29/04/2014 – Com Medjugorje ha canviat la meva vida » Print\n29/04/2014 – Com Medjugorje ha canviat la meva vida\nUn testimoni sobre la peregrinació a Medjugorje\nNo em pensava que poguessin existir emocions tan fortes com per caviar dràsticament la meva vida, tal com em va passar a Medjugorje.\nHavia sentit a parlar de Medjugorje als mitjans de comunicació i darrerament als meus familiars. Les meravelles que m’arribaven em provocaven curiositat i em van obligar a prendre una decisió, triar entre dues possibilitats: no tenir en compte el tema perquè era el resultat de la credulitat d’aquells que volien creure tant sí com no, o bé verificar directament, tot i que amb escepticisme, aquestes veus increïbles. De fet, també hi havia una tercera opció, que en aquells moments no considerava: el desig íntim de canviar la meva vida inútil i sense perspectives.\nTot i així, quan em van preguntar si volia anar a fer una peregrinació a Medjugorje, em vaig apuntar de seguida. Molt contents, vam viatjar en autocar acompanyats de les bromes i els acudits del Gianmario, dels esforços de Don Darío per parlar (i convèncer-nos a fer-ho també nosaltres) en italià, i de les directrius del Sergio, el cap de l’expedició. Entre una cosa i l’altra es resaven pregàries i rosaris, es cantaven himnes a la Mare de Déu i Don Darío fins i tot va celebrar la Santa Missa. Jo, que no resava des de feia anys i només anava a Missa per els casaments i els enterraments, em vaig sentir participatiu, amb bona voluntat, tot i que una mica disgustat.\nEls tres dies que vam passar a Medjugorje van ser tan intensos i emocionants que faria falta tota una publicació per descriure’ls. El que més em va impressionar fou:\n– L’Adoració Eucarística al vespre: mentre esperàvem, una multitud multilingüe (alguns drets, d’altres asseguts, fins i tots alguns agenollats al terra) resava i escoltava el cor que cantava en varies llengües tranquil·lament. Immers en aquesta atmosfera preciosa i relaxant, el meu cor endurit es va començar a estovar;\n– Les visites als llocs de les aparicions, avançant lentament i sempre resant el Rosari;\n– La pujada al Krizevac, resant les 14 estacions del Via Crucis;\n– Els testimonis impressionants de les noies de la “Comunità Cenacolo” de Sor Elvira, dels membres de la comunitat “Nuovi Orizzonti” de Chiara Amirante i d’una de les vidents, de la meva edat, que ha estat testimoni directe durant 30 anys dels esdeveniments lligats a les aparicions i que de manera objectiva relaciona amb les situacions polítiques i religioses d’aquets anys.\nTambé em va sorprendre i em va desconcertar el prodigi del sol: semblava que Déu ho fes pels presumptuosos com jo. A més de la salvació de les ànimes i de les conversions, que són els miracles vertaders, ens demostrava que Ell pot fer i desfer el que ha creat.\nLa confirmació del que passa a Medjugorje va resultar positiva i la meva presumpció es va convertir en humilitat. Ara sé que Déu existeix i que vol el millor per a mi; el miracle que li interessava a la Mare de Déu l’ha fet justament amb mi, gràcies a les pregàries dels meus familiars: la Mare de Déu m’ha cridat per obrir-me els ulls. Ara espero que, gràcies a la seva intercessió, el miracle perduri.\nAconsello a tots els qui estan submergits en els dubtes, que s’animin a viure la mateixa experiència que jo. Lloat sigui Déu!


POLÍTICA - 20/01/2020 09:23 / ACN / Redacció\nEspectacular clatellot del President Puigdemont a Pablo Casado\nL'eurodiputat de Junts per Catalunya i President legítim, Carles Puigdemont, ha advertit aquest diumenge al president del PP, Pablo Casado, que "en les democràcies són els ciutadans amb els seus vots els qui decideixen qui té escó o no" i que "carregar-se aquest principi és caure en el totalitarisme".\nPuigdemont ha fet aquestes afirmacions en un escrit a Twitter després que Casado hagi anunciat que el PP es personarà al Suprem per evitar que Puigdemont, Oriol Junqueras i Quim Torra puguin ser diputats o eurodiputats. Segons el líder de JxCat, els populars "potser enyoren" el totalitarisme. "Impotents davant les urnes, prepotents als despatxos on mouen els fils", ha afirmat.\nTal com us vam EXPLICAR AQUI, el president del Partido Popular i candidat d'aquest partit, Pablo Casado, va advertir amb to amenaçador que aniran al Supremo i on faci falta per evitar que Carles Puigdemont, Quim Torra i companyia siguin diputats de res.\nParaules clau: CLATELLOT CARLES PUIGDEMONT PABLO CASADO


Lloret vol ser la Capital de la Cultura Catalana l’any 2022 | Blanesaldia\nLloret vol ser la Capital de la Cultura Catalana l’any 2022\nPublicat el 21 de desembre, 2019 - 07:25 CET\nImatge de la reunió / Ajuntament de Lloret de Mar\nL’Ajuntament de Lloret de Mar es va reunir aquest dijous amb les entitats culturals locals per explicar el projecte de candidatura de Capital de la Cultura Catalana a la qual vol optar pel 2022 i demanar l’adhesió a la candidatura i la col·laboració en la programació. Prop d’una trentena d’entitats varen assistir-hi.\nEl regidor de Promoció Cultural, Cristian Fernández, es va mostrar molt satisfet per l’alta participació ja que considera que «la implicació que sempre han mostrat les entitats de Lloret de Mar en totes les iniciatives que ens permeten posar en valor els atractius i la cohesió social del municipi».\nL’alcalde de Lloret de Mar, Jaume Dulsat, remarca que «ja disposem d’un calendari consolidat d’activitats culturals durant tot l’any i com a seu de la Capital de la Cultura Catalana 2022 els hi podríem donar molta més projecció i visibilitat».\nL’Ajuntament va aconseguir la unanimitat al darrer ple i ara està preparant tota la documentació necessària que s’ha de presentar abans del 31 de gener. Actualment presenten candidatura Lloret de Mar i Igualada i al març es farà oficial la seu.\nAquest 2019, la Capital de la Cultura Catalana ha estat Cervera. En la resta d’edicions, des del 2004 fins al 2018 han estat els municipis de Banyoles, Esparreguera, Amposta, Lleida, Perpinyà, Figueres, Badalona, Escaldes, Tarragona, Ripoll, Barcelona, Vilafranca del Penedès, Vic, Reus i Manresa.\n← L’Ajuntament de Blanes homenatja 12 treballadors que s’han jubilat i 6 amb una antiguitat de 25 anys Luz verde del Ayuntamiento para construir en Blanes un Decathlon de 3.000 m2 →


Lliga social de creuers - RCNT 2020 - Reial Club Nàutic de Tarragona\nAmb el nou any comencem una nova lliga social de Creuers que com cada any, organitzen el Reial Club Nàutic de Tarragona, el Nàutic S.A. i l’associació d’amarristes del Port Esportiu de Tarragona. Aquest any els preus per participar son de 15€ per a no socis del club i de 5€ per a socis del club. Els dos casos inclouen vaixell, patró i un tripulant. Per cada tripulant extra que es vulgui afegir caldrà abonar 3€ més.\nCom sempre, les inscripcions es podran fer a la secretaria del club o bé per transferència bancària. Presentant en tots els cosos el full d’inscripció amb tota la informació degudament complimentada.\nAdjuntem la normativa, el calnedari i el full d’inscripció\nTEMPORADA CREUERS 2020


Mes de la llengua Archivos - Informa t Mislata\nArchivos por Etiqueta: Mes de la llengua\nDesprés de diverses activitats relacionades amb el valencià durant l’últim mes, les jornades han finalitzat amb la distribució de cartells en valencià sobre la higiene dental en els col·legis. Una campanya dirigida a alumnes de primer a quart de primària, els quals han rebut un raspall de dents amb la frase “Si et raspalles en valencià, millor somriuràs”. “Una iniciativa pensada per a incloure el valencià no solament en les aules sinó en les rutines de cadascun dels xiquets i xiquetes”, apunta Ana Maria Julián, regidora de Promoció de valencià i Educació.\nEsta és l’última acció des que es va iniciar el “Mes de la Llengua” al setembre, iniciativa que va començar amb la lectura de poemes de Vicent Andrés Estellés per part de veïns i veïnes i amb el repartiment de polseres amb versos del poeta.\nA més, com cada any, es va realitzar la presentació del programa “Voluntariat pel Valencià”, apadrinada per Escola Valenciana que consisteix a posar en contacte a persones que volen aprendre valencià i, sobretot, llançar-se a parlar-ho amb una altra persona que ja és valencianoparlant.\nLa Casa de la Dóna també va tenir una participació activa en aquestes jornades, ja que va acollir l’exposició “Mislata parla valencià” i l’exposició de l’audiovisual “Mislata recita Estellés”.\nEls més xicotets també van participar activament d’esta iniciativa, durant el Dia d’Europeu de les Llengües, la Regidoria de Promoció del Valencià va repartir en tots els col·legis un vocabulari bàsic amb lèxic habitual. Un primer pas per a incentivar el coneixement d’altres llengües des de curta edat i una eina pedagògica per a fomentar l’estudi de llengües amb jocs i activitats des del seu propi entorn educatiu.\nExposicions, audiovisuals, recitals de poesia, teatre i una infinitat d’activitats van completar este “Mes de la Llengua” que finalitza amb aquesta última acció entre els escolars.\nescola • Mes de la llengua • valencia\nEl teatre del Centre Cultural va acollir divendres passat “No estem bé”, el nou espectacle d’Eugeni Alemany i Maria Juan, una actuació en valencià que arribava a Mislata amb motiu de la celebració del “Mes de la Llengua“. Amb ‘No … ver más\nseptiembre 25, 2017 Natxo Andreu Cultura Centre Cultural • eugeni alemany • Maria Juan • Mes de la llengua • No estem bé\nQuatre setmanes després que l’Ajuntament de Mislata encetara la celebració del seu primer “Mes de la llengua“, esta iniciativa municipal destinada a fomentar l’ús social del valencià ha conclòs amb èxit totes les seues activitats previstes. I ho ha fet, a … ver más\noctubre 13, 2016 Natxo Andreu Cultura Mes de la llengua • Mislata parla valencià • Ximo Moreno\nMislata està celebrant estos dies el seu “Mes de la llengua” amb diferents propostes culturals, formatives i d’oci per a posar en valor i fomentar l’ús del valencià. Una d’elles va ser la programació, en el Centre Cultural, del popular còmic … ver más\nseptiembre 19, 2016 Natxo Andreu Sociedad Centre Cultural • eugeni alemany • Mes de la llengua\nEugeni Alemany torna a Mislata amb ‘En persona guanye’\nEugeni Alemany torna a Mislata. El xou man de Sueca tornarà a ficar les rialles amb el seu espectacle, ‘En Persona Guanye‘. L’actuació tindrà lloc aquest divendres 16 de setembre a les 22.30 al Centre Cultural de Mislata. Els interessats … ver más\nseptiembre 14, 2016 Natxo Andreu Sociedad eugeni alemany • Mes de la llengua • Promoció del Valencià\nSi hi ha un element que unix i connecta a tots els valencians és, sens dubte, el valencià. Amb el propòsit de fer valdre la llengua pròpia i el seu potencial com a vehicle de vertebració del nostre territori, la … ver más\nseptiembre 13, 2016 Natxo Andreu Cultura Connectats pel valencià • eugeni alemany • Mes de la llengua • Ximo Moreno


