Politica de seguretat i confidencialitat: | Ortiga Amiga\nHome » Política de Seguridad\nPolitica de seguretat i confidencialitat:\nTitular: Jordi Puigdefàbregas\nAdreça: El Riberal 6, 17868 Molló (Girona)\nD'acord amb la nostra garantia de seguretat i confidencialitat, Ortiga Amiga està especialment interessada en oferir als nostres clients el més alt nivell de seguretat i protegir la confidencialitat de les dades que ens aporten. Per això, les transaccions comercials són realitzades en un entorn de servidor segur sota protocol SSL (Ssecure Socket Layer) i totes les comunicacions es transmeten encriptades sota un xifrat de 256 bits, que assegura el major nivell de protecció a les comunicacions.\nDisposem d'un sistema d'avisos a la pantalla que identifiquen els errors comesos en la introducció de dades i permeten al client corregir-los en tot moment. Les dades corresponents al producte o servei contractat s'arxiven electrònicament i els clients poden accedir-hi en qualsevol moment.\nSi en algun moment té problemes per accedir a alguna part del nostre web, pot haver-se del model o versió del seu navegador o a la configuració de les opcions del mateix. Si necessita que l'ajudem a trobar la solució o si té algun dubte respecte al funcionament del nostre sistema de compra, truqueu-nos al 659.773 192. Estarem encantats d'atendre'l.\nEn compliment del que disposa la Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, com a client d'Ortiga Amiga, podrà en tot moment exercitar els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició, comunicant-ho per escrit a Ortiga Amiga, El Riberal 6, 17868 Molló (Girona), o mitjançant el nostre correu electrònic extractes@ortigaamiga.com


La jutgessa talibana - perfil de Laura Alabau\nLa jutgessa talibana\nPerfil de Laura Alabau, la magistrada que es va negar a validar el decret de confinament de Benigànim\n02.09.2020 - 08:23\nActualització: 02.09.2020 - 10:23\nLa jutgessa del contenciós administratiu número 3 de València, Laura Alabau, que ahir es va negar a validar el decret de confinament de Benigànim (Vall d’Albaida), es defineix a si mateixa com a magistrada, mare i catòlica talibana. Ho escriu en un bloc que manté a internet titulat ‘Hombre y mujer los creó‘, que fa servir per defensar fermament les seues creences religioses i per apuntalar argumentalment els actes jurídics que signa o executa. En aquest bloc explica i argumenta, per exemple, la demanda per defensa de l’honor a la Santíssima Mare de Déu que va interposar davant un jutjat de València quan, el 2016, va veure un cartell del Dia de l’Orgull en què la Mare de Déu dels Desemparats i la de Montserrat es feien un petó a la boca ben efusiu. Uns quants anys abans, el 2005, Alabau va recórrer davant el Tribunal Constitucional espanyol contra la llei dels matrimonis igualitaris. Va perdre el recurs, la van amonestar amb una falta greu i la van multar amb 305 euros. Hazte Oir, l’associació ultracatòlica que lloga autobusos i els estampa amb vinils estrambòtics, es va oferir a pagar-li la sanció. No va caldre perquè el Consell General del Poder Judicial espanyol va retirar la sanció. Quan exercia a Dénia, Alabau negava i retardava tant com podia la inscripció en el registre dels casaments de parelles homosexuals. La qüestió es va tancar amb un trasllat de la magistrada a un jutjat de Castelló.\nLa justícia i el PP intenten collar Puig en la gestió de la pandèmia\nAquesta jutgessa, que és atleta federada, corredora de fons i habitual en les curses populars, també es manifesta contrària, per exemple, que una criatura puga tenir dues mares. En un article de fa tres anys, Alabau es pregunta (en plural) si com a cristians compleixen la missió de ser el rent que fa pujar el pa, i si en el seu quefer diari la gent nota prou que són cristians. I és així com, en la interlocutòria de sis pàgines en què Alabau justifica el fet de no sancionar el decret del Consell per a confinar Benigànim, al·lega que es pretén anar molt més enllà que el decret de l’estat d’alarma tancant les esglésies, prohibint el culte religiós i impedint l’administració dels sagraments. Poques hores més tard, el govern valencià emetia un nou decret en què es mantenia el confinament per a frenar els contagis, però es relaxaven els punts que incomodaven la magistrada Alabau.


Silvestre – Cal Passanals. Carns i embotit de l´Anoia\nCalPassanals Posted in\tBosc\tNo comments\nAvui us portem un plat de temporada per a promoure un aliment molt silvestre. Les castanyes. I com no, també la nostra carn, més concretament el filet de bou. Des de Cal Passanals us animem a que ho prepareu. Ja veureu quins gustos donen a la car, la salsa de castanyes. Preparació PeleuRead more about Recepta de filet de bou amb salsa de castanyes[…]


The Huffington Post planeja la seva versió índia |\nÀsia / Internacional / Irina Barnés / Notícies\nThe Huffington Post planeja la seva versió índia\nIrina Barnés.- El diari americà The Huffington Post, nascut al 2005 i fundat per Arianna Huffington, ha declarat que es troba en mig dels processos de negociació per al naixement de la nova versió índia del diari al mes de maig. Aquestes negociacions entren en el marc d’un procés d’expansió mundial que el diari va iniciar el darrer 29 de gener de 2014 amb el llançament de l’edició brasilera.\nSeguint amb la tònica del diari online, la llengua principal d’aquest serà l’anglès, tot i que tal i com es fa en altres països, també inclourà una secció en la llengua del país asiàtic: volen moure’s globalment sense abandonar el seu caràcter local.\nDintre dels nous projectes del rotatiu, es troben la posada en marxa de la versió coreana del Huffington post (que està pendent d’autorització pel govern de Corea del Sud) i l’estrena del World Post, un mitjà dedicat a abordar notícies per a les persones més poderoses del planeta i la introducció de live-streamings amb els guanyadors dels premis Nobel.\nPrevious post ← The Guardian publica un vídeo dels seus editors eliminant els ordinadors de Snowden\nNext post El Periódico incorpora la xarxa Blogocio a la seva pàgina web per informar sobre videojocs →


Proposició de llei sobre la protecció d'oliveres monumentals\nPreveu la seva entrada en vigor l’endemà de la publicació al DOGC.\nLa llei té per objecte regular i protegir aquelles oliveres monumentals, també les aïllades, en virtut de la seva funció productiva agrària, de defensa ecològica i hidrogeològica, així com pels seus elements peculiars i característics de la història, la cultura i el paisatge. És d’aplicació a totes les oliveres i oliverars que formin part de la llista que preveu la mateixa llei (a l’art. 6), que radiquin al territori de Catalunya, independentment de la naturalesa i la propietat del sòl en el qual s’assenten. A tal efecte, la llei defineix quan les oliveres han de tenir la consideració de monumentals.\nEstableix una Comissió Tècnica per a la protecció de les oliveres i oliverars monumentals, que dependrà del Departament de Territori i Sostenibilitat i determina que aquest Departament, en el termini de 2 mesos des de l’entrada en vigor de la llei, aprovarà la Comissió Tècnica de Protecció d’Oliveres Monumentals, el Reglament que regularà la seva composició i funcionament, així com la fitxa d’oliveres i oliverars monumentals per tal de confeccionar el cens oficial i per organitzar la detecció i la identificació sistemàtica de les mateixes. A més, l’esmentat Departament elaborarà i actualitzarà anualment la llista de les oliveres i oliverars monumentals de Catalunya i determinarà els recursos financers destinats a la seva protecció i millora.\nAmb la publicació definitiva de la llista, les oliveres monumentals queden sotmeses automàticament a restriccions paisatgístiques en quan passen a ser assimilades com a patrimoni paisatgístic comú i com a tal han de ser identificats pels instruments de planificació municipal.\nLa llei preveu accions de promoció i divulgació (Menció especial “oli d’oliva verge” extra de les oliveres monumentals de Catalunya, promoció de la imatge del paisatge d’oliveres de Catalunya i, en particular, de les oliveres i olivars monumentals i dels seus productes, fins i tot aquells amb fins turístics) i estableix la prohibició de malmetre, matar, explantar i comercialitzar oliveres monumentals incloses en la llista prevista a la llei, llevat de les excepcions que es puguin concedir només per motius d’interès general o per obres quin procediment d’autorització s’hagi completat en la data d’entrada en vigor d’aquesta llei. En qualsevol cas, està prohibit assignar i transportar les plantes a les quals fa referència l’apartat 1 per a vivers i/o objectes ornamentals.\nTambé es regula la reposició d’oliveres monumentals. L’operació de replantació d’oliveres monumentals a què es refereix l’article serà responsabilitat exclusiva de l’empresa constructora.\nProhibeix l’extracció, transplantament i tinència d’exemplars arrencats, el comerç i tot tipus de transacció amb les oliveres o oliverars monumentals. Queda exclòs d’aquest apartat la venda o transacció lligada a la transferència de la propietat del terreny en tant que l’exemplar o exemplars romanguin a la mateixa ubicació\nEstableix un règim sancionador al respecte.


L'aparició de pintades sobre el Procés a Puigcerdà indigna polítics i comerciants - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'aparició de pintades sobre el Procés a Puigcerdà indigna polítics i comerciants\nmiquel spa 02.10.2019 | 23:23\nUna de les pintades al mobiliari urbà de la plaça de Santa Maria arxiu particular\nUna de les pintades al mobiliari urbà de la plaça de Santa Maria\nL'acció ha afectat mobiliari urbà, el paviment i entitats bancàries\nL'aparició de nombroses pintades de caire reivindicatiu en el marc del segon aniversari del referèndum de l'u d'octubre al centre de Puigcerdà ha indignat de manera unànime la classe política, tant al govern com a l'oposició municipal, així com els comerciants. Uns i altres han refermat la seva més enèrgica condemna a uns fets que han catalogat de bretolada sense sentit, i han alertat que no tan sols malmet la imatge de la vila sinó que la seva neteja costarà diners de les arques municipals.\nLa regidora de Medi Ambient i membre de l'Associació de Comerciants de Puigcerdà, Marta Rufiandis, s'ha mostrat molt disgustada per una acció que ha qualificat de «marranada» que no aporta res al procés independentista i, al contrari, «no fa res més que llençar pedres contra nosaltres mateixos». La regidora ha remarcat que qui ho hagi fet «confon» les coses. Rufiandis ha remarcat que, si bé encara no li consta que se n'hagi parlat a l'equip de govern, a nivell personal aposta perquè l'Ajuntament utilitzi les eines de què disposa per investigar qui n'ha estat l'autor o autors. Rufiandis ha reflexionat: «Que ens hem tornat bojos? Hem d'emmerdar el nostre poble, a què respon fer això que, a més, ens costarà diners? Estic segura que ni tan sols els més independentistes hi estan a favor; és que algú creu que els senyors de Madrid tindran un disgust per això?». Per la seva banda, des de l'oposició, el grup municipal d'ERC també s'ha posicionat en contra de les pintades: «Aquestes accions ens desacrediten davant la resta del país. El dret a la manifestació i la llibertat d'expressió no estan per sobre del respecte a l'altre i, en aquest cas, al mobiliari urbà i els espais que són de tots els vilatans». ERC ha condemnat l'acció i s'ha mostrat esperançat que les forces de seguretat n'esclareixin els autors, i ha recordat que cal continuar treballant perquè Puigcerdà recuperi el torn de nit de la Policia Local.


