Puig assegura que Sánchez compta amb el suport del PSOE per a tirar endavant l'acord de govern amb Podem - Diari La Veu\n15 novembre 2019 11:41h\nPuig ha negat que hi haja "malestar" en el partit pel pacte amb Podem. / EUROPAPRESS\nVALÈNCIA (EP). El president de la Generalitat, Ximo Puig, ha assegurat aquest divendres que el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, compta amb el suport del PSOE després de signar el preacord per a una coalició amb Podem. Ha minimitzat així les crítiques abocades per l'històric dirigent socialista Juan Carlos Rodríguez Ibarra o els dubtes expressats pel president de la Junta de Castella-la Manxa, Emiliano García-Page.\nEn una entrevista en RNE, recollida per Europa Press, Puig ha negat que hi haja "malestar" en el partit pel pacte amb Podem, que depén del suport d'ERC per a tirar avant, i ha afirmat que Sánchez "compta amb el suport del partit per a formular el full de ruta amb l'objectiu que hi haja govern" a l'Estat.\nDavant les crítiques de García-Page, que va alertar que el pacte depén de forces independentistes, el baró valencià ha argumentat que no "hi haurà cessions en el fonamental", en referència a la Constitució.\nAl seu judici, la Constitució és l'"única línia roja" que ha d'haver-hi en les negociacions per a formar govern a l'Estat i, preguntat directament pel document de Pedralbes, que ERC demana reprendre per a donar suport a Sánchez, ha al·legat que pot ser eixe o un altre mecanisme. "Si s'accepten les regles del joc, la Constitució està feta des del diàleg i per al diàleg", ha insistit.\nEncara que entén que la situació és "complexa", Puig ha posat com a exemple el País Valencià on, ha recalcat, s'ha gestionat la diversitat amb un resultat positiu.\nSobre la possibilitat que el PSOE convoque un comité federal per a discutir, Ximo Puig ha explicat que els òrgans del partit "sempre han d'estar activats", però ara "la prioritat" és que s'avance en la formació de l'executiu.\nDemana al PP "no marejar"\nSegons Ximo Puig, "no es tracta de cedir davant d'uns ni davant d'uns altres", en relació amb el possible suport del PP i ha criticat que els populars estiguen "marejant" amb oferir el seu suport, una vegada Sánchez arribava a l'acord amb Podem.\n"No es tracta d'acordar un govern amb ERC, sinó que facilite el govern, com a PP o Ciutadans", ha assenyalat, davant les crítiques al preacord, per això ha demanat que permeten la investidura i que les institucions comencen a estar "a ple rendiment".\nEscriba el número 347068


Seu Electrònica - Subvenció a l'autoocupació de persones desocupades i a la creació d'activitat empresarial a la convocatòria 2018\nSubvenció a l'autoocupació de persones desocupades i a la creació d'activitat empresarial a la convocatòria 2018\nQue constin inscrites com a demandants d'ocupació no ocupades a les Oficines de Treball de la Generalitat de Catalunya el dia abans de l'inici de l'activitat empresarial.\nQue l'activitat econòmica s'hagi donat d'alta en el període comprés entre el dia 1 de novembre de 2017 i el dia que finalitzi termini de sol·licitud d'aquesta subvenció. S'entendrà com a data d'inici de l'activitat econòmica, la que figuri com a data d'alta en el Règim Especial del Treball Autònom a la Tresoreria General de la Seguretat Social o mutualitat del col·legi professional corresponent.\nQue estiguin empadronades a Granollers, amb una anterioritat mínima de 6 mesos abans de la data d'inici de l'activitat econòmica o que el domicili de l'activitat empresarial estigui localitzat al municipi de Granollers.\nMantenir, per part de la persona beneficiària, el domicili social i/o l'empadronament a Granollers mínim fins a la data de la justificació.


ARA MATEIX: Orgull\nFalta menys, falta poc, falta molt\nsento l’orgull de ser del país que sóc\nde tenir els poetes, els escriptors, els cantaires...\nde tenir els fills que tinc,\nels amics que tinc, els veïns que tinc\ni mentrestant... jo també em miro amb amor la nostra terra\ni m’afegeixo als cants.\nI servo el desig de viure un demà\nen el que pugui mirar el meu govern\ni sentir el mateix orgull que sento\ncap a la gent anònima que ens ha dut fins aquí.\nPer això falta molt i molt, em temo. Per sentir orgull de la gent no hem de córrer gaire, fem mèrits sobrers. Però ja vam sentir orgull del govern i ens han acabat avergonyint, de moment de manera moderada, però la campanada pot venir dilluns si no anem a rebentar les urnes.\nEt torno a aplaudir el post, Zel... orgull del país que som i orgull de la gent que som... I endavant!!!\nA veure si anem a totes!!!\ndemà ha de ser un dia que recordarem sempre, com el primer petó.\norgull sí i la mirada ben alta i ben neta!


TRIBUNA DEL BERGUEDÀ: ESGLÉSIA PARROQUIAL DE SANT NICOLAU DE MIRA A MALGRAT DEL MAR. EL MARESME\nESGLÉSIA PARROQUIAL DE SANT NICOLAU DE MIRA A MALGRAT DEL MAR. EL MARESME\nRetratava al Josep Olivé Escarré davant la façana de l’església parroquial de Malgrat de mar, advocada a Sant Nicolau de Mira, dit també de Bari, llegia que l’església que s’alçava al segle XVIII , fou reconstruïda - sense que sàpigues veure qui va ser l’autor de l’obra - entre els anys 1940 – 1949.\nLa planta de l’església té forma de creu llatina, amb una nau central i dues de laterals, separades per gruixuts pilars i amb cúpula al creuer. De grans dimensions (45 metres de llarg per 24 metres d’ample), per aquesta raó se la coneix com “la catedral de la costa”.\nLa façana, neoclàssica és obra del segle XVIII; presenta la portalada allindada, una fornícula amb decoració escultòrica que conté la imatge del sant i una rosassa que il•lumina l’interior de la nau. Cal destacar de la mateixa, la portalada i l’aplacat de la part central en peces de marbre color blanc-gris.\nA l’esquerra de la façana hi ha el massís campanar de torre, vuitavat, alçat també el segle XVIII que resta però inacabat.\nA l’àbssis trobem una llarga garita feta amb rajols i que té petites obertures per a armes de foc.\nA l’interior destaca la capella del Santíssim, a la dreta del presbiteri, projectada (1978) per Mossèn Genís Baltrons Robert ( nascut l’any 1932, Nomenat rector de Sant Daniel l’any 2009, i Capellà del Monestir de Monges Benedicitines de Sant Daniel 21/07/1964 , Canonge del Capítol Catedral de Girona 01/05/1981) , que presenta un altar en forma de taula domèstica, i els seients són escons que evoquen una família. El sagrari és fet per un cercle fet amb trossos d’eines de pagès.\nUtilització de carreus a les cantonades i campanar; maçoneria als murs i teules per la coberta.\nLlegia que s’alçava damunt una primera capella dedicada a sant Antoni Abat, patró modernament dels animals, i protector benemèrit de la ‘ vida natural’ i les activitats que s’hi relacionen, agricultura, pesca , Castellà ens imposarà a Sant Isidre en les activitats pròpies de la pagesia , en la seva dèria de fer-nos perdre els signes de la nostra identitat.\nL’església ‘ nova’ fou consagrada el 1563 essent bisbe de Girona, Arias Gallego.\nSerà ampliada els anys 1630 i 1767.\nL’escultor Claudi Perret ( Barcelona segle XVI —Perpinyà, 1621 ) , féu (1607) el retaule de Malgrat, juntament amb el fuster Simeó Olivares.\nAgustí Gibert y Xurrich (1704-1779), va ser una de les persones que van fer possible ‘l’església nova de Malgrat ‘ , Joan Piña Pedemonte, revela detalls pràcticament inèdits de ’la Catedral de la Costa’\nEl 1761, Josep Moner, mestre de cases, es lamenta per haver perdut l’encàrrec de la construcció de la església parroquial.\nEl 1762, declaració notarial sobre l’elecció popular del projecte i model de l’arquitecte de Barcelona Francesc Trillas.\nNo trobava cap dada que expliqui l’advocació a Sant Nicolau de Mira ( dit a l’occident de Bari ) , que fou empresonat i torturat, com a conseqüència d’un decret de l’emperador Licini contra els cristians, posteriorment alliberat per l’emperador Constantí, va participar en el concili de Nicea, en què va defensar les seves tesis sobre la divinitat de Crist tot condemnant les doctrines d’Ari, que la negaven. En totes les disputes eclesials, es guanyava l’adversari amb una suavitat extrema. Defensava sempre els dèbils i aconseguia moltes conversions. La seva generositat el va fer llegendari.\nL’església va patir els estralls que provocava la sedició dels feixistes contra el GOBIERNO DE LA II REPÚBLICA ESPAÑAOLA , consta que s’incendia i es saqueja l’església, i van desaparèixer els objectes de més valor (dues custòdies, una creu i l’orgue).\nEns agradarà tenir a l’email coneixercatalunya@gmail.com noticia de les raons que portaven a dedicar a Sant Nicolau, l’església de Malgrat de Mar.