Hivern de natura a La Casa Penya - ACCIO ECOLOGISTA-AGRO\nArrel de la web > Projectes > Educació ambiental > La Casa Penya > Hivern de natura a La Casa Penya\nVine, viu i descobrix el centre mediambiental de la Marjal d’Almardà-Almenara\ndimarts 9 de gener de 2018, per AE-Agró\nLa Casa Penya arranca 2018 amb activitats per a tot tipus de públic. El centre d’educació i voluntariat ambiental de la Marjal d’Almardà-Almenara obrirà les seues portes en hivern de dimecres a diumenge per a rebre centres educatius, realitzar visites guiades i celebrar el Dia Mundial de les Zones Humides, esdeveniment programat per al dissabte 3 de febrer. Concretament, durant els mesos de gener, febrer i març, la Comissió d’Educació Ambiental d’Acció Ecologista-Agró programarà amb l’Ajuntament de Sagunt (Camp de Morvedre, València) sis visites guiades en diumenge, a més a més de les jornades de portes obertes dels dijous, les visites per a grups dels divendres i les dels dimecres per a escolars.\nLa programació hivernal de La Casa Penya arranca este diumenge, 14 de gener, amb la primera de les sis visites guiades que la Comissió d’Educació Ambiental d’Acció Ecologista-Agró ha programat per als mesos de gener, febrer i març al centre d’educació i voluntariat ambiental de la Marjal d’Almardà-Almenara. L’activitat començarà a les 11:00 hores i conclourà a les 13:30 hores. A més a més de visitar La Casa Penya, també passejarem per la Finca de Penya, la reserva de fauna silvestre de la Marjal d’Almardà.\nSi no pots vindre este diumenge a La Casa Penya, no et preocupes perquè repetirem esta activitat cinc vegades més durant els tres primers mesos de l’any. Concretament el 28 de gener, l’11 i el 25 de febrer i l’11 i el 25 de març. Amb este servei continu de visites guiades, per a les quals no cal inscripció prèvia, volem que descobrisques este centre mediambiental i el seu meravellós entorn natural.\nA més a més de descobrir La Casa Penya, també volem que visques la marjal. Per això, el dissabte 3 de febrer, et convidem a participar en el Dia Mundial de les Zones Humides. Enguany celebrarem este esdeveniment amb una jornada de restauració ambiental a les Torberes d’Almardà, on realitzarem una plantació d’arbres de ribera.\nEl calendari d’activitats de La Casa Penya per a este hivern també inclou la possibilitat de visitar el centre entre setmana. Concretament els dijous i els divendres de gener, febrer i març. Els dijous, d’11:00 a 13:00 hores, amb jornades de portes obertes. I els divendres concertant de mode gratuït una visita per a grups d’11:00 a 12:30 hores. La resta de dies també poden vindre grups, però sota pagament.\nFinalment destacar que, a més a més de totes estes convocatòries, La Casa Penya oferix este curs la possibilitat de realitzar visites escolars els dimecres. Esta activitat, dirigida a alumnes de primària i secundària, serà gratuïta fins a esgotar l’oferta. Així que et recomanem que reserves ja la visita amb el teu col·legi o institut al centre d’educació i voluntariat ambiental de la Marjal d’Almardà.\nDes d’AE-Agró i l’Ajuntament de Sagunt (Camp de Morvedre, València) esperem que vos resulte interessant el programa d’activitats que hem dissenyat per als pròxims mesos a La Casa Penya. Amb ell volem apropar la marjal al màxim nombre possible de persones, ja siguen veïns de la zona, turistes, curiosos, amants de la natura o escolars. Si vols rebre més informació, concertar una visita o necessites realitzar qualsevol altra consulta, pots enviar un correu a visitescasapenya@gmail.com o telefonar al 960 263 617. T’esperem a la marjal per a compartir un hivern de natura. Vine, viu i descobrix La Casa Penya!!!


Nadal critica la forma en què Wimblendon designa els caps de sèrie\nEl tennista espanyol Rafael Nadal, segon del rànquing mundial, ha criticat aquest 24 de juny la manera com van ser nomenats els responsables del torneig de Wimbledon, el que beneficia els resultats obtinguts sobre herba, sense respectar el rànquing de l'ATP.\n"No crec que sigui bo, perquè només Wimbledon ho fa", va dir Nadal, que hauria de baixar al tercer lloc per darrere del serbi Novak Djokovic i el suís Roger Federer en una entrevista amb el canal espanyol 'Movistar'.\nNadal ha considerat que aquesta forma de designació perjudica molts jugadors que "han jugat bé tota la temporada en diverses superfícies" i que després "no veuen respectat el seu estatus i s'enfronten a empats més complicats".\nA diferència dels altres tornejos de Grand Slam, que es basen en el rànquing de l'ATP per designar caps de sèrie, el torneig de Wimbledon afegeix els resultats d'herba a aquest criteri.\nLa recent victòria de Federer a Halle hauria de permetre obtenir el segon lloc a Wimbledon, malgrat la seva tercera posició en el circuit.


Avui amb la classe de 4t B hem reflexionat sobre el món en el que vivim avui. Entre tots hem parlat que no ens agrada la contaminació, amb la quantitat de plàstic que hi ha així com amb el fum dels cotxes i les fàbriques. Però, el que sí ens agrada i hem devalorar és l'amor, l'amistat, la família, la salut, la felicitat...\nTot això ho hem fet a partir de la següent audició:\nEtiquetas: 4tB audició\nI ja tenim aquí les esperades cançons de Nadal! Us deix els recursos per tal que les pogueu anar treballant abans de l'esperada festa!\nPerò, abans de començar... no oblideu la importància d'escalfar la veu per tal de no fer-nos mal! Aquí teniu un vídeo realitzat per una escola de Barcelona que ens pot ésser de molta utilitat!\nAra si! Aquí teniu la cançó que cantarem amb infantil, primer i segon: A Betlem me'n vull anar!\nPel que fa als alumnes de 3r, 4t, 5è i 6è, cantaran la cançó tradicional de "El Trineu". Vos deix lletra de la cançó així com la base instrumental.\nPartitura i lletra El Trineu\nBase instrumental "El Trineu" Ara sí! L'esperada cançó de El Nadal al Molinar, versió adaptada per a la nostra escola de la cançó "La cintura" de Álvaro Soler. Vos compartesc la base instrumental, la lletra i l'àudio cantada per mi que, malgrat no sigui professional, esper que vos serveixi per poder treballar-la. Força que aquesta l'hem de cant…\nAquests dies hem celebrat l’arribada de la tardor i, per això, amb els i les alumnes de 1r i 2n hem après a ballar el ball de la castanya! Incorporam pas de puntes i voltes en parella però alerta! Els nins i nines de 2n també han d’anar fent canvis de parella! Aquest ha estat el meravellós resultat:\nAvui hem treballat el fort i el fluix a 5anys i ens han brindat un petit concert amb els pals i la caixa xinesa. Mireu! Hi ha alguns nins que han fet de directors d’orquestra! Ha estat molt divertit!


Gonçal Mayos Solsona : Prospectiva del futur de la crisi\nLa Bonne, Barcelona, temple de les dones,\nAltar consagrat a Santa Vagina\n21-11-2015 “Futur de coneixement o d’ignorància?” (Acte pel Dia Mundial de la Filosofia -UNESCO- i dins del Barcelona Pensa). Quin és el futur de les societats avançades i turboglobalitzades?. Serà una transparent i igualitària societat del coneixement o caurem en un nou tipus força pervers d'ignorància i desànim cognitiu, o de credulitat i fanatisme?. El canvi constant i cada vegada més accelerat de les nostres societats pot ser seguit, adequadament experimentat, assumit i controlat pels humans normals?. Quins costos tenen aquestes transformacions en la vida de la gent?. Les capacitats col·lectives de generar informació (a més, sovint trivial) està arribant als límits del que poden processar els individus? Estan sent sobrepassades les condicions biològiques i intel·lectuals que han definit històricament a la humanitat? En l'intent d'evitar-ho, la humanitat s'està abocant a tecnologies que amenacen transformar profundament la condició humana?\n16-4-2015 "Tot sovint, veig cyborgs" per Miquel Giménez (periodista i escriptor) i Tecnologia vs humanitat, què defineix què som? per Mayte Duarte (humanista-gestora cultural i Girche).\nPosted by Gonçal Mayos Solsona at 10:18 AM


L'organització reclama ajuts per a les famílies amb la campanya 'un fill, un luxe'\nActualitzada 24/09/2020 a les 18:47\nCriar un fill costa de mitjana 642 euros al mes durant el primer any, segons un estudi de l'Organització de Consumidors i Usuaris (OCU) publicat aquest dijous. Segons l'organització, les despeses del primer any superen els 7.700 euros, i són similars per a totes les famílies, independentment del seu nivell de renda, de manera que les que tenen ingressos més baixos han de fer un esforç «relativament molt major». Per això, l'OCU ha iniciat la campanya 'Un fill, un luxe', per reclamar que la situació econòmica no suposi un fre per començar una família. «Les famílies necessiten ajuts directes per fer fronts a despeses quotidianes com llars d'infants i educació no obligatòria, cuidadors i ajuda a domicili, menjadors escolars..» diu l'OCU.\n«És necessari canviar les coses perquè el cost de tenir un fill o la situació laboral no siguin circumstàncies que dissuadeixin les famílies», afirma l'OCU.\nComenta el contingut : Criar un fill costa 642 euros al mes de mitjana el primer any, segons l'OCU


La batalla final entre Puigdemont i Junqueras (David Miró)\nHi ha dos escenaris: o eleccions o Govern agònic\n3 min. Subdirector 27/01/2020 23:07\n651x366 Manifestants independentistes al Parc de la Ciutadella ahir dilluns. / NACHO DOCE / REUTERS Manifestants independentistes al Parc de la Ciutadella ahir dilluns. / NACHO DOCE / REUTERS\nEn un context polític normal l’espectacle d'aquest dilluns seria el preludi d’un avançament electoral. Això és el que diria qualsevol espectador objectiu. Però com que els codis de la política convencional no són aplicables del tot al cas català, cal tenir sempre obertes totes les interpretacions possibles. Ara mateix, però, la situació actual només pot desembocar en dos escenaris possibles: eleccions immediates o bé Govern agònic fins a l’aprovació dels pressupostos o la inhabilitació total del president pel Suprem.\nCap dels dos escenaris és bo per a l’independentisme, que aquest dilluns ha evidenciat que no és capaç de conciliar la via pragmàtica amb la legitimista en una acció de govern compartida i coherent. En efecte, quan arribin les eleccions, JxCat i ERC s’hauran desgastat mútuament i, si no aproven els comptes, no podran exhibir cap èxit de gestió. El risc d’una desmobilització important de l’independentisme és molt gran. No és el mateix anar a les eleccions després d’una agressió externa (per exemple la sentència del Procés) que després d’una batussa interna. El missatge que se’n desprèn és el d’un fracàs monumental.\nPer contra, a Madrid hi ha un govern que cada dimarts aprova mesures (pensions, salari mínim) i porta la iniciativa contra la dreta (veto parental). Marca l’agenda i juga amb el temps, mentre que a Catalunya el calendari electoral està en mans de la justícia.\nPer tant, ens trobem en temps de descompte en què tothom pretén acumular arguments per a la campanya. ERC voldria poder exhibir els pressupostos, i JxCat haver creat el relat que els republicans són uns botiflers que planegen un nou tripartit d’esquerres. Això, des d’ahir, ja ho tenen. Però el blitzkrieg contra ERC pot perdre efectivitat si no hi ha eleccions ja.\nLideratge a JxCat\nJxCat, a més, ha de resoldre la reordenació interna i la tria de candidats. Entre els arguments a favor d’allargar l’agonia del Govern hi ha el de guanyar temps per fabricar el candidat que podria acompanyar Puigdemont a la llista. Aquest candidat serà, a més, part del missatge. No significa el mateix Laura Borràs que Damià Calvet, ni Àngels Chacón que Jordi Puigneró o Elsa Artadi. La tria del presidenciable in pectore reverberarà en tota l’organització com una pedra llançada en un bassal. Alguns, fins i tot, podrien marxar i consumar l’escissió.\nLa conclusió és que, en qualsevol cas, l’independentisme no només arribarà dividit a la cita electoral, sinó també afeblit. L’aposta pragmàtica d’ERC necessita de l’efecte Junqueras, ja que sense ell li falta aquell component èpic i emocional que fa possible les grans victòries. I el camí legitimista de JxCat necessita més que mai l’efecte Puigdemont, ja que falta credibilitat després de dos anys de retòrica inflamada i mitges desobediències: és a dir, la batalla final entre els dos líders pendent des del 21-D.