El moviment antitransvasament treu aquest diumenge les samarretes blaves del calaix per tornar a inundar Amposta\n5 min. Amposta 06/02/2016 19:33\n987x555 La Teresa Garcia, al centre, és l'àvia. La Maite i la Sílvia, les seves filles, i el Jordi, el Jesús i el Marc, els tres néts / TJERK VAN DER MEULEN\nLa Teresa Garcia, al centre, és l'àvia. La Maite i la Sílvia, les seves filles, i el Jordi, el Jesús i el Marc, els tres néts / TJERK VAN DER MEULEN / TJERK VAN DER MEULEN ARA\nEl moviment social en defensa de l’Ebre tornarà a demostrar aquest diumenge la seva capacitat de mobilització. Ja són més de quinze anys de lluita contra la política hídrica dels successius governs estatals, i també autonòmics. Ara aquest moviment compta amb més suports que mai: el Govern, l’Assemblea Nacional Catalana, Òmnium..., que han entès finalment que els problemes de gestió del riu no afecten només les Terres de l’Ebre sinó el conjunt del país. Però l’essència del moviment que va emergir el setembre del 2000 en resposta al projecte de transvasament de 1.050 hectòmetres cúbics de l’Ebre del govern d’Aznar es manté viva i cal buscar-la a l’estrat sociològic d’un territori amb identitat pròpia, on la lluita pel riu podríem dir que ja forma part de l’ADN de la seva gent.\nEs tracta d’una base social molt àmplia de veïns de gairebé tots els 52 pobles de les Terres de l’Ebre, que des de l’any 2000 acudeixen en massa a totes les crides de la Plataforma en Defensa de l’Ebre (PDE). Quinze anys és molt de temps en la vida de les persones i els que eren petits aquella tardor del 2000 ara són adults, els que eren fills, ara són pares i hi porten els seus fills, i els que eren pares són avis i hi portaran els néts.\nTeresa Garcia, veïna d’Amposta, té 72 anys i és un exemple d’aquesta lluita intergeneracional. Anirà amb les dues filles i els cinc néts a la manifestació d’Amposta. Ella, el seu marit, Joan Forcadell, que va morir fa uns anys, i les seves dues filles, la Sílvia -esteticista de 45 anys- i la Maite -patronista de 41-, van viure en primera persona l’esclat d’aquell moviment social, un divendres de setembre del 2000 a l’auditori Felip Pedrell de Tortosa. “Ens vam emocionar, no ens esperàvem tanta gent. Molts baixaven dels pisos de la vora per afegir-se a la manifestació improvisada que vam fer just en acabar”, explica la Maite. Des d’aleshores no han parat. “Cada vegada que ens han avisat que calia sortir al carrer, hi hem sortit. A l’única manifestació que no hem anat és a la de Mallorca”, diu la Teresa. Del 2000 al 2004, fins que Zapatero va derogar el PHN d’Aznar, el moviment social ebrenc va viure una lluita intensa de manifestacions a Catalunya i a tot l’Estat: Barcelona, Madrid, Saragossa, València... Fins i tot Brussel·les, el setembre del 2001. La Teresa i la seva família també van ser a Brussel·les. “Va ser molt pesat, plovent tota l’estona, però molt intens”, recorden.\nDe manifestacions, moltes, però també d’assemblees i escridassades. Aquells primers quatre anys van ser molt combatius i cada vegada que venia un representant del govern català a les Terres de l’Ebre se’l rebia amb sal i crits, pel suport de la Generalitat al pla hidrològic del PP. Una de les escridassades més sonades va ser precisament a Amposta durant una visita de l’expresident Jordi Pujol. “Jo i el meu home hi érem i em vaig sorprendre a mi mateixa de veure’m cridar d’aquella manera”, explica la Teresa. També durant setmanes es va fer una cadena humana a la seu de la delegació del Govern a l’Ebre, a Tortosa. “Jo estava estudiant a Tortosa i aprofitava l’hora del pati per encadenar-me”, diu la Sílvia.\n“Els nostres avantpassats van treballar perquè el Delta sigui com és avui. Van treure la terra a cabassades per anivellar el terreny, tapar clots i rebaixar llomes. Si ens quedem sense aigua, tot això se n’anirà en orris i no hi ha dret”, assenyala la Teresa. Aquest sentiment de pertinença a un lloc que els seus habitants han contribuït a construir i fer habitable explica en gran part l’èxit del moviment social en defensa de l’Ebre. És un tema mediambiental però també de desenvolupament econòmic i social. “Nosaltres el defensem perquè el sentim nostre, però tothom l’hauria de defensar perquè el Delta i el riu realment són de tothom”, argumenta la Maite. “L’únic que volem és viure aquí, i que els nostres fills i néts també ho puguin fer”, afegeix. “Estem satisfetes d’haver fet durant tots aquests anys el que tocava. Crec que hem aconseguit aturar diversos intents i ara també ho aconseguirem”, diu la Sílvia. “Espero que s’acabi d’una vegada, que vinguin els de Brussel·les i obliguin a aprovar alguna llei que impedeixi tocar l’aigua de l’Ebre”, argumenta la Teresa. “I, si no és així, ens manifestarem tantes vegades com calgui”. “A les manifestacions sents una barreja de ràbia i impotència i alhora alegria també de veure que estem tots units i lluitem pel mateix. Orgull també per lluitar pel que és teu. I molta inseguretat de pensar: aquesta serà l’última? Què passarà després? Què aconseguirem?”, diu la Sílvia.\nTota la vida manifestant-se\nEl Jordi, el seu fill gran, està a punt de fer disset anys. Ha crescut de manifestació en manifestació i ara ja hi va per convicció pròpia. Recorda la manifestació del 2008, també a Amposta, en plena sequera a Catalunya, i contra els intents de l’aleshores govern tripartit de la Generalitat de portar aigua del Segre fins a Barcelona. “Tanta gent i tots de blau, em va impactar molt”, diu. Tenia 9 anys. El Jordi és la prova evident que la lluita en defensa del riu ja afecta tres generacions d’ebrencs.\nPerò el d’aquesta família no és un cas aïllat a les Terres de l’Ebre. Hi ha moltes famílies més que tornaran al carrer amb la samarreta blava i amb els ulls posats a Europa. L’objectiu és aconseguir la derogació del Pla Hidrològic de la Conca de l’Ebre aprovat pel govern en funcions del PP, i un cabal mínim per a l’Ebre que permeti la pervivència del Delta i el desenvolupament socioeconòmic del territori. Uns objectius que ara tenen més suports que mai.\n'I ara què volen, aquests de l’Ebre?', anàlisi de Narcís Prat, catedràtic d'ecologia de la UB\nLa Plataforma en Defensa de l’Ebre prepara una nova manifestació a Barcelona abans de l’estiu\nTerres de l'Ebre fa una crida a defensar el riu diumenge a Barcelona


Stabat Mater de Pergolesi - Teatre Auditori de Granollers\nPortada > Programació > Temporades > Temporada 2016-2017 > Stabat Mater de Pergolesi\nReafirmant l’esperit de ciutat de la Societat Coral Amics de la Unió i l’Orquestra de Cambra de Granollers, arriba un nou repte musical per aquestes dues entitats granollerines: el conegut Stabat Mater de Giovanni Battista Pergolesi.\nUna obra que es compon de dotze parts, basada en un text litúrgic del s.XIII que medita sobre el sofriment de la Verge Maria i que ens endinsarà en el misticisme i l’espiritualitat que la música ens pots transmetre.\nEl Cor Infantil Amics de la Unió posarà veu en aquest projecte, sota la direcció de Josep Vila. L’Orquestra de Cambra, per la seva part, estarà dirigida pel seu director artístic Corrado Bolsi que, amb el pas dels anys, ha conrreat una intensa activitat concertística com a solista, intèrpret de cambra, concertino i concertino-director.\nCorrado Bolsi compta amb un ampli repertori que va des de la música antiga fins a la de compositors contemporanis i ha donat classes magistrals de violí a Europa, Japó i Amèrica Llatina. El director de l’Orquestra de Cambra de la ciutat, que toca un violí A. Guarnieri de 1650, ha estat professor del Conservatori Reial de Bèlgica i, des del 2002, és el director del Departament de Cordes del Conservatori Superior del Liceu de Barcelona.\nSi teniu ganes de descobrir de primera mà aquesta obra, us recomanem Un cafè amb Corrado Bolsi, director de l'Orquestra de Cambra de Granollers. Ens explicarà la singularitat d'aquest concert, el perquè de les obres escollides, com s'ha treballat, etc.\nDijous 9 de març a les 18 h a la 1a planta del vestíbul del Teatre Auditori.


Home » Nutrició » Article de nutrició » Olis i greixos (II)\nEn un article sobre olis i greixos vàrem acabar parlant dels efectes negatius dels olis de palma i de coco. Però encara hi ha més, ja que aquest tipus d’olis, a part de tenir un efecte negatiu per a la nostra salut, tenen també altres efectes indesitjables per a la salut del planeta. En el cas de l’oli de palma, les gegantesques plantacions de palmeres de palma (fruit del que s’extreu l’oli), obliguen a desforestar hectàrees i hectàrees de selva tropical. Aquesta desforestació pot provocar la desaparició de moltes espècies, tant animals com vegetals, que tenen com a hàbitat natural la selva.\nI parlant de greixos poc saludables, és el torn dels greixos trans o greixos hidrogenats. En molts productes elaborats, i sense anar més lluny, en les margarines de primera generació, podíem llegir entre els seus ingredients (i encara avui dia en alguns casos, tot i que per sort cada cop menys) les paraules “greixos vegetals hidrogenats” o “parcialment hidrogenats”. Què significa això? Pensem en la margarina. Es tracta d’un aliment sòlid elaborat amb olis vegetals que no són ni de palma ni de coco, per tant, hauria de ser líquid, però no és així. Generalment les margarines s’elaboren amb oli de gira-sol, de blat de moro, de soja o de colza, tots ells olis líquids a temperatura ambient. Per a obtenir un producte sòlid a partir d’aquests olis el mètode utilitzat és la Hidrogenació, és a dir, afegir molècules d’hidrogen als enllaços insaturats tot convertint-los en àcids grassos saturats, i alhora trans, sòlids a temperatura ambient.\nPel què fa a la salut, segons han demostrat molts estudis, aquests greixos trans o hidrogenats actuen com a àcids grassos saturats, augmentant el colesterol “dolent” i els triglicèrids. Així doncs, aquest tipus de greixos, malgrat el seu origen vegetal, no només no tenen efecte cardioprotector, sinó que a més són poc saludables. Podem trobar aquest tipus de greixos hidrogenats o trans, igual que l’oli de palma i de coco, en l’elaboració de snacks salats com patates fregides, productes de fast food, productes de brioixeria, gelats, caramels, galetes i altres dolços, brous i sopes, el pa de motlle, etc. Per sort, com dèiem, en el cas de les margarines la gran majoria de les que podem trobar al mercat avui dia ha aconseguit disminuir, i molt, la quantiat de greixos trans. Perquè us en feu una idea s’ha aconseguit passar d’un 16% de greixos trans a només un 0,8%.\nPerò per a assegurar-nos que evitem o disminuim els greixos trans de la nostra alimentació, i que evitem els olis de coco i de palma, un cop més, hem d’insistir en la importància de llegir les etiquetes dels productes alimentaris. Sabem que això no sempre és fàcil, ja que els olis de coco i palma són els més utilitzats en l’elaboració de productes a nivell industrial, degut a que es tracta dels greixos més econòmics, i la legislació actual espanyola encara no obliga als fabricants a especificar el tipus de greix que ha estat utilitzat ni a especificar la quantitat total de greixos trans.\nPer a facilitar una mica la feina et recomanem que al llegir les etiquetes escullis els productes que indiquin clarament quin és el tipus de greix o oli utilitzat en la seva elaboració, de la mateixa manera que descartis aquells productes que en l’etiqueta indiqui que conté greixos hidrogenats o parcialment hidrogenats. No et conformis amb un simple “greixos vegetals”. Si no està gaire clar pots suposar que es tracta d’oli de palma o de coco, ja que pel contrari, si es tracta d’oli d’oliva o de llavors, normalment s’indica clarament i fins i tot s’emfatitza. I recorda que sempre que especifiqui greix hidrogenat o parcialment hidrogenat, pots estar segur que es tracta de greixos trans.\nPer acabar només volem recordar-te la importància de l’oli d’oliva en la nostra alimentació de tradició i cultura mediterrània, del qual nombrosos estudis ja n’han demostrat les propietats saludables, motiu pel qual hauria de ser el nostre greix de referència i preferència, tant per amanir com per cuinar. I això ens fa destacar que, si bé els productes de pastisseria i brioixeria cal que siguin de consum ocasional pel seu elevat contingut calòric així com de sucres i greixos, val la pena tenir en compte que tot llegint etiquetes pots descobrir com en l’actualitat es comencen a trobar productes d’aquest tipus, així com brous, snacks, pa de motlle, etc. elaborats amb greixos com el nostre oli d’oliva, o altres alternatives vegetals com el de gira-sol, que si més no ens asseguren que aquest plaer ocasional serà més saludable pel nostre cor.\ngreixos hidrogenats greixos trans margarina trans\n14 Maig, 2013 at 08:43\nAlerta que podem trobar aquests greixos en galetes “ecològiques” per nadons (ex marca Holle). Tela!\n14 Març, 2014 at 11:58\nHola Albota! Sí, a vegades ens confiem quan veiem un producte ecològic, però cal llegir sempre les etiquetes. I per altra banda no hem d’oblidar que les galetes sempre seran galetes, és a dir, un aliment que no hauríem de menjar a diari. Gràcies per la teva aportació!\n18 Març, 2016 at 15:12\nquan vau escriure l’article potser no hi havia el boom de l’oli de coco com hi ha ara. Està a tot arreu, i més en receptes i productes “bio”, “paleo”, “vegan”, etc.\nEn algun article (com aquest:http://www.freefromheaven.com/2016/03/coconut-oil-vs-olive-oil/) fins i tot es detallen els beneficis que té. Què hi ha de cert?\n31 Març, 2016 at 10:22\nCreiem que encara no hi ha prou estudis científics sobre el paper dels àcids grassos saturats de cadena curta i mitja en la salud, en comparació amb els anys d’evidència científica que en canvi sí porta acumulats l’oli d’oliva verge extra. Preferim esperar una mica més a veure què van concluint els estudis abans de fer un tomb a les recomanacions sobre aquest tipus d’oli. No obstant, no hauríem d’oblidar que no és un producte autòcton.


