La Sagrerina | Dia 12\n01 juny Dia 12\nPosted at 06:03h in Carrer Martí Molins, Diari desconfinament\tby\tCristina Raso\nAvui és el dia de l’expansió. Després de més de dos mesos i mig sense poder sortir de Barcelona, tenim l’oportunitat de treure el nas més enllà de la ciutat. Si volem anar a Montserrat, però, caldrà fer-ho per el Bruc o Collbató; Monistrol forma part d’una altra àrea sanitària. I si ens plantejàvem arribar fins a Sitges per gaudir d’un arròs mariner, ens haurem de consolar amb les platges de Gavà, prou lluïdes però res a veure amb el glamur d’una de les capitals del xató. Perquè… això sí: podem anar-hi per fer consumicions a bars o restaurants. Si del que es tracta és de fer esport o de passejar-hi, continuem sense poder sortir del municipi. Ignoro si, per arribar a aquests establiments, puc fer-ho passejant…\nIgnoro si arriba tard aquesta llibertat en la mobilitat. Conscient que tota prudència és poca davant la pandèmia, em sobten els resultats d’una enquesta al voltant de com la gent percep la seva vida futura. Es tracta d’una consulta realitzada per una reconeguda escola de negocis, que em mereix credibilitat i, sobretot, que em crida l’atenció perquè els resultats obtinguts a la primera onada varien força respecte a la segona. Així, mentre el 45% de la població deia al principi que aquesta crisi estava traient el millor de nosaltres mateixos, en la segona onada només era un 32,3%. Si setmanes enrere gairebé el 60% confiava que aquesta crisi ens farà valorar més les coses quotidianes que fins ara no valoràvem, ara ja només el 45,4% opina així. I, sobretot, m’esvera veure que les persones que pensen que augmentarà el nostre nivell de solidaritat ha passat de representar el 50,2% al 34,1%. Són símptomes de com ens està afectant aquesta pandèmia. La majoria de paràmetres conviden a pensar que l’egoisme avança. Mal moment…\nDiari desconfinament, La Sagrera


El concurs públic per a la direcció general d’Arts Visuals rep 11 candidatures\n01 d'Agost de 2019\nPalma, 2 d’agost de 2019.- La regidoria de Cultura i Benestar Social ha rebut un total de 11 candidatures per al concurs públic de la direcció general d’Arts Visuals. La presentació de candidatures finalitzada avui a les 14 hores, encara està pendent de què hi puguin arribar candidatures a través de correu ordinari, sempre i quan consti que han estat enviades abans de la finalització del termini de presentació de candidatures.\nLes candidatures han hagut de presentar una proposta de línies de programació pel Casal Solleric i el CAC Palma que es concreti en un exemple de programació anual incidint en el vessant socioeducatiu i la transversalitat.\nAntoni Noguera: “Valoram positivament el nombre de persones que volen dirigir el Casal Solleric i el CAC Palma”\nEl guanyador del concurs, ocuparà la plaça de la direcció general d’Arts Visuals, i les seves funcions seran dissenyar i dirigir la programació artística del Casal Solleric i coordinar la cogestió del CAC Palma.\nEl tinent de batle de Cultura i Benestar Social, Antoni Noguera ha afirmat que “valoram positivament el nombre de persones que volen dirigir el Casal Solleric i el CAC Palma”, i ha afegit que “un dels objectius de la regidoria és connectar la cultura amb els centres educatius i el Casal Solleric i el CAC Palma són peces fonamentals per aconseguir-ho”.\nEl jurat del concurs es reunirà a partir del 12 d’agost per determinar qui és el guanyador del concurs\nNoguera ha destacat que “en menys de 100 dies de gestió, s’ha tret un concurs connectat a les bones pràctiques que resoldrà la nova direcció a través d’un jurat independent on els seus membres formen part del Consell Municipal de Cultura a títol personal o representant entitats”.\nEl jurat del concurs es reunirà a partir del 12 d’agost per determinar qui és el guanyador del concurs, el jurat està format per:\n– la Sra. Tina Codina, vocal del Consell Municipal de la Cultura.\n– la Sra. Pilar Rubí, vocal del Consell Municipal de la Cultura.\n– Laura Marte de l’AAVIB, membre del Consell Municipal de la Cultura.\n– Miquel Martorell, membre del Consell Municipal de la Cultura i del Consell Social de la Ciutat.\n– Rafel Umbert, tècnic de gestió cultural del Casal Solleric, amb veu i sense vot.\nHi actuarà com a secretari el cap del Departament de Cultura o la persona en qui delegui.\nRT @toninoguera: Després d'un concurs públic, amb un jurat independent i un procés impecable, n'#AinaBauzà és la nova directora gene… https://t.co/XLpzh0kM9V\t4 mesos\nRT @MESperMallorca: El medi ambient no és una moda; s'ha de defensar amb polítiques concretes. No és el mateix quan governa la dreta.… https://t.co/zQNylSZglZ\t4 mesos\nRT @toninoguera: La convocatòria per al Festival Palma Jazz ja és oberta! Podeu presentar-les a: https://t.co/XthRVyhPdT 29 anys des… https://t.co/FOoAzDG8gc\t4 mesos\n Rehabilitam els edificis d'habitatges municipals amb una inversió d'1,5 milions d'€. Revertim anys d'inacció en… https://t.co/i2XheStIoD\t4 mesos


Agencia Sírius: 10 de maig 2010\n"Sóc un caminant de la carretera sense fi"\nProcessons, actes culturals i un tren educatiu marquen avui a l'Índia les celebracions pels 150 anys del naixement de Rabindranath Tagore, que segueix sent l'autor indi més universal, premi Nobel de Literatura el 1913, que compta encara amb milions de seguidors. Encara que Tagore va néixer el 9 de maig de 1861, les autoritats índies consideren que la data d'avui assenyala l'inici dels 150 anys del poeta bengalí, per això han preparat un ampli ventall d'actes culturals per celebrar com cal l'efemèride. "Tagore va desenvolupar un vocabulari visual espontani i imaginatiu, que va desplegar un sentit magnífic de la vitalitat i el ritme", ha declarat avui el primer ministre de l'Índia, Manmohan Singh.\nHa parlat Singh a la Galeria Nacional d'Art Modern de Nova Delhi, on inaugurà una exposició d'unes 70 pintures de Tagore, una disciplina que el poeta va prendre en els seus últims anys amb una passió que el va portar a concloure uns 3.000 dibuixos i quadres.\nEn la línia més oficial, el Govern de l'Índia ha unit les seves forces amb tres acadèmies nacionals per recordar el prolífic poeta, en tres dies d'actes en que s'han inclòs mostres de llibres, representacions i discussions acadèmiques. El programa, batejat com "Rabindra Pranati", conclou avui amb un guinyol, balls i cançons a càrrec d'un cor de Calcuta i una trobada de poetes -"Kavyanjali"- a l'edifici capital Ravindra Bhavan, va dir el Govern en un comunicat.\nCom a guinda, la ministra de Ferrocarrils, Mamata Banerjee, té previst posar en marxa un tren especial, el "Sanskriti Express", que sortirà des de Bengala, al nord-est de l'Índia, i recorrerà des d'avui el país per mostrar la vida i la obra de Tagore.\nEl poeta apassiona encara per la diversitat i profunditat de la seva obra, i també per la dimensió nova que va assolir el seu pensament en una societat, la índia, que a inicis del segle XX debatia encara el seu camí en la seva pugna per desfer-se de la servitud colonial.\nVa usar el bengalí, però poemaris com "Gitanjali" (1912) van trencar les fronteres poètiques -"aquestes traduccions en prosa m'han commogut la sang com res en anys", va dir del llibre el poeta WB Yeats- i li van valer el premi Nobel de Literatura el 1913.\nVa ser el primer asiàtic a aconseguir-ho, però la seva empremta va molt més enllà del premi: Guiat per un esperit d'universalisme que de vegades el va enfrontar amb "Mahatma" Gandhi, Tagore va tocar amb èxit el teatre, l'assaig, la novel.la, els contes, la filosofia i la pedadgogia: "Crec que la missió d'un poeta és atreure la veu que encara no se sent en l'aire, inspirar la fe en el somni incomplert; portar la primera marea de la flor per néixer a un món escèptic", va dir el poeta a Xangai, l'any 1924.\nI a més, Tagore va compondre 2.230 cançons, barreja de folklore i classicisme, que encara es canten en el seu Bengala natal i sintetitzen les tradicions musicals del subcontinent, i amb tal impacte que dues d'elles són avui els himnes nacionals de l'Índia i Bangla Desh.\nAhir mateix, els ciutadans de la capital de Bengala, Calcuta, es van avançar en un dia a les celebracions oficials, i van marxar en dues processons per recordar el poeta.\nEls seus seguidors van declamar els seus poemes, van cantar les seves cançons i recitar fragments d'algunes de les peces teatrals més vives de l'autor, que va morir l'any 1941, pocs abans que l'Índia aconseguís la independència de mans de l'Imperi Britànic.\nEls assistents van agitar als seus braços cartolines amb versos i retrats de Tagore, mentre diversos grups de nenes escolars, vestides amb elegants saris i bandes florals, ballaven al so de les cançons creades pel bengalí més universal: "He estat seguidor de Rabindranath des del dia que vaig guanyar sentit. Rabindranath és una forma de vida", va dir a l'agència índia IANS durant les marxes l'actor Sabyasachi Chakroborty.\nTambé hi haurà activitats en Santiniketan, el lloc de Bengala on Tagore va realitzar la majoria dels seus composicions i on va crear un centre educatiu, Visva-Bharati, que encara proporciona ensenyament, avui convertit en universitat.\nSegons va informar l'agència índia PTI, els estudiants i professors tenien allà previst recordar les cançons del poeta, mentre que la casa ancestral de la família Tagore a Bengala, la mansió de Jorasanko, ha estat decorada amb flors.\n"Sóc un caminant de la carretera sense fi", va arribar a dir Tagore, les seves paraules encara van adquirint formes després de 150 anys en les boques dels indis.\n"Soy un caminante de la carretera sin fin"\nProcesiones, actos culturales y un tren educativo marcan hoy en India los festejos por los 150 años del nacimiento de Rabindranath Tagore, quien sigue siendo el autor indio más universal y cuenta todavía con millones de seguidores. Aunque Tagore nació el 9 de mayo de 1861, las autoridades indias consideran que la fecha de hoy señala el inicio de los 150 años del poeta bengalí, de ahí que hayan preparado un amplio abanico de actos culturales para festejar como es debido la efeméride.\nEtiquetes de comentaris: Cultura, Tagore\nEls espies de Franco a Catalunya\nFeixistes, catalans i espies. Aquests són els protagonistes del reportatge 'Els espies de Franco' (Batabat) dirigit per Xavier Montanyà i que es veurà avui a mitjanit a TVC. L'escriptor Josep Pla i el periodista Carlos Sentís són dos dels espies que van treballar, des de Marsella, per a la xarxa franquista. Entre la documentació que s'ha trobat a l'estat major franquista, i que l'historiador Jordi Guixé aporta, hi figuren noms d'informadors del SIFNE, noms de l'alta burgesia catalana, com Pedro Rivière, Manuel Vidal-Quadras, Pedro Salisachs o Felipe Bertran Güell. Molts d'ells donaven informació dels punts de la ciutat que calia bombardejar.\nUn dels màxims impulsors de la xarxa va ser Bertran i Musitu, com va explicar en el seu llibre 'Experiencias de los servicios de información del nordeste de españa (SIFNE) durant la guerra' (Espasa-Calpe). Bertran i Musitu va ser format i entrenat pels nazis. Un altre dels noms que apareix és el de Francesc Cambó, fundador de la Lliga Regionalista, i mecenes de la xarxa, com el banquer Joan March.\nEl documental, de 56 minuts de durada, i elogiat pel diari Le Monde (a França ja s'ha vist) explica com funcionava el SIFNE, la xarxa d'espionatge franquista que operava des de França i que va servir per interceptar vaixells carregats d'armes per als republicans, però també per bomberdajar ciutats com Barcelona i Lleida, causant la mort de milers d'innocents.\nPerò no són els únics. 'El que volia demostrar amb el documental és que la teoria que ens ha arribat fins ara és falsa: no és cert que la xarxa fos petita i que es limités a tenir a Pla i Sentís als ports francesos informant de les entrades i sortida de vaixells republicans. El SIFNE, també tenia informadors a Barcelona, per exemple, que van donar la localització de 200 punts de la ciutat que s'haurien de bombardejar. La majoria de llocs eren estratègics i militars, però les bombes no sempre l'encertaven, i els punts escollits estaven envoltats de cases de gent innocent. I aquests van morir. I parlem de milers de persones', afirma el director Xavier Montanyà.\nEl documental es podrà veure avui a les 12 al programa Segle XX, de TVC, demà a les cinc de la tarda es repetirà i a la xarxa estarà disponible aquí els propers set dies.\nEtiquetes de comentaris: Estat Espanyol, Història\nPropietat intel·lectual o energies renovables\nEntrevista a l'economista Ricardo Petrella, Secretari general del Comitè Internacional pel Contracte Mundial de l'Aigua, que va participar en el XI Simposi Internacional Una Sola Terra, i que es mostra molt crític amb el que anomena capitalisme verd: «A partir de 1996 van veure que el futur era vendre productes verds, dessalinitzadores, aerogeneradors, panells solars, cotxes elèctrics, etcètera». Per què va fracassar la Conferència sobre el Clima de Copenhaguen?