoi Ciutat del Coneixement”, amb el de la Fundació Espanyola per a la Ciència i la Tecnologia (FECYT), amb el de la Diputació Provincial d'Alacant, amb les empreses Multiscan, Akralab i Diagram Programari, També col·laboren en aquesta edició el Consell Superior de Recerques Científiques, les seus universitàries d'aquest campus i diferents empreses i entitats que fan possible la seua realització.\nVideo de la Roda de premsa de presentació:\nEnguany, l'exposició fotogràfica es podrà visitar a partir del dia 31 d'octubre fins al 30 de novembre a la tercera planta del Centre Comercial Alzamora.\nLes inscripcions es realitzaran a través del lloc web (www.semanaciencia.alcoy.upv.es) fins a completar l'aforament màxim de la sala de conferències. S'haurà d'assistir 10 minuts abans del seu inici a totes les activitats.\nCartell de la Setmana de la Ciència 2017


Ester Alberich, presidenta d'ERC-Reus: "Volem ser referents al Camp"\tDetalls\tRedacció\t12 Febrer 2016 10:39\tOpinió\tAnterior notícia\nEdgar Fernández: "La CUP i el pressupost municipal"\nÉs moment de continuar treballant, proposar, agafar compromís i construir un millor futur per Reus. Els resultats de les eleccions municipals del passat maig plantejaven la possibilitat d’una ciutat de Reus nacionalista, independentista, catalanista amb les forces de CiU, ERC i la CUP. Després del resultat a escala nacional del 27S, ara és el moment que comencem a enfilar-ho al territori. No podem estar-ne al marge. Cal que embastem un projecte de ciutat, amb una estratègia i amb un clima de diàleg constant. Ens veiem capaços de fer-ho des de la coalició que lidera Esquerra Republicana de Catalunya.\nSón temps d'assumir responsabilitats per ERC-Reus. Hem iniciat les negociacions amb el govern municipal actual per aconseguir un millor futur, lliure de corrupció, tenint en compte les persones i les polítiques d’esquerres. Aquest procés en construcció ha de ser amb unes bases consolidades i plantejant un projecte polític. Tenim un relat de ciutat, amb objectiu clars. Volem una bona planificació compartida amb la ciutadania.\nEster AlberichPresidenta d’ERC-Reus\tAnterior notícia


"Només d'anada", de Piero Sacchetto - Museu de la Vida Rural\n“Només d’anada”, de Piero Sacchetto\nL’exposició Només d’anada, de l’artista italià Piero Sacchetto és una coproducció del Museu de la Vida Rural de la Fundació Carulla i el Museu d’Història de la Immigració de Catalunya, a Sant Adrià del Besòs. Una mostra a cura d’Eulàlia Bosch.\nNomés d’anada, que es va poder veure al MhiC del 25 de gener al 30 de juny de 2020, arriba ara al museu de l’Espluga de Francolí on hi farà estada fins al 10 de gener 5 d’abril de 2021. Les obres del pintor, filòsof de l’educació i pedagog Piero Sacchetto tracten el fet migratori a partir de les arts i la seva obra visual neix del fort impacte que li va causar la lectura del llibre Solo Andata (2014) d’Erri De Luca: un recopilatori de la poesia de l’autor on reflexiona sobre el viatge i la migració.\nDel 18 de setembre de 2020 al 10 de gener 5 d’abril de 2021\nInauguració: 18 de setembre, 19.30 h\nUna exposició que inspira un Pla Educatiu d’Entorn\nNomés d’anada inspira el Pla Educatiu d’Entorn 2020-2021 de l’Espluga de Francolí, que se centrarà en migracions, sostenibilitat i comunitat. Liderat per l’Ajuntament de l’Espluga de Francolí a través de la regidoria d’educació i en col·laboració amb el Museu de la Vida Rural i els agents educatius de l’Espluga de Francolí, l’exposició passa a formar part d’una proposta educativa tranversal que aborda el fenomen migratori i al que vol donar una resposta integrada i comunitària, coordinant i dinamitzant accions educatives en els diferents àmbits de la vida dels infants i joves. Els plans educatius d’entorn s’adrecen a tot l’alumnat, i a tota la comunitat educativa, però amb una especial sensibilitat als sectors socials més desafavorits.\nL’àmplia trajectòria de Sacchetto com a pedagog responsable d’educació a l’Ajuntament de Bolonia i més tard del de Ferrara, convida als implicats a confeccionar un projecte educatiu al voltant de la seva obra i en el marc general de les migracions com a tema essencial en els processos educatius actuals vinculats a l’adquisició de competències per a un modus de vida sostenible.\nCamins només d’anada, nom que rep el Pla Educatiu d’Entorn, constarà de diferents accions, a part de l’exposició.\nEl passat dijous 3 de setembre, Eulàlia Bosch, comissària de la mostra, professora de filosofia i creadora de projectes que connecten les arts, l’educació i la vida urbana, arrencava amb una formació prèvia reconeguda pel Departament d’Ensenyament on hi participaven docents de centres educatius pròxims al Museu de la Vida Rural que durant el curs 2020-2021 participaran al Pla Educatiu d’Entorn de l’Espluga de Francolí.\nTambé aquest mes de setembre, el Museu de la Vida Rural presentava en la seva pàgina web les noves propostes educatives on destaca una activitat educativa especialment dissenyada per tractar els fenòmens migratoris a través de l’exposició Només d’anada, que estarà disponible per als centres educatius durant l’estada de la mostra al museu.\nDel Pla Educatiu d’Entorn 2020-2021 també en forma part un projecte de cohesió comunitària a través de l’art i de la fotografia. Aquest projecte consta de dues parts. En la primera, es facilitaran propostes entre joves de l’Institut Joan Amigó de l’Espluga de Francolí i un grup de joves residents al centre de menors no acompanyats de Barberà de la Conca. A més, es treballarà amb un grup comunitari de l’Espluga de Francolí creat entre diferents entitats i d’altres persones convocades mitjançant una crida ciutadana. La segona part consisteix en compartir aquest procés i constarà en realitzar un itinerari expressiu a través de diferents punts de l’Espluga de Francolí -tant interiors com exteriors, i entre els quals figura el museu- que sintetitzarà el treball fet amb els col·lectius i el donarà a conèixer a la resta del poble.\nDurant la vigència del pla educatiu, que es presentarà en el marc del [FES], el Festival d’Educació per la Sostenibilitat els propers dies 2 i 3 d’octubre, l’Ajuntament i el Museu de la Vida Rural organitzaran altres accions encara per concretar, però que tenen l’objectiu de treballar contínuament, amb els grups que en sorgeixin, la cohesió comunitària a través de l’art.


ESPECTACLES PER A PÚBLIC INFANTIL AL TEATRE LLIURE - Sortir amb nens\nAgenda » Espectacles per a nens » ESPECTACLES PER A PÚBLIC INFANTIL AL TEATRE LLIURE\nESPECTACLES PER A PÚBLIC INFANTIL AL TEATRE LLIURE\nPer a infants de 5 a 11 anys\nUn fet inesperat amenaça la pau del poblet pescador de Cadaqués: la tramuntana comença a bufar molt fort i el vent huracanat tenen atemorida tota la població.\nEls veïns s’aixopluguen perquè les ventades no se’ls enduguin més enllà del Cap de Creus. Però ningú no sap que la causa és la Bruixa de la tramuntana. Vol arrasar Cadaqués i després construir un gegantí complex hoteler amb gratacels i atraccions només pensades per als turistes.\nUn trio de gats del poble, farts que els vendavals els espatllin la migdiada, decideixen posar-se en acció per estroncar els plans de la Bruixa. Aleshores busquen l’ajuda del famós pintorde bigotis punxeguts i idees afilades que viu entre ous gegants a PortLligat.\nUn espectacle que vol ser un homenatge a l’havanera i una paròdia dels hits ie-ie dels anys 60.\nCanta i balla amb els gats que planten cara a la Bruixa!\nMarc Rosich dirigeix un musical amb partitura de Carles Pedragosa inspirat lliurement en La Bruixa de Cadaqués de Miquel Berga, publicat a la col·lecció infantil El vaixell de vapor.\nDurada: 1 hora, sense pausa.\nDel 24 de març al 5 d’abril de 2020\nUn espectacle per als més petits, basat en un conte de Françoise Guillaumond, la directora de l’espectacle, conduït per dues actrius cantants i músiques.\nA través seu, s’entra en el ritme musical i en un idioma comú i universal inspirat en l’univers del galliner (cloquejar, paraules inventades…). Els adults podran veure l’espectacle mirant per sobre del galliner!\nDel 22 d’abril al 3 de maig de 2020\nPer a infants de 7 a 10 anys