Espanya aporta a la UE el 35% de les zones d'interès ambiental que han de protegir-se | Consumer\nEspanya aporta a la UE el 35% de les zones d’interès ambiental que han de protegir-se\nEnguany s'aconsegueix la data d'aplicació definitiva de la Xarxa Natura 2000, el futur "corredor verd" continental\nData de publicació: Dissabte, 10deAbrilde2004\nA l’Europa comunitària hi ha més de 200 directives mediambientals en vigor avui dia. Una de les més importants, la directiva d’ocells, compleix aquest mes 25 anys. Nascuda abans fins i tot que Espanya s’incorporés a la Unió Europea (UE), aquesta normativa s’encarrega de la protecció de tota l’avifauna del continent, de la qual Espanya és el seu principal exponent.\nEnguany és també la data d’aplicació definitiva de la Xarxa Natura 2000, el futur “corredor verd” continental. Les normes, els hàbitats i fins a les seves dates dibuixen un mapa que convertirà un terç del territori nacional en zona que s’ha de protegir. Unes extensions que s’han multiplicat per deu en els últims anys al so de l’amenaça comunitària si no es complien les seves normes.\n“Espanya és el país amb més denúncies obertes. Només en assumptes mediambientals reuneix el 40% de tota la Unió. Les autoritats espanyoles només reaccionen a cop de denúncia”, admet José María Ramos Florido, jurista de la Direcció General de Medi Ambient de la Comissió Europea. “Cal recordar que Espanya reuneix el 35% de l’Europa terrestre protegida. Ens agradaria tenir més ajudes per a tanta superfície”, reclama el subdirector general de Biodiversitat del Ministeri de Medi Ambient en funcions, Miguel Aymerich.\nAjudes per a la conservació\nTots dos experts van situar el marc del greu problema que han d’afrontar els plans proteccionistes de la Unió Europea en general i Espanya en particular convidats per la Societat Espanyola d’Ornitologia (SEU/BirdLife), que va organitzar un debat sobre la conservació d’espais protegits, durant el congrés que acaba de clausurar a Madrid i en el qual ha celebrat el seu mig segle de vida.\n“La Xarxa Natura 2000 i les directives d’ocells només són la primera fase, però l’important ve després”. Ho va dir en la mateixa reunió el cap de la secció d’Espècies de la Direcció General de Medi natural de Castella i Lleó, José Ignacio Molina.\nD’altra banda, el gran Atles d’Ocells que SEU/BirdLife va publicar l’any passat per encàrrec del Govern, va advertir que la presència humana està lligada a la supervivència de moltes espècies. També que les noves pràctiques agrícoles, de cultius ràpids i especulatius, amenacen a un gran nombre d’animals. Per aquest motiu del cim organitzat per la Societat Espanyola d’Ornitologia sorgís la necessitat que la nova Política Agrícola Comuna (PAC), que entrarà en vigor en 2006, sigui “sostenible ambientalment, perquè cap sistema subvencionat es manté de manera permanent”. El secretari general de l’organització conservacionista WWF/Adena, Juan Carlos de l’Olmo, va denunciar “les incoherències d’una UE que finança projectes de desenvolupament que incompleixen les seves directives ambientals”.\naplicació Natura-ca xarxa


CRUCE DE CAMINOS: La dona gris de Anna Maria Villalonga\nUna dona com qualsevol altra i un home que l'assetja. Un persecució apassionant en una novel•la intensa, plena de profunditat psicològica i de girs inesperats. Un viatge a l’interior d’uns personatges aparentment anodins superats cruelment per la realitat que els envolta.\nTenia molta curiositat, i com no, ganes de llegir la primera novel·la d'una experta en el gènere negre com ho és l'Anna Maria Villalonga. Des de que vaig saber que Llibres del Delicte publicada La dona gris vaig marcar el mes de novembre. Tenia que llegir-la i no amb ulls lectors, si no amb ulls d'escriptor que vol aprendre dels que saben.\nSé que tot això és una pressió que ningú vol sobre les seves espatlles, però també sabia que La dona gris l'aguantaria, com així ha estat, ja que ha resultat una lectura embriagadora i exquisida.\nNo puc dir que m'ha sorprès descobrir la bona ploma de l'Anna Maria Villalonga, doncs alguna referència tenia al haver llegit Elles també maten (Llibres del Delicte, 2014) on l'autora feia de coordinadora de l'antologia de relats negres i criminals escrits només per dones, posava el pròleg i també un relat.\nAmb tot, no és el mateix un relat que una novel·la i això ho he explicat més d'una vegada.\nM'agraden les novel·les que es desenvolupen amb naturalitat, que van sorgint poc a poc, que poden ser reals com la mateixa vida i on sense adornar-te, en poques pàgines, et veus atrapat en una invisible tela d'aranya de la que ja no pots escapar a no ser que acabis la lectura.\nLa dona gris compleix totes aquestes premisses, però a més és una lectura curta que la fa més colpidora.\nPocs personatges, però molt ben escollits i amb els seus propis matisos de colors ben definits que fan de la novel·la un calidoscopi de colors que va d'un inicial blanc trencat, passant com no pel gris, per arribar a convertir-se en negre. Amb això només vull apuntar la tendència de la construcció que ens presenta l'Anna Maria Villalonga en una novel·la que en els seus inicis podria semblar que no és negra i que finalment, i sense adornar-nos es converteix en una lectura molt noir.\nJa sabem que les coses romanen adormides en el subconscient i afloren quan volen. #LaDonaGris @AnnaVillalonga @LlibresDelicte\n— David Gómez (@2davidgomez) noviembre 9, 2014\nLa dona gris a més és molt rica en referents del gènere negre tant cinèfils com literaris; l'Anna Maria Villalonga sap utilitzar les seves armes per provocar al lector i dir-li: te'n recordes? Com podeu suposar, la satisfacció lectora creix amb aquest detalls, com a mínim en el cas d'un lector amants del gènere.\nEs nota que l'autora trepitja Barcelona i sobretot es fixa en el que l'envolta doncs no desaprofita l'oportunitat, com a bona novel·la de gènere, per denunciar algunes de les coses que veu i no li agraden en aquesta Barcelona que estima, en una Barcelona canviat i en continua ebullició.\nCom apunt final, torno a remarcar que per mi, l'Anna Maria Villalonga construeix un relat embriagador a l'hora que pertorbador. La simplicitat del seu inici contraposat amb la profunditat del seu conjunt ens fa caminar sobre l'abisme de la perdició darrera una dona gris que podria ser la nostra pròpia ombra que vol escapar de nosaltres, però que es conjura per fer-nos reviure i sortir de l'amarga rutinària soledat.\nEtiquetas: Anna Maria Villalonga, La dona gris, Llibres del Delicte, Novela en Català, Novela Negra


Oliver Vergés i Iñaki Rubio lideren el rànquing de vendes d'aquest Sant Jordi | BonDia Diari digital d'Andorra.\nParades a la plaça del Poble aquest divendres.\nDv., 23/04/2021 - 19:32\nOliver Vergés i Iñaki Rubio lideren el rànquing de vendes d'aquest Sant Jordi\nDos anys després, les roses i els llibres han tornat a ser els protagonistes d'Andorra amb motiu de la diada de Sant Jordi. L'afluència de públic està sent notable tant a les parades ubicades a les diferents parròquies com a les llibreries que, tot i les restriccions en els aforaments, poden celebrar enguany una data que durant el 2020 va haver de traslladar-se al format telemàtic. Com ja és habitual, la literatura andorrana està sent la protagonista de la jornada pel que fa al nombre de vendes.\nPublicacions com 'Carlemany i Andorra. Històries de la Carta pobla, el document que va originar una llegenda' d'Oliver Vergés o el 'Bestiari Pirinenc' d'Iñaki Rubio, són els llibres que estan liderant el rànquing de vendes. Tot i això, des de les llibreries andorranes també confirmen que s'estan venent força exemplars de 'Cal Rafeló, l'antiga fàbrica Reig. Una aproximació etnogràfica a la indústria del tabac a Andorra' d'Isabel de la Parte i Albert Moncusí, 'Carrer del bosc' de David Gálvez, i 'Paraula d'Andorra' de David Paloma.\nEn llengua castellana els llibres amb més demanda estan sent 'El juego del alma' de Javier Castillo, 'El arte de engañar al karma' d'Elisabet Benavent, i 'Sira' de Maria Dueñas.\nEl cert és que l'arribada de compradors als establiments està sent notable durant tot el dia. Alguns llibreters asseguren que la feina està sent "espectacular", arribant fins i tot a superar els ingressos registrats el 23 d'abril del 2019. La feina, que s'ha concentrat en major part al matí però també durant la tarda, correspon al bon temps "i a les ganes que teníem tots plegats de sortir", asseguren.\nEscrit per Juan Antonio de... el Dv., 23/04/2021 - 22:37 Enllaç permanent\nJo he llegit dos llibres un fa referencia a Soros i el Altres a lo acontegut a les montanyes cuan les dices fuertes, la espanyola i la mundial Tots dos m'agraden e ilustran\nIñaki Rubio, novel·lista: “L’extinció de la nissaga de cal Gastó encarna la fi de l’Andorra ancestral”\nAndorra la Vella recupera la fira de Sant Jordi en una jornada per a "l'optimisme i la il·lusió"