\n- No es podia fer un acord sobre la base de la mercantilització del planeta. Quan es concep el planeta com una mercaderia, amb el vent, l'aigua, la biodiversitat, la vida humana com a bé de mercat, l'acord no pot ser polític, cultural i humà. Només pot ser comercial, econòmic i financer.\nEls conflictes d'interès econòmic entre els països participants i, sobretot, entre els països més potents –els Estats Units, la Unió Europea, la Xina, l'Índia, Rússia i el Brasil– van fer que l'acord econòmic tampoc fos possible. I la causa principal de la manca d'acord econòmic és una qüestió de la qual no s'ha parlat ni se'n parla: el dret de propietat intel·lectual.\n- M'explico. Avui, la transformació de l'economia basada en els combustibles fòssils a una economia d'energies renovables està condicionada per les patents industrials i les llicències. Per exemple, si la Xina ha de transformar tota la producció energètica en producció solar, ha de pagar la patent industrial a Alemanya, que és el primer país amb patents solars i eòliques. En el camp de la producció agrícola ecològica, la Xina ha de pagar la majoria de patents als Estats Units. En la reunió preparatòria de Bonn, la Xina i l'Índia van proposar el canvi dels drets de propietat intel·lectual, i els Estats Units i la Unió Europea van dir que no. Aquest és el problema. La Xina i l'Índia no estaven disposades a pagar amb els seus diners el canvi de model energètic i econòmic que pretenen els Estats Units i Europa. Hi ha una visió mercantilista del planeta i un conflicte d'interessos sobre qui ha de pagar la renovació del sistema energètic i econòmic del segle XXI.\n- No té solució?\n- És clar que en té. La revisió del règim de propietat intel·lectual és fonamental. Fa anys que moltes organitzacions demanen que s'acabi la mercantilització dels microorganismes, les plantes, el sol, el vent, l'aigua i la terra. Però els que tenen el poder no volen canviar. No es pot ser propietari de la pluja! No es pot ser propietari d'un microorganisme! Però avui és així, perquè el 1994 i el 1998 els Estats Units i la Unió Europea van legalitzar l'establiment de patents de tots els organismes vius. Si això no es canvia, no hi haurà una solució conjunta contra el canvi climàtic. Hi haurà les solucions dels països dominants, però no una solució compartida.\n- La Xina no serà capaç de generar les seves pròpies tecnologies renovables?\n- Amb el sistema jurídic internacional actual sobre la propietat intel·lectual dels organismes vivents i de l'energia, serà impossible. Els europeus tenim el 48% de les patents industrials de l'energia renovable. Sense pagar, la Xina no en pot fer, perquè seria il·legal. Cal un acord internacional per compartir els coneixements, el progrés i els beneficis del progrés. Si només els europeus, els americans del nord o els japonesos poden treure profit dels nous serveis i productes relacionats amb la biotecnologia o les energies solar, marina i eòlica, els africans, els asiàtics i els llatinoamericans s'hauran de limitar a pagar el nostre salt tecnològic.\n- Però algun líder occidental està disposat a fer a aquest pas?\n- Cap. Però el crit dels moviments socials a Copenhaguen va ser vociferant. Al voltant de cent mil persones es van mobilitzar a la capital danesa durant la cimera. Cap govern de les grans potències mundials els va escoltar. La justificació dels governs és la de sempre: "No podem canviar aquest règim de propietat intel·lectual perquè en depèn la supervivència de la nostra economia nacional en front de la competència dels altres països. I si ho canviem, canvia tot.\nDe Xavier Miró\nEtiquetes de comentaris: Energia, Energies renovables, Internacional, Propietat Intel·lectual\nLa UE defensa l'euro amb 750.000 milions\nL'UE ha aprovat finalment mesures en defensa de l'euro, creant un fons de fins a 750.000 milions d'euros per donar suport a països en dificultats, rebutjar als especuladors i protegir la moneda. Els ministres de Finances de la Unió Europea (UE) han acordat avui la conformació d'un sistema permanent de rescat per estats de l'eurozona amb dificultats financeres de l'ordre de 500.000 milions d'euros, al que se sumen 250.000 milions d'euros de l'FMI, van indicar fonts diplomàtiques. D'aquesta manera, el total suma 750.000 milions d'euros (956.000 milions de dòlars). De les taxes als moviments especulatius, però, no s'ha dit res. Encara.\nLa ministra espanyola de Finances, Elena Salgado,-que aquest semestre presideix el consell de ministres del ram-va confirmar que el Fons Monetari Internacional (FMI) participarà amb un màxim de 250.000 milions d'euros en el paquet de rescat per estats de la UE en crisi.\nL'eurozona mai va comptar amb un sistema de rescat, perquè les seves regles van ser concebudes per fer impossible una debacle financera. Però la crisi grega i els temors que Espanya i Portugal es sumin a la caiguda portar al bloc a reavaluar la qüestió: "És un paquet de gran abast (...). La volatilitat (del mercat) que hem vist abans hauria de concloure ara ", va opinar el ministre suec de Finances, Anders Borg.\nDesprés àrdues negociacions, l'acord és també el resultat d'una carrera contra el temps per reforçar la credibilitat de l'euro abans de l'obertura dels mercats financers a Àsia aquest dilluns.\nDe fet, la borsa de Tòquio va obrir avui en alça, amb l'euro a 118,59-62 iens després dels 117,14-18 iens de la nit de divendres.\n"Som capaços de defensar qualsevol país de l'eurozona"\nLa major part de l'import, fins a 440.000 milions d'euros, seran garanties bilaterals dels estats euro-amb terminis de tres anys-per a un "vehicle de propòsit especial", un sistema fet a mida per a transferir préstecs de rescat a estats en problemes. Equival al quàdruple del préstec de rescat que la UE i el FMI delinear fa una setmana per salvar Grècia (de 110.000 milions de euros/146.000 milions de dòlars).\n"Vam ser capaços de fer-ho amb Grècia, serem capaços de fer-ho amb qualsevol altre país de ser necessari", va dir el comissari d'Afers Monetaris, Olli Rehn.\nLa contribució dels països de l'euro s'organitzarà de manera similar al seu suport al FMI, "en què un es pre-compromet a garantir diners de ser necessari, però fins que es necessiti els diners, òbviament no es crea", va explicar Borg.\nAltres 60.000 milions d'euros provindran de crèdits organitzats per la Comissió Europea-l'executiu de la UE-en mercats financers.\nEls fons fluir a "Estats membres en dificultats causades per circumstàncies excepcionals més enllà del control d'estats membre" i serà amb condicions estrictes, aclarir els ministres en una declaració conjunta.\nD'aquesta manera, el preu total màxim disponible serà de 750.000 milions d'euros.\n"Reunir aquests tres elements fa a l'euro una moneda estable i segura, de la classe que necessitem per a Europa", va indicar el ministre de Finances de Luxemburg, Luc Frieden.\nEn referència a aquest mecanisme d'estabilització, Rehn va indicar que "això mostra que defensarem l'euro costi el que costi".\n"La idea és que aquest podria ser el 'pacte del llop', que ara estem creant un pacte que és prou forta per calmar els mercats i crear condicions perquè tornem a la normalitat quan es tracta del mercat de bons", va dir Borg.\n"Comportament dels mercats és com el dels llops"\nEn arribar a les converses 12 hores abans, Borg havia equiparat el comportament dels mercats al dels llops.\n"Veiem un comportament de ramat en el mercat que realment és un comportament en manada, un comportament de ramat de llops, i si no frenem aquestes bandades, elles esquinçar als països més dèbils, encara que és una debilitat autoinfligida", havia assenyalat.\nPer la seva banda, el FMI va saludar l'acord i va prometre l'assistència i contribucions d'aquest organisme en base a una anàlisi de cas de país per país.\n"Aquestes són mesures fortes que ajudaran a assegurar estabilitat global econòmica i financera, i preservar la recuperació econòmica global. La implementació d'accions per posar a les finances públiques en un equilibri sostenible és clau per a restaurar la salut econòmica a Europa", va dir el director l'FMI Dominique Strauss-Kahn.\nEn paral.lel, el Banc Central Europeu va anunciar que realitzarà intervencions en l'àrea de deute públic i privada de l'euro (del programa de mercat de valors) per assegurar l'estabilitat de la situació.\nA canvi, els ministres van insistir que particularment Espanya i Portugal es comprometen a preparar retallades pressupostàries addicionals per als propers dos anys en un intent per convèncer els mercats que són estats segurs als quals fer préstecs.\nEl ministre luxemburguès Frieden va insistir que "ningú va pressionar res aquí: va ser una decisió col.lectiva dels 27 estats de la UE, que especialment fa als 16 a l'eurozona".\nLa UE defiende el euro con 750.000 millones\nLa UE ha aprobado al fin medidas en defensa del euro, creando un fondo de hasta 750.000 millones de euros para apoyar a países en dificultades, rechazar a los especuladores y proteger la moneda. Los ministros de Finanzas de la Unión Europea (UE) han acordado hoy la conformación de un sistema permanente de rescate para estados de la eurozona con dificultades financieras del orden de 500.000 millones de euros, a lo que se suman 250.000 millones de euros del FMI, indicaron fuentes diplomáticas. De esta manera, el total suma 750.000 millones de euros (956.000 millones de dólares).\nIU i PCE: Acte de suport a Remedios García Albert\nIzquierda Unida i el PCE, com a integrants de la plataforma 'Solidaritat amb Remedios', han organitzat per al proper 12 de maig un acte de suport a Remedios García Albert, processada pel jutge de l'Audiència Nacional Eloy Velasco per considerar-la "representant de les FARC a Europa", en l'acte en què denunciava la "cooperació governamental del Govern de Veneçuela" i l'il.lícita col.laboració "entre ETA i les Forces Armades Revolucionàries de Colòmbia" (FARC).\nGarcía Albert va ser processada el març passat pel jutge Eloy Velasco per un delicte de col.laboració amb organització terrorista. El jutge l'acusa, amb sis presumptes etarres i sis suposats membres de les FARC, de compartir informació sobre el maneig d'explosius i intentar cometre diversos assassinats, entre ells el del president de Colòmbia, Álvaro Uribe, i el seu antecessor Andrés Pastrana.\nEl juliol de 2008 va ser detinguda a San Lorenzo de El Escorial i des de llavors es troba en llibertat sota fiança de 12.000 euros, per ordre del jutge de l'Audiència Nacional Baltasar Garzón, que la va investigar pel mateix delicte que Velasco.\nEn l'acte del 12 de maig, que tindrà lloc a partir de les 20 hores a la madrilenya sala Clamores, intervindran personalitats de la política, de la cultura i del periodisme, representants dels moviments socials i coneguts cantautors. Tots ells s'expressaran, segons la plataforma de suport, "en solidaritat amb Remedios García Albert, acusada de col.laborar amb la guerrilla colombiana per donar suport a una solució negociada al conflicte".\nAquesta plataforma de suport, en la qual IU i PCE són les úniques formacions polítiques, es completa amb ONG's, sindicats minoritaris i moviments de solidaritat. A tall de presentació de l'iniciativa, avui dilluns tindrà lloc, a partir de les 11 del matí, una roda de premsa en què intervindran representants d'IU, del PCE i de diversos col.lectius, segons han explicat fonts del PCE.\nEn aquest acte es llegirà un manifest en què es denuncia que, el setembre del 2003, a l'acabar el seu primer any presidencial, el president de Colòmbia, Álvaro Uribe va acusar als: "Defensors dels drets humans -durant un discurs a l'Escola Superior de Guerra- de ser: "Politiquers al servei del terrorisme que covardament agiten la bandera dels drets humans".\n"Hi ha un procediment directament contra ella i a més està inclosa en l'acte de processament per la suposada vinculació de les FARC amb ETA, en una suposada aliança suposadament facilitada pel govern de Veneçuela", exposa el manifest, que puntualitza: "En el primer cas no hi ha més proves que les del suposat ordinador, invalidades per procedir (si és cert) d'un acte d'agressió internacional contra la sobirania territorial de l'Equador".\nSobre el segon cas, el manifest recalca que s'esgrimeixen: "Suposades revelacions de supòsits desertors de la guerrilla que romanen sense identificar i que van ser prèviament orientats pels serveis secrets de les Forces Armades de Colòmbia".