L'Ajuntament anuncia la programació nadalenca ‘Viu el Nadal a la Vall d'Alba’\n2:36 pm - jueves, 2 abril 2020\nL’Ajuntament anuncia la programació nadalenca ‘Viu el Nadal a la Vall d’Alba’\nL'Ajuntament de Vall d'Alba anuncia una programació nadalenca amb més de 30 actes per a totes les edats.\nL’Ajuntament de Vall d’Alba ha dissenyat un ampli i interessant programa d’activitats nadalenques que es desenvoluparà des del 14 de desembre al 5 de gener, i en el qual s’inclouran més de 30 activitats “per a tota la família”, explica l’alcaldessa de la localitat, Marta Barrachina, qui subratlla que s’ha prestat “una molt especial atenció, com no podia ser d’una altra manera, als més xicotets del municipi, que són els que viuen amb més intensitat aquestes entranyables festes”.\nEl primer acte serà la festa ‘Christmas Opening’ que estarà organitzada per l’Associació de Joves de Vall d’Alba, i després se succeiran les activitats esportives i culturals, amb un musical infantil i cinema inclosos; així com una recollida d’aliments per a les persones més desfavorides o un esmorzar per a difondre els hàbits alimentosos saludables i una interessant desfilada de tocats, organitzat per l’Associació de Dones de Vall d’Alba.\nTambé cal destacar que del 24 al 28 de desembre se celebrarà la ‘Fireta de Nadal’, amb molt diverses atraccions i activitats, en el Pavelló Municipal i que, per descomptat, el municipi rebrà la visita tant de Papa Noel com dels Reis Mags, així com dels seus respectius patges per a recollir les cartes dels xiquets.\nLa novetat d’enguany serà la celebració del primer mercat de nadal del comerç local, que comptarà amb la participació de 13 comerços de la localitat, els quals posaran a la venda els seus productes en la plaça Major.\nUna altra activitat especialment important serà el sorteig de la nova edició de la campanya ‘Compra a casa’, amb la qual l’Ajuntament de Vall d’Alba vol dinamitzar el consum en els establiments de la localitat. Enguany, ‘Compra a casa’ inclou quatre premis per a tots aquells que hagen comprat a les botigues de la localitat: 600 euros, 400 euros, 200 euros i 100 euros per a gastar en els comerços locals. I també se sortejaran quatre lots de productes cedits pels establiments participants. Com a novetat, enguany s’afig un nové premi, un val extra per 100 euros, el guanyador dels quals s’extraurà precisament d’un sorteig in situ entre tots els assistents a la gala.\nArticle anteriorLa Diputació proposa l’aplicació d’una discriminació fiscal positiva en l’àmbit rural per la creació d’empreses\nArticle següentLola Celda, presidenta de la Mancomunitat Camp de Túria es fica un sou de 36.750 euros


Lloguer de cotxes a Venècia - | Lloguer de cotxes a Venècia -\nLlogar un cotxe a Venècia Compara Venècia, la ciutat de l’amor, l’artista i el poeta, cada any atrau al voltant de 1,7 milions de turistes amb el seu encant incomparable. Qualsevol que hagi pres un passeig en góndola pels canals sense fi de la ciutat dels canals sabrà per què atrau tants visitants a Venècia. L’encantadora ciutat impressiona amb un toc especial que zusammensetzt.Sind des de la seva ubicació única en una llacuna, així com la seva barreja especial de tradició i modernitat amb un cotxe de lloguer a Venècia a la carretera, en el cas que, en qualsevol cas, un cop que el transport tradicional de la ciutat intercanvi: la góndola. Perquè es pot llogar totes les facetes de la metròpoli única kennenlernen.Auto i l’experiència informal Venècia té prop de 270.000 habitants, la majoria d’ells viuen al continent només per vaixell. En canvi, només 60.000 persones viuen al centre històric. També és la seu de totes les atraccions principals de la ciutat, que són les millors explorades en un viatge de gòndola. Amb el vostre cotxe de lloguer, finalment, es pot deixar Venècia per fer excursions per tot el continent. Els aspectes més destacats de la ciutat, hem resumit la basílica de Mark i MarkusplatzMit seves magnífiques cúpules, mosaics elaborats i els seus augments de façanes orientals, probablement, més magnífica església catòlica a tot el món la Plaça de Sant Marc. La basílica de San Marco és considerada el monument més important de la ciutat i va ser construïda al segle IX com a lloc de descans de Saint Marcus. El Sant Marc es compon d’innombrables obres d’art, com la Loggia dei Cavalli per sobre de l’entrada principal i la Pala d’Oro, darrere de l’altar. La plaça de la catedral, amb els seus magnífics edificis del punt de trobada més important de Venècia i era no nou cent anys, sense raó per Napoleó com “Saló d’Europa” bezeichnet.DogenpalastÜber Palau Ducal a la plaça de Sant Marc com un magnífic centre del poder venecià. L’impressionant Palazzo Ducale és una obra mestra gòtica, amb columnes, arcades i marbre de color crema amb tots els ulls. L’edifici també convenç a l’interior: aquí s’imortitzen artistes com Titian, Tintoretto o Bellini. L’Escala d’Or, les escales d’or, però es considera com a punt culminant la magnífica Ausstattung.LidoNachdem que heu afegit amb el seu cotxe de lloguer Venècia, vostè ha de tractar-se de relax a la platja. El Lido, el primer lido del món, és una zona lúdica popular per als seus habitants i turistes. El Lido de dotze quilòmetres de longitud està envoltat de luxosos hotels, dels quals probablement l’Hotel des Bains és el més conegut. Per Thomas Mann el va triar com a escenari de la seva famosa novel·la “La mort a Venècia”. El bullici de les platges es pot escapar si l’església situada al nord de Sant Nicolound i el cementiri jueu besichtigen.Weitere atracció i voltants quan vostè lloga un cotxe de Venècia, Venècia s’ha de deixar en qualsevol cas per a un viatge a la zona. Aquí, en un viatge a les ofertes Fiume Sile Nature Park, que consta de nombrosos rius, brolladors, pantans i boscos, i es distribueix al llarg del riu Sile. Al llarg del riu també hi ha llocs pintorescs com Treviso. Així mateix, no es perdi els següents llocs d’interès de Venècia: Pont de Rialto i de Rialto Mercat de Santa Maria della Salute illa de Murano illa monestir de Sant Giorgio Maggiore de bufat de vidre consells de cerca per als vols a la recerca de l’estrella de Venècia per un lloguer de cotxe adequat a Venècia dissenyat per a ser especialment fàcil si vostè utilitza el nostre portal de comparació: Només cal introduir les dates i obtenir una llista de tots els cotxes de lloguer disponibles a Venècia. Aquestes provenen d’empreses tant internacionals com prestigioses, així com de socis locals. El nostre filtre pràctica més fàcil per seleccionar i limitar els resultats de cerca al seu gust ein.Tipp: Segons client crítiques Filtrar especialment útil en l’elecció són les experiències dels clients. Poden proporcionar informació sobre els serveis i la qualitat del servei d’un proveïdor. La puntuació més alta és de cinc estrelles, de manera que podeu confiar en un nivell de servei alt. Conèixer el seu cotxe de lloguer a Venècia millor en una de les estacions de l’aeroport de – perquè pugui entrar immediatament a l’arribada i va partir de l’aeroport BezeichnungIATA-CodeUngefähre distància al centre de la ciutat Aeroport de Venècia TesseraVCE12 km consells sobre la reserva Si reserves un cotxe a Venècia, comprometre! En signar l’arrendament, accepteu complir els termes i condicions del proveïdor. Per tant, és recomanable fer front a les condicions de lloguer abans de reservar. Hem resumit alguns detalls útils que generalment són aplicables a diferents proveïdors: lloguer de manera única: us agradariasortiu amb el cotxe de lloguer de Venècia i torneu el vehicle a un altre lloc, normalment és possible per acord amb el propietari, generalment sense problemes, si opera una estació a la destinació. Hi pot haver un càrrec per al servei. Control de tancs: el control més comú és Full / Full: s’obté el cotxe totalment carregat i el retornarà en aquest estat. Una altra variant és que vostè paga el primer dipòsit de combustible al proveïdor i torna el cotxe amb un dipòsit buit. Cancel·lació: una reserva a través del nostre portal, es pot cancel·lar fins a 24 hores abans de la seva recollida gratuïta. El millor cotxe per als turistes de Venècia Cotxe petit i compacte:\nÚtil per a dues o tres persones, inclòs l’equipatge, ideal per a viatges a la ciutat cotxe familiar: àmplies furgonetes o vagons d’estació amb molts seients i un ampli espai d’emmagatzematge per a limusines d’equipatge:\nEls models de luxe i classe alta són adequats per a turistes exigents amb un alt nivell de confort SUV:\nVehicles sòlids, opcionalment amb tracció a les quatre rodes, especialment dissenyats per a visites fora de la ciutat. Suggeriment: augmentar la comoditat i la seguretat En el segon pas de la reserva, podeu triar diversos extres, com ara sistemes de navegació o seients per a nens. No només augmenten la comoditat, sinó també la seguretat durant la conducció. Així que no vagis sense aquests gadgets útils! Regles de trànsit a ItàliaQui viatja a Venècia amb un cotxe de lloguer, ha de complir les normes de trànsit vigents a Itàlia. Aquests inclouen, per exemple, els límits de velocitat: A l’interior: 50 km / h: 90 a 100 km / h Autopista 130 km / h En la recerca d’un aparcament, les marques a terra són especialment importants. Les ratlles blaves a terra indiquen aparcament pagat, mentre que les marques blanques indiquen aparcament gratuït. Amb ratlles grogues i negres a terra, l’estacionament està prohibit. Podeu trobar informació detallada sobre les normes de trànsit a Itàlia a la nostra revista de viatges.\nAlquiler de coches Little Rock Coches de alquiler baratos en Little Rock\nAluguer de vehículos en Kahului nunha comparación gratuíta\nLloguer de cotxes a Cagliari en la comparació de preus en línia\nAlquiler de coches Hertz Nicaragua\nLloguer de cotxes Ucraïna - Lloguer de cotxes econòmics a Ucraïna | Cotxes de vacances\nAlokatzeko autoa Aurrekontu Peru\nOngi etorri Taxi-gidariak Bourges! Duen taxi-gidariak guneak egokiena mundu on bat gara Autoak\nLloguer de cotxes Aeroport d'Iquique Compareu preus de lloguer d'automòbils\nLocation Auto Car Rental - Cotxes de vacances\nAluguer de vehículos Nassau Airport Aluguer de coches baratos Nassau Bahamas\nOngi etorri Taxi-gidariak Bautzen! Duen taxi-gidariak guneak egokiena mundu on bat gara Autoak\nEstimatuenak Taxi-gidariak Jordan Ez ari zaren bitxia gure zerbitzuaren barruan agertzen dela uste duzu?


Ada és nom de fada: LABOUR OF LOVE!\nUna de les històries més boniques que he escoltat aquí a Ottawa és la següent:\nMoltes parelles quan es casen donen de regal un petit pi.\nNormalment, els petits regals que els nuvis donen el dia del seu casament serveixen de ben poca cosa i al cap de poc temps, no saps com, però han desaparegut del mapa...\nBé, la finalitat de regalar un petit pi és que, quan els convidats el plantin en el seu jardí, recordaran el dia que els seus bons amics, els seus familiars o coneguts es varen casar. És clar, aquí cada casa acostuma a tenir el seu tros de terreny!\nEl pi creixerà com la relació que un dia varen formalitzar la parella, si tot va bé...\nCada pi que es regala té una altra funcionalitat, que fins i tot m'agrada més que la primera: Com que el dia del casament, els nuvis saben que mobilitzaran molts cotxes i que possiblement gent que normalment no agafa el cotxe, l'agafaran per aquella ocasió, es vol reduir l' impacte ambiental amb nous arbres.\nTot el mal que han fet els cotxes aquell dia, tota la pol•lució que han provocat, quedarà reparada amb unes quantes desenes de nous arbres!\nSi m'hagués casat després d'haver viscut a Ottawa, estic segura que tant el meu estimat H. com jo hauríem decidit regalar un petit pi a cada un dels convidats al nostre casament!\nEstic al Vilar que per mi és un petit Canadà, m'agradat la última entrada i poder consultar-la des de casa els nostres amics de sempre, una abraçada .L\n7 d’agost de 2007, a les 10:31\nMenos mal que tornem a posar actiu el blog. Aixo dels pins es molt bonic, va bé sentir-ho en aquests moments! Perque aqui Hospitalet davant de casa estan aixecant tot un territori, tirant un petit parc, un quiosc... per fer un inmens aparcament. Es diu pel barri que ronden unes rates de mesures descomunals, com gats de grans! Espero no trobar-ne cap en les meves passejades pel barri!\n8 d’agost de 2007, a les 1:07\nAixò dels pins està molt bé, em sembla molt bona idea, potser els reis de l'any que ve us portaran un pi per cadascú.\n12 d’agost de 2007, a les 9:45