Tractament d'aigües en la Indústria Energètica\nTractament d’aigües en la Indústria Energètica\nEl tractament de l’aigua, és un factor clau per l’operació del cicle d’aigua-vapor en la indústria energètica. Assegurar la qualitat de l’aigua, mitjançant un programa de tractament dissenyat específicament per a cada situació, és el que ha permès a Adiquímica afermar-se com a líder en el sector a escala nacional.\nAdiquímica, fundada l’any 1983, produeix i proporciona productes, anàlisis, equips i serveis pel tractament de circuits de refrigeració, generació de vapor, plantes d’osmosis inversa i ultrafiltració, plantes de producció d’aigua desmineralitzada per resines o EDIs, etc.\nSom experts, amb una àmplia cartera de referències, en el tractament de l’aigua en la indústria enèrgica en tota mena de plantes, tant convencionals com renovables.\nSector de generació convencional:\nPlantes de generació elèctrica renovable:\nAl nostre laboratori podem analitzar els paràmetres clau associats a aquestes instal·lacions a la precisió requerida tant pels fabricants com per la normativa de control internacional. Gràcies a la nostra gran experiència en plantes de generació elèctrica: convencionals i renovables tipus Termosolar i Biomassa, amb una extensa xarxa de tècnics de camps Llicenciats/ Enginyers i amb els millors mitjans tècnics i sempre recolzats per un potent departament de I+D+i.\nDins de la gamma de serveis, som especialistes en disseny de tractaments químics i control pel cicle aigua-vapor tan volàtils i no volàtils, tractament químic dels circuits de refrigeració depenent de la metal·lúrgia del condensador, condicions de procés i limitació d’abocament, control de circuits de refrigeració auxiliar i solucions tècniques per un correcte control i operació de la PTA.\nLes necessitats en l’àmbit de seguretat i control en la implementació d’un tractament químic en una central productora d’energia elèctrica, requereix el disseny i la instal·lació de programari i equips específics completament personalitzables.\nGràcies al nostre ampli coneixement i experiència hem dissenyat equips i programari que s’adapten a les necessitats específiques de cada planta. Estan basats en tecnologia pròpia, i permeten el control en la implementació del tractament i el seu monitoratge (remota) per una major capacitat de resposta en cas de desviació respecte als valors recomanats d’operació.\nPlanta de tractament d’aigües en la indústria energètica\nEls nostres camps d’actuació són els següents:\nSeguiment i avaluació dels paràmetres d’operació de flotació/coagulació, filtració, osmosis inversa i EDIs\nNormalització de les dades de funcionament de la plata per comprovar l’evolució del tractament i evitar embrutiments en osmosis i EDI.\nAnàlisi i control de la concentració de productes per a optimització.\nMillores d’enginyeria amb equip de control en lina i telemetria de la gamma ADICOTROL.\nSeguiment mitjançant JarTest i Potencial Zeta per una millora de la dosificació dels químics\nSeguiment en osmosis inversa: autòpsia de membranes, neteges químiques a partir de la nostra aplicació Adiclean, millores d’enginyeria, subministrament i canvi de membranes, mapatge d’elements, SEM i EDX.\nSeguiment d’EDIs: Estat de la EDI per ajustaments de cabals i intensitats, autòpsia de membranes, neteges químiques, millores d’enginyeries, control analític de l’aigua desmineralitzada amb anàlisi de precisió per ICP.\nEstudis de granulometria de càrregues filtrants, embrutaments i estat de la càrrega.\nSeguiment analític a través de la nostra aplicació ADIC per l’avaluació de paràmetres analítics. ADICDATA.\nTractament del circuit de refrigeració\nEns distingim pels següents camps d’actuació:\nSeguiment i avaluació dels paràmetres d’operació del circuit.\nControl analític complet, complint el RD 865/20003.\nSubministrament de productes químics.\nControl de corrosió basant-se en MYPs segons metal·lúrgia.\nMillores d’enginyeria amb equips de control en línia i telemetria de la gamma ADICONTROL.\nOptimització dels cicles de treball a través de la nostra aplicació Adoclonic que permet operar i minimitzar el risc d’incrustació i biofouling.\nNeteja i desinfecció del circuit.\nSeguiment analític amb la nostra aplicació ADIC per a l’avaluació de paràmetres analítics. ADICDATA.\nTractament del cicle aigua-vapor\nEls camps d’actuació són els següents:\nSeguiment i avaluació dels paràmetres de l’operació del cicle aigua-vapor.\nControl analític complet amb anàlisi de pressió per ICP amb freqüència mensual.\nPropostes de millora de processos.\nAssistència a les inspeccions de parada.\nSeguiment analític amb la nostra aplicació ADIC per l’avaluació de paràmetres analítics. ADICDATA.\nA Adiquímca ens sentim partners dels nostres clients, i la proactivitat a l’hora de donar solucions als seus problemes, és quelcom que sempre valoren de nosaltres. A més a més de les solucions a mida, disposem d’un potent laboratori intern que ens dóna l’agilitat necessària per modificar i optimitzar tractaments.\nComptem amb les actualitzacions en l’àmbit legal en material de legionel·losis i l’accés a la documentació queda sempre disponible gràcies a la nostra àrea de client digital.\nCom a serveis especials, també oferim sota demanda, personal intern de planta per la realització de feines diàries assignades al tractament de les aigües (comprovar bombes, modificar dosificacions, mesurament in situ, etc) i cursos de formació a mida per conèixer al màxim les necessitats de cada instal·lació.


Finestra oberta: de maig 2018\nUn groc que els fa sortir els colors\nSi diumenge van venir forasters a treure el groc del poble, males llengües diuen que van a sou, avui l'hem tornat a posar. I ha quedat ben bonic. Per cert, per aquells que demaneu, la creu de terme ha aparegut i tard o d'hora tornarà al seu lloc.\nBé, com deia, el groc avui ha tornat a brillar i en restituir-lo, uso aquest mot perquè té un gran valor, hem sentit de tot. Molta gent d'acord. Alguns aplaudint, altres alçant el dit polze, altres parant a parlar. Alguns també amatents i alguns, pocs, contraris. Aquests, bàsicament un parell. Un que directament ens ha insultat. Res a dir d'ell, per si sol es desqualifica, com en Carrizosa al Parlament, fent de pinxo de polígon. L'altre, una dona que s'ha aturat a parlar. Els arguments, tots girant a l'entorn de l'ecologisme i el plàstic, s'han esfondrat poc a poc, a mesura que anava parlant, confirmant que el que més li molestava era el color, renegava del seu cotxe groc tot dient que hi pintaria l'estanquera a sobre perquè no tingués aquell color. Del plàstic poca cosa. De fet, aquest groc fa que poc a poc es vagin destapant.\nAvui el groc torna a Calders. No sé si durarà gaire, però el que compta no és el temps que duri sinó que allà estem, tossudament alçats i que d'una manera o altra els farem de mirall i les seves misèries i males arts no es podran tapar.\nPublicat per Sergi a 15:27\nAvui hem anat amb el Josep, el Natali i l'Oriol a Montserrat. Hem aparcat a Santa Cecília, des d'allà surt un corriol que s'enfila cap a la canal de Sant Jeroni. El primer tram és rocós, amb alguna cadena, però metres més amunt ja entra al bosc, un bosc ple de boixos, teixos i alzines, fins al coll. És una pujada dreta, que va fent ziga-zagues per un camí ben fresat.\nAl coll ens hem desviat per anar a fer el cim de Sant Jeroni ( 1.236 m. ). Un sender amb formigó i esglaons que va pujant. Hem vist cabres i poc més, perquè la boira era espessa.\nDesprés hem tornat enrere i hem pres el camí que va cap al pla dels ocells. Ara bé, al cap d'una estona hem pres un trencall que ens ha portat sota una agulla que es diu el Cap del mort. Allà hem esmorzat amb unes vistes generoses.\nHavent esmorzat hem seguit el corriol fins al Cavall Bernat. Després, sempre planejant, hem passat a tocar de la sortida de la canal Plana i hem anat al peu de la Prenyada i baixant cap a Sant Salvador hem passat per sota de l'Elefant i la Mòmia.\nDes d'allà hem anat cap a la Trinitat. Un petit refugi abandonat però net. Hem seguit fins al pla de la Trinitat on hem agafat el corriol que passant per l'altre vessant del Cavall Bernat va a parar també planejant, fins a Santa Cecília.\nHa estat una volta molt distreta. Només a la primera canal hem trobat força gent, però després no gaire i les vistes del massís són espectaculars.\nPublicat per Sergi a 15:40\nEl meu poble és bàsicament independentista. Amb gairebé un 90 per cent de participació a les darreres eleccions, pràcticament el 82 per cent de la població va escollir opcions independentistes. Clarament. Sense dubtes. Després queda saber on situaríem els Comuns, però això ja és un altre tema.\nAquesta setmana, no sé massa bé quin dia, algú va voltar pel poble traient tots els llaços grocs penjats. També van enfilar-se per arrencar un cartell que posa "Municipi per la independència", no se'n van sortir, així com diferents estelades petites que estaven penjades als fanals.\nQuan la gent es va començar a penjar el llaç groc a la solapa, a mi em va semblar una mesura força naïf. No ho sé, una mica de revolució dels somriures, perquè ens entenguem, però sembla que amb el temps, he de reconèixer que estava equivocat i que portar un llaç groc els emprenya. Els sulfura perquè un símbol tan petit, tan insignificant, pren un enorme significat i no calen grans elucubracions per dir que aquest Estat no és democràtic i té tics feixistes, només cal pintura groga o un llaç i això els encén.\nEl groc s'associa a llibertat, així com unes estelades que fa temps ignoraven. Per tant, potser no anem tan malament si un simple color els fa sortir els colors.\nPer cert, poden arrencar-ho tot i nosaltres penjar-ho tot de nou, però encara que aquest joc arribés a l'infinit, crec que a molts ens han perdut. Alguns mai ens han tingut, a d'altres fa temps que els perderen i d'altres els perden dia rere dia, amb els seus tics autoritaris, repressors i antidemocràtics i això, malgrat voltin pels pobles per amagar la voluntat popular, aquesta és com un foc somort, que crema per sota i que a la llarga acaba sortint.\nEp, afegeixo, ara voltant, he vist que a més de tot el que han tret, també han fet saltar l'estelada que hi havia a la creu de terme. Una creu de ferro forjat de l'any 1805 que també han fet desaparèixer. Està clar que per a alguns, la unitat d'Espanya està per sobre de tot, persones, patrimoni, llibertats, drets...\nTornant de Prada\nFa poc que he arribat a casa. Arribo de passar tres dies d'intercanvi amb els infants de Prada de Conflent, de la Bressola.\nFa uns mesos van venir ells aquí, ara hi hem anat nosaltres. Tot el dia fent activitats conjuntes, que si el forn solar de Montlluís, que si Sant Miquel de Cuixà... i altres propostes engrescadores i a la tarda, després d'escola, els infants marxen cap a casa de les famílies. A conviure amb els companys de Prada. A ser un més de la família. És una experiència molt especial. Infants del nord i del sud de Catalunya convivint. Aprenent els uns dels altres perquè malgrat ser un sol poble, tenim maneres de fer un xic diferents. Hi ha dinàmiques diferents, però també d'iguals i vivint plegats, descobrim que tenim molt en comú i que allò que ens diferencia són detalls. Alguns que ens semblen grans, d'altres petits, però tots són de forma i no pas de contingut i tots són superables.\nFer un intercanvi és aprendre. Aprendre vivint en primera persona i no només parlo de conèixer el territori o la unitat de la llengua, que també, sinó aprendre a conviure i alhora a créixer com a persones, perquè passar uns dies amb una família diferent, esdevé un aprenentatge de vida. Un repte personal que ens ajuda o qui sap si obliga a desplegar totes les eines que tenim per a relacionar-nos, per a moure'ns socialment i que potser mai hem usat plenament i és un aprenentatge que, acompanyats pels mestres i les famílies, esdevé molt ric. Potser un que ens marcarà molt, qui ho sap.\nCom a mestre que ha passat per la Bressola, o potser per això, en sóc un ferm defensor, tot i que sempre marxes amb els dits creuats per tal que tot funcioni. Sé que ho tenim tot a favor. Al nord ens acullen els que considero la meva família del nord, però també tens clar que els que faran el treball més important seran els infants, i els mestres, a part de facilitar les condicions hi som per acompanyar, esperonar, vetllar... I el fet que no depengui tot d'uns, que no ho controlis tot, fa que també sigui intens pels mestres. Especial. I ric, molt ric i intens perquè ho vius en primera persona.\nAvui hem tornat i de nou se'm confirma que per molts motius és una gran experiència pels infants i que cal mantenir i mimar.\nUn bon cop de peu\nNo sóc pas violent. De fet, a l'equip de futbol on jugava, feien broma de la manera que intentava resoldre les situacions de tensió o com parlava amb l'àrbitre. Sobretot quan estava enfadat, perquè no em sortia d'esverar-me en excés o malparlar. De fet mai m'ha agradat ni alçar la veu, ni caure en l'insult barroer, menys, per descomptat, l'agressió física. Sempre he intentat raonar i enraonar. Tot i això, recordo un partit, on un dels jugadors contraris va començar a insultar, des del camp estant, a la gent que ens havia vingut a veure. Sobretot família. Als de fora, i també als jugadors de dins. Insults, provocacions, encaraments, comentaris grollers, despectius, amb gesticulacions obscenes. I això durant més d'una part. Una rere l'altra. Sense que vingués a tomb, només per descentrar. Per humiliar.\nMai sabré perquè ho vaig fer. Mai me n'he sentit orgullós, però a la segona part, fart i amb el cap ben ple, en una jugada, quan marxava del nostre camp, vaig colpejar-li els peus. Desequilibrant-lo. No va arribar a caure. Senzillament, un cop sense pilota quan marxava i seguia insultant.\nEn aquell moment vaig pensar de tot. Primer que m'havia equivocat. Després que, havent vist el tarannà d'aquell noi, allò acabaria malament. Ens encaràrem. Res. Aguantant la mirada. I només li vaig deixar un, em sembla que ja n'hi ha prou. La seva reacció, em va sorprendre. De fet es va disculpar i va argumentar que només ho feia per provocar, però que no volia ofendre. I ara!\nMai més ho vaig tornar a fer. Crec que difícilment ho faria. En alguns camps recordo que hi havia braços del públic que m'encalçaven des de la banda per colpejar-me, senzillament per aturar la jugada, però ni se'm va passar pel cap fer res. Només deixar la pilota i un ja us ho fareu. Només és futbol.\nAquell dia però, vaig dir prou. Vaig empipar-me. I de fet, ara, amb els anys i el record d'aquell estirabot ben viu, veig que és el que ens cal com a país. Un cop de peu. Un prou s'ha acabat. Perquè com aquell bocamoll que es va desactivar quan es va trobar algú que li plantava cara, l'Estat necessita això. Algú que digui fins aquí hem arribat. Algú com a col·lectiu, perquè veig, m'ensumo, percebo que el sentiment d'afartament que tenim molts, acabarà també amb un cop de peu, metafòricament és clar. Farts que ens insultin, trepitgin o intentin humiliar i només és qüestió de temps, que el pinxo acabi acotant el cap. I sinó, temps al temps.\nPublicat per Sergi a 20:12