Alliberen a Empuriabrava un nadó i la seva mare a qui havien obligat a prostituir-se durant tres mesos - El Gerió Digital\nLa policia espanyola ha detingut la proxeneta\nLa policia espanyola ha alliberat a Empuriabrava (Alt Empordà) una jove a qui havien obligat a prostituir-se durant tres mesos a un bordell de La Jonquera i que vivia, juntament amb el seu nadó de set mesos, en 'semi-esclavitud'. En el marc de l'operació, s'ha detingut la dona que la va contractar quan estava embarassada dient-li que cobraria un sou de 500 euros per fer les feines de la casa i viure allà.\nUna paga que només va cobrar el primer mes. Després de tenir la criatura la va obligar a prostituir-se amb l'excusa que s'havia de sufragar les despeses de tenir-los als dos a casa i sota amenaces. Després de tres mesos, però, la jove va començar a patir atacs d'ansietat i la dona va obligar-la a tornar a fer els treballs domèstics i a cuidar de la seva filla de tres anys. No cobrava cap sou i estava sotmesa a un estricte control, fins al punt que només podia sortir al carrer de forma puntual i sota amenaces cap a ella i el seu bebè.


Presentada la 9ª edició del calendari solidari Bombers amb Causa 2020 a Andorra ·\nPresentada la 9ª edició del calendari solidari Bombers amb Causa 2020 a Andorra\nUn moment de la presentació del Calendari Bombers amb Causa 2020\nDes del seu inici, el projecte Bombers amb causa ha recaptat 434.691,00 €\nAhir al matí es va presentar a Andorra la 9a edició del calendari solidari Bombers amb Causa. Aquest calendari el van engegar, ara fa nou anys, l’Arnau, en David i l’Òscar, voluntaris del cos dels Bombers de la Generalitat, amb l’objectiu de recaptar fons per a la recerca en malalties infantils.\nA l’acte van assistir el director adjunt dels Bombers d’Andorra, Jordi Farré, acompanyat per Albert Corominas, dels Bombers de la Generalitat, Càndida Castillo, de l’Obra Social Sant Joan de Déu i Antoni Taull, cap del parc de Bombers de Vielha.\nEl projecte Bombers amb Causa, que sempre ha tingut la infància com a motor i inspiració, ha anat creixent any rere any i s’hi han anat sumant altres cossos de bombers, com els Bombers d’Andorra des de fa cinc anys (2015) i els Bombers de Barcelona, des de fa quatre (2016), participant activament en la realització, venda i distribució i formen part d’aquesta gran família que, enguany, per primera vegada compta també amb els Pompièrs d’Aran.\nA més, Bombers amb Causa compta amb el recolzament completament altruista de fotògrafs/es, il·lustradors/es, empreses, mitjans de comunicació, curses, iniciatives i associacions i acull centenars de persones amb l’objectiu de millorar la qualitat de vida dels infants en risc d’exclusió. En concret, el projecte del calendari compta amb la peça indispensable de nens i nenes que han decidit formar part d’aquesta iniciativa, juntament amb la implicació de les seves famílies.\nEl calendari Bombers amb causa 2020 ha aplegat nens i nenes atesos a l’Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona i a l’Hospital Sant Joan de Déu de Terres de Lleida, amb bombers i bomberes dels parcs d’arreu de Catalunya i ha tingut com a fil argumental “Els vehicles de Bombers”.\nEls infants i professionals de la fotografia han compartit 13 jornades especials que han tingut d’escenari indrets com Andorra, Barcelona, Gironella, La Seu d’Urgell, Lleida, Llers, Olot, Santa Maria de Palautordera, Tremp, Vielha i Vilanova i la Geltrú gràcies a la implicació dels Bombers de la Generalitat de Catalunya, Bombers de Barcelona, Bombers d’Andorra i, per primera vegada, Pompièrs d’Aran.\nEnguany, els moments màgics viscuts en les diferents sessions de fotos els podeu consultar en el vídeo següent:\nEls fons recaptats en les primeres edicions van permetre crear la beca d’investigació Bombers amb Causa, que s’atorga per concurs entre els investigadors de l’Hospital Sant Joan de Déu, sota un jurat d’experts científics interns i externs a la institució. A partir del calendari 2018, a la beca per a recerca se li suma una partida que va a projectes socials d’atenció a la infància en risc atesa a centres Sant Joan de Déu de Catalunya. A dia d’avui, Bombers amb causa ha recaptat 434.691,00 €.\nFotògrafes i fotògrafs amb causa 2020\nAl treball totalment voluntari dels Bombers de la Generalitat i l’Obra Social de Sant Joan de Déu en la coordinació i la producció del calendari, se suma al projecte, des del primer moment, la participació imprescindible i desinteressada d’un seguit de professionals de la fotografia i la il·lustració que ens permeten oferir un producte de qualitat. De reconegut prestigi professional, han dotat al calendari d’una alta qualitat en les seves fotografies i dibuixos.\nAquest any, noms com Maricel Blanch, Xavier Bertral, Sara Cabarrocas, Dolors Clotet, Ariadna Creus, Leo Delshams, Santi Iglesias, Elisabeth Magre, Gorka Martínez, Anna Mas, Alfons Rodríguez, Glòria Sànchez o Pere Tordera han col·laborat, de manera voluntària, en captar aquestes instantànies i afegint-se així a la causa. A més, l’estudi de creació Malmesos ha col·laborat en el disseny i els adhesius per decorar el calendari incloent-hi una col·lecció de stickers.\nSumant col·laboracions, fent més gran el projecte\nCada any s’afegeixen noves col·laboracions, com ara la cooperativa Abacus, que des de l’edició del 2013 distribueix el calendari a través dels seus punts de venda, i Bon Preu, que també distribueix el calendari als seus supermercats. Uns distribuïdors als que també s’ha de sumar les botigues locals, fires d’arreu del territori i els mateixos parcs de bombers que es converteixen en punts de venda.\nLes accions de caràcter esportiu estan augmentant la dimensió solidària de ‘Bombers amb Causa’ que es va iniciar amb el calendari. Una d’elles és la realització de la 3a edició de la Cursa Vertical de Montserrat que tindrà lloc el 28 de març de 2020 i també la 4a edició de la Cursa de Muntanya Bombers amb Causa de Cercs que es farà el 2 i 3 de maig de 2020. Fins ara, totes dues amb molt bona acollida per part de participants, institucions i col·laboradors.\nWeb Bombers amb Causa\nPer saber-ne més sobre aquesta edició del calendari solidari 2020, al web Bombers amb causa (www.bombersambcausa.org) es recull tota la informació sobre aquesta iniciativa: els punts de venda del calendari d’aquest any i l’agenda d’activitats i fires on serà present per donar visibilitat al projecte i vendre calendaris, i les novetats de les dues curses esportives.\nTambé podeu seguir les novetats del projecte a través del seu perfil a Instagram @bombersambcausa i l’etiqueta #BombersAmbCausa, així com als perfils de twitter @bomberscat, @BCN_Bombers i @BombersAndorra.\nTags: “Els vehicles de Bombers”, 434.691€, A Roses, Alt Empordà, Andorra, Badia de Roses, Barcelona, Bombers amb causa, Calendari Bombers amb causa 2020, Calendari solidari Bombers amb causa 2019, Catalunya, Costa Brava, Empordà, Girona, Gironella, Hospital Sant Joan de Déu, Hospital Sant Joan de Déu de Terres de Lleida, La Seu d'Urgell, Lleida, Llers, Obra Social Sant Joan de Déu, Olot, Roses, Santa Maria de Palautordera, Tremp, Vielha, Vila de Roses, Vilanova i la Geltrú\nPrevious El paper de l’Art en el moment actual va ser tema de debat al Centre Cultural de Ca l’Anita\nNext Disminueix la mortalitat a les carreteres, però augmenta el nombre de motoristes morts