L’Associació Leader de Ponent posa en marxa quatre jornades gastronòmiques\nXefs de referència de l’Urgell, el Pla d’Urgell, el Segrià i les Garrigues mostraran com fer propostes gastronòmiques basades en productes de proximitat\nper Redacció dimecres, 31 d’octubre 2018 - 11:10h\nImatge del xef Gonzalo Ferreruela | LleidaDiari.cat\nL'Associació Leader de Ponent va posar en marxa el passat dilluns 29 d'octubre la primera de les quatre jornades gastronòmiques centrades en el producte local que es realitzen a l'Escola d'Hoteleria i Turisme de Lleida. La sessió va començar a les 10 del matí i es va allargar fins a les 12 del migdia. Gonzalo Ferreruela, xef del restaurant Ferreruela. Cuina de la Terra va impartir la primera sessió on va presentar la carn de vedella de Cal Sargaire com a producte local que utilitza en els seus plats. L'acompanyava Jordi Capdevila, de Cal Sargaire d'Almacelles, el qual va donar a conèixer el procés d'elaboració de les seves carns així com quina és la producció que en fan a les seves granges.\nFerreruela, per la seva banda, va proporcionar als alumnes tres propostes gastronòmiques elaborades amb diferents productes que es podien trobar a un radi de 100 quilòmetres. Va presentar el caviar de truita de riu de Tavascan, la sal del Salí de Vilanova de la Sal o les nous del Palau d'Anglesola. Amb aquests i d'altres ingredients locals, el xef va elaborar uns rotllets d'escalivada i sardina fumada amb caviar de truita de Tavascan, uns lletons de vedella amb salsa d'ostres i galanga i un gelat de formatge amb codony, nous i magrana. Els plats van ser elaborats en directe i els alumnes van provar cadascun dels plats. El xef va remarcar la importància del producte local com a base del seu restaurant, el qual va «més enllà de Restaurant Ferreruela i hi afegim Cuina de la terra». Ferreruela també va destacar «que és molt important conèixer el productor i la història que hi ha darrere per assaborir com cal el producte».\nEl projecte gastronòmic lleidatà Gustum\nEmmarcada en el projecte Gustum, la proposta té per objectiu promocionar els aliments produïts a les comarques de l'Urgell, el Pla d'Urgell, el Segrià i Les Garrigues i fer valdre davant dels futurs professionals del món de l'hostaleria. Aquests estudiants, formats a la província, són un col·lectiu estratègic, ja que seran prescriptors dels productes locals en un futur pròxim. A través de quatre sessions els 35 alumnes del 3r curs del Cicle Formatiu de Grau Superior de Direcció en Cuina i Serveis de Restauració i els de 3r curs del Cicle Formatiu de Grau Mitjà de Cuina, Gastronomia i Serveis de Restauració de l'Escola d'Hoteleria de Lleida coneixeran de primera mà el valor dels productes de les quatre comarques a través d'un showcooking impartit per un xef de referència de cada comarca.\nImatge del taller | LleidaDiari.cat\nAquest elaborarà diferents propostes gastronòmiques utilitzant productes del seu territori. Durant la sessió cada xef repassarà les qualitats i característiques de cada producte, la forma òptima de treballar-lo i els resultats que se n'obtindran. Xavi Benet, de l'Hostal Benet (Les Borges Blanques) serà el segon cuiner d'aquestes jornades, que continuaran el dilluns 5 de novembre. Tots els xefs estan acompanyats a més d'un productor de cada zona que els ajuda a explicar millor el producte utilitzat i el valor que té per a la gastronomia.\nGustum és un projecte coordinat per l'Associació Leader de Ponent i que té com a objectiu promoure el desenvolupament econòmic del territori a partir de la promoció del producte local artesà i de qualitat en sinergia amb altres sectors econòmics com la restauració, el turisme i el petit comerç. L'Associació Leader de Ponent és una entitat sense ànim de lucre i configurada com a Grup d'Acció Local (GAL) creada per a gestionar la metodologia Leader del Programa de Desenvolupament Rural (PDR) 2014-20120 a les comarques del Pla d'Urgell, l'Urgell, les Garrigues i el Segrià (sud). Una de les línies d'actuació de l'Associació és l'execució de projectes de cooperació amb altres GAL, com el projecte Gustum, i projectes estratègics com Espais Naturals de Ponent. Tots dos són finançats pel Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca i Alimentació de la Generalitat de Catalunya (57%) i pel Fons Europeu Agrícola de Desenvolupament Rural (FEADER) (43%).\nImportant canvi en la inscripció a les escoles catalanes\nForta baixada del suport al referèndum per la independència


Gest d'unitat de Marta Pascal amb JxCat\nLa coordinadora del Partit Demòcrata, Marta Pascal, ha fet aquesta tarda un gest d'unitat amb els diputats de Junts per Cataluntya, que han estat convidats al consell nacional que ha celebrat el partit aquest dissabte. "Bevem dels mateixos ideals, tenim les mateixes aspiracions i tenim els mateixos objectius", ha explicat adreçant-se als membres del grup parlamentari.\nEls diputats de JxCat al Consell Nacional del PDeCat. ACN.\nEn el seu discurs al consell nacional, Pascal ha fet una crida a "obrir portes i intentar buscar gent" que també se senti identificada per aquesta situació "tan complicada". "Parlarem amb tothom. Si som més, ens podrem ajudar més", ha conclòs.\nA més, ha reclamat la formació d'un Govern que doni resposta als nous empresonaments. Pascal ha afirmat que cal "aixecar el 155" de manera conjunta i per això ha exigit que "cal formar un Govern el més aviat millor que permeti tirar endavant".\nPer aquest motiu, el Partit Demòcrata ha nomenat dos nous negociadors amb Junts per Catalunya, Esquerra Republicana i la CUP. Els encarregats de fer-ho seran Marc Solsona i Lluís Font, que substituiran els fins ara responsables, Josep Rull i Jordi Turull, a causa del seu ingrés a la presó.\nA més, també s'ha nomenat Maria Sensarrich com a nova portaveu del partit.\nExili La fiscalia belga refreda l'euroordre contra Puigdemont El Nacional