Bethelhem Manzano puja dos cops al graó més alt del podi en els Campionats de Catalunya sub-20 - Regió7\nBethelhem Manzano puja dos cops al graó més alt del podi en els Campionats de Catalunya sub-20\nL'atleta de Balsareny va obtenir una de les cinc medalles de l'Avinent Manresa en una competició en que els representants del Petromiralles-CA Igualada es van penjar sis metalls\nManresa / Igualada | 25·06·21 | 20:42\nBethelhem Manzano llueix les dues medalles d'or conquerides al Serrahima AVINENT MANRESA\nMedalla d'or als 3.000 m obstacles al matí i medalla d'or en els 1.500 m a la tarda. Aquest va ser el botí i l'excel·lent actuació de la migfondista Bethelhem Manzano (Avinent Manresa) en els Campionats de Catalunya sub-20, que van tenir lloc diumenge a l'Estadi Joan Serrahima de Barcelona. Una competició on el club blanc-i-vermell va obtenir cinc podis, mentre que el Petromiralles-CA Igualada en va aconseguir mitja dotzena, inclosos tres títols catalans.\nL'atleta de Balsareny va córrer en 11.35.81 la final dels obstacles i va entrar a meta tres segons per davant de Laura Prieto (FC Barcelona), segona amb 11.35.81, i amb la tercera classificada, Laura Torres (Ripollet UA) a molta distància (11.55.80).\nUnes hores més tard, Manzano va tornar a ser la primera a la línia d'arribada, en aquesta ocasió a la cursa dels 1.500 m, que va completar en un temps remarcable de 4.42.97. Andrea Alemany (Lleida UA), va ser segona amb 4.45.41, i Clara Las Heras (4.50.79), tercera, ja molt enrera, amb 5.25.50.\nBiel Salas (Avinent Manresa) va guanyar amb solvència la final dels 110 m tanques, amb 14.58, després d'establir a les semifinals una nova millor marca personal amb 14.53. La plata va correspondre al blaugrana Pol Altimira, amb 14.74, i el bronze a Joan Pané (L'Hospitalet At.), amb 14.75. L'igualadí David Muñoz (Petromiralles-CA Igualada) es va quedar amb la quarta plaça, amb un temps de 15.55.\nNerea Pérez, saltadora de perxa ARXIU/OSCAR BAYONA\nPodi del salt llargada en categoria masculina, amb David Muñoz (1r) i Aitor Caldito (2n) PETROMIRALLES-CA IGUALADA\nRoger Súria, al segon graó del podi dels 3.000 m obstacles PETROMIRALLES-CA IGUALADA


Lloguer de xalets a Menorca.\nEntre els xalets de Menorca té l'oferta d'una gran varietat de vivendes turístiques, disponibles en lloguer per dies o setmanes. Existeixen magnífics xalets a Menorca, amb piscina i situats en cuidades urbanitzacions a la vora del mar, també cases de camp en el meravellós entorn rural menorquí per al visitant de més pressupost.Amb el lloguer d'un xalet a Menorca vostè podrà gaudir de les seves vacances en condicions idíl·liques, amb la màxima comoditat i tranquil·litat.\nUn xalet a Menorca pot ser la base perfecta per explorar l'illa: podrà organitzar el lloguer d'un veler a Menorca, o bé posar-se en contacte amb un dels centres de busseig de l'illa. Menorca, un autèntic paradís, disposa de gran quantitat de propietats en venda, que, en cas que deicideixi quedar-se, podrà visitar amb l'ajuda d'una inmobiliària a Menorca, des del seu xalet.\nPer assegurar-se d'unes inmillorables vacances a Menorca, primer s'ha d'assegurar un tipus d'allotjament adequat. El lloguer d'un xalet a Menorca amb una de les empreses de les Estacions Nàutiques de Menorca li aportarà aquest tipus de vivenda. Llogui un xalet a Menorca, i no quedarà decepcionat.\nAcosti's a la manera de fer menorquna i deixi que la seva família visqui a ...


perdoneu-me - De paraules per Context\nEls havem explicat la nostra decisió... i prou. -Perdoneu-me- digué George. -No havia comprès. Sóc solter. La gent em diu una cosa o altra, i jo me'ls escolto. -Doncs en això és en el que aneu errat- vaig continuar jo. -En voler saber quelcom d'aquestes coses, veniu a Harris o a mi per demanar un consell. George féu una inclinació de cap, i començàrem a tractar el nostre assumpte.\nVa observar-me alguns segons en silenci, i féu, en veu baixa: -Perdoneu-me, senyor, perdoneu-me! Havia esdevingut tot pàl·lid, sos llavis tremolaven. Al cap d'un instant afegí: -Què en penseu? -S'ha acabat... Morta! Aleshores, sense respondre cap paraula, s'assegué damunt una pedra ben gran, amb el front dins la mà, el colze damunt el genoll i els ulls fixos, com a anorreat.


CLASSE DELS DOFINS: 2019\nHem passat dos dies i una nit a la casa de Colònies de Cal Diable a Pontons. Des que hem arribat fins que hem marxat han sigut dos dies molt intensos on hem fet moltes activitats: recollir flors aromàtiques i fer una bossa d'olor; visitar els animals de la granja, anar a buscar menjar i donar-li als animals; fer un tomb per la muntanya coneixent els arbres i les plantes, els animals que hi viuen, trobant pèls de porcs senglars, buscant insectes al riu... compartint molts moments, experiències i somriures tots junts.\nPublicat per promociogdp1718 a 13:23 Cap comentari:\nDivendres 15 vam pujar a l'autobús direcció Copons. Allà ens vam trobar una gran carpa de circ! Va, fer de malabaristes, equilibristes, pallassos... com si fòssim autèntics artistes de circ. Després de dinar vam gaudir d'un divertit espectacle de circ.\nPublicat per promociogdp1718 a 16:58 Cap comentari:\nEl carnestoltes ha arribat i unes consignes ben bojes ens ha ordenat. Dijous gras vam anar a menjar la truita tot infantil fora de l'escola i per la tarda vam celebrar la rua de Carnaval disfressats de Caputxetes i Llops!\nPublicat per promociogdp1718 a 16:49 Cap comentari:


Le Duplex Beaune França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nConvenientment situat a Beaune, Le Duplex Aa1 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Le Duplex Aa1 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Le Duplex Aa1.\nCal que informeu el Le Duplex de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


La Vall Fosca ret homenatge a l’última supervivent dels camps nazis - Món Rural\nLa Vall Fosca ret homenatge a l’última supervivent dels camps nazis\nConxita Grangé va ser internada a Ravensbrük\nPlaca commemorativa que s'ha descobert davant de la casa que Grangé va néixer a Espui | ACN\nLa Vall Fosca ret homenatge a Conxita Grangé, l’última supervivent catalana dels camps de concentració i extermini nazis i filla d’Espui, al Pallars Jussà. Davant de la casa on va néixer s’ha col·locat el plafó dels Espais de Memòria Democràtica de Catalunya per destacar la seva contribució en la recuperació de la memòria històrica, explicant la seva experiència a les escoles i mantenint viva la memòria de les dones deportades. Per aquesta raó, a banda d’aquest reconeixement, a França ha rebut destacades condecoracions, com la Legió d’Honor i la Medalla de la Resistència. En aquest sentit, l’historiador Josep Calvet ha explicat que Grangé, que enguany farà 94 anys, ha estat precursora de la memòria històrica al sud de França, malgrat que a la seva família mai es va voler recordar què havia passat.\nConxita Grangé Beleta va néixer a Espui, el 6 d’agost de 1925, en una família de vuit germans. A causa d’una malaltia de la seva mare, en fer dos anys es va traslladar a viure a Tolosa de Llenguadoc amb els seus oncles, Jaume Beleta, Elvira Ibarz i Maria Castelló, filla d’Elvira. Amb tot, quan va començar la Guerra Civil, la família es va traslladar a Catalunya per lluitar al costat de la República. Acabada la guerra, la família Beleta va tornar a França i va lluitar amb la Resistència als nazis. Conxita Grangé i Maria Castelló feien d’enllaç amb els guerrillers i els maquis.\nEl 24 de maig de 1944, Conxita Grangé, Maria Castelló i Elvira Ibarz van ser detingudes a Peny, al departament francès d’Arieja i van ser lliurades a la Gestapo, que les va empresonar i torturar a Tolosa de Llenguadoc, des d’on van ser deportades a Alemanya, al camp de concentració de dones de Ravensbrück. Abans de l’alliberament, quan el camp fou bombardejat per l’aviació aliada, van estar setmanes caminant en una marxa de la mort fins que aconseguiren trobar les tropes aliades i, més tard, retornar a França. Conxita es va establir a Tolosa i es va casar amb Josep Ramos Bosch, un antic guerriller català.\nDurant l’esdeveniment, la directora general de Memòria Democràtica, Gemma Domènech, ha dit que “sense memòria no hi pot haver justícia” i que actes com aquest contribueixen de manera especial a la recuperació de la memòria històrica. Domènech ha explicat que és una iniciativa que ha sorgit de la societat i ha afegit “que és un deure de país tenir presents aquestes persones que van lluitar perquè tos visquéssim en democràcia”. També hi ha participat Ester Capella, familiars de Grangé membres de l’Amical de Ravensbrück. A més, coincidint amb aquest acte al Museu Hidroelèctric de Capdella s’ha programat l’exposició El camp de concentració per a dones de Ravensbrük, que explica la vida al camp a través de plafons i imatges.\nCreixen un 25% les operacions d'aerotaxis a l'aeroport de La Seu\nRetroenllaç: cuanto es un bitcoin en dolares\nRetroenllaç: medterra logo\nRetroenllaç: mơ thấy quả chuối\nRetroenllaç: bingo dumps\nRetroenllaç: Olympus Tough TG-620 iHS manuals\nRetroenllaç: Continuous Integration Continuous Delivery


Presentació de candidatures fins al 5 de setembre\nEn aquesta Europa fortalesa, capitalista, patriarcal i racista les formes d’escapisme esdevenen una activitat creativa i subversiva que requereix imaginació i confiança en què és possible transgredir la realitat més opressiva.\nLes pràctiques artístiques, com les lluites i moviments de base, comparteixen la inquietud i la confiança de les escapistes del segle XIX. Tota activitat creativa no és altra cosa que una resistència contra la norma, contra la tendència habitual, una forma d’escapisme de les convencions i les inèrcies establertes. Un exercici experimental de risc que torna possible i realitzable l’impossible.\n🗓Del 15 de setembre al 24 de novembre\n⏱Sessions formatives els dijous de 17.30 a 20h\n⏱ Sessions i tallers presencials


L'Ajuntament vol que les entitats bancàries lloguin pisos buits a famílies desnonades | Mataró Ràdio\nDv, 11/05/2012 - 09:37\nL’ajuntament negocia amb entitats bancàries perquè posin els pisos buits a disposició del consistori per destinar-los a famílies que han estat o corren el risc de ser desnonades. La condició és que aquests lloguers siguin de 150 euros màxim de renda mensual. L’ajuntament està treballant amb aquelles entitats que es mostrin interessades en promoure aquests lloguers socials i s’estudia que puguin beneficiar-se de contraprestacions com l’exempció de l’IBI.\nLa regidora d’urbanisme, Montse Rodríguez, ho ha explicat durant la presentació dels protocols d’atenció als afectats que ha definit la Comissió per prevenir i evitar desnonaments. Aquests protocols defineixen a quins serveis i entitats es pot anar per rebre assessorament. S’ha volgut insistir, sobretot, en la necessitat de prevenció. És a dir, en aconseguir que els afectats vencin la vergonya i reconeguin el problema quan abans millor per poder, per exemple, vendre l’immoble o negociar amb l’entitat bancària el refinançament del deute o la dació en pagament.\nLa Comissió especial mixta per prevenir i evitar desnonaments es va constituir el 17 de febrer. En formen part representants dels grups municipals; entitats com Càritas, Creu Roja, la Federació d’Entitats Veïnals (FAVM) i la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca (PAH); o el Degà del Col•legi d’Advocats, entre molts d’altres. Quan un afectat es dirigeix a alguna d’aquestes entitats o servei de l’ajuntament, se’l redirigeix on calgui per poder-li donar la millor atenció possible. El president de Càritas, Felix Feliu, Sebastián Tenés, de la FAVM i Sílvia Morón, de la PAH, han celebrat que la coordinació i la suma d’esforços comencen a donar resultats.\nDes de principis d’any, Serveis Socials de l’Ajuntament ha atès 65 famílies en procés més o menys avançat de pèrdua de l’habitatge i, el servei d’Intermediació Ciutadana, n’ha atès una trentena. Per millorar tant el funcionament intern com també assessorar els afectats, la comissió ha editat un fullet informatiu que es distribuirà en les oficines i equipaments municipals.