6 - 30 Octubre SENDERISME AL NEPAL ALTA RUTA AL C.B. EVEREST:Bhote Kosi- Renjo Pass- Gokyo - Kala Pattar – Kongma La- Chukung – opció a l’Island Peak. 26 dies\nPreu: 1580 € sense vols // 2150 € amb vols\nCombinarem etapes suaus de fons de vall amb una bona aclimatació amb etapes de colls a més de 5.000 m. Etapes de descans enmig del trek per poder gaudir i reposar en un dels indrets més bells del planeta –ja que hi som i ens ha costat arribar-hi no tinguem pressa en marxar !!-. Mai farem escalada ni alpinisme, no ens calen grampons ni piolets –llevat que escollis la opció de l’Island Peak 6.189 m-\nTornem al Nepal deprés de les bones experiències realitzades en anys anteriors pels guies de Bonviure Xavi Arias i Ramon Martí\nUn dels millors viatges de trekking del món\nEstil Bonviure en la logística del trek: sense renunciar al millor recorregut senderista –excursionista possible, farem etapes assequibles en la distància i els desnivells, amb una bona aclimatació inicial. I el que és molt important: en un trek que dura més de 17 dies farem a més a més dos dies de descans i un de reserva per imprevistos -amb opcions a excursions optatives- després de les etapes més fortes que servirà per una banda descansar i acabar d'aclimatar-nos. Per l'altre banda aquesta logística ens permet gaudir amb tranquil•litat, sense presses -després del que costa arribar-hi ens ho mereixem!- dels racons més bells de l'Himàlaia.\nL'estil Bonviure permet que persones sense una preparació exigent esportivament però si amb un hàbit freqüent en caminar llargues distàncies i desnivells notables puguin fer aquest tipus de viatges de trek llargs reservat d'altra manera a persones amb una condició esportiva alta.\nCaminaràs molt lleuger només amb la motxilla de dia: la resta d'equipatge el porten els portejadors.\nDurant el trek dormiràs sempre en Lodges mai en tendes, a no ser que escollis la opció Island Peak 6.189 m -només en aquest cas dormiràs 1 o 2 nits en tendes-. A Khatmandú dormiràs en hotels de quatre estrelles 4 *.\nBona combinació d’etapes suaus al fons de les valls i amb bona aclimatació amb d’altres trams d’alçada més exigents passant colls de vistes panoràmiques a més de 5.000 m. Dies de descans en mig del trek per recuperar-se i gaudir amb tranquil•litat d’un dels paisatges més bells del planeta.\nOptativament podràs pujar a tres cims de més de 5.000 m únicament caminant: Kala Pattar, Gokyo Peak i Chukung Ri\nPassaràs per tres colls de més de 5.000 amb les millors vistes de l’Himàlaia senderista: Renjo Pass, Chola Pass i Kongma La. Coneixeràs les quatre valls del Khumbu.\nBona aclimatació amb dos nits a Namche Bazar i dos nits seguides a Thame\nUn excel•lent recorregut que en molts trams s’aparta del convencional, clàssic, transitat i massificat itinerari al Camp Base de l’Everest. Recorregut de travessa en forma de Gran Boucle sense repetir etapes ni paisatge.\nUn bon viatge que combina l’esport, la natura i la cultura en un país on la barreja d’ètnies, religions, monuments, monestirs, etc, el fa molt atractiu: xerpes, newes, gurkas, tamangs, budistes, hinduistes, etc.\nEvolució progressiva de l'esforç amb la culminació en l'ascensió optativa a l'Island Peak o al Chukung Ri


Guillermo del Toro triomfa als Oscars amb "La forma del agua"\nGuanya el premi al millor director i a la millor pel·lícula en una cerimònia marcada per la presència de Mèxic i per la reivindicació de les dones\nRedacció 05/03/2018 - 06.09 Actualitzat 05/03/2018 - 23.18\nEl mexicà Guillermo del Toro, amb els Oscars a la millor pel·lícula i millor direcció per "La forma del agua" (Reuters)\n"La forma del agua", del mexicà Guillermo del Toro, ha guanyat l'Oscar a la millor pel·lícula en l'edició 90 de la gala dels Oscars.\nDel Toro també ha guanyat el premi al millor director per aquesta pel·lícula, que era la que tenia més nominacions, 13, i al final s'ha endut 4 Oscars. Els altres dos són millor banda sonora, per a Alexandre Desplat, i millor disseny de producció.\nEn el discurs que ha fet en recollir el premi al millor director, Guillermo del Toro ha fet una defensa dels immigrants, quan els coneguts com a "dreamers" són a punt de perdre tots els drets als Estats Units:\n"Sóc immigrant, com molts de vosaltres... i penso que el més gran que fa la nostra indústria és esborrar les línies a la sorra. Ho hauríem de continuar fent, ara que el món ens demana que les fem més fondes."\n"Dunkerque", de Christopher Nolan, que tenia 8 nominacions, ha guanyat 3 Oscars. És la segona pel·lícula més premiada, per bé que en categories considerades tècniques: millor edició de so, millor mescla de so i millor muntatge.\nI "Tres anuncios en las afueras", de Martin McDonagh, l'altra gran favorita de la nit, que tenia 7 nominacions, només ha guanyat 2 Oscars.\nUn ha estat per a Frances McDormand, que amb aquest paper ja havia guanyat el premi a la millor actriu als Globus d'Or, als Bafta del cinema britànic i, aquest mateix cap de setmana, als Spirit Awards, del cinema independent.\nQuan ha recollit el premi, McDormand ha demanat a totes les dones de la sala que es posessin dempeus amb ella.\nL'altre premi de "Tres anuncios en las afueras" també ha estat interpretatiu: Sam Rockwell, millor actor de repartiment.\nEncara en les categories interpretatives, Gary Oldman ha guanyat el seu primer Oscar al millor actor pel paper de Winston Churchill a "El instante más oscuro", de Joe Wright. La pel·lícula també ha guanyat l'Oscar al millor Maquillatge i Perruqueria.\nI la millor actriu de repartiment ha estat Allison Janney, per "Yo, Tonya", de Craig Gillespie, on interpreta la mare de Tonya Harding, la patinadora olímpica nord-americana que va ser desposseïda del seu títol de campiona dels Estats Units arran de l'atac que va patir una rival seva, Nancy Kerrigan, en què estava involucrat l'exmarit de Harding.\nJanney ha desbancat Laurie Metcalf, que era la favorita per "Lady Bird", de Greta Gerwig.\nL'Oscar al millor guió original l'ha guanyat Jordan Peele per "Déjame salir", que també dirigeix. Peele s'ha convertit en la primera persona negra que guanya aquest premi.\nEl premi al millor guió adaptat se l'ha endut James Ivory per "Call Me By Your Name", de l'italià Luca Guadagnino, que adapta la novel·la del mateix títol d'André Aciman.\nIvory, de 89 anys, s'ha convertit en la persona de més edat a guanyar un Oscar. Anys enrere, Ivory havia estat nominat tres vegades a millor director, per "Una habitació amb vistes", "Howard's End" i "El que queda del dia".\nLa xilena "Una mujer fantástica", de Sebastián Lelio, interpretada per l'actriu transgènere Daniela Vega, ha guanyat l'Oscar a la millor pel·lícula de llengua no anglesa. És la primera vegada que una pel·lícula xilena guanya un Oscar.\n"Coco", de Disney-Pixar, dirigida per Lee Unkrich i Adrian Molina -l'altra presència mexicana d'aquests Oscars, en què el triomfador ha estat Guillermo del Toro-, ha estat elegida millor pel·lícula d'animació. I també ha guanyat l'Oscar a la millor cançó original, amb el tema "Remember me", de Kristen Anderson-Lopez i Robert Lopez, que canten Miguel i Natalia Lafourcade.\nEl premi a la millor fotografia l'ha guanyat Roger Deakins, que, amb "Blade Runner 2049", de Denis Villeneuve, s'ha endut el seu primer Oscar després de 13 nominacions infructuoses.\nEntre les nominades per a aquesta categoria, per primera vegada hi havia una dona: Rachel Morrison, per "Mudbound", de la directora i guionista Dee Rees.\nL'Oscar al millor vestuari ha estat per a Mark Bridges, per "El hilo invisible", de Paul Thomas Anderson.\nA més d'un Oscar, Bridges també ha guanyat una moto d'aigua -valorada en 18.000 dòlars, i un viatge al llac Havasu, a Arizona- perquè ha estat el premiat que ha fet el discurs més curt. Al principi de la cerimònia, Jimmy Kimmel, el presentador, havia anunciat aquests premis per a la persona que fos més breu a l'hora de recollir el seu Oscar.\nBridges ha parlat uns 30 segons. Ha tingut temps per agraïr el premi a Paul Thomas Anderson, el director, als actors de la pel·lícula, al seu equip i a l'Acadèmia.\nBridges ha aparegut a l'escenari dalt de la moto d'aigua -amb armilla salvavides inclosa- acompanyat de l'actriu Helen Mirren.\nL'edició número 90 de la gala de lliurament dels premis de l'Acadèmia del Cinema dels Estats Units, que s'ha fet al Dolby Theatre de Los Angeles, ha durat unes quatre hores. Ha començat a les 2 de la matinada (les 5 de la tarda hora local) i els últims premis s'han anunciat abans de les 6 del matí.\nHa estat marcada per la reivindicació del paper de la dona a partir de moviment #MeeToo i per la presència de Mèxic, amb els premis a Guillermo del Toro i la pel·lícula "Coco".\nEl presentador ha tornat a ser Jimmy Kimmel, presentador de televisió, còmic, guionista i productor, que ja va conduir els Oscars de l'any passat.\nI, com l'any passat, els encarregats d'anunciar l'Oscar a la millor pel·lícula han estat Faye Dunaway i Warren Beaty, que el 2017 van protagonitzar una de les anècdotes més sonades de la història dels Oscars quan van dir un títol que no era el correcte. Va ser perquè els van donar un sobre equivocat, i els han compensat tornar-los a convidar.\nTotes les premiades dels Oscars 2018\nLes dones s'alcen a la cerimònia dels Oscars en l'any del #MeToo\nÀlex Gorina: "Guillermo del Toro és un amic, i hem fet moltes favades junts"\n"La forma del agua" és la guanyadora d'uns Oscars absolutament repartits\nEls Oscars: Gary Oldman, millor actor pel seu paper a "El instante más oscuro"\nEls Oscars: Frances McDormand, millor actriu per "Tres anuncios en las afueras"\nEls Oscars: "La forma del agua", millor pel·lícula i millor direcció per a Guillermo del Toro