\nAfegeix que: "Hi ha a més una declaració demolidora contra el muntatge sobre la suposada triangulació entre les FARC, ETA i Chávez: El general Douglas Fraser, cap del Comando Sud, va contestar que no té proves d'aquestes suposades relacions quan el que va ser candidat republicà a la presidència dels Estats Units, John McCain, li va preguntar sota jurament al Senat sobre l'acte de processament elaborat pel jutge espanyol Eloy Velasco. No pot estar implicada Remedios en el que no s'ha produït", sentencia el text.\nIU y PCE convocan un acto de apoyo a Remedios García Albert\nIzquierda Unida y el PCE, como integrantes de la plataforma 'Solidaridad con Remedios', han organizado para el próximo 12 de mayo un acto de apoyo a Remedios García Albert, procesada por el juez de la Audiencia Nacional Eloy Velasco por considerarla "representante de las FARC en Europa", en el auto en el que denunciaba la "cooperación gubernamental" del Gobierno de Venezuela "en la ilícita colaboración" entre ETA y las Fuerzas Armadas Revolucionarias de Colombia (FARC).\nEtiquetes de comentaris: Estat Espanyol, IU, PCE\nNou frau a les eleccions filipines\nLa Comissió Electoral de Filipines ha declarat nul.les les eleccions en certes zones de Mindanao i de Visayas després que es registressin diversos casos de violència. Les eleccions presidencials de Filipines celebrades aquest dilluns han estat marcades pels greus problemes amb el vot electrònic, que es posava en funcionament per primera vegada, i per la violència, especialment en el sud musulmà i animista. AI ha denunciat que la política de contrainsurgència de Macapagal no fa diferències entre els combatents de l'ala militar del Partit Comunista de Filipines i els activistes d'organitzacions legals.\nLa violència política ha estat la gran taca en el balanç de la presidenta, que després de gairebé una dècada en el poder no es pot tornar a presentar: Han estat milers les execucions extrajudicials dutes a terme per les milícies feixistes del Govern catòlic fonamentalista i l'oligarquia.\nFins i tot el senador i màxim favorit a la presidència, Benigne Aquino, ha hagut de fer cua durant dues hores en el seu districte de la ciutat de Tarlac (nord) quan les màquines instal.lades a les escoles van deixar de funcionar quan només hi havia votat un 10% els electors.\n"Estem molt preocupats per aquests errors. Si els ciutadans no poden votar, serà una de grossa", ha dit el fill de l'ex presidenta Cory Aquino i de Ninoy Aquino, líder opositor contra la dictadura de Ferdinand Marcos assassinat el 1983.\nA més, d'Aquino, a qui les enquestes atorguen el 42% dels vots, aspiren a succeir Gloria Macapagal l'actor i expresident Joseph Estrada (deposat el 2001 i condemnat per corrupció), amb un 20% dels suports, i el senador Manny Villar, amb un 19%. Tots ells són d'ideologia conservadora.\nPolèmic nou sistema\nTot i que l'objectiu en canviar les urnes per ordinadors era acabar amb el tradicional frau, els observadors internacionals temen que aquest es repeteixi de forma massiva per aquests errors, que ja s'havien registrat en els assajos.\nFarts d'esperar durant hores, molts votants van optar per omplir les seves paperetes i donar-als funcionaris de la Comissió Electoral perquè les introduïssin ells mateixos en els aparells, una mica prohibit a la nova llei.\nLa Comissió, que ha insistit en celebrar les eleccions en la data i amb el sistema previstos malgrat el rebuig de molts candidats, ha tret ferro a l'assumpte i confia en un altíssim índex de participació proper al 85%.\nEls retards han obligat a prorrogar una hora el tancament dels col.legis (fins a les 19.00 hora local, 13.00 hores a l'Espanya peninsular), mentre molts ciutadans seguien esperant en llargues files i sota un intens calor, segons els mitjans locals.\nAltres s'han queixat que els seus noms no es trobaven en el cens o es trobaven en una altra llista, un estratègia habitual per dificultar el sufragi a les Filipines. Les autoritats esperen donar a conèixer els resultats de les eleccions a mitjans d'aquesta setmana.\nD'altra banda, la jornada també s'ha vist entelada per la mort d'almenys cinc persones en diferents incidents relacionats amb la votació abans de l'obertura dels col.legis electorals, segons Efe.\nJa en plena votació, l'ampli desplegament de forces de seguretat amb uns 250.000 efectius no ha impedit nous xocs entre partidaris de diferents candidats i s'han registrat almenys dos morts, informa l'agència France Presse.\nA més, l'Exèrcit ha reconegut que manté diversos tirotejos al sud del país en la mateixa província on el novembre van morir 57 civils en un dels més greus capítols de violència política en la història recent del país.\nLa campanya també ha estat tenyida de sang, amb uns cent morts directament relacionats amb els comicis, segons dades policials. Més de 200 persones van morir a les eleccions del 2004 i unes 130 persones a les del 2007, segons Efe.\nEntre les víctimes, sovint s'han comptat periodistes, defensors dels drets humans i sindicalistes, segons ha denunciat el relator especial de Nacions Unides sobre execucions extrajudicials.\nCaos en las elecciones presidenciales de Filipinas\nLas elecciones presidenciales de Filipinas celebradas este lunes han estado marcadas por los graves problemas con el voto electrónico, que se ponía en funcionamiento por primera vez, y por la violencia, frecuente en estas citas en el arhipiélago, especialmente en el conflictivo sur.\nIncluso el senador y máximo favorito a la presidencia, Benigno Aquino, ha tenido que hacer cola durante dos horas en su distrito de la ciudad de Tarlac (norte) cuando las máquinas instaladas en los colegios dejaron de funcionar cuando sólo había votado un 10% de los electores.\nEtiquetes de comentaris: Filipines, Internacional\nLa Borsa de Xangai tanca a l'alça\nLes borses xineses han tancat a l'alça avui dilluns, després de caure al nivell més baix dels últims vuit mesos a la jornada anterior. L'índex de la Borsa de Valors de Xangai, el de referència, va pujar un 0,39%, 10,37 punts, per tancar en els 2.698,76 punts, mentre que el de Shenzhen va augmentar un 1,16%, 117,62 punts, per tancar en el nivell de les 10.264,05 unitats. El volum combinat de transaccions en les dues bosses es va reduir a 168.480 milions de iuans (24.680 milions de dòlars) respecte als 192.930 milions de iuans de la jornada anterior.\nA Xangai, un total de 464 valors registrar guanys enfront dels 395 que van patir pèrdues, mentre que la proporció a Shenzhen va ser de 610 a 300.\nLas bolsas chinas cerraron al alza hoy lunes después de caer al nivel más bajo de los últimos ocho meses en la jornada anterior.\nEl Indice de la Bolsa de Valores de Shanghai, el de referencia, subió un 0,39 por ciento, ó 10,37 enteros, para cerrar en los 2.698,76 puntos, mientras que el de Shenzhen aumentó un 1,16 por ciento, ó 117,62 puntos, para cerrar en el nivel de las 10.264,05 unidades.\nXina: Cadena perpètua per corrupció\nL'ex director de la Comissió d'Afers Pressupostaris del Comitè Permanent de l'Assemblea Popular Nacional (APN, màxim òrgan legislatiu de la Xina), Zhu Zhigang, ha estat sentenciat avui a cadena perpètua per acceptar suborns. Segons el Tribunal Popular Intermedi de Xinyang, a la província central xinesa de Henan, Zhu va cometre abús d'autoritat en oferir avantatges financers a altres persones a canvi de suborns, valorats en 7.440.000 de iuans (1,09 milions de dòlars) mentre ocupava els càrrecs de ministre assistent i viceministre d'Hisenda entre gener de 2000 i març de 2008. El tribunal també ha privat Zhu dels seus drets polítics de per vida i ha confiscat totes les seves propietats.\nZhu, de 60 anys d'edat, va ser expulsat del Partit Comunista de la Xina el juny de l'any passat per haver comès una "greu violació de la disciplina del Partit i de la llei".\nL'ex funcionari va ser destituït del seu càrrec de membre del Comitè Permanent de la APN, director de la Comissió d'Afers Pressupostaris del mateix Comitè Permanent i vicepresident de la Comissió d'Afers Financers i Econòmics de la APN l'octubre de 2008, després que el Comitè Permanent d'aquest òrgan aprovés la seva dimissió, i dos mesos després, va ser expulsat de la APN.\nZhu havia estat elegit diputat de la APN per a la província nord-occidental de Shaanxi a principis de 2008.\nEl ex director de la Comisión de Asuntos Presupuestarios del Comité Permanente de la Asamblea Popular Nacional (APN, máximo órgano legislativo de China), Zhu Zhigang, fue sentenciado hoy lunes a cadena perpetua por aceptar sobornos.\nSegún el Tribunal Popular Intermedio de Xinyang, en la provincia central china de Henan, Zhu cometió abuso de autoridad al ofrecer ventajas financieras a otras personas a cambio de sobornos valorados en 7,44 millones de yuanes (1,09 millones de dólares) mientras ocupaba los cargos de ministro asistente y viceministro de Hacienda entre enero de 2000 y marzo de 2008. El tribunal también privó a Zhu de sus derechos políticos de por vida y confiscó todas sus propiedades.\nRenània: Cau la dreta. Die Linke: 5'6%\nSegons els resultats oficials provisionals, la CDU de Merkel ha perdut 10 punts, amb el pitjor resultat de la seva història, un 34,6%, i no podrà seguir en el poder amb el FDP, amb el 6,7%. El partit de L'Esquerra (Die Linke), dels comunistes i socialdemòcrates desencantats, entra per primera vegada al Parlament de Düsseldorf, amb el 5,6%, i està ara representat en 13 Estats Federats d'Alemanya. Els grans guanyadors són Els Verds (Die Grünnen), que dupliquen amb un 12,1%, el millor resultat obtingut mai a Renània-Westfàlia.\n(Foto: Sahra Wagenknecht-Niemeyer (Jena, 1969) membre del Parlament europeu, candidata de Die Linke al Bundestag per Rin del Nord-Westfàlia i fundadora de la Plataforma Comunista integrada en Die Linke).\nFa cinc anys, els democristians van posar fi a 39 anys d'hegemonia socialdemòcrata amb 44,8% dels vots i es van aliar al Partit Liberal.\nEl president del Partit Liberal i aliat de Merkel a Berlín, el ministre d'Exteriors Guido Westerwelle, va admetre la derrota. "No hem aconseguit els nostres objectius electorals". El líder liberal va considerar els resultats: "Un tret d'advertència" també per a la coalició de govern de Berlín.\n"Picabaralles van contribuir a la derrota"\nEl secretari general de la CDU, Hermann Gröhe, va reconèixer que les diferències que van acompanyar l'inici de gestió del govern de Merkel van contribuir a la derrota: "Els entrebancs del començament de la coalició democristiana-liberal (de Berlín) també van aportar la seva, massa baralla en públic".\nEl Partit Socialdemòcrata (SPD) no va poder beneficiar-se de la debacle del seu rival democristià i va obtenir també al voltant del 34,5%, un resultat lleugerament menor que el 2005.\nNo obstant això, ni l'SPD ni la CDU poden aconseguir majoria de govern juntament amb els Verds, per la qual cosa s'obre un ventall d'opcions de govern, com el d'una gran coalició de democristians i socialdemòcrates o un govern de centre-esquerra integrat per l'SPD, Els Verds i L'Esquerra.\nMés de 13 milions d'habitants, un 22% de l'electorat alemany, van ser cridats a les urnes per escollir un nou parlament regional. La participació, 59%, va baixar en quatre punts respecte a 2005.\nLas elecciones en el estado más populoso de Alemania son la primera y única prueba electoral del año para la alianza de democristianos y liberales de Merkel que asumió en octubre pasado el gobierno de Berlín y venía posponiendo decisiones impopulares para después de la cita electoral.\nSegún los resultados oficiales provisionales dados a conocer a primeras horas de hoy, la Unión Democristiana (CDU) de Merkel perdió cerca de diez puntos y obtuvo el peor resultado de su historia, un 34,6%, y no podrá seguir en el poder junto con el Partido Liberal (FDP), que se ubicó en el 6,7%.\nEtiquetes de comentaris: Alemanya, RFA, U.E.\nJacob Adolf Hitler, fill de Salomon Mayer Rothschild\nUn article publicat aquesta setmana ha cridat l'atenció. Ni més ni menys que la genealogia d'Adolf Hitler qui tindria avantpassats jueus entre els fundadors del sionisme! En el seu article, Bonafé Gilles presenta una fitxa d'informació general, que la revista Science et Avenir publicà al març de 2009, i on es pot llegir amb claredat el segon nom de Hitler, Jacob. Jacob Adolf Hitler era fill de Salomon Mayer Rothschild (foto). Aquesta informació va ser revelada per dos fonts de molt alt nivell: Hansjürgen Koehler oficial de Heydrich, que era l'ajudant directe de Heinrich Himmler, i Walter Langer, un psiquiatre que va realitzar el perfil psicològic de Hitler per a l'OSS, el Servei Secret dels Estats Units durant la Segona Guerra Mundial.