Biografia de Karen Laine, Wiki, Edat, Alçada, Patrimoni net del marit, Pèrdua de pes i HGTV Good Bones - Actrius Famoses Als Eua\nBiografia de Karen Laine, Wiki, Edat, Alçada, Patrimoni net del marit, Pèrdua de pes i HGTV Good Bones\nBiografia i wiki de Karen Laine\nKaren Laine és una actriu nord-americana i antiga advocada defensora que va néixer a Richmond Virginia com a Karen Elaine Thompson. És la mare de Mina Starsiak .\nLaine va deixar la seva feina d’advocada per seguir una carrera com a casa reformada després d’haver obtingut beneficis per la venda de la casa de la seva filla que va renovar. Karen i la seva filla van iniciar un negoci anomenat Two Chicks and a Hammer el 2007. Va saltar a la fama pel seu treball a Good Bones de HGTV.\nEdat de Karen Laine\nElaine té 57 anys a partir del 2019, va néixer el 8 d’octubre de 1962 a Virginia de Richmond . Celebra el seu aniversari el 8 d’octubre de cada any i el seu signe de naixement és Balança.\nKaren Laine Altura\nLaine es troba a una alçada de 5 peus i 5 polzades (1,65 m o 165 cm) i pesa 55 kg. També sembla que és bastant alta d’estatura a les seves fotos. Té els cabells castanys i els ulls blaus. A més, les seves mesures corporals són de 34 a 27-35 polzades.\nKaren Laine Pèrdua de pes\nLaine es resisteix a parlar obertament sobre el seu pes, els seus fans creuen que ha perdut una certa quantitat de pes. En la seva càrrega més recent a Instagram, una usuària va comentar: 'Karen ... Estic veient un nou episodi de Good Bones.\nEt veus fantàstic !! Com has perdut tot el pes i quin tipus de maquillatge (fonament) utilitzeu? El meu marit creu que ets divertit ', va respondre:' Perdre pes requeria menjar menys. Faig servir la base JFR d’alta definició. Gràcies per preguntar.'\nKaren Laine Educació\nElaine va estudiar a la Universitat d'Indiana. Es va llicenciar en dret i va decidir convertir-se en advocada defensora. Tanmateix, va deixar la carrera de dret per seguir una nova carrera com a reforma de la llar amb la seva filla Mina.\nKaren Laine Pares i germans\nKaren Elaine Thompson va néixer i va créixer a Richmond, Indiana, Estats Units, de pares d’ètnia caucàsica. Pertany a la nacionalitat nord-americana. Després de fer la nostra investigació, els detalls sobre els seus pares no són coneguts pel públic i tampoc no se sap si té germans. Tanmateix, aquesta informació s’actualitzarà tan aviat com estigui disponible.\nKaren Laine Marit Roger: està casada?\nKaren Elaine està casada amb el seu marit Roger. L’existència de Roger i la seva relació es van fer notables al setembre del 2017, quan Karen va publicar una foto d’ells dos gaudint del seu temps junts a la ciutat de Nova York al seu Instagram.\nEl matrimoni de Karen amb Roger és el seu quart matrimoni. Abans estava casada Casey Starsiak primer, però, malauradament, es van separar al cap d’uns anys i tots dos es van acabar casant. La parella va tenir tres fills inclosos Mina . Més tard, Karen es va divorciar abans de casar-se Randy amb qui van ser beneïts amb una filla anomenada Cheryl .\nDesprés va seguir un tercer matrimoni amb Mick abans d’establir-se definitivament i casar-se amb Roger, el seu actual marit. Casey es va casar amb una dona que es deia Cheryl mentre Karen passava a estar amb Randy. La seva relació, però, no va durar massa, i també van acabar separant-se.\nKaren Laine Ex-marit Casey Starsiak\nCasey Starsiak és un cirurgià ortopèdic nord-americà certificat per la juntaque va néixer i va créixer als Estats Units. És molt conegut per ser el pare de l'actor de televisió Good Bones, Mina Starsiak, i exmarit d'actriuKaren laine.\nEstà especialitzat en cura de fractures, problemes d’esquena i coll, lesions esportives, cirurgia de mans, cirurgia artroscòpica de genoll i espatlla, reposicions totals de genoll i maluc i altres múscul-esquelètics.\nKaren Laine Nens\nKaren és la mare de quatre fills de tots els seus matrimonis combinats. Va donar a llum a la seva filla Mina Starsiak amb el seu primer matrimoni amb Casey.\nKaren al costat de Mina, tenia altres dos fills amb ell abans que finalment es separessin. Després d'això, a partir del seu segon matrimoni amb Randy, Karen es va convertir en la mare d'una filla anomenada Kelsy. No té fills amb el seu actual marit Roger.\nFilla de Karen Laine Mina Starsiak\nMina Starsiak és una personalitat televisiva nord-americana que va néixer i va créixer a Indianapolis, IN, Estats Units d'Amèrica. Actualment, és estrella i presentadora de Good Bones de HGTV. Starsiak va guanyar molta fama a Indianapolis i als Estats Units després de dirigir el programa de transformació de casa anomenat Two Chicks And A Hammer.\nEdat de la filla de Karen Laine, Mina Starsiak Edat\nMina va néixer el 26 de novembre de 1987 a Indianapolis, Estats Units d'Amèrica. Celebra el seu aniversari el 26 de novembre de cada any. Té 32 anys a partir del 2019. Starsiak farà 33 anys el 26 de novembre de 2020.\nKaren Laine Patrimoni net\nElaine té un patrimoni net estimat d’1,5 milions de dòlars a partir del 2020. . Això inclou els seus actius, diners i ingressos. La seva principal font d’ingressos és la seva carrera com a actriu i antiga advocada defensora. A través de les seves diverses fonts d’ingressos, Karen ha pogut acumular una bona fortuna, però prefereix tenir un estil de vida modest.\nKaren laine imag\nMesures i fets de Karen Laine\nAquests són alguns fets i mesures corporals interessants que heu de conèixer sobre Karen Laine.\nKaren Laine Bio i Wiki\nNoms complets: Karen elaine thompson\nOcupació / professió : Actriu i ex advocat defensor\nAniversari de Karen Laine\nEdat / Quina edat? : 57 anys a partir del 2019\nData de naixement : 8 d’octubre de 1962\nLloc de naixement : Richmond Virginia.\nMesures corporals de Karen Laine\nMesures corporals : 34-27-35 polzades.\nAlçada / Quant alt? : 1,65 m o 165 cm\nColor de cabell : Auburn\nKaren Laine Família i relació\nMarit / Cònjuge : Casat amb Roger\nNens : Sons (Per actualitzar) Filles (Mina Starsiak)\nKaren Laine Networth i Salari\nTatuatge de Karen Laine, tatuatge d'esquena\nKaren té un tatuatge de l'esquena gran i acolorit. T el tatuatge li cobreix la major part de l'esquena. Ni Mina ni Karen van reconèixer el tatuatge quan van passar el temps amb la càmera. En una entrevista de gener de 2018 amb Marketplace Events, Karen va abordar-ho breument: 'La majoria de la gent es sorprèn al veure que tinc un tatuatge que em va del clatell, que em tapa l'esquena i que s'estén per l'esquena de les cuixes'. ella va dir.\nKaren Laine i Mina Starsiak\nLaine va estudiar a la Universitat d'Indiana. Es va llicenciar en dret i va decidir convertir-se en advocada defensora. Tanmateix, va deixar aquesta trajectòria professional per buscar una oportunitat de renovació de la llar que resultés més lucrativa\nKaren estava ajudant la seva filla a renovar la casa que havia comprat. Un cop acabades les reformes, van aconseguir un client exigent per a la casa i van obtenir beneficis. Aquesta nova empresa es va tornar lucrativa i va deixar el seu despatx d'advocats per convertir-se en una reforma de la llar. El 2007, Laine i la seva filla van formar un negoci anomenat Two Chicks and a Hammer per als seus esforços de renovació.\nKaren Laine HGTV\nEl treball de Karen i Mina no va passar desapercebut i la parella va ser signada per HGTV el 2014 per acollir un programa de reconstrucció de cases. El programa va debutar a la pantalla el 22 de març de 2016 i va girar al voltant dels projectes de renovació de cases realitzats per l’equip mare-filla.\nKaren Laine Good Bones, advocada i actriu\nLaine va treballar primer com a advocat defensor. L’any 2007, al costat de la seva filla Mina Starsiak Haw, va començar a passar cases en el seu temps lliure al barri de la Fontana Square d’Indianapolis. Al cap d’un any, van decidir obrir un negoci de rehabilitació domèstica titulat Two Chicks, així com un Hammer, Inc.\nEls dos finalment van enllaçar HGTV l'any 2014, que els havia descobert a Facebook. Van signar amb HGTV per organitzar un programa de reconstrucció de cases Good Bones. L’espectacle es va estrenar el 22 de març de 2016 i gira al voltant dels seus projectes de renovació de cases.\nHa finalitzat la seva temporada 5 a partir del 2020. A més, va aparèixer a Brother vs. Brother, Building Brady, A Very Brady Renovation. Laine va anunciar la seva retirada de Two Chicks and a Hammer el 4 d’octubre de 2019. Encara apareix a Good Bones de HGTV.\nAdvocada Karen Laine\nAbans de començar Two Chicks and a Hammer al costat de la seva filla, Karen va exercir d’advocada. Tampoc va renunciar a la seva professió després de suplicar a la companyia. 'Encara sóc un advocat en exercici, estic en pràctica un any sabàtic', va dir Karen a PopSugar l'any 2017. 'M'he desfet de la majoria dels meus clients, però encara em queden uns quants'.\nCom es va convertir un advocat en un expert en la renovació de cases? 'Som autodidactes', va dir Karen a Indy Star. “Llegim llibres, mirem vídeos de YouTube i llegim instruccions. Això és clau: és increïble el que podeu aprendre quan llegiu les instruccions '.\nKaren Laine Salut, malaltia i jubilacions\nEl 30 de setembre, Karen va informar que es retirava de Two Chicks and a Hammer. Però va assegurar als fans que encara formaria part del programa de HGTV.\nL’ex advocat defensor té moltes ganes de gaudir de les petites coses de la vida, com despertar-se lentament amb una tassa de cafè a la coberta, sortir amb els seus estimats pollastres i gossos i, per descomptat, passar temps amb el seu marit, Roger, entre altres activitats.\n'Tot i que és difícil deixar aquest meravellós grup de gent, és exactament el meravellós i capaç que és el que em fa sentir còmode marxant', va escriure Karen al blog Two Chicks i un Hammer.\nTambé va dir que no estarà massa lluny, probablement treballarà en bricolatges Good Bones al jardí. Laine té bona salut. No s’ha informat que estigués malalta o que tingués cap problema relacionat amb la salut.\nProgrames de televisió de Karen Laine\nMentre eres fora - 2002 - 2019\nGood Bones: des del 2016\nUna renovació molt Brady: des del 2019\nGermà contra germà: des del 2013\nPreguntes més freqüents sobre Karen Laine\nQui és Karen Laine?\nKaren Laine és una famosa ex advocada defensora i mare de Mina Starsiak. Va deixar la feina d’advocada per seguir una carrera com a casa reformada després d’haver obtingut beneficis per la venda de la casa de la seva filla que va reformar. Karen i la seva filla van iniciar un negoci anomenat Two Chicks and a Hammer el 2007. Va saltar a la fama pel seu treball a Good Bones de HGTV.\nQuants anys té Laine?\nKaren era una ciutadana nord-americana nascuda el el 8 d’octubre de 1962 a Virginia de Richmond.\nQuina altura té la Karen?\nLaine es troba a una alçada de 5 peus i 5 polzades\nEstà casada Karen Laine?\nKaren es va casar per primera vegada amb Casey amb qui van tenir tres fills, inclosa Mina. Més tard es va divorciar abans de casar-se amb Randy amb qui van ser beneïts amb una filla anomenada Cheryl. Això va ser seguit per un tercer matrimoni amb Mick abans de finalment establir-se i casar-se amb Roger, el seu actual marit.\nLaine té un valor net aproximat d’1,5 milions de dòlars. Aquesta quantitat s'ha acumulat a partir dels seus papers principals a la indústria de l'entreteniment.\nOn viu Karen Laine?\nOn és Laine Now?\nActriu : Karen segueix participant activa en la indústria de l’entreteniment creatiu, encara està activa en el programa d’espectacles que acull el programa Good Bones de HGTV.\nContactes de xarxes socials de Karen Laine


Nova convocatòria per promoure la creativitat audiovisual en català\nPolítica Lingüística posa en marxa el setè Concurs de curtmetratges RECcrea\n2 min. Andorra la Vella 02/11/2020 11:27\n651x366 El cartell del concurs RECcrea. / GOVERN D'ANDORRA El cartell del concurs RECcrea. / GOVERN D'ANDORRA\nEl servei de Política Lingüística del Govern, adscrit al ministeri de Cultura i Esports, i en col·laboració amb l'associació Ull-Nu, ha posat en marxa el setè Concurs de curtmetratges RECcrea, un projecte de dinamització adreçat als estudiants de tercer i quart de segona ensenyança, tercer i quart d'ESO, troisième i seconde, per promoure la creativitat audiovisual en català.\nEls curtmetratges han de ser en llengua catalana, de temàtica lliure, i no poden durar més de vuit minuts. Es recomana la gravació amb càmeres de vídeo o fotogràfiques que permetin filmar en alta definició i utilitzar estabilitzadors d'imatge (tipus trípode) per garantir la qualitat de la imatge. Les bases completes es poden consultar al web www.catala.ad. El termini per lliurar els originals s'acaba el 23 d'abril del 2021 a les 14 hores.\nEl RECcrea inclou dues fases formatives a les aules. El guionista Albert Galindo explicarà què és i com es crea un guió, i l'associació Ull-Nu orientarà els alumnes en l'elaboració de curtmetratges, la direcció d'actors i la supervisió del treball audiovisual. En tot el procediment del concurs es vetllarà per al compliment de les mesures establertes per tal de frenar els contagis de la Covid-19.\nEls tres primers classificats rebran vals de compra per a Pyrénées (de 700, 500 i 300 euros respectivament) i els seus curts s'emetran per Andorra Televisió. A més, tots els finalistes rebran un diploma acreditatiu i un obsequi.\nAquesta nova edició se celebra després que la sisena quedés deserta per la poca participació a causa de la pandèmia i perquè els treballs presentats no s'adequaven a les bases. El RECcrea compta amb el suport dels centres educatius i de Ràdio i Televisió d'Andorra, així com amb el patrocini de Pyrénées Andorra.