Apartment Duffy Niça França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment DuffyApartament2 avenue Raoul Duffy, Fabron, Niça, França, 06200 - Veure al mapaBé6,5Basada en14comentarisApartment DuffyVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Niça, Apartment Duffy és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Apartment Duffy, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor, servei de llançadora. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartment Duffy.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: 331 Promenade des Anglais , 06200 Nice. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Apartment Duffy de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 1000 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Darrera actualització: 24 març 2017\nLa presidenta del Govern de les Illes Balears, Francina Armengol, ha remarcat avui que el Govern està treballant per poder aconseguir més habitatges per oferir als ciutadans que ho necessiten, amb mesures emmarcades en una política d’habitatge que ha qualificat d’“ambiciosa”.\nArmengol ha fet aquestes declaracions en el marc d’una visita a les obres que s’estan duent a terme per a l’inici de la construcció d’una nova promoció d’habitatge social al carrer del Regal de Palma. Hi ha assistit acompanyada pel batle, José Hila, i el conseller de Territori, Energia i Mobilitat, Marc Pons.\nActualment, s’estan fent les tasques d’enderrocament on després s’han de construir cinc pisos de protecció oficial (HPO). Està previst que la construcció dels habitatges s’iniciï el proper mes de juny i que les obres durin un any. Després, passaran a formar part del parc d’habitatges de lloguer social de l’Ibavi.\nEl dret a l’habitatge és una prioritat d’aquest Govern. Entre d’altres, i tal com ha recordat la presidenta, s’han pres mesures com la requalificació dels habitatges que estaven en règim de compra perquè estiguin en règim de lloguer, la signatura d’un conveni amb la SAREB perquè cedeixi pisos buits per després poder llogar a les famílies que més ho necessiten, o la posada en marxa d’un programa de captació d’habitatge privat, mitjançant el qual l’Ibavi condiciona el pis d’un propietari a canvi que aquest el cedeixi durant nou anys per poder oferir-lo en lloguer a un preu assequible. “Tenim una proposta molt clara d’augmentar parc d’habitatge a través d’espais que en aquests moments no estan sent ocupats”, ha afegit el conseller Marc Pons.\nA més a més, s’ha millorat considerablement la gestió dels ajuts procedents del Pla Estatal d’Habitatge. “Hem augmentat en un 90 % el pressupost invertit i en un 88 % el nombre de ciutadans que han pogut obtenir aquests ajuts”, ha apuntat la presidenta.\nCal destacar, a més, que en aquests moments hi ha 4 projectes en marxa, entre els quals s’inclou el presentat avui, i que suposaran 30 habitatges més de lloguer social.\nEl projecte del carrer del Regal\nEs construiran cinc pisos d’entre 45 i 50 metres quadrats. Aquesta intervenció compta amb un pressupost de 413.287 €, dels quals 348.202 € es financen amb fons propis de l’IBAVI. La resta, 65.085 €, provenen d’una subvenció del Ministeri de Foment.\nUna vegada finalitzats, tots els pisos s’inclouran en la borsa d’habitatge social en règim de lloguer de l’IBAVI, que és de 1.805 pisos. D’aquests, 1.095 estan situats a Palma.Cal destacar que es tractarà d’un edifici amb qualificació energètica tipus A. Per a la seva construcció es prioritzarà la utilització de materials ecològics, de comerç just i, si pot ser, de quilòmetre zero. En aquest sentit, per exemple, els alicatats ceràmics procediran de forns locals ecològics. A més, s’utilitzarà cautxú sense asfalt per impermeabilitzar les cobertes i s’està estudiant la viabilitat d’utilitzar posidònia oceànica per a l’aïllament. Així mateix, les portes interiors seran de fusta, reutilitzades per la Fundació Deixalles, i no s’utilitzarà PVC. També s’aplicaran mesures per minimitzar el consum d’aigua.


Una pista de descens, un accident i uns apunts sobre les xarxes de seguretat - Diari de la neu\nUna pista de descens, un accident i uns apunts sobre les xarxes de seguretat\n5 qüestions a tenir en compte sobre les carreres en pistes de descens\nReportatges, CompeticióIvan Sanz 23.11.201711.30 h\nFa pocs dies que l'esquiador d'alpí francès David Poisson va morir mentre entrenava a l'estació canadenca de Nakiska. La mort es va produir després que l'esquiador perdés un esquí mentre realitzava una baixada per la pista, no controlés el gir de conducció i finalment acabés impactant contra un arbre. (Enllaç notícia).\nLa mort va ser instantània. Moments després de l'accident ja es parlava d'una possible negligència per part dels responsables de seguretat de pista a l'estació canadenca. Les xarxes de protecció que haurien d'haver esmorteït la col·lisió de l'esquiador no van fer bé la seva funció. La polèmica possiblement va esclatar en calent i la veritat és que, tot i el tràgic accident, tot el sector està reflexionant sobre el que ha passat, com va passar, i si realment hauria estat un accident, no evitable, però si menys tràgic amb altres mesures de seguretat.\nEl lloc de l'accident i les xarxes\nEl tram on es va produir l'accident era ràpid i es calcula que els esquiadors superaven els 100 km / h de velocitat. Segons publicava el digital francès SkiChrono, recollint testimonis del lloc dels fets, la xarxa de protecció no va esmorteir la velocitat de l'esquiador. Segons informava aquest mitjà, en el tram de l'accident, s'haurien col·locat dues xarxes de seguretat tipus B, en paral·lel, de les que mesuren 2,5 m d'alçada i es fixen directament sobre la neu, aproximadament uns 30 cm.\nSembla ser, doncs, que el més recomanable hagués estat una xarxa tipus A, que tenen una alçada de 4 m i en lloc d'anar fixades sobre la neu van tensades per dos cables en paral·lel, els quals al seu torn van fixats amb suports de pal tipus màstil de semi corba. Són xarxes fixes, més complexes d'instal·lar, però més segures per a l'esquiador que les xarxes B. Normalment es deixen instal·lades a principis de temporada i es retiren quan aquesta acaba.\n1 • La diferència clau entre les xarxes A i B\nSobre les xarxes A cal assenyalar que per a la seva instal·lació es requereix obra civil, ja que cal fixar amb fonaments els màstils a terra. Per això són xarxes que només s'instal·len en estadis permanents de competició (Àguila de Grandvalira, Roc Blanc de la Molina ....), que són pistes que compten amb homologació FIS per a determinades proves. Les xarxes A tenen la característica que són elàstiques i després de rebre l'impacte d'un esquiador, el que fan és que "el retornen a la pista". Les xarxes tipus B serveixen per esmorteir una caiguda, per desaccelerar o frenar l'esquiador en una possible sortida de pista.\n2 • El criteri a l'hora d'escollir xarxes A o B\nPerò, qui i amb quin criteri es decideix per posar xarxes A o B a la pista de competició? És l'homologador d'una pista FIS qui decideix directament sobre el terreny els metres i les zones on s'han de posar les xarxes A, el mateix per a les xarxes tipus B, i en aquest cas si han de ser una, dues, tres o quatre fileres.\nPer decidir si ha d'instal·lar-xarxes tipus A o B es té en compte la zona de la pista on hi ha corbes o rectes, salts, compressions o canvis de rasant. L'homologador el defineix exactament en uns mapes topogràfics que queden arxivats i que tots els organitzadors de carreres en aquesta pista han de complir.\nMalgrat això, en les carreres, pot existir la figura del Jurat que, a més de les mesures que posi l'Organitzador, estan habilitats per a sol·licitar mesures de seguretat addicionals (més xarxes, matalassos protectors, etc.).\n3 • Hi ha més accidents en descens ara que anys enrere?\nDes de 1959 hi ha hagut 12 accidents mortals en entrenaments o competicions de descens, i l'últim abans de David Poisson es va produir l'octubre de 2001, l'esquiadora Régine Cavagnoud, a Innsbruck, Tirol. Així doncs potser no hi ha més accidents, segons aquestes dades, però tot i que sembli contradictori hi ha més risc. Les pistes de descens són les mateixes des de fa anys però la tècnica dels esquiadors i el material que fan servir ara els velocistes els permet anar més ràpids que no els seus predecessors. Els practicants de la modalitat tenen assumit que les caigudes, massa sovint, comporten alguna lesió, siguin més o menys importants. Avui en dia les pistes de descens pràcticament no han variat en els últims 30 anys però en canvi ara es descendeix 50 km / h més ràpid. Queda clar, doncs, perquè ara un accident en un descens té un 50% més de possibilitats de ser greu o molt greu que anys enrere.\n4 • Quin paper juguen els entrenadors dels velocistes i les estacions d'esquí?\nNormalment el Club o Federació lloga la pista a l'estació d'esquí i aquesta es fa càrrec de la seguretat. Posa les xarxes, el servei de pisters per a possibles evacuacions i equips de ràdio per comunicar-se. L'entrenador és el responsable de donar el vistiplau al dispositiu. És important destacar que en la seguretat d'un entrenament o una competició de descens l'estació d'esquí que l'acull ha de disposar d'un pla d'evacuació del lloc de l'accident al centre hospitalari. Segons sigui aquesta lesió es fa necessària l'evacuació en helicòpter. Això fa encarir la sessió d'un descens, sigui entrenament o competició.\n5 • Característiques d'una pista de descens\nCal tenir present que en la modalitat de descens la tècnica és important, per descomptat, però no ho és més que en una prova d'eslàlom o de gegant. En el descens al final el que prioritza un bon resultat és la velocitat de l'esquiador en pista, per tal d'esgarrapar unes centèsimes, més que la tècnica, que ja es dóna per assumida.\nLes proves de descens ja fa temps que són motiu de discussió, i ja gairebé ningú vol organitzar-les a nivell FIS. Cada vegada hi ha menys joves que ho practiquin, i menys encara noies. Els requisits també són un problema: un traçat de proves de descens ha de complir les normatives de la Federació Internacional d'Esquí (FIS) i del Comitè Olímpic Internacional (COI).\nA les pistes de descens, segons el RIS (Reglament Internacional d'Esquí) l'ample de pista ha de ser d'un mínim de 30 m (la majoria fan 50 m) i un gruix mínim de 50 cm de neu a la pista. El desnivell mínim en competicions de rang FIS, l'ideal són 900 m de desnivell en homes i 600 en dones, però es pot arribar a 450 metres (fins i tot 350 metres en descensos en dues mànegues), segons Art. 701.1 del RIS.\nA Catalunya hi ha dos estadis de competició o pistes homologades FIS per descens, la pista Dossau a Baqueira Beret i la pista Pista Estadi de Velocitat de la Molina. A Andalusia hi ha la Pista Universiada de Sierra Nevada i a l'Aragó la Pista Tres Homes, a Formigal.\nEl descens, una modalitat en hores baixes\nI finalment cal admetre que el descens és una prova tan espectacular com perillosa. Actualment està provat i reconegut que el descens amb esquís és una prova molt més perillosa que la F1 o la moto GP. Així ho reconeix la mateixa Red Bull, la marca comercial que aposta pel patrocini de les proves esportives més arriscades i espectaculars. En aquest context, s'entén el perquè el descens és una modalitat en regressió de practicants i d'estacions que vulguin o puguin acollir aquest tipus de proves. Ningú vol patir accidents, i les estacions d'esquí i els entrenadors possiblement prefereixen vincular-se a modalitats menys perilloses. Possiblement pel bé de tots.\nDades addicionals obtingudes de SkiChrono\n12 accidents mortals des de 1959\nLa mort de David Poisson és la número 12 des de finals dels anys 50. A més de Régine Cavagnoud, que va morir a l’octubre del 2001 al Tirol, es recorda la desaparició de l’austríac Ulrike Maier durant la cursa de la Copa del Món el 1994 a Garmisch Partenkirchen (Alemanya).\n1991: Gernot Reinstadler (Aut) en un entrenament de descens a Wengen (Sui)\n1979: Leonardo David (Ita) és víctima d’un accident durant la baixada preolímpica a Lake Pacid (EUA).\n1975: Michel Dujon (Fra). L’esquiador Saint-Gervais va morir en una sessió d'entrenament a Tignes al desembre. Va impactar contra un teleski.\n1972: David Novelle (EUA), descens de Winter Park (EUA)\n1970: Michel Bozon (Fra) mor durant el descens de Megève, a la pista i mur de Borne. Va saltar les xarxes de seguretat i va impactar contra un arbre.\n1964: Ross Milne (Aus), el germà de Malcome Milne va morir durant l'entrenament del descens olímpic dels Jocs d’Innsbruck (Aut) al gener.\nWalter Mussner (Ita) , en un entrenament a Cervinia (Ita).\n1959: Toni Mark (Aut) és víctima d’un accident mortal al març durant el slalom gegant de Wallberg (Tot) a la Selva Negra.\nEl canadenc John Semmelinck es mata al descens de Garmisch Partenkirchen (Alemanya).\nA la imatge el model B de xarxa de seguretat en una imatge d'arxiu de La Molina.\nXarxa tipus A a la pista Roc Blanc de La Molina\nA primer terme una xarxa tipus A a la pista âliga de Grandvalira\nXarxes a la pista Àliga de Grandvalira