L’edició d’enguany de l’Skyrace Comapedrosa, que es disputarà diumenge, ha batut el rècord d’inscrits. Fins a 796 corredors seran a Arinsal per prendre la sortida. Un any més, l’elit mundial de l’Skyrunning se cita al Principat per una prova que puntua per les Migu Run World Series. Tots ells hauran de completar un recorregut de 21 quilòmetres, amb un desnivell positiu de 2.235 metres.\nUna de les particularitats de la cita d’aquest curs és que tindrà dues proves paral·leles: l’Skyrace Arinsal i la segona edició de la Catalonia Kids Cup. La sortida de la primera cursa serà a les 8.30 i


Música i cinema als parcs de Girona\nFa temps que ho diem: tenim un espai preciós que no utilitzem. Per això ens alegrem molt de la creació de ’Fem vida al parc’ un projecte que neix per convertir-se en una proposta important per a la ciutat any rere any. Es tracta d’una iniciativa que vol convidar la ciutadania a fer-se més seus els espais públics de Girona i recórrer els parcs urbans de la ciutat.\nLes activitats programades en aquest cicle inclouen les actuacions musicals de “Notes al parc”, que oferirà concerts de grups i gèneres diverses des del pop dels Carmen 113 a la música antiga del Conjunt Atria passant pel rock de Pau Vallvé, la clàssica de la Jove Orquestra de les Comarques Gironines o la fanfàrria balcànica de Balkan Paradise Orchestra. El quartet de corda Quartet Auró, la BlackMusic Big Band, el folk rock de Matthew McDaid i The Last Minute Soldiers, els saxos del Kabel Quartet, la música llatina del Combo Papayero, Sidus Ensemble i Alverd Oliva Quintet també formen part de la programació musical de “Notes al parc” d’enguany.\nA més, dins de “Fem vida al parc”, també s’ha inclòs el cicle de “Cinema a la fresca” de l’Estació Espai Jove, que aquest juliol projectarà films com 'Jo, Daniel Blake', 'Jo, ell i Raquel' o 'Martin (Hache)' a la zona de les palmeres del parc Central.\nTambé s’han programat tastets d’activitats esportives com ioga, taekwondo, paleotraining, pilates, tennis taula, zumba, voleibol, petanca, bèlit, orientació o body combat. Dos tallers de construcció de caixes niu i una demostració de dansa irlandesa completen la programació de “Fem vida al parc”.


Crema de dia 50ml d'oli d'argan Marilou Bio\nCrema de dia 50ml d'oli d'argan Marilou Bio\n50ml Crema de dia d'oli d'argan Marilou Bio Bio a la nostra farmàcia. Dia oli d'argan 50 ml Marilou permet gràcies a la combinació única d'ingredients actius vegetals com ara oli d'argan orgànica i l'oli de jojoba, alimentació orgànica intensament la pell i hidratar.\n- Oli d'argan: Hidratant\n- Glicerina: hidratant, protectora i suavitzant\nCrema de dia 50ml d'oli d'argan Descripció Marilou Bio\nCrema de dia amb oli d'argan BIO Marilou permet gràcies a la combinació única d'ingredients actius vegetals com ara oli d'argan orgànica i oli de jojoba orgànica, intensament nodrir la pell i hidratar. Crema de dia 50ml d'oli d'argan Marilou té una textura no grassa i deixa la pell suau i llisa.\ndia assessorament aplicació 50ml d'oli d'argan Marilou Bio\nAplicar a pell neta i seca a la cara i el coll en moviments circulars petits.\nDeixar reposar uns minuts abans d'aplicar la base de maquillatge.\nDia composició de crema de 50 ml d'oli d'argan Marilou Bio\nAqua (aigua), full de Aloe Barbadensis suc *, Simmondsia Chinensis (Jojoba) Seed Oli *, Coco-caprilato / caprato, glicerina, triglicèrid caprílic / càpric, estearat de glicerina citrat, per cetearílico alcohol, oleic / linoleic / poliglicéridos linolènic, Argania Spinosa ( argan) * oli d'Llavor, Butyrospermum parkii (Shea Butter) *, cera Alba (cera d'abelles), alcohol benzílic, Parfum (perfum), goma xantana, àcid deshidroacético, tocoferol, hidròxid de sodi\nAigua, suc d'àloe vera, oli de jojoba, coco-caprilato / caprato, glicerina, oli esterificada, citrat de estearat de gliceril, alcohol gras, oleic / linoleic / poliglicéridos linolènic, oli d'argan, mantega de karité, cera d'abelles , benzil alcohol, Perfums, goma xantana, àcid deshidroacético, vitamina E, hidròxid de sodi.\n27% de total dels ingredients són de cultiu ecològic\nCrema de dia Presentació de 50ml d'oli d'argan Marilou Bio\nCrema de dia 50ml d'oli d'argan Marilou ve cèntim sforme un tub de 50 ml


Crítica: ‘Banc de fusta’, Antònia Vicens\nEl llibre, tercer que va publicar l'autora mallorquina, aplega quatre relats que tenen punts en comú amb les seves primeres novel·les\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t27/08/2015\nEl 1968 va ser un bon any, a nivell literari, per a la mallorquina Antònia Vicens (Santanyí, 1941). A l’edat de 27 anys publicava els seus primers dos llibres. Un, Banc de fusta, un breu recull de quatre relats, alguns dels quals ja havia estat guardonat prèviament en algun certamen literari. L’altre, 39º a l’ombra, es va endur, ni més ni menys, que el Premi Sant Jordi. Un prometedor debut per a aquesta escriptora que mai ha volgut renunciar a ella mateixa, cosa que li ha permès crear una obra molt personal i autèntica (alguna cosa bona ha de tenir poder escriure sense haver-se de preocupar de vendes, premis literaris i compromisos editorials!).\nBanc de fusta (Editorial Moll) s’obre amb el relat El pintor, en el qual un artista s’enfronta a la realitat de què fa més de dos anys que no ven cap quadre. La seva dona està desesperada, no només perquè deuen masses mensualitats del lloguer de la casa, sinó també perquè ell sembla haver perdut l’interès en ella, qui no para de preguntar-se com pot tornar a agradar el seu marit. En Jordi, ell, li diu “estimaves de mi allò que prometia, no allò que era”, i ella li respon “P’entura m’enamorares amb colors. T’he estimat dins es fracàs i sa pobresa. I com a esposa, mai no t’he negat res”. Però ell travessa una crisi a diferents nivells, no viu la vida que li agradaria, ni està transcendint com artista ni se sent gaire atret per la seva dona (“na Bel així mateix era bella. Però mai no ha sabut respondre a les seves exigències de l’esperit i de la carn. És una persona completament pràctica, normal”). És per aquesta insatisfacció que el Jordi se sent seduït per una dona que ha passat de manera fugaç per la seva vida i de la qual només li queda el record, un retrat que està pintant i una carta amb retrets.\nAl segon, L’espera, la Magdalena és qui se sent insatisfeta amb la vida que té. Es va casar molt jove, amb 19 anys, amb en Miquel. Al principi de la relació, ell li demostrava amor i consideració, però una vegada casats, tot canvia. Ell és cuiner en un hotel i ella, per estar junts, entra a treballar al mateix lloc, però la realitat no és gaire encisadora. L’ambient de decepció recorda aquell que ens mostrava Antònia Vicens a 39º a l’ombra. La Magdalena no demana massa a la vida (“m’ha de bastar una retxillera de sol damunt ses rajoles per ésser feliç”), però el seu home no li posa les coses fàcils, sobretot quan comença a fixar-se en les estrangeres que s’allotgen a l’hotel. En un temps, els anys 60, en el qual les dones han d’assumir l’injust rol que els ha tocat, la Magdalena ha de començar a pair la vida que l’espera.\nAl tercer relat, El novici, el protagonista és Rafel, un jove picapedrer que sempre ha estat una mica bala perduda, un noi més interessat a fer el baliga-balaga i jugar amb les dones que a centrar-se en la vida. Ell mateix n’és conscient, però tot canvia quan arriba al poble una família amb onze fills, el més gran dels quals és la Marta, de qui s’enamora perdudament. Ella sembla tot el contrari de com és ell: una noia responsable, que gairebé porta tot el pes de la seva família a la seva esquena, mentre la seva mare es lamenta mirant per la finestra. Des de ben joveneta, la Marta ha cuidat dels seus germans i s’ha encarregat de fer la feina a casa. Tota aquesta dedicació i el caràcter massa sever del seu pare, però, l’han privat de gaudir de la seva pròpia vida i de pensar en qualsevol altre futur que no sigui el de fer-se monja (el Rafel li pregunta “¿no t’agrada que t’acariciïn?” i ella li respon “no vaig néixer per ésser acariciada”). Ell lluita per estar amb ella i tot i que el seu amor és correspost, la Marta sembla tenir les coses massa clares.\nEl relat que tanca el llibre, El pa dels primers dies, és un retrat del desencant que senten dues noies que han deixat els seus pobles per anar a ciutat a treballar en un hotel. Arriben carregades de somnis, però amb el pas dels dies, s’adonen que res del que tenen no és ferm, ni tan sols els seus amors, que són com sorra tancada en un puny, que com més fort la premen, més fàcilment s’escola. Les seves vides, en aquest cas també, recorden a les dels personatges femenins de 39º a l’ombra. De la Catalina sabem que s’ha lliurada al temps i que vol que els dies decideixin sobre ella: “Tanmateix no som el que volem. Inútil posar els ulls en una meta, lluitar per ésser o obtenir… La felicitat ha de ser una cosa molt més senzilla. ¿P’entura saber gaudir el que una és i té?”. La Margalida s’aferra al seu amor amb un home més gran que ella que li transmet el seu amor i les seves pors de què a l’hotel s’enamori de qualsevol altre jove, però ell, en canvi, conviu amb una altra dona i les seves paraules semblen més un joc que sentiments reals. Mentrestant, la Margalida somia i pateix: “vull creure que m’estima”, diu, i més endavant: “em moriré demà si no en sé noves. ¿Si deixàs d’estimar-me?”). Ella ha abandonat la seva vida al poble i ha anat a ciutat per poder estimar lliurement, perquè a casa seva a ell no l’acceptaven, igual com van fer altres dones en els llibres d’Antònia Vicens. La realitat, però, no ofereix gaires satisfaccions.\nSi agafem els seus primers llibres, al 1971 publicava Material de fulletó, veurem clars punts en comú entre tots ells. El més important és el retrat que fa de la vida en un poble rural de Mallorca als anys 60, una època en què les illes s’obrien cada cop més al turisme. I d’aquest retrat, l’autora para especial atenció al rol de la dona, obligada a acceptar un trist destí: mantenir una moral ferma fins el matrimoni, aprendre a assumir les feines de la casa, saber cosir per si d’això se’n pot fer un ofici en el futur, casar-se ràpid encara que l’home no sigui per tirar coets, tenir criatures i ocupar-se d’elles, mirar cap a un costat quan l’home tingui relacions amb una altra dona i acomodar-se en aquest estat de tristor per tal de no queixar-se i patir gaire.\nPer altra banda, Antònia Vicens també ens parla de l’altra cara de la moneda, la de la vida a la costa, on van els homes i dones de poble a treballar del turisme, en botigues i hotels. Allà esperen alliberar-se, poder estimar sense remordiments, cercar una oportunitat, però no és gens fàcil; tot i que no visquin al poble, porten la vida de poble dintre: els homes es comporten igual i les dones pateixen de la mateixa manera. A Banc de fusta podem trobar alguns d’aquests conflictes, però és llegint altres títols com 39º a l’ombra o Material de fulletó que el lector pot tenir una visió global de l’univers que vol reflectir Antònia Vicens: cadascun d’aquests llibres afegeix sentit a l’altre. I que fàcil és deixar-se atrapar pels seus personatges.\n39º a l’ombra, Antònia Vicens (labutxaca).\nDiaris, Blai Bonet (El Gall Editor).\nJudes i la primavera, Blai Bonet (Edicions 62).\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Ago 25, 2015\nUn ‘Mr. Holmes’ massa elemental\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Ago 28, 2015\ncinc − = zero


Trajectòria - Jordina Biosca\nHa presentat els seus espectacles en diversos festivals, cicles de narració́, poesia i teatre d’arreu del país i de l’Estat espanyol a part d’actuacions continuades en programacions estables per tot Catalunya.\nHa creat projectes a la carta d’espectacles, CD’s, produccions i presentacions d’actes per a la Fira Mediterrània de Manresa, Fundació La Caixa, Vallformosa, Nit de Castells, Descobrir Catalunya i Generalitat de Catalunya entre d’altres.\nÉs protagonista de tots els seus espectacles i en fa l’adaptació́ de tots els guions.\nl’adaptació de tots els guions.\nPrincipals institucions amb qui ha treballat:\nDes del 2005.\nDirigeix el Festival EVA, EN VEU ALTA, festival internacional de narració i tradició oral al Penedès, a Pradell de la Teixeta (Priorat).\nGestiona el servei de voluntariat cultural lector EVA354 per acostar la lectura en veu alta als col·lectius més desafavorits i potenciar-ne l’acte.\nMés informació: www.eva354.com\nDes del 2013.\nDirigeix i gestiona la sala d’espectacles La Cisterna, a Vilafranca del Penedès.\nCompagina els espectacles amb la formació per adults i joves en el món de la narració i la lectura en veu alta. Imparteix classes dins l’àmbit de professionals o de públic general Ha fet cursos a les escoles d’estiu de les principals universitats del país.