Davantal de Cirera: Coca de vidre\nGlass coca / Coca de cristal\nAquesta és la primera recepta que vaig aprendre de la Cuina de casa, ara fa pocs anys, i sempre que en faig té un gran èxit tant entre grans com petits. Una vegada més, molt fàcil de fer. Així doncs, aquí teniu una senzilla recepta però resultona per endolcir els vostres berenars.\nmassa fresca de pa o pizza*\nametlles trossejades o pinyons\nanís sec (o dolç)\n* La massa fresca de pa o pizza la podeu comprar en un forner per encàrrec; també la podeu fer vosaltres amb la màquina del pa, amb el programa d'amassar i prou (amb 500 g de farina us sortiran unes 10 coques); o bé comprar massa de pizza fresca envasada al supermercat, d'aquestes que es poden estirar més.\nEstireu les coques de dues en dues damunt d'una làmina de silicona o d'una fulla de paper vegetal per anar al forn, tenint cura d'enfarinar bé el rodet i la superfície perquè no s'enganxi. Han de quedar coques molt primes. Tot seguit escampeu-hi bé l'oli amb un pinzell i cobriu-les amb força sucre (jo li poso morè) i l'ametlla o els pinyons.\nEnforneu-les de dues en dues amb el forn ja calent a 220ºC durant uns 10 minuts o fins que veieu que el sucre s'ha fos parcialment i la coca s'hagi torrat al vostre gust.\nTot just treure-les del forn escampeu-hi per damunt l'anís amb un pinzell.\nGemma diumenge, 09 de gener, 2011\nFàcil i boníssima, oi? ;)\nNúria diumenge, 09 de gener, 2011\nGràcies per la recepta Gemma. Sempre triomfa!\nBon Tiberi dimecres, 12 de gener, 2011\nQuè fàcil i què bona!! Ja sé amb què puc sorprendre a la família aquest cap de setmana!! Gràcies!! Paula (bontiberi.blogspot.com)\nNúria divendres, 21 de gener, 2011\nHola Paula. Segur que agradaran!


SIGNES DE TERRASSA | baumannlab\nSIGNES DE TERRASSA\nSignes del temps és el projecte de Darío Cobacho i Rosa Sánchez seleccionat per la convocatòria de majors de 20 anys a la convocatòria de 2015.\nConsisteix en realitzar intervencions geomètriques a l'espai públic amb pintura o cintes adhesives. Els motius d’aquestes geometries són trobades per l'artista al propi context on treballa (reixes, arquitectura…) a partir de derives per l’entorn urbà o fotografies del carrer. Paral·lelament es realitzaran algunes activitats complementàries amb joves per realitzar experiments efímers o bé murals participatius.\nLa idea del treball és explorar les formes que es creen amb les ombres del propi edifici (materialitzar allò invisible, deixar el testimoni del temps) i crear una composició de formes amb colors del propi entorn, com una abstracció minimalista d’aquest espai.\ncreaciojove (2) Deriva (1)\nFINALITZACIÓ DEL MURAL "SIGNES DE TERRASSA"\nDurant el mes de març de 2017 es va dur a terme la part final del projecte del Darío Cobacho i la Rosa Sánchez a l'amfiteatre de la Plaça Catalunya. El projecte, desenvolupat amb la participació de l'AVV de Plaça Catalunya-Escola Industrial i el servei de Qualitat Democràtica, va ser un dels projectes seleccionats per la beca de suport a la creació de 2015.


CATALANOFÒBIA: "Con un par, Félix" | Antonio Baños\n"Són dies on una generació i mitja de 'progres' benestants catalans es troben al llindar del col·lapse mental"\nAra fa un any van escollir a Clara Janés, la poetessa i traductora catalana, com a membre de la Real Academia Española (perquè espanyol i castellà és el mateix, és clar). D'aquell nomenament destacà la premsa que Janés era la desena dona acadèmica en els tres-cents anys d'història d'eixa borbo-testosterónica institució. Com que de dones n'hi ha poques i són dignes intel·lectuals, no podem calibrar quin efecte té el tronat vellut de les poltrones sobres els seus cossos, però sí sabem del cert com transformen les trones els cervells d'alguns acadèmics matxos, apropant-los força al nivell reflexiu dels seus culs. L'últim exemple de la potència intel·lectual del Regne ha estat el "Amigo Félix" (de Azúa) amb allò tan fi de Colau i les peixateres. Fa res, el vèiem vestit de Groucho acompanyat pel Harpo Vargas Llosa en l'arnada cerimònia d'acceptació a la colla del limpia, fija y da esplendor. Com a ritus de pas, l'amic Fèlix ha hagut de fer riure als mascles alfa de la gàbia. Fer-se digne de la trajectòria d'altres pinxos com Cela, Pérez-Reverte o el mateix Marqués de Vargas i arxiduc de Villa Meona. En molts països, ser membre de l'Acadèmia és sinònim de savi. En l'espanyola, de cani.\nÉs obvi que Espanya viu un procés de jurassicparkització de les instàncies culturals hegemòniques del 78. És a dir, exhibeixen els seus dinosaures en el circ mediàtic on defenen, com aquells orats dels últims de filipines, els poders que els han donat menjar.\nSón aquests dies de putrefacció d'allò que es coneixia per "progressisme" i que tenia a El País com aixopluc. Dies on una generació i mitja de progres benestants catalans es troben al llindar del col·lapse mental. El seu "progressisme tou" imprescindible per solidificar la monarquia del 78, és avui incomprensible i avorrit. Van viure d'una ètica de la pedanteria i d'una estètica del servilisme feta de novel·leta innòcua, hedonisme pixapins i gastronomia de fusió. D'un xic de sabor local i tones de pàtxuli cosmopolita. I molta, molta Constitució espanyola. Des de Muñoz Molina a Rosa Regàs, des de Manuel Cruz a Cercas, el món era una tèbia banyera d'escuma del 68 amb retrogust de Chardonnay.\nLa lluita de dècades contra el pujolisme mereixia un millor premi, van pensar membres destacats de la colla en veure que el govern Maragall no feia del nacional-cosmopolitisme espanyol la doctrina de la Generalitat. Emprenyats, es van treure el vernís de fàtua moderació i va sortir la seva veritable natura: eren pijos. Classistes, masclistes, ignorants i amb la prepotència intel·lectual de qui ho tingut tot pagat (premis, beques, càrrecs, càtedres...) Van fundar Ciudadanos i van tornar per fi, a defensar la seva classe i el seu gènere. "Más España y más cojones" se'ls sent dir. "Muera la inteligencia traidora" els respon el seu eco.\nFont: Con un par, Félix


Colau pressiona el Govern central per imposar a les aerolínies un impost al querosè\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, té la mirada posada en l'eliminació de totes les formes de transport que siguin altament contaminants. Per a la líder dels comuns, entre aquestes opcions destaquen els vols regulars.\nD'aquí que tingui pensat reclamar a l'Aeroport del Prat (dependent d'AENA), que tots els trajectes que disposin d'una ruta alternativa en tren siguin gravats amb un impost al querosè.\nL'argumentació del consistori és que hauria avançar fins a l'eliminació completa de tots aquells vols que comptin amb una alternativa ferroviària. Així, l'equip de govern ha sostingut que totes les operacions del pont aeri --el trajecte que connecta Barcelona i Madrid-- haurien d'efectuar en AVE, que uneix les dues capitals des de 2008.\n"El pont aeri té una alternativa ferroviària que no produeix emissions", ha defensat aquest dimecres el regidor d'Emergència Climàtica de Barcelona, Eloi Badia, en una entrevista a Betevé.\nMESURA INÈDITA A EUROPA\nA Europa, el querosè d'avions no té cap impost, a diferència del que succeeix amb el transport per carretera. A Espanya, l'Impost sobre Hidrocarburs (que compta amb dos trams estatals i un tram autonòmic) s'aplica sobre el carburant de camions, cotxes i ciclomotors.\nA falta que la nova Comissió Europea prengui una decisió sobre si gravar o no els trajectes en avió --la qual cosa repercutiria sobre la competitivitat que han assolit algunes aerolínies de baix cost com Ryanair o Vueling--, Colau traslladarà a Govern una idea que ja va avançar el passat mes d'octubre a Copenhaguen.\nDurant la cimera de la xarxa de ciutats pel clima C40, celebrada a la capital de Dinamarca, l'alcaldessa de Barcelona va proposar limitar els vols curts i, si cal, "parlar d'utilitzar la fiscalitat" per potenciar moviments en tren per lluitar contra la contaminació.\nLa proposta de Colau de suprimir el pont aeri eliminaria 2,4 milions de places aèries


Clàudia Vives-Fierro explica la seva manera de plantejar-se el procés creatiu i la seva manera d’enfrontar-se a la vida. Afirma que és molt disciplinada i optimista. “Jo sóc molt feliç quan em llevo. Puc fer tot el que puc fer i m’agrada tocar-ho tot i si m’arriba una proposta, mai dic que no. En el meu procés creatiu, quan et surten les coses malament, busco una altra cosa que m’estimuli i pugui oblidar el que no m’agrada”.\nArtista multifacètica que ha treballat l’art, des de la pintura fins al vídeo, però que també fa il·lustracions i escultures. A més, també li agrada la música, fins al punt d’atrevir-se a fer de DJ per a fer ballar a la gent. Filla del pintor Antoni Vives-Fierro, que no va voler que la seva filla es dediqués al món de l’art, mai ha renegat del seu origen perquè “aquest cognom m’acompanya molt.\nveure més sobre "Noms propis - Clàudia Vives-Fierro" veure menys sobre "Noms propis - Clàudia Vives-Fierro"\nNou L'actriu Vicky Peña Completo 23:16 8% hoy\nL'actriu Vicky Peña hoy L'actriu Vicky Peña parla a 'Noms propis' amb l'Anna Cler sobre la seva professió i com és el reconeixement que ha tingut al llarg de la seva carrera....\nL'emprenedor social Ousman Umar Completo 24:57 8% pasado martes


Candidat del PP a l'alcaldia de Badalona\nXavier García Albiol: “Si ara no governo, els veïns seran molt clars el 2023” MARC ROVIRA\nXavier Garcia Albiol (Badalona, 1967) aspira a recuperar aquest dimarts la vara d'alcalde de la ciutat. Després de governar quatre anys la ciutat (entre 2011 i 2015) i de veure com un acord de la resta de grups li barrava el pas a l'alcaldia en dues ocasions tot i guanyar les eleccions -2015 i 2019-, el dirigent popular aspira ara a poder recuperar l'Ajuntament si la resta de forces no es poden posar d'acord.\nEl sentit comú diu que sí. El que passa és que en el cas de Badalona fer afirmacions d’aquest tipus és un risc.\n¿Què és el primer què farà si és alcalde?\nReunir-me amb els col·lectius més afectats pel covid-19. Em preocupa que l’aturada deixi molt malmesa l’economia de la ciutat i arrossegui moltes persones. Intentaré tenir una fotografia molt real de quina és la situació.\nCaldrà arribar a acords amb l’oposició. ¿Ho veu possible tenint en compte la relació actual?\nSerà més fàcil que em posi a governar jo amb un govern en minoria que no la proposta alternativa, en què la meitat dels partits no es parlen amb l’altra meitat. Si acabo sent alcalde, suposo que la resta dels partits entendran que hi ha qüestions que són de supervivència.\n¿Com està vivint la negociació?\nAmb una mica de vergonya de l’espectacle que estan fent.\nSi li toca liderar l’oposició, ¿quina mena d’oposició farà?\nLa mateixa que he estat fent fins ara. Donant suport als projectes de ciutat que crec que són positius, però a la vegada també sent crític i vigilant. Tinc molt clar que, si segueixo a l’oposició, el 2023 els veïns es pronunciaran d’una manera molt clara i em donaran una majoria per poder governar de manera estable.\n¿Creu que obtindria la majoria absoluta si no governa ara?\nHi ha una sensació molt generalitzada a la ciutat, que traspassa les ideologies, en la línia de dir que Badalona no pot seguir en la dinàmica dels últims anys i les últimes setmanes. Jo rebo vots de milers de persones que no són del meu partit, i estic convençut que veient el que està passant aquest suport serà molt més nombrós.\nSi governa, ¿creu que pot patir una moció de censura en qualsevol moment?\nSi finalment arribo a governar, no pensaré en mocions. Serà una legislatura per donar resposta als que ho estan passant malament. Aquesta serà la meva única preocupació. Espero que la resta de partits, ja que no han estat a l’alçada quan han governat, hi estiguin a l’oposició.\nEl veto de la resta de forces beu del seu discurs sobre immigració. Se’n penedeix?\nA mi el que diguin els partits de l’oposició m’interessa i m’ho escolto amb atenció, però el que de debò m’importa és el que diguin els veïns. I, esclar, que es dediquin a donar-me consells els que tenen una tercera part del suport veïnal que tinc jo com a mínim és bastant insòlit.\nEl 2011 plantejava restringir l’accés dels immigrants irregulars a ajudes. Ara, en plena crisi, ¿ho tornarà a proposar?\nLa meva voluntat és donar cobertura a totes les persones que siguin a Badalona i ho estiguin passant malament. No són moments de fer exclusions, sinó d’intentar sumar i ajudar a tantes persones com sigui possible.\nPP Ajuntament de Badalona Xavier García Albiol Dolors Sabater


Vila-real rep a la Mare de Déu de Gràcia en unes no-festes atípiques\nLa Mare de Déu de Gràcia va baixar des del Termet en un vehicle de l'Ajuntament.\nEl dia 4 de setembre haguera sigut el tret d’eixida de les festes de la Mare de Déu de Gràcia, però la covid-19 ha retallat les festes al mínim posible i ha generat moltes condicions extraordinàries mantenint només els actes estrictament religiosos.\nLa imatge de la Mare de Déu de Gràcia va ser traslladada en un vehicle de l’Ajuntament des del Termet fins a l’Esglèsia Arxiprestal de la vila, acompanyada a peu pels seus portadors i la regidoria de l’Ermita, Noelia Samblás. Els membres de la corporació, encapçalats per l’alcalde, José Benlloch, i la reina i dames de 2019 van fer la recepció acompanyats de 400 persones, que és el l’aforament màxim del temple.\nDurant el dia de hui està previst el pas dels xiquets pel mant, sense tocar el mant i diumenge se celebrarà la missa major i processó claustral dins el temple.