Què cal demanar a Jimmy John quan vulgueu estar sa - Com\nPrincipal Lloc Recepta Saludable Bloc\nQuè es pot demanar a Jimmy John’s Quan s’intenta estar sa\nFins i tot si esteu borratxo quan arribeu a Jimmy John's, tingueu presents aquests consells per sentir-vos una mica millor amb vosaltres mateixos al matí.\nLa majoria dels viatges que feu a Jimmy John’s són probablement a les dues de la matinada d’un dissabte a la nit perquè no hi ha res més obert. Fins i tot si us sentiu d’alguna manera quan arribeu a Jimmy John’s, tingueu presents aquests consells per sentir-vos una mica millor amb vosaltres mateixos al matí.\nPer sort per a mi, compilar aquests consells es va fer molt senzill perquè Jimmy John's té un calculadora de nutrició al seu lloc. Això podria ser bo o dolent, segons quin sigui el vostre sandvitx preferit. A tots els amants de l’amanida de tonyina que hi ha, ho sento.\nFugiu el B llegir\nFoto cedida per @jimmyjohns a Instagram\nJimmy John’s ofereix el que ells anomenen 'Unwich', que és el vostre sandvitx preferit en forma d’embolcall d’enciam. És perfecte per a algú que estigui buscant una opció baixa en carbohidrats o que no tingui gluten. Si teniu el Tom de gall dindi (el meu favorit personal) en un embolcall d’enciam, són 315 calories en comparació amb les 554 del pa normal.\nJimmy Chips prims\nRes no es combina millor amb un sub que les fitxes. Si no voleu comprometre’s amb el vostre subministrament però voleu sentir-vos millor amb el menjar, substituïu les patates fregides normals per les patates fregides de Thinny Jimmy. Encara obtindreu aquesta satisfacció cruixent i salada, però amb menys greixos i calories.\nNo obtingueu l’amanida de tonyina\nFoto cedida per youtube.com\nPersonalment no sóc un amant de la tonyina , però si ho és, prepara't. L’entrepà Slim Sub d’entrepà de tonyina no és tan prim com el seu nom indica. Arriba a 820 calories i 1.920 mg de sodi. Si no esteu familiaritzat amb les mesures de sodi, aquesta quantitat és el 80 per cent del vostre valor diari total.\nSi creieu que el vegetal és el més saludable, torneu-ho a pensar\nDels subentrepans de 8 polzades, el vegetari és una de les opcions més saludables, però no és el més saludable. L’alvocat, el mayo i el formatge afegeixen greix a l’equació. El millor sub dels subs de 8 polzades és el Turkey Tom. Tot i que és bonic alt en sodi com la resta de la carn, encara té menys greixos i calories.\nSi voleu més carn, obteniu el Bootlegger Club\nFoto cedida per myinnerfatty.com\nSi realment intenteu estar sans, probablement us heu d’allunyar dels entrepans del club, però si necessiteu aquesta carn addicional, el Bootlegger és el camí a seguir. La clau de la seva nutrició és la seva senzillesa. Té més carns magres i verdures en comparació amb els altres sandvitxos.\nAquesta amanida de cols de Brussel·les us farà jurar Romaine\nGuia de supervivència del menjador atlàntic de la FAU\nEn quina facció 'divergent' participareu, segons el vostre esmorzar personal\n5 llocs que heu de menjar després de graduar-vos a Groovy UV\nGaudiu d'un esmorzar per a postres amb torrades de canyella\nPer què valia la pena arriscar-me la vida fer un enfangament dur?\n10 begudes populars trobades a SLU classificades per contingut de cafeïna\ncom beure alcohol sense emborratxar-se\ncomensals i bussejadors a Boston\nde què està feta la llet de vida justa?\nquant de temps ajuda el tint de cabell kool\nes pot fer crema de malví a partir de malví


Roses adequa passeres, miradors i refà el camí de cap de Creus fins a Falconera - Diari de Girona\nRoses adequa passeres, miradors i refà el camí de cap de Creus fins a Falconera\nLes obres pretenen fer accessible una part del camí de ronda des de Montjoi i s'espera que acabin en dos mesos\nroses | c.vilà 02.01.2016 | 07:18\nUn dels punts del recorregut on s´ha col·locat una passera. diari de girona\nLa passera que s´ha començat a col·locar per salvar el rec.\nRoses està col·locant passeres per salvar desnivells, adequant miradors i fent accessible el camí de ronda dins el Parc Natural de Cap de Creus, des de Falconera a Montjoi. L'actuació s'està portant a terme i té en compte millores al llarg de tota la ruta, en 713 metres, on també es poden veure els efectes d'un incendi de fa un parell ?d'anys.\nUn paisatge feréstec envoltat de vegetació i amb vistes al mar. És un dels camins de ronda que permet recórrer el litoral de cap de Creus. En molts dels punts l'accés era complicat i en altres gairebé impossible.\nL'erosió per fenòmens com les pluges l'han fet impracticable perquè les terres s'han escolat augmentant el risc de caigudes. S'ha volgut millorar i fer-lo visitable per un a públic més ampli. Els treballs permeten veure les millores que es porten a terme amb un projecte que té en compte l'espai natural on se situa i que porta a terme actuacions que es puguin integrar al paisatge per ser el menys visibles possible. Ja es poden veure les escales amb pedra i les estructures de la nova passera per salvar el rec de la Murtra. El recorregut, a més, permet veure els efectes del foc després de l'incendi de fa dos anys.\nA banda de millorar el camí , el primer tinent d'alcalde, Carles Pàramo, explica que també s'està treballant per crear indrets-mirador, llocs singulars com la Font de Cala Lledó, on s'acondiciona l'esplanada i es posen baranes per poder-ho gaudir de lloc de descans. L'objectiu és potenciar el paisatge que permet visuals del mar i penya-segats de gran bellesa. Un altre dels indrets amb vistes privilegiades és Punta Falconera que es protegirà amb una barana de vint metres. La ruta comença darrere la zona urbanitzada de l'Almadrava. Es poden resseguir els espais litorals de cala Lledó, cala Murtra, cala Rustella i acabar a la badia de Montjoi. El camí de ronda de Roses és una part de la xarxa europea de Grans Rutes, l'anomenada GR-92.\nEls treballs tenen un cost de 86.000 euros. Està previst que acabin, segons ha informat Pàramo, en dos mesos.