La casa del racó: Els noms epicens, d'Amélie Nothomb\nEls noms epicens, d'Amélie Nothomb\nUna lectura ingràvida. Amb aquestes paraules tanco Els noms epicens de la sorprenent Nothomb. Un refresc espurnejant amb un punt àcid per calmar la set entre lectures massa ambicioses. Les qualitats literàries de la novel.lista són inversament proporcionals a les poques pàgines dels seus relats. La gràcia de la Nothomb és que en poc escriu molt i no és aquesta una gràcia menor.Tot o quasi tot rau en el ritme dels esdeveniments i en com els articula sense brusquedats, de tal manera que la història es planta en un no res al cap de deu anys sense que el lector s'adoni del salt en el temps.\nDit això semblaria que la intranscendència és la tònica del relat quan en realitat ens planteja el drama del desamor familiar, el de l'odi al pare o el del desig de venjança. Una història plena de turbulències sentimentals. I no deixarem mai d'apreciar els seus diàlegs directes, vius i àgils, anant al gra sempre. En fi, cal tastar la Nothomb, el seu quefer agredolç amb un punt de desvergonyiment que fa de la seva literatura una festa per als sentits.\nPublicat per Carme A. a 12:04


El Trivicat, un Trivial per al mòbil en català - VilaWeb\nDimarts 27.11.2007 06:00\nEl Trivicat, un Trivial per al mòbil en català\nEl joc, que us podeu descarregar gratuïtament, és obra de Josep Mir, un estudiant d'informàtica\nDe jocs en català per a telèfons mòbils, n'hi ha pocs, però Josep Mir, un estudiant que tot just acaba la carrera d'informàtica, posa a disposició de tothom el Trivicat, que es pot descarregar de franc. És una adaptació per al mòbil del conegut Trivial amb dues-centes preguntes. De totes maneres, hi ha previst d'ampliar-ne el nombre amb la col·laboració dels usuaris: tothom pot proposar-ne de noves.\nPer instal·lar el joc podeu descarregar-lo directament de la pàgina www.trivicat.com/x-html amb el navegador del mòbil, o bé descarregar-lo a l'ordinador i després passar-lo al telèfon via bluetooth o amb un cable de dades.\nVideojocs i jocs en línia


Un cap de setmana farcit de fires i festes - Regió7\nUn cap de setmana farcit de fires i festes\nConsulta la selecció que hem preparat perquè aprofitis al màxim aquest dissabte i diumenge\nFesta Major de Sant Fruitós Arxiu/Jaume Grandia\nFesta Major de Sant Fruitós de Bages\nDissabte, a les 12 h, a la pista coberta de l'escola Paidos, 3a trobada de grups de percussió. A les 18.30 h, cercavila de grups de batucada. A les 19.30 h, al Cobert de la Màquina de Batre, actuacions finals de percussió. A les 19.30 h, inici del corretasques. A les 23 h, ball amb La Salseta del Poble Sec. A les 23.45 h, concert jove amb Pachawa Sound i sessió DJ amb Cristian Hook. Diumenge, a les 10 h, inici a la plaça de l'Església de la gimcana familiar Les relíquies de Sant Fruitós. A les 12.30 h, al Cobert de la Màquina de Batre, sardanes amb vermut amb la cobla-orquestra Rosaleda. A les 19.30 h, proclamació de la pubilla i l'hereu. A les 20 h, concert amb l'orquestra Rosaleda. A les 22.45 h, a la plaça Onze de Setembre, llançament de pirotècnia. A les 23 h, ball amb l'orquestra Rosaleda. Dilluns, a les 18 h, a l'aparcament del pavelló, gimcana marrana amb proves d'Humor Amarillo. Inscripcions al Nexe Jove. A les 22 h, al Cobert de la Màquina de Batre, espectacle de teatre humorístic I ara què?, amb Pep Plaza.\nDissabte, a les 9 h, cursa a Queralt des del pavelló. També cronoescalada ciclista als Rasos de Peguera. Cal inscripció. A les 17 h, a la plaça del Forn, jocs infantils de la Cia. L'Anònima i espectacle de monòlegs a càrrec de David Cols. A les 19 h, al carrer Major, confrontació dialèctica entre Carlins i Liberals. A les 20 h, a la plaça Sant Joan, representació de la història carlina a Berga amb batalla final oberta al públic. A les 23 h, a la plaça del Forn, duel de PDs amb PD Nanfu & Salasxic i PD Urrixic. Diumenge, de 9 a 12 h, al jaciment arqueològic, taller d'arqueologia per a infants i joves. A les 10 i a les 18 h, visita guiada al castell de Berga i jaciment arqueològic. A les 10 h, des de la plaça Sant Pere i fins al castell, visita guiada Escenaris carlins a càrrec de Toni Gol. A les 12 h, trabucaires i cançons de les guerres carlines. A les 13 h, La senda dolorosa, lectura de textos de Pío Baroja sobre Berga al temps de la 1a Guerra Carlina amb música de Txalaparta. A les 14 h, 3r Arròs del Governador. En acabar, ball amb músics bascos i la Berguedana de Folk Total. Preu: 15 euros. Cal inscripció. Més informació: www.carlinada.cat.\nFesta al carrer Àngel Guimerà de Balsareny\nDissabte, a les 21 h, sopar popular. Tot seguit, ball.\nDissabte, a les 10 h, a la plaça Doctor Vers, Bicikids. De 10 a 18 h, al camp de futbol Andreu Lladó, 2a Batalla de Porters. A les 12 h, a la plaça de la Pau, animació i festa de l'escuma, a càrrec de Jaume Barri. A les 13 h, inauguració del passeig Anselm Clavé. A les 20.30 h, a la plaça de l'Església, correpintxos. A les 23 h, txupinasso i cercatasques amb la Damm-er. A les 00.30 h, a la plaça Major, concert d'Obeses. A les 02 h, concert de Séptimo A. Diumenge, a les 11 h, cercavila gegantera pels carrers del poble. A les 12.30 h, a la plaça Major, castells amb Salats de Súria i Tirallongues de Manresa. A les 19.30h, a la plaça Major, concert amb Café Trio. A les 21 h, a la plaça Doctor Vers, correfoc infantil, a càrrec de Xàldiga. A les 22.30 h, castell de focs. A les 23 h, a la plaça Major, ball amb Cafè Trio. Dilluns, a les 18.30 h, a la plaça Major, tallers infantils de peixos de paper i de xapes. A les 19 h, a la plaça Major, torneig d'escacs. A les 19 h, al passeig Anselm Clavé, sardanes amb la Cobla Súria. A les 21.30 h, a la plaça Major, sopar popular. Cal adquirir els tiquets a l'ajuntament. A les 22 h, a la plaça Major, cantada d'havaneres amb el grup Port Bo.\nFesta major de Castellar de la Ribera\nDiumenge, a les 12.30 h, missa solemne i, tot seguit, refrigeri. A les 14 h, dinar de germanor. Places limitades. A les 16 h, concurs de botifarra. A les 16 h, exhibició de bitlles catalanes. A les 18.30 h, ball amb Acordies Duet (M. Alba).\n2a Trobada de diables, Castellterçol\nDissabte, a les 21.45 h, a la plaça Prat de la Riba, correfoc.\nBdegust, 11a mostra gastronòmica i vitivinícola, la font del Balç\nDiumenge, d'11 a 21 h, estands de viticultors, cervesers, restauradors i artesans elaboradors. D'11 a 14 h, 8a trobada d'intercanvi de plaques de cava. D'11.30 a 12.15 h, xerrada-degustació Parlem de pa, a càrrec d'Adam Tubau. Gratuït. D'11.30 a 13.30 h, tallers BdegustMenuts a càrrec de Cuinetes. Inscripció el mateix dia. Preu: 3 euros. De 16 a 20 h, tallers BdegustMenuts a càrrec de Xènia Romera. D'11 a 18 h, 5è concurs de fotografia Instagram #bdegust18. A les 11.30 h, vermut musical amb Format 3. A les 12.45 h, maridatge de vins i formatges a càrrec de Ramon Roset i Sílvia Culell. Preu: 12 euros. A les 17 h, tast de vi a cegues a càrrec del sommelier Marc Maldonado. Preu: 8 euros. A les 18.45 h, tast de cervesa artesana a càrrec de Xevi Puigder-rajols. Preu: 8 euros. De 18 a 20 h, sessió de DJ amb I'm not a dj. A les 20.30 h, concert de cloenda amb Flamingo Tours. En cas de pluja, al Local del Blat.\nLa Festa a Can Font, Manresa\nDissabte, de 17 a 19.30 h, a la masia i parc de Can Font, música i jocs d'aigua per a petits amb banyeretes. A les 20 h, visita teatralitzada a Can Font. De 21 a 23 h, a la terrassa de Can Font, rom cremat i havaneres amb el grup Mar i Terra del Casal Gent Gran, a càrrec de l'Associació de Veïns de la Carretera de Santpedor. Diumenge, de 9 a 11.30 h, caminada guiada per l'horta del Poal i esmorzar a Can Font. A les 11.30 h, a Can Font, xerrada sobre els elements arquitectònics de la Sèquia. Organització: Parc de la Sèquia.\n23a Setmana Cultural del Roser, Puigcerdà\nDissabte i diumenge, durant tot el dia, a la plaça de Santa Maria i Herois. Dissabte, a les 18 h, al Museu Cerdà, presentació de la revista Cadí Pedraforca. Diumenge, de 10 a 13 h, al campanar, 15a trobada de puntaires. Dilluns, a les 18 h, a la plaça Cabrinetty, espectacle infantil d'animació i bombolles de sabó amb la Sra. Bombolles.\n10a Festa dels Templers, Puig-reig\nDissabte, a les 21 h, sopar al castell. A les 22.30 h, cercavila del poble al castell amb Vilatukades. Tot seguit, espectacle teatralitzat De Guillem de Berguedà als Templers, ressopó musical amb l'Escola de Música i concert amb The Cavaliers. Dissabte, durant tota la jornada, al castell, espectacle itinerant amb Infestum. A les 12 h, visita al campament amb els grups de recreació. A les 17 h, obertura del mercat. A les 17.15 h, visita guiada al castell. A les 18 h, vestir la dama i el cavaller. A les 18.15 h, lluites de templers. A les 18.30 h, a l'església romànica, concert amb Grup Harmònics Barbarencs. A les 19.15 h, cavalcada de templers i grups de recreació. A les 19.30 h, pregó a càrrec de Rosa Serra i Ramon Viladés. A les 19.45 h, visita guiada al castell. A les 20 h, mestre d'armes medieval. A les 20.30 h, assalt al castell a càrrec dels grups de recreació. A les 21 h, espectacle Moravian Festum. A les 21.30 h, percussió amb els Tabalers de Xàldiga. A les 22 h, baixada de torxes. A les 22.15 h, iniciació de nous templers a l'església romànica. A les 22.15 h, espectacle De les cendres, amb les zíngares de l'Esbart Manresà. A les 22.45 h, espectacle de foc amb Spektia. A les 23.15 h, Els misteris del castell 3.0. Diumenge, durant tota la jornada, al castell, espectacle itinerant amb Infestum. A les 10.30 h, obertura del mercat i esmorzar. A les 11 h, taller de malabars. A les 11 i a les 18 h, visita guiada. A les 11.30 i a les 13 h, contacontes a càrrec de la Pallassa Trafalgar. A les 12 h, lluita de Templers al castell. A les 12.30 h, interpretació templera de les pintures murals, a l'església romànica. A les 14 h, dinar. A les 16.30 h, espectacle de màgia amb Dani Magik. A les 17.30 h, taller de ceràmica amb Cris Fang. A les 18 h, assalt al castell amb globus d'aigua.\n40a Festa del barri del Sector Llobet, Sant Joan de Vilatorrada\nDissabte, a les 10 h, al parc Llobet, matinal de jocs infantils. A les 12 h, jocs d'aigua. A les 18 h, a la plaça Feixes, xocolatada popular. a les 19 h, exhibició de gimnàstica amb Fitness Fenoy. A les 23 h, ball amb Grup Crystal. Diumenge, a les 11 h, al parc Llobet, espectacle infantil a càrrec de Manelutti. A les 11.30 h, partit de solters contra casats. A les 12.30 h, concert-vermut amb Sopa de Galets. A les 19 h, botifarrada. A les 20 h, concert a càrrec de Celeste Alías i Antonio Remendao. A les 21.30 h, traca final.\nDissabte, d'11.30 a 23.45 h, al camp de futbol, Dirt track de Campions. A les 18 h, al Casal Pirinenc, projecció-xerrada sobre el projecte AfroVaca, a càrrec de Dugú Associació. Diumenge, a les 7.30 h, sortida des de l'ajuntament de la caminada popular. A les 22 h, al parc dels Gronxadors, cinema a la fresca: Un hombre llamado Ove (2015, 116 minuts).