7 noves bandes valencianes formades per dones, dona'ls suport! | Tresdeu.com\nRedacció | 25 gener 2019\nRedacció - 25 gener 2019\nFa un parell de dies, el perfil d’Instagram del col·lectiu Fusa Activa es feia ressò del naixement de 7 projectes musicals valencians on les dones estan al capdavant. Unes propostes que sense dubte aporten una corrent de bon aire fresc, per descobrir-les i donar un toc d’atenció a les empreses programadores de festivals. A més d’aquesta darrera publicació, Fusa Activa dona difusió a través de les xarxes a més bandes formades per dones, valencianes i de tot l’estat.\nTambé podeu consultar i/o incorporar bandes i artistes a la base de dades col·lectiva que ja fa temps promouen. Hi han bandes i artistes més que suficients per confeccionar cartells paritaris a qualsevol esdeveniment o festival. Bandes formades íntegrament o encapçalades per dones. Vos les presentem!\nDe Castelló i Llíria, Càndides són Natàlia (bateria), Iris (guitarra), Adriana (guitarra i veus) i Àgueda (baix). Ja les hem pogut veure al Tremenda Fest. Són feminisme i punk, però també humor i bon rotllo. Nascudes de la cultura d’internet i el mal gust, amb la broma per bandera.\nDes de València, reggae roots femení. Amb Paula a la bateria, Maca al baix, Sara guitarra i veu i Ndumi veu. Podeu seguir-les a Instagram i Facebook. Amazonians naix l’abril del 2015 a la seu de l’Associació E.M.C a Pinedo. Al principi per diversió després com a projecte femení que vol donar presència i força a la dona en l’escena del reggae. Es van iniciar com a plataforma de dones interessades en la música reggae creant un projecte de col·laboració col·lectiva. Ara son un grup afiançat amb les portes obertes a la participació femenina.\nPunk dels anys 80 des de València. Encara no hem trobat molta informació d’elles. Visiteu el seu Instagram on tenen penjats alguns stories tocant “Me gusta ser una zorra” de les Vulpes.\nSka i reggae també des de València amb Escarlates. Les podeu seguir a Instagram i Facebook. Elles són Esther Murgui (veu, viola), Mar Lozano (veu, trompeta), Mar Blasco (saxo, percussió), Carmen Díaz (bateria, veu), Paula Zambudio (baix) i Lucía Zambudio (guitarra).\nEl punki-pop també té la seua representació valenciana amb Lisasinson. Del mateix mode que Las Mantis podeu entrar al seu Instagram i veure els assajos que tenen als stories.\nDancehall, reggae, cumbia, dub… des de València. Ací teniu una mostra de les veus de Marina, Núria i Laura les quals comptaran amb Nonai Sound per al ritme, el beat i el groove. Les podeu seguir a Facebook, Instagram i Twitter.\nVi Blau també són de València i fan folk-flamenc fusió. Elles són Paula (veu), Helena (guitarra), Marta (violí) i Marta i Pau (percussió). Podeu seguir-les a les xarxes en aquests enllaç, Facebook, Twitter i Instagram, i més vídeos a YouTube.\nAmazonians, Càndides, Escarlates, Fusa Activa, Las Mantis, Lisasinson, Maluks, Vi Blau\nThe Dance Crashers ens fan viatjar més enllà de Jamaica


Xina de diverses mides de fàbrica de rentadores de niló i proveïdors | H & F.nylon\nNom de la marca HF\nMèrits de la rentadora de niló\nEn comparació amb les rentadores metàl·liques, tenen un excel·lent aïllament, resistència a la corrosió, aïllament tèrmic i propietats no magnètiques, i són lleugeres, cosa que les fa molt àmpliament utilitzades en diversos camps, inclosos els semiconductors, l’automoció, la indústria aeroespacial i la decoració d’interiors. El nombre de materials utilitzats també és de fins a 10 tipus de materials, inclosos PA66, PC, plàstic d’enginyeria especial PEEK amb el millor rendiment, reforçat amb fibra de vidre RENY i PPS, resina de fluor PTFE, PFA i PVD.\nEls rentats de niló es fabriquen mitjançant un procés d’emmotllament per injecció, aquest mètode d’emmotllament és similar al principi de l’aplicació de les xeringues, el cos de la xeringa és una màquina d’emmotllament per injecció, el fluid d’injecció es dissol les matèries primeres de plàstic i la pressió dels dits a la xeringa Aquí teniu la pressió hidràulica, l’ús de la pressió d’injecció perquè les matèries primeres passin per un petit forat anomenat “porta” al motlle després del forat. Les principals característiques són: producció en massa de la mateixa qualitat en un curt període de temps; automatització completa des de l'alimentació de matèries primeres fins a la retirada dels productes modelats; i la capacitat de produir productes modelats amb una alta precisió dimensional i una estructura complexa. Les principals característiques són: la capacitat de produir grans quantitats de productes modelats de la mateixa qualitat en un curt període de temps; l'automatització completa del procés des de l'entrada de matèries primeres fins a l'eliminació de productes modelats; i la capacitat de produir productes modelats amb alta precisió dimensional i estructures complexes. D'altra banda, la inversió en equips és gran i el cost dels motlles és car. Tenint en compte la depreciació dels motlles, es pot dir que aquest mètode no és adequat per a la producció en lots petits.\nAnterior: Politja de niló cliver al millor preu\nRentadores de niló negre\nRentadores planes de niló\nRentadora d’espatlles de niló\nRentadora de barrets de niló\nRentadores de niló\nSeparadors de rentadores de niló


