OFICINA DE BENESTAR ANIMAL\nS’adjudica el contracte de recollida i assistència d’animals domèstics perduts per prop de 500 mil euros\nEl programa de Benestar Animal ha duplicat el pressupost en dos anys\nLa Junta de Govern ha aprovat avui l’adjudicació del contracte de servei de recollida, acollida, custòdia i assistència dels animals domèstics perduts o abandonats. El contracte s’ha adjudicat a la Lliga Protectora d’Animals i Plantes de Sabadell per un import de 495.829,97 € i inclou també la organització de 10 campanyes o activitats que s’han de dur a terme mentre duri el contracte.\nCategories: Benestar Animal\nEls dos cignes muts que vivien al llac del parc de Catalunya es traslladen a un centre de recuperació de fauna de la Generalitat\nEl trasllat l’ha dut a terme avui personal especialitzat de la Generalitat\nEls dos cignes muts que vivien fins ara al parc de Catalunya podran passar el final de la seva vida en un emplaçament més adequat. Professionals especialitzats han dut a terme avui el trasllat a un centre de recuperació de fauna de la Generalitat, dedicat a la conservació, sensibilització i educació ambiental d’animals semi aquàtics. En el trasllat s’ha comptat en tot moment amb l’assistència d’un veterinari expert en aus i en animals exòtics.\nCategories: Benestar Animal, Espai públic , Parcs i Jardins, Urbanisme i Habitatge\nSabadell aposta fermament per ser ciutat “Petfriendly”\nL’artista sabadellenc Werens dissenya la imatge de la campanya\nSabadell continua fent una clara aposta per esdevenir en ciutat Petfriendly: una ciutat amiga dels animals, adaptada a les seves necessitats, compromesa contra el maltractament i en què la convivència d’animals i persones sigui pacífica. És per això que el Pla d’Actuació Municipal de Benestar Animal estableix un full de ruta per avançar cap a aquest objectiu per mitjà d’actuacions concretes.\nLlum verda a la construcció de tres noves àrees d’esbarjo per a gossos a diferents zones de la ciutat\nFormen part del compromís municipal de dotar d’un espai de lleure per als cans en cada districte i es construiran al 2021\nDurant el proper any entraran en funcionament tres noves àrees d’esbarjo per a gossos, ubicat en tres punts de la ciutat. Actuacions que formen part del compromís municipal de dotar cada districte amb almenys un espai d’aquestes característiques. La Junta de Govern d’avui ha donat llum verda al projecte, que ha estat aprovat de forma inicial.\nCategories: Benestar Animal, Espai públic\nL’Ajuntament construirà un nou refugi municipal d’animals de cara al 2023\nL’Ajuntament de Sabadell té previst invertir, de cara a final de mandat, una part del seu pressupost per a la construcció d’un nou refugi municipal d’animals a la ciutat. Dins els comptes del 2021, l’ens destinarà 15.000 euros per a l’elaboració d’un estudi que determinarà el lloc i el projecte, així com de quina manera serà aquesta nova inversió.\nlliga protectora d'animals\nàrea esbarjo gossos\nObert 24 hores\nOn puc anar amb el meu gos?\nNo al maltractament\nAbans de tenir un animal de companyia\nColònies urbanes de gats\nRecomanacions per viatjar amb animals de companyia\nObediència bàsica del gos i atenció de les seves necessitats\nCinema animal 2017\nCinema animal 2018


APP "Aytos Castellón"\nDilluns, Abril 11, 2016 - 15:00\nCabanes implementa l'APP municipal amb un apartat de participació ciutadana\nEls veïns de Cabanes poden comunicar al consistori qualsevol incidència que detecten\nFa alguns dies, l'Ajuntament de Cabanes va anunciar l'optimització de la seua pàgina web municipal amb informació sobre bans i un apartat per a la gestió telemàtica d'incidències. Ara, estes incorporacions també s'afigen l'aplicació mòbil municipal.\nA partir d'este moment, els veïns de Cabanes poden comunicar al consistori qualsevol incidència que detecten, en els servicis públics i l'equipament urbà, gràcies a l'APP de l'ajuntament. L'aplicació ‘ajuntaments de Castelló', desenrotllada per Diputació Provincial, està disponible des de fa mesos i de manera gratuïta en Play Store. Actualment, a més d'aportar informació turística, notícies, avisos, agenda cultural i altres dades d'interés general de Cabanes, està sincronitzada amb la web municipal i activa este innovador canal de participació i comunicació ciutadana.\nL'alcaldessa del municipi, Estrella Borrás, ha afirmat que “hem donat un pas molt important en l'actualització dels procediments i activitats municipals, d'acord amb les demandes de la societat de la informació”.


Revisió del 17:01, 10 abr 2014\n1.344 bytes afegits , fa 6 anys\nRevisió del 20:03, 3 març 2014 (modifica)\nRevisió del 17:01, 10 abr 2014 (modifica) (desfés)\nLa sociologia és la ciència general de la societat i, per tant, la més fonamental de les ciències socials. Estudia la realitat social contemporània com el producte d'una sèrie de processos històrics que anomenem, en conjunt, modernitat, i que inclou la creació de l'estat liberal, les revolucions científica i industrial, el nacionalisme, el moviment obrer, la colonització i descolonització, la globalització, i el neoliberalisme, entre altres. Es centra en aspectes com la política, el gènere, la raça, la ciència i la tecnologia, o el treball. És difícil, no obstant, elaborar en una definició tècnica de la sociologia ja que aquesta es va originar i desenvolupar en el context dels mateixos processos històrics que estudia i aleshores, com a disciplina, és una corrent de pensament en constant evolució.>/br>\nLa '''sociologia''' és la [[ciència]] social i humana. La sociologia estudia els processos i les regles socials que governen les interaccions entre les persones, no només com a individus, sinó també com a membres de grups, associacions i institucions amb una determinada [[ideologia]]. La sociologia és una de les ciències del [[significat]].\nFou constituïda al segle XIX pels anomenats pares de la sociologia: Karl Marx, Èmile Durkheim i Max Weber. Les seues obres trencaren amb la tradició liberal en filosofia i promulgaren l'estudi empíric de la realitat social. Segons aquests pensadors, els fenòmens socials són construccions socials, és a dir, en comptes d'estar regits per principis morals abstractes i universals, són el producte de processos històrics concrets. Les principals contribucions al pensament social des del segle XIX han estat vinculades a la sociologia, amb les obres de Georg Simmel, Alexis de Tocqueville, Antonio Gramsci, Louis Althusser, Theodor Adorno, Walter Benjamin, Herbert Marceuse, Michel Foucault, Pierre Bourdieu i, en l'actualitat, Bruno Latour, Donna Haraway, Judith Butler, Anthony Giddens, Zygmunt Bauman, Ulrich Beck, Manuel Castells o Slavoj Zizek.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/13212758»


Els antimonàrquics es queixen pel tracte rebut a Petra\nLa plataforma Arruix Borbons ha manifestat a través d'un comunicat el malestar per la conducta dels cossos i forces de seguretat de l'Estat\n1 min. Palma 13/08/2020 12:53\n651x366 Concentració antimonàrquica a Petra./ ISMAEL VELÁZQUEZ Concentració antimonàrquica a Petra./ ISMAEL VELÁZQUEZ\nEl malestar dels sectors antimonàrquics i republicans que es concentraren el passat dilluns a Petra per la visita dels reis s'ha plasmat en un comunicat emès per la plataforma Arruix Borbons. Els manifestants han traslladat les seves queixes directament a la delegada del Govern a les Balears, Aina Calvo , pel tracte rebut pels cossos i forces de seguretat de l'Estat.\nSegons el comunicat, el tracte fou discriminatori, encara que la concentració havia estat notificada a la Delegació del govern en temps i forma. Asseguren que la posició dels agents "contrasta amb l'actitud de les mateixes forces i cossos de seguretat amb grups promonàrquics que varen concentrar-se sense fer la preceptiva comunicació a la Delegació".\nLa concentració es va desplaçar en un primer moment més de 100 metres del lloc de convocatòria inicial. Això molestà els manifestants, ja que les forces i cossos de seguretat varen impedir que hi arribassin prenent l'únic accés viable. La plataforma, a més, es queixa de "la presència d'agents amb armes llargues automàtiques i actitud amenaçant".\nAquest tracte va generar alguns moments de tensió, "cosa que dificultà l'exercici del dret de manifestació", segons afirma el comunicat. Una situació molt diferent de la dels monàrquics, que pogueren acostar-se fins a primera línia .\najuntament de Petra\nDelegació de Govern\nEl batle de Petra multa amb més 7.500 euros tres joves com a presumptes autors de...\nUns 85.000 fixos discontinus de les Balears rebran la prestació extraordinària...\nArranz assegura que hi ha "una estabilitat" de la pandèmia "que ens permet ser...\nDimiteixen els regidors de Bloc per Felanitx\nL'Escola Municipal de Mallorquí reforça els cursos en línia\nJxCat i ERC pacten l'escenari postinhabilitació però ja discrepen sobre si les...\nTres presidents en tres anys\nEl president que veia l’autonomia com una gàbia d’or


Creativitat i Emocions.Inspirat en Hervè Tullet. MORA LA NOVA 18/03\nTALLER DE CREATIVITAT I EMOCIONS\nAquest taller vivencial ofereix recursos pràctics que es poden aplicar a l’escola i a diversos àmbits educatius.\nAl llarg de l’activitat experimentarem a través d’exercicis col·lectius amb pintura de gran format, que permetran treballar la creativitat de manera grupal i cooperativa.\nTambé jugarem i desenvoluparem dinàmiques de grup amb material creat per Hervé Tullet. Una selecció de la seva obra, serà el fil conductor al llarg de la formació, que acabarà amb una exposició de llibres i recursos.\nVivenciar l’experiència creativa des d’un apropament cooperatiu i col·lectiu.\nOferir eines per facilitar l’expressió en diferents espais educatius i àmbits de l’escola, des de la tutoria, al pati, biblioteca, espai de plàstica, menjador, etc.\nApropar l’obra d’Hervé Tullet com un recurs per abordar la creativitat i l’expressió.\nAportar recursos que permetin desenvolupar la creativitat individual i grupal, explorant\nCrear: des de la intimitat al treball grupal.\nTreballar en grup: escoltar-se a un mateix, escoltar als altres i que el grup escolti les nostres idees.\nLa connexió sensorial i emocional entre els membres del grup: del jo, al tu i al nosaltres.\nL'energia creativa i com canalitzar-la.\nEl joc creatiu com a manera de comunicar-nos amb els altres.\nEls imprevists com a oportunitats creatives per al grup.\nLa col·laboració creativa com a inspiració del treball emocional amb un grup.\nCrear i jugar: si!... però també necessitem normes clares. El respecte a l'altre, les vores, els límits.\nExposició de recursos i presentació dels llibres d’Hervé Tullet treballats en la formació.\nS’estimula la participació a través de dinàmiques grupals, promovent l'experiència vivencial i l'aprenentatge cooperatiu. La formació es basa en diferents exercicis que permeten experimentar de creativitat a través de l’activitat expressiva i lúdica.\nHora: 16 a 19,30 h\nAv.Lluís Companys, 17, 43770, Móra la Nova (Tarragona)\nPreu: 40 € (Pack descompte si fas les 2 formacions: Sentiments i afectivitat a través dels contes + taller: creativitat inspirat en l’obra d’Hervé Tullet= 75 €) Consultar places disponibles del pack\nVenir amb roba còmoda i que es pugui tacar\n1.- Omplir la aquesta fitxa d'inscripció\nTaller Hervé Tullet” Mora la Nova+ el teu nom i cognom\n- Reservem 36 hores teva plaça des que omplis la fitxa, perquè puguis fer\nel pagament (passos 2 i 3).Superat el termini, perdràs la reserva.\n- L’organització es reserva la possibilitat d’anul·lar un monogràfic en cas de no arribar\na 10 persones.


Des de P3 i durant tota l’ etapa d’Educació Infantil es promou l’experimentació i l’observació a través dels espais d’aprenentatge, tallers i racons. Per aprofindir en l’aprenentatge de les matemàtiques s’utilitzen materials manipulatius.\nA l’Educació Primària es potencien activitats que afavoreixen l'observació sistemàtica, la manipulació, l’experimentació, la utilització del mètode científic i el desenvolupament de les habilitats de pensament relacionades amb el procés de recerca.\nEn els Cicles Mitjà i Superior es realitzen treballs al laboratori en grups reduïts.\nA l’ESO s’implementa un model d’ensenyament constructivista, utilitzant una gran quantitat de continguts multimèdia interactius per desenvolupar un aprenentatge basat en la indagació, el descobriment, la reflexió i el raonament crític i centrat en el desenvolupament de les competències bàsiques.\nPer tal de dur a terme de forma més concreta l’experimentació i el treball de laboratori, així com el desenvolupament de projectes tècnics, els alumnes desdoblen setmanalment el grup classe en les matèries de Tecnologia i Ciències Naturals.