Quan l'esquerra dretaneja\n11/07/2021 Adam Majó\nLa diferència entre l’esquerra i la dreta no es resumeix en la oposició públic/privat ni encara menys en la falsa disjuntiva igualtat/llibertat. Aquestes són qüestions importants i controvertides, evidentment, però no delimiten de forma inequívoca el terreny de joc. La diferència profunda entre esquerra i dreta té més a veure amb la idea de progrés i en la concepció moral de l’ésser humà, que en l’esquerra és optimista, en la dreta democràtica no tant i en l’extrema dreta i el feixisme decididament pessimista. L’esquerra creu que els ideals revolucionaris (llibertat, igualtat i fraternitat) no tant sols són bonics i positius sinó també defensables i assolibles. Algunes esquerres ho voldrien tot i per demà mateix i d’altres pretenen avançar-hi de forma tant lenta i prudent que pràcticament ni es mouen, quan no van enrere. Trobar la velocitat transformadora òptima és i ha estat motiu de interminables discussions i traumàtiques escissions, marca de la casa de l’esquerra mundial.\nL’esquerra tendeix a creure que les persones som capaces de raonar, enraonar i canviar d’opinió, si les circumstàncies ens ho permeten, mentre que la dreta i sobretot l’extrema dreta és molt més determinista i considera decisives les circumstàncies innates de cadascú: la genètica, la classe social, el sexe biològic, l’origen ètnic o nacional, la “raça”... Alhora, aquest mateix pessimista amb què el feixisme observa l’espècie humana el porta a creure que són la violència i la jerarquia l'única eina capaç d’ordenar la societat i articular la convivència.\nDiem doncs que l’esquerra dretaneja quan oblida els principis morals que la defineixen; quan menysté, recela o fins i tot combat la llibertat individual i el dret a escollir identitats i opcions vitals, quan és incapaç d’empatitzar amb l’adversari, quan situa la força i la testosterona com a desllorigador de qualsevol conflicte, quan divideix el món entre amics i enemics eterns i immutables, quan veu en el dissens traïció o quan dona al col·lectiu (nacional, ideològic, polític, de classe, de gènere...) una categoria absoluta, tancada i excloent.


BLOC DE SEGON 2013-2014: d’octubre 2013\nBLOC DE SEGON 2013-2014\nAvui hem celebrat la castanyada a l'escola. Després del pati hem anat a la pista a veure les danses que ens han fet els més petits. Hem acabat tots fent el ball de la Castanya. La Maria castanyera també hi era, passejava pel pati envoltada de nens i nenes. A la tarda, hem tornat a la pista i ens hem posat en rotllana per menjar les castanyes ben torrades, que per cert, estaven boníssimes!\nPublicat per Blocs Sant Esteve a 12:29 Cap comentari:\nLES CAMISETES DE LA FRUITA\nEls nens i nenes de segon hem dissenyat camisetes dedicades a la fruita, i ho hem fet a l'hora de plàstica. Fa molt poc que hem estudiat els aliments i l'alimentació saludable on no hi han faltat les fruites, font de moltes vitamines. El nostre treball també està relacionat amb la campanya de repartiment de fruita que l'escola portarà a terme a partir de novembre.\nPublicat per Blocs Sant Esteve a 11:09 Cap comentari:\nEL MURAL DE LA TARDOR\nAquest curs, els alumnes de cicle inicial hem participat en l'elaboració del mural de l'entrada de l'escola dedicat a la tardor.\nEls nens i nenes hem pintat i retallat els paraigües i hem portat un munt de fulles marrons per penjar-les al mural. Avui, que ja està tot acabat, els de segon ens hi hem fet una foto. Mireu-nos que guapos!\nPublicat per Blocs Sant Esteve a 4:34 Cap comentari:\nClica damunt la imatge i trobaràs un munt d'activitats de la diada.\nELS GUANYADORS DEL CONCURS D'ENDEVINALLES\nEl rei (2nB) i la reina (2nA) de les endevinalles\nUn fort aplaudiment pels guanyadors.\ntaules de multiplicar 2\nnúmeros, sumes i restes\nparells i senars\nunitats,desenes i centenes\ntreballem amb euros\nActivitats de Matemàtiques. Una mica de tot i més. Clica damunt els números.\ndescobreix la frase\nActivitats de Llengua Catalana. Una mica de tot i més. Clica damunt el llibre.\nsepara la frase\nencuentra la frase\nHola xatos ! Menjo xiclet, sí. Faig patxoca, oi?\nfeines i botigues\nastres i planetes\nEstalviar energia a casa\nel cos 2\nBlocs Sant Esteve


Més castells durant la Guerra Civil | El blog de Xavier Güell\n← Primers apunts castellers a Vilanova i la Geltrú\nTarragona, 1802 →\nDarrerament, s’han rescatat diverses referències de castells en diversos escenaris durant la Guerra Civil (1936-1939); en estones de lleure i actes benèfics o propagandístics. A continuació, se’n comenten dues, la segona no massa coneguda.\nLa primera, al•ludeix a una actuació en un festival benèfic organitzat a Valls el 15 d’agost de 1937, on els castells havien d’assegurar la mostra d’un espectacle d’arrel.\nFerran Casas-Mercadé va parlar-ne al llibre Valls: La Guerra Civil (Quan no hi havia pau ni teva) 1936-1939; sobre la vida a Valls durant aquell període fratricida: “El 15 d’agost de 1937 […] el ‘Batalló de l’Exércit Popular’ que sojornava a la ciutat havia organitzat un ‘grandiós festival benéfic’ (a profit de l’Hospital de Sang i de la Biblioteca del Soldat), amb cercavila de gralles i ‘xiquets’, parada militar, amb tribuna per a les autoritats al Pati, i un premi molt curiós (l’Ajuntament féu l’obsequi d’un tractat de tècnica militar a la Companyia que més es distingís), castells al migdia i, a la tarda, un partit de futbol entre l’equip del 1er. Batalló destacat a Valls contra el del 2on. Batalló destacat a Montblanc. Es disputà una ‘magnífica copa’ ofrena de la Generalitat de Catalunya. A la nit, després d’una exhibició de ‘claqué’ en la qual demostraria les seves facultats el ballarí nascut a Valls ‘Delmy’, un ‘gran ball a la Societat Agrícola” (F. Casas-Mercadé: 1982).\nSalvador Arroyo i Pere Ferrando també van escriure’n més endavant en el llibre La Renaixença Castellera al Vendrell (1926-1936) (S. Arroyo i P. Ferrando: 1995) a partir de les ratlles següents localitzades per Miquel Trenchs a la premsa vallenca: “Per al proper diumenge dia 15 del corrent s’organitsa un magne festival a la nostra ciutat. Segons referències que tenim el Batalló de l’Exèrcit Popular Regular que està estatat a la nostra població, conjuntament amb els representats de totes les nostres organitzacions antifeixistes i municipal, estan enllestint la confecció del magne programa […] A les deu.- Cercavila per les gralles i xiquets […] A les dotze.- Castells pels Xiquets de Valls […] A la tarda a l’entremig del partit els Xiquets de Valls aixecaran llurs atrevides torres” (Acció Sindical: 1937. ACAC).\nLa identitat de la colla castellera participant és una incògnita a hores d’ara. Però la reivindicació de l’etiqueta republicana i d’esquerra del costat de la Colla Nova dels Xiquets de Valls durant tot el període republicà, a partir de la mateixa proclamació de la Segona República el 14 d’abril el 1931, dóna peu a sospitar-hi la intervenció destacada de membres d’aquesta agrupació. Hipòtesi refermada per la nota de premsa següent, arran d’un dels primers actes a la ciutat a favor de la República d’ençà de l’esclat de la guerra. La celebració d’una sessió de ball, el 8 de setembre de 1936 a la Societat Agrícola, per aconseguir recursos pels hospitals de sang: “La ‘colla nova’ de Xiquets de Valls, fa avinent que ofereix la seva col•laboració a quants festivals benèfics es celebrin” (Treball: 1936. ACAC).\nEl llibre Montserrat 1936-1939 Episodis Viscuts de Ricard M. Sans recull l’altra notícia castellera. Aquesta és de l’agost del 1936 i s’emmarca en una tessitura diferent de totes les conegudes d’aquest període; per la cruesa de l’escenari i, a més, pel seu final fatídic.\nApareix en el relat del Germà Adeodat Cardellà, monjo de Montserrat, al poc de ser empresonat al port de Tarragona –l’hi van conduir el 6 d’agost– en una de les bodegues del vaixell “Río Segre”: “Una vegada hi havia una colla de Valls i van voler fer els ‘xiquets de Valls’ muntant un dels seus castells. Em recordo que jo estava a baix de tot i que aguantava amb [sic] els peus, perquè em van dir: Posi’s així de costat, aguantant amb [sic] els peus. I diu que van sortir per sobre la coberta, on hi han aquells pals, per aquell forat o pou per a baixar la càrrega. Van arribar fins allà a dalt. Es veu que això no va agradar als del Comitè revolucionari, i l’endemà van assassinar tots els de Valls que hi havia pres part. Vaig tenir una por que també els hagués d’acompanyar! Però es veu que no ho van saber” (R.M. Sans: 1992).\nEl “Río Segre” estava ancorat al port de Tarragona, requisat, per a servir de presó. Molts dels detinguts, tots ells pendents de judici, van acabar assassinats pels amos de les cunetes. Les saques més nombroses van succeir durant els primers tres mesos de la guerra.\nEl treball de Ferran Casas-Mercadé conté el nom i els cognoms dels vallencs reclosos l’agost del 1936 al “Río Segre” i assassinats el mateix mes. Qui van protagonitzar la plantada de castells presenciada per Germà Deodat Cardellà. Per passar l’estona. Però també, per renovar i exterioritzar la seva dignitat i els seus anhels de vida, cosa que va precipitar la fi tràgica de tots ells. La seva acció va enervar als seus carcellers.\nGermà Deodat Cardellà va coincidir al “Río Segre” amb quinze requetès de l’Agrupació Social Tradicionalista del carrer d’En Bosch de Valls, presoners per haver-se traslladat a Tarragona el 19 de juliol per sumar-se a la rebel•lió. Els cadàvers d’uns es descobriren el 17 d´agost al terme de Roda de Barà. La resta, dies més tard, el 26, al Catllar (F. Casas-Mercadé: 1982).\nNo ha de sorprendre que aquest presoners recorreguessin als castells per animar-se en aquell atzucac; per la seva condició de vallencs. A més, algú d’ells estava vinculat estretament amb la Colla Vella de Valls. A banda, el carlisme connecta amb el pòsit històric dels de la camisa rosada. Aquests guardaven aleshores encara moltes simpaties entre els carlins vallencs; per exemple, mai van ser mal rebuts durant els “llevants de taula” a la seu del carrer d’En Bosch (Treball: 1936. ACAC).\nPublicat a: El Vallenc, Valls, 30 d’abril de 2010, pàg. 40.\nAquesta entrada s'ha publicat en Tarragona, Valls i etiquetada amb carlins, castells, guerra civil (1936-1939), Tarragona, Valls. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Resultats municipals a Mallorca\nAlcúdia, 6 regidors pel PI, PSIB-PSOE 4, PP 4, Gent per Alcúdia 1, GUANYEM ALCUDIA 1\nAlaró, JUNTS PER ALARÓ 6, PSIB-PSOE 4, MÉS-APIB 3.\nAlgaida, PSIB PSOE 6 regidors, PP 4, MÉS APIB 3.\nAndratx, PP 6 regidors, MÉS-APIB 5, El Pi 3, PSIB PSOE 3.\nAriany, 6 regidors pel Pi, PSIB-PSOE 1.\nArtà, UIA-APIB 5 regidors, el PI obté 3 regidors, PSIB-PSOE 3, PP 1 regidor, AA 1.\nBanyalbufar, PP 5, ABP 3.\nBinissalem, 5 regidors pel PP, MÉS-APIB 4, UxB 4, PSIB-PSOE 2.\nBúger, 4 regidors pel PP, 3 per MÉS-APIB, 2 per UxB i 2 per PSIB-PSOE.\nBunyola, EOB 5 regidors, PP 4, AVI 2, PSIB-PSOE 2 regidors.\nCalvià, PSIB 10 regidors, PP 9, SSPCALVIA 2, C'S 2 i EU-MÉS 2.\nCampanet, MÉS APIB obté 6 regidors, PSIB-PSOE 3 i PP 2.\nCampos, el PP manté la majoria amb 9 regidors, MÉS APIB 2 regidors, PSIB-PSOE 1 i el Pi 1 regidor.\nCapdepera, PSIB 4 regidors, PP 4, MÉS APIB 4, EsG 1.\nConsell, PSIB 4, El Pi 2 regidors, SC 2, MÉS APIB 2, PP 2.\nCostitx, 6 regidors pel Pi, PP 2, AC 2.\nDeià, JUNTS PER DEIÀ 4 regidors i DEIÀ 3.\nEscorca, 5 regidors pel PP.\nEsporles, MÉS APIB 7 regidors, PP 3 regidors i PSIB-PSOE 1 regidor.\nEstellencs, 5 regidors per pel PP, 2 regidors pel grup PER ESTELLENCS.\nFelanitx, el PP perd la majoria i obté 7 regidors, 5 regidors per BLOC PER FELANITX, 3 per PSIB-PSOE i 2 regidors pel Pi.\nFornalutx, 4 regidors pel PP i 3 regidors per PSIB-PSOE.\nInca, el PP perd la majoria i guanya el PSIB amb 7 regidors, el PP en treu 6, MÉS 3, Independents 3 i El Pi 2.\nLloret, El 2011 el ple constava 5 regidors pel PP, 2 IV-APIB, 1 PSIB i 1 CxI. I aquest 2015 amb el 100% escrutat, ELL treu 5 regidors, el PP 2, el PSIB 1 i El Pi 1.\nLloseta, PSIB-PSOE 4 regidors, el PI 3, PP 2, MÉS APIB 2, SI 2.\nLlubí 4 regidors, MÉS APIB també 4, PI 2 i FEINA PER LLUBÍ 1 regidor.\nLlucmajor el PP també perd la majoria amb 8 regidors, PSIB PSOE 5, MÉS APIB 4, PI 2, SSPLL 1 i ASI 1.\nManacor, triomf de MÉS-ESQUERRA-APIB amb 5 regidors, PP 5, PI 4, PSIB PSOE 3, AIP/SYS 3 i VOLEM 1 regidor.\nMancor de la Vall, MÉS 5 regidors, PP 3 regidors i PI 1 regidor.\nMaria de la Salut, MÉS APIB 5, PP 4.\nMarratxí el PP perd la majoria i es queda en 8 regidors, MÉS APIB 5, PSIB PSOE 4, Guanyem Marratxí 3 i IDMA - EL PI 1\nMÉS per Montuïri guanya amb 5 regidors, el PP 5 i el PSOE ha quedat amb 1 regidor.\nMuro, 5 regidors per CDM, UIM 2, PSIB-PSOE 2, MÉS APIB 2, PP 1 i PI 1.\nContinua llegint la resta de resultats electorals als pobles de Mallorca clicant aquí\nSols volia fer un aclariment, a les darreras eleccions municipals, a Manacor els regidors que sortiren foren:\nEl Pi 5 ,Mes-esquerra 5, PP 4 , Aipc-Sis 3 ,PSOE 3 , Volem 1.