\nEl Llibre Groc N º 7 (Col.lectiu d'autors, Ed Fèlix, Fritz Springmeier) ja havia discutit el seu origen i va escriure: "Walter Langer, psicoanalista, demostra en el seu llibre "La ment de Hitler", amb evidències de suport, que Hitler era el fill del baró Salomon Mayer Rothschild de Viena. La policia austríaca ha posat en marxa un expedient secret sobre els orígens de Hitler. El canceller Dollfuss havia ordenat la investigació. Es va descobrir que la seva àvia, Maria Anna Schicklgruber, va treballar al servei del baró Rothschild quan es va quedar embarassada. Quan Rothschild van conèixer la notícia, la van enviar a una clínica a la ciutat on es va originar".\n"És allà on va néixer, el 1837, Alois Hitler, el pare d'Adolf Hitler". De fet, qui va realitzar l'investigació, Engelbert Dollfuss, canceller d'Àustria des del 20 maig 1932 al 25 de juliol de 1934, així com dictador des del 4 març de 1933, es va oposar a Hitler i havia tractat també de desestabilitzar al seu pitjor enemic. Hitler el va fer assassinar el 25 de juliol 1934 per nazis disfressats amb uniformes militars. Hansjürgen Koehler, un oficial d'alt rang de la Gestapo, que treballava per Reinhard Tristan Eugen Heydrich, el diputat directe de Heinrich Himmler, hauria conservat els documents relacionats amb aquesta recerca, documents que ha publicat en part en el seu llibre "A Dins de la Gestapo" i en la qual trobem els orígens d'Adolf Hitler a la pàgina 143. Però la segona font fonamental sobre els orígens de Hitler ve de Walter Langer. Carlos Walter Langer (1899-1981) va ser professor a la Universitat de Harvard però, el més important, va ser responsable d'un informe titulat: "Perfil psicològic d'Adolf Hitler, la seva vida i llegenda", sobre el perfil psicològic de Hitler per a la "Oficina de Serveis Estratègics" amb seu a Washington.\nEncara més sorprenent, el seu germà gran Guillem era el cap del departament d'història a la Universitat de Harvard i, sobretot el cap de l'Investigació i la Secció d'Anàlisi de l'Oficina dels Estats Units de Serveis Estratègics (OSS). Aquesta és la raó per "La Ment d'Adolf Hitler, El Secret Informe del temps de guerra" (que en realitat és la publicació de l'informe secret encarregat per la OSS): "Un perfil psicològic d'Adolf Hitler, la seva Vida i Llegenda) escrita el 1972 per Charles Walter Langer, que va dir que Hitler era el fill il.legítim de Maria Anna Schicklgruber i Salomó Mayer Rothschild, no era un llibre com qualsevol altre i que les seves afirmacions sobre els orígens de Hitler han de ser tractades amb la major serietat.\n"L’ascendance" juive d’Hitler : Une "explication" de la haine des Juifs par la haine de soi même\nUne publication parue cette semaine a attiré mon attention. Il s’agit ni plus ni moins de la généalogie d’Adolf Hitler qui aurait des ascendants juifs! Dans son article, Gilles Bonafi présente une fiche des Renseignements généraux que le magazine Sciences et Avenir a publié en mars 2009, et où on peut clairement lire le deuxième prénom d’Hitler: Jacob. Adolf Jacob Hitler serait le petit-fils de Salomon Mayer Rothschild. Cette information a été divulguée par deux sources de très haut niveau : Hansjurgen Koehler officier d’Heydrich, qui était lui-même l’adjoint direct d’Heinrich Himmler et Walter Langer le psychiatre qui a réalisé le profil psychologique d’Hitler pour l’OSS, les services secrets US pendant la Seconde Guerre mondiale.\nEtiquetes de comentaris: Història, Hitler, Salomó Mayer Rothschild\nEl bisbe Mixa destituit per lladre i abusos\nRatzinger accepta la dimissió del controvertit bisbe Walter Mixa qui deixarà de ser bisbe d'Augsburg i de l'Exèrcit alemany. En l'article 401 del dret canònic, que permet la destitució d'un bisbe si les raons són de pes, s'ha basat Ratzinger per acceptar la dimissió de Walter Mixa, acusat de robatori, mals tractes i abús de menors. Protegit pel corrupte protector d'abusadors Karol Wojtylla, va pujar malgrat les denuncies de maltractaments i s'el apuntava com posible papa. Ara la fosca carrera se li ha acabat.\nA la frontera entre Alemanya i la República Txeca, en un monestir bavarès anomenat Fockenfeld, es va formar Mixa. Després va marxar a Suïssa a estudiar teologia i va tornar a Baviera per esdevenir sacerdot. Entre 1975 i fins que va rebre el títol de bisbe el 1996, Mixa va ser rector a la ciutat de Schrobenhausen. I en els anys posteriors va seguir pujant escalafons a la jerarquia catòlica: El 2000, Joan Pau II el va convertir en bisbe de l'Exèrcit alemany, en 2005, Benet XVI li va permetre canviar el bisbat de Eichstätt, d'uns 14.000 habitants, pel de Augsburg, de més de 260.000.\nEl nom de Mixa sonava fins i tot en els últims temps com a possible candidat a dirigir l'Arquebisbat de Munic, però a aquest lloc no va arribar mai, ni arribarà. Primer planava sobre ell l'acusació d'd'haver maltractat a nens, després la de malversar els fons d'una organització benèfica i, finalment, la Fiscalia de Ingolstadt ha obert una investigació en contra per un suposat cas d'abús de menors. Que el Papa acceptaria la seva dimissió es donava pràcticament per fet des de divendres.\nAlguna bufetada o brutals pallisses\nL'Orfenat de Sant Josep, a Schrobenhausen, segons les acusacions, va ser el lloc dels maltractaments: "No puc descartar que fa 20 anys no hagi donat alguna bufetada", declarava Mixa a mitjans del passat abril al diari sensacionalista Bild am Sonntag. En aquella època, la premsa alemanya l'acusava de brutals maltractaments contra els nens residents a l'orfenat de Schrobenhausen, i el bisbe es defensava com podia: El seu comportament, assegurava, no es va excedir del que en aquella època estava considerat com "una cosa completament normal".\nMixa sempre havia estat una figura controvertida dins de l'Església catòlica alemanya. Juntament amb Gerhard Ludwig Müller, bisbe de Ratisbona, i el cardenal de Colònia, Joachim Meisner, representava l'ala més conservadora. Les seves manifestacions en contra de l'ateisme, l'avortament o de la política familiar de l'anterior Govern germànic, de la qual va dir que convertia a les dones en "màquines de parir", provocaven una i altra vegada àvides reaccions d'indignació i onades de protesta.\nNo obstant això, Mixa era en alguns cercles un rector estimat, respectat i fins i tot, diu l'agència de notícies dpa, venerat. El primer escàndol de les bufetades li va fer escas efecte. Quan se li va acusar d'haver comprat joies i obres d'art amb els diners d'una fundació que els fons havien de destinar-se a ajudar a nens orfes, la seva popularitat va començar a caure en picat. A finals d'abril, el bisbe li va escriure una carta al Papa demanant-li que li alliberés de totes les seves funcions eclesiàstiques.\nSupòsat abús sexual\nEnviada la missiva, molt es va especular sobre la resposta que el Pontífex donaria a Mixa. La data del pronunciament papal havia quedat fixada per al passat dissabte. Divendres es va saber que la Fiscalia d'Ingolstadt, també a Baviera, acabava d'iniciar la investigació d'un possible cas d'abusos sexuals: Pel que sembla, hi ha indicis que, durant la seva època en Eichstätt, Mixa podria haver abusat d'un nen, i la denúncia procediria directament de l'interior de l'Església catòlica.\nSegons escriu la revista alemanya Focus, van ser alts funcionaris eclesiàstics alemanys els que van informar directament a Benet XVI de les sospites que pesen sobre el Mixa, i els que li van recomanar el cessament del bisbe, pas que ja es donava pràcticament per fet i que aquest sábnado, en virtut de l'article 401, paràgraf segon, del dret canònic, ha estat confirmat.\nEl Papa acepta la dimisión del controvertido obispo Walter Mixa\nWalter Mixa dejará de ser obispo de Augsburgo y del Ejército alemán.\nEn el artículo 401 del derecho canónico, que permite la destitución de un obispo si las razones son de peso, se ha basado el Papa para aceptar la dimisión de Walter Mixa, acusado de robo, malos tratos y abuso de menores.\nCuando Walter Mixa nació, el 25 de abril de 1941, Chorzów todavía se llamaba Königshütte y era una ciudad de la Alta Silesia germana. Finalizada la II Guerra Mundial, Mixa se encontró entre los alemanes obligados a abandonar esta región, cuyo territorio, de acuerdo con la restructuración del mapa europeo tras la derrota de la Wehrmacht, pasó a formar parte de Polonia.\nEtiquetes de comentaris: Església catòlica, RFA, Walter Mixa\nNishimatsu i els esclaus de guerra xinesos\nUna fundació xinesa administrarà la distribució de la compensació dels fons pagats per l'empresa Nishimatsu Construction Co del Japó (foto: Projecte a Hong Kong) als treballadors de temps de guerra de la Xina, obligats a treballar com esclaus a Niigata, Japó. L'organització Fundació Xina per al Desenvolupament dels Drets Humans establí en una reunió els principis que regulen l'ús dels fons. Els fons seran usats per a pagar la compensació als familiars dels treballadors i els serveis de memòria per als treballadors morts, i per confirmar les identitats dels treballadors encara no identificats, segons la fundació.\nEl 6% dels fons serà destinat per pagar als advocats japonesos per ajudar els treballadors a Niigata a presentar demandes contra altres companyies que van obligar els xinesos a treballar durant la guerra.\nFundación administrará distribución de fondos de compensación para trabajadores de tiempos de guerra en Japón\nUna fundación china administrará la distribución de la compensación de los fondos pagados por la empresa Nishimatsu Construction Co. de Japón a los trabajadores de tiempos de guerra de China obligados a trabajar en Niigata, Japón.\nLa organización Fundación China para el Desarrollo de los Derechos Humanos estableció esta mañana en una reunión los principios que regulan el uso de los fondos.\nEtiquetes de comentaris: Japó, Xina. Esclaus de guerra\nBangkok: Dos policies morts agreujen la tensió\nLa mort de dos policies va reviure la tensió a Tailàndia, parcialment dissipada després d'una setmana marcada per una proposta de reconciliació nacional per acabar amb vuit setmanes de protestes antigovernamentals. El primer policia va morir quan la seva posta, a prop del feu opositor de Ratchaprasong, va ser atacada amb una granada, mentre l'altre va caure víctima de trets anònims al districte comercial de Silom. El moviment opositor Camises Rojas va negar estar involucrat en els atacs i va ratificar la seva disposició a sumar-se a l'anomenat Full de Ruta, rebutjat però pels Camises Grogues (foto).\n"Pel que sembla hi ha qui vol que les protestes segueixin", va estimar el portaveu governamental Panita Wattanayagorn, encara que sense acusar ningú de les agressions que van deixar a més 13 ferits.\nTots dos bàndols descarten que aquest incident afecti la negociació, però saben que el fet desestabilitza encara més a Bangkok, on les protestes van deixar 29 morts, mil ferits i milionàries pèrdues econòmiques.\nTant Ratchaprasong com Silom es troben en estat de setge des que els Camises Roges els van ocupar fa diverses setmanes per reclamar la renúncia del primer ministre, Abhisiti Vejjajiva, la dissolució del Parlament i la convocatòria de noves eleccions.\nA mitjans de setmana, l'assetjat Abhisit va proposar unes eleccions anticipades el proper 14 de novembre si acabaven les protestes i la monarquia era mantinguda al marge de tot qüestionament.\nEls Camises Rojas van acceptar la proposta, però es van negar a sortir del seu bastió, com exigeix Abhisit, fins que el governant fixi una data exacta per a la dissolució del Parlament.\nSegons la Constitució, la dissolució de l'òrgan legislatiu s'ha de fer de 45 a 60 dies previs als comicis, és a dir, al setembre, però els opositors volen la paraula de Abhisit.\nEl pacte semblava complaure a tots, però els Camises Grogues, la poderosa elit pro monàrquica i oficialista en teoria, titllen el primer ministre de tou, exigeixen la seva renúncia i que anul.li les eleccions anticipades.\nEls Camises Rojas, majoritàriament pagesos del nord d'ètnies afavorides per Shinawatra mentre governà, són finançats des de Londres pel fugitiu Thaksin Shinawatra, primer ministre deposat el 2006 per corrupció en un cop d'Estat de l'oposició. Els seus seguidors no posen tan en qüestió la monarquia com l'hegemonia budista i sobre tot el retorn de Shinawatra impunement, malgrat les sentències dictades en contra seva.\nTailàndia, al servei de qui més pagui\nTailàndia és l'únic país del sud-est asiàtic que mai ha estat colonitzat per una potència europea perque ha comptat amb una dinastia sacralitzada que ha sabut utilitzar els interessos imperialistes -britànics, francesos i ara d'EUA- a la regió pel seu benefici ("Ana i el Rei", amb la Jodie Foster, o la seva versió anterior amb Yul Brinner). El 95% de la població és budista theravada, i hi ha tres classes socials: Els clans en el poder, amos del capital i la terra; la resta del poble, jornalers, obrers i petits propietaris o artesans; i els monjos budistes, que adoctrinen en la resignació al karma i es nodreixen del manteniment de l'ordre "sagrat" establert i la defensa a ultrança de la monarquia i els clans dominants.