Arcalís rep un 11% més d’esquiadors i assoleix una facturació rècord - Altaveu\nArcalís rep un 11% més d’esquiadors i assoleix una facturació rècord\nL’estació ordinenca tanca la temporada apropant-se als 200.000 dies d’esquí i incrementa un 25% la recaptació general per caixa\nDilluns, 29 d'abril de 2019 | 18:45 h\nL’estació d’Ordino Arcalís ha tancat la temporada d’hivern aquest diumenge 28 d’abril, amb els millors resultats dels últims anys. En concret, l’ocupació ha experimentat un increment de l’11%, arribant als 199.000 dies d’esquí. Aquest fet, combinat amb un augment del consum mitjà per esquiador del 12%, ha fet créixer la recaptació per caixa de l’estació en un 25%.\nDins d’aquest augment del consum per client, la venda directa de forfets Ordino Arcalís ha estat la protagonista, amb un increment del 35%. En aquest sentit, també és destacable la millora de les xifres de Restauració i d’Escola, amb uns increments del 25% i el 15%, respectivament. El balanç global és més que satisfactori, segons l’estació, que atribueix aquestes xifres a les tasques dutes a terme per tots els departaments al llarg la temporada: l’objectiu sempre ha estat garantir un dels millors productes dels Pirineus.\nD’aquesta manera, s’ha tret el màxim rendiment a les inversions realitzades durant el passat estiu, permetent l’obertura del sector de l’Abarsetar des de principi de temporada amb la nova línia de canons a la pista Les Canals i garantint l’accés al sector de la Coma amb el nou Telecabina Tristaina. Aquestes inversions s’han pogut dur a terme gràcies a l’entrada de Saetde a l'accionariat de Secnoa, que es va materialitzar la passada primavera. El bon temps, amb molts dies de sol i una oferta de restauració cada cop més reconeguda, han estat altres factors clau en l’assoliment del resultat final.\nL’estació d’Ordino Arcalís va obrir la temporada el passat 29 de novembre i ha tancat el diumenge 28 d’abril, després de 151 dies, tot i que les condicions meteorològiques han obligat a tancar durant tres dies per vent. L’estació s’ha mantingut pràcticament tot el període amb un percentatge d’entre el 85% i el 100% de pistes obertes. La temporada ha estat marcada per les jornades anticiclòniques amb cicles de nevades que han anat consolidant el gruix de neu.\nDes de finals de gener, el gruix de neu mai ha baixat en la cota alta dels 200 cm, i s’ha mantingut per sobre dels 100 cm a la base de l’estació. D'aquesta manera, l'ocupació ha anat creixent al mateix ritme que s'han produït les nevades. Un altre fet que ha afavorit aquest creixement ha estat el bon estat dels accessos durant tota la temporada, així com la gran acceptació del servei exclusiu de transport per a clients, posat en marxa ja la campanya anterior.\nLes bones temperatures i l'estat de les pistes han propiciat que molts esquiadors hagin triat Ordino Arcalís com a destinació, sabent que l’estació ofereix garantia de neu. Així, es confirma una vegada més que Ordino Arcalís és un valor segur en temporades d'escassetat de neu als Pirineus.\n3. 30 d'abril de 2019 | 13:05 h\nSempre hi ha haters que tenen l’oportunitat de fer llenya política d’una bona noticia pel país, però fora d’això, igual caldria reconeixer la feina feta per l’equip de direcció d’Arcalís els últims anys, que van agafar una estació en fallida técnica i li han donat la volta com un mitjó. Gestió professional sense lligadures polítiques.\nA veure si prenen nota a la Massana.\n2. 30 d'abril de 2019 | 07:46 h\nAl Sr.Viladomat li han posat en safata per quatre rals,(Autopista ja fins al Serrat,cost al Govern 10.milions deur. falta la segona part fins Arcalis.Canvi climàtici una zona amb possibilitats de creixement enormes (El Serrat),els votants d'Ordino s'han equivocat,no es poden deixar temes tant importants com Arcalis i Pla d'Urbanisme a un Comú tant inepte.Ara a callar i acceptar el "mea culpa,mea grandisima culpa"\n1. 29 d'abril de 2019 | 21:01 h\nUn cop la padrina a fet les obres d’ampliació de la carretera, va el Comú i li ven al sr. Viladomat la majoria d’accions.\nNegoci rodó a canvi d’invertir en un telecabina.\nEspero que la padrina faci el mateix per Pal o Arinsal.


El Vila-real, campió d'Europa després de superar el Manchester United en una tanda de penals d'infart\nEl Vila-real, campió d’Europa després de superar el Manchester United en una tanda de penals d’infart\nEl porter del Vila-real, Rulli, ha estat l'heroi quan ha marcat el seu penal i ha aturat el del seu homòleg del Manchester United, David de Gea\nEl Vila-real ha guanyat la Lliga Europa en una final igualadíssima contra el Manchester United a l’estadi de Gdańsk, a Polònia. El partit i la pròrroga han acabat amb empat a un gol, i el títol s’ha decidit en una tanda de penals d’infart, probablement una de les més llargues de la història. Quan Rulli, el porter de l’equip de la Plana Baixa, ha marcat el seu penal i ha aturat el llançament del porter del conjunt britànic, David de Gea, ha esdevingut l’heroi de la nit. En total, s’han executat els vint-i-dos llançaments.\nEl davanter Gerard Moreno, màxim golejador de l’equip aquesta temporada, amb 30 gols en 46 partits, ha avançat el Vila-real al minut trenta. Moreno ha celebrat el gol amb un gest de crida a la vaccinació, tal com havia promès al programa La resistencia. A la segona part, el Manchester United ha empatat amb un gol de Cavani. L’equip ha resistit l’embranzida dels anglesos –favorits a guanyar el torneig– i ha arribat viu a la pròrroga.\nAquesta Lliga Europea és el primer títol europeu de la història del Vila-real i a més li servirà per a disputar la Lliga de Campions la temporada vinent.\nVegeu els dos llançaments de penal decisius al final de la tanda.\nRulli, A LA ESCUADRA. #LaCasadelFútbol pic.twitter.com/McR62oLADz


La Beguda, fidel un any més a la Festa del Roser - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nEl cap de setmana del 12 i 13 de maig, La Beguda es vestirà de gala per commemorar la seva celebració més arrelada.\nLa Beguda ja escalfa motors per celebrar la Festa del Roser, una de les festivitats més esperades de tot l’any i una tradició ja plenament arrelada entre els veïns. Enguany la celebració tindrà lloc dissabte 12 i diumenge 13 de maig.\nPer a l’ocasió, l’organització ha dissenyat un programa amb propostes lúdiques i culturals adaptades per a tots els públics. L’activitat començarà dissabte 12 a la nit amb el ja tradicional Sopar de carmanyola. I a continuació, i fins ben entrada la matinada, el protagonisme serà per a una original representació de l’icònic programa televisiu ‘Un, dos, tres’ i per a la música.\nJa diumenge 13 de maig, segon i darrer dia de la festivitat, la jornada s’iniciarà al migdia amb una gimcana per agafar gana. I abans del dinar de germanor, els veïns podran gaudir d’un deliciós aperitiu. La Festa del Roser de La Beguda d’aquest any 2018 clourà amb l’actuació del grup d’havaneres ‘Xarxa’.\nL’Ajuntament de Masquefa fa una crida als veïns a participar de la Festa del Roser de La Beguda i a gaudir de les diferents propostes que en formen part.\nCategoria: Cultura, GeneralPer Ajuntament de Masquefa 26/04/2018\nAnteriorPrevious post:Fem Cultura 2018: ‘Masquefa, el paradís perdut fa 11 milions d’anys’SegüentNext post:Obre el termini de presentació de sol·licituds de subvencions per a empreses i entitats sense ànim de lucre que contractin persones en situació d’atur


A menys impacte ambiental, major benefici social - CRAJ\nEn els darrers temps, s’han fet diverses publicacions que aporten una reflexió al voltant del consum responsable i la compra sostenible.\n“Els individus poden escollir entre comprar o no productes respectuosos amb el medi ambient. Això canvia els patrons de consum i al final els patrons de producció. Tots els individus tenim aquest poder”. Aquesta declaració de Kofi Annan, Secretari General de les Nacions Unides des del 1997 al 2006, posa de manifest com les persones podem adquirir productes i serveis que generin un mínim impacte ambiental i els màxims beneficis socials.\nEn els darrers temps, part de la societat aposta cada cop més per un consum responsable a través d’una compra sostenible i això, en gran part, ha donat lloc a un auge de les publicacions sobre aquestes temàtiques. A continuació, es presenten diverses guies, informes i quaderns que podeu trobar a la nostra biblioteca i que aporten una reflexió al voltant d’aquesta forma de consum.\nEscrita a sis mans entre Ecos, Opcions i Servei Civil Internacional, aquesta guia, publicada el 2017, pretén enfortir el vincle entre entitats i associacions amb l’economia solidària. Tot plegat, a partir de propostes pràctiques i concretes en l’àmbit del consum crític i conscient.\nLa Coordinadora Estatal de Comercio Justo va publicar aquest informe que ofereix un balanç de les vendes de comerç just a l’Estat espanyol, amb especial èmfasi en l’evolució experimentada en l’exercici de 2015. Les dades de vendes es comparen amb les assolides en d’altres països europeus i es fa una estimació del pes que representa el comerç just en el consum de les famílies espanyoles.\nUn receptari elaborat per cuiners i cuineres de prestigi, destinat a les famílies que participen en els projectes d’intervenció social de la Creu Roja. D’això tracta la publicació que la mateixa entitat va publicar l’any 2015 amb l’objectiu que es pugui aplicar com a guia per preparar àpats saludables i econòmics, i sempre promovent el consum d’aliments locals i de temporada.\nPresent i futur de l’alimentació a Catalunya: estudi prospectiu\nElaborat l’any 2013 per la Fundació del Món Rural, aquest estudi presenta una aproximació transversal a l’alimentació a Catalunya. Mitjançant reflexions i recomanacions, el contingut pretén ajudar a la persona consumidora final a detectar oportunitats de millora en les pautes de consum tot incidint en la seguretat alimentària.\nL’any 2012, l’Agència de Residus de Catalunya va elaborar aquest document en què es dimensiona el fenomen del malbaratament alimentari, se n’identifiquen les causes i es plantegen estratègies i propostes d’actuació per reduir la pèrdua d’aliments que poden ser encara aprofitables, així com els impactes socials, econòmics i ambientals que se’n deriven.\nL’agroindústria sota sospita\nCristianisme i Justícia va editar aquest quadern l’any 2010 en què els autors aporten una reflexió sobre la agroindústria alimentària i les desigualtats que hi ha darrere tant de la producció com del consum. Els autors ho defineixen com “una crida d’atenció urgent i necessària sobre la realitat que viu més de la meitat de la població del món”.


Irrompen al Ple de Girona contra l'actuació de la fiscalia en el cas de les fotos dels reis La República\nIrrompen al Ple de Girona contra l’actuació de la fiscalia en el cas de les fotos dels reis\nNo hi ha llibertat d’expressió. Així ho creuen un grup de joves, concretament una desena, que van irrpmre de cop i volta al Ple de Girona del passat dimarts. Els joves van entrar al ple cridant ‘Jo també cremo la bandera espanyola’. Després van desplegar tres pancartes on es podia llegir ‘Jo també sóc antimonàrquic’ i van llegir un manifest que deia que la decisió de la Fiscalia de l’Audiència Nacional ha ‘atemptat contra la llibertat d’expressió, de manifestació i d’opinió’ i en què criticaven el ‘desmesurat’ desplegament policial durant la concentració de dissabte passat.\nEl Ple de l’Ajuntament de Girona del passat dimarts a la nit va acabar encara més ple. A mitja sessió un grup de joves van interrompre per sorpresa en senyal de protesta per la investigació judicial oberta per la crema de les fotos dels reis. Recordem que, ara fa uns dies, el Rei Joan Carles I va visitar la ciutat en motiu de la inauguració del Parc tecnològic de Girona. Aquell mateix dia, hi hagueren diferents manifestacions, la més multitudinària fou a la nit, a on entre càntics de protesta i pancartes, és van cremar diferents banderes espanyoles. Poc després, la fiscalia va demanar a Interior que identifiqués als autors de l’acte ‘penat pel codi civil espanyol’ per processar-los.\nAixí doncs, una desena de joves van desplegar tres pancartes on es podia llegir ‘Jo també sóc antimonàrquic’ i van llegir un manifest que deia que la decisió de la Fiscalia de l’Audiència Nacional ha ‘atemptat contra la llibertat d’expressió, de manifestació i d’opinió’ i en què criticaven el ‘desmesurat’ desplegament policial durant la concentració de dissabte passat. Els joves van entrar al ple cridant ‘Jo també cremo la bandera espanyola’. El grup ha denunciat també que la Policia Municipal de Girona ‘està fent identificacions de manera contínua i amb ús de violència i intimidació’.