Los de Voro han conseguido buenos resultados en Mestalla, pero afuera...\nPer què el Valencia juga d’una forma a Mestalla, i d’una altra quan té la condició de visitant? Sense anar més lluny, este diumenge va desaparéixer en la derrota davant el Atleti en el qual faltaven Torres i Godín. Cap jugador va brillar, ningú va funcionar com una sorpresa.\nDavant l’Alavés, el problema va ser el mateix. En només 10 minuts van menysprear un avantatge claríssim després del gol de Carlos Soler, en una actitud molt diferent de la qual es va veure contra el Real Madrid. L’equip de Zidane no va trobar el camí per a revertir el 2-0 en 80 minuts de partit a València.\nQuè fa que els jugadors de Voro tinguen bon acompliment a Mestalla? Probablement el suport de l’afició o potser la superació del trauma de l’època d’Ayestarán i Prandelli en què tots els finals de partit significaven un gol en contra. No obstant això, és una actitud que hauria de projectar-se més enllà dels límits de casa.\nSi el Valencia vol ser l’equip històric que és i ostentar un lloc en la part de dalt de la classificació, ha de solucionar la seua capacitat de reacció, i sobretot d’acció, per a no fallar de visitant. És la primera tasca de Voro per a construir a un planter disciplinat en un íntegre, i millorar a poc a poc.


Naguib Mahfuz al proper Club de lectura – Biblioteca Montserrat Roig – Sant Feliu de Llobregat\nDivendres 22 de juny a les 19.30 h\nMiramar de Naghib Mahfuz\nEn la propera trobada del Club de lectura comentarem la novel·la Miramar de l’escriptor egipci Naguib Mahfuz. Ja pots passar a recollir el llibre per la biblioteca (pots llegir-lo en català i en castellà) i si vols que et fem alguna altra recomanació literària, fes-li una ullada a la guia de recomanacions del Club.\nNaguib Mahfuz (el Caire, 1911-2006) és un dels escriptors més importants de la literatura àrab contemporània, i l’únic, fins ara, guardonat amb el Premi Nobel de Literatura.\nConsiderat el més gran novel·lista egipci modern i un dels grans innovadors de la novel·la escrita en llengua àrab. La seva producció gira al voltant de la impossibilitat de l’home de defugir el destí i les convencions socials, i explora temes de existencialisme. Fruit del seu compromís polític en la defensa de les cultures cristiana i musulmana, va estar en el punt de mira de grups extremistes.\nFragment de la portada de l’edició de Destino (2.000).\nLa novela transcorre a l’Alexandria dels anys 60, en la pensió Miramar i ressegueix la vida dels residents, la seva propietària grega, Mariana, i la seva jove ajudant, Zohra.\nLes interaccions de tots els residents giren al voltant de Zohra, una bonica camperola que ha deixat el seu poble. La història està redactada en quatre temps, des de la perspectiva de cada resident, permetent al lector acostar-se a la realitat de l’Egipte post-revolucionari des de diversos punts de vista.


ADDA Simfònica estrena la suite Expedició Balmis en un concert homenatge a l'insigne metge alacantí - LOBLANC\nL’Auditori de la Diputació d’Alacant ultima aquests dies els preparatius per a la gal·la-concert que se celebrarà divendres que ve 4 d’octubre en homenatge al doctor Balmis coincidint amb el 200 aniversari de la seua defunció. L’acte, amb entrada gratuïta, acollirà l’estrena mundial de la suite Expedició Balmis del compositor alacantí Luis Ivars, interpretada per ADDA Simfònica.\nSota la batuta de Josep Vicent, l’agrupació ADDA Simfònica oferirà un programa en el qual, a més de la suite Expedició Balmis, s’interpretarà la Simfonia del Nou Món de Dvořák. Així mateix, la gala comptarà amb l’actuació de l’actor Pedro Casablanc, qui va interpretar al personatge del doctor Balmis en la pel·lícula 22 Ángeles.\nLa proposta, organitzada per la Diputació i l’Ajuntament d’Alacant, compte, a més, amb la col·laboració de la Universitat d’Alacant, la Universitat Miguel Hernández i l’Acadèmia de Medicina de la Comunitat Valenciana. La vicepresidenta de la institució provincial i diputada de Cultura, Julia Parra, ha convidat a tots els alacantins a gaudir d’aquest concert que recordarà la figura de Xavier Balmis, un fascinant personatge que va capitanejar la Real Expedició Filantròpica de la Vacuna cap a Amèrica i Àsia protagonitzant una fita en la història de la medicina.\nLes entrades del concert, que començarà a partir de les 20.00 hores del pròxim divendres, estaran disponibles en les taquilles de l’Auditori de la Diputació a partir del dilluns 30 de setembre\nAnteriorTurismo abre el plazo de inscripción para participar en la VII Ruta de la Tapa y el Gin-Tonic de Orihuela\nSiguienteInauguración exposición de pinturas CISMA de Antonio Pérez González en SOUL PECKERS TATTO & GALLERY


Jornada Mundial de Pregària per les Vocacions Natives\nEl proper dia 12 de maig se celebra la Jornada Mundial de pregària per les vocacions natives. Mons. Joan-Enric Vives presidirà la missa retransmesa per TV-2 a les 10:30.\nMoltes vegades s’encapçala un discurs o un escrit amb les paraules “tinc un somni”, podem dir que és un recurs molt habitual. Normalment ens estem referint al fet que tenim un desig, una meta, un objectiu. En el cartell de la Jornada per les vocacions se’ns demana “Digues sí al somni de Déu” i ens podem preguntar: quin és el somni de Déu? A què he de dir que sí? No és difícil de donar la resposta inicial, hem de dir que sí a donar una resposta d’amor a la seva invitació.\nLa nostra vida no és fruit de l’atzar, Déu ens ha creat per amor, Ell ha tingut la iniciativa gratuïta de crear-nos i invitar-nos a entrar en un gran projecte a nosaltres hem de respondre i la resposta hauria de ser correspondre a l’Amor amb amor.\nEls occidentals tenim un problema i ens pensem que amb la simple adhesió intel·lectual ja en tenim prou, realment estem molt equivocats. La resposta i l’adhesió això mai poden ser des de la ment, des de la teoria, des de les paraules, des de les nostres cases. “La resposta d’amor és implicar-nos amb tot el nostre ésser i córrer el risc d’enfrontar-nos a un desafiament desconegut".


salsa-ficció: de desembre 2015\nPERFUMA'T, NO ET TALLIS\nD’aquesta primera etapa de les Festes en destaco l’embafament. Sembla que els catalans — i si només fóssim nosaltres, rai — a més a més d’oblidar-nos d’aquells que no tenen res per posar-se a la boca, haguem decidit de menjar per ells i per nosaltres. Però no sóc gaire original dient això, ja ho sé. Jo volia parlar d’uns altres excessos que també m’embafen.\nAquest dies m’he estat davant de la tele més del que hauria volgut, però ja se sap que les circumstàncies obliguen i la meva circumstància actual és la de moure’m poc de casa. Per això he vist —si no m’he descomptat— un milió d’anuncis, dels quals tres quartes parts de milió eren de perfums. D’home i de dona. Encara no se’ls hi ha ocorregut de fer anuncis de perfum, a tutti pleni, per animals, que si en fessin, no seria jo qui els hi compraria. La meva Lila té una olor natural seductora per se.\nNo tenia cap intenció de parar-hi atenció, però al final m’hi he hagut de fixar i he arribat a unes conclusions. Poc científiques i rigoroses, les coses tal com siguin, només fruit de l’observació:\n—No hi ha anunci de perfum sense connotacions sexuals. Res de posar-se unes gotetes de perfum per sentir-te més a gust amb tu mateix. Si surts de casa perfumat pillaràs/cardaràs/follaràs segur.\n—Les dones amb poca roba conviden a comprar perfum, tant com els homes ben vestits, elegants i/o amb posat digne.\n—Les dones perfumades, amb poca roba i posat embogit, encara més… Què millor que una dona que ha perdut el seny mentre es posava el perfum, o potser al cap d’una estona d’haver-se’l posat? I si s’ha tornat boja de plaer perquè el seu mascle – i encara que no sigui seu – ha embogit abans?\nLa Chloé no és el primer any que embogeix\nL'Adriana, finalment ha pogut ensenyar al món la\nseva vocació de contorsionista amb Decadence\nClandestine ha de ser massa, si jutgem per la mirada\nEuphoria s'oblida del seu partenaire i també... ens mira!\n—Els dissenyadors d’anuncis de perfums deuen ser majoritàriament homes. Em costa de creure que una dona tracti les seves companyes de gènere amb tanta discriminació.\nAlmenys Paco Rabanne ha compensat l’anunci d’Invictus, - sí, aquell que m’agrada tant perquè EM MIRA! i no pas per aquella munió de dones rendides als seus peus – amb el d’Olimpea, una deessa que deixa embadalits, encantats i garratibats els homes al seu pas, inclòs el meu Invictus, mecatxis! que ja no em mira.\nPel demés, els homes perfumats van impecablement ben vestits encara que saltin del iot en marxa, facin passos de ball mentre llancen l’americana o baixin de la moto amb jaqueta de cuiro. Si ens ensenyen el seu tors nu és perquè està perfectament justificat pel guió: són gimnastes semidéus que fan anelles suspesos del cel o són Posidó emergint de l’oceà.\nEls anuncis que tracten homes i dones igualitàriament són comptats: United Dreams de Benetton, Rock! de Shakira, Eternity Now de Calvin Klein i Viva! De Victorio & Lucchino.\nAcabo amb La vie est belle de Lancôm, que protagonitza Julia Roberts. Confesso que la Júlia m'agrada molt i també hi tinc afinitat per l'edat, però no em digueu que no és bonic i que no deixa la dona en un bon lloc sense discriminar l’home. Ah! i a més, trenca les seves cadenes subtils.\nEn fi, que tot i que els perfums m’embafen de seguida —ja es deu haver notat— potser..., potser aquest me’l demanaré per Reis.\nEstimats lectors, en el darrer post em vaig descuidar de dir-vos dues coses importants:\n1ª . La meva novel·la no sortirà fins a finals de gener, però no he pogut resistir la temptació de parlar-ne i d'ensenyar-vos-en la portada.\n2ª . Vull premiar la fidelitat dels comentaristes. Per això he asignat un número, del 0 al 9, a cada un dels vostres comentaris del post anterior. Si coincideix amb el darrer número de la Grossa de Cap d'Any, us faré arribar la meva novel·la -si és que no coincidim en cap presentació - Els que no vau comentar en el post anterior i vulgueu provar sort, podeu fer-ho, però només fins demà a migdia. El sorteig és demà passat.\nPublicat per Teresa Duch a 20:12\n27 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: discriminació, perfum, sexe\nLES CADENES SUBTILS - LA VIDA SECRETA\nPer molt que no ho sembli, tots tenim una doble vida i no parlo d’aquella que, si tenim mala sort, algú ens pot descobrir. Parlo de la vida amagada que hi ha en el nostre interior i que rarament surt a fora, molts cops ni en el consultori del psicòleg.\nNo em refereixo al psicòpata, ni al maltractador, ni al jihadista, dobles vides que ens sorprenen a tots en un moment donat. No vaig tan lluny. Ni parlo dels polítics, els mitjans de comunicació i l’amant que tots amaguem a l’armari. Encara vaig més a prop. La nostra vida interior, la de tots, és plena de desitjos, records, rancúnies, pors, amors i odis que guardem zelosament amb pany i clau perquè són, a l’entendre de cada u, inconfessables. Molts cops, aquests sentiments secrets són el veritable motor de la nostra vida —a vegades per avançar, però moltes per aturar-nos— que, portes enfora, justificarien si es coneguessin, bona part de la nostra conducta, sovint inexplicable.\nAixí és. No ens enganyem!\nUn mal record d’infantesa, mai no explicat a ningú, ens pot condicionar la vida. També un desig no acomplert i un amor impossible; un afront no oblidat i tanmateix la por a què es descobreixin els nostres secrets més íntims.\nJo, com sempre, fent giragonses per fer cap allà on vull arribar. Avui, amb un títol que segur que a tothom li recorda el d’una pel·lícula d’Isabel Coixet. Però res a veure perquè...\nFa més de tres anys vaig començar a escriure una novel·la. Entremig s’hi va colar la publicació de “Viatges insòlits”, que em va ocupar un cert temps i dedicació.\nLes presentacions al llarg i ample del món —del món que m’envolta, és clar— em van obligar a deixar la meva novel·la aparcada. Quan la vaig anar a rescatar, gairebé no reconeixia els personatges. Havien canviat ells o havia canviat jo, potser amb algun nou element que s’havia incorporat a la meva vida secreta? Mmmmm... Potser sí, potser no... Em va costar una mica reconduir-los, però al final me’n vaig sortir i tal vegada va ser gràcies a aquest esforç que es van fer més complexos i —deixeu-m’ho dir, si us plau, si us plau!— més captivadors. Ara mateix, cap d’ells és el que sembla.\nA la novel·la hi tenim crims – així en plural – i, lògicament, criminals. També bones dones que amaguen secrets inconfessables i d’altres ,aparentment ridícules, amb un gran potencial. Noies sense complexos que amunteguen secrets i pares i mares de família dels que ningú no malpensaria mai.\nSón un grapat de personatges, vuit de principals i una quinzena de secundaris. Tots amaguen alguna cosa i alguns, que m’han fet anar per allà on ells han volgut, irremeiablement – ara és la meva! - veuran esbombat el seu secret. De la resta, me’n reservo la divulgació per la segona part. Que noooo! Que ja he deixat dit tot el que pensava sobre el tema que toco i, a més, el que estic escrivint actualment, no hi té res a veure. Sortosament! M’avorreix i m’avorriria molt parlar sempre del mateix. Es nota?\nAquí teniu la portada per si us suggereix de què va la història. Amb tantes pistes, alguna cosa sortirà, no?\nNo us n'he dit el títol, però aquí el teniu també.\nPublicat per Teresa Duch a 21:23\nEtiquetes de comentaris: cadenes, novel·la, secrets