Tri-Retorn 2017 (ó quan el repte és tornar)\nCorredors.catCompeticionsDuatló i TriatlóTema: Tri-Retorn 2017 (ó quan el repte és tornar)\nTri-Retorn 2017 (ó quan el repte és tornar) (Llegit 852 cops)\n« 20 Mar 2017, 23:08:55 »\nPeriku!!! Recordo fa un temps participant al triatlo de Malgrat que vas passar fent un entreno en bici i vas estar animant una bona estona!!Jo tambe seguire el fil amb atencio, en el meu cas no es un retorn, sino un inici (nomes he fet el tri de Malgrat en 3 ocasions i el sprint de la Garmin), ja que no disposava de bici de carretera.Aquest cap de setmana participo a un triatlo sprint per primer cop amb bici de carretera i a partir de Juliol comensare la preparacio especifica per a un Half! Aixi que seguir el fil per anar agafant idees i ja compartire experiencies (de moment faig alguna sortideta els caps de setmana en bici, 1-2 entrenaments amb piscina i 4-5 sessions de correr)\nCursa RAC1 (5 km) 2015 - 19:24Cursa Nou Barris(10 km) 2015 - 40:34Mitja de Barcelona 2015- 1:27:52Marató Sevilla 2016 - 3:10:46\n« 21 Mar 2017, 09:33:38 »\n« 21 Mar 2017, 15:35:38 »\nÀnims Periku!!! ENcara queden 2 mesos i esperem que totes les molèsties s'hagin retirat del tot!Jo de moment m'he inscrit a la de l'Estartit, així que ens hi trobem! Pàgines: 1  Anar a:


Kuching Budget Apartment L2 Kuching Malàisia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMJC Courtyard Sanctury Block L, 205, Jalan Batu Kawa, Batu Kawah New Township, Kughing Centre Ciutat, Kuching, Malàisia, 93250 - Veure al mapa\nMés informació sobre Kuching Budget Apartment L2\nEspai comú 4 llits grans\nKuching Budget Apartment L2, ubicat a Kughing Centre Ciutat, Kuching, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nKuching Budget Apartment L2 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Kuching. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, cafeteria per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, escriptori, ventilador, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu, piscina exterior, piscina (infantil), jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Kuching Budget Apartment L2 la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Kuching.


al pp se li revolten els avis - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'economia torna a créixer, s'encadenen els exercicis amb un PIB dels de presumir, l'atur no para de reduir-se, i tanmateix les pensions continuen clavades en un augment màxim del 0,25% anual\nxavier domènech 01.03.2018 | 23:54\nZapatero seria per sempre més l'home que va congelar les pensions, i aquesta ombra suposaria un avantatge d'entrada per a Rajoy. Aquest lamentava l'herència rebuda però mantenia els ingressos dels pensionistes per darrere del cost de la vida, perquè la crisi continuava. El seu argument era prou conegut: quan sortim de la recessió, l'economia torni a créixer i hi hagi més espanyols treballant, podran tornar a revaluar-se les pensions. Però vet aquí que els darrers anys l'economia torna a créixer, s'encadenen els exercicis amb un PIB dels de presumir, l'atur no para de reduir-se, i tanmateix les pensions continuen clavades en un augment màxim del 0,25% anual, que suposa anar perdent capacitat adquisitiva, encara més ara que la inflació es descongela i tot s'apuja. I els pensionistes surten al carrer en manifestacions que sorprenen tothom, convocats pel vell sistema del boca a orella, unes xarxes socials que no requereixen trànsit d'electrons.


SIMBAD - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\ncatàleg i base de dades\nSIMBAD (the Set of Identifications, Measurements, and Bibliography for Astronomical Data) és una base de dades astronòmica d'objectes situats fora del sistema solar. En té cura el Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg (CDS), França.\nSIMBAD fou creada per combinar el Catàleg d'Identificacions Estel·lars (Catalog of Stellar Identifications, CSI) amb l'Índex Bibliogràfic d'estrelles (Bibliographic Star Index) existent a Meudon, centre informàtic creat el 1979, expandit posteriorment amb fonts addicionals d'altres catàlegs i bibliografia científica. La primera versió interactiva, coneguda com a versió 2, va estar disponible el 1981. La versió 3, desenvolupada en llenguatge C i carregada en aparells UNIX a l'observatori de Strasbourg, va ser presentada el 1990. La caiguda del 2006 suposà el llançament de la versió 4 de la base de dades, actualment guardada en PostgresQL, i amb el programari de suport, escrit actualment completament en Java.\nEl 14 de juny de 2007, SIMBAD conté informació de 3.824.195 objectes amb 11.200.785 noms, i 209.451 referències bibliogràfiques i 5.455.841 citacions bibliogràfiques.\nL'asteroide (4692) SIMBAD (1983 VM7 rebé el seu nom.\n↑ D. Egret «SIMBAD Story: A Description of the Data Base of the Strasbourg Stellar Data Center». Bulletin d'Information du Centre de Données Stellaires, 24, 1983. Bibcode: 1983BICDS..24..109E.\n↑ Schmadel, Lutz D.. Springer Berlin Heidelberg. Dictionary of Minor Planet Names – (4692) SIMBAD, 2003, p. 404. DOI 10.1007/978-3-540-29925-7_4607. ISBN 978-3-540-29925-7.\nEl mirror de Harvard\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=SIMBAD&oldid=24373051»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 ago 2020 a les 04:08.


AARON ABERNATHY @ JAMBOREE (Barcelona) - 09/12/2017 - Concert - Agenda Concerts Catalunya\nAaron Abernathy veu i teclats, Abel Calzetta guitarra, Manuel Pablo Sanz baix, Akinsola Elegbede bateria.\nPels amants del soul i l’R&B, aquesta és una cita a marcar en vermell al calendari, perquè descobrir aquest personalíssim cantant i pianista americà en la curta distància que ofereix el concert de club no té preu. Aaron Abernathy és un talentós músic nascut a Cleveland i format amb Gerlad Levert. De la mateixa manera que Donny Hathaway i Roberta Flack, va estudiar música a la prestigiosa Howard University, on es va graduar en piano jazzístic. Amb un talent excepcional no només als teclats sinó també en el terreny vocal, ha actuat com a director musical a les gires internacionals de Black Milk i Slum Village i ha col·laborat amb artistes nominats als Grammy, com són Jack White, The Foreign Exchange i Eric Roberson. A la primavera de 2015, Abernathy i el seu grup Nat Turner van actuar com a teloners de Black Milk a la seva gira europea, guanyant-se el favor del públic amb la seva magnífica combinació de veus inspirades en el gòspel, amb canvis bruscos de ritme i girs funk que revelava influències de Prince i James Brown. Avui arriba al Jamboree amb el seu nou disc sota el braç, “Dialogue”, que ha sortit al mercat aquest mes d’octubre i que, de ben segur, el portarà per nombrosos escenaris de tot el món.