Montserrat | Engarrista\nFrares i Agulles\nEnviat per Marc el Dijous, 10/03/2016 - 00:31\nDes de Can Maçana ens encarem cap a les cingleres de Monserrat, i resseguim l'ampli camí del vessant nord passant sota la gran paret d'Agulles. Passem sota la Cadireta i deixem el camí principal per pujar fent una llarga diagonal fins al coll de Port. Comença el tram més intricat, resseguint canaletes i petits barrancs, alguns equipats amb esglaons, cadenes o cordes. Després del Lloro i la Nina arribem al Portell Estret, i més enllà ens enfilem al mirador d'Agulles, prop de l'Arbret. Comencem a baixar cap a la Portella, i després el descens més fort cap a la base de les parets. Fem també una petita marrada a Sant Pau Vell i el mirador natural del Castell de la Guàrdia.\nSanta Magdalena (1.132 m.) i Torrent Fondo\nEnviat per Marc el Dimecres, 20/01/2016 - 21:46\nDes de Collbató comencem a remuntar el vessant sud de Montserrat per la drecera de Fra Garí, un camí molt dret que ens obliga fins i tot a mig grimpar en algun punt. Arribem a l'ermita de Sant Joan, pugem a Sant Onofre i per unes escales costerudes ens enfilem a la Miranda de Santa Magdalena, punt més alt de la ruta. Tornem a baixar pel mateix camí fins trobar-ne un que flanqueja per la base, i seguim fins al coll de les Garrigoses, on ens fiquem dins del barranc. Caminem una estona fins a trobar els trams equipats, on encadenem 8 ràpels, alguns de ben bonics per unes cubetes molt engorjades. Tornem pel camí de les Feixades fent una petita parada a la cova Freda.\nEcos, Montgròs i Esfinx\nEnviat per Marc el Dimecres, 04/02/2015 - 11:43\nFaldegem el vessant nord de Montserrat des de la Creu Regató i fins a trobar la canal de la Font de la Llum. La remuntem en fort pendent fins al Portell del Migdia, on baixem lleugerament per trobar l'accés a la divertida Canal dels Micos. Grimpant per pedra, troncs i arrels pugem fins la Miranda dels Ecos, amb vistes espectaculars sobre el massís, i per una canal equipada molt dreta baixem cap al cim arrodonit del Montgròs. Tanquem la volta vorejant l'Esfix i la Miranda dels Aurons, i un cop trobem la canal del Miracle baixem directes cap al punt d'origen.\nMiranda dels Ecos i de Sant Jeroni (Montserrat)\nEnviat per Marc el Divendres, 26/10/2012 - 15:00\nFem un recorregut d'aventura al massís de Montserrat enfilant els dos punts més elevats, les mirandes dels Ecos i de Sant Jeroni. Avançarem a través de diverses canals i passos equipats, com la Canal dels Micos, de la Salamandra i del Cavall en un recorregut complex i entretingut. Un cop al cim del massís participem en la jornada de record a la malaurada corredora i muntanyenca Teresa Farriol que ens va deixar recentment.\nFerrada Teresina (Montserrat)\nEnviat per Marc el Divendres, 05/02/2010 - 14:00\nLa primera via ferrada catalana és un itinerari amb gran personalitat que enfila fins al punt més elevat del massís de Montserrat, la miranda de Sant Jeroni. És una via llarga, variada i distreta, amb alguns passos força difícils en què cal aplicar força i enginy.\nTravessa de Frares Encantats i Agulles (Montserrat)\nEnviat per Marc el Divendres, 15/01/2010 - 14:00\nCaminar per Montserrat és una experiència diferent i única. Creuem el sector més occidental del massís per camins enravessats i plens de sorpreses. Caldrà grimpar per troncs i arrels, recórrer passos equipats amb ferros i cordes, pujar i baixar constantment. Un itinerari entretingut per una zona feréstega enmig d'esveltes agulles i congostes canals.


Els preus baixen un 0,6% al juliol i la inflació interanual se situa en el 2,8%\nL'índex de preus al consum (IPC) ha baixat un 0,6% al juliol, de manera que la taxa d'inflació acumulada en els primers set mesos de l'any se situa en el 0,6% i la taxa interanual queda en el 2,8%, segons dades fetes públiques per l'Institut Nacional d'Estadística (INE).\nL'índex de preus al consum (IPC) ha baixat un 0,6% al juliol, de manera que la taxa d'inflació acumulada en els set primers mesos de l'any és del 0,6% i la interanual s'ha situa en el 2,8%. La inflació subjacent -la que exclou els preus energètics i els aliments frescos- ha baixat un 1% al juliol i s'ha situat en el 2,9% en la taxa interanual. L'IPC de juliol ha estat protagonitzat pel descens dels preus del grup de la roba i el calçat, que ha tingut una caiguda del 10,2% per les rebaixes.\nEls preus es van apujar una dècima el mes de juny\nEls preus baixen una dècima al maig i la inflació dels últims 12 mesos se situa en el 2,7%\nL'IPC puja 8 dècimes a l'abril i la inflació interanual se situa en el 3,1%\nEls preus pugen un 0,7% a Espanya i a Catalunya durant el mes de març


El Rotary Club d’Andorra col·laborarà amb 10.000€ anuals en el projecte de PAPI - FÒRUM.ad\nEl Rotary Club d’Andorra col·laborarà amb 10.000€ anuals en el projecte de PAPI\nOn: 11/06/19 21:18\nEl Rotary Club d’Andorra aportarà 10.000 euros anuals per al desenvolupament del projecte de Primers Auxilis per a Infants, el PAPI, que la Creu Roja Andorrana desenvolupa des de l’any 2009 als alumnes del darrer curs de primària dels tres sistemes educatius. El president de la Creu Roja Andorrana, Josep Pol, i el president sortint del Rotary Club d’Andorra, Jaume Sabater, acompanyats del pròxim president del Rotary Club, Francesc Compte, han signat avui el conveni que regula la col·laboració que les dues entitats subscriuen per un termini de dos anys: aquest 2019 i el 2020.\nPer a la Creu Roja Andorrana, aquesta aportació significa assegurar la continuïtat d’un dels programes més emblemàtics de la seva àrea formativa que actualment compta amb 16 propostes de formació diferents. De fet, dels prop de 3.000 alumnes que l’any passat van participar d’alguna de les 182 formacions impartides per l’Àrea de Formació de l’entitat, 840 alumnes van correspondre al PAPI, amb una mitjà de 36 cursos per any. Es tracta de nens i nenes del darrer curs de primària (10 a 11 anys) que van realitzar, en hores lectives i dins dels respectius centres educatius, la formació en primers auxilis que la Creu Roja Andorrana imparteix amb continguts adaptats a la seva edat.\nDes de la seva creació, l’any 2009, la Creu Roja Andorrana ha format prop de 9.000 nens i nenes a través del Programa de Primers Auxilis per a Infants, un programa pioner al món, per les seves característiques –impartit als centres educatius i en hores lectives- que just aquest any compleix una dècada.\nEl president de la Creu Roja Andorrana, Josep Pol, considera que l’entrada del Rotary Club d’Andorra en aquest projecte demostra el reconeixement que té una iniciativa cabdal i imprescindible des del punt de vista social que ja ha format tota una generació de nens i nens conscienciats amb la importància que té saber actuar davant una situació d’emergència.\nAl seu torn, el president del Rotary Club d’Andorra, Jaume Sabater, ha manifestat la satisfacció per poder participar en una programa ‘tan important i necessari de la Creu Roja’ com es el projecte PAPI, que permet fer ‘una formació, adequada i de gran qualitat, en primers auxilis als joves escolars de Andorra’. Ens sentim molt orgullosos d’haver-nos involucrat en aquest projecte i estem convençuts que un any més serà un èxit’, ha assegurat.\nEl Rotary Club d’Andorra es una entitat benèfica que, durant els seus més de quaranta anys d’història, sempre ha volgut estar, des de la solidaritat i el compromís, al costat dels projectes humanitaris que es realitzen a Andorra. En aquest sentit, Jaume Sabater ha explicat que en aquesta ocasió la satisfacció per part del Rotary és doble perquè, d’una banda, ha permès el retrobament amb la Creu Roja ‘molts anys desprès de la seva creació, que en el seu moment va ser possible gracies a implicació decidida de Rotary Andorra’, ha explicat.\nD’altra banda, Jaume Sabater ha explicat que ‘malgrat que any rere any Rotary Andorra sempre ha estat al costat de Creu Roja, aquest any, en un moment complexe per finançar projectes de tanta envergadura com el projecte PAPI, el Rotary ha volgut assolir un fort compromís amb la Creu Roja, responent a la seva demanda per evitar la possibilitat d’haver de suspendre el programa per falta de finançament.\nPrevious Post: DA dedica la segona edició de la Jornada Martí Salvans a la Participació Ciutadana\nNext Post: L’AREB podrà reclamar a Crédit Suisse els actius de clients de BPA


Alternativa per Llagostera: RENUNCIES EN EL NOSTRE GRUP MUNICIPAL\nTenim les propostes i la il•lusió per millorar Llagostera, des de l’honestedat, l’experiència, la constància i el treball.\nRENUNCIES EN EL NOSTRE GRUP MUNICIPAL\nfoto: Candidatura d'IC-EV a les eleccions municipals de 1995\nEn la darrera comissió informativa, el nostre regidor Lluís Postigo va comunicar que, en el ple d'aquest mes (previst pel dimecres dia 29) i coincidint amb l’equador d'aquest mandat presentarà la seva renuncia al càrrec de regidor. L'Esteve Barceló que és el següent a la llista renunciarà a substituir-lo. Tots dos s’han presentat a totes les eleccions municipals des de 1995, i han decidit que ja ha arribat l’hora de passar el testimoni.\nEn el cas de l'Esteve, va ser tinent d’alcalde de l'equip de govern de l'Entesa (8 anys), assumint responsabilitats tan diverses com Educació, Cultura, Festes, Seguretat ciutadana i Esports. En el darrer mandat també va ser regidor (1 any i 8 mesos). En les dues candidatures de l’Entesa va ocupar el núm. 4, en les dues d’ICV-EUiA el núm. 3, i en aquesta darrera d’AxLL anava com a núm. 2. En tots aquests anys, quan no ha estat regidor, ha participat activament en el treball dels diferents grups municipals.\nEn el cas d’en Lluís, el proper 17 de juny farà 18 anys que ostenta –de forma continuada- un càrrec de representació al consistori. En aquest període de temps ha estat alcaldable en cinc ocasions (2 per l'Entesa, 2 per ICV-EUiA i la darrera per AxLL), i Alcalde durant els vuit anys de govern de l’Entesa.\nTots dos pensen que amb 10 i 18 anys a l'esquena, respectivament, -com a representants locals- sobren els arguments per deixar la política representativa. No cal dir que continuaran treballant pel poble i fent política municipal, ara exclusivament com a ciutadans...com a ciutadans compromesos. Des d’Alternativa per Llagostera sempre hem defensat que tots el veïns del poble fem política, no només pertanyent a un grup polític, si no col·laborant en una entitat, essent usuaris dels diversos serveis municipals, participant en els afers de la nostra comunitat, etc.\nEn els propers dies publicarem més novetats.\nPublicat per Alternativa per Llagostera a 13:47\nAnònim 24 de maig de 2013, a les 21:01\nEspero que la gent sapigui valorar l'esforç que heu fet aquests anys pel poble (per cert, a la foto sembleu els Duran Duran, jovenets)\nEsteve Barceló, Lluïsa Fuentes, Marta López, David Parron i Lluís Postigo\nESLÒGAN DE CAMPANYA\nTU TENS ALTERNATIVA!\nAl Teatre Casino Llagosterenc, dimecres 20 de maig a les 21 hores.\nCOMIAT D'EN LLUIS POSTIGO


Una vintena d'obres de la Col·lecció Antonio Gallardo Ballart ha ingressat al museu gràcies a un acord del col·leccionista amb el museu i els departaments d’Economia i Coneixement i de Cultura de la Generalitat. Es tracta d’un dels ingressos més importants de la història del museu pel que fa les seves col·leccions medievals.\nLa Generalitat ha acceptat la donació d’una part de la col·lecció d’obres d’art del gòtic i el romànic del senyor Antonio Gallardo Ballart, com a pagament d'impostos, i les ha cedit al Museu Nacional d’Art de Catalunya, perquè les mostri al públic. Amb aquesta incorporació, el museu es confirma com un dels que té una de les millors col·leccions del món en art gòtic i romànic.\nÉs una sèrie excepcional, equilibrada i acurada d’obres que daten dels segles XII al XVI i abasten un ventall cronològic que ens porta des de la plenitud del romànic fins al Renaixement, on excel·leixen alguns dels noms més celebrats de la pintura gòtica catalana. Amb tot, el marc històric i geogràfic arriba a altres territoris de la península Ibèrica, com ara Aragó, Castella, Lleó o, fins i tot, Andalusia.\nEntre els noms que s’incorporen a la col·lecció d’art medieval destaquen artistes clau dels segles XIV i XV, com ara els Serra, Lluís Borrassà o Bernat Martorell, Martín Bernat o Nicolás Francés. Pel que fa a l'art romànic, esmentem fragments de pintura mural procedents de monuments de Catalunya i Castella, tots datats als segles XII i XIII, que suposen un complement molt valuós per a la col·lecció del museu.