Mary Ellen Mark | Bloc de toies.com\ndilluns, 26 Juliol 2010 by Mario\nAvui, per ser la darrera entrega abans d’unes curtes vacances, us vull deixar amb una fotògrafa que us impactarà, que us deixarà, si és la primera vegada que us trobeu amb ella, la necessitat de conèixer-la més a fons, d’entrar a la seva vida, que no és altra cosa que la fotografia.\nObsessió per la fotografia. Així podríem definir a aquesta dona, una de les millors fotògrafes dels nostres dies, amb un portfoli que recull més de 4 dècades de projectes fotogràfics. Una fotògrafa que us explicarà la seva visió de la vida amb les seves fotografies. Una darrera entrega abans del descans de vacances que us valdrà la pena. Amics, avui coneixerem a : 29. Mary Ellen Mark\nNeix a un dels suburbis de Philadelphia, Pennsylvania, el 20 de Març de 1940. Coneguda internacionalment per la seva fotografia de fotoperiodisme, els seus retrats i la seva fotografia comercial. Avui intentarem conèixer la seva obra en un corregut no tant biogràfic com bibliogràfic. Mary Ellen Mark porta publicats 16 extraordinaris llibres de fotografia i el seu treball està exposat contínuament en alguna exposició d’algun museu o sala d’art del món. La Mark és considerada una de les millors fotògrafes dels nostres dies.\nMary Ellen Mark porta tres dècades viatjant per tot el món per fer fotografies que reflecteixen el seu caràcter humanitari. Les seves fotografies son veritables documents del comportament humà, de situacions personals, d’actituds en front la vida, que acaben convertint-se en icones de la fotografia documental. Les seves fotografies han aparegut a les prestigioses publicacions com Life, The New York Times Magazine, Rolling Stone, Vanity Fair o The New Yorker.\nLes fotografies de la Mare Teresa de Calcuta, els circs indis o les dones a Bombay son producte de molts anys de treball a la Índia i si bé n’hem vist moltes de fotografies amb situacions semblants les de la Mark tenen un llenguatge especial, una forta atracció cap els seus personatges que t’atrapa i difícilment en pots fugir i quedar-te aliè al missatge que ens transmet. El seu assaig sobre els nens als carres de Seattle ha estat la base de la pel·lícula Streetwise (1984), nominada el mateix any i dirigida pel seu marit Martin Bell.\nHi ha només un raó per la que he estat fotògrafa durant tants anys. La fotografia és un repte continu. . – Mary Ellen Mark – “American Photo”, 1998.\nObservant el treball de la Mark sembla que vagis descobrint la personalitat d’aquesta extraordinària fotògrafa, que té la necessitat d’expressar-se amb la fotografia. El seu treball, emmarcat dintre del que s’anomena fotografia documental, té una força brutal, exempta de manipulacions, d’estudis o il·luminacions artificials. Una fotografia real de la vida real.\nMEM entra al món de la fotografia\nMary Ellen Mark ja corria pels suburbis de Philadelphia als 9 anys amb una càmera a la mà, una Box Brownie de Kodak. A l’escola secundaria de Cheltenham ja exhibia una aptitud especial per la pintura i el dibuix i era a la Universitat de Pennsylvania on al 1962 es graduava en Pintura i Historia de l’Art, més tard, al 1964 obtenia un Master de Fotoperiodisme a la Annenberg School for Communication. Un any després rebia una beca de fotografia per estar-s’hi un any a Turquia, que aprofità per visitar Anglaterra, Alemanya, Grècia, Itàlia i també Espanya. La seva primera publicació ‘Passport‘ (1974) recull bona part de les fotografies fetes en aquest primer viatge a Europa. Tornava a Philadelphia feta una jove prometedora fotògrafa.\nAl 1966, amb 26 anys, va anar-se’n a viure a Nova York on als anys següents va documentar moltes de les manifestacions que es feien en contra de la guerra de Vietnam, així com els moviments d’alliberament de la dona o demostracions de la cultura transvestida. Tot plegat, li aportà una sensibilitat i una actitud concreta en front a la vida, fet que estarà present al llarg de la seva obra.\nEstic interessada en la gent que viu als límits. Sento una afinitat per la gent que no ha tingut les millors possibilitat a la societat. El que vull és que es reconegui la seva existència. Mary Ellen Mark, 1987.\nDel seu primer viatge a Turquia li va sorgir la necessitat d’expressar la seva obra per projectes fotogràfics, de temàtiques concretes que les seves llargues estades li permetien desenvolupar. Així es com s’embarca en una de les seves obres més impactants, ‘Sala 81‘, un projecte fotogràfic al 1976 a les sales de màxima seguretat per a dones de l’Hospital Mental de l’estat d’Oregó. En aquest cas va conviure amb les dones a la institució mental per més de dos mesos. El resultat és realment impactant (primera de les fotografies del grup de dalt).\nAl 1977 es va passar mesos fotografiant els barris de Nova York i New Jersey i un any després descobria la Índia…\nEls seus darrers 18 anys ha estat viatjant en diverses ocasions a la Índia. Ha fet multitud de fotografies i ha desenvolupat projectes extraordinaris, com el de les prostitutes de Bombay (Falkland Road: Prostitutes of Bombay), o el dels circs (Mary Ellen Mark: Indian Circus), amb acròbates, encantadors de serps, mags,… Els firaires als carrers de la Índia, una tradició que ha passat de pares a fills, de generació a generació.\nLa família Damm\nHi ha desenes, centenars de fotografies de la Mark que parlen un llenguatge tan intens que atrapen totalment a l’observador. Una d’elles és ‘The Damm Family in Their Car, Los Angeles, California, USA, 1987′, del llibre ‘Mary Ellen Mark: 25 Years‘. És una fotografia extraordinària on no pots deixar d’apartar la vista de cada un dels seus personatges…\nAquesta setmana he fet un tomb per ‘Foto:Box de l’editorial Lunwerg’ i a les seves pàgines dedicades al fotògraf inclou un anàlisi ben interessant de la fotografia d’on n’he extret un petit fragment:\nEl matrimoni Damm només té desesperació en els seus ulls i un cotxe amb el que arrastren per les carreteres de Califòrnia una vida sense esperança. Ni un treball ni una casa. Només el requadre fotogràfic, gairebé l’únic aixopluc per recuperar l’alè o una taula a la que seure’s que Mary Ellen Mark els ofereix uns dies per encàrrec de Life que li demana fer un reportatge dels sense sostre americans.\nLa trobada amb Dean, Linda i els fills d’ella, Crissy i Jesse, es produeix per casualitat. Els han fet fora d’un refugi i comença per a ells una odissea ‘on the road’. Els pobres en marxa és un tema important a la literatura i a la historia de la fotografia nord-americana, de Dorothea Lange o Margaret Bourke-White. per a Mary Ellen Mark és una etapa en el seu llarg recorregut a través dels paratges més desolats dels Estats Units, allí on la riquesa i el benestar fa tems que s’han evaporat amb el sol…\nEl segon gran projecte fotogràfic de la Mark a la Índia començà al 1979, quan per encàrrec de la revista ‘Life’ s’embarcà en un projecte fotogràfic a les Missions de Caritat a Calcuta. En aquell moment to just la Mare Teresa havia rebut el premi Nobel i Life preparava un article amb les fotografies de la Mark. L’experiència va ser tan intensa que la Mark va voler quedar-se més temps per a fer un estudi més complert. Hi va voler tornar i al 1981 viatja de nou a Calcuta per una estada de més de dos mesos. Les fotografies es van publicar al seu llibre ‘Photographs of Mother Teresa’s Missions of Charity in Calcutta: Sense Titol 39‘.\nTrenta anys després d’aquelles primeres publicacions l’obra de la Mark ha estat plena de projectes i publicacions fins avui.\nEl seu treball és tan prolífic que en prou feines he pogut veure una mínima part per poder escriure aquesta petita presentació de la Mark. La millor forma de conèixer la seva obra és dedicar una bona estona a recórrer seqüencialment les seves publicacions. A continuació us he preparat un petit muntatge que ens permet fer un recorregut per les seves obres, amb el link directe a la seva pàgina on podeu veure un extens recull de les fotografies incloses així com una breu explicació del llibre.\nPodeu clicar directament a la portada del llibre:\nEls llibres publicats son, des de dalt a l’esquerra: Passport (Lustrum Press, 1974), Ward 81 (Simon & Schuster, 1979), Falkland Road (Knopf, 1981), Mother Teresa’s Mission of Charity in Calcutta (Friends of Photography, 1985), Streetwise (second printing, Aperture, 1992), The Photo Essay: Photographers at work (A Smithsonian series), Mary Ellen Mark: 25 Years (Bulfinch, 1991), Indian Circus, (Chronicle, 1993 / Takarajimasha Inc., 1993), Portraits (Motta Fotografica, 1995 / Smithsonian, 1997), A Cry for Help (Simon & Schuster, 1996), Mary Ellen Mark: American Odyssey (Aperture, 1999), Mary Ellen Mark 55 (Phaidon, 2001), Photo Poche: Mary Ellen Mark (Nathan, 2002), Twins (Apeture, 2003), Exposure (Phaidon, 2005) i Extraordinary Child (The National Museum of Iceland, 2007). Els eu darrer treball és Seen Behind the Scene (Phaidon, 2009) i en parlarem d’aquí una estona…\nTots els seus projectes estan plens d’extraordinaris retrats. la seva publicació ‘Mary Ellen Mark: Portraits‘ del 1995, recull bona part de la seva extensa obra fins aquell moment.\nA la introducció del seu llibre Portraits trobem:\nTreballar comercialment per revistes, companyies de cinema o agències de publicitat em dona el suport que necessito per a mi i el meu treball. Recentment els encàrrecs han estat retrats de famosos. Amb el temps he descobert quan difícil és fer un retrat d’una persona que coneixes. Un retrat d’una persona (famós o no) funciona si em diu alguna cosa molt personal del subjecte i ha d’estar acompanyat d’una bona il·luminació. Un bon retrat pot revelar secrets de la persona…\nComençant per dalt a l’esquerra podeu admirar: Benares, India, 1989 – Jesse Damm, Llano, California, USA, 1994 – Marlon Brando al rodatge de “Missouri Breaks,” Montana, USA, 1975 i Johnny Depp, Los Angeles, California, USA, 1993 (Mary Ellen Mark: Portraits, 1995).\nAquesta fotografia de la Mark és una dedicació especial al nostre amic Joan Carles (clica aquí)\nHe escollit els seus tres darrers projectes per treballar-los una mica més. El primer que us presento és un projecte ben especial, Twins (Bessons), del 2003.\nEl Twins Days Festival és una reunió anual que es fa a la població de Twinsburg, a l’estat d’Ohio i reuneix milers de parelles de bessons. N’havia sentit a parlar i es va decidir assistir-hi. Allí treballà amb càmeres de format mig per captar amb tot detall els subjectes i s’obsessionà en captar amb tot detall les semblances de les parelles de bessons o les subtileses que els fan diferents.\nHi va tornar un parell d’anys més i ajudat del seu marit, Martin Bell, a càrrec del disseny de la il·luminació, va començar un projecte que sempre ha considerat molt personal i que ella mateixa va produir. El resultat és francament interessant i veure no únicament una de les seves fotografies sinó bona part del projecte complert és una experiència sorprenent. Us convido que aneu passant les fotografies directament de la seva galeria:\nAquest és un projecte recopilatori, publicat al 2006, de més de 40 anys darrera de la càmera.\nMart Ellen Mark ha volgut sempre fotografiar persones. Ha somniat amb tots els llocs de món que ha visitat i ha volgut sempre trobar-se amb la gent i conèixer la seva situació social. Darrera de cada fotografia hi ha una historia real, que ha compartit sempre en els seus llibres o que podem trobar fins i tot, de forma excepcional comparat amb webs d’altres fotògrafs, en el seu lloc d’internet (www.maryellenmark.com)\nAquesta és la història que hi ha darrera de la fotografia de la dreta:\nAl 1990 la revista Life em va enviar a Carolina del Nord per fotografiar escoles especials de nens amb problemes. L’escola estava en un lloc estrany i tots els més de 20 alumnes de la classe tenien algun tipus de problema, des d’inestabilitat fins a esquizofrènia. Amanda tenia 9 anys i em va semblar la noia més interessant de la classe. Era intel·ligent però rebel. Un dia la vaig acompanyar a casa a l’autobús, quan va parar va apretar a córrer fins un petit bosc al costat de casa seva, la vaig seguir i me la vaig trobar asseguda en una cadira vella fumant una cigarreta. Pensava que la renyaria però jo no li vaig dir res.\nAl següent diumenge vaig passar el dia amb l’Amanda i la seva mare. L’Amanda la controlava totalment. Constantment li donava ordres i fumava regularment davant d’ella, Aquell dia, el va passar jugant amb la seva cosina Amy. Cada 45 minuts més o menys Amanda parava per fumar-se una cigarreta. La seva mare no podia dir res, Amanda era la ‘jefa’.\nJust abans de marxar vaig anar a veure a Amanda per dir-li adéu. La vaig trobar amb la seva cosina Amy en una piscina inflable. Amanda prenia el seu regular descans amb la seva cigarreta a la mà.\nEs tracta d’una publicació del National Museum of Iceland (Museu Nacional d’Islàndia). Publicat el 2007.\nA l’estiu del 2005 se li va encarregar un treball fotogràfic pel diari islandès Morgunbladid . Es tractava de l’escola per a nens discapacitats de Reykjavik. Va passar un dia sencer a l’escola Öskjuhlíðarskóli, i segons les seves paraules va ser un dia per recordar. Explica la Mark que de seguida es va enamorar dels nens i els va seguir tot el dia a les seves activitats, especialment a la piscina. Va ser allí on un nen li va trencar el cor. El nen caminava amb l’ajut d’unes crosses amb molta dificultat i li tenia por a l’aigua. Li va fer desenes de fotografies i de tornada a casa, a l’autobús de l’escola, per bé que gairebé li havia sentit la veu, es va dirigir a ella i li va dir que el seu nom era ‘Alexander‘.\nQuan les fotografies van ser publicades al diari hi ha haver una forta i positiva resposta per part de la gent. Alexander estava a la primera plana. Quan les va veure el director del Museu Nacional d’Islàndia li va proposar fer l’exposició al Museu. Després d’alguns viatges més a Islàndia, el seu marit, Martin Bell, produí i dirigí el documental ‘Alexander‘, basat en la relació d’Alexander amb els seus pares, avis, amics, professors i fins i tot amb el seu gos.\n“Extraordinary Child” és segons la Mark un dels projectes que més l’han fet creure en la fotografia i amb el poder que pot tenir. Després de l’exposició i de la pel·lícula, Mary Ellen Mark n’estava convençuda que la gent seria més conscient i coneixedora de la vida dels nens discapacitats.\nEntre les celebritats i vida real\nPer acabar-nos de sorprendre, després d’escoles de nens especials, discapacitats, la vida als carrers de la Índia o les històries de l’Amèrica profunda, el darrer llibre de Mary Ellen Mark ‘Seen Behind the Scene: Forty Years of Photographing‘ (Vist darrera de l’escena: Quaranta anys fotografiant) és un extraordinari recull de retrats i escenes de rodatge des de finals dels anys 60. Entrar en aquest llibre és descobrir un món apassionant, a més de comprovar que la Mark estava a tot arreu…\nLes fotografies de les ‘celebritats’ de la Mark son diferents a la resta. A la Mark no li interessa l’exuberància, el glamour de les estrelles de cinema, al contrari, sembla tenir empatia amb els seus fotografiats, representant la seva cara més humana. El resultat del projecte és un meravellós viatge per moltes de les grans pel·lícules dels darrers 40 anys, tot un estudi antropològic de la historia del cinema.\nUs recomano podeu llegir els comentaris a les fotografies que podeu trobar en aquesta pàgina web. Reconeixeu les escenes de dalt?\nUs deixo amb un primer vídeo que no us podeu perdre, ja que veureu en una estona bona part de la seva obra. És una mica marejador al principi però per sort s’ha desactivat el so per problemes tècnics.\nEl segon vídeo que us poso és per practicar una mica d’anglès, es deu tractar d’algun treball d’un institut de secundaria dels Estats Units, però és un bon recull. Bé, jo li donaria bona nota a la noieta que el produeix.\nTot l’article d’avui està basat en l’extraordinària (pel volum d’informació, no pas pel disseny que és certament antiquat) pàgina web de la fotògrafa, que us recomano efusivament exploreu per descobrir la seva obra.\nCliqueu a l’esquerra per anar a ‘Books’ o a ‘Gallery’\nPels amants de ‘Facebook‘ us deixo el link de la Mary Ellen, per si la voleu convidar a ser ‘amiga’… http://www.facebook.com/maryellenmark\nVaig descobrir a la Mary Ellen Mark per una fotografia comercial i ha estat fa poc quan vaig veure alguna de les seves fotografies de la Índia quan vaig pensar que havia alguna cosa que no quadrava i que l’havia d’explorar una mica més. Personalment estic sorprès del seu treball, que considero extraordinari, com extraordinari considero la seva passió per la fotografia, fora de tècniques o sofisticades il·luminacions d’estudi. La Mark m’ha fet conèixer persones, situacions, llocs que pensava que no existien, i ho ha fet amb una claredat, fins i tot diria que amb un llenguatge tan dolç que em convida a entrar dintre de les seves fotografies, de les seves històries, per dures que siguin. Una gran fotògrafa.\nFonts: Moltes, masses.. tantes que fer un recull de l’obra de la Mark m’ha costat força i tinc la impressió que m’ho deixo tot…\nBé amics, crec que tots plegats ens mereixem un descans, vosaltres per aguantar-me cada setmana i jo perquè.. bé, perquè necessito vacances ! Ja sabeu que els comentaris funcionen amb un mecanisme d’aprovació, si és la primera vegada que participeu al bloc, si és el cas no defalliu i sigui on sigui buscaré enganxar-me a una wi-fi per poder seguir estar present al nostre bloc.\nUs desitjo passeu unes bones vacances i poseu-vos un llacet al dit per enrecordar-vos que a finals d’agost heu de tornar a seguir la serie, potser abans, com és ja un clàssic, compartiré amb vosaltres les fotografies de vacances en un post especial.\nEtiquetes : Mary Ellen Mark, parlem de fotografia\n← Disc de la setmana: (Estiu) Bob James\nDisc de la setmana: (Estiu) Grover Washington Jr. →