Mozart, el nen prodigi\nMozart, el nen prodigi Getty Images\nDe ben petit, Mozart ja va deixar tothom bocabadat amb el seu domini dels instruments i la capacitat que tenia per crear música. A partir de llavors, es va fer un tip de viatjar per Europa fent concerts, com si fos una estrella de rock! No va tenir una vida gens fàcil, però no va deixar mai de compondre obres magnífiques, i gairebé sempre alegres.\nUs ho expliquem en format podcast, un altre de la sèrie Van fer història. Després d'escoltar-lo, podeu fer aquest 'quiz' per posar a prova el que heu après.\nEls capítols estan dirigits pel guionista, músic i pallasso Ferran Aixalà, que també posa veu a alguns dels personatges. Els altres intèrprets són la locutora i dobladora Sònia Ferrer Marchán i l’actor de doblatge i locutor Vicent Ortega Menaches. El disseny sonor està en mans de Benet Serra.\nQuè en saps, de... Mozart?\nMúsica! Un tast de les obres de Mozart\nOn escoltar els nostres podcasts\nPodeu escoltar tots els capítols de 'Van fer història' al web del Petit SÀPIENS i a les principals plataformes, com Google Podcast, Apple Podcast o Spotify.\nMary Anning, la gran paleontòloga\nGuifré el Pilós, el comte llegendari


Ple extraordinari de residus, passa endavant | L'Acció\nEls grups municipals de Terrassa en Comú i ERC-MES formalitzen la petició de ple extraordinari sobre residus i proposen a l’equip de govern realitzar-lo el 20 de setembre\nIsaac Albert: “La gestió de residus, la neteja de la ciutat i l’estancament en el reciclatge obliguen a abordar aquest àmbit de forma prioritària com un tema clau per la ciutat“.\nEls portaveus dels grups municipals d’ERC-MES, Isaac Albert, i de Terrassa en Comú, Xavi Matilla, han presentat avui a la Secretaria de l’Ajuntament de Terrassa la petició de Ple extraordinari per abordar exclusivament el problema de la neteja a Terrassa i la gestió de residus.\nEls seus portaveus, Xavi Matilla i Isaac Albert, també han coincidit en remarcar que d’ençà que es va fer pública la voluntat de realitzar aquest ple extraordinari a inicis del passat mes de juny, l’equip de govern sembla haver despertat de l’immobilisme on s’havia situat a l’hora d’abordar el problema de residus a la ciutat. Tot i que s’ha notat més en declaracions via xarxes socials que en acció directa, els responsables de l’equip de govern han anunciat accions concretes, sancions a abocaments il·legals, campanyes de conscienciació… Accions que per ERC-MES i Terrassa en Comú demostren un cop més que l’executiu municipal només reacciona als problemes de la ciutat quan temen que els hi repercuteixi en un cost polític i amb accions reactives i no sota planificació.\nTagged on: ajuntament de Terrassa, ECO-EQUP, ERC Terrassa, ERC-MES, Grup municipal ERC-MES, Isaac Albert, neteja Terrassa, ple extraordinari residus, reciclatge, residus, Taula de Residus, Terrassa, Xavi Matilla\n← RESUM PLE DE JULIOL – Final de curs amb deures\n4 de setembre reivindicatiu →


L’organització apostarà per potenciar el lligam amb la gastronomia de cara a la 30a edició\nDe cara al 30è aniversari, des de la Fira ja apunten que tenen clar que el llaç entre la fira i la gastronomia i ha de continuar sent tant o més estret que ara. Durant tot el cap de setmana per l’Aula del Gust hi ha passat cuiners i xocolaters de renom com Marc Ribas, Joan Baixas o Joel Castanyé, entre altres. Castanyé hi ha fet una demostració d’impressió de postres en 3D.\nL’agramuntí Emili Vicens va ser guardonat amb el títol de Torronaire d’Honor que atorguen els menestrals torronaires a aquelles persones que han contribuït a preservar la tradició torronaire de la vila. Els pavellons han acollit uns 80 expositors, i per acabar s’han tallat dos torrons de 250 quilos de dues especialitats que presentava Torrons Vicens, el torró Història i el torró de mel i llimona.


“La poesia és la unió d´unes paraules que mai van suposar que poguessin ajuntar-se..” Lydia Molina | BLOG DELS JOCS FLORALS\n“La poesia és la unió d´unes paraules que mai van suposar que poguessin ajuntar-se..” Lydia Molina\nPosted on 10 22+00:00 02am0811 2019 by jocsflorals25\nJa arriba una nova primavera i amb ella, una nova edició dels Jocs Florals.\nEncara recordo com vaig viure aquella setmana.\nAl principi penses què vols fer: si vols ser presentador/a o llegir algun poema, fer els decorats, o ajudar en la tramoia. És una decisió que has de pensar molt bé !\nJo al principi em vaig apuntar com presentadora, però vàren collir només sis persones. Llavors vaig provar de llegir un poema. D´entrada, penses que no és tan divertit com fer de presentador/a però després veus que pot estar igual de bé…\nTots els que llegíem poemes ens ajuntàvem dues vegada setmana els migdies i amb l´ajuda de na Miquela, aprenguérem com tenir una entonació adequada, com parlar més a poc a poc; com llevar-nos el nirvis abans d´actuar fent exercicis de respiració, etc.\nAquelles setmanes vàren estar molt bé; però el que faltava per arribar encara seria millor.\nLa setmana d´abans dels Jocs ja practicàvem a la Sala d´actes.\nI ja l’últim dia amb els nostres poemes ben llegits, practicats i ben apresos, vàrem fer l’assaig final.\nEl dia de l’actuació tot va anar de meravella, tot va sortir com voliem:\n-El rap que vàrem de fer els del primer grup va sortir molt bé.\n-Les ballarines no s’equivocaren\n-Els instruments sonaren a la perfecció\n-Les petites representacions, com la de “Hansel y Gretel”, no podien sortir millor\n-Els presentadors presentaren tot l’acte amb molta gràcia.\n-El monòleg d’en Pau, va ser inmillorable.\nI moltes coses més! Tot va quedar molt ben fet com ho haviem assajat, i sobretot molt graciós, ja que el nostre any el tema era sobre l’humor.\nEspero que aquest any, que teniu un nou escenari, vos vagi tot molt bé, que ho disfruteu de veritat ja que serà una cosa inoblidable en companya dels vostres companys.\n“La poesia és la unió d´unes paraules que mai van suposar que poguessin ajuntar-se, i que formen una mena de misteri”\nLydia Molina Fernández


Diputació i la Caixa col·laboren en la integració de col·lectius amb risc d'exclusió\nDIPUTACIÓ DE LLEIDA / 05 JUNY 2012\nEl president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé i el delegat general de la Caixa, Enric Pujol, signen la renovació del conveni per a la conservació dels espais naturals de Lleida i la inserció de col·lectius en risc d’exclusió a través d’iniciatives mediambientals.\ndesconocido col amb altres notícies diputació\nJoan Reñé i Enric Pujol en el moment de la signatura.\nEl president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé i el delegat general de “la Caixa” a Lleida, Enric Pujol, han renovat l’acord de col·laboració entre ambdues entitats en el que ratifiquen el seu compromís amb la conservació i millora dels espais naturals als municipis lleidatans i la inserció en el món laboral de les persones en risc d’exclusió. L’acord té una vigència d’un any i compta amb la inversió per part de l’entitat financera 1,2 milions d’euros. Des de l’any 2005, que es va posar en marxa el programa de conservació i millora de les àrees naturals, la Caixa ha destinat un total de 7, 8 milions d’euros.\nLes iniciatives que es desenvoluparan al llarg de 2012-2013 se centraran dins dels següents àmbits d’actuació: Millora dels hàbitats forestals i prevenció d’incendis, manteniment d’hàbitats d’interès, millora dels espais fluvials, aiguamolls i formacions de ribera, restauració d’àrees degradades, millora de la connectivitat ecològica i paisatgística, i preservació de la biodiversitat, reforç del teixit econòmic i impuls de la formació laboral de la població local, foment de la sensibilització ambiental mitjançant sistemes d’informació i formació, potenciació de les actuacions que ajudin a reduir les emissions de CO2 a l’atmosfera i d’altres actuacions que redundin en benefici de l’eficiència energètica, i implementació d’accions encaminades a la utilització d’energies renovables en les actuacions dutes a terme, per tal de contribuir, així, al desenvolupament i implantació d’aquestes energies.\nUn dels objectius de la Diputació de Lleida respecte al conjunt d’espais naturals és garantir la preservació dels valors naturals i paisatgístics, el desenvolupament socioeconòmic sostenible i l’ús públic ordenat.\nParal·lelament, l’Obra Social “la Caixa” busca la millora de la qualitat de vida dels ciutadans mitjançant el desenvolupament social, cultural i ambiental amb la finalitat d’aconseguir un desenvolupament humà sostenible i, amb aquest objectiu, desenvolupa un gran nombre de programes mediambientals i socials dirigits a la conservació i millora de l’entorn natural.\nBenestar Social i Família destinarà enguany 11,9 milions al finançament de diversos programes a Lleida.\nDecideix-te a decidir


L'Eucaristia al Casal Loiola: de desembre 2012\n1a setmana Advent 2012\nprimer dissabte d'Advent més que trepidant! A primera hora de la tarda no funcionava tota una fase elèctrica del Casal. Estàvem mig a les fosques, sense megafonia, sense projector..i sense que això suposés un problema per poder seguir amb les activitats del CIM, amb la feina de l'equip de litúrgia preparant els detalls de l'Advent i amb una missa de nou molt plena de gent i, sobretot, plena de joves que havien estat de voluntariat (cal dir que tot plegat va ser possible perquè l'Enric va estar fent uns muntatges estranys amb cables i altaveus que van aconseguir tenir,almenys, megafonia). Tota una aventura!\nEn qualsevol cas, l'Advent va començar de nou al Casal amb el lema "I nosaltres, què hem de fer?". Aquesta pregunta, que apareix en les lectures de la 3a setmana d'Advent ,troba alguna pista en les lectures de cadascuna de les setmanes. En aquesta primera setmana se'ns convida a estar atents. Cal dir que la Leslie havia preparat un vídeo per acompanyar el moment de la processó de la primera espelma de la Corona d'Advent. Amb els problemes tècnics, no el vam poder posar, per tant, el compartim aquí per tots vosaltres:\nPREVERES: Enric Puiggròs i Llorenç Puig\nMÚSICS: Lluís Jordà ( saxo), Joan Matabosch, Albert Mitjans, Carme Grimalt, Júlia Diaz ( guitarres), Laura León ( violí), Alex Miralles (violoncel) i Eulàlia Serra als cants.\nHOMILIA: Un any més...és Advent. Segurament aquesta seria la manera més habitual de començar un comentari com el d'avui però és la pitjor manera de començar. Expressant-nos així "un any més..." no deixem d'afirmar que ens situem en una mena de roda cronològica de fets que ja coneixem, que ja sabem com comencen i com acaben, que ja hi estem acostumats, que no ens agafa per sorpresa...si això és així, potser ens toca reconèixer que no estem vivint l'Advent, que no l'entenem.\nHi hauria tres paraules que ens poden donar una clau interessant: renéixer; refermar i estigueu atents. Paraules que apareixen en les lectures d'aquesta setmana. Certament, l'Advent comença cada any, és l'inici de l'any litúrgic i semblaria que res de nou està succeint; però no podem obviar que la nostra història personal sí que canvia d'un any a l'altre; la nostra mirada cap a Déu, cap a la humanitat, cap al nostre interior és diferent i, per tant, Advent esdevé temps per contemplar i contemplar-nos, per recomençar i fer renéixer en nosaltres una fe molt més ferma, més profunda, més confiada. Esdevé temps d'estar ben atents a tot allò que en el nostre aquí, avui i ara se'ns diu a la llum de de l'evangeli. Advent no és repetir la història de nou. És refer-la novament i, sobretot, és instal·lar-nos en la docilitat de deixar-nos transformar a una vida nova, a una mirada nova. Estiguem atents!\nPublicat per Montse Puiggròs a 12:29 3 comentaris:


CaixaBank incorporarà a la seva oferta de mitjans de pagament mòbil Samsung Pay - Osona Informa!\nInici » Notícies » Notícies Generals » Societat » CaixaBank incorporarà a la seva oferta de mitjans de pagament mòbil Samsung Pay\n26 Gener 2016 a 10:00\nUn servei segur i fàcil\nCaixaBank ha arribat a un acord amb Samsung Electronics Co. Ltd per posar a disposició dels clients de l’entitat financera la innovació tecnològica més avançada en serveis financers i mitjans de pagament.\nL’entitat financera presidida per Isidre Fainé i el conseller delegat de la qual és Gonzalo Gortázar es converteix en el primer banc a Espanya que incorpora a la seva oferta de mitjans de pagament el servei de pagaments mòbils Samsung Pay. Els clients de CaixaBank i d’imaginBank seran els primers que podran gaudir d’aquest nou servei de pagament mòbil, segur i de fàcil ús, que es pot utilitzar per realitzar compres en gairebé qualsevol establiment del món on es pugui pagar actualment amb targeta de crèdit o dèbit contactless.\nCaixaBank va llançar el seu primer servei de pagament per mòbil, CaixaBank Pay, basat en tecnologia HCE, el passat mes de setembre, i aquest acord permet a l’entitat ampliar la seva gamma de serveis de banca mòbil. CaixaBank està desenvolupant la seva estratègia d’innovació en mètodes de pagament amb el propòsit d’incorporar a la seva oferta de serveis les últimes tendències a nivell global.\nCaixaBank té com partner principal en la seva estratègia de campanyes a Samsung, principalment en les accions que realitza per la captació de nòmines i negocis. Gràcies a aquesta col• laboració, PromoCaixa, filial del Grup CaixaBank, ha facilitat que més de 700.000 clients de l’entitat financera puguin gaudir dels últims productes de Samsung, entre els quals s’inclouen tablets, televisors i smartphones.\nServeis de pagament mòbil\nLa signatura d’aquest acord permet a CaixaBank potenciar la seva gamma de serveis de pagament mòbil. L’entitat desenvolupa la seva estratègia d’innovació en mitjans de pagament amb l’objectiu d’incorporar les últimes tendències a nivell mundial a la seva oferta comercial.\nSamsung Pay és un servei de pagament mòbil caracteritzat per ser:\n•SIMPLE: Per realitzar un pagament amb Samsung Pay, els usuaris només han de lliscar el dit cap a dalt per la pantalla del seu telèfon per obrir l’aplicació, escanejar la seva empremta dactilar i pagar.\n•SEGUR: Samsung Pay utilitza la tokenització digital, Samsung KNOX i l’autenticació amb l’empremta dactilar per garantir que els pagaments siguin segurs. I, atès que els smartphones estan actualitzats a l’estàndard EMV (Europay i MasterCard VISA), s’aprofita també d’aquest nivell de seguretat.\n•PER UNA ÀMPLIA MAJORÍA DE COMERÇOS: Samsung Pay funciona en més del 70% dels comerços a Espanya que ja operen amb tecnologia contactless, el que suposa un parc de 600.000 datàfons.\nEl servei s’ha posat en funcionament en fase pilot en les últimes setmanes i passarà a oferir-se als clients durant els propers mesos. Després del llançament del servei, els usuaris podran descarregar les seves targetes de CaixaBank, siguin de dèbit o de crèdit, en el seu smartphone per realitzar pagaments.\nEls usuaris de Samsung Pay comptaran també amb totes les garanties de seguretat de les targetes de l’entitat financera. De la mateixa manera que en les targetes, les dades es transmeten sempre de manera segura. Per imports superiors als 20 euros, el client ha d’introduir el codi PIN en el datàfon.\nQuan es realitzi un pagament pel mòbil, sigui quin sigui el seu import, el client rep una notificació avisant-li que s’ha efectuat l’operació.\n#CaixaBank #fàcil #mitjans #oferta #pagament #Samsung Play #segur #servei #simple


Quan tots els camins portin a la Xina Quan tots els camins portin a la Xina\nQuan tots els camins portin a la Xina\nLa fortalesa de Jiayuguan, una de les darreres construccions xineses de la Ruta de la Seda històrica. FLICKR\nÉs probable que pocs noms siguin tant evocadors com el de la Ruta de la Seda, el llegendari trajecte que seguien els mercaders per viatjar del cor d’Europa al centre de la Xina, i que fa pensar en caravanes de camells travessant el desert, pobles nòmades de l’Àsia Central i luxosos palaus de l’Extrem Orient. D’aquí poc, però, el ciment, les catenàries i els rails guiaran a aquells que s’atreveixin a refer l’històric recorregut.\nEl dilluns passat, Pequín va posar punt i final a la primera cimera sobre la nova Ruta de la Seda (oficialment, el projecte rep el nom de ‘Un Cinturó, una Ruta’), un pla d’inversió en infraestructures encara poc definit, però en el qual el règim comunista ha promès invertir fins a 900 bilions de dòlars durant els propers anys. La iniciativa xinesa inclou, de fet, dos trajectes diferents: un enllaç entre Europa i la Xina, que travessarà l’Àsia Central, i un seguit d’infraestructures que uniran per mar els països del sud-est asiàtic i la costa oriental africana amb diversos estats europeus. Entre d’altres construccions, el projecte inclou el desenvolupament de ports a països com Sri Lanka i Pakistan, línies d’alta velocitat a la península d’Indoxina o un recorregut ferroviari que uneixi Londres al gegant asiàtic (un enllaç similar, que connecta amb Madrid, va ser inaugurat el 2015). Una trentena de líders del govern i caps d’estat, inclòs el president de l’executiu espanyol, Mariano Rajoy, van assistir a l’acte.\nDurant la trobada, el president xinès, Xi Jinping, va exhortar als països d’arreu del món a treballar com “un estol de cignes” que volen conjuntament. El projecte marca un brutal contrast amb l’actual lideratge de la Casa Blanca, centrat en el missatge de “els Estats Units primer” i la renegociació de tot tipus de pactes de lliure comerç. La presidència de Trump ha servit perquè Xi es pugui presentar davant la comunitat internacional com a nou paladí de la globalització. “Abraçar el proteccionisme és com tancar-se en una habitació fosca. Tot i que la pluja i el vent es queden fora, tampoc hi entren l’aire i la llum”, reflexionava el líder xinès el febrer passat, durant una intervenció al Fòrum Mundial de Davos. Xi espera que la Nova Ruta de la Seda, que engloba territoris que compten amb un terç del PIB mundial, serveixi per impulsar la seva visió sobre l’economia global, basada més en grans projectes d’infraestructures que no pas en ambiciosos pactes comercials.\nAlguns crítics no han tardat a acusar la Xina de voler guanyar influència política arreu del món a través d’una pluja de diners internacional. Les inversions anunciades són dotze vegades superiors a les del “Pla Marshall” que Estats Units va posar en marxa a l’Europa Occidental després de la Segona Guerra Mundial. “No té res a veure amb la ideologia, i no inclou cap agenda política”, remarcava Xi durant la reunió.\nMalgrat les promeses del Partit Comunista Xinès (PCX), la iniciativa ha aixecat suspicàcies les principals potències regionals, que temen una possible expansió de l’esfera d’influència xinesa. La Índia ha expressat en diverses ocasions la seva oposició al projecte, que inclou un corredor econòmic entre la remota província xinesa de Xinjiang i un port a la costa d’un dels seus principals rivals, Pakistan. La ruta travessa un territori de l’Himàlaia, disputat per Karachi i Nova Delhi, que podria acabar sent annexionat de facto per Pakistan gràcies a la nova connexió viària inclosa en la nova Ruta de la Seda. El govern indi tem, a més, que d’altres aliats tradicionals del país, com Nepal, s’apropin ara a l’òrbita xinesa gràcies a la promesa de noves infraestructures.\nDe manera similar, Rússia, que va assistir a la reunió, tem la pèrdua de poder en una de les seves zones d’influència històriques, l’Àsia Central. La manca de projectes en territori rus tampoc ha agradat a Moscou, segons els mitjans internacionals.\nEls països de la Unió Europea s’han mostrat principalment preocupats per l’accés de les seves companyies a les licitacions de construccions, i pels estàndards mediambientals, laborals i de transparència del projecte. Diversos enviats europeus van decidir no signar el comunicat conjunt final de la cimera, al·legant que no consideraven que un sistema transparent estigués garantit. “Hem deixat clar que, per Europa, la iniciativa d’Un Cinturó i una Ruta només pot ser un èxit si es basa en la transparència i la co-propietat”, explicava a The Guardian un dels enviats.\nNo sembla que tots els projectes siguin capaços de superar aquests estàndards, i els constructors xinessos s’han hagut d’enfrontar a l’oposició local o a obstacles provocats per canvis de color polític a països com Laos, Tailàndia o Indonèsia. L’agència creditícia Fitch ja alertava, en un estudi del gener passat, que la iniciativa pot fer augmentar els riscos dels bancs xinesos que proporcionaran el finançament per la tasca d’unir Euràsia d’una punta a l’altra. “La falta d’imperatius comercials darrere els projectes d”Un Cinturó, Una Ruta’ significa que és molt difícil de saber si els retorns dels futurs projectes seran suficients per cobrir completament els pagaments als creditors xinesos”, alertava Fitch, en un anàlisi recollit pel Financial Times.\nLa Xina, però, sembla disposada a còrrer el risc, i no només per motius diplomàtics. Després d’anys d’estimular el creixement econòmic del país a través de la construcció de grans infraestructures pel seu territori, el govern busca ara a l’exterior nous projectes que puguin ser conduits per les seves companyies. La Xina pateix un important problema de sobreproducció en diversos àmbits industrials, que s’ha agreujat a causa de l’alentiment de la expansió econòmica dels últims anys, i que ara vol solucionar enviant els seus materials i els seus treballadors a “pavimentar” tot el continent. Mentrestant, la resta del món n’intenta preveure les conseqüències: “Tothom em pregunta pel projecte ‘Un Cinturó, Una Ruta’, però ni tan sols sabem ben bé què és”, confessava un frustrat diplomàtic europeu al South China Morning Post poc abans de l’inici de la cimera.