Cada vegada més, el gimnàs forma part de les nostres vides | Esportiu Maresme\nRadiografia de la indústria del fitness a Espanya\nMés de cinc milions d’espanyols acudeixen com a mínim una vegada a la setmana al gimnàs. Solament set països ens superen al món en nombre de practicants. Així es desprèn del dossier ‘The State of the Health Club Industry Global Report 2017’. És a dir, l’informe que mesura la indústria dels clubs esportius, el món dels gimnasos. El fitness està tan present en la nostra societat, en les nostres vides, que va facturar 83.100 milions de dòlars l’any passat, la xifra més alta mai recaptada. El mercat espanyol, que no para de créixer, es va reafirmar com a novena potència mundial quant a ingressos, superant Brasil, que és el segon país del món amb més gimnasos, concretament 34.500.\nD’altra banda, el mercat del fitness a Espanya presenta dades reveladores que hem pogut conèixer gràcies a l’estudi ‘2017 tendències i situació del sector’ realitzat per la firma ‘Life Fitness’, que va entrevistar a 250 gestors de gimnasos i a 3.200 socis. En l’actualitat hi ha més de 3 milions de socis, amb una edat mitjana de 36,5 anys. La quota mitjana que paguen és de 33,8 euros mensuals.\nDe fet, tots els tipus de gimnasos van augmentar la seva facturació bruta en 2016, la qual cosa posa de manifest la bona salut d’aquesta oferta esportiva.\nQuant a les ofertes que més valoren els clients, destaca per sobre de qualsevol altra la possibilitat de tenir un entrenador personal, més concretament en centres relativament petits que ofereixen al client un servei d’alta especialització.\nEl negoci del fitness mou més de 1.400 milions d’euros a l’any\nUna prova de la bona salut del fitness a Espanya és que el 80% dels centres van realitzar inversions el 2016 per millorar les seves instal·lacions i donar millor servei. Un terç d’ells, amb més de 20.000 euros. En termes globals, la variació anual de clients millora en 2016 bastant respecte a l’any anterior.\nEls gimnasos privats low cost guanyen en facturació i clients de forma absoluta.\nMés del 70% dels gimnasos municipals, tant públics com privats, augmenten clients. Els privats presenten millors xifres i major creixement en facturació. La majoria dels socis entenen que el seu club els ofereix una bona relació qualitat-preu i, en general, estan satisfets amb els serveis.\nCinc milions d’espanyols acudeixen regularment a entrenar-se\nEls clubs han millorat les seves instal·lacions en l’últim any, passant del 30% al 70% els centres que ofereixen una solució tecnològica de fitness. Espanya es caracteritza pel gran interès que provoquen les activitats dirigides. Un 59,07% dels enquestats va declarar assistir normalment a entre 1 i 3 classes d’activitats dirigides diferents en el seu gimnàs.\nEls gimnasos espanyols coincideixen en tres motius fonamentals que tenen els seus socis per donar-se d’alta: la proximitat a la llar (gimnasos de conveniència), la recomanació d’un altre soci i la relació qualitat-preu. •\nEspanya és el país on més es camina al llarg del dia\nSegons un informe de Fitbit, fabricant nord-americà de rellotges intel·ligents, Espanya és el setè país del món que està més en forma i la nació en la qual més caminen els seus usuaris, amb una mitjana de 9.023 passos al dia. A Espanya li segueixen Suïssa, Hong Kong, Suècia, Nova Zelanda, Regne Unit, Alemanya, Irlanda, Austràlia i Japó. A més, Espanya també supera el temps d’exercici recomanat a la setmana, que segons l’Organització Mundial de la Salut (OMS) és de 150 minuts. Així es desprèn de l’informe elaborat pel fabricant de polseres d’activitat a partir de les dades que ha rebut de 20 milions d’usuaris de la plataforma, i que han permès conèixer la mitjana de passos diaris, el volum de minuts d’activitat i la seva freqüència cardíaca en repòs.\nLes classes virtuals ja no són només una fórmula per reduir els costos de personal. Aquesta oferta s’ha convertit en un dels grans arguments per atreure nous clients en als gimnasos. Així es desprèn de l’estudi que ha publicat Wexer Virtual, la tecnològica nord-americana que dissenya sessions d’entrenament en format audiovisual. La recerca, la mostra de la qual està composta per 878 abonats que utilitzen classes virtuals i 522 clients que no usen aquest sistema, conclou que els usuaris virtuals assisteixen més vegades a la setmana que la resta de clients. En concret, un 52,2% dels 878 socis va al club un mínim de tres vegades a la setmana\nDel dimecres 3 de maig al dilluns 8 dew maig de 2017 Santa Susanna Del 3 al...


Inici > Sobre Seidor > esdeveniments > calendari\nEls passats dies 25, 26 i 27 d'octubre vam estar presents al SIMO Educación 2017, la plataforma de referència per a la comunitat educativa professional en matèria de tendències, novetats i solucions TIC per a l'aula.\nVam donar a conèixer de primera mà les eines tecnològiques més destacades orientades a optimitzar els processos d'ensenyament i aprenentatge.\nA més, Seidor i la UOC van presentar 'Botter', un prototip tecnològic per millorar l'experiència educativa en línia. L'últim projecte de Seidor labs basat en l'aplicació d'Internet of Things (IOT) al món educatiu que Seidor 2learn ha desenvolupat conjuntament amb l'equip de psicòlegs i el elearn Center de la UOC.\nVeure nota de premsa de la presentació de "Botter"


"Hei no li vol llevar a París" (Antoni Riera)\n"Hei no li vol llevar a París"\n5 min. Periodista 29/11/2019 19:15\n"M'las tenc que cortar" ('me les he de tallar', 1r d'ESO, nascut a Mallorca); "Hei no li vol llevar a París" ('ell no el vol dur a París', 1r d'ESO, nascuda a Mallorca); "No li queria res" ('no l'estimava gens', 1r d'ESO, nascut a Mallorca); "Volt molt el seu fill" ('estima molt el seu fill', 1r d'ESO, nascuda a Mallorca). Són quatre exemples entre desenes de recollits aquests dies corregint exàmens els darrers dies abans de tancar la primera avaluació. No són casos aïllats. I hi ha altres perles com "hei", que vol dir 'ell', "llent", que vol dir 'gent', o "bloquetllat", que vol dir 'bloquejat'. Però m'atur, perquè la llista tendeix a l'infinit. Són mostres d'alumnes de famílies castellanoparlants que posen damunt la taula dos fets d'una transparència enlluernadora. El primer, que el contacte d'aquests infants amb la llengua d'aquesta terra ha estat, i és, minúscul. El segon, que és conseqüència del primer, que la competència en llengua catalana d'aquests alumnes no arriba ni tan sols als mínims perquè puguem pensar que la seva forma d'escriure, o de parlar, sigui, efectivament, una mostra de llengua catalana.\nEn altres escrits publicats aquí mateix sobre llengua hi ha hagut gent que ha qualificat les dèries que hi manifestava com a "coses de filòlegs", que pensava que era un esquiterell o un exagerat. No ho crec, jo, per bé que puc arribar a entendre les seves impressions. Ara bé, en el cas que ens toca avui, qualsevol parlant competent en català, sense necessitat de tenir estudis i sense que li calgui, ni tan sols, saber llegir i escriure, sap, en sentir les quatre sentències que encapçalen aquest escrit, que això "no és català". Si féssim l'exercici d'imaginar que fóssim monolingües en llengua catalana, veuríem de forma immediata que les frases d'aquests infants mallorquins escolaritzats a escola pública mallorquina des dels tres anys no s'entenen. No es poden entendre. Perquè no són la nostra llengua.\nParlam de lèxic i d'estructures quotidians: estimar, dur, tallar, gens... Paraules de cada dia que un jove o una al·lota de dotze o tretze anys, i mallorquins, no és que no sàpiguen com s'escriuen, sinó que ni tan sols saben que existesquin.\nDurant alguns cursos he estat també professor d'espanyol. Mai, i mai és mai, he trobat un escrit d'un alumne catalanoparlant en espanyol amb expressions com: "He de tallarme las uñas", o "no lo estimava genes", "su padre lo quería quitar a París". No la trobau, si més no, curiosa, aquesta asimetria?\nTot això ara surt a rotlo perquè, com sap el lector informat, el conseller Martí March i el seu equip han presentat un avantprojecte de llei educativa que aborda sorpresivament la qüestió lingüística a les aules. La nova llei ens assegura poder emprar la llengua catalana "en les comunicacions i en l'àmbit administratiu", curiosament dues situacions en les quals, en general, l'ús de la llengua catalana gaudeix, encara, d'una salut acceptable. A més, proposen que les dues llengües oficials, sí, totes dues, siguin vehiculars a l'ensenyament. Pel que hom veu als instituts des de fa anys, aquesta circumstància és un fet, ens agradi o no. Figurarà que el professor fa la classe en llengua catalana, perquè hi té el llibre, o perquè diu que hi parla. N'hi ha prou amb vint minuts de pati per veure quina és la llengua en què una majoria de professors catalanoparlants s'adrecen als seus alumnes castellanoparlants. Les converses, naturals, espontànies, pròximes, reconfortants, consoladores, de tants i tants de professors quan cerquen l'empatia amb l'alumnat són, en la majoria de casos, en espanyol, si l'estudiant és castellanoparlant d'origen. Això passa tenint la llei al nostre favor. Si consolidam una llei que estableix, sense rubor, l'espanyol com a llengua vehicular a les escoles i instituts de Mallorca, i de les Illes Balears, nosaltres, com els sebel·lins, haurem fet els ous en terra. Com solia dir una socialista manacorina, governar és prendre decisions. La llei que ens cal és a la inversa, perquè la llengua amenaçada, vexada, oblidada i arraconada (sense necessitat de cap casta de victimisme, sinó, simplement, mostrant el que passa) és la catalana, i per això li cal una normativa que reverteixi la tendència actual.\nI alerta amb la darrera perla, una altra de les grans preocupacions de l'equip que comanda Educació és garantir el dret de l'alumnat a rebre l'ensenyament en la seva llengua, si aquesta és una de les oficials. Basta que ens remetem als exemples que encapçalen aquest escrit d'avui per explicar què en pens.\nLes cares dels responsables d'Educació el dia de la presentació d'aquest avantprojecte eren un poema. El motiu, no el sé. MÉS per Mallorca ha sortit al pas de la proposta més aviat que de pressa. Vull pensar que Martí March i el PSOE s'han limitat a llançar un globus sonda, que cerquen contrapartides en altres àmbits i que tot plegat forma part d'una estratègia política. Vull pensar que Francina Armengol no vol aquesta llei. I vull pensar que Martí March tampoc. I pens finalment que els negociadors de PSOE i MÉS, i també els d'Unides Podem, que qualque cosa hi deuen tenir a dir, seran tots prou hàbils i responsables perquè aquest desbarat no agafi categoria de realitat. També pens que sense el suport de MÉS la llei així com es planteja pot aprovar-se (se'n deu fer un llepadits, ja, el PP). Si fos així, caldria que els sobiranistes sortissin del Govern. I que les camisetes verdes fossin un tsunami d'indignació. O no era per això, que sortiren al carrer?\nGratitud als mestres de vida