\nNo hi ha Dreta front l'Esquerra, sinó un intent del sionisme i els EUA, que financen a Thaksin Shinawatra i als seus camises vermelles davant als camises grogues ("safrà", color de les túniques budistes Theravada), per dominar lliurement un país estratègic, per les seves riqueses, per la seva ubicació i per la submissió supersticiosa del seu poble al deu-monarca tirànic de Siam.\nCom a resultat, el país adquireix l'estatus d'estat tap entre els països del sud-est asiàtic francès (Indoxina) i l'Índia i Birmània, en poder de la Gran Bretanya. Malgrat la seva independència, la influència occidental provoca durant aquest període que es realitzin moltes reformes, entre elles l'atorgament d'importants concessions a favor dels interessos comercials britànics. Una d'aquestes concessions és la cessió de les tres províncies meridionals de Tailàndia, que formen part en l'actualitat de Malàisia.\nEl 1932, una contrarevolució resultà en l'establiment d'una nova monarquia constitucional. Durant la Segona Guerra Mundial Tailàndia s'alia amb Japó. Després de la derrota dels japonesos i la fi de la guerra, Tailàndia es realinea, convertint-se en aliat dels Estats Units. Des de l'inici de la Guerra Freda i fins als anys 80, Tailàndia roman com un país políticament inestable. Durant aquest període es produeix una successió de canvis de govern a conseqüència de sengles cops d'estat. Després de superar aquest període, el país es configura, a partir de l'últim cop militar de 1991, com una democràcia participativa d'aparador, amb un rei i un clergat que continua controlant-ho tot.\nDesprés de gaudir de la major taxa de creixement mundial des de 1985 fins 1995 -amb una mitjana del 9% anual- va incrementar-se la pressió especulativa sobre la moneda tailandesa, el bat, que el 1997 va portar a una crisi que va descobrir debilitats del sector financer i va forçar el govern a vendre moneda. Llargament estancat en els 25 enfront del dòlar nord-americà, el baht arribar a la seva cota més baixa de 56 enfront del dòlar nord-americà el gener de 1998 i l'economia es va contraure al voltant del 10.2% en aquest mateix any. La crisi es va estendre fins a convertir-se en una crisi financera asiàtica.\nTailàndia va entrar en una fase de recuperació el 1999, expandint-se al 4.2% i creixent un 4.4% el 2000, a causa això en major mesura a les fortes exportacions que van incrementar-se al voltant del 20% durant aquest mateix any, i al turisme sexual, inclòs l'infantil. El creixement es va suavitzar per la desacceleració en l'economia global durant l'any 2001, però es va recuperar en els anys subsegüents a causa del fort creixement de la Xina i gràcies a diversos programes d'estimulació interna dins de les polítiques "Dual-Track" promogudes pel Primer ministre Thaksin Shinawatra.\nEl creixement el 2003 va ser estimat en un 6.3% i es va projectar en un 8% i un 10% per als anys 2004 i 2005 respectivament. Tailàndia podria estar en camí de convertir-se en l'estat econòmicament més poderós del sud-est asiàtic i en un dels estats més poderosos d'Àsia, entrant a competir amb països avançats d'Occident.\nThaksin i la corrupció galopant\nEl 2001, Thaksin Shinawatra, del partit Tailandès Rak Tailandès ("Els tailandesos estimen els tailandesos") es converteix en primer ministre tailandès, després de guanyar les eleccions celebrades aquest mateix any. El 2005, Thaksin renova el seu mandat per quatre anys. No obstant això, durant aquest mateix període creixen les acusacions de, entre altres coses, coacció de la llibertat de premsa, compra de vots, utilització del poder per afavorir a les seves empreses, abusos policials en la guerra contra el narcotràfic, i incapacitat de frenar la insurgència islamista del sud del país.\nL'abril de 2006 es tornen a celebrar eleccions i Thaksin revalida de nou el càrrec. No obstant això, després del boicot de l'oposició al nou govern, la Cort Suprema tailandesa sentència l'anul.lació dels resultats electorals i la convocatòria d'una nova cita amb les urnes. El 19 de setembre de 2006, estant Thaksin a Nova York, els militars de l'autodenominat "Consell per a la reforma democràtica", sota el comandament de Sondhi Boonyaratglin, prenen el poder, acabant amb quinze anys de plutocràcia al país.\nMés tard torna la normalitat a Tailàndia i s'imposa el partit de Thaksin, que governa fins a octubre de 2008 quan els seguidors de APD, abillats dels seus camises grogues, bloquegen l'aeroport de Bangkok i forcen l'entrada al govern del PDN. A data d'avui els seguidors de Thaksin continuen manifestant-pel que ells consideren un govern impost injustament.\nAl voltant del 95% dels tailandesos són budistes de la tradició Theravada, però també hi ha minories de musulmans, cristians i hindús. La llengua tai és la llengua nacional de Tailàndia, escrita amb el seu propi alfabet, tot i l'existència de dialectes ètnics i regionals; i malgrat també que l'anglès és àmpliament ensenyat a les escoles.\nCarlyle Group, David Rubinstein, Shinawatra y sus fascistas camisas rojas:\nTailàndia rep 1'5 milions de dòlars de Shinawatra\nL'interventor general de Tailàndia, Pongpanu Svetarundra, va assenyalar als periodistes que l'Estat ha rebut uns 49.000 milions de bat (1.513.000 de dòlars o 1.142.000 d'euros), que el Tribunal Suprem va ordenar confiscar a l'ex primer ministre Thaksin Shinawatra, mentre que els seus seguidors a sou es manifesten un dia més a Bangkok. Els fons provenen de 32 comptes que la família Shinawatra tenia en sis societats comercials. Svetarundra va explicar que falten uns 163 milions de bats (5 milions de dòlars o 3,8 milions d'euros) per ser transferits al Ministeri de Finances, que es troben en tres fons d'inversió, i l'operació no es completarà fins d'aquí a dos mesos,\nEl 26 de febrer d'enguany, el Suprem va trobar a Shinawatra culpable d'abús de poder, ocultació de béns i causar a l'Estat pèrdues valorades en 80.000 milions de bats (2.471.000 de dòlars o 1.866.000 d'euros).\nLa magistratura va ordenar després confiscar 46.300 milions de bats dels 76.622.000 (2.365.000 de dòlars o 1.788 milions d'euros) de l'ex mandatari, immobilitzats per l'Estat des del motí que el va deposar el 2006.\nPer la seva banda, els manifestants coneguts per 'camises vermelles' van continuar ahir ocupant el centre comercial de Bangkok, tot i l'advertència del primer ministre tailandès, Abhisit Vejjajiva, que serien desallotjats del seu feu a la capital.\nL'ocupació d'aquesta zona de Bangkok, d'una extensió propera als tres quilòmetres quadrats, afecta prop de mitja desena d'hotels de cinc estrelles, alguns dels més moderns centres comercials, edificis d'oficines d'empreses locals i internacionals i comerços de tot tipus.\nEls camises vermelles, agrupats en la plataforma Front Unit per la Democràcia i contra la Dictadura, exigeixen la dissolució immediata del Parlament i es manifesten cada dia des de fa mes i mig. Almenys 27 persones han mort i gairebé 1.000 han resultat ferides en els enfrontaments de manifestants amb cossos de seguretat i en els atemptats explosius que han tingut lloc des que van arrencar les protestes amb una concentració de 100.000 persones a Bangkok, el 14 de març.\nEl primer ministre tailandès, del Partit Demòcrata, va admetre el diumenge que entre la població de la capital augmentava el descontentament motivat per la falta d'acció del seu Govern, encara que va descartar declarar la llei marcial per tractar-se d'un "instrument innecessari".\nBangkok i àrees limítrofes es troben sota l'estat d'excepció des del 7 d'abril.\nThaksin Shinawatra, el "Berlusconi asiàtic"\nEl deposat primer ministre Thaksin Shinawatra, a qui a Tailàndia anomenen el "Berlusconi asiàtic", "magnat", "populista" i "autòcrata", és qui mou els fils dels 100.000 manifestants que exigeixen a Bangkok eleccions. El pròfug Shinawatra combat des de l'exili, ja no per recuperar el poder, sinó per salvar la seva fortuna i arxivar els nombrosos processos judicials oberts contra la seva família i ell per diferents delictes de corrupció. Amb el seu nomenament com a cap del Govern, el gener del 2001, va coronar aquella meteòrica carrera política a la que es va llançar després que el seu imperi de telecomunicacions el convertís en un dels homes més adinerats del país.\nDavid Rubinstein, després d'haver treballat a la Casa Blanca, a l'Administració del president Carter (a qui casualment la Generalitat ha concedit la Creu de Sant Jordi, davant la sorpresa general), va ser un dels fundadors de Carlyle, la tercera gestora de Private Equity en el món, amb més de 84.500 milions de dòlars sota gestió. Thaksin Shinawatra (qui paga als Camises Rojes com Wojtyla-Reagan-Thatcher pagaven a Solidarnosc i al feixista Walesa), exprimer ministre de Tailàndia (dues vegades jutjat i condemnat per corrupció), era membre de la Junta Consultiva de Carlyle a Àsia fins 2001, quan va renunciar en ser elegit primer ministre.\nEl multimilionari fundador a sou del sionisme, creà el partit de nacionalista "Tailandès Rak Tailandès" (Tailandesos Estimen el Tailandès). Va néixer el 26 juliol de 1949 a la província nord de Chiang Mai, en el si d'una rica família de comerciants de seda. Es va graduar com a policia el 1973 i dos anys més tard es va llicenciar en Criminologia per la Universitat de Kentucky (EUA).\nDesprés de la seva reincorporació a la Policia, Shinawatra va compatibilitzar la docència a l'Acadèmia General del cos amb diferents càrrecs, entre ells, el de cap d'escortes de ministres i sotsdirector del Departament d'Intel.ligència.\nEl 1987, amb 33 anys i rang de comandant, va abandonar la cursa per a dirigir, amb la seva dona Pojaman, un lucratiu negoci de distribució i lloguer d'ordinadors a departaments governamentals, entre aquests el de la Policia.\nLa seva empresa, Shinawatra Computer Company, va créixer ràpidament amb ajuda dels contractes signats amb el Govern i els monopolis de telefonia mòbil, televisió per cable i, més tard, satèl.lits de comunicacions.\nVa iniciar la carrera política el 1994 en la cartera d'Afers Exteriors, càrrec que permutar l'any següent pel de viceprimer ministre del Govern de coalició encapçalat per Banharn Silapa-arxa.\nAquest mateix any va rebre el seu primer revés polític a l'incomplir la promesa feta als habitants de Bangkok de resoldre a "sis mesos" el caòtic trànsit de la capital, el que va suposar per al Palanga Dharma (Moral budista), el partit que llavors liderava, la pèrdua de gairebé tot el suport popular.\nEl 1997, Shinawatra va ser nomenat de nou viceprimer ministre del Govern de coalició capitanejat per Chavalit Yongchaiyud, a qui un ampli sector de la societat culpa de la severa crisi financera que va esclatar a mitjans d'aquell mateix any.\nEl desastre econòmic va forçar la caiguda del Govern i Shinawatra va deixar el càrrec.\nDesprés d'uns anys a l'oposició, va tornar a assaborir el poder el gener de 2001, al guanyar les eleccions amb la seva nova formació, "Tailandès Rak Tailandès", tot i que uns mesos abans va ser acusat de corrupció pel Comitè Anticorrupció.\nVa governar el seu primer mandat amb fort suport popular, malgrat algunes polítiques, la seva campanya contra el tràfic de drogues (2003), que va deixar 2.500 morts en només tres mesos, i les denúncies que manejava el país com si fos una de les seves empreses.\nTambé va rebre dures crítiques pel ressorgiment del conflicte separatista musulmà al sud (2004), però, va renovar el seu mandat el 2005.\nDes de llavors, Shinawatra tracta de recuperar el poder perdut, però s'ha trobat amb una oposició més ferma que quan ell governava i tenia aliats en totes les esferes de l'Administració.\nEls seus aliats van guanyar les eleccions de 2007 i restablir la democràcia, però no van durar un any i els últims quatre mesos ni tan sols van poder entrar a la seu del Govern perquè el recinte exterior estava pres per una protesta antigovernamental.\nL'octubre de 2008, Shinawatra va ser condemnat en rebel.lia a dos anys de presó per un delicte de frau a l'Estat en l'operació de compravenda d'una propietat de la seva dona.\nUna altra divisió del Suprem el va declarar culpable al febrer d'usar el càrrec per enriquir-se, d'ocultar béns i de causar a l'Estat danys per valor de 60.000 milions de bat (1.815.000 de dòlars o 1.335.000 d'euros).\nEs va ordenar confiscar 1.391.000 de dòlars (1.024 milions d'euros) dels 2.315.000 de dòlars (1.703.000 d'euros) de l'ex mandatari immobilitzats per l'Estat.\nVeure també: Carlyle Group, David Rubinstein, Shinawatra y sus fascistas camisas rojas\nEtiquetes de comentaris: Internacional, Tailàndia, Thaksin Shinawatra\n▼ 10 de maig (16)\nJacob Adolf Hitler, fill de Salomon Mayer Rothschi...