‘Enredándose en el TIEMPO, van las cintas de mi capa’, per Jordi Mulet Baubí – Marfanta\n'Estos 18 anys, els volíem celebrar totes i tots junts el proper 9 de maig al Parc de Tortosa. Això no podrà ser, però com venim fent des que va el confinament -per exemple hem cantat Lo Carrilet per als Països Baixos i de més gent d’Europa- farem la festa este dissabte tarda, 9 de maig, a través del nostre canal instagram @latunafolk'\nRecordo com uns xics, vestits de negre, amb un triangle de roba al pit i unes cintes a una capa que duien, van començar a cantar a les postres del dinar. Portaven molta marxa i cantaven cançons molt populars, que més d’un cop havia sentit a casa. Tothom xalava molt. Jo també.\nVaig cap a mons pares, que havien estat organitzadors de la festa, com a presidents de l’AMPA, i em diuen que és una Tuna, i que ja havia sorgit la proposta de fer-ne una al mateix centre escolar, ja que s’impartia guitarra, i òbviament, música.\nI així va ser, l’any següent, al 2002, el dia de Sant Jordi, va començar la Tuna. Mon germà ja estava a dins, assajant molt. Jo encara no hi estava, ni assajava encara, però ja me les sabia totes. I aquella idea, que l’any anterior, havia sorgit mentre es feien les postres de la festa de la Comunitat Educativa, ara ja era una realitat, i quina realitat! Amb poc temps, la transmissió oral, va fer sortir a actuar la Tuna més enllà de l’àmbit escolar.\nJo em vaig incorporar amb la pandereta -podem ballar més fàcilment-. Bromes a banda, vaig agafar este instrument perquè estava estudiant bateria i el món de la percussió sempre m’ha agradat molt. Per això, amb el pas dels anys he incorporat més instruments de percussió a la Tuna. I òbviament, també canto, com tota la resta.\nPassaven els anys, i l’etapa escolar es va acabar, però no volíem deixar esta activitat. Ens ho passàvem molt bé i molta gent valorava el que fèiem. Naturalment, el camí no ha estat fàcil, i com tot a la vida, tot va evolucionant: gent que ve, gent que va, gent que torna, cançons noves… I amb això va quedar oficialment constituïda La Tuna Folk.\nNatros, intentem enllaçar la tradició de Tuna que es remunta al segle XII, amb l’actualitat i la nostra terra: les Terres de l’Ebre. Sincerament, estic molt orgullós i satisfet de pertànyer a este grup. És una passió per a mi, és una manera de viure: porto més de mitja vida al món de la Tuna.\nPerò a banda de la música, que m’agrada molt, continuo i continuem -i ja fa 18 anys- gràcies a la gent que ens segueix, que ens dóna carinyo, que confia amb natros. Si no fos per tota esta gent, dubto que haguéssim arribat a la majoria d’edat. La màgia de la música, ens ha portat a conèixer gent magnífica i molts formen part de la nostra vida ja. I esta màgia, em fa seguir tenint la il·lusió del primer dia. Avui dia, encara vull cintes i escuts per a la capa!! Per això, també vam composar la Rumbeta Agraïda, un tema propi, basat en fets reals, que dóna les gràcies a tota la gent que anem coneixent.\nTot i que, poques vegades sortim als mitjans, sincerament estic molt satisfet del funcionament i la trajectòria de la Tuna Folk, per això, públicament vull donar les gràcies als tunos, mon germà -també tuno- a la família, pubilles, pubilletes i a tothom que ens dóna suport. Estos 18 anys, els volíem celebrar totes i tots junts el proper 9 de maig al Parc de Tortosa. En esta festa fèiem la 2a trobada de tunes de les Terres de l’Ebre, amb les amigues de la Tuna Femenina de Maastricht i els amics de la Tuna d’Empresarials de Barcelona, i més activitats previstes.\nAixò no podrà ser, però com venim fent des que va el confinament -per exemple hem cantat Lo Carrilet per als Països Baixos i de més gent d’Europa- farem la festa este dissabte tarda, 9 de maig, a través del nostre canal instagram @latunafolk. Estigueu atentes i atents i us informarem. I tan prompte es pugui, la farem físicament, tenim moltes ganes!\nRes més, Tuna Folk, per molts anys, moltes gràcies per estos anys, esperem que en siguin molts més!! A la gent que ens seguiu, de nou, moltes gràcies, a cuidar-se i fins molt prompte!!\nTags: CulturaJordi Mulet BaubíLa Tuna FolkMúsicaOpinió\nQuatre positius més per coronavirus i 73 nous casos sospitosos a les Terres de l’Ebre\nAmposta reactiva el cobrament de la zona blava a partir de l'11 de maig\nPorts inicia a l'Ampolla la reparació dels danys del temporal Glòria


Dia 4: El mòbil perfecte existeix, i és molt lleig (Albert Cuesta)\nEL QUADERN DEL MOBILE\nDia 4: El mòbil perfecte existeix, i és molt lleig\nEl V Squared és un mòbil que compleix absolutament tots els meus requisits i també alguns que no havia pensat\nALBERT CUESTA Actualitzada el 25/02/2016 23:16\nEL MÒBIL TOTAL\nFa unes setmanes vaig publicar a l’ARA una llista de totes les característiques que voldria tenir en el meu pròxim telèfon, i acabava dient que no hi ha cap model que les reuneixi. Aquesta setmana he comprovat que em vaig precipitar: sota una escala mecànica del pavelló 6, l’empresa Saygus exposava el seu V Squared, un mòbil que compleix absolutament tots els meus requisits i també alguns que no havia pensat, com l’acabat impermeable, la capacitat per a dues targetes de memòria i la duplicació de pantalla HDMI sense fils. I per menys de 600 euros. Només té tres defectes: encara no el venen enlloc; quan ho facin no tindrà servei tècnic aquí, i és un dels telèfons més lletjos que he vist en molts anys.\nNOVES XARXES PER A NOUS OBJECTES\nLa impaciència per desplegar l’internet de les coses fa que les empreses no vulguin esperar l’arribada de la 5G i busquin en les xarxes existents la possibilitat d’interconnectar objectes, siguin comptadors elèctrics, localitzadors de bicicletes o de mascotes o sensors d’ocupació de places d’aparcament. A Barcelona s’han vist almenys tres opcions de LPWA -sigles d’àrea extensa de baixa potència- que aprofiten la infraestructura actual de les operadores, reservant una petita franja de l’espectre de ràdio per transmetre sovint petits volums de dades: són SIGFOX, NB-IoT i LoRa, cadascuna amb els seus partidaris. Veurem quina acaba imposant-se.\nLa meva crònica d’ahir va tenir certa repercussió a les xarxes pel comentari sobre la meva decisió de no visitar l’estand d’una empresa xinesa que exposava senyoretes a més de telèfons. Per ser fidel a la realitat, l’empresa en qüestió acostuma a exhibir el mateix nombre de noies moníssimes que de nois guapíssims -més vestits que elles, això sí-. No sé si ho fa per practicar la paritat o per atreure també la reduïda parròquia femenina de congressistes. Sigui com sigui, hi ha casos encara més greus. La responsable d’una agència m’explica que un dels seus clients expositors els ha renyat perquè considera que les hostesses que li van proporcionar no tenien un aspecte prou suggerent. (En realitat, l’adjectiu que va fer servir és molt més groller, però els l’estalvio). Curiosament, la GSMA inclou des del 2010 al manual per a expositors del MWC un codi d’indumentària que prohibeix explícitament que el personal dels estands vesteixi de manera massa reveladora o suggerent. En concret no es permeten "escots excessius, minifaldilles i minivestits, pantalons curts i vestits arrapats com una segona pell". Tot plegat, per evitar ofendre “les múltiples cultures i nacionalitats” presents al congrés.


Andrés Iniesta, jugador del Vissel Kobe | Vissel Kobe\nL’exfutbolista del Barça Andrés Iniesta ha repassat l’actualitat del seu equip, el Vissel Kobe, i també la del club blaugrana en una entrevista a ‘El matí de Catalunya Ràdio’. El migcampista no s’amaga i ha reconegut que “em sap greu veure el Barça així”. A més, explica que “he vist companys que pateixen i jugadors nous que no troben el seu lloc”.\nEl jugador del Vissel Kobe s’alegra molt l’arribada de Xavi Hernández a la banqueta del Barça: “És un somni per a ell i segur que està gaudint moltíssim”. El manxec considera que el seu excompany és la persona idònia per ocupar aquest càrrec: “Té una personalitat forta, ha estat capità, ha viscut tota mena de situacions i sap com funciona tot”. Iniesta reconeix que el nou tècnic blaugrana té al davant un repte molt dur: “És evident que tan sols valen els resultats. Ha d’intentar implantar el seu estil i la seva idea i que els jugadors confiïn en ells”. L’exblaugrana afirma que “el Barça sempre té opcions de lluitar per la Lliga i els títols”.\nEl migcampista també s’ha referit a la marxa de Messi del Barça. Iniesta reconeix que és estrany veure l’argentí amb la samarreta d’un altre equip. No obstant això, considera que “són circumstàncies de la vida que cadascú veu d’alguna manera. Segur que el club va fer tot el possible perquè es quedés”.\nD’altra banda, Andrés Iniesta també ha lloat la trajectòria del Vissel Kobe aquesta temporada. El manxec posa de manifest que estan a punt d’aconseguir una fita històrica. “Després de tres anys, estem a punt d’entrat a la Champions asiàtica per primera vegada. Esperem complir l’objectiu”. El migcampista assegura que “estic molt feliç al Japó i gaudint més que mai del futbol després d’haver-me recuperat d’una greu lesió”.