Mortaldats del pas del temps\nPERE ANTONI PONS Actualitzada el 30/11/2011 00:00\n260x366 Mortaldats del pas del temps Mortaldats del pas del temps\nUna traducció més literal d'A visit from the Goon Squad, el títol original de la novel·la de Jennifer Egan, podria haver estat alguna cosa així com Una visita de la brigada dels brètols. Tanmateix, El temps és un cabró, una frase repetida diverses vegades tot al llarg del llibre, és molt més encertat. Sobretot perquè deixa clar des d'un bon principi quin és el motiu central de l'obra: els estralls que causa el pas del temps en la vida de les persones, les transformacions inevitables i imprevisibles que es donen en la biografia d'un home o d'una dona durant els anys que transcorren des de la joventut exaltada fins a la maduresa, pletòrica o resignada, i la vellesa tediosa i decrèpita.\nConstruïda a partir de capítols focalitzats sempre (o gairebé) en un personatge diferent, podria llegir-se com una típica novel·la de vides encreuades, oberta, calidoscòpica, populosa i molt folgada, en què els personatges apareixen, desapareixen i reapareixen en els moments més inesperats o de les maneres més sobtades. O podria llegir-se, també, com un volum de relats, autònoms però alhora subtilment vinculats els uns amb els altres, amb un tema de fons -la putada de fer-se gran- que és comú a tots, amb una sèrie de reflexions recurrents i amb una galeria de personatges que, en la majoria dels casos, són protagonistes en un episodi, secundaris en un altre i no surten gens (o només de rampellada) en el següent.\nPer al meu gust, El temps és un cabró resulta massa dispersa, en el seu conjunt, per ser una novel·la del tot reeixida. I cadascun dels tretze episodis queda massa enlaire o és massa poc contundent per acabar configurant un volum de relats prou sòlid, heterogeni però alhora coherent i suggeridor. Això no vol dir que l'obra sigui fallida. En absolut. Tot i que és més autèntica que potent, més vistosa que eficaç, El temps és un cabró té força al·licients.\nPer començar, és molt atractiu un dels espais que retrata: el món de la música, des dels explosius ambients del punk rock al San Francisco de finals dels 70, amb els seus tuguris inundats d'alcohol i heroïna i els grups de noms extravagants, fins a l'esquifidesa creativa i la voracitat mercantilista d'avui, quan fins i tot els professionals més predisposats i honestos tenen la sensació que ja a penes no es fa res de bo.\nTambé és fascinant la tipologia de certs personatges del llibre, els més sucosos i carismàtics: velles glòries del punk rock a qui veiem en els seus moments àlgids, però també a les hores baixes del moment present. En aquest sentit, són destacables Bennie Salazar, un expunk que ara treballa a disgust com a magnat de la producció, Bosco, un músic en decadència que vol reviure les glorioses bogeries de la joventut encara que això li costi el ridícul i la mort, i Lou Kline, productor i caçatalents que ha passat de ser el rei de la nit a estar postrat en un llit d'hospital, víctima de dues embòlies. Egan va viure una temporada a San Francisco en l'època que descriu i sembla que coneix de primera mà -sexe, drogues i rock'n'roll- el material amb què treballa. Amb tot, la part musical del llibre és només això: una part. Molts episodis estan protagonitzats per personatges que estan relacionats de manera tangencial amb el món de la música. Menys interessants, aquests episodis mostren una mica convencionalment una sèrie d'homes i dones (Sasha, la cleptòmana, Dolly, la publicista d'un genocida, Ted Hollander, l'apassionat de l'art) erràtics, ferits o esperançats, atrapats en el vaivé de la vida, acumulant pèrdues, errors, naufragis sentimentals i concessions de tota mena.\nPotser li hauria convingut, a Egan, reduir l'abast del seu enfocament: limitar el nombre d'històries, donar joc a menys personatges -concedir-los més recorregut- i renunciar a abastar un arc temporal tan vast, de quatre dècades. O això, o escriure 300 pàgines més. Potser així El temps és un cabró no seria més prometedor en el que ofereix que satisfactori en el que dóna.


SOM EL QUE PENSEM – (SEGONA PART) - Equitació for life\nCONNEXIÓ ENTRE PENSAMENT I SALUT\n“El que més em sorprèn de l’home occidental és que perd la salut per guanyar diners, després perd els diners per recuperar la salut. I per pensar ansiosament en el futur, no gaudeix del present i no viu el present ni el futur… I viu com si no s’hagués de morir mai i mor com si mai no hagués viscut”. DALAI LAMA.\nQuan parlem de la connexió entre pensament i salut hi ha dues línies bàsiques o principals:\n–Línia de pensament “occidental”: aquesta manera d’entendre la salut basada en els conceptes instal•lats per Darwin, Descartes, Newton… en acompanya des de fa mes de 300 anys. Aquests conceptes descriuen la idea de que el cos humà és una màquina, si alguna cosa falla és una peça de la màquina que no està funcionant bé i necessita ésser reparada o canviada. Això es trasllada a la manera d’entendre la medicina, que tracta essencialment els símptomes establint un diagnòstic i receptant una medicació per al seu tractament o la substitució de la peça danyada. En aquesta manera d’entendre la salut, el pensament, les emocions i els sentiments no hi tenen cabuda.\n–Línia de pensament “oriental”: la manera oriental descriu la salut relacionant el pensament, el fer i el sentir. Per tant, té una mirada més amplia i descriu que quan hi ha un conflicte entre totes aquestes coses i es manté durant el temps, al final es manifesta de forma física en el nostre cos. En cap cas es nega l’existència d’agents externs (virus, trauma, etc..), però si que posa de manifest que hi ha una manera per mantenir-nos en el millor estat possible perquè aquests agents ens afectin el menys possible.\nSi comencem pel principi, hem d’entendre que a partir de la revolució industrial on es van instal•lar els sistemes productius en cadena i vam passar a viure del camp a les ciutats, va començar també la desconnexió més important de la naturalesa. Quan parlem del concepte naturalesa, parlem de la naturalesa mediambiental però també de la nostra pròpia naturalesa. Coses tant senzilles com la biomecànica o com mantenir el nostre cos en la millor versió possible per tenir una bona funcionalitat i una bona vida, es van començar a sacrificar en pro de produir el màxim possible.\nAixí doncs, combinant els dos factors, el canvi produït a partir de la revolució industrial i el concepte de salut occidental, obtenim com a resultat la desconnexió del nostre cos i la delegació de la responsabilitat sobre nosaltres mateixos. Ens convertim en un element que viu a expenses de les circumstàncies externes, sense cap poder sobre les nostres vides.\nDoncs hi ha altres maneres de viure una vida…. L’any 1968 el dr. Bruce Lipton començava a clonar cèl•lules mare. A partir d’una cèl•lula mare que es dividia cada 12h, va acabar aconseguint-ne cinquanta mil idèntiques. Les va repartir en tres plaques de Petri, cadascuna de les quals tenia un cultiu químic diferent, l’equivalent a la sang en el cos humà. Aquestes cèl·lules idèntiques exposades a diferents ambients creats per la química van reaccionar de la següent manera: la primera placa va crear essencialment múscul, la segona os i la tercera greix.. Aquí neix el concepte d’epigenètica!!\nQuè és l’epigenètica i per què és tant important? Us posarem un exemple per explicar-ho fàcilment:\nEns fixarem en les cèl•lules del nostre fetge, que s’adapten de manera natural a l’ambient que les envolta. Però, com sap una cèl•lula del nostre fetge quin és l’ambient al que estem exposats si no està en contacte amb l’exterior? És el nostre sistema nerviós qui li envia la informació sobre l’ambient que ens envolta… I on està la trampa? Doncs que l’eina principal que interpreta l’ambient al que estem exposats i envia la informació a través del sistema nerviós és la nostra ment, que està condicionada per les nostres percepcions, hàbits, creences, idees… Per tant, qualsevol modificació o adaptació que realitzin les nostres cèl•lules dependrà en primera instància de la meva ment.\nSegons la lectura que fem de l’ambient que ens rodeja, la nostra ment crearà una sèrie de reaccions químiques en el nostre cos per assegurar l’adaptació i supervivència.\nI ja que estem parlant de supervivència, parlarem d’una de les eines més importants que tenim en aquest àmbit: l’estrès.\nEstadísticament a dia d’avui, el 90% de les malalties que ens porten al metge, tenen com a origen l’estrès.\nDins de l’estrès separem l’estrès físic (lesions, traumes, accidents..), l’estrès químic (virus, hormones, menjar, metalls pesats..) i finalment l’estrès emocional. Aquest estrés és el que té una influència principal en els processos bioquímics del cos i està lligat totalment al concepte de supervivència que comentàvem abans. Aquest estrés tenia la seva utilitat quan un depredador ens assetjava i necessitàvem disposar de la màxima energia disponible en el menor temps possible per a poder escapar. En aquest cas el nostre estrés emocional crea la reacció bioquímica corresponent i s’allibera cortisol, adrenalina, noradrenalina… tot el necessari per poder afrontar aquesta situació.\nEl problema és que a dia d’avui ja no estem exposats a aquests tipus de situacions, però la funció de l’estrès la dispara la nostra parella, el nostre “jefe”, el nostre WhatsApp, el nostre mail… I així creem una disfunció permanent en el nostre sistema perquè aquest no està preparat per soportar i utilitzar l’estrès d’aquesta manera. El principal damnificat d’aquests processos és el nostre sistema immune i si entenem que aquest estrés neix del nostre pensament principalment, ja hem tancat el cercle.\nL’estrès neix del pensament i de les emocions associades i creades per aquest pensament. I aquestes emocions són el producte acabat de les experiències passades. Així, cada vegada que ens posem en aquesta situació, estem alimentant el passat i el nostre cos repeteix les reaccions bioquímiques que ja coneixem. La pregunta és: som addictes a alguna part d’aquesta bioquímica? Som “yonkis” de la reacció química que produïm quan ens enfadem? Quan estem estressats? Quan sentim enveja? Quan sentim ressentiment cap algú?\nSi podem identificar aquests conceptes i deixem de delegar la responsabilitat de tot el que ens passa, podrem agafar les regnes i fer canvis importants en la nostra salut que s’iniciaran en el nostre propi pensament. El “problema” és que aquest procés requereix d’un treball profund en el nostre interior tant a nivell teòric com pràctic i moltes ments estan tant acomodades en la dependència que prefereixen que no es mogui res. L’objectiu realment val la pena. Potser és l’objectiu més important que tindrem durant la nostra vida i d’aquesta manera assolir l’art de viure en equilibri i viure una vida plena.\nTags: cavall, consciència, equilibri, feeling, formant persones, Ment, teràpia\nArchives Selecciona el mes febrer 2021 (1) desembre 2020 (1) octubre 2020 (1) juny 2020 (1) març 2020 (1) desembre 2019 (1) agost 2019 (1) abril 2019 (1) març 2019 (1) febrer 2019 (1) gener 2019 (1) desembre 2018 (1) març 2018 (4)