Més vendes que l'any passat en el primer cap de setmana de rebaixes\nEl primer cap de setmana de rebaixes s'ha tancat amb un balanç més que satisfactori. Després d'un mes de desembre fluix en vendes, els compradors s'han animat. El volum de vendes ha estat més elevat que l'any passat, segons els comerciants catalans, que creuen que hi ha ajudat el fet que l'inici de la campanya hagi coincidit amb un cap de setmana i hagi inclòs un festiu de comerços oberts. Segons la Confederació de Comerç de Catalunya, en només aquests tres dies ja s'ha facturat entre un 25 i un 30% del total de la campanya.\n10/01/2011 - 07.18 Actualitzat 10/01/2011 - 08.23\nEn tres dies s'ha facturat una tercera part de tota la campanya de rebaixes.\nEn total, els comerciants calculen que facturaran entre 800 i 1.000 milions d'euros durant les rebaixes, que duren fins al 6 de març, i es preveu que cada català es gasti entre 200 i 250 euros de mitjana.\nDes de la Confederació de Comerç de Catalunya miren amb optimisme aquesta campanya de rebaixes i, malgrat la crisi, esperen millorar les xifres de vendes de campanyes anteriors. A més, asseguren que el calendari d'aquest any els ha afavorit perquè començar el període de rebaixes en divendres i encadenar amb el cap de setmana ha fet que hi hagi més afluència de clients als comerços.\nEntre els productes més buscats hi ha els tèxtils, els electrodomèstics, joies, mobles i articles esportius, entre d'altres.\nL'Agència Catalana de Consum recomana mirar bé l'etiqueta durant aquest període de rebaixes, on hi han d'aparèixer els dos preus, el rebaixat i el que tenia abans el producte, i que es demanin les condicions de devolució o de bescanvi de les peces rebaixades.\nDes de l'associació de consumidors Facua també recomanen estar ben alerta. Denuncien que molts comerços aprofiten les rebaixes per falsejar preus, mostrant descomptes inexistents perquè prèviament s'havien inflat els anteriors, anunciant descomptes importants que s'apliquen a molts pocs productes o, fins i tot, posant a la venda articles que no hi eren abans.\nPer controlar que els comerços compleixen les normes, a més, la Generalitat preveu fer més de 5.000 inspeccions a les botigues. Des de Facua, però, alerten que aquest tipus d'inspeccions tenen poca utilitat, ja que només es fan durant les primeres setmanes del període de rebaixes i per això l'associació de consumidors reclama que els inspectors comencin la seva feina molt abans per tal de poder comparar preus.