És l’hora d’hissar els somnis: 01/12/08\nAlça el somnis i escolta la cançó bressolant els pistons d’en Chet Baker.\nI sobretot, quan l’any comenci a rodolar segons, no oblideu de mirar-vos als ulls...\nEtiquetes de comentaris: Chet Baker, jazz, Música, Nadal, OhCapità, somnis\nLa meva admiració per en Joan Brossa, dins d’aquest homenatge promogut pel blog abloccedari Joan Brossa, és la capacitat que tenia per descobrir l’aspecte poètic d’un motiu rutinari, d’un material real.\nEn aquest poema visual d'en Brossa de resultat directe, un dels que destacaria, se’m fa molt difícil parlar de versos perquè els daus són disposats de forma vertical i horitzontal sense cap marc que els revesteixi. En canvi els punts de dins dels daus, els números, estan dintre d’uns límits ben definits que asseguren l’existència d’aquest atzar. Unes petites modificacions en els daus poden fer que l’atzar quedi en un segon terme.\nEl jo d’aquesta poesia no és pas un subjecte, sinó un espai on es conciten la connexió de l’atzar i el temps delimitat. L’estructura dels quadrats estan en continuïtat entre ells on es pot llegir la numeració dels daus en qualsevol disposició, i on confegim una idea de totalitat amb l’enunciat en color vermell “contra l’atzar”. Aquest no està col·locat a part de dalt, ja que els elements s’han disposat a l’inversa perquè el que importa és el contingut no l’enunciat.\nEtiquetes de comentaris: Joan Brossa, Poesia Visual\nEl riure de la màscara. Pere Ballart\nCarner teatralitzava, Ferrater el·lideix... He promès una darrera solució del problema, que és la que, al meu entendre, pot encarnar perfectament Joan Margarit. Margarit és un poeta que molt sovint s'ha manifestat desitjós d'entaular una comunicació ferma amb els seus lectors. Margarit suggereix, una via indirecta, la de qui sap que el lector detectarà més d'una correspondència entre allò que el poeta diu i el que el mateix lector haurà viscut.\nEl jo a l'inrevés: Poesia i experiència. Pere Ballart\nEn el pròleg de Joana, Margarit diu: Unes mínimes diferències em posen de manifest que les persones, els llocs, les coses, no són les familiars. Faig front, doncs, al terror més dur, quan les coses quotidianes no es reconeixen i es tornen amenaçadores.\nEntre el llorer i els testos d'aspidistres\nper favor, no te'n vagis, no te'n vagis.\ndoncs, queda't, per favor, i no te'n vagis.\nDigue'm si te'n recordes: necessito\nveu de l'absència per preguntar-te\npel teu fugaç triomf sense el mai més.\ni faig esclatar l'última alegria\nEtiquetes de comentaris: Assaig, El riure de la màscara, Joan Margarit, Pere Ballart\nBon Sant Esteve\nUn música per un dia de Sant Esteve\nPublicat per Laura Dalmau a 11:24 6 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Jamie Cullum, Katie Melua, Música\nAquest matí les parets deturen l’aigua. Hi ha sentiments escampats d’ahir, com els meus que brollen dessota la cadira de fusta.\nEls vidres guixats de pluja callen, ploren, en un so intranquil.\nEspio els gests de les converses entre pacient i metge de passadís, rere aquest paper enfollit de vida. Aquestes emocions lligades als sentits i a les sensacions.\nSeure sola a l’espera, sabent que, potser, la ferida plorarà síl·labes.\nA poc a poc, les rajoles s’apilen al bany mentre el passador tanca les meves llàgrimes temorenques.\nQuè un estel fugaç em vesteixi com una fada blanca. Demà és Nadal pels menuts.\nPublicat per Laura Dalmau a 17:00 4 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Nadal, Nicoletta Ceccoli\nHe encès el Nadal\ni s’ha pujat el volum de la ràbia,\ni la pudor de la malaltia\nha escanyat aquest jo meu.\nLa mare tus, fins aclarir la por.\nS’ennuega de les no respostes\ncom el que cus agulles de plom.\nL’informe n’és molt distant\ni minimitzo aquest feix de M1\nper trobar un epíleg esperançador.\ni això només ha estat\nel començament del final,\nla metàstasi pulmonar.\nPublicat per Laura Dalmau a 0:00 11 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Família, Nadal, Poesies pròpies, Una canya i un quadern\nCasa de l'Est. Cyril HORISZNY\nEl dijous 18 de desembre, a les 19:30h, la CASA DE L'EST tindrà el goig de presentar un dels projectes que ha preparat amb més il·lusió durant els darrers mesos: l'exposició fotogràfica de Cyril Horiszny, un jove fotògraf francoucraïnès, dedicada als hutsuls, un petit poble dels Carpats ucraïnesos que, tot i els importants canvis socials que s'han produït a Europa durant el segle XX i les darreres dècades, ha sapigut conservar la seva identitat i els seus costums tradicionals.\nCyril Horiszny, que ja ha exposat la seva obra en diversos països d'Europa i Amèrica, serà present en la inauguració de l'exposició gràcies a les bones gestions de Biblioteques de Barcelona i, molt especialment, de la direcció de la Biblioteca Ignasi Iglésias-Can Fabra (Segre, 24-32 – Barcelona). En Cyril ens parlarà dels hutsuls, de la seva cultura, de la seva identitat (ho farà en ucraïnès, i hi haurà traducció consecutiva al català), i després ens acompanyarà a recórrer l'exposició.\nEtiquetes de comentaris: Casa de l'Est, Cyril Horiszny, Exposició, Fotografia\nNo cal que us expliqui qui és Manel Marí, aquest poeta i escriptor eivissenc que resideix habitualment a València.\nLa seva obra poètica és extensa però crec que el nou poemari El Tàlem, assoleix una elevació del registre per poder aturar-nos pausadament.\nDir que és difícil llegir la poesia de Marí, no és cap secret. Cal que nosaltres anem al seu terreny.\nEns convida a exercir una lectura destinada al plaer sense fantasiejar més enllà dels detalls del poema, on la intensitat no para d’augmentar poema a poema.\nPoemes com ‘costum’, ‘estenedors’ ens comunica vívidament una impressió. Els mots ens desperten suggestions de realitats quotidianes dins dels llocs més interns de la casa.\nCal dir que aquell amor que traduí la pressa\nno invocava cap altre\nsi no era per l’enveja d’un resguard,\naquell amor tan fet a la intempèrie\nja sempre es despertava palesant l’enderroc\ncom si no es resignés, com si trobés\nque hi havia quelcom encara per salvar.\nPotser penses, i encertes, que vivíem amb por,\nperò ens cal dir que aquell amor va néixer\nper albirar la mort amb cada ull\ni així trobar l’esclat a qualsevol racó,\na l’ampit d’un instant que sempre era el primer;\nla por, definitivament, ens era l’atribut,\nl’estrèpit i la urgència, la vida reunida\nen un ramell d’espasmes contra el món\ni la befa més íntima per a fugir endavant.\nTot un reconeixement en un premi de renom, Premi Ciutat de Palma.\nEtiquetes de comentaris: Manel Marí, Poesia, Premis Literaris\nPresentació de la novel·la de gènere fantàstic Iskander. Un viatge a la màgia dels llibres, d’Alícia Gili i Sílvia Romero (5è Premi Ciutat de Lleida de Novel·la –Pagès Editors), amb la il·lustradora M. Jesus Royo.\nPodeu trobar ressenyes sobre el llibre:\nSopar de poetes\nL'ancià, seguit d'un Arquimedes desconcertat pel tarannà alegre tan poc usual en la gent d'edat avançada que ell coneixia, es posà a caminar amb pas decidit. L'home duia el cap i la nuca tatuats com la seva rèplica, i tenia un port d'entrada similar al del Mungo i un ull que giravoltava, interessat per tot allò que hi havia al voltant. S'aturà davant un tendal de colors llampants.\nAl dessota, a recer del sol aclaparador, hi havia unes tauletes i l'amfitrió convidà el mestre a seure i servir-se un cafè.\nLloc: Llibreria Ona (Gran Via Corts Catalanes 654, a Barcelona)\nDia: dimarts 16 de desembre, a les 19.30 hores\nEtiquetes de comentaris: Alícia Gili, Llibre, Maria Jesus Royo, Presentació, Sílvia Romero\nEtiquetes de comentaris: Egon Schiele, Pintura\nEtiquetes de comentaris: Llenguatge poètic, poes\nAvui us vull parlar de TERESA PASCUAL, aquesta poetessa de Gandia que em té pres el sentiment poètic.\nEl poemari ARENA comença amb aquests dubtes.\nCom narrar el costum del teu silenci,\nun silenci de pedres i de son,\nel costum que em separa i que m'obliga\nal temps callat de les converses mudes.\nCom narrar les pupil·les adormides,\nneguitoses de llums sense projectes,\neixe costum de no mirar espills\nque em puguen retornar la meua imatge.\nCom narrar el silenci del teu cos,\nla lentitud dels dies dels malalts,\nel silenci que em trenca la memòria\ni em fa passar de llarg entre les coses.\nCom construir de nou sobre l'absència\nentre records que no sé si són meus\nquan el costum de no dir ja el teu nom\nem condueix a un modo de somriure,\nde fer anar les mans, de caminar.\nEls elements es relacionen a través d'una característica comuna: l'esmicolament, la indefinició, la incertesa, el silenci dels mots, la fugacitat de cada moment. Els poemes construeixen de nou sobre l'absència ‘Conformar un destí’ sota la base de l'amor i el desig, i que semblen adreçar-se a un 'tu', vers un discurs moral. Teresa Pascual sempre ‘deixa un espai de vímet per on puga mirar-te’ en una successió d’instants copsats.\nDemà, dia 10 de desembre, a les 19:30h, a la Llibreria Cafè Laie (carrer Pau Claris, 85) de Barcelona, es PRESENTA per Sam Abrams el nou poemari de Màrius Sampere.\nAltres presències és el primer llibre de poemes inèdits de Màrius Sampere després de gairebé tres anys de silenci. L’obra està dividida en quatre parts, “Esquemes”, “No són ombres”, “Divergències” i “Derivació al blanc”, i conclou amb l’apartat “Incondicionals”.\nObra d’una intel·lectualitat en plenitud.\nAixí no sóc\nsinó la sensació\nquan no en sabia.\nAra ja en sé, per això\nm’espera de matinada.\nEtiquetes de comentaris: Màrius Sampere, Poesia, Presentació\nMúsica. Aaron Lordson\nFa dos caps de setmana vam veure actuar l’Aaron Lordson a la Plaça Catalunya de Barcelona, amb la seva veu particular i la guitarra.\nÉs indescriptible la sensació que em va produir, la seva veu tan propera al gospel. Si pogués definir-la seria un plor, un plor obert, com els seus falsets ben definits.\nUs deixo aquest vídeo del YouTube perquè en podeu gaudir.\nEtiquetes de comentaris: Aaron Lordson, Barcelona, Música\nAquest primer diumenge de desembre us enllaço un bocí poètic de PARAULADEBLOG de l’AVUI, el blog en el suplement de cultura del dissabte.\nEtiquetes de comentaris: AVUI, Bocins poètics, Parauladeblog\nL’única cosa certa que ha arribat són aquestes vuit hores de dol dins l’empresa. El principi d’una frase.\nHe penjat un rètol de sentiments comuns: DESÍDIA, a l’armari que tinc al costat de la meva taula. Alguns no sabien què volia dir negligència. Ni tan sols calia esperar gaire més.\nContradient les llums de color quasi blanc, els meus neurotransmissors s’escolen en pantalles d’excels, en congressos que mai aniré (per raons que ara no vénen al cas) i metges que ni tan sols m’adreçaré de vostè com marca el cànon.\nSilencis incolors que taquen ferides\nBugades de contradiccions de caps intermitjos\nAtzar d’insatisfaccions laborals\nEl principi d'una frase.\nEtiquetes de comentaris: Indústria, Una canya i un quadern\nEn el poema la llengua es permet un punt d’exhibicionisme, i en aquest poema de Jaume Subirana em permeto un punt de reflexió ‘dels que esperem com aleshores.’\nAquest exercici de reflexió vora uns Nadals ple de garlandes platejades i llums, quan l’any és ‘a punt de caure’, només es pot reflectir mitjançant un pensament de pausa.\nLes festes nadalenques tenen un punt de sutura, un acusat existencialisme religiós integrat en la realitat quotidiana dins del mes de desembre.\nAquest any estic lluitant perquè la infantesa sigui encara un paradís ple de paper de les Wins. I encara que la divinitat sigui present en el pessebre, el preu que se’n paga per ser “mama ja sóc gran” és molt alt. El càstig de la mortalitat ja se’l va endur Jesús però ara, en el nostre món terrenal, el càstig és en forma de consciència, en aquest voler saber més constantment.\nPotser, com avui és dia u de desembre, tinc un petit acte de rebel·lia positiva davant la societat consumidora per què no pots plantar-te davant de la dolça il·lusió de dos nens per fer el pessebre i per esperar que el cagatió els hi portarà llaminadures i enganxines. Però des de l’any passat fem el pessebre amb plastilina, com si els grans déus es facin més de fang.\nEtiquetes de comentaris: Família, Jaume Subirana, Nadal, Una canya i un quadern


Augmenten un 17,2% els delictes de pornografia infantil durant el 2021 - Altaveu el diari digital d'Andorra\nAugmenten un 17,2% els delictes de pornografia infantil durant el 2021\nSe'n van detectar 109, 69 d'ells greus, i també han pujat considerablement els d'usurpació d'identitat\n18/01/2022 (18:32 CET)\nEl Grup de Delictes Tecnològics compta amb dues incorporacions. ALTAVEU\nL'any passat es van detectar 109 casos de pornografia infantil (69 greus i 40 no greus) amb un augment d'un 17,2% en relació al 2020 (93). Pel que a la resta de ciberdelictes cal esmentar l'augment del 130% en la usurpació d'identitat amb 10 el 2020 i 23 l'any passat. Les dades han estat facilitades per Govern en resposta a una pregunta del conseller general socialdemòcrata, Roger Padreny.\nEls ciberdelictes de pesca han baixat un 52,94% (34 el 2020 i 16 el 2021), els de programari de segrest un 35,36% (22 i 14) i els de segrest i bloqueig d'aplicacions (WhatsApp, Instagram, Telegram...) amb un 23,73% (59 i 45). Durant l'any passat hi ha hagut també 53 casos amb actuacions forenses (fets i en curs) pels 35 del 2020. La majoria han estat delictes contra la salut pública (14), i contra la llibertat sexual (14).\nL'àmbit més rellevant en les dades és la pujada en els casos de pornografia infantil que han crescut en un 17,2%. Un dels motius ha estat la pandèmia i els confinaments per casos o per contacte amb un increment de connexions a la xarxa i a les activitats en línia.\nEn un altre apartat de la resposta es detalla en relació als recursos humans que des del mes de desembre s'han adscrit definitivament dos nous funcionaris de policia al Grup de Delictes Tecnològics del departament de Policia, els quals es troben en espera de rebre durant aquest any les formacions i el material específic. Així mateix, durant l’any 2022 es faran les formacions inicials, continuades i específiques, que s’aniran ajustant en funció de la dotació pressupostada aprovada per a formació del Cos de Policia, condicionades a les ofertes formatives dels cossos policials o d’empreses privades.\nFinalment, el marc temporal previst per a l’acompliment dels objectius establerts dins de l’Estratègia de ciberseguretat d’Andorra, així com per a l’acompliment de les seves iniciatives, queda comprès entre aquest any i el 2025,


El migcampista holandès va arribar a l'estiu del 2019 signant per a les properes tres temporades\nLudovit Reis va néixer a Haarlem (Holanda), l'1 de juny del 2000. El migcampista holandès va arribar al Barça procedent del FC Groningen, on ja va disputar 50 partits oficials tot i la seva joventut, anotant dos gols. Va arribar a l'estiu del 2019 signant per a les properes tres temporades, ampliables a dues més, amb una clàusula de rescissió de 100 milions d'euros.\nTé passaport holandès des del passat mes de juliol del 2018 ja que els seus pares són d'origen eslovac. Es va formar al Hoofddorp fins que l'any 2015 fa fitxar per les categories inferiors del FC Groningen. Va debutar amb el primer equip el 21 de setembre del 2017 contra l'USV Hércules en un partit de la Copa Holandesa. El seu debut a l'Eredevisie va ser un mes després contra l'AZ Alkmaar. Ha estat internacional Sub19 i Sub21 amb Holanda.


Necessitem una llei de foment de l’Associacionisme! | Consell d'Associacions de Barcelona\nDes del CAB fem una crida a la resta del sector associatiu per mantenir el consens. A més:\nEns comprometem a continuar treballant en el marc de la Xarxa de l’Associacionisme de Catalunya (La XAC) per garantir que recollim la diversitat associativa.\nValorem molt positivament la mirada àmplia, que inclou la Llei, anant més enllà de l’associacionisme i fent un pas cap al foment de l’acció col·lectiva i transformadora de la ciutadania organitzada. Per això, proposem que s’ampliïn les formes legals incloses en la llei perquè a més a més d’incloure les fundacions i grups formals, s’hi inclogui el cooperativisme no lucratiu, seguint la línia de treball iniciada.\nFem una crida a recuperar la proposta de la creació de l’Observatori de l’Associacionisme que estava desenvolupada en el primer esborrany d’avantprojecte de llei.\nFem una crida al Parlament per cercar alternatives per la millora de la fiscalitat associativa tot promovent canvis legislatius en el «Congreso de los Diputados», així com l’aplicació de normatives a mida del sector no lucratiu.