Tipus de propietat horitzontal\nAssessorament tècnic, Divisió horitzontal\nSeguint en la línia del post anterior, en aquest explicarem de manera breu i resumida els conceptes bàsics que defineixen els diferents tipus de propietat horitzontal: SIMPLE, COMPLEXA o PER PARCEL·LES.\nÉs el tipus de divisió de la propietat horitzontal més comú, ja que correspon a edificacions de tipus plurifamiliar convencionals. Les quals responen a l’esquema tipus d’edifici format per un portal, un vestíbul i un nucli de comunicació vertical amb locals en planta baixa i habitatges en les plantes pis.\nSón els habitatges, els locals i altres espais físics objecte de propietat separada i amb independència física i funcional que disposen d’accés directe o indirecte a la via pública.\nEls elements privatius poden tenir annexos, la titularitat dels quals és la mateixa que la de l’element privatiu al qual estan vinculats. Aquests annexos són espais físics o drets inseparables a l’element privatiu, com per exemple terrasses, patis o determinats espais exteriors.\nTambé pot donar-se el cas de l’existència que la mateixa comunitat sigui propietària d’elements privatius, com un traster, un local o un habitatge de porteria. En aquests casos es tracta d’elements privatius de benefici comú i cada membre de la comunitat és propietari en proporció a la seva quota de participació.\nObres en elements privatius\nEls propietaris d’un element privatiu poden fer obres de conservació i de reforma en el mateix sempre que no perjudiquin als altres propietaris ni a la comunitat i que no disminueixin la solidesa ni l’accessibilitat de l’immoble ni alterin la configuració o l’aspecte exterior del conjunt.\nLes obres en un element privatiu han de comunicar-se a la presidència o l’administració de la comunitat. Quan afectin un element comú, com l’estructura, la façana o la coberta, també serà necessari l’acord de la junta de propietaris.\nEn el cas que un propietari dugui a terme obres en un element privatiu afectant elements comuns sense el preceptiu permís de la comunitat, aquesta pot exigir la reposició a l’estat originari dels elements comuns alterats. No obstant això, s’entén que la comunitat ha donat el seu consentiment quan la intervenció és notòria i evident, no disminueix la solidesa de l’edifici, no suposa l’ocupació d’elements comuns ni la constitució de noves servituds i la comunitat no s’ha oposat en els quatre anys posteriors a la finalització de les obres.\nDeures i obligacions dels propietaris d’elements privatius\nEls propietaris d’elements privatius els poden modificar, alienar i gravar i poden fer amb ells tot tipus d’actes de disposició.\nQuan l’element privatiu estigui arrendat el propietari continuarà sent responsable davant la comunitat i tercers de les obligacions derivades del règim de propietat horitzontal.\nEl canvi de titularitat d’un element privatiu haurà de ser informat a la secretaria de la comunitat.\nEls propietaris d’elements privatius han de conservar-los en bon estat i han de mantenir els serveis i instal·lacions que se situïn en ells.\nRestriccions i servituds forçoses dels elements privatius\nEls elements privatius estan subjectes, en benefici dels altres i de la comunitat, a les restriccions imprescindibles per a fer les obres de conservació i manteniment dels elements comuns i dels altres elements privatius, si no existeix cap altra manera de fer-les o l’altra forma és desproporcionadament cara o onerosa.\nLa comunitat pot exigir la constitució de servituds permanents sobre els annexos dels elements privatius si són indispensables per a la supressió de les barreres arquitectòniques o per a l’accés a elements comuns que no tinguin un altre.\nEls propietaris d’elements privatius poden exigir la constitució de servituds a la comunitat, permanents o temporals, imprescindibles per a fer les obres de conservació i d’accés a xarxes generals de subministraments de serveis.\nEls propietaris i els ocupants no poden fer en els elements privatius, ni en la resta de l’immoble, activitats contràries a la convivència normal en la comunitat o que danyin o facin perillar l’immoble. Tampoc poden dur a terme les activitats que els estatuts, la normativa urbanística o la llei exclouen o prohibeixen de manera expressa.\nEn el cas que es duguin a terme activitats no permeses, la presidència de la comunitat ha de requerir el seu cessament. En el cas que persisteixi, la comunitat pot demandar el cessament judicialment i exigir una indemnització pels perjudicis causats.\nSón elements comuns el solar, els jardins, les piscines, les estructures, les façanes, les cobertes, els vestíbuls, les escales i els ascensors, les antenes i, en general, les instal·lacions i els serveis dels elements privatius que es destinen a l’ús comunitari o a facilitar l’ús i gaudi d’aquests elements privatius.\nEs pot vincular l’ús exclusiu de patis, jardins, terrasses, cobertes de l’immoble o altres elements comuns a elements privatius, sense perdre la naturalesa d’element comú.\nEls propietaris d’elements privatius que tenen l’ús i gaudi exclusiu d’un element comú han d’assumir totes les despeses de conservació i manteniment i tenen l’obligació de conservar-los adequadament i mantenir-los en bon estat. Les reparacions que es deuen a vicis de construcció o estructurals, originaris o sobrevinguts, o les reparacions que afecten i beneficien tot l’immoble, són a càrrec de la comunitat, tret que siguin conseqüència d’un mal ús o d’una mala conservació.\nConservació i mantenimient dels elements comuns\nLa comunitat ha de conservar els elements comuns de l’immoble, de manera que compleixi les condicions estructurals, d’habitabilitat, d’accessibilitat, d’estanquitat, de seguretat i d’eficiència energètica o hídrica, segons la normativa vigent i ha de mantenir en funcionament correcte els serveis i les instal·lacions. Els propietaris han d’assumir les obres de conservació i reparació necessàries.\nLa propietat horitzontal complexa consisteix en la constitució d’una única comunitat formada per diverses sub-comunitats que funcionen com a comunitats de tipus simple. Aquest tipus de propietat aplica a edificacions amb diverses escales o portals i a conjunts immobiliaris conformats per diversos edificis independents connectats a través d’elements comuns, com zones enjardinades o piscines.\nEls elements privatius que integren una sub-comunitat tenen assignada una quota particular de participació, separada de la quota general que li correspon en el conjunt de la propietat horitzontal complexa.\nComunitats i sub-comunitats per a garatges i trasters\nSi un immoble disposa de locals destinats a places d’aparcament o trasters pot ser que aquests funcionin amb independència formant una sub-comunitat o quedin integrats en la comunitat general.\nEls garatges o trasters formen una sub-comunitat en els següents supòsits:\nQuan el conjunt de places d’aparcament o trasters es configura com a element privatiu d’un règim de propietat horitzontal i l’adquisició d’una quota indivisa de la seva propietat atribueix l’ús exclusiu de places d’aparcament o trasters i la utilització de zones de maniobres i rampes i escales d’accés.\nQuan les diferents places d’aparcament o trasters es constitueixen com a elements privatius. En aquest cas les places o trasters conformen elements privatius i les zones de maniobra, rampes i escales d’accés integren els elements comuns.\nEls garatges o trasters formen part de la comunitat general en els següents casos:\nQuan les places d’aparcament o els trasters conformen annexos dels elements privatius.\nQuan el local en el qual se situen les places d’aparcament o els trasters es configura com un element comú.\nEl règim de la propietat horitzontal per parcel·les és el menys comú de tots. El qual pot establir-se sobre un conjunt de finques independents que tenen la consideració de solars, edificats o no, formen part d’una actuació urbanística i participen amb caràcter inseparable d’uns elements de titularitat comuna.\nEn un règim de propietat per parcel·les són elements comuns les finques, els elements immobiliaris i els serveis i instal·lacions que es destinen a l’ús i gaudi comú, entre els quals s’inclouen les zones enjardinades i d’esbarjo, les instal·lacions esportives, els locals socials, els serveis de vigilància i, si escau, altres elements similars. Sent els elements comuns inseparables de les finques privatives, a les quals estan vinculats per mitjà de la quota de participació que correspon a cada finca en el conjunt.\nA AR arquitectura legal oferim assessorament tècnic per a la divisió horitzontal d’un immoble. En concret elaborem la documentació tècnica necessària per a la seva inscripció al Registre de la Propietat mitjançant escriptura pública consistent en:\n– Descripció general de l’immoble, indicant si està o no acabat, ajunto la relació d’elements, instal·lacions i serveis comuns de què disposa.\n– Descripció de cadascun dels elements privatius, definint la seva quota de participació, l’ús al qual està destinat, la seva situació i límits dins de l’edifici, la seva superfície útil i els espais annexos o possibles vinculacions.\n– Plànol descriptiu de tot l’immoble.\n– Projecte de Divisió Horitzontal per a l’obtenció de la preceptiva llicència municipal.\nPer a més informació no dubtis a contactar amb nosaltres, cridant o enviant un mail a info@ararquitecturalegal.com explicant el què necessites i indicant l’adreça de l’immoble.\nSón moltes les preguntes que ens fem quan un immoble preexistent queda afectat per un…\nLOE Part I: Agents del procés d’edificació i les seves obligaciones\nAmb aquest post acomiadarem el 2020 jugant al “Qui és qui” del procés d'edificació, definint…


Vols barats de Santander a Cartagena de Indias des de 931 € a Iberia\nVols barats Colòmbia Cartagena de Indias Santander-Cartagena de Indias\nVols barats de Santander a Cartagena de Indias (CTG) de Santander a Cartagena de Indias Santander-Cartagena de Indias, Colòmbia\nSantander Cartagena de Indias\nVols barats Santander-Barranquilla\nVols Santander-Cartagena de Indias\nConsulta l’oferta de vols de Santander a Cartagena de Indias i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Santander a Cartagena de Indias.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Santander a Cartagena de Indias fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Ja existeix el primer parc de les Tres Bessones a Andorra\nLa Massana inaugura la reforma del parc del Prat Gran amb una zona infantil que té ‘Les tres bessones’ com a protagonistes.\nDescobreix la nova família Smart City.\nEl mobiliari urbà del futur.\nProtegeix-te del sol amb les nostres noves zones d'ombra!\nAprofita l'oportunitat per comprar els rocòdroms al millor preu!\nL'esport que més enganxa als futbolístes!\nLot de tanques blaves\n38 € / unitat\nApilables i personalitzables. Unitats limitades fins a finalitzar existències.\nPaperera clàssica - 38 €\nD'acer amb tractament zincat, cubeta abatible i 40 l. de capacitat.\nCendrer - 19 €\nCendrer model "Adapta" ideal per a papereres. Acabat de qualitat en oxirón gris fosc\nNou catàleg de jocs infantils\nConté tots els elements lúdics de la prestigiosa marca Buglo que comercialitzem en exclusiva. Es tracta d'una àmplia gamma de jocs de diferents dimensions i materials.\nNou parc dedicat a la Girafa Ona a les Corts\nLa nova àrea de jocs dels Jardins de les Infantes (Barcelona) compta amb 400 m2 dedicats a la Girafa Ona i els porquets, personatges de la il·lustradora Roser Capdevila que Happyludic ha reproduït amb fusta de robínia.\nNou Parc Integra, un espai d'inclusió\nEl nou Parc Integra és el primer parc de Catalunya adaptat a la diversitat funcional. Està format per 5 jocs on hi poden jugar junts nens i nenes amb diferents capacitats.\nBiblio Niu de robínia per intercanvi de llibres\nConvertim els espais públics en biblioteques d’intercanvi! És tan fàcil com obrir el nou Biblio Niu, deixar-hi un llibre i agafar-ne un altre. Preu: 399 €.\nParkour i teqball al nou Espai Jove Punt Nord de Martorell\nL’àrea de parkour va ser una petició d’un grup de practicants locals d’aquesta disciplina, que consisteix a desplaçar-se pel medi urbà o natural, superant els obstacles físics que es presenten en el camí.\n8.274 euros per la investigació del Retinoblastoma Infantil\nAquest Nadal hem repetit donatiu a l'Hospital Sant Joan de Déu amb 8.274 euros destinats al Programa d'Investigació del Retinoblastoma Infantil, el càncer ocular més freqüent en la població infantil i que suposa un 11% dels càncers que es diagnostiquen als infants menors d’un any.\nEn Peyu al Parc Integra\nL'humorista Peyu és el protagonista de la nova campanya que hem dedicat als Parcs Integra. Ell, en Blai i l'Arnau ens demostren que en aquests parcs tots els nens hi poden jugar junts!\nNova Guia de parcs de conte de Catalunya, Balears i Andorra\nAmb les adreces dels 100 parcs de conte il·lustrats per la Pilarín Bayés i la Roser Capdevila. Descarrega-te-la ja!\nNou skatepark a Mendavia (Navarra)\nEstà format per dos Quarters, un Grindbox i un Straight rail. Els diferents elements formen part del Lot Juvenil de Happyludic.