Un sol país (Agustí Mas)\nLa partició de Catalunya en dues, no tindria per què fer que una fos menys Catalunya que l’altra, per bé que siguin jurisdiccions diferents\n6 min. 07/03/2020 23:30\nSi no ho recordo malament, va ser a cinquè de primària que em va tocar estudiar la meva comarca, el Ripollès. Una de les coses que ens van fer aprendre són les comarques veïnes. Parlo dels anys noranta, lluny de cap mena d’explosió nacionalista, independentista o identitària. I la meva professora no crec pas que fos especialment militant de cap d’aquests ismes. Almenys en aquella època. El cas és que recordo clarament que ens va dibuixar a la pissarra com el Ripollès limita amb la Garrotxa, Osona, el Berguedà, l’alta i la baixa Cerdanya, el Conflent i el Vallespir, però sense obviar que aquestes tres últimes pertanyen a la Catalunya Nord, sota jurisdicció francesa.\nDesconec què passa amb la Cerdanya i amb l’Empordà, però en el cas del Ripollès, ni llavors ni ara no hi ha pas una gran tirada, cap al nord. Però sí que, almenys a casa meva, quan era més petit, en alguna ocasió comptada es va escaure pujar a Prats de Molló i, fins i tot, recordo una excursió fins als monestirs de Cuixà i el Canigó, que va requerir llevar-nos molt d’hora. Tot i així, mai vaig acabar de tenir la percepció que la Catalunya Nord fos Catalunya fins que no vaig ser més gran i vaig conèixer el que podríem anomenar nord-catalans molt de la terra. Però sobretot, va jugar-hi un paper determinant una experiència molt concreta.\nVa ser fa força anys, al principi de la meva carrera professional, treballant a Ràdio i Televisió d’Andorra. Durant uns mesos, va fer-hi una estada de pràctiques la que ens van presentar com “una noia francesa”. Fins i tot, al principi, em preguntava a mi mateix com era que una francesa volgués fer pràctiques a un mitjà de comunicació en català. Ben aviat vaig saber que era d’un poble que em fa gràcia perquè, d’alguna manera, sempre m’ha semblat com un homòleg de Ripoll a la Catalunya Nord. Jo soc una persona curiosa, i tinc tendència a preguntar. Especialment, un cop vaig saber que era de la Catalunya Nord. I li feia preguntes com: “Per què, a França..... ?”; “Perquè vosaltres, els francesos...?”. Ella sempre respongué sense més, fins que un dia em va dir: “A veure, tu ets espanyol?”. I jo li vaig dir: “No, jo soc català..!”. I ella va etzibar-me: “Doncs a mi no em diguis francesa”. I tot seguit, em va explicar, entre altres coses, com cada Onze de setembre, el negoci familiar abaixava la persiana mentre que el 14 de juliol, diada nacional francesa, obrien. Això, molt abans de la moda que actualment hi ha a Catalunya de treballar el dia de la hispanitat! Mentrestant, ella aguantava amb resignació que molts companys de feina, segurament amb desconeixement de causa, la consideressin francesa mentre a mi ningú em tractava d’espanyol; hi havia reticències davant del fet que el seu dialecte septentrional (mal anomenat “accent francès”) sortís per antena; o, per redactar notícies, li donessin fonts en castellà, idioma que ella ni sabia parlar ni mai havia estudiat.\nAquella conversa em va fer entendre una cosa tan senzilla com que, el 1659, el Tractat dels Pirineus, al marge de la visió simplista segons la qual la Catalunya Nord passava a França, aquest tractat sobretot partia un país en dos. Però això no implicava que la Catalunya Nord deixés de ser Catalunya. Perquè també es podria fer la lectura que el 1714 la Catalunya del sud també deixava de ser Catalunya, i ningú ho considera així! Em refereixo que la partició de Catalunya en dues, no tindria per què fer que una fos menys Catalunya que l’altra, per bé que siguin jurisdiccions diferents. Per tant, i tenint present això, quin sentit té que algú a qui no li agrada que es tracti Catalunya d’espanyola anomeni França allò que hi ha immediatament després de la Jonquera? De la mateixa manera, no té gaire sentit parlar de la Cerdanya francesa si no parlem també de la Cerdanya espanyola.\nLa perpetuació sobretot mental de la frontera imposada pel Tractat dels Pirineus, malauradament, ha fet que els catalans del sud no naixem ensinistrats sobre què és la Catalunya Nord. Suposo que no és fàcil tenir la sort de conèixer algú que fàcilment t’ho faci entendre. Tot i així, aquests dies, amb la visita a Perpinyà del president legítim de la Catalunya del sud, Carles Puigdemont, ha planat el discurs que la Catalunya Nord és Catalunya, i que Puigdemont, anant a Perpinyà, tornava a Catalunya. I aquells que van tenir l’oportunitat de seguir aquell acte, van poder escoltar el discurs de Joan Lluís Lluís. L’escriptor perpinyanès va explicar que els nord-catalans històricament han ajudat als del sud amb una mena de “ solidaritat espontània”. “No fem diferència entre nosaltres i vosaltres”, va sentenciar. Això no li va impedir reconèixer una diferència: l’estat de salut de la llengua al nord és molt més feble que al sud.\nAmb tot això, i tenint present el que ens depara l’actualitat, la Catalunya sud té una oportunitat important per retrobar-se amb el nord. Una oportunitat per reincorporar al marc mental un mapa que l’experiodista nord-català Aleix Renyé tuitava dies enrere i que unifica nord i sud, malgrat la ratlla de la frontera; una oportunitat per aprendre a evitar ficades de pota com la de la consellera sud-catalana de Cultura, Mariàngela Vilallonga, que va parlar íntegrament en francès al discurs de cloenda, a Perpinyà, de la capitalitat de la Sardana; o per acabar amb allò de fer servir la forma francesa dels topònims de la Catalunya Nord en lloc de la tradicional catalana; i, per descomptat, no fer més patinades com la de TV3 dies enrere, en què pretenien fer un mapa dels països catalans però inexplicablement sense la Catalunya Nord ni la franja. I, mentrestant, podem fer moltes coses per mostrar suport, estima i reconeixement, a les comarques septentrionals del país, a mesura que les coneixem millor. El politòleg Albert Gaspà fa unes setmanes en feia una llista i hi proposava, per exemple, fer-hi escapades per descobrir-ne els productes agroalimentaris, el patrimoni, portar-hi els fills de colònies i parlar-hi català sempre que puguem.\nRefer vincles amb la Catalunya Nord no vol dir assimilar-la a la Catalunya sud, ni colonitzar-la, ni fer una OPA a l’estat francès. Però esborrar mentalment la frontera i entendre de ple que cap Catalunya, ni la del nord ni la del sud, és més Catalunya que l’altra seria una gran victòria. Igual que ha estat una gran victòria que, efectivament, Carles Puigdemont pogués tornar a posar els peus, la setmana passada, a Catalunya. Seria una gran victòria, doncs, tornar a interioritzar, segles després, que Catalunya, per bé que partida en dos estats, és un sol país.


[General ] 04 Desembre, 2009 15:57\nQue la informació no és mai neutre és una cosa prou acceptada. Generalment, aquesta no es vol limitar exclusivament a informar i prou. Em fa pensar en això el fet que quan apareix als mitjans que la vacuna contra la grip A està resultant un fracàs en no superar el 10% les persones pertanyents als grups de risc recomanats que s'han vacunat, apareix, també, la informació que aquesta setmana que acaba s'ha cobrat unes poques vides més. Una vida és prou important per si mateixa, però la coincidència informativa, si més no, fa mal pensar. A una notícia del fracàs de la vacuna l'acompanya una altra que recorda que encara hi ha gent que es mor. Sembla que hi ha temor a donar una notícia que denota el fracàs de l'administració en la gestió de la vacuna. Per això, cal acompanyar-la amb una notícia que faci una mica de contrapès. (Segueix)\nL'església espanyola sembla no tenir aturador i és, cada dia que passa, més papista que el papa. Martínez Camino, bisbe auxiliar de Madrid, o el que és el mateix acòlit de Rouco, segueix endavant amb la seva diatriba contra els diputats que recolzin la nova llei de l'avortament. El portaveu de la Conferència Episcopal Espanyola, que engloba les diòcesis catalanes frustrades del passat concili provincial tarraconense, segueix la seva croada pública contra el conjunt de la societat. Sense gaire èxit, sortosament. (Segueix)\n[General ] 19 Novembre, 2009 17:16\nAvui, després d'uns quants apunts que destrempen m'ha semblat adequat relaxar-me una mica amb música angelical. Espero que faci el fet i que us agradi.\nAcabo de veure el programa de TV3 "Banda ampla" que ha debatut sobre l'actualitat de la Grip A. Seré molt breu. He sentit tot tipus d'arguments. Jo, amb risc d'equivocar-me, segueixo conservant el meu pensament sobre tota aquesta qüestió. He setit persones amb arguments sòlids, evidentment segons la meva opinió, com la Teresa Forcades, el Dr Laporte, i l'alergònec del qual sento no recordar el nom. Per altra banda, entre els especialistes he sentit moltes indirectes acusant la Teresa Forcades de demogoga, però ni un sol argument que contradís els dubtes exposats per la Dra Forcades. En el fons, m'ha semblat detectar una punyetera enveja d'alguns d'aquests especialistes envers la benedictina. Enveges de l'epidemiòleg, del pediatra, del farmacèutic, del ... (Segueix)\n[General ] 14 Novembre, 2009 11:39\nL'església espanyola segueix la tradició carcavetònica en ple segle XXI. Sembla que l'església espanyola, la seva jerarquia, a mesura que els segles avancen va accentuant el seu fonamentalisme. Enlloc d'acostar-se a l'església primitiva, cada vegada s'adhereix més i més als millors temps de la Inquisició. El portaveu de la seva conferència episcopal, un senyor amb cara d'emprenyat que és bisbe auxiliar de Madrid, ha amenaçat els catòlics que votin a favor de la llei d'avortament no podran combregar perquè es situaran fora de l'església, o sigui, seran excomunicats. Ostres, vull ser diputat per un dia perquè es veu que és la manera més ràpida perquè et bandegin d'aquesta organització que cada vegada s'assembla menys i menys a la seva versió original. Amb tantes ganes d'excomunicar com tenen, no sé perquè posen tan difícil la cosa quan hom vol apostatar. (Segueix)\n[General ] 09 Novembre, 2009 14:59\nAquests dies apareixen diverses notícies relatives a la grip A. Entre altres coses, a part de la seva menor gravetat a la prevista, ens diuen que s'ha arribat a una fase aguda de 290 casos per 100 mil habitants. En paral·lel ens diuen que avui dia ja no es fan anàlisis per certificar que els casos de grip detectats siguin de grip A. Simplement ens diuen que davant un quadre que presenti una infecció viral que tant podria ser de grip estacional, com de grip A, com de qualsevol altra virus que estigui passejant pels nostres voltants, el diagnòstic simptomàtic s'atribueix a la grip A. Personalment, trobo que és una manera ben curiosa d'actuar i molt contradictòria. (Segueix)\n[General ] 01 Octubre, 2009 18:40\nB(arruts) B(ergants) V(ils) A(morals)\nL'ésser humà sembla que ha perdut tota vergonya. Estic acostumat a llegir notícies sobre grans corporacions nord-americanes que paguen als seus executius sumes de diners incomptables. Fins i tot companyies que s'han situat prop de l'abisme i que la mà de l'estat, o sigui la dels contribuents, s'ha allargat per salvar-les. Alguns per celebrar-ho han anat de farra durant una setmana en un hotel de luxe. Ara descobreixo, és una manera de dir, que al país veí, que ens consumeix a nosaltres, també hi ha pocavergonyes com la copa d'un pi. Al nostre també, eh! Quants millets no hi deu haver que la seva única vergonya és que se sàpiga que són pocavergonyes! (Segueix)