Fins sempre Sira\nEstimada colla, Diumenge 30 de març, la nostra companya Sira ens ha deixat, després de mesos ensenyant-nos a afrontar la vida amb valentia. Els Castellers de Sant Cugat acompanyarem la família amb el mateix escalf que sempre ho va fer ella. Farem un pilar de despedida, dilluns 31 de març a les\nPrèvia Diada del Triacord\nDiumenge 30 de març La segona actuació fora de casa d’aquest 2014 és l’anomenada Diada del Triacord. En general les diades castelleres formen part d’una celebració concreta. L’exemple més clar són les diades de Festa Major, però, de tant en tant, les colles ens inventem actuacions fruit de les necessitats de calendari. La\nViu la Patum de Berga amb els Gausacs\nLa Patum de Berga, igual que els castells, és una festa tradicional catalana Patrimoni Immaterial de la Humanitat segons la UNESCO, i alhora, una de les festes més populars arreu dels Països Catalans. Enguany, els Gausacs organitzem un autobús per assistir a la Patum completa que es fa el dijous\nComunicat dels Castellers de Sant Cugat\nComunicat dels Castellers de Sant Cugat en relació amb la publicació d’una imatge on apareixem al diari Gara, en el context del comunicat de l’organització Euskadi Ta Askatasuna (ETA) en motiu de l’Aberri Eguna 2014. Castellers de Sant Cugat som una entitat cultural i tradicional catalana de caire social.\nRememorant la millor actuació de la nostra història Ahir, 24 de març, es va emetre per Ràdio Sant Cugat, en el programa Ràdio Nitrad (cada dilluns a les 20 h al 91.5 FM), el reportatge “Pas a pas, pis a pis: Història d’una petita colla que va tocar el cel” en el\nPrèvia al 19è Aniversari dels Moixiganguers d’Igualada\nDiumenge 27 d’Abril Aquest diumenge actuem a Igualada en motiu de l’aniversari dels Moixiganguers d’Igualada, una actuació que, erròniament, sempre hem anomenat actuació de Sant Jordi. Els Moixiganguers ens han convidat en vuit ocasions al seu aniversari: la primera vegada va ser en un ja llunyà 1998 on vam\nCompanyes i companys, Us convoquem a una reunió de treball el dilluns 26 de maig, a les 19 h, per parlar d’un aspecte molt rellevant a la nostra colla, i a totes les entitats en general. Volem analitzar el perfil de la gent que s’apropa als Castellers de Sant Cugat, com evoluciona,\nUn web de tripleta\nEls Castellers de Sant Cugat estrenem un nou web corporatiu, un web a la mida d’una colla de tripleta El nou web www.castellersdesantcugat.cat neix amb tres objectius principals. Atraure als nocastellers a participar de la colla, optant per un disseny fresc amb la informació bàsica molt assequible; facilitar la difusió dels continguts, integrant l’opció de\nUkitu Euskal Herriko zerua\nuk cialis canadian pharmacy school admission statistics cheapest online viagra online cialis viagra buy spain viagra without prescription = viagraonlinecheprxfast.com = http://cialisonlinefastrxbest.com/ = generic cialis = cheap generic viagra http://viagraonlinecheprxfast.com/ @ genericviagrabestnorx.com @ http://viagranoprescriptionnorxon.com/ @ cialisonlinefastrxbest.com @ tadalafil online\nDiada reivindicativa de castells de vuit\n15 de març de 2014 | 1 Comment\nEl passat dissabte els Gausacs vam actuar a la Diada del XXè aniversari dels Castellers de Sabadell. Es tractava d’una actuació molt important per la colla, i vam sortir de la plaça amb l’objectiu complert, descarregant un 5de7, un 2de7 i com no, el 3de8! Per altra banda, tots


Dijous 8 de juliol: reunions, convocatòria de Junta i postgrau | Blog d'Agnès Ferré\nDijous 8 de juliol: reunions, convocatòria de Junta i postgrau\nDijous 8 de juliol: reunions, convocatòria de Junta i tarda de postgrau\nAquest matí vàries reunions amb bisbalencs i bisbalenques per temes de serveis i entitats. Després anar signant la convocatòria de la Junta de Govern per dilluns, amb algunes propostes fruit de treball de setmanes!\nA quarts de quatre de la tarda em connecto a la primera classe del postgrau en lideratge i governança local: la nova gestió pública del segle XXI; pensament estratègic, tecnologia i noves dinàmiques de col·laboració público-privada, amb el professor Carles Ramió.\nA dos quarts de 5 de la tarda i fins a dos quarts de 7, tenim la classe de la nova gestió pública del segle XXI amb en Jordi Martí. Dues hores que passen volant entre escoltar, aprendre i treballar casos pràctics.\nQuan acabo surto una estona al terrat i una estona al pati, perquè em toqui l’aire i gaudir del silenci, la pau i tancar una estona els ulls!\nAgnès FerréACM, Al govern (2019/23), Alcaldessa, Compromís amb la Bisbal, Treballem per la Bisbal\n9, 10 i 11 de juliol: reunions, castells, cine, xerrada i excursió Dimecres 7 de juliol: reunió de Festa Major, cita per donar sang, reunió amb la directora de l’OTG i Consell d’alcaldies