Adel Mechal es proclama guanyador del 40è Cros de Santa Coloma de Farners | Blanesaldia\nUn total de 1.200 atletes de totes les categories i aproximadament 3.000 persones de públic van omplir un indret que semblava fet exprés per a la pràctica del cros. Adel Mechal (AA Palamós) en categoria masculina i Atteneri Tur (CA Laietana) en categoria femenina van aconseguir guanyar la prova degana del cros gironí.\nRespecte a la categoria absoluta masculina, el cap de cartell era el velocista de l’Associació Atlètica Palamós Adel Mechal. El palamosí no va tenir cap tipus de problema per imposar-se a la segona prova del Circuit Gironí de Cros, Gran Premi Consell Comarcal de la Selva i Trofeu Diputació de Girona, malgrat que fins a la segona volta un voluntariós Hamid Kabouri (Lloret-La Selva) va intentar seguir-li el ritme. Mechal, amb un ritme molt més alt que la resta de competidors, va efectuar una bona prova, que li servirà de preparació de cara a la seva temporada de pista, on els 1.500 m\ncontinuen essent la seva especialitat. El segon i tercer esglaó del podi el van ocupar Iván Zarco (CA Igualada) i Marc Roig (CA Laietana).\nPel que fa a la categoria femenina, Atteneri Tur (CA Laietana) li va treure per 2” el triomf de la prova a la banyolina del FC Barcelona Esther Guerrero, que al final va quedar segona, seguida de Mari Carmen Gonzàlez (CA Laietana), en una categoria on novament es van poder veure moltes participants barcelonines que han pujat el nivell, al ja exigent nivell gironí.\nLa capital de la Selva es va omplir des de primera hora del matí d’atletes, en part perquè les categories cadet, juvenil i júnior puntuaven per al Circuit Català de la modalitat. Això va fer que molts esportistes de les comarques barcelonines es desplacessin en massa a aquesta prova del circuit gironí, cosa que va propiciar un dels millors ambients de cros dels darrers anys. Una prova d’això va ser que van sortir un total de 112 atletes a les categories cadet i juvenil femenines, una xifra molt elevada si es compara amb altres proves del circuit.\nLes 23 categories de la modalitat van tornar a participar a la prova degana del cros gironí, i per tot això va resultar una jornada històrica per a les terres colomenques.\n← La Mesa de Turisme de Lloret també rebutja el pla d’usos Blanes organitza un concurs de graffitis per decorar la Biblioteca Jove →


El bloc de l'Helena Solà: de juny 2009\nPublicat per Helena Solà a 11:02 2 comentaris:\nEm veig amb l'obligació moral de fer la màxima difusió del proper acte del Grup Acte de Sobirania:\nPublicat per Helena Solà a 3:52 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Acte de Sobirania, independència\nAvui he fet la darrera sessió d'anglès amb els meus alumnes. I per acabar ho hem fet amb una cançó, Imagine de John Lennon.\nQuan no podem canviar la realitat, almenys, podem somiar-la.\nPublicat per Helena Solà a 2:00 5 comentaris:\nPublicat per Helena Solà a 12:25 Cap comentari:\nPublicat per Helena Solà a 0:00 Cap comentari:\nConcentrar-nos, el dia de Corpus (11 de juny) a 2/4 de 8 del vespre, a la plaça Sant Jaume de Barcelona, davant la Generalitat, per escenificar la defunció de la via estatutària i emplaçar els nostres polítics a donar resposta a les nostres demandes, resposta que recollirem el dia 27 de juny al Parlament.\nPlantar-nos, el dia 27 de juny a partir de les 5 de la tarda, davant del Parlament, sortint de l'Arc de Triomf, per exigir als nostres representants electes que ens explicitin si estan disposats o no a fer un Acte de Sobirania que permeti reprendre un projecte de construcció nacional.\nPublicat per Helena Solà a 21:46 Cap comentari:\nL’espai europeu ha de ser el marc de referència comú, i el nostre espai de relació internacional; un espai que superi, com volem els independentistes, el filtre de l’Estat Espanyol i que permeti relacionar-nos amb les altres nacions d'Europa amb peu d’igualtat. Hem de poder tenir veu i vot i fer arribar a Europa que volem tenir el dret a decidir, que volem la independència i que estem patint un espoli fiscal únic al món. Cada català i catalana paguem 3.000€ anuals a l'estat espanyol. Això no és solidaritat. Això és espoli fiscal. Això ens suposa un 10% del PIB. A Alemanya, el lander de Hesse que és el lander que més aporta, ho fa amb un 4'5% del seu PIB. Estem suportant un esforç fiscal molt i molt gran que va, a més, en detriment de la qualitat de vida dels catalans i de les catalanes. Europa ha de posar límits. I per a fer-ho, Catalunya ha de tenir veu al Parlament. I aquesta veu es diu Junqueras.\nEl 70% de les lleis que tenim a casa nostra emanen de directrius de la U.E. El PP europeu i el PS europeu voten en més d'un 60% el mateix. El que es decideix a Europa, ens afecta directament, horaris comercials, la festa del foc, cultius de transgènics, les famoses 65 hores,...\nL'Oriol Junqueras és historiador i un expert en economia. No deixa indiferent ningú. L’Oriol té la base ferma del coneixement, la credibilitat de la convicció, i l’aval de la feina ben feta per aquest país durant un munt d’anys. L’Oriol és una d’aquelles persones que de manera natural desperta confiança perquè transmet molta passió, dedicació i esforç a les tasques a les quals es dedica. És una persona en la qual s'hi pot confiar. Realment, després de sentir-lo és impossible no votar-lo.\nDimarts vaig anar a un acte de campanya amb l'Anna Simó. I una de les coses que va dir m'ha quedat al cap: "Tot allò que no serà fet per nosaltres, serà fet contra nosaltres".\nPublicat per Helena Solà a 12:53 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Anna Simó, eleccions europees, Oriol Junqueras\nEm vaig llegir aquesta obra de Shakespeare quan tenia 14 anys. Aleshores vaig pensar que no podia ser amor el que sentien. Aquest és un dels fragments més romàntics de l'obra. N'hi ha més.\nRomeo: Amor, et juro per la lluna que plateja les fulles d'aquests arbres...\nJulieta: No juris per la lluna, la inconstant, que canvia de forma cada mes, no fos que el teu amor fos igual que ella.\nRomeo: Per què podré jurar?\nJulieta: Per res. No juris. O, si vols, pots jurar per tu mateix, que ets el déu de la meva idolatria, i et creuré.\nRomeo: Si l'amor estimat...\nJulieta: No, no juris. Per bé que amb tu m'alegri, no m'alegra, massa impetuós, massa sobtat, massa com un llampec que, en veure'l, ja deixa d'existir. Bona nit, dolç amor! Potser l'alè d'aquest estiu convertirà la poncella d'amor en una bella flor. Bona nit, bona nit. Que el dolç repòs que tinc al pit t'arribi fins al cor.\nRomeo: Oh, tan insatisfet em vols deixar?\nJulieta: Què voldries encara, aquesta nit?\nRomeo: L'intercanvi del teu amor pel meu.\nJulieta: Jo ja te l'he donat abans de demanar-me'l i més m'estimaria que estigués per donar.\nRomeo: Me'l prendries? Per què, amor?\nJulieta: Per ser més generosa i tornar-te'l a donar. I tanmateix, només vull el que tinc; sóc generosa com el mar, el meu amor és tan profund com ell; com més el dono més tinc. L'amor i el mar són infinits.\nRomeo: Oh nit feliç. Tinc por que tot sigui només un somni de la nit, massa afalagador per ser real.\nEtiquetes de comentaris: Romeo i Julieta, Shakespeare\nFa uns dies, tornant cap a Cerdanyola, vaig haver de parar a contemplar aquest prat de Roselles de Bellaterra. Trobo preciós el contrast del verd del blat tendre amb l'efímer vermell de les roselles...\nPublicat per Helena Solà a 1:23 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Bellaterra, Cranberries, roselles


Cames de control ARKOPHARMA Light Gel Veinoflux efecte fred\nCames ARKOPHARMA Veinoflux Light Gel Efecte Fred\nCIRCULACIÓ: Cames Lleugeres\nS'associa amb: CAMES LLEUGERES VEINOFLUX TONIC 30 CÀPSULES Arkopharma, Gel Lleuger Cames Veinoflux benestar instantani Arkopharma, ACTIV'JAMBES New Nordic Vitalco circulació venosa, Aboca RUSCOVEN BIOGEL Trànsit 100ML\nS'utilitza per: cames lleugeres\nGel Descripció Veinoflux lleugeres cames d'efecte fred\nEl gel efecte fred Veinoflux, adequat per a les cames cansades i pesades. La seva fórmula única d'herbes i mentol, proporciona una agradable sensació de fred i tònic efecte de refredament immediat.\nUtilitzeu 2 vegades al dia per a l'acció òptima.\nComposició de gel Veinoflux llum cames d'efecte fred\nMantingui aquest producte a la nevera per augmentar l'efecte de refredament en l'aplicació. Només per a adults. No utilitzar en dones embarassades i lactants. No utilitzar sobre pell lesionada i les membranes mucoses. Eviti el contacte amb els ulls. Renteu-vos les mans després del seu ús.\nCames Gel Presentació Veinoflux Efecte de llum freda\nTub de 150 ml o lot de 2 tubs de 150 ml\nMassatge lleugerament fent que les rotacions de baix a dalt la cama. Aquest gel no gras es pot aplicar a mitges o malles.\nCAMES LLEUGERES VEINOFLUX TONIC 30 CÀPSULES Ark...\nGel Lleuger Cames Veinoflux benestar instantani...\nACTIV'JAMBES New Nordic Vitalco circulació venosa\nAboca RUSCOVEN BIOGEL Trànsit 100ML