Bloc Antonio Balmón: En clau festiva\nEn clau festiva\nEl cap de setmana comença amb dues propostes musicals avui divendres. Una al Patronat, amb el tancament de la programació operística que aquest any han programat amb l’objectiu d’apropar aquest gènere musical a la ciutadania. En aquesta ocasió tenim l’oportunitat de gaudir amb “Rigoletto”,de Giuseppe Verdi, d’una de les peces més emblemàtiques i trascendents d’aquest compositor italià.\nD’altra banda, també aquest vespre, a iniciativa de l’Orfeó Catalònia, un dels espais més emblemàtics del barri del Padró, la proposta arriba de la mà de la banda de jazz Stromboli, dins del cicle de concerts de petit format que ens ofereix aquest centre.\nA més d’aquestes propostes, els joves poden continuar gaudint de l’oferta d’oci saludable de les Nits Insòmnia a diferents espais de la ciutat. Una visita guiada al riu, dissabte al matí, les propostes culturals que durant tot el cap de setmana ens ofereixen els amics de l'entitat Sant Isidro Labrador, a la plaça Extremadura, són algunes de les propostes.\nI dissabte a la tarda, un altre plat fort, ja que els Castellers de Cornellà, que continuen celebrant el seu vint-i-cinquè aniversari, preparen una Diada Castellera (18h a la plaça de l’Església) on estaran acompanyats dels Xiquets de Tarragona i els Castellers de Sants, i que finalitzaran amb una festa musical sota el viaducte de Renfe.


Abahotel Milano Marittima Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nIv° Traversa 19, Milano Marittima, Milano Marittima, Itàlia, 48015 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Abahotel\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Milano Marittima, Abahotel és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Abahotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, habitació familiar, restaurant, ascensor, bar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com parc infantil. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Abahotel.


Noves tècniques d’ensinistrament | Lladruc\nAll posts tagged Noves tècniques d’ensinistrament\nAcabo de tornar entusiasmada del seminari de la Pere Saavedra d’aquest cap de setmana. La Pere, seleccionada entre altres pels campionats d’espanya i del món en agility durant molts anys i unes de les millors ensinistradores del país ens ha fet gaudir al màxim de tres dies d’un innovador ensenyament teòric i d’unes pràctiques que ens han deixat a tots els assistents amb la boca oberta.\nEl seminari anava encarat al “trickdogging” o “habilitats canines” que, pels profans en la matèria, serien totes aquelles “xorradetes” que pot fer un gos. Capbussar-se en aquest món, però, és fer-ho inevitablement a la meticulositat i tècnica que requereix aquesta desconeguda disciplina molt més exigent del que a primer cop d’ull pugui semblar. Entre altres, hem après a fer que el gos:\n– Doni voltes en el sentit de les agulles del rellotge i en l’invers.\n– Passi enmig de les cames.\n– Passi pel mig d’un “hula-hop”.\n– Salti braços o cames (per ensenyar-ho es fa servir abans el hula-hop).\n– Arquegi el llom com si fes una reverència.\n– Es mantingui a dues potes i camini enrere o endavant.\n– Miri i/o toqui un objecte determinat.\n– Pugi a l’esquena.\n– I d’altres accions com: aixecar una pota enlaire, anar fins a un punt de referència avançant o reculant, saltar per sobre un altre gos, posar-se la pota damunt del morro per “demanar perdó”, fer-se el coix, etc, etc!\nMés enllà de tots els exercicis apresos em quedo, però, amb la seva filosofia i manera de treballar. La Pere fa com una servidora, no es tanca a cap coneixement, però de cada un només n’aprofita allò que necessita. No treballa com una “purista” de l’educació canina en positiu que evita fins i tot pronunciar la paraula “no” però en tot moment respecta el gos, els seus instints i la seva naturalesa. Té un currículum brillant però no se’n vanagloria i, el més important, quan treballa amb els gossos no deixa mai de somriure.\nPer cert que al seminari se’m van acostar tres persones i em van dir: “Ets la Roser?”, una altra “És la Cendra?” i encara una tercera “Lladruc ha vingut”! Tot gràcies al blog que té una mitjana de 45 visites diàries. Poques vegades t’imagines, però, que al darrera cada click hi ha persones diferents que busquen ajuden, senten curiositat, volen descobrir noves tècniques o, simplement, els agrada el que escrius. A tots elles, a tots vosaltres, que ho feu possible, MOLTES GRÀCIES!\nby lladruc on Novembre 10, 2009 • Enllaç permanent\nEtiquetat Exercicis per fer amb el gos, Habilitats canines, Noves tècniques d'ensinistrament, Pere Saavedra, Trickdogging\nPosted by lladruc on Novembre 10, 2009