A PINTFER DECORACIÓ, SL coneixem les necessitats de qualsevol empresa i el difícil que resulta perdre una decisió com pintar. Per això anem més enllà de la millor qualitat-preu, adaptant, el nostre servei a les necessitats específiques del client i si es necessari, al seu horari.\nDisposem d’equips especialitzats per cada necessitat, pintat interiors o exteriors de naus, rotulant logotips, pintant terres, valles...\nLa nostra experiència ens permet treballar de manera àgil i ràpida amb un equip de pintors especialitzats i productes específics per cada aplicació: pintures epoxi, pintures de poliuretà, pintures anti-microorganismes, etc.\nPINTFER DECORACIÓ,SL en pintar, busquem quelcom més que la millor qualitat-preu que vostè pugui trobar. Busquem la seva satisfacció, assessorant-lo per crear l’espai idoni per treballar.\nEsmalts, lacats, semilacats, pintura plàstica, estuc venecià, drapejats, gotelé... tenim un mon de colors, tècniques i combinacions a la seva disposició per crear una zona on treballar millor.\nPintura de naus industrials:\nPINTFER DECORACIÓ, SL li pintarà la seva nau industrial assessorant-lo en l’elecció del tipus de pintura específic que li convé en cada part de la seva indústria: pintura ignífuga per les estructures metàl·liques; pintures epoxi, de poliuretà, clorocautxo, acrílica, etc. en paviments,...\nTots els productes utilitzats per la nostra empresa conten amb la garantia i certificats específics per cada aplicació, contant en cada moment amb l’assessorament tècnic de les principals marques del mercat


Vi Gramona Imperial Brut Gran Reserva: totes les anyades a Uvinum\nVi Gramona Imperial Brut Gran Reserva\nCompra Gramona Imperial Brut Gran Reserva al millor preu\n“NOTA DE TAST:Vista: Groc pàl·lid amb rivets palla.Nas: Es destaquen les aromes de fruits blancs com pomes i préssecs. També se senten unes intenses notes de pela de llimona barrejades amb anís i fonoll.Boca: Entrada àmplia i refrescant. Al paladar emergeixen fines i cremoses bombolles que porten records de rebosteria i compota de fruita madura.DENOMINACIÓ D'ORIGEN: CavaVINYA: Cellers Gramona. Estan ubicades al municipi de Sant Sadurní d'Anoia, a la província de Barcelona, al nord-est d'Espanya. Compten amb més de 150 hectàrees de vinyes distribuïts en quatre finques: la Plana, Mas Escorpí, El Serraste i la Solana. Els sòls són franc-argilosos, rics en calcària i pissarra, que mineralitzen i refresquen les vinyes. El clima és mediterrani, amb hiverns moderats i estius calents i secs.RAÏMS: 50% Xarel • lo, 40% Macabeu i 10% Chardonnay.ENVELLIMENT: Criança de 48 mesos en l'ampolla sobre rimes.ELABORACIÓ: La collita es fa de forma manual, on els raïms es van emmagatzemant en caixes de 25 kg per al seu transport al celler. A la taula de selecció es trien els millors fruits, els quals entren al procés de vinificació per gravetat, on cada varietat es processa per separat. Es premsen els raïms sencers per després aplicar el tradicional mètode "champenoise".MARIDATGE: És un escumós molt versàtil, va molt bé amb l'aperitiu fins als plats de sobretaula. Perfecte per acompanyar arrossos, peix, marisc, pastes, gall dindi i postres.TEMPERATURA DE SERVEI RECOMANADA: 6-8 ° CGRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 12%”\n“Fruita blanca, fonoll, pastisseria, ampli, equilibrat, intens. 91 punts.”\nFitxa tècnica · Gramona Imperial Brut Gran Reserva\nPeixMariscEntrantsArròsCarnAperitius i canapès\nGramona Impérial Brut Gran Reserva 2013 18,65€\nGramona Impérial Brut Gran Reserva 18,05€\nQuina és la valoració de/d' Gramona Imperial Brut Gran Reserva?\nNota Peñín - 92, Puntuació d'Uvinum - 91\nPuntuació de Robert Parker - 91, Puntuació d'Uvinum - 90\nNota Peñín - 92, Puntuació de Robert Parker - 95\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Gramona Imperial Brut Gran Reserva?\n“Tenia un color molt pujat. Saborosos aromes a fleca i llevats.Em va recordar a prunes negres. Molt bon vi, però no vam encertar amb el maridatge. El vam beure a la penya d'amics.”\n“Meló, aranja, fruita seca, llaminer, saborós. 90 punts”\n“Fruita cítrica, floral, poma, cacau, rodó, amable. 90 punts”\n“Fruits secs, poma rostida, coco, ampli, saborós. 90 punts”\n“NOTA DE TAST DE Gramona Brut 2008: - Vista: groc palla, reflexos daurats. - Nas: un subtil perfum de poma, de galetes, d'espècies, de flors i una suggerent brisa marina, aromes a fruits madurs amb fons torrats i fruits secs. - Boca: tacte cruixent i tònic a la vegada, juntament amb una agradable veu alcohòlica. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Cava. VINYA: Caves Gramona RAÏM: Chardonnay, Macabeu i Xarel·lo. GRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 12%”\n“ Aroma de llevat, notes de fleca, brioix.”\n“Groc palla amb reflexos or nou. Subtil perfum de poma, de galetes, d'espècies, de flors i una suggerent brisa marina, del seu íntim contacte amb el llevat apareixen aromes a fruits madurs amb fons torrats i fruits secs. El seu tacte cruixent i tònic a la vegada juntament amb una prolongada fructo de la bona disposició ácidosuave i una agradable veu alcohòlica, el converteixen en un mar de possibilitats per descobrir plats. Maridatge de Gramona Brut 2006: Cava molt versàtil que es pot prendre durant tot el menjar fins a les postres.”\n“NOTA DE TAST: - Color: Color brillant i net amb matisos vermell cirera sobre un fons robí. - Nas: El nas és elegant, especiada, amb matisos de regalèssia negre i aromes balsàmics. - Boca: En boca, té una entrada suau, vellutada i de gran intensitat”\n“Recorda altres escumosos, pels aromes a llevat. Molt lleuger. Vi de Cava per tornar a comprar.”\n“NOTA DE TAST DE Gramona Impérial Brut Gran Reserva 375ml: - Vista: groc palla, reflexos or nou. - Nas: subtil perfum de poma, de galetes, d'espècies, de flors i una suggerent brisa marina, aromes a fruits madurs amb fons torrats i fruits secs. - Boca: tacte cruixent i tònic a la vegada, amb una prolongada fructo de la bona disposició àcid-suau i una agradable veu alcohòlica. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Cava. RAÏM: Chardonnay, Xarel.lo i Macabeu. MARIDATGE: amb tota classe de plats, com aperitiu. TEMPERATURA DE CONSUM: 7ºC GRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 12%”


Per què el meu negoci no va com vull? – Remarca't Màrqueting i Comunicació\nAixò vol dir que no cal tenir web, fer publicitat o promocions? En absolut. Són eines indispensables. Però elles soles no salvaran ningú, sinó que s’han d’entendre com elements d’una estratègia més àmplia que ha de començar responent unes preguntes molt bàsiques: Per què el meu negoci no va com vull? Què puc fer per superar-ho?\nSegurament trobarem moltes respostes a la primera pregunta i poques a la segona. N’hi ha que han optat per una sola línia d’acció: creuar els dits, serrar les dents i esperar que escampi. La bona notícia és que pot ser que la crisi no s’allargui molt més. La mala, que moltes coses hauran canviat després de set o vuit anys de resistència estoica. Algunes a causa de la crisi, però d’altres per, diguem-ne, causes naturals…\nSi som dels que no hem vist la possibilitat -o la necessitat- de fer canvis per adaptar-nos en tot aquest temps de crisi, i malgrat tot hem aguantat, però només hem aguantat, ara que voldríem gaudir de la bonança promesa, segurament ens tocarà… mantenir els dits creuats, perquè haurem passat uns quants anys hivernant. Com serà el món en la nova primavera?\nExemples: llibreries, cinemes, mitjans de comunicació, alimentació, immobiliàries, quioscos, editorials, hostaleria… Els negocis d’aquests i altres sectors que no hagin estat una mica atents, veuran ara que la culpa de tots els mals no era de la crisi. També de la inacció provocada per la crisi. Pensem com els afecten l’aparició dels ebooks, la millora de les tecnologies digitals i les comunicacions, les xarxes socials, la pirateria, els nous hàbits de consum alimentari, la punxada de la bombolla immobiliària, la potència dels productes xinesos… Alguns són part de la crisi, d’altres no. I tots han fet abaixar persianes. I moltes coses ja no tornaran a ser com eren.\nAra el que ens toca, abans de fer webs, publicitats o promocions, que també, és mirar-nos honestament al mirall. Analitzar-nos a nosaltres i el nostre entorn. I respondre de veritat a les preguntes Per què el meu negoci no va com vull? i Què puc fer per superar-ho? I fer-ho.


Aquestes Festes del Tura més castelleres que mai!\nel dia de setembre 04, 2017\nLa colla garrotxina, els Xerrics d'Olot encaren aquest vespre l'últim assaig abans de les seves vàries actuacions durant les Festes del Tura. Aquest és a les 20:00h a la Pl. Rector Ferrer.\nCom tots els olotins saben, l'actuació dels Xerrics d'Olot durant les festes és una de les més esperades pels castelles de grana i una de les més importants. En aquestes actuacions, tenen l'oportunitat de demostrar tot l'esforç realitzat al llarg de la temporada al bell mig d'un públic encantador amb ganes de festa i ganes de cel·lebrar.\nAquest any, a més a més de la tradicional pujada del pilar de les escales de Sant Esteve (dia 8 a les 20:30h) i l'actuació amb colles convidades del dissabte (dia 9 a les 17:30h), els Xerrics participaran en un taller el dijous 7 a les 12:30h, amb l'associació Rialles.\nA més a més, aquest any el pilar de les escales estarà acompanyat del seguici popular.\nRecordeu també que un bon grapat de castellers estarà sempre present en la barraca dels Xerrics d'Olot on podreu gaudir d'un bon entrepà i refresc durant la festa.\nAquest any les Festes del Tura més castelleres que mai!\n2017 assaig especial festes del tura


Gran festa hípica i carreres del Cós de Sant Antoni, a la Festa Major de Vila-seca.\nPublished in Enero 21, 2016\nAmb motiu de la declaració del Cós de Sant Antoni com a element festiu tradicional d'interès nacional, pel Govern de la Generalitat, el cap de setmana passat es va celebrar dins el marc de la Festa Major de Vila-seca.\nEl dissabte dia 16 al Parc de la Torre d'en Dolça va tenir lloc la Gran Festa Hípica, en la qual es va poder gaudir de carreres de rucs, passejades amb ponis i cavalls, entre altres activitats.\nA partir de les 12:00 h del diumenge 17, el Circuit Hípic de la Torre d'en Dolça va acollir les tres curses que formen part del Cós de Sant Antoni, per cavalls pura sang anglesos. Les dues primeres curses van ser de 1.700 m cadascuna, mentre que en la tercera la distància va ser de 2.500 m.\nRETRANSMISSIONS COS DE SANT ANTONI


El currículum infantil sols farà referència a la personalitat i identitat dels xiquets, però no a la 'construcció sexual' - À Punt\nEl currículum infantil sols farà referència a la personalitat i identitat dels xiquets, però no a la 'construcció sexual'\nEl nou esborrany es debatrà aquest dimecres i ha introduït canvis sobre la proposta inicial, arran de les aportacions de les comunitats autònomes\nUna classe, en una imatge d'arxiu / À Punt NTC\n28 de setembre 2021 - 19:08\nEl Ministeri d'Educació i FP han decidit que el currículum d'educació Infantil no faça referència finalment a la "construcció sexual" i de "descobriment personal de la sexualitat i la construcció de gènere", sinó que parlarà del "desenvolupament de la personalitat" i d'"identitat" del xiquet, ateses les reivindicacions de diverses comunitats autònomes.\nAixí ho arreplega el nou esborrany del projecte de reial decret pel qual s'estableixen l'ordenació i els ensenyaments mínims de l'educació Infantil. Segons fonts del Ministeri, són canvis de redacció motivats per les aportacions de les diverses comunitats autònomes, si bé el contingut és similar. Tal com precisen aquestes fonts, s'ha suavitzat el contingut respecte a aquesta matèria per no donar lloc a interpretacions errònies.\nAixí, el nou esborrany assenyala que "el desenvolupament de la personalitat en aquesta etapa es correspon amb la construcció de la pròpia identitat, diferenciada de les altres. La intervenció educativa ha de guiar i potenciar l'assoliment d'una autoimatge ajustada i positiva en tots els aspectes".\nEl nou document, que es debatrà aquest dimecres en la Comissió General d'Educació, sí que incorpora la idea d'eliminar o evitar els "estereotips sexistes" en l'avaluació de diverses de les competències específiques que han d'adquirir els alumnes durant l'etapa.