"L’agressió [...] hem de sentir-la com a pròpia tots els valencians" - Levante-EMV\nA Manuel Girona (12 de juliol de 1980 i 30 de març de 1982)\n23·01·22 | 04:01 | Actualizado a las 22:50\nL’11 de juliol de 1980, Manuel Girona, president de la Diputació de València, va ser objecte d’una agressió física i verbal a la seua arribada al Palau de la Generalitat per part d’un grup d’exaltats que l’acusaven de «catalanista y traidor al pueblo valenciano», segons deia la pancarta que havien penjat en la façana de l’edifici. L’agressió s’emmarcava dins una campanya de violència contra les institucions democràtiques i autonòmiques per part de grups d’ultradreta que havien atacat ja l’alcalde de València, Ricard Pérez Casado, i el mateix Girona durant la celebració del 9 d’octubre de 1979, l’any de les primeres eleccions municipals democràtiques que havien portat l’esquerra a la majoria dels ajuntaments valencians i les diputacions provincials. En la primera carta, Joan Fuster es solidaritza amb Girona, mentre que en la segona, datada el març de 1982, l’escriptor li demana la rescissió del contracte d’un llibre que havia de fer per a la Institució Alfons el Magnànim i que no havia pogut acabar per diverses raons, entre les quals les bombes que havia patit. El llibre en qüestió, finalment avortat, era una Història literària del País Valencià, que Fuster projectà l’abril de 1980. L’escriptor va ser objecte d’un atemptat amb bombes al seu domicili a Sueca l’11 de setembre de 1981. Anteriorment, Fuster ja havia patit un altre atemptat el 17 de novembre de 1978. En cap dels dos casos, ni els autors materials ni els inductors van ser identificats ni processats.\n(12 juliol 1980)\nA Manuel Girona i Rico [Rubio].\nVull expressar-te la meua més cordial adhesió, en aquestes tristes i vergonyoses circumstàncies. L’agressió de què has estat víctima, hem de sentir-la com a pròpia tots els valencians conscients. Fa una immensa pena veure a quins extrems hem arribat!\nUna forta abraçada de…\n(30 març 1982)\nA Manuel Girona,\nT’he de demanar un parell de favors, i, si me’ls fas o no, la cosa no té importància. No voldria crear-te cap problema, i menys encara en les actuals circumstàncies.\nLa segona qüestió és més delicada. Es tracta d’aquell contracte —tots són contractes!— que vaig firmar amb la Inst. Alfons el Magnànim, per fer un llibre determinat. No entre ara en les condicions estipulades. Picó acaba de comunicar-me que la Institució em reclama el paper. Una sèrie de factors accidentals (com les bombes) m’han desfet el meu ritme de treball, i no podré complir el compromís. M’agradaria de liquidar el problema. I la manera més natural seria rescindir el contracte: jo tornaré a la Institució els diners rebuts, i en pau. Crec que hi haurà una fórmula jurídica per a arreglar-ho. Ara mateix escriuré a Picó en el mateix sentit. Em sent culpable —involuntari— de no haver complit amb la meua obligació. Però el cas és que se m’han interferit més problemes personals, i voldria liquidar aquest. ¿Series tan amable d’ocupar-te’n? No demane sinó que m’allibereu del compromís, a canvi de la devolució de la quantitat avançada.\nPerdona la molèstia que tot això et puga produir.\nManuel Girona Rubio (Sagunt, 1938)\nPolític, economista i periodista. Membre del PSPV, va ser el primer president democràtic de la Diputació de València després de les eleccions municipals de 1979. Tot i el seu esforç per reorganitzar la institució i fomentar la identitat valenciana, el seu partit no el renovà en el càrrec. De 1986 a 1991 va ser Síndic Major de Comptes de la Generalitat Valenciana i, entre 1991 i 1997, alcalde de Sagunt. Entre els seus llibres destaquen Minería y siderurgia en Sagunto (1900-1936) i Una miliciana en la Columna de Hierro. Maria “la Jabalina”, publicat el 2007.


“Tocats de l’ala” a TV3\nAquesta temporada, Televisió de Catalunya incorpora un nou espai dedicat als ocells, de la mà de l’Institut Català d’Ornitologia i amb la col·laboració d’experts i d’entitats ambientals que es dediquen a la seva conservació.\nA Catalunya hi ha un creixent interès pels ocells, i prova d’això és el programa “Tocats de l’ala” que s’incorpora com a novetat de la programació d’aquesta temporada de TV3.\nEs tracta d’una sèrie de divulgació i entreteniment dedicat a l’ornitologia i als ornitòlegs, que s’emetrà els dissabtes a la tarda (a les 15:40h) a partir d’aquest setembre. El programa constarà de 13 capítols i tindrà un format similar al popular "Caçadors de bolets".\nComença dissabte 19 de setembre, amb un primer capítol dedicat als ocells dels Aiguamolls de l'Empordà i de com apropar la natura als més petits. A la pàgina del programa hi podreu veure unes primeres imatges del programa.\nCada capítol girarà entorn d'una sortida de camp, amb diferents perfils d'aficionats i experts de l'ornitologia com a fil conductor. També inclourà petits resums de diferents espècies, explicacions d'experts, consells i curiositats.\nL’Institut d’Ornitologia de Catalunya (ICO), amb prop d’un miler de socis i més de 35 anys d’història dedicats a l’estudi dels ocells de Catalunya, ha fet de consultor científic del programa. Aquest nou espai ha tingut també la col·laboració i la complicitat del sector, i es presenta entre els aficionats als ocells dins del Delta Birding Festival, el mateix 19 de setembre. Segons l'ICO, "Tocats de l'ala" parlarà d’espècies de tot el territori català, “representant perfectament la varietat d'avifauna de la nostra geografia”.\ntv3, ornitologia, ocells, televisió, fauna, biodiversitat i espais naturals, arts escèniques i audiovisuals


65 -- LES IL·LUSIONS...\n10.- Suau, suau el toc de la ma,\nreny a la galta groga.\nPervindre de justícia\nLa il·lusió, la fantasia d'una nit ja ha desaparegut. La llum del dia és presenta\namb sa crua realitat. Tots els estris parats,\nfalta el moure, el neguit, els sentiments, la mùsica,\nel soroll, el crit, la companyia, el got a la ma i la carìcia a la galta...\nHa desaparegut el viure el moment, el remoure emocions ,\nel sentir el contacte i l'alè, la paraula amable,\nel trepitg de talons de sabates de noia adolescent, el frec de la roba,...\nAra tot ja dorm, fins que torni a despertar a les passions\na les excuses del contacte... A la VIDA.\nA45.- No és la vellesa o edat major la que fa perdre les il·lusions, si no la deixadesa d’esperit, la ineptitud per superar-se.\nA46.- Les il·lusions no son congènites, les hem de buscar,sentir, provar, caure en el seu caliu i cremar-nos, que dels ulls surtin espurnes i dels llavis sospirs.\nPublicat per rebaixes a 1:39 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: AMANTS. ESCORRIALLES, BELLESA


El Consell impulsa el nou pla de Dinamització i Governança Turística de l'Associació Intermunicipal de la Plana de l'Arc\nEl Consell ha aprovat la subscripció del conveni de col·laboració entre Turisme Comunitat Valenciana, el Patronat Provincial de Turisme de Castelló i l’Associació Intermunicipal de la Plana de l’Arc per a la posada en marxa d’un nou pla de Dinamització i Governança turística en la zona durant 2020.\nL’Associació Intermunicipal de la Plana de l’Arc la conformen els municipis de Benlloc, Cabanes, Serra d’en Galceran, Els Coves, Torre d’en Domènech, Vilafamés, Vilanova d’Alcolea i Vall d’Alba.\nMitjançant este conveni, les tres entitats finançaran l’import total de les actuacions a parts iguals. Així, Turisme Comunitat Valenciana destinarà 70.000 euros, un terç del total assignat al Pla.\nCal ressaltar que els Plans de Dinamització i Governança Turística de la Comunitat Valenciana es configuren com una iniciativa de la Generalitat, instrumentada a través de la formalització de convenis entre Turisme Comunitat Valenciana i altres administracions públiques i ens privats.\nEsta iniciativa està destinada a la innovació, modernització, foment i consolidació dels productes turístics valencians des de la perspectiva de l’oferta, atenent fonamentalment criteris de millora de la competitivitat, sostenibilitat i reequilibri socioterritorial.\nA més, estos plans persegueixen l’augment de la qualitat dels serveis turístics del territori, la millora del mitjà urbà i natural, l’ampliació i millora dels espais d’ús públic. A més de l’augment, diversificació i millora de l’oferta complementària, la posada en valor dels recursos turístics, la creació de nous productes, així com la sensibilització i implicació de la població i agents locals en una cultura de qualitat.


La TGN Comerç és una targeta urbana que els comerciants adherits oferiran als seus clients i que funciona com una mena de guardiola\nAmb la targeta, els clients podran acumular els descomptes que els fa cada botiga./Cedida adherida\nL’associació Botiguers de Tarragona continua impulsant la implantació a la ciutatde la TGN Comerç, targeta de fidelització dels compradors que aposten pel comerç de proximitat i que podran tenir tots aquells comerços que ho desitgin.\nL’entitat comercial ha convocat una sessió informativa, oberta a tothom, el pròxim dimarts 30 de juny a la Cambra de Comerç de Tarragona. De les 15 a les 16.30 hores, s’explicarà el funcionament i objectius d’aquesta iniciativa comercial.\nLa TGN Comerç és una targeta urbana que els comerciants adherits oferiran als seus clients i que funciona com una mena de guardiola. D’aquesta manera, els clients disposen d’un pot on acumulen els descomptes que els fa cada botiga adherida on van a comprar. En tot moment, l’usuari pot anar acumulant els diners en cada comerç o gastar-los, sempre en aquell mateix establiment on els hagi acumulat, quan li sembli. Pel sol fet de tenir la targeta, a més, rebrà informació de les campanyes de promoció que facin a les botigues adherides i també per part de l’associació Botiguers de Tarragona. L’usuari de la targeta tindrà una clau d’accés, via internet, per saber en tot moment els diners que té acumulats.