Nova condemna judicial contra el comú de la capital per un altre acomiadament improcedent 'exprés' de Marsol - Altaveu el diari digital d'Andorra\nNova condemna judicial contra el comú de la capital per un altre acomiadament improcedent 'exprés' de Marsol\n16/05/2017 (19:00 CET)\nNova condemna judicial contra el comú de la capital per un altre acomiadament improcedent \_'exprés\_' de Marsol\nCom era de preveure després de la decisió de la sala civil del Tribunal Superior (TS) en relació a l’acomiadament improcedent del director de comunicació del comú d’Andorra la Vella fins el darrer dia del mes de gener de l’any passat, la Batllia acaba de condemnar novament la corporació presidida per Conxita Marsol a indemnitzar la qui va ser directora del departament jurídic comunal entre l’agost del 2012 i el 31 de gener del 2016. Vist que en segona instància, els magistrats s’havien ‘carregat’ el pronunciament del Tribunal de Batlles en relació a l’exresponsable de comunicació, en aquesta ocasió la batlle Laura Solanes ja no se l’ha volgut jugar. I fent-se seva la sentència del TS dóna la raó a la demandant. Encara que ho fa parcialment atès que considera que només té dret a reclamar d’ençà que va esdevenir directora i no pas des que va iniciar la seva relació professional amb el comú com a assessora.\nSegons que ha pogut saber l’Altaveu, la base jurídica de la sentència de primera instància, contra la qual es pot recórrer -i veient l’airada reacció de la cònsol sobre el cas del director de comunicació és ben possible que hi hagi recurs-, és íntegrament la resolució recentment dictada pel TS. Així, i en essència, es reconeix que inicialment, la demandant va iniciar una relació professional -com a assessora en matèria de dret urbanístic- en tan què càrrec de confiança o relació especial. També s’admet que hi va haver una continuïtat o successió de contractes i que, en un moment donat, la reclamant passa de ser assessora a ser designada directora del gabinet jurídic, càrrec al qual encara després se li afegirien atribucions en relació a la coordinació dels recursos humans comunals.\nPer intentar parar el cop, i com en el cas del director de comunicació, el comú mantenia que en ser un càrrec de relació especial designat per l’administració, el fur adequat per discutir la qüestió havia de ser la via administrativa i no pas la civil, que és a la que va acudir la demandant. Fent-se seu, com s’ha dit, el criteri del Tribunal Superior, la batlle acaba considerant que el vincle professional va acabar sotmès al Codi de relacions laborals per haver estat la demandant designada directora de departament en virtut d’una ordinació que es remet expressament a aquell codi. Per tant, la reclamació no s’escau de donar-la per bona, com principalment demanava l’exdirectora del gabinet jurídic, des del 2008, quan la jurista inicia la seva relació professional amb el comú. Però sí que cal advertir que hi ha una relació professional sotmesa al Codi de relacions laborals d’ençà de l’agost del 2012 i, per tant, l’acomiadament decidit per la junta de govern encapçalada per Marsol el gener del 2016 va ser incorrecte i improcedent i, en conseqüència, condemna el comú.\nDesprés de rebutjar l’excepció de manca de competència de jurisdicció que pretenia el comú i d’estimar parcialment les pretensions de l’exalt càrrec comunal, la batlle imposa a la corporació el pagament de la indemnització reclamada per l’exdirectora del gabinet jurídic corresponent al temps que va ostentar aquest càrrec. Això són gairebé 23.000 euros als quals hi cal afegir 1.800 euros més corresponents a les vacances que tenia pendents i de les quals no va poder gaudir més els interessos legals generats des del 3 de maig del 2016 que és quan la demanda es va formalitzar. A més, el comú també haurà de declarar i cotitzar a la CASS la quantitat corresponent a la indemnització objecte de la condemna i s’haurà de fer càrrec de totes les despeses judicials.


L'Ecofin vol que Espanya expliqui les retallades fins al 2014\n260x366 Els ministres dels Vint-i-set demanaran a Luis de Guindos les retallades per als pròxims dos anys. / EFE Els ministres dels Vint-i-set demanaran a Luis de Guindos les retallades per als pròxims dos anys. / EFE\nEls Vint-i-set continuen pressionant Espanya perquè faci reformes i retallades per reduir el dèficit, una de les dades macroeconòmiques que generen més inquietud als mercats i a Brussel·les. Els ministres d'Economia de la Unió Europea aprovaran demà a Luxemburg les recomanacions -eufemisme per dir exigències- que va fer la Comissió Europea al govern espanyol, entre les quals destaquen la pujada de l'IVA i la necessitat de sanejar les entitats financeres.\nEn l'informe, l'Ecofin també farà una petició molt concreta a Espanya: cal que abans de finals de juliol presenti un pla de reformes i retallades per al 2013 i el 2014. És la condició que va posar Brussel·les a canvi de donar un any més a Espanya, fins al 2014, per reduir el seu dèficit públic fins al 3% del producte interior brut (PIB). El govern de Mariano Rajoy haurà de presentar un pla bianual en què dibuixi el full de ruta per complir amb la disciplina fiscal exigida pels socis europeus.\nL'executiu espanyol ha aconseguit que es retiri de les recomanacions l'avançament de l'augment de l'edat de jubilació fins als 67 anys. Gràcies a la pressió exercida per Madrid, en l'informe que aprovaran demà els Vint-i-set només es fa una referència innòcua a la necessitat de tenir en compte l'augment de l'esperança de vida a l'hora de fixar l'edat de jubilació.


Lloguer de sales | Cambra de la propietat urbana de Tarragona\nLa Cambra de la Propietat Urbana de Tarragona disposa d’una serie de sales destinades a reunions, actes diversos, conferències, seminaris i exposicions. Aquestes sales estan a disposició de les Associacions, Entitats, Empreses Públiques i Privades, i públic en general i es troben a la Seu Social de la Cambra de la Propietat Urbana, al carrer Méndez Nuñez, 23.\nLes diferents sales compten amb una capacitat de entre 20-30 persones i entre 60-70 persones. Una de les sales està preparada amb la il.luminació i expositors necessaris per acollir exposicions.\nLes sales de reunions es cedeixen, també, perquè s’hi puguin trobar les comunitats de propietaris i poder debatre assumptes específics. Les sales de conferències i exposicions poden utilitzar-les totes les entitats i associacions ciutadanes que ho sol.licitin.\nAquests espais s’atorguen per facilitar i ajudar a tenir un lloc on reunir-se, en el cas d’associacions; on poder celebrar reunions de veïns, en el cas de comunitats de propietaris; o bé per donar serveis de forma puntual o temporal, tant empreses públiques com privades, com és el cas de l’Agència Tributària en època de Declaració de la Renda; per fer presentacions de llibres, donar conferències, impartir seminaris, etc.\nLes sales de reunions resulten gratuïtes per les comunitats de propietaris administrades per la Cambra.\nPreus especials per les comunitats de propietaris afiliades a la nostra entitat.\nPer a més informació i preus podeu trucar al 977 24 29 06 o enviar un correu electrònic: info@cambrapropietat.org.


Arxius de 5'+ - Pàgina 5 de 53 - Ràdio Olot\nNova Zelanda reivindica sortir als mapes\nAl sud i a l’est, a uns 4.000 km de distancia i unes cinc hores de vol d’Australia hi trobem les dues grans illes que formen Nova Zelanda. El país dels kiwis, els All Blacks i el poble maorí. Però … Continua\nEls BSB homenatgen les Spice Girls en un creuer\nEls Backstreet Boys han aparegut disfressats de Spice Girls en homenatge als 25 anys de la creació de la banda femenina. Ho han fet en un espectacle al creuer BSB 2018 que la banda dedica als seus seguidors. La banda … Continua\nUna imprudència que els hi hagués pogut costar la vida\nPer molt que hi hagi avisos i cartells, sempre hi ha qui no en fa cas i s’exposa a patir accidents que li poden arribar a costar la vida. És el cas d’aquesta família que estava a un parc safari … Continua\nAssetgen a una periodista en directe i ella s’hi torna\nHa passat durant una connexió esportiva. La periodista de la Fox, Maria Fernanda Mora, estava en directe cobrint el partit del Guadalajara de Mèxic i el Toronto FC quan diversos aficionats es van posar al seu voltant cridant. Fins aquí, … Continua\nAnthony Hopkins sorprèn a tothom amb un vídeo estrany\nAnthony Hopkins no deixa mai ningú indiferent però aquest cap de setmana ha deixat a més d’un fan preocupat. L’actor ha penjat un vídeo a les xarxes en el que gesticulava de forma estranya i ha fet que alguna fans … Continua\nMariah Carey allotjada en un Hostel?\nLa cadena Hostelworld ha aconseguit que el seu últim vídeo promocional s’hagi convertit en viral. Com? Doncs tenint com a protagonista a la cantant Mariah Carey. Us imagineu a la diva Mariah Carey dormint en un hostel? Doncs precisament aquesta … Continua\nMatías Prats se supera\nEl presentador d’Antena 3 Matías Prats és conegut pels seus comentaris i i introduccions a les notícies. No sabem si la seva companya, Monica Carrillo, està sempre al cas del què dirà Prats però moltes vegades no es pot aguantar … Continua\nLa realitat augmentada entra a les cases\nDesprés del 3D ha arribat, per quedar-se, la realitat augmentada. Una tècnica que es pot fer servir en molts àmbits i que, des de molts sectors, es busca com explotar. Un d’ells és el de l’entreteniment i, en concret, el … Continua\nQuan una expressió val més que mi paraules\nLes imatges que veureu i que s’han convertit en virals són de la sessió plenària anual de l’Assamblea Nacional Xinesa. Un òrgan controlat i tancat que quan ofereix rodes de premsa filtra els periodistes assistents i les preguntes que es … Continua\nUn anunci amateur que passa la mà per cara a molts spots professionals\nGrans paisatges, homes i dones perfectes al volant, músiques grandiloqüents… són elements que acostumen a acompanyar els anuncis de cotxes. Res a veure amb el que ha utilitzat l’argentí Diego López per vendre el seu cotxe de segona mà. Es tracta … Continua\n239 queries in 0,397 seconds.


un segell marí revela 4 maneres poderoses de construir la vostra duresa mental: esperit piratejat\nPrincipal Tendència Un Navy Seal revela 4 formes poderoses de construir la seva duresa mental\nCrec que tots podem estar d’acord que la duresa mental és una de les habilitats més importants de la vida. Tot i això, molts de nosaltres no sabem com desenvolupar-lo.\nPerò segons Mark Divine, instructor de Navy SEAL, la duresa mental es pot millorar amb uns hàbits simples.\nA continuació, hem resumit les seves 5 estratègies per augmentar la força mental perquè puguem viure una vida més feliç i productiva.\n1) Centreu-vos primer en vosaltres mateixos.\nDivine diu que l’autoconsciència és potser el tret més important a desenvolupar. Recomana mantenir un diari per millorar la vostra consciència de si mateix. Fins i tot només 10 minuts al dia us permetrà reflexionar sobre qui sou i què voleu a la vida.\nDiu que escriure té una manera d’aclarir la ment i d’organitzar els pensaments.\nTambé recomana 10 minuts de respiració profunda per centrar-se. És important que considereu aquestes dues activitats com un hàbit fiable com rentar-se les dents.\n2) Esbrineu el vostre propòsit.\nÉs important entendre quin és el vostre propòsit és la vida perquè pugueu alinear les vostres accions amb els vostres valors. Divine recomana fer-vos les preguntes següents per entendre quin és el vostre propòsit:\nQuè has estat condicionat a pensar que hauries de fer amb la teva vida?\nQuè creus que hauries de fer realment amb la teva vida?\nHi ha una petita veu de dubte en el fons que suggereixi que està en un camí equivocat?\nÉs la mateixa veu que us empeny cap endavant amb la sensació que esteu en el bon camí?\nPer a quina cosa creus que estàs aquí? En quina cosa et centraries si no tinguessis res que t’aturés?\nQuè faríeu de manera diferent si sabés que teniu un any de vida?\nQuè feu amb les idees següents? Deixeu-lo guiar per aconseguir els vostres somnis reals a la vida.\n3) Determineu el vostre camí.\nSi voleu aconseguir un alt rendiment en qualsevol cosa que feu, Divine diu que és fonamental sintonitzar el vostre veritable jo. És important no deixar-se influir pel que els altres pensen de vosaltres.\nMolts de nosaltres perseguim objectius imposats per altres. No deixis que siguis tu.\nSi responeu a les preguntes anteriors, començareu a entendre el vostre propòsit i us assegureu que el vostre camí estigui alineat amb aquest.\n4) Dóna suport al teu nou propòsit amb un estil de vida saludable i dóna suport als altres.\nDivine diu que moltes persones van per un camí equivocat i, per tant, no tenen energia per fer que un programa de condicionament físic formi part de la seva vida diària o una dieta que els alimenti amb energia.\nUna vegada més, afirma que l’autoconsciència és clau.\nSi us enteneu a vosaltres mateixos i als vostres objectius a la vida, cuidareu el vostre cos de forma complementària. Un cop us hàgiu entès, podeu deixar de banda totes aquelles inseguretats que us afecten des de fa massa temps. Podeu utilitzar aquesta energia per centrar-vos en el vostre propòsit i ajudar els altres.\nDivine també diu que trobar persones amb idees semblants que tinguin objectius similars us ajudarà i us proporcionarà l'energia addicional que necessiteu.