El Festival Flors i Violes ha celebrat la 13a edició amb gran èxit de participació. Durant tot el cap de setmana, Palafrugell s'ha engalanat amb motius florals i alhora ha acollit un centenar d'actes.\nLa 13a edició de Flors i Violes celebrada aquest cap de setmana a Palafrugell s’ha retrobat amb el públic, sense límits d’aforament i podent gaudir 100% dels colors, olors, la música i la gastronomia. El mapping inaugural, titulat “Chronos o la joie de vivre”, va omplir els jardins de Can Bech amb un espectacle de llum, música i dansa que es va convertir en un dels esdeveniments més multitudinaris de la programació d’enguany.\nFlors i Violes 2022, després de superar dos anys complicats degut a la pandèmia de la Covid-19, es reafirma com un excel·lent aparador ple d’espectacles, música i color i gastronomia, pensat i concebut per donar cabuda a tot tipus de públics, i compleix amb el seu objectiu inicial, dinamitzar el sector comercial i de restauració el primer cap de setmana de maig.


L’oferta formativa d’anglès inclou:\nEs requereix l’acreditació del nivell A1, o la superació d’una prova específica de nivell.\nEs requereix l’acreditació del nivell B1, o la superació d’una prova específica de nivell.\nEs requereix l’acreditació del nivell B2, o la superació d’una prova específica de nivell.\nL’objectiu d’aquest curs és el d’aconseguir la fluïdesa comunicativa, lligada a entendre en llenguatge dins les diferents situacions de conversa i poder expressar-nos correctament segons ho requereixi el context.\nL’objectiu d’aquest curs és el de aprendre les tècniques i habilitats per parlar en públic en anglès i les claus per captar l’atenció de la nostra audiència, adaptant el contingut de la nostra presentació segons el públic objectiu.\nData inici 15/03/2022. Dilluns a divendres de 15:15 a 17:15h.\nL’oferta formativa de l’àmbit d’administració inclou:\nNo cal coneixement previ de la matèria.\n– Donar una visió global i integradora de la comptabilitat.\n– Situar la comptabilitat dins les tasques administratiu-financeres.\n– Definir la relació entre comptabilitat i finances.\nnivell bàsic I acreditat o contrastable mitjançant prova específica de nivell.\n– Ampliar els coneixements fins a un nivell mitjà..\nL’objectiu és adquirir els coneixements i les competències necessàries de la gestió financera en una empresa.\nPer a això estudiaràs:\n– Els principals productes que ofereix actualment el mercat financer espanyol, en els seus tres sectors: banca, assegurances i borsa, i el seu impacte en l’empresa, els costos/beneficis que aporten, i la conveniència o no, d’incorporar-los a les finances personals o de l’empresa.\nL’objectiu és que puguin adquirir els coneixements del tresorer en la gestió diaria de tresoreria i per això aprendràs a conèixer i clarificar el concepte de tresoreria com a element clau de gestió econòmica, les principals fonts de finançament propi, aliè, públic i privat existents en l’actualitat i valorar els seus avantatges i inconvenients. Així com el concepte de cash-flow i d’autofinançament, i els elements bàsics de la tresoreria i els principals mecanismes de registre i de\nL’oferta formativa de l’àmbit d’empresarial inclou:\n– Crear, dissenyar i mantenir pàgines web amb llenguatge HTML.\n– Aprendre a projectar un lloc web i les seves pàgines com a procés previ a la seva creació.\n– Aprendre com treure el màxim profit de les diferents aplicacions en el teu lloc de treball, aportant els principis bàsics per a l’ús eficient de les aplicacions Google Gmail, Google Calendar, Google Drive, Google Docs, Fulls de càlcul, Formularis, Presentacions, etc.\nL’oferta formativa de l’àmbit educatiu inclou:\nOrientació a la família\nIntervenció i necessitats psicopedagògiques i educatives\nDefinir el concepte de dislèxia.\nLes característiques de la dislèxia en els infants.\nEl diagnòstic de la dislèxia.\nLa intervenció dels professionals.\nEl paper dels pares en el tractament de la dislèxia.\nDetecció i diagnòstic del TDAH\nL’objectiu d’aquest curs és adquirir els coneixements i habilitats necessaris per a la planificació i desenvolupament de manera\nsistemàtica i rigorosa d’accions de formació per a l’ adquisició de competències professionals dels destinataris.\nAprendràs a reflexionar sobre la relació família – institució educativa i sobre el estil de comunicació per poder analitzar la realitat social i cultural dels nostres alumnes i les seves famílies.\nRevisar quines són les creences i les actituds que afavoreixen una relació efectiva amb les famílies i anivellar l’autoestima i practicar la comunicació assertiva, l’escolta activa i l’empatia.\nDescobriràs algunes tècniques que impulsen el pensament creatiu, així com el funcionament del cervell per tal de consolidar les Intel·ligències Múltiples i les dreceres amb les quals podem treballar.\nTindràs eines per transformar la dinàmica de les relacions a l’aula, la qualitat de l’aprenentatge i treballar a l’aula els talents personals (Intel·ligències Múltiples) i valors com el respecte, la compassió, l’assertivitat, l’empatia, l’esperança i la visió conjunta.\nL’itinerari d’aquest curs s’enfoca a entendre l’àmbit de les noves tecnologies, les tendències de mercat, l’oferta i la demana i la seva relació amb la societat, i saber analitzar les dades.\nL’objectiu d’aquest curs és complementar i actualitzar la qualificació de professionals en les tècniques específiques de fotografia digital i tractament digital d’imatges.\nFotografia digital i tractament d'imatges. Nivell avançat


Barcelona escanejarà l'asfalt dels seus carrers - OBRA Barcelona\nBrowse: Home » Barcelona escanejarà l’asfalt dels seus carrers\nEls pròxims mesos, un cotxe recorrerà els 8,2 milions de metres quadrats de paviment d’asfalt que té Barcelona. El cotxe compta amb un dispositiu especial que escanejarà els carrers per conèixer l’estat de l’asfalt de les principals vies de circulació. L’objectiu d’aquesta acció és oferir la informació obtinguda als ajuntaments per actuar sobre els punts negres de la calçada.\nObjectiu: coneixement i rehabilitació\nDesperfectes, clots i punts negres. Això són alguns dels problemes que podem veure a molts carrers de Barcelona i això serà el que detectarà un dispositiu de sensors que han dissenyat tres enginyers de telecomunicacions i exprofessors universitaris. Durant els pròxims mesos aquest dispositiu recorrerà els carrers principals per registrar les incidències i els punts quilomètrics exactes per actuar i rehabilitar-les. Els carrers on més incidirà aquest escàner són l’avinguda de la Diagonal, el Passeig de Gràcia o el carrer d’Aragó.\nSegons els creadors:\nA través dels sensors es poden detectar desperfectes de la calçada més petits que no són apreciables a simple vista”.\nEl projecte ha estat desenvolupat per l’empresa Sotavia i va ser premiat al BCN Open Challenge l’any passat. Després d’aquest reconeixement, els creadors van firmar un contracte de licitació per tres anys i mig i que compta amb l’assessorament de Barcelona Activa, l’organisme municipal que fomenta la creació d’empreses de la ciutat. Amb aquest sistema, es vol substituir les tasques que fan les brigades municipals o els mateixos veïns alertant a l’Ajuntament dels desperfectes de la via pública.\nL’estat de l’asfalt\nEls pròxims mesos, el cotxe on s’ha instal·lat el dispositiu escanejarà els 8,2 milions de metres quadrats de paviment d’asfalt de la ciutat. Ho farà amb la velocitat habitual dels altres vehicles per conèixer l’estat reial dels carrers. Un cop finalitzat l’anàlisi, els creadors volen oferir el sistema a altres ajuntaments.\nLa rehabilitació dels carrers és molt important, de fet, l’Ajuntament de Barcelona va realitzar 2.840 reparacions durant l’any 2015 amb un cost de 2,9 milions d’euros. Com ja sabeu, a OBRA sempre destaquem el paper fonamental de la rehabilitació arquitectònica per una ciutat, per això, si vols conèixer les notícies relacionades amb aquest tema, consulta el nostre blog.\nTags: rehabilitació barcelona\n← La rehabilitació del Cinema Comèdia\nVisites guiades per l’arquitectura de Barcelona: El mateix Eixample? →\nArquitectura patrimoni arquitectònic Barcelona Rehabilitació Actualitat rehabilitació Actualitat arquitectònica Rehabilitació arquitectònica Barcelona OBRA


Balaguer celebrarà el Dia Universal de la Sardana amb totes les colles sardanistes – La Manyana\nBalaguer celebrarà el Dia Universal de la Sardana amb totes les colles sardanistes\nEl diumenge 20 de juny a les 10 h al Sant Crist\nPaeria Balaguer / Cartell del Dia Universal de la Sardana a Balaguer 2021\nEl diumenge 20 de juny a partir de les 10 h tindrà lloc al Sant Crist de Balaguer l’acte en motiu del DIA UNIVERSAL DE LA SARDANA, una festa que es celebra a Catalunya des de l’any 1960 i que a Balaguer l’ha van capitalitzar des de la dècada dels 80 els Amics de la Sardana i, posteriorment, el grup sardanista Barres i Escacs, fins l’any 2013. Els darrers anys són totes les colles sardanistes de la ciutat de Balaguer, juntament amb la Paeria, qui s’encarreguen de tirar endavant aquesta activitat per tal d’enaltir la sardana, com a element distintiu i unitari, elevant-la a la categoria de dansa nacional. L’objectiu del Dia Universal de la Sardana és crear sentiment de germanor entre totes les manifestacions sardanistes a través d’una sardana concreta, alhora que busca que la sardana i la música per a cobla tinguin major ressò en la societat. Aquest any, a més, s’hi suma a la celebració, l’associació Balaguer Capital de la Sardana 2022.\nL’acte del diumenge 20 de juny començarà a les 10 del matí a la Basílica del Sant Crist amb una missa amb ofrenes sardanistes. La Cobla Jovenívola d’Agramunt interpretarà la sardana Esperit de Colla, a la part final de la celebració i serà ballada pels representants de les colles sardanistes de Balaguer.\nLa sardana unitària i commemorativa d’aquest any és Camprodon de Joan Manén que s’interpretarà a l’exterior. L’elecció d’aquesta sardana s’emmarca en l’efemèride dels 50 anys de la mort del conegut intèrpret de violí i compositor. Camprodon es va estrenar fa gairebé 100 anys, el 1922. Es tracta d’una composició que conjuga diversos aspectes com la qualitat musical i la popularitat, el que la converteixen en una peça ideal per a aquesta data.\nA les 11 del matí i a la zona enjardinada del costat del Sant Crist tindrà lloc una audició de sardanes amb la Cobla Jovenívola d’Agramunt. Per motius de la Covid-19, el tradicional esmorzar de germanor que s’hi realitzava, queda suspès.\nEl Dia Universal de la Sardana el va instituir el 1960 l’Obra del Ballet Popular i des de l’any 2012 el gestiona la Confederació Sardanista de Catalunya.