A la integració per la celebració.\nA la integració per la celebració. Jordi Griera.\nDiari de Vilanova. Dijous, 19 de gener del 2017. Des del campanar.\nL'ascens dels partits d'extrema dreta a tota Europa té com a causa principal la por dels europeus, que no hem trobat la manera de dialogar amb les noves cultures que ens envaeixen.\nNo cal anar gaire lluny, la societat catalana ja avui és poliètnica: moltes llengües, tradicions, costums, religions, colors de la pell... ho sabem bé. El secret de la pau i la felicitat dels nostres néts estarà en lligar la maionesa social. Per sort, es podria dir que històricament els catalans hem excel·lit en la tasca integradora ben entesa, és a dir, respectuosa. Cas insòlit al món, a casa nostra una immigració del 60% no ha suposat cap trencament social sinó un enriquiment cultural, malgrat no disposar d'estat propi.\nSegons el Baròmetre de la Religiositat, al 2013 a Catalunya el 60,9% es declaraven catòlics, un 32% agnòstics o ateus, i el 7,1% restant tenien altres idees. Els musulmans amb el seu patriarcat i els xinesos amb el seu matriarcat són els qui tenen els costums més diferents dels nostres, però els xinesos són pocs. El Mapa de les Religions diu, per exemple, que al 2014 hi havia al Principat uns 467.000 musulmans, dels que a la vegueria ens en toquen 28.000, amb 19 centres d'oració.\nPer altra banda, els estudiosos com Christian Welzel han demostrat que totes les societats del món estan avançant cap a l'emancipació. Mentre esperem que el feminisme igualador vagi progressant a tots els grups, aportant nous nexes de pau, el més urgent és descobrir què tenim ja de bon rotllo avui amb els musulmans, com amb els altres col·lectius.\nA això ens hi pot ajudar fixar-nos poc en la religió. La gent sol confondre espiritualitat, moral i religió, quan són tres coses ben diferents: la religió és una creença filosòfica, que no cal compartir, la moral és una norma de conducta, que cal consensuar, i l'espiritualitat és una experiència interior. Tenir clara aquesta distinció ens pot ajudar a la convivència. La moral no és necessàriament religiosa. Els deu manaments de la llei mosaica valen per als jueus però igualment per a cristians i musulmans, tant com pels hinduistes i els agnòstics.\nEncara ens pot unir més l'espiritualitat, que és la interioritat. Les persones, quan tanquem els ulls i no fem cas de l'oïda ni de la resta dels sentits, podem percebre un espai interior en el que, curiosament, no sembla haver-hi res però intuïm que hi és tot. Són experiències independents de la religió i de la moral i per tant ens poden fer sentir propers.\nMoral, espiritualitat autèntica... però, sobre tot, celebració: A l'Edat Mitjana, València es va fer famosa per les festes que compartien les comunitats cristiana i musulmana quan estaven en anys de pau. En l'actualitat, pocs discutiran que Vilanova és la població més lúdica del Principat i per tant els qui hi vivim tenim l'oportunitat de ser pioners de «la integració a través de la celebració». El nostre geni local, que combina la tradicional tolerància dels catalans amb la gresca típicament vilanovina, podria ser l'exemple que tot Occident necessita per a agermanar les diferents comunitats que comparteixen els nostres carrers i les nostres places. Volem animar els romanesos, magribins, xinesos o latinos a mostrar-nos les seves celebracions participant en el Carnaval o la Festa Major? Tal vegada l'ajuntament ha de moure fitxa, però crec que el resultat seria millor des del poble. Quina colla, associació o confraria s'hi posarà la primera?\nTothom en sap de passar-s'ho bé.


Un model sanitari injust i ineficient | favb.cat\nInici » Un model sanitari injust i ineficient\nAmb l'atenció posada als hospitals, no s'ha valorat prou la tasca de l'assistència primària i a domicili\nEl coronavirus no afecta tothom per igual, com sovint es diu, sinó que amplifica desigualtats ja existents generant una “pandèmia de desigualtat”. I és que a Espanya i Catalunya una de cada quatre persones està en situació de risc de pobresa i exclusió, i més de la meitat de la població té dificultats per arribar a final de mes.\nA Barcelona, les necessitats més extremes estan cobertes, però en romanen moltes lligades a la pobresa i desigualtat. Abans de la pandèmia, 72.000 llars dedicaven més de la meitat dels ingressos a pagar l’habitatge, gairebé dos terços dels treballadors precaris tenien un sou tan baix que no podien cobrir cap imprevist, i milers de persones estaven en situació d’emergència habitacional o sense llar.\nNo és estrany doncs que els barris pobres tinguin una esperança de vida de 7 a 9 anys menor que els rics, ni que siguin també els més afectats per la pandèmia. Obrers, repartidors, migrants, treballadores del sector turístic i serveis... amb pitjors habitatges i menys recursos, van anar a treballar en situació de risc (els barris pobres van triplicar la mobilitat dels rics). I tampoc no és estrany que la taxa d’incidència de Covid-19 de Nou Barris sigui gairebé tres vegades més elevada que la de Sarrià-Sant Gervasi.\n¿Per què aquesta calamitat, després d’escoltar tan sovint que teníem un dels millors sistemes de salut del món? La pandèmia ha mostrat les febleses dels serveis públics d’atenció sociosanitària (diagnosticar, tractar, rehabilitar, tenir cura), i de salut pública (prevenir malalties, protegir, promoure i restaurar la salut col·lectiva).\nVal a dir que a Barcelona, Generalitat i Ajuntament tenen competències i responsabilitats ben diferents. El Consorci Sanitari de Barcelona gestiona centres, serveis i establiments d’atenció sanitària i sociosanitària sota control de la Generalitat; l’Agència de Salut Pública de Barcelona s’encarrega, entre d’altres, de la salut pública i els serveis socials bàsics no especialitzats, sota control de l’Ajuntament.\n¿Quina ha estat la resposta de la Generalitat durant els mesos de la pandèmia? S’ha abusat d’eslògans publicitaris, s’ha insistit en la responsabilitat de la prevenció individual, i s’ha confiat que, després del confinament total, arribés el “millor escenari” i l’estiu eliminés el virus.\nMoltes accions han estat tardanes, improvisades i deficients. Per exemple, no atendre les recomanacions de científics (l’epidemiòloga Magda Campins assenyalà que calien molts més rastrejadors, l’epidemiòleg Oriol Mitjà digué que el Departament de Salut fou “un palau infranquejable” de ser assessorat) i d’institucions (l’Ajuntament oferí rastrejadors que foren refusats), la inexplicable deixadesa a aplicar massivament tests diagnòstics, o a fer desconfinaments massa ràpids per pressions econòmiques, amb manca de planificació i sense els recursos (personal sociosanitari, rastrejadors, etc.) de salut pública adients.\nAixí doncs, ni es va aplicar una lògica predictiva i preventiva basada en l’atenció primària, la salut pública i la “salut en totes les polítiques”, ni es van planificar ni finançar programes integrals i massius de vigilància epidemiològica amb inspectors i sancions, ni es van fer programes massius d’educació sanitària, anàlisi de desigualtats, o acció comunitària.\nUn model en crisi\nAmb tot, el problema de fons té a veure amb el model de salut de la Generalitat: mercantil, biomèdic, individualista i hospitalocèntric, caracteritzat per parasitar el sistema públic i precaritzar i retallar la sanitat pública, els serveis socials i la salut pública.\nTenim una sanitat pública infrafinançada, precaritzada i mercantilitzada. Un clar exemple és el fracàs del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM, telèfon 061/Salut Report), una empresa pública que compra serveis a empreses privades en operacions ben tèrboles (des de 2015, Ferrovial ha rebut desenes de milions d’euros, i encara més arran la pandèmia), alhora que s’apropia de funcions d’una atenció primària menyspreada, sobrecarregada i severament infrafinançada.\nDavant d’això, l’Ajuntament de Barcelona ha anat bàsicament a remolc de les decisions de la Generalitat, sense promoure un debat crític, valent i audaç de canvi de l’actual model socioeconòmic amb l’ajut dels moviments socials comunitaris.\nBen cert, però, és que ha ajudat amb la gestió de la crisi sanitària (oferint informació, habilitant pavellons com a hospitals, realitzant tests, oferint atenció psicològica, oferint equipaments municipals a escoles, etc.), alhora que es destinaven força recursos en ajudes socials (35M en aliments, emergència social i habitacional, i 10 en cultura), la reactivació econòmica (30M), la cultura (10M), i canvis ambientals (15M en millores de l’espai públic i la mobilitat).\nCap a un Servei Nacional de Salut\nLa pandèmia és una crisi sanitària que pot derivar en una crisi pitjor, on trigarem en conèixer tots els efectes del tsunami pandèmic i les seves diferents “onades” sanitàries i socioeconòmiques: contagis, malalties, col·lapse sanitari i morts; ajornament d’intervencions i problemes de salut; i els efectes dels confinaments, la situació escolar i la crisi econòmica.\nPerò una cosa és clara: cal canviar amb urgència un model de salut que és injust i ineficient. Tal i com reclama el Fòrum Català d’Atenció Primària, cal convertir el Servei Català de la Salut en un Servei Nacional de Salut de Catalunya (SNSC) ben finançat, transparent, amb una provisió totalment pública i que integri tots els subsistemes existents; un SNSC basat en l’Atenció Primària i Comunitària, els Serveis Socials i la Salut Pública, que garanteixi serveis efectius i amb equitat, que desmedicalitzi la salut alhora que potencia la fabricació pública de medicaments i materials.\nLa deficient gestió de la pandèmia té molt a veure amb un model neoliberal que cal esborrar, però la crisi i els seus desiguals efectes s’associen de fet amb una crisi civilitzatòria (de salut, de cures, econòmica, ecològica i política) que cal comprendre i canviar. Barcelona i Catalunya haurien de jugar un paper clau en aquest canvi, promovent reformes imprescindibles i construint una visió alternativa de llarg abast on conflueixin les forces polítiques transformadores amb la participació fonamental de les organitzacions socials.\nJoan Benach és professor de Salut Pública i Treball Social a l'UPF i director del Grup de Recerca en Desigualtats en Salut (GREDS)


L’Interplà campió de lliga! – Ajuntament de Sencelles\nUsted está aquí: Inicio1 / Noticies2 / Notícies3 / Educació, Cultura i Esports4 / L’Interplà campió de lliga!\nDesprés d’una emocionant final amb el Binissalem, l’equip es proclamà campió de la lliga Infantil grup B 2016/17, i uns dies després ho anaren a celebrar pels carrers de Sencelles. Enhorabona campions!\nSencelles gaudeix de bona salut econòmica Noves taules a la Biblioteca municipal