Els municipis gironins davant el toc de queda: entre els qui el veuen "necessari" i els que s'hi oposen frontalment La República\nEls municipis gironins davant el toc de queda: entre els qui el veuen “necessari” i els que s’hi oposen frontalment\nACN Girona.-Discrepàncies entre la vintena de municipis gironins afectats pel toc de queda. Ajuntaments com els de Girona, Llagostera (Gironès) o Blanes (Selva) avalen la mesura i la veuen “necessària” […]\nACN Girona.-Discrepàncies entre la vintena de municipis gironins afectats pel toc de queda. Ajuntaments com els de Girona, Llagostera (Gironès) o Blanes (Selva) avalen la mesura i la veuen “necessària” per frenar els contagis de la cinquena onada. L’alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, però, creu que Salt també hauria d’haver demanat a Salut que l’inclogués dins el llistat. A l’altra banda d’aquests s’hi situa Lloret de Mar (Selva), que creu que el toc de queda suposarà un torpede contra el turisme estranger i és una mesura “massa dura” de cara als mercats emissors. I a Vidreres (Selva), l’alcalde no veu lògic que el confinament nocturn s’imposi a pobles com el seu i creu que pot suposar un “efecte crida” per anar als del costat que n’han quedat fora.\nLa decisió del Govern d’aplicar el toc de queda a 161 municipis catalans –queda pendent rebre l’aval del TSJC- ha generat una muntanya russa de reaccions entre els ajuntaments gironins. Perquè mentre que alguns l’avalen i creuen que calia adoptar una mesura “dràstica” per frenar la cinquena onada, d’altres hi estan obertament en contra. Dins el primer grup s’hi troben, per exemple, Girona, Blanes o Llagostera. L’alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, diu que retornar al confinament nocturn és “ben raonable”. Sobretot, perquè era “impossible” que els municipis limitessin l’accés a totes les places i espais públics a partir de quarts d’una de la matinada. L’alcaldessa, que demà ha convocat el gabinet de crisi, no tanca la porta a tancar alguns espais –per exemple, parcs- però diu que “s’ha d’estudiar”.Madrenas creu que l’horari del toc de queda (de la una a les sis de la matinada) és l’adequat, perquè entre d’altres permetrà que l’hostaleria pugui servir sopars. I fins i tot, fer dos torns. L’alcaldessa, però, s’estranya que Salt no s’hagi inclòs dins la mesura, perquè els termes municipals es toquen, i de fet pensa que el seu Ajuntament ho hauria d’haver demanat.”Per part meva, jo puc dir que ja havia demanat que, si fos al revés, Girona també es confinés”, ha assegurat. “Sobretot, perquè en ser una mateixa conurbació, es farà difícil de controlar; els carrers es toquen”, ha afegit Madrenas.Més patrullatgeLes paraules de l’alcaldessa de Girona ja han rebut resposta des de Salt. Fonts de l’Ajuntament expliquen que no demanaran el toc de queda, i que el consistori es reuneix “setmanalment” per avaluar l’evolució de la pandèmia i les mesures dictades pel Procicat. “A partir d’aquí, ens adaptem i les apliquem si les xifres a les quals fa referència ens afecten”, diu l’Ajuntament.Pel que fa a les noves restriccions, i en especial quan Girona entri en confinament nocturn, el consistori sí que precisa que la Policia Local intensificarà “el patrullatge als punts d’accés al municipi” de forma coordinada amb els Mossos i la Policia Municipal de Girona. Per últim, Salt també ha pres mesures per la festa major (que se celebra per Sant Jaume). Subratlla que els actes s’han dissenyat complint la normativa vigent (aforament, horaris, distàncies…) i que, en la línia de les últimes mesures, “no hi haurà servei de bar als concerts i s’han de suspendre els sopars de barri”.”Del tot necessària”L’alcalde en funcions de Llagostera, Enric Ramionet, diu que el toc de queda era “absolutament necessari”, perquè els contagis de covid-19 han tingut un creixement “espectacular” i calia prendre una mesura “dràstica”. L’Ajuntament, que arran de les noves restriccions ha hagut d’adaptar els actes de l’Arrela’t (la festa del batre que se celebra aquest cap de setmana) diu que l’horari del toc de queda és l’adequat. “No condiciona de manera absoluta la vida de la gent, i s’implanta en aquella franja en què es poden produir més contagis”, subratlla Ramionet.I al costat de Girona i Llagostera, l’alcalde de Blanes també s’alinea amb aquesta visió. Àngel Canosa diu que ara no és moment de “mirar enrere” i pensar que potser el relaxament de restriccions es va fer de manera “precipitada”. Perquè allò que és clar és que, en la situació actual, “no es podia continuar d’aquesta manera”.Canosa, més que valorar si l’horari del confinament nocturn és idoni o no –també, tenint en compte que Blanes és municipi turístic- sí que creu que, “malauradament”, ara mateix aquest sector ha de quedar relegat “a un segon lloc”. Perquè allò que prima és la salut de les persones, i “limitar la mobilitat i que la gent no deambuli pel carrer s’ha demostrat que és positiu” per frenar el virus. Per últim, l’alcalde de Blanes també espera que la ciutadania sigui “responsable” i eviti anar cap a d’altres municipis de la zona que no tinguin implantat el toc de queda.”És un torpede”La visió de Canosa, però, xoca diametralment amb la de l’alcalde del municipi veí, Lloret de Mar. Jaume Dulsat s’oposa al toc de queda i assegura que és una mesura “massa dura” de cara als mercats emissors, “perquè no ens permetrà desenvolupar mínimament una temporada turística.Dulsat, que també és vicepresident del Patronat de Turisme, diu que el toc de queda nocturn es traduirà en un “missatge monolític” de cara a l’exterior. “Allò que s’explicarà és que a Catalunya hi ha sis milions de persones que tenen toc de queda, i això frenarà el turisme”, subratlla Dulsat, que fins i tot arriba a definir la mesura com “matar mosques a canonades”.L’alcalde de Lloret no s’oposa a què es controli “l’activitat nocturna”, però en cap cas amb un toc de queda. I de fet, diu que al municipi ja tenen “eines” per limitar l’accés a les platges durant la matinada. “Tenim un reforç policial important durant les nits, especialment durant els caps de setmana; i fem servir altres estratègies, com un reg nocturn a la Platja Gran, amb aspersors d’aigua que eviten que la gent s’hi concentri”, explica.Cap a d’altres poblesTambé a la Selva, l’alcalde de Vidreres, Jordi Camps, no veu lògic que s’apliqui el toc de queda al seu poble. “A les conurbacions i on hi viu una gran concentració de gent ho podem entendre; però en un poble on viuen 8.000 habitants, creiem que aquesta mesura no s’hauria d’aplicar”, subratlla. Camps explica que a Vidreres, les dades epidemiològiques no estan “en situacions tan preocupants” com en d’altres municipis. I també tem que el confinament nocturn provoqui “un efecte crida” cap a d’altres pobles, amb veïns que hi surtin de nit i acabin tornant “per camins secundaris” per evitar trobar-se amb controls policials. Sant Feliu en dubtaI entre els qui s’hi mostren a favor i els qui hi estan en contra, també hi ha qui en dubta. Aquest és el cas de Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà). El seu alcalde, Carles Motas, diu que el confinament nocturn “comporta unes connotacions i repercussions socials i econòmiques”, i que no està “tan segur” que serveixi per mitigar els contagis de coronavirus.”Dubto que tingui una repercussió sanitària destacada, i menys si s’aplica des de la una a les sis de la matinada; hi ha altres mesures més eficaces per contenir la pandèmia”, assegura. A més, l’alcalde també reclama que el confinament nocturn s’acompanyi de recursos –sobretot, policials- per garantir que es compleixi. “No n’hi ha prou amb decretar-lo i que siguin els ajuntaments qui tinguin la responsabilitat d’executar-lo”, subratlla.A més, en referència a la Costa Brava Nord –que n’ha quedat fora- Carles Motas també diu que “no té massa sentit” que el toc de queda s’apliqui tenint en compte “els habitants regulars que té cada municipi”. “Per posar un exemple, ara mateix, Cadaqués quanta població més pot tenir? Aquella estacional també s’hauria de tenir en compte, sinó no té massa coherència”, conclou.”A l’expectativa” I és que, precisament, a l’altra cara de la moneda hi ha l’Alt Empordà, on cap dels 68 municipis que l’integren estan inclosos a la llista. L’alcalde de Roses, Joan Plana, diu que estan a “l’expectativa” de com es traduirà això en l’afluència de visitants a la zona i si provocarà –o no- un efecte crida. En aquest sentit, diu que faran patrullatge intensiu però demana al Govern eines per poder atendre les mesures que imposa o “recomana”. Plana diu que és impossible restringir l’accés a les platges, tal i com recomana l’executiu. En relació a això, diu que no tenen recursos suficients per poder obrir i tancar les platges cada dia. “Nosaltres hem posat plena disposició a col·laborar per controlar l’expansió de la pandèmia però el que demanen és que allò que se’ns demana i, fins i tot, recomana siguin coses que podem fer”, afirma l’alcalde. Sobre el toc de queda, insisteix que la gestió d’aquesta mesura i la delimitació dels territoris on s’apliqui es basa en “criteris sanitaris”. Malgrat això, remarca que “l’única manera de controlar la mobilitat nocturna” és el toc de queda. “Altres recomanacions són materialment impossibles d’aplicar”, afegeix.


Grups de diàleg interreligiós | L'Agulla\n12/08/2017 10/08/2017 ~ Redacció\nVull agrair que m’hàgiu convidat a participar a la vostra revista digital L’Agulla, i poder compartir amb vosaltres unes reflexions sobre els grups de diàleg interreligiós a la nostra ciutat.\nL’Ajuntament de Barcelona, des de 1999, treballa per donar suport a les entitats religioses i reconeix el seu paper en la construcció de la societat de Barcelona, en un context de laïcitat, on totes les opcions de consciència, siguin religioses o no, són reconegudes i tenen les mateixes oportunitats. Una expressió de les polítiques de defensa i garantia de la llibertat religiosa és l’Oficina d’Afers Religiosos.\nBarcelona aposta per la interculturalitat des de 2009, en què va impulsar el Pla Barcelona Interculturalitat, amb consens polític. I des d’aleshores s’ha treballat per fer de Barcelona una ciutat realment intercultural. I per tenir una ciutat realment intercultural cal no només que hi hagi diversitat, sinó que aquesta diversitat tingui els drets garantits, i, igual d’important, que s’estableixi un diàleg d’igual a igual entre els diferents col·lectius, en el qual tothom hi pugui participar. El diàleg aporta coneixements que fora del propi àmbit serien molt difícils d’aconseguir. Dialogar obre les mirades i genera empaties.\nA Catalunya hi ha tradició de treballar pel diàleg interreligiós. Per exemple, l’Associació Unesco per al Diàleg Interreligiós, AUDIR, és present a Catalunya des dels anys 90. A Barcelona tenim també el precedent del treball i la coordinació entre les diferents comunitats per a la creació del Centre Abraham, un espai interreligiós per a les diferents comunitats durant els Jocs Olímpics de 1992. L’any 2004, durant el Fòrum Universal de les Cultures, hi va haver un gran parlament internacional, el Parlament de les Religions del Món, amb representants de 75 països i més de 100 creences. Tot i que han passat molts anys, el diàleg, al 2017, encara és molt necessari, com ho demostra que a Catalunya existeix la Xarxa Catalana d’Entitats de Diàleg Interreligiós, creada per AUDIR, que aplega les iniciatives de divuit entitats i grups interreligiosos catalans.\nAixí, doncs, entenent la necessitat que els veïns i veïnes han de poder viure amb normalitat la presència del fet religiós, l’Ajuntament de Barcelona ha establert en el Programa d’Actuació Municipal de Barcelona: “Es treballarà per facilitar la relació entre la diversitat de confessions religioses i altres opcions de consciència no religioses establertes a la nostra ciutat i se’n potenciarà la inclusió en el teixit associatiu dels diferents barris.”\nAmb aquest objectiu, aquest és el segon any que l’Ajuntament de Barcelonacol·labora amb AUDIR per engegar diversos grups de diàleg interreligiós als barris de Barcelona: dos al districte de Nou Barris (Zona Nord i Zona Centre), dos al districte de Sants (barris Marina de Port i Sants-Hostafrancs-Bordeta) i un a Gràcia. Crec de manera ferma que les entitats religioses, en tant que són expressió ciutadana, mereixen ser respectades com a entitats i poder ser incloses en les dinàmiques de ciutat, i així poder participar de ple dret en les plataformes d’entitats, coordinadores, plans comunitaris, plans de barris, Consells de Districte… igual que les altres entitats de la ciutat. I és que per a alguns col·lectius, la comunitat religiosa és la principal forma d’associació i la manera com el grup es fa present i visible en l’espai públic. Sense aquesta dimensió, aquests col·lectius serien deixats de banda.\nPer a mi és fonamental deixar clara la postura laica i no laïcista del govern municipal. La laïcista és una doctrina més, i totalment respectable, igual que qualsevol altra. Per consegüent, en tant que una opció més, no té perquè tenir més pes que les altres. El govern municipal vol ampliar espais de relació i coneixement, des del respecte a totes les opcions, per poder fer un pas cap a entrar en una dinàmica més àmplia, i rebre aportacions més enriquidores per a la construcció de la ciutat.\nNo vull tancar aquest relat sense recordar que Catalunya ha tingut un dels grans pensadors sobre diàleg interreligiós, el respecte, el coneixement i l’acceptació de l’altre, una persona més valorada i reconeguda a l’estranger que no pas a casa nostra: Raimon Panikkar. Ell va ser un clar exemple d’unicitat i de creació d’una identitat singular, intercultural i universal. Alhora, va ser col·laborador i referent a l’Institut Intercultural de Montreal, amb el qual Barcelona ha fonamentat bona part del desenvolupament de les polítiques d’interculturalitat.\nI, per acabar, m’agradaria exposar-vos un desig: que el diàleg interreligiós anés un pas més enllà i fos també un diàleg interconviccional, obert a tota la resta de la societat també.\nComissionada d’Immigració, Interculturalitat i Diversitat\nPublicat a Número 103\tBarcelonaDiàleg interreligiósinterculturalitat\n< Previous ¿Qué hace un chico como tú en un lugar como este (= patrología)?\nNext > La revolució digital\nCrema de pèsol de temporada\nLa vaga feminista, per canviar-ho tot\nParlant de Pastoral Obrera\nONG i poders\nFelicitats, Sostre, pels 25 anys!!!\nLa llengua de l’escola, un tema de llibertat dels pares?\nLes seccions de l’Agulla Selecciona la categoria A peu (18) Amb entitat (i experiència) (32) Avui parlem amb… (8) Editorial (34) El dibuix (16) La fe de cada dia (62) La Palmera i la Font (78) Mirar el futur (13) Nom de dona (15) Paraules embastades (42) Per airejar el cervell (115) Publicat en el número… (816) Número 08 (1) Número 100 (21) Número 101 (19) Número 102 (22) Número 103 (26) Número 104 (14) Número 105 (26) Número 106 (22) Número 107 (24) Número 108 (1) Número 18 – febrer 2000 (1) Número 26 (2) Número 27 (2) Número 28 (2) Número 29 (2) Número 30 (2) Número 31 (2) Número 32 (1) Número 33 (2) Número 34 (2) Número 35 (2) Número 36 (2) Número 37 (2) Número 38 (2) Número 39 – abril 2004 (3) Número 40 (2) Número 41 (6) Número 42 (11) Número 43 (9) Número 44 (12) número 45 (15) Número 46 (8) Número 47 (9) Número 48 (4) Número 49 (7) Número 50 (3) Número 51 (2) Número 52 (4) Número 53 (7) Número 54 – abril 2007 (9) Número 55 – juny 2007 (12) Número 56 – octubre 2007 (20) Número 57 (24) Número 58 (16) Número 59 (19) Número 60 (20) Número 61 (23) Número 62 (15) Número 63 (20) Número 64 (18) Número 65 (19) Número 66 (17) número 67 (20) Número 68 (19) Número 69 (15) Número 70 (19) Número 71 (17) Número 72 (2) Número 91 (9) Número 92 (26) Número 93 (20) Número 94 (24) Número 95 (24) Número 96 (24) Número 97 (22) Número 98 (21) Número 99 (16) Puntades (109) Receptes de cuina (56) Receptes per anar canviant (42) Sin categoría (55) Veure (1) Veure i mirar (94)\n8 de març Any de la misericòrdia Art Barcelona canvi climàtic Caritas Catalunya Catalunya i Espanya Cinema ciutat Concili Vaticà II consum crisi cristians i política cuina Cultura diaconat Diàleg interreligiós dona dones ecologia economia Educació Eleccions Eleccions catalanes 2015 Eleccions catalanes 2017 Església Espanya Espiritualitat esquerra Europa Excursió família fe Fundacions història història de l'Església igualtat independència justícia Laicat litúrgia Llibre Llibres Malaltia Mort Música Nadal natura obituari Papa Francesc Pares i Mares de l'Església partits polítics Pastoral Obrera Pau Pobresa Poesia política pregària Presos presó Procés català Refugiats Sacerdoci Sense Sostres servei silenci Sindicat Sociologia Solidaritat teatre Teologia Testimoni urbanisme Voluntariat