Terrassa perdrà 1,5 milions amb la nova regulació de plusvàlues\nBarcelona seria la ciutat més perjudicada, amb 39 milions d'euros menys\nEls tècnics del Ministeri d’Hisenda (Gestha) preveuen que els ajuntaments catalans perdran 42,7 MEUR tenint en compte només el mètode objectiu de càlcul, inclòs en el nou real decret llei de l’impost de plusvàlues aprovat dilluns passat al Consell de Ministres, informa ACN. L’Ajuntament més damnificat a Catalunya i a l’Estat serà el de Barcelona, amb 38 MEUR menys, mentre que Lleida, Badalona i Cadis es troben entre els que perdran més d’un 25% de la recaptació. Al conjunt de l’Estat, els tècnics estimen que perdran un mínim de 78 milions d’euros a l’any mentre que únicament quatre capitals veuran augmentats els seus ingressos. Es tracta de Madrid (73 MEUR), seguida per Santander (15 MEUR), Lleó (6,7 MEUR), Sòria (3,8 MEUR) i Albacete (1,8 MEUR).En el cas d’aquestes quatre ciutats, tenien aprovats un percentatges anuals inferiors als nou coeficients màxims, excepte si en les noves ordenances fiscals s’aproven uns coeficients inferiors. Per contra, els ajuntaments que hi perdran més a l’Estat –a banda de Barcelona- són els de Màlaga (-11,9 MEUR), Saragossa (-9,2 MEUR) i Múrcia (-7,1 MEUR).\nPel que fa els ajuntaments catalans que perdran més del 25% de la recaptació, Badalona deixaria d’ingressar 1,8 milions d’euros (-25,57%), Girona 805.455 euros (-25,57%) i Lleida, amb 1,2 milions d’euros menys (-25,81%). D’altra banda, Sabadell perdre 3,2 milions d’euros (-22,38%), Tarragona 1,19 MEUR (-23,99%) I Terrassa 1,5 MEUR (-12,8%), segons les estimacions de Gestha en base al mètode objectiu.\nGestha ha demanat al Ministeri d’Hisenda que elabori una eina informàtica que faciliti adaptar les seves ordenances fiscals als ajuntaments més petits mitjançant una simulació de les vendes històriques d’immobles situats en el terme municipal, tenint en compte les diferències recaptatòries entre municipis.\nAquest dijous, el responsable del Departament Tributari d’Alonso-Cuevillas Advocats i Economistes, Gorka Alonso-Cuevillas, ha destacat que la sentència del TC que ha obligat el govern a aprovar amb urgència el reial decret llei “nega la capacitat de recurs als contribuents” i ha afirmat que és una de les qüestions que “més polèmica ha generar entre els juristes i els professionals del sector legislatiu”.\nEn una sessió organitzada pel Col·legi Oficial d’Agents de la Propietat Urbana (COAPI), considera que tot i que les interpretacions de la nova norma siguin que no té caràcter retroactiu “contravé la pròpia Llei General Tributària i la jurisprudència del RC i els contribuents tenen dret a rectificar la seva autoliquidació dels últims quatre anys”.\nA més, ha qüestionat que es torni a introduir aquest tribut després de la resolució del TC mitjançant un RD i ho ha atribuït a una qüestió “inajornable que només es podria entendre per un sosteniment de les arques públiques”.\najuntaments plusvàlua Terrassa\njoan Novembre 12, 2021 | 13:21\nAllò que no és teu no ho perds, ho deixes de guanyar\nrce Novembre 13, 2021 | 07:51\nNo cal preocupar-se. Aviat trobaran la forma de recuperar-ho amb escreix


Orientació per a preparar oposicions – Si esteu pensant en fer oposicions a l’administració us podem assessorar quant a temaris. Contacteu-nos!\nI si encara no sabeu a quina oposició presentar-vos, podeu consultar el CIDO.\nCerca de títols - Si busqueu un llibre relacionat amb l’administració pública, i no el trobeu, a la Llibreria us el busquem.\nImpressió a demanda – Seguint criteris de sostenibilitat, disposem del servei d’impressió a demanda per a la col·lecció tècnica "Eines" i també per alguns llibres exhaurits.\nPresentacions de llibres – Organitzem el cicle "Parlem de ...", on es presenten llibres editats per la Diputació de Barcelona.\nPunt Informació – La Llibreria disposa de material de difusió de tots els serveis, esdeveniments i activitats en les quals participa la Diputació de Barcelona, en especial dels parcs naturals i de turisme per la província. Els podeu recollir personalment o bé descarregar al web. Així mateix, us podem informar de qualsevol tema relacionat amb edicions de l'Administració pública. Pregunteu-nos!\nSubscripció al butlletí de novetats - Voleu estar al día de les novetats que arriben a la Llibreria? Si us subscriviu rebreu setmanalment les novetats editorials de les matèries que heu triat.\nDonació de llibres a biblioteques - La Diputació de Barcelona ofereix gratuïtament a les biblioteques municipals una selecció de llibres per incorporar al seu fons.\nRedireccionament cap a la consulta en biblioteques - Al catàleg de les biblioteques podeu consultar on estan disponibles moltes de les publicacions, tant les descatalogades com les disponibles. Trobareu aquesta informació a la fitxa del llibre, en l'apartat "Localització".


Pàgina d'inici\tAgenda\tXXIII cicle Música als Castells\nDel 19 de juliol de 2012 al 15 de setembre de 2012\nUn any més torna a Eivissa la Música als Castells de la mà de la Fundació Castells Culturals de Catalunya. El concert es durà a terme el dijous 9 d’agost, a les 22 h, al baluard de Sant Pere. Aquest concert se celebra a les Pitiüses des de 1997. El tenor Stephen Mullan, la soprano Justine Viani i la pianista Elda Laro seran els encarregats d’amenitzar la vetllada. El preu de les entrades és de 10 € i es podran adquirir fins a una hora abans del concert al mateix castell.\nAquest concert s’emmarca dins el XXIII cicle Música als Castells amb el qual es pretén donar a conèixer i dotar de sostenibilitat econòmica l’important patrimoni que formen els castells catalans. A part del concert d'Eivissa, també es faran audicions a les fortificacions d'Arbeca (15 d'agost), l'Albi (15 d'agost), Calafell (1 de setembre), el de Penyafort, a Santa Margarida i els Monjos (11 de setembre), i la Pobla de Claramunt (15 de setembre).\nDiversos castells de Catalunya i Balears


Qui és Steve Jordan, el nou bateria dels Rolling Stones\nGira sense Watts\nEl músic novaiorquès, acompanyant habitual de Keith Richards, es mou en l’òrbita ‘stoniana’ des de mitjans dels anys 80\nEl seu extens currículum inclou col·laboracions amb Dylan, Springsteen, Neil Young, B.B. King i Andrés Calamaro, entre molts d’altres\n25 de de setembre del 2021. Actualitzada 27 de de setembre del 2021 a les 17:12\nExisteix una meravellosa expressió anglesa per al·ludir a la posició d’algú que es veu obligat a reemplaçar una altra persona a l’exercici d’una responsabilitat: ‘Calçar-se les sabates d’un altre’ en seria una traducció aproximada. Doncs bé, al músic novaiorquès Steve Jordan (1957) li ha tocat calçar-se les sabates del desaparegut Charlie Watts com a bateria dels Rolling Stones a la gira que l’incombustible grup britànic començarà aquest diumenge, 26 de setembre, a San Luis, Missouri. Una embolic de categoria, i no només pel gust exquisit amb què Watts triava el seu calçat (preferiblement, mocassins ‘penny loafers’ de pell marró i ‘oxfords’ de pala vega negres fets a mida a la llegendària sabateria londinenca de George Cleverley), sinó per l’estatus totèmic que el bateria mort havia assolit com a pilar del so, la imatge i la idiosincràsia de la banda.\nEs pot suposar que a Steve Jordan li correspondrà un paper similar que Darryl Jones exerceix des que el 1993 va substituir Bill Wyman com a baixista dels Rolling Stones tant en els concerts com en les gravacions: el de músic associat que no arriba a tenir categoria de membre oficial. Però el fet de ser un agent extern no significa que el perfil del bateria novaiorquès no encaixi de manera bastant precisa en la història i en el present del grup.\nUn ‘treball brut’ el 1985\nPer començar, aquesta no és la primera vegada que Jordan empunya les baquetes al servei dels Stones. Ja ho va fer el 1985 durant la gravació de l’elapé ‘Dirty Work’, quan el volàtil estat de Charlie Watts, que en aquells anys havia desenvolupat una addicció a l’heroïna, va obligar els seus companys a reclutar un substitut per cobrir les absències del bateria en algunes sessions. Ja llavors Steve Jordan reunia credencials més que adequades per a la tasca. Igual que els Rolling Stones, havia començat la seva carrera professional defensant un repertori ancorat en el blues, el rhythm and blues i el soul clàssic; en el seu cas, com a bateria a la banda dels Blues Brothers, el duo que els actors John Belushi i Dan Aykroyd van fundar el 1978 com part d’un esquetx per al programa ‘Saturday Night Live’, en què Jordan, d’uns vint anys, colpejava els tambors. En aquest espai de la NBC va coincidir amb el pianista Paul Shaffer, que el 1982 va persuadir el bateria perquè canviés de plató i s’enrolés a The World’s Most Dangerous Band, el grup que amenitzava el ‘talk show’ ‘Late Night With David Letterman’.\nCòmplice de Richards\nVa ser el mateix Charlie Watts, a qui Jordan havia causat una molt grata impressió quan els Rolling Stones van participar en el ‘Saturday Night Live’, el que va suggerir a mitjans dels anys 80 el seu nom com a possible reemplaçament eventual. En les sessions de ‘Dirty Work’, el novaiorquès es va avenir molt amb Keith Richards, que poc després li va proposar tornar a col·laborar en la gravació d’una versió del clàssic stonià ‘Jumpin’ Jack Flaix’ amb Aretha Franklin per a la banda sonora de la pel·lícula del mateix títol protagonitzada per Whoopi Goldberg. L’aliança entre el guitarrista i el bateria es va fer encara més estreta quan l’octubre de 1986 tots dos van formar part de la banda que va acompanyar Chuck Berry en els dos concerts d’homenatge dels quals va sortir el documental ‘Hail! Hail! Rock’n’roll’ i va quedar definitivament segellada amb la incorporació de Jordan als X-pensive Winos, el grup que ha acompanyat Richards en els seus tres elapés en solitari –‘Talk is cheap’ (1988), ‘Main Offender’ (1992) i ‘Crosseyed Heart’ (2015)– i a les gires subsegüents.\nDebat: ¿seguiran els Stones sense Charlie Watts? I: ¿haurien de seguir o tirar la tovallola?\nMés enllà de l’univers ‘stone’, Steve Jordan ha desenvolupat una prolífica carrera com a músic de sessió, productor i compositor. La llista de discos en els crèdits dels quals apareix el nom del novaiorquès simplement fa caure d’esquena i inclou gravacions de gegants com Bob Dylan, Neil Young, Bruce Springsteen (el bateria va tocar a l’àlbum ‘Devils and Dust’), B.B. King, George Benson, Rod Stewart, Solomon Burke, Eric Clapton, Billy Joel, Alicia Keys, Bruno Mars i molts d’altres. Entre ells, Andrés Calamaro, que va comptar amb les baquetes de Jordan en les cançons de l’elapé ‘Alta suciedad’, de 1997. I per si tot això no fos suficient, el nostre home encara ha tingut temps de militar de forma permanent en el John Mayer Trio (un trio consagrat al blues rock que completen el guitarrista i cantant John Mayer i el baixista Pino Palladino, un altre instrumentista d’ubiqua presència) i de formar juntament amb la seva dona, Meegan Voss, el grup The Verbs, que fins ara ha publicat tres elapés. L’últim, ‘Cover Story’ (2015) és una col·lecció de versions d’algunes de les cançons dels anys 60 i 70 favorites de la parella i inclou una formidable lectura del ‘Black is black’ de Los Bravos.