Banyoles Televisió - Art gastronòmic a Banyoles\nArt gastronòmic a Banyoles\nDimarts, 27 Mai 2014 17:55\nEn motiu de la I Fira Gartstròmia, Banyoles va acollir diverses exposicions en les que es barrejava l’art i la gastronomia. Els visitants podien trobar diverses mostres arreu de la ciutat en la que diversos artistes de la comarca i de fora plasmen la seva visió artística sobre la gastronomia.\nUna d’aquestes exposicions és la protagonitzada per Gonzalo Tabuenca, Carme Pujol i Anna Bahí. Es tracta de la mostra “Experiències Compartides”, que és el resultat de les impressions que aquests tres artistes van extreure d’un àpat compartit i creat pels restauradors Pere Arpa i Montse Lao. Gonzalo Tabuenca va plasmar les seves sensacions sobre un llenç, Carme Pujol va fer una instal·lació artística evocant l’infantesa i Anna Bahí va recollir tot el procés creatiu del projecte en un muntatge audiovisual.\nAquesta no és la única exposició en la que va col·laborar el cuiner Pere Arpa. Juntament amb l’artista Xavier Escribà i les fotografies de Montse Lao han creat la mostra “...I per postres? Hiperpostres”. Escribà trasllada el seu taller a l’Espai Eat Art de Banyoles on ha exposat diverses peces plenes de color com si de menjar es tractés.\nLa Fundació Estany, juntament amb el Forn de pa Can Japet, també van tenir el seu protagonisme amb “El pa de paraules”. Es tracta d’un diàleg artístic entre els tallers d’Art Especial i Lectoescriptura de la Fundació Estany. El llenç que vehicula aquestes expressions és el pa. Art Especial és un taller on persones amb discapacitat intel·lectual experimenten a través de les arts plàstiques. Per la seva banda, Lectoescriptura pretén acostar la lectura i l’escriptura d’una manera creativa a les persones amb discapacitat.\nPer últim, el Forn de Pa i Pastisseria Figueras també va participar al conjunt d’exposicions gastronòmiques amb una mostra de cocodrils fets de pa, inspirats en els exemplars que es troben exposats al Museu Darder de Banyoles.\nMés en aquesta categoria: « Arriba una segona exposició de “Tint XXI=Creació” Ensemble Méridien omple l’església de Santa Quitèria, a Sant Miquel de Campmajor »


Conductalia | Conductalia | Luis Ollé\nEls nostres serveis van orientats a aquelles empreses que miren més enllà del simple compliment dels requisits legals i del certificat d'OHSAS 18001, buscant una manera efectiva i sostenible d'evitar les lesions en el treball.\nConductalia neix amb la idea de donar a les empreses l'assessorament i suport necessari per aconseguir resultats excel·lents de seguretat i salut en les seves organitzacions, mitjançant la implementació d'estratègies orientades a la prevenció de conductes de risc.\nEl que ens mou a les persones que treballem sota la marca Conductalia és contribuir a un bon fi social i gaudir amb el que fem. Per a la nostra activitat professional considerem que és important ser innovadors, no perdre l'orientació al servei i buscar sempre resultats tangibles per als nostres clients.\nNo hi ha dues empreses iguals i per això en Conductalia afrontem cada intervenció com un vestit a mida, personalitzant els serveis en funció de les característiques de cada organització per obtenir el millor resultat possible.\nL'experiència ens ha permès constatar que hi ha cinc principis bàsics que sustenten l'èxit en els nostres processos d'intervenció:\nLideratge visible de la Direcció des del primer moment.\nIntegració de les funcions en la cadena de comandament.\nParticipació dels empleats en el disseny i implantació.\nComunicació efectiva entre tots els nivells i departaments.\nCapacitació i desenvolupament de les competències requerides.\nUna aplicació formalista o aparent d'aquests principis comprometria seriosament els resultats de la intervenció, i poden generar un efecte oposat al desitjat. És per això que durant la intervenció es realitza una observació contínua dels mateixos, amb l'objecte d'evitar desviacions que poguessin posar perill l'objectiu perseguit.\nPer optimitzar els recursos preferim treballar en xarxa, col·laborant amb especialistes en les diferents àrees professionals que es requereixin en cada intervenció, prioritzant els recursos propis existents en l'organització de cada empresa.


Hybrid CNC Press Frens / Hybrid Press Brake 125T4000 Suppliers, Factory and Manufacturers China - Productes - Anhui Yawei Machine Tool Manufacturing Co, Ltd\nCNC frens híbrids de premsa █ Característiques generals: • La resposta del fre de la bomba de servomotor en el gir positiu i reversible del servomotor per controlar l'intercanvi d'oli de bomba dual, reduir la pèrdua de resistència de les vàlvules de reversió i la pèrdua de pressió. • Quan s'executi inactiu, el servomotor controlarà les velocitats de ...\nCNC híbrid premsa frens\n• Servo bomba fre resposta de premsa el gir positiu & reversible de motor servo per controlar l'intercanviador oli de dual-bomba, reduir la pèrdua de resistència de revertir vàlvules i pèrdua de pressió.\n• Quan ganduleja executant, servo motor controlarà les taxes de velocitat de la bomba, que rebrà el consum d'energia Min de flexió desocupat.\n• Quan començar servo motor, bomba pot córrer amb gairebé cap flux pressió i oli, molt petita de la potència d'engegada.\n• Quan en temps enfocament i permanència, si la pressió del sistema Contacta amb valor de configuració pressió, dual-bomba donarà raó de pressió i cabal, director DELEM CNC donarà servo motor velocitat tarifes comanda corresponent segons la necessària velocitat i pressió, així el conjunt hidràulic no té pèrdua de desbordament.\n• La més ràpida: 18-20 mm/sec de velocitat de flexió, enfocament pot arribar a 220mm/s, velocitat de retorn 200mm/s.\n• És un funcionament ràpid premeu utilitzant motors de servo i altament eficient bomba de fre.\n• La nova sèrie premsa frens són ecològics utilitzant comparablement menys energia que una premsa de fre.\n• Una mitjana 65% estalvi d'energia quan s'utilitza en comparació amb premsa frens.\n• Reduït nivell d'oli: 70%\n• Flexió eficiència\nFlexió més alta eficiència s'aconsegueix com cap pressió es perd a través de vàlvules proporcionals.\n• Més tranquils en la seva classe: 63db\n• 3 x més temps de vida de sistema\nSistema i bomba tenen 3 vegades més llarga vida útil per components d'alta qualitat i tecnologia elegant que s'executen.\n• Oli no escalfar-se\nL'oli és més durador que mai perquè l'oli no escalfar-se, com el sistema de bombament que no corre quan la màquina està en mode stand-by.\n• Facilitat de manteniment\nY1 i Y2 eixos té dipòsits d'oli independent. Manteniment es realitza només quan calgui fer fàcil de mantenir la màquina.\n95% menys mentre desocupat entre corbes.\n50% menys durant la caiguda lliure.\nAlmenys 50% estalvi en flexió. (consum d'energia augmenta com augmenta de gruix de full).\n70% menys de consum durant el retorn de la biga superior.\n• Cap vàlvula proporcional.\nSistema de canonades • cap hidràulic.\n• No hi ha fuites d'oli.\n█ equip estàndard de Servo CNC elèctric premsa frens:\n• Y1, Y2, X, R i coronant hidràulica automàtica, CNC d'eix de 4 + 1 full flexió\n• Controladors DELEM DA56S CNC.\n• Configuracions de frens de premsa CNC elèctric de servo\n• Originals vàlvules Rexroth alemany.\n• Bomba de proporció Variable de Rexroth alemany original\n• Xina superior nivells cilindres amb foques NOK\n• Taula estrets amb europeu 2V ràpid canviar morir inferior\n• Tipus estàndard europeu sectionalized eina superior i inferior\n• Pedal de peu extraïble amb botons d'aturada d'emergència\n• 4,1 m premsa europea CNC frens\n• DELEM DA52S, DA66T, DA69T, DA65W, DA58T CNC controladors\n• Wila tipus coronant CNC motoritzat mecànica\n• taula de treball de 1000mm\n• Amplia zona d'aparcament per a 2 braços soport frontal\nFre de premsa híbrid 125T4000\n4700 * de * 1600 2400 mm\nHot Tags: frens híbrids de premsa CNC / fre de premsa híbrida 125T4000, servo bomba Frens de premsa CNC, servo elèctrics Frens CNC fabricants de frens Xina, proveïdors Xina, fabricats a la Xina, fàbrica, compra\nUn parell de: DA56S CNC sincronitzada premsa fre 125T3200\nSegüent: Controladors ESTUN CNC