Els advocats lluitaran amb dents i ungles per protegir els seus recursos, els que han adquirit amb la seva parella. Però només això. No poden evitar que es trenqui la relació d'amor, de sentiment. En veritat, fins i tot acostumen a aconsellar-lo, trencar primer amb la seva relació sentimental i després discutir la divisió de la propietat, com el proper pas lògic.\nSet Conjunt de gent entre aquells que s'explica un Objectiu potencial. La forma més simple de Set és el Setú (Set duna persona). Després hi ha el Setdos (Set de dues persones), Setrés, Setcuatro, i d'aquesta manera successivament. Hi ha Sets només de noies, només de nois i Sets mixtos. El clímax dura un instant. Però per arribar-hi cal una línia tan precisa que qualsevol incident o bé malaptesa que s'interposi en la seva travessia podria frenar en sec els impulsos que corren cara el plaer transformant aquell moment que esperem amb tant de desig en un autèntic caos.\nTe'n vas de putes a provar altres conills ja que el que tens a casa ja t'ho coneixes\nRecollint les sabatilles, em mira, i amb màxima fredor assevera amb el cap. Bé, habitual malaguenya desaborida, on entrar mil incompetents incompetents, i quan venim els que sabem una mica, ens consideren igual. Espero una estona. Treu un text de la bossa i comença a llegir. Em toca l'esquena, es recull la calça del biquini deixant tota la natja per al Sol i pels meus ulls.\nLa majoria de nosaltres ens sentim inicialment atrets per una persona a causa de les qualitats de la seva personalitat: la seva habilitat per fer-te riure; la seva suavitat; el seu interès per anar amb bici, etc. Mentre es pugui gaudir d'aquests trets, no són ells exactament els que determinaran si una relació et fa veritablement feliç o bé número. Per saber-ho has d'examinar el caràcter de la persona. El caràcter determina de quina manera es tracta a sí mateix una persona, com et tractarà tu i, un dia, els petits. El caràcter és la base de qualsevol relació saludable. Si penses en una relació en termes d'un pastís, la personalitat és com la garapinya, però el caràcter és la substància.\nRecorda que el tantra ensenya a la gent a adorar el cos, a l'uníson que obté tant de plaer com puguis voler. I no es tracta només de plaer sensual així mateix hi ha el factor curatiu. Sobretot, el que importa és l'equilibri del cos. Despertar l'arrel com se sol anomenar el massatge anal a l'ensenyament tàntric pot fer molt per la salut, en realinear la columna vertebral i donar una empenta al sistema nerviós central.\nEl voyerisme, a més, està tipificat com a delicte\nSi l'utensili triat per ser usat com a joguina casolana per a BDSM és el cinturó, cal fer-lo servir acuradament. El cinturó com a joguina eròtica per a BDSM resulta molt efectiu a l'hora de fer pujar la libido. Llarg, pla i flexible, en cap moment s'ha de fer servir la sivella a l'hora de fuetejar la part submisa. De què parlem quan parlem de Gibson Girls? D'un tipus de dona de la qual s'ha dit que va ser el primer ideal de bellesa femenina nord-americana i que va ser creada a l'última dècada del segle XIX pel dibuixant Converses Dana Gibson. La noia Gibson era una dona de pell de porcellana i compactes pestanyes i lluïa habitualment una llarga cabellera o un gran i molt acuradament esvalotat recollit Pompadour. Amb cintures estretes i vestits vaporosos, a la mirada de les Gibson Girls es dibuixava sempre una mica de malenconia que, unit a les seves boques petites i de llavis ben dibuixats, les transformava en una mena de noia de companyia admirable i ben educada de la qual resultava horriblement força difícil no enamorar-se.\nHi ha mirades que enamoren i cossos que fan allotjar de desig l'home més fred\nLa Laura, he vist que tens un d'aquests telèfons intel·ligents Apple, es va mostrar d'acord, Estic segura que tens por que et facin fotos, però vull fer-les amb el teu telèfon amb càmera. Per descomptat, us deixaré el telèfon als 2. Et suggereixo que els esborris, però no fins demà de nit. Deixa'm explicar-te. Me n'aniré a la nit, més desitjo que tots dos vagin a un bon restaurant de la ciutat. Suggeriré alguns llocs on et vestiràs. Desitjo que la Laura porti el vestit negre que comprem. És sexy, però no ho crec gaire.


Nou curs: gestionar la incertesa – Sindicat de Pares\n15 setembre, 2011 /0 Comments/in La Família, Miscel-lània /by SdP\nSegur que estarem tots al cap del carrer de la tardor calenta que se’ns ve a sobre.\nSegur que ja fa setmanes que constatem que alguna cosa ha canviat en les maneres de procedir a l’hora de prendre decisions de la gent en general i, molt especialment, de polítics i personalitats públiques en particular.\nEn aquestes circumstàncies, penso que per gestionar la incertesa socioeconòmica que vivim hi ha alguna cosa per la qual cosa és imprescindible passar, i hauríem de fer de la necessitat virtut: arremangar-se sense complexos ni prejudicis per treballar, colze a colze amb molt diversos col·legues, en la resolució de problemes.\ngenerosidad, optimismo, integridad, creatividad\nPer això, en el canviant món laboral hi ha tres assumptes que cada persona ha de poder presentar com destacats: la creativitat, la determinació i la integritat. Llavors, sigui quina sigui la nostra tasca, fins i tot el treball de buscar feina, podrem revaloritzar la nostra posició i formar part del millor equip possible, fins i tot amb limitacions.\nLluny del voluntarisme, la gratificació personal o canviants motivacions afectives, igual que hauria de passar en la vida privada i social, hem de tenir clars els objectius, clares les prioritats i ser fidels a uns principis que valguin la pena. Com em deia un estimadíssim professor, m’encanta ensenyar, no vull estar en un altre lloc.\nSón temps difícils però, com precisament les coses estan malament, hem de buscar arguments per ser optimistes, per esforçar-nos amb bon ànim sense caure en el curt termini ni l’obsessió per l’aparença.\nÉs aquí on una gran tasca afegida tenim al nostre país, és a dir, gestionar les incerteses que ens arriben per tants costats i de tantes maneres. Oportunitats i reptes professionals van a materialitzar, encara que siguin a contrapèl i després de molts intents.\nPerò, no ens equivoquem, ja no es tracta només de ser bo i semblar-ho. Preguntem-nos: Transmetem passió pel que fem, tot i que de vegades ens podem equivocar o veiem que, aparentment o en realitat, les dificultats o incomprensions ens superin?\nEn aquest sentit, molts sacrificis seran necessaris i no tenen res a veure amb vagues que pretenen solucions màgiques, que en el fons són parcials, per exemple en l’entorn de l’educació, descontextualitzades de la realitat, lluny de les prioritats del bé comú .\nI aquí em ve al cap l’admiració que tinc pel meu col·lega i amic Miquel, savi educador, amabilíssim conversador i fi gestor de recursos humans. Ell, fi cinèfil, que catalogava amb bon humor estupendes pel·lícules amb “MLP”, me la vaig perdre. I així quedaven aquelles pel·lícules a les que va decidir, per correspondre a una relació d’amistat o familiar, o simplement per atendre a la bona convivència oa la necessitat dels altres, va decidir, dic, no dedicar massa temps, de manera que aviat desapareixien de les seves prioritats vitals.\nGenerositat d’aquest tipus necessitem en aquests temps, la major de les vegades discreta, i potser envoltada de greus circumstàncies. Sí, d’acord, els diré especialment als més joves, és clar que ens interessa extreure a la vida tot el cor, però hi ha molt de superflu. I això mateix a qualsevol edat. I tampoc esperem embadalits una magna batalla, quan ja l’estem lluitant cada dia. Estiguem atents a escoltar la cançó que ens uneix, a fer que el nostre equip rendeixi al màxim, a no aplaudir venjances absurdes, a fixar-nos bé en el treball i la bondat que altres ens inspiren, a equilibrar l’ésser i el semblar.\nEn fi, amics, que gaudim en aquest nou curs, competint a dreta llei, sense abusar quan es guanya ni frustrar quan es perdi, que de tot hi haurà.\nEmili Avilés és especialista en educació familiar\nTags: creatividad, genereosidad, integridad, optimismo, valores\nhttp://www.sindicatdepares.com/wp-content/uploads/2016/10/logo-mini.jpg 0 0 SdP http://www.sindicatdepares.com/wp-content/uploads/2016/10/logo-mini.jpg SdP2011-09-15 12:40:242011-09-15 12:40:24Nou curs: gestionar la incertesa\nNou segons Si creus que és cara l’educació … prova amb la ignorància!


+Cultura - Concurs descultures de neu 2020, al Pas de la Casa - Agenda.ad\nConcurs d'escultures de neu 2020, al Pas de la Casa\nDivendres 14 de febrer del 2020 - Diumenge 16 de febrer del 2020\nEl Pas de la Casa acollirà del 14 al 16 de febrer una nova edició del Concurs d’escultura monumental sobre neu, que té com a objectiu sensibilitzar el públic en aquesta forma d’expressió artística, aportant al mateix temps un atractiu turístic a la vila encampadana.\nEnguany, el certamen girarà al voltant de la temàtica de la flora i la fauna.\nEls equips participants s’organitzaran en parelles per modelar els blocs de neu, amb la possibilitat de tenir un suplent. Els participants han de ser majors de 18 anys. En aquesta edició comptem amb la participació de 16 equips amb un alt nivell tècnic.\nLa tasca d’esculpir l’obra començarà el divendres 14 de febrer a les deu del matí i s’allargarà fins al diumenge 16 de febrer a les dotze del migdia. Els blocs de neu han de ser aprofitats al màxim en la seva massa i volum i l’únic material permès és el bloc en si.\nEls participants professionals poden optar a premis de 1.000, 700 i 500 euros, mentre que els estudiants competiran per imports de 500, 250 i 100 euros. A més, s’atorgaran dos mencions d’excel·lència: la d’Andorra, que atorgarà el Comú d’Encamp, i la del públic, que serà escollida a través del vot popular que es recollirà el darrer dia del certamen.


Dues Jugadores Més Per A L´Uni | ADN Gironí\nL’Spar Citylift Girona ultima la rescissió del contracte d’Ashley Paris, amb qui no compta Ortega, per portar una nova pivot i una altra aler que allarguin una rotació massa curta per a Lliga i Eurolliga\nAmb set jugadores no es pot plantar cara a rivals del nivell del Nadezhda. Això va tornar a quedar clar dimecres a Orenburg quan l’equip de Miguel Àngel Ortega va acabar sense benzina a mitjans tercer quart mentre les jugadores de Roberto Íñiguez seguien corrent amunt i avall, anant fort al rebot i amb prou oxigen per trobar la bona opció a la majoria de les jugades. I aquí l’Spar Citylift es va trobar sense capacitat de resposta, perquè, avui dia, Ortega només compta amb set jugadores en la seva rotació. Set per jugar demà passat contra el Ferrol a Fontajau en Lliga i set més rebre per rebre el Wisla Cracòvia dimecres en la segona jornada de l’Eurolliga. Això si és que abans dels dos partits no han arribat nous reforços.\nEls responsables esportius de l’Spar Citylift Girona havien planificat una plantilla amb deu peces, però Ortega veu massa jove Pilar Comella, Anna Carbó s’ha lesionat i Ashley Paris té els dos peus fora del club després que ni ella s’hagi adaptat a l’estil de joc que vol el tècnic ni a aquest li agradi el seu nivell de compromís en el treball diari. Des d’abans del partit a Orenburg, Paris estava mig sentenciada però els 40 minuts que es va passar a la banqueta a la pista del Nadezhda van deixar clar que l’actual situació no és bona per al club ni per a la jugadora nord-americana amb passaport macedoni. El club està intentant rescindir el contracte d’Ashley Paris i, com que la pivot no té un dels contractes barats de la plantilla, aprofitaria la massa salarial que alliberés per contractar una nova jugadora interior i, al mateix temps, fitxar una exterior amb un contracte temporal per tapar la baixa de la lesionada Anna Carbó, que estarà tres mesos lluny de les pistes, més o menys fins passat Nadal.\nAra mateix tot està pendent d’arribar a un acord econòmic amb els representants de Paris, perquè un cop la pivot firmés la seva renovació podrien arribar a Girona les dues peces.\nEl mercat de jugadores interiors de garanties és més limitat que el d’exteriors i, per això, és molt possible que la nova pivot no fos una jugadora europea. Això deixaria l’Uni amb tres jugadores per només dues places a l’Eurolliga, on la normativa és més restrictiva que a la Lliga Femenina, fet que segurament obligaria que Tay’ler Mingo només jugués els partits de Lliga espanyola i les dues pivots ho fessin tant en Lliga com en Eurolliga. En canvi, per a la posició d’aler no hi hauria problemes per fitxar una jugadora europea.