Com que s’acaba d’editar, també en català, la Decadència de la mentida, d’Oscar Wilde (Quaderns Crema, 2014), avui narrarem unes quantes històries que se li atribueixen. (No busqui el lector certesa absoluta en totes les coses que expliquem en aquesta columna; n’hi ha prou, com tota bona història, que siguin ben trobades). És el cas que el periòdic The Saturday Review va fer una enquesta entre una sèrie d’escriptors anglesos per saber quines eren les cent millors obres de la literatura universal. Wilde va respondre d’aquesta manera: “No puc esmentar els cent millors llibres de la literatura universal, perquè fins ara només n’he escrit cinc”.\nMés coneguda és aquella altra anècdota que diu que, en una ocasió, Wilde parlava amb enorme eloqüència d’un dels seus llibres. Un, entre els presents, va dir-li que ningú era millor crític de la seva obra que ell mateix, i Wilde va respondre d’aquesta guisa: “És ben cert. I és que als meus llibres només hi poso el talent; el geni el guardo per a la conversació”.\nUn dia Wilde s’acomiadava d’una dama de Londres que l’havia convidat a una vetllada en què l’escriptor s’havia avorrit molt. Diuen que, en acomiadar-se, va dir-li: “Senyora, quina festa més agradable i divertida!” Va fer un silenci, i va afegir-hi: “És clar que no em refereixo a la d’avui, sinó a la de l’any passat”.\nEn general, les seves sortides i estirabots no van portar-li mai cap problema. Llevat del que va sorgir en ocasió de, potser, la darrera de les seves exhibicions d’enginy. Quan un tribunal de Londres el jutjava per sodomia el maig del 1895 a causa de la denúncia que havia presentat el pare del seu amant, lord Alfred Douglas, un dels fiscals acusadors va fer entrar a la sala, com a testimoni, un cambrer que freqüentava els barris baixos de la ciutat, i que havia estat client -en més d’un sentit- de Wilde. El fiscal va preguntar a l’escriptor: “¿No és cert que vostè va exercir la prostitució amb aquest cambrer?” Oscar Wilde va mirar-se el noi -que potser no va ni reconèixer- i va dir: “I ara! ¿Com pot pensar que jo m’allitaria amb un noi tan lleig?” En aquest punt, Oscar Wilde va quedar condemnat per sempre, a part els dos anys a la presó de Reading. En va sortir l’any 1897 i, malalt, va morir a París tres anys després, havent rebut els Sants Sagraments. L’enginy verbal sol incomodar la gent que no en té, que és la majoria. En aquest cas, a Wilde li va costar el matrimoni, els fills, la fortuna i la vida. Per sort, ens en queda l’obra.


Balague Jaume - Resultats de la cerca - Dipòsit Digital de Documents de la UAB\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: Balague Jaume\n7 p, 317.9 KB Normalització i legislació alimentàries  / Serratosa, Jordi ; Balague Jaume ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Veterinària\n4 p, 31.1 KB Normalització i legislació alimentàries  / Balague Jaume ; Serratosa, Jordi ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Veterinària\n5 p, 28.9 KB Normalització i legislació alimentàries  / Balague Jaume ; Serratosa, Jordi ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Veterinària\n4 p, 28.7 KB Normalització i legislació alimentàries  / Balague Jaume ; Serratosa, Jordi ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Veterinària\n5 p, 25.8 KB Normalització i legislació alimentàries  / Balague Jaume ; Serratosa, Jordi ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Veterinària


Línia d'ajuts al sector turístic de Catalunya - Asolgrup | Enginyeria i Serveis\n03 jul. Línia d’ajuts al sector turístic de Catalunya\nPosted at 11:01h in Ajuts, Serveis\tby\tInfo Agrosolucions 0 Comments\nEs fa pública la convocatòria per a la concessió de subvencions a autònoms i empreses del sector turístic de Catalunya afectats econòmicament per les conseqüències de la COVID-19, amb l’objectiu de compensar la pèrdua econòmica així com garantir la continuïtat de l’activitat dels autònoms i les empreses del sector turístic afectades per la COVID-19.\nLes bases reguladores aplicables a aquesta convocatòria de línia d’ajuts al sector turístic de Catalunya, són les que estableix l’Ordre EMC/82/2020, de 14 de juny, per la qual s’aproven les bases reguladores de la línia de subvencions per a autònoms i empreses del sector turístic de Catalunya afectades econòmicament per les conseqüències de la COVID-19 (DOGC núm. 8155, de 16.6.2020).\nL’import màxim destinat a la concessió d’aquestes subvencions és de 8.500.000,00 euros, amb càrrec a la partida pressupostària IU1503D/470000190/6511/0000 ATURISME del pressupost de la Direcció General de Turisme, que es repartiran en 4 trams en funció de la capacitat de l’empresa, mesurada segons el nombre de treballadors/ores:\n1.000.000,00 d’euros destinat al col·lectiu de guies de turisme de Catalunya.\n1.500.000,00 euros destinats al col·lectiu format per autònoms i empreses amb una mitjana de fins a 5 treballadors/ores.\n3.000.000,00 d’euros destinats a empreses amb una mitjana d’entre 6 i 49 treballadors/ores.\n3.000.000,00 d’euros destinats a empreses amb una mitjana de 50 o més treballadors/ores.\nUn cop finalitzat el termini de presentació de les sol·licituds, en cas que es detecti disponibilitat en algun dels trams, podrà ser redistribuïda proporcionalment entre la resta de trams establerts, sense sobrepassar l’import global de 8.500.000,00 euros, i mitjançant una resolució del director/a general de Turisme.\nLa subvenció consistirà en una aportació única per persona beneficiària. La quantia dels ajuts es repartirà de la manera següent:\nPoden ser beneficiàries d’aquesta subvenció, els titulars d’aquelles activitats que estiguin incloses en alguna de les categories següents:\nTitulars d’establiments d’allotjament turístic: establiments hotelers, apartaments turístics, càmpings i establiments de turisme rural que constin inscrits degudament al Registre de turisme de Catalunya i/o disposin al seu nom de la llicència o habilitació municipal corresponent.\nExplotadores d’habitatges d’ús turístic.\nEstabliments i activitats d’interès turístic: persones o empreses que contribueixen a dinamitzar i promoure el turisme i afavoreixen les estades al territori tot enriquint l’experiència dels visitants a qui principalment adrecen les propostes. A aquest efecte s’entenen incloses les activitats següents:\nAcadèmies d’idiomes, centres de formació, i organitzadors de cursos escolars, estades esportives o estudis a l’estranger i/o activitats de traducció o intèrprets.\nEl termini de presentació de les sol·licituds es va iniciar el 16 de juny i restarà obert fins al 27 de juliol de 2020, inclòs, o fins a exhaurir el pressupost per a aquests conceptes.\nLes sol·licituds s’han de presentar exclusivament als llocs i pels mitjans que especifica la base 5 de l’annex 1 de l’Ordre EMC/82/2020, de 14 de juny, ja esmentada, això és, a través del Canal Empresa (http://canalempresa.gencat.cat).\nObligacions de les persones i les entitats beneficiàries\nD’acord amb el que estableix la base 18 de l’annex 1 de l’Ordre EMC/82/2020, de 14 de juny, els beneficiaris/àries de les subvencions resten sotmeses a les obligacions següents:\nComplir l’objectiu, executar el projecte, realitzar l’activitat o adoptar el comportament que fonamenta la concessió de la subvenció, i acreditar-ho davant la Direcció General de Turisme.\nJustificar davant l’òrgan atorgant el compliment dels requisits i les condicions que determinen la concessió o el gaudi de la subvenció, si s’escau.\nSotmetre’s a les actuacions de comprovació que corresponguin a la Direcció General de Turisme i a les de control de l’activitat econòmica i financera que corresponguin a la Intervenció General de la Generalitat de Catalunya, a la Sindicatura de Comptes o a altres òrgans competents, tant nacionals com comunitaris, i aportar tota la informació que els sigui requerida en l’exercici de les actuacions esmentades.\nComunicar a la Direcció General de Turisme l’obtenció d’altres subvencions, ajuts i ingressos o recursos per a la mateixa finalitat i despeses subvencionables, procedents de qualsevol de les administracions o entitats, públiques o privades, nacionals o internacionals, i les alteracions de les condicions per a les quals es va atorgar la subvenció. Aquesta comunicació s’ha de fer tan aviat com es conegui.\nDisposar dels llibres comptables, els registres diligenciats i els altres documents degudament auditats en els termes que exigeix la legislació mercantil i sectorial aplicable a la persona beneficiària en cada cas, així com els estats comptables i registres específics que exigeixin les bases reguladores de les subvencions, amb la finalitat de garantir l’exercici adequat de les facultats de comprovació i control.\nReintegrar els fons percebuts en cas de revocació de la subvenció, en els termes que indiqui la resolució corresponent.\nSi el beneficiari és una entitat privada de les esmentades als epígrafs a) i b) de l’article 3.4 de la Llei 19/2014, de 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern (DOGC núm. 6780, de 31.12.2014), ha de complir les obligacions de transparència del títol I d’aquesta mateixa Llei que li siguin aplicables.\nComplir el que estableix la Llei 17/2015, de 21 de juliol, d’igualtat efectiva de dones i homes (DOGC núm. 6919, de 23.7.2015).\nAdherir-se als principis ètics i les regles de conducta als quals han d’adequar l’activitat les persones beneficiàries, d’acord amb el codi ètic de l’annex de l’Acord GOV/85/2016, de 28 de juny, pel qual s’aprova la modificació del model tipus de bases reguladores dels procediments per a la concessió de subvencions (DOGC núm. 7151, de 30.6.2016).\nagències de viatges, agrosolucions, ajuts, allotjaments turístics, apartaments, apartaments turístics, asolgroup, càmpings, corona virus, coronavirus, covid, covid 19, covid19, economia, subvencions, turisme, turisme rural


"Flipped classrooms", una nova manera d'ensenyar\nSón classes en què l'alumne es prepara la matèria abans que el professor l'hi expliqui i que ja han arribat a la universitat catalana\nRedacció 30/10/2016 - 10.04 Actualitzat 31/10/2016 - 18.48\nCampus d'ESADE a Sant Cugat\nLes "flipped classrooms" o classes invertides, en què l'alumne es prepara la matèria abans que el professor l'hi expliqui, han arribat a la universitat catalana. ESADE ha presentat aquesta setmana el seu programa d'innovació pedagògica, que ja ha provat amb un miler d'alumnes del campus de Sant Cugat.\nEl canvi comporta la supressió de la clàssica divisió per assignatures, potencia el treball pràctic i obliga els estudiants a preparar-se la matèria abans d'anar a classe amb els materials que tenen al campus virtual. Si no ho fa, no pot anar a la classe presencial, on es potencia el treball pràctic.\nLuis Martínez Rives, un dels impulsors d'aquest mètode a l'ensenyament superior, explica en què s'acaba convertint la classe presencial:\n"És el lloc del repte. Als alumnes se'ls dóna un repte tan real com sigui possible i el que han de fer és, a partir de la teoria que han après digitalment, fer un 'matxembrat', han de vincular coses."\nGerard Costa, un dels docents que estan aplicant el nou mètode, està convençut que amb aquesta manera de treballar s'acaben potenciant les competències més buscades per les empreses:\n"L'alumne que ha passat per aquestes assignatures és un alumne que ha sigut més proactiu buscant informació i treballant en xarxes. Ha sigut més capaç de dialogar i debatre les seves idees amb els altres. I això és una cosa que les empreses noten. Per això són més captats pel món empresarial."\nL'objectiu d'ESADE, que té previst destinar deu milions d'euros a fer aquest canvi, és que el 2019 tots els cursos que imparteixen es facin amb aquesta metodologia.