Glenn Gould volia ser Steinway 4/4 -\nDe l’específic i el recurrent en l’obra d’Álvaro Siza →\nGlenn Gould volia ser Steinway 4/4\nPosted on 2016/11/07 by jparquitecte\n3er moviment: Els Pavellons de Barcelona de Mies van der Rohe\nEduardo Souto de Moura va guanyar, al seu dia, el premi Mies van der Rohe. Siza, molt content per aquest succés, li va dir que acabava de guanyar el seu premi. Una de les recompenses va consistir en fer una conferència al propi pavelló reconstruït. Souto va parlar-nos d’aquesta experiència com d’un desastre. S’escoltava malament, les diapositives no es veien… Seguir aquella conferència era un acte de militància, de bona voluntat. L’espai no simplificava les coses: no es pot enfosquir, no té control del so ni de la llum exterior. No està preparat per a servir adequadament com a auditori. Fer una conferència al pavelló és un acte elitista en què uns pocs se n’assabentaran mentre la resta patirà un sistema de so deficitari, incomoditats i el risc constant de caure a l’estany si hi ha massa gent.\nEl Pavelló de Barcelona reconstruït és un despropòsit inútil, una maqueta mal feta que fa trenta anys que s’hauria d’haver desmuntat. Comencem pel principi: el pavelló és un dels projectes on Mies és més present. L’arquitecte que vol desaparèixer, que vol animar els seus edificis, insuflar-los de vida pròpia al marge de la seva existència, es veu obligat, per les circumstàncies del projecte (pressupost baix, rapidesa d’execució) a intervenir-hi a cada pas. El Pavelló és el projecte més cervantesc de Mies. Potser pel concurs de Lily Reich, coautora del projecte, potser perquè encara no havia madurat el suficient.\nEl pavelló reconstruit, poc després de la seva reinauguració.\nD’aquí el seu èxit actual.\nEl Pavelló de 1929 és una mostra del Mies que dubta. Que dubta amb Reich, recordem. És un pavelló fràgil, de construcció bastarda, molt allunyat a la idea que se’ns ha venut d’aquest pavelló(1): el modelatge del terra es va ajustant per grups de peces a unes mides que no poden ser exactes. L’estructura metàl·lica de la coberta, molt més prima que l’actual, per cert, es belluga i fimbra, pel que l’arquitecte es veu obligat a tornar les seves parets suposadament alienes a l’estructura en portants per arriostrar el conjunt(2). No hi ha prou material. Els darreres no s’aplaquen de pedra, sinó que s’arrebossen. El pavelló és, per tant, una escenografia. Que integra la columnata del davant aixecada per Puig i Cadafalch, ara reconstruïdes amb encert per l’arquitecte Luís Martínez Santa-María(3).\nEl pavelló original. L’angle de la foto canvia per a integrar la columnata. La lluerna es va tapar. El travertí no està complert (marge inferior dret, paret llarga posterior). Les lloses són més primes. Hi ha plantes a l’estany… Sí: els detalls importen.\nCom ja he dit en més d’una ocasió no es reconstrueix el pavelló. Es reconstrueix la idea que uns arquitectes mandrosos i arrogants tenen del que ha de ser el pavelló. I es fa amb un criteri conservacionista tan fràgil i perillós que, bàsicament, aconsegueix que la construcció s’expressi a través dels seus múltiples errors: cantells de forjats desproporcionats, mòduls d’obra negligits. La decisió d’usar tot el material amb que no es podia comptar a 1929. De destapar una lluerna que no va agradar a Mies i a Reich(4). Si el pavelló original és la representació que Mies i Reich fan de la seva idea del pavelló la reconstrucció és la representació de la representació. Si Déu és als detalls aquesta obra es troba completament desemparada.\nReplanteig del paviment original. El platonisme no hi té cabuda.\nPerò Souto, de manera constructiva, va donar la solució a aquest despropòsit.\nSouto ens va dir que, senzillament, s’havien equivocat de pavelló.\nPer a ell el Mies que s’havia de reconstruir era el del segon pavelló. El d’inspiració neoclàssica. El funcional. El que allotjava la col·lecció que també van dissenyar l’arquitecte i Reich.\nEl segon pavelló és un edifici Shakespeare. És un edifici que crea vida, no pas que viu de manera autista. És un escenari, no una escenografia. És un món. El segon pavelló és fill d’un sistema, més fàcil de codificar, més sintètic. Més potent.\nEl segon pavelló serveix per a tot, a més. S’hi pot fer una conferència en condicions. S’hi pot muntar un auditori. S’hi pot fer una exposició. Es pot fer usar, vaja: estava preparat per això.\nSouto ens va demanar que reivindiquéssim la reconstrucció del segon pavelló. La del primer no li agrada ni la troba necessària. Després em va dir (sic) que havia d’escriure alguna cosa semblant a aquest article.\nHi ha documentació. Es podria retrobar el seu emplaçament. És complicat que hi hagi alguna cosa rellevant allà. El propi Souto es podria encarregar de reconstruir-lo. Només es requereix voluntat i, més important, valentia per admetre que la primera temptativa va ser un error.\nEl patrimoni de Mies a Barcelona, doncs, podria existir amb sentit, i no amb aquesta idea pessebrista actual que degrada la nostra herència genuïna i que, en darrera instància, ens ha fet perdre una consciència del que tenim que s’hauria de recuperar de manera urgent abans que més obres mestres no acabin enderrocades davant la total indiferència de la societat i d’un col·lectiu que pensa que si no signa ell el projecte d’enderroc sense protestar ho farà algú altre.\nL’altre Pavelló de Barcelona. I la cosa no acaba aquí.\n(1)\tAquí torno a remetre’m al Horror Cristalizado de Josep Quetglas i al magnífic article que Rodrigo Almonacid va escriure al respecte. Gairebé totes les dades que dono es refereixen a aquestes fonts.\n(2)\tEl que vol dir que va mentir a Wright: interessant.\n(3)\tEs mantenen les proporciones, tot i perdre’s el capitell. I, més important, és una intervenció temporal que juga a ser i a veure’s temporal.\n(4)\tA la foto d’època que mostra el teulat s’aprecia clarament com aquesta lluerna va ser construïda i, més tard, tapada.\nThis entry was posted in crítica, Mies van der Rohe, souto de moura, Uncategorized and tagged crítica, Mies van der Rohe, Souto de Moura. Bookmark the permalink.


La Lliga Trail TgnNord torna amb una nova cita pels Atletes d’Altafulla\nEls altafullencs confien en seguir quallant un bon paper en la competició que se celebrarà el pròxim 1 d’octubre a l’Albiol\nEls Atletes d’Altafulla tornaran a competir en la Lliga Trail TgnNord. La competició ha sofert el parèntesi habitual que es realitza per aquestes dates. Les altes temperatures fan molt difícil poder desenvolupar amb normalitat les proves de muntanya. Amb tot, la competició es reprendrà el pròxim diumenge 1 d’octubre a l’Albiol. Els participants gaudiran d’una cursa molt bonica que destaca pel seu recorregut muntanyós i un final explosiu.\nEl grup d’atletes altafullencs que participa en aquest campionat afronta la recta final del circuit amb molta il·lusió. No en va, és un dels clubs més ben situat en la classificació general. Entre els 10 primers classificats hi ha 3 corredors de l’entitat, i entre els 20 primers n’hi ha un total de 7. Miquel Sánchez, membre dels Atletes d’Altafulla, ha explicat que tot i això “sempre toquem de peus a terra perquè queden algunes curses”. També ha destacat que en la classificació femenina hi ha 2 representants del club entre les 10 primeres.\nUn cop es completi la cursa de l’Albiol, restaran 4 competicions més per cloure l’edició 2017 de la Lliga Trail TgnNord. La més especial per als Atletes d’Altafulla, però, serà la Cursa de la Tardor que se celebrarà l’1 de novembre al municipi. Miquel Sánchez espera un nou èxit de participació, ara que s’ha convertit en una prova puntuable per aquesta competició. Anteriorment, el dissabte 21 d’octubre es durà a terme la cursa del Montsant. El campionat finalitzarà amb dues cites més; la del diumenge 19 de novembre a Ulldemolins i la del diumenge 17 de desembre a la Riera.\nCal remarcar que aquesta és la primera participació dels Atletes d’Altafulla en la Lliga Trail TgnNord. De moment, el rendiment dels participants ha estat notable.\nMiquel Sánchez, membre dels Atletes d'Altafulla


Vídeo: L'emocionant nova campanya de Tarragona per potenciar el turisme de proximitat\nTarragona presenta una nova campanya turística sota el lema 'Tarragona, la teva història'\nLa campanya es vol centrar en potenciar el turisme de proximitat i mostrar els valors humans de la ciutat\ndimecres, 1 de juliol 2020 - 13:11h\nLaura Castel deixarà de ser consellera per centrar-se en el seu càrrec al Senat | MAURI\nTarragona estrenarà una nova campanya turística adreçada al públic nacional. Sota el lema ‘Tarragona, la teva història’, la campanya pretén ser un reclam que mostri la personalitat humana de la ciutat com a «bressol de civilitzacions», tal com ha apuntat la consellera de Turisme, Desenvolupament Econòmic i Contractació, Laura Castel, en el que ha estat el seu darrer acte públic, ja que passarà a centrar-se exclusivament en el seu càrrec de senadora.\nEl primer element d'aquesta campanya és un vídeo promocional que ha estat presentat avui i que, en un minut, mostra la «gran personalitat històrica i humana» de la ciutat de Tarragona. L'objectiu del vídeo, segons ha explicat Castel, és el de «recuperar la vida que arran de la Covid-19 hem deixat en 'stand-by', ja que «les conseqüències de la pandèmia han tornat a connectar-nos a valors universals com la humanitat, la fraternitat i el desig de gaudir en llibertat de tot allò que estimem».\nUn espot per arribar a l'ànima\nEl vídeo planteja, segons ha explicat Castel, si es pot estimar a una ciutat de la mateixa manera que a una persona. És per això que a l'espot s'intercalen les imatges de les dues protagonistes, una nena, l'Aitana, i una dona gran, la Vivi, que representen les dues maneres d'entendre la ciutat; amb elements turístics i patrimonials de Tarragona, com pot ser l'amfiteatre, la catedral o les platges.\nEs tracta d'un espot que detalla els elements més característics i emblemàtics de Tarragona, centrant-se en la història de la ciutat «des d'un doble sentit», des de la rellevància del patrimoni que es conserva, sobretot dels elements arquitectònics de l'antiga Tàrraco, i per altra banda, des del vincle dels tarragonins amb la ciutat. Un doble sentit que es representa també en les dues protagonistes, la nena que representa la joventut, l'esperança, «el caràcter expressiu i extravertit de la ciutat»; amb la imatge de la dona gran, que representa la tradició i l'orgull dels tarragonins amb el seu patrimoni.\nUn vídeo dirigit al turisme nacional\nEl potencial turístic i patrimonial de Tarragona és encara desconegut pel mercat català i espanyol de proximitat, com és el turisme provinent d'Aragó, La Rioja, Navarra i el País Basc. Aquesta campanya turística, «la més potent que s'ha fet fins ara», neix fruit de la voluntat de potenciar aquest públic, en un moment en què les visites a l'estranger va a la baixa i el turisme nacional es veurà potenciat, segons ha explicat Laura Castel.\nÉs per això que des del Patronat de Turisme s'ha planificat una campanya de difusió que durarà fins passat l'estiu, intentant coincidir, al novembre, amb el vintè aniversari de la proclamació de Tarragona, com a Patrimoni de la Humanitat. En aquest sentit, es pretén que el vídeo tingui una forta presència als mitjans televisius i, sobretot, a les xarxes socials, que serviran per promocionar la campanya a la resta de territori espanyol. Per poder dur a terme tota la campanya, s'ha destinat un import de 198.987,62 euros.\nLaura Castel deixarà de ser consellera el 10 de juliol\nLaura Castel deixarà de ser consellera de Turisme, Desenvolupament Econòmic i Contractació el pròxim 10 de juliol, durant el Ple Ordinari en què presentarà la seva renúncia i restarà obert el concurs per cobrir la seva plaça com a gerent del Patronat de Turisme. La consellera ha explicat a TarragonaDigital que, tot i que aquesta darrera etapa al capdavant del Patronat de Turisme quedarà marcada per la pandèmia del coronavirus, se n'anirà cap a Madrid satisfeta de la feina feta i que la campanya ‘Tarragona, la teva història’ servirà cobrir totes aquelles altres accions que s'haurien d'haver impulsat i que no han pogut ser, a causa de la pandèmia.\n"Enhorabona! Un veí de Tarragona encerta la travessa i s'emporta un premi històric" "Sorprenent proposta: Tarragona busca una zona per instal·lar una 'nòria'"\nturisme Ajuntament de Tarragona patrimoni


Els Castellers de Vilafranca fan història a Valls amb el 3d9fa, que fins dissabte era inèdit a la capital de l’Alt Camp - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\nEls objectius dels Castellers de Vilafranca, que volien aprofitar l'oportunitat històrica d'actuar a Valls, eren molts alts i, després de l'inèdit 3d9fa, van encarar la Td9fm en segona ronda. Tot i que molt treballada, els Castellers de Vilafranca van descarregar aquest altre castell de Gamma Extra, aconseguint així els dos principals reptes que s'havien marcat per dissabte. Els Castellers de Vilafranca també van descarregar el 4d9f i van carregar el pilar de 7 amb folre. En la diada també hi van participar la Colla Joves Xiquets de Valls, els Nens del Vendrell, els Moixiganguers d'Igualada i els Castellers de Barcelona.\nA més, divendres, durant l'Assaig General, els Verds van actuar al Parc del Tívoli, on hi van descarregar el 3d8a, el 3d9f, la Td8f i tres pilars de 5. També van inaugurar una placa commemorativa del 3d9f descarregat al parc l'any anterior i van entregar una foto amb aquest castell a l'Associació de Veïns del Poble Nou.\nAquest dissabte, els Castellers de Vilafranca actuaran a la Nit dels Xarel·los, just davant de l'Església de Sant Francesc. La intenció dels Verds és portar-hi, com a mínim, un castell de 9, i seguir treballant els poms de dalt.\nCom sempre, els assajos d'aquesta setmana seran dilluns (20h), dimecres (20.30h) i divendres (21.30h).


Villaggio Azzurra Termoli Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStrada Statale 16 km 538, Termoli, Termoli, Itàlia, 86039 - Veure al mapa\nAl visitar Termoli, vosté es sentirà com a casa a Villaggio Azzurra, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Villaggio Azzurra, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant, bar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent platja privada, pesca, parc infantil, esplai, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Villaggio Azzurra la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Termoli.\nTots els tipus de viatgers (23) Parelles (6) Famílies amb infants petits (14) Famílies amb infants grans (4)