Totalmente A Favor: World Wide War\nNo és temps de bombardeig aeris. No és temps de plors i llàgrimes i mans tremoloses acariciant els rostres aliens. No és temps de deixar caure la cigarreta a mig fer, molla amb la sang d’uns llavis tallats per la sal marina. Tampoc és temps de cireres, però sonen les alarmes i floreixen els ametllers i la por i el dolor s’incrusta a la nostra pell tibant-la amb força, recordant-nos que encara, i potser per desgràcia, estem vius.\nI què, es pregunten al córrer carrer avall. I què, exclamen les dones refugiant-se en les seves llars, amb els nens encara xuclant del mugró i els vestits esparracats pel pes de les bombes. Es miren entre elles i esperen pacientment la fi d’aquell soroll estrident, incessant de dos dies ençà, preses de por i de desesperança.\nAixò és la guerra, diuen els avis, els que ja han sentit com la fam els devorava amb anterioritat. Deambulen recordant el que hi havia aquí i allà, amb els ulls secs per haver exhaurit les llàgrimes just en el moment en que ells mateixos enfonsaren la seva baioneta en el cos d’un enemic, temps enrere.\nI els plors. Aquells que arrenquen des de dins, des de tant endins que se’n ressenteixen les mateixes entranyes, fent explotar capil·lars i venes i artèries negant-ho tot de sang. El plor d’aquells nadons que, sense entendre res, comprenen que la seva pròpia vida serà el més efímera possible. El neguit d’aquells infants que miren directament als ulls de les seves mares, esperant un somriure, i només troben una boca desdentada per la desnutrició, uns ulls ullerosos, unes galtes pàl·lides i embrutides per el fang i les llàgrimes.\nI la sang. I la feblesa dels cossos. I el xiuxiueig que emana dels llavis en resar el primer parenostre del dia. Perquè la fe no es perd mai i fins i tot quan de genolls el pres espera la seva pròpia execució, en la seva ment només es recorda una única frase: “Jo crec en la resurrecció de la carn”.


Crítica d''El banquer' – Llibres – Time Out Barcelona\nGlobal icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right El banquer\nPer Anna Carreras Data de publicació: dimarts 28 maig 2013\n240 pàg. 16,50 € La periodista i llibretera Núria Cadenes (Barcelona, 1970) sorprenia l'any 1990 amb les 'Cartes des de la presó', una autobiografia escrita durant el seu captiveri. Anys després va escriure una crònica al setmanari 'El Temps' sobre l'amant valenciana del banquer Joan March. Aquest text és el germen d''El banquer', la seva primera novel·la: un retrat literari d'algú com March, home de finances mallorquí, sisena fortuna mundial, contrabandista; un autèntic Ciutadà Kane. Som a Sant Antoni, poble imaginari situat en una illa sense nom i a la qual el banquer sotmet sense contemplacions. El retrat s'amplia a una època i a una societat. La delineació va més enllà de la presència pública d'un banquer: Cadenes clava les urpes a les entranyes del personatge i dispara sobre la condició humana a partir del retaule de reaccions de Miquel Lluc. Sòrdid ambiciós, el personatge real és sedassat per una literatura que manifesta un inqüestionable amor a la llengua, com Rodoreda i Sagarra, com Villalonga i Mesquida. A base de textos-llambregada la novel·la creix, el llenguatge s'afila i la narració es condensa. El llibre és amor a la cultura i perícia alhora de fer parpellejar els personatges. Episodis curts i salts d'accions, i una deliciosa combinació de la ficció i la realitat: els fragments en cursiva són cartes d'amor reals de March, cartes d'amor de la seva dona a l'amant, la sentència de quan va fugir a Gibraltar, els rètols de l'època. La destresa en la destil·lació fa d'El banquer un mural de llenços, un conjunt de màximes potents i silencis alarmants. Els personatges callen dins els ulls i les genives.


Inauguració de Bingo Viva las Vegas a Empuriabrava - Revista CRAE · Cultura comerç i oci\nBingo Viva las Vegas arriba a Empuriabrava per oferir una experiència única en tot Catalunya en el món dels jocs per a tots els majors de divuit anys. El local, que es va inaugurar el passat 14 d’abril enmig d’un gran espectacle amb la presència de personalitats reconegudes del sector i de la comarca, es troba a l’entrada de la marina d’Empuriabrava, a l’encreuament entre l’avinguda de la Tramuntana i el carrer del Pi, a l’antic local de la discoteca Viva.\nBingo Viva las Vegas ofereix des de l’experiència més moderna, com les apostes esportives arreu del món i màquines recreatives d’última tecnologia, fins a l’experiència lúdica més conservadora, com\nés el cas del tradicional Bingo de boles. Això sí, també els jocs de sempre tenen les seves versions modernitzades, i aquell que prefereixi el món digital, pot optar pel bingo electrònic d’última generació o la ruleta electrònica, entre molts altres.\nL’ampli horari, la modernitat de les instal·lacions i les màquines d’última generació fa preveure que el Bingo Viva las Vegas esdevingui un gran dinamitzador d’Empuriabrava i de la comarca, atraient un públic que actualment es queda a França o bé baixa fins a Girona i Barcelona. I és que en pràcticament qualsevol moment del dia es pot gaudir dels jocs, ja que l’espai està obert de dilluns a dijous de 10 del matí a 4 de la matinada, ininterrompudament, i de 10 del matí fins a les 6 de la matinada els divendres i caps de setmana.\nEl Grup Tecnomàtic, present arreu de Catalunya, suma una experiència de vint anys en el món de les màquines recreatives i de l’oci. Amb Bingo Viva las Vegas, el Grup Tecnomàtic consolida la seva expansió i assoleix un gran repte obrint aquest espai de grans dimensions i modernitat, tant de les màquines com de les instal·lacions. A més, el nou negoci ha suposat l’ocupació d’unes vint persones de manera directa, en els diferents torns i horaris d’atenció al client a la sala, i al voltant de quaranta persones més de manera indirecta, entre proveïdors i empreses subcontractades.\n1,779 visualitzacions totals, 8 vistes d’avui\n2a edició del Saló dels Oficis de Figueres


Publicat l’estudi de mobilitat d’entitats 2019 - ttp\nRealitzat per Isabel Fernández és un treball exhaustiu que permet conèixer la realitat de les fires.\nConclosos els estudis de mobilitat de professionals corresponents a 2019, comprovem que 4.309 professionals han acudit a una o més d’una fira associada a COFAE, representant a 2.954 entitats diferents, un augment respecte al 2018 del 5,3%.\nEl 75,7% (2.236) de professionals han acudit a una sola fira (un 2,3% menys que en el 2018 que va ser el 78%) i el 24,3% (718) de dos a onze fires, una més que en el 2018, la qual cosa ens indica que a poc a poc els professionals amplien la seva presència en les fires associades a COFAE.\nEncara que existeix cert equilibri entre els compradors (47,1%) i venedors (43,3%) són més els compradors els que assisteixen a les fires, la major part d’ells tenen un caràcter públic: programadors en equipaments culturals, fires/festivals, al carrer, en festes. Entre els venedors les companyies, amb diferència, són les que més acudeixen a les fires, cal tenir en compte que COFAE no comptabilitza com a distribuïdor als representants de les companyies que fan la labor de vendre, només a empreses amb un nombre determinat de companyies en cartera.\nEl 90,9% de les entitats que s’acrediten a les fires correspon a professionals d’estat,\nEl 9,1% de les entitats correspon a professionals internacionals amb un perfil predominant de fires/festival.\n2019 – Mobilitat de les entitats d’arts escèniques acreditats en les fires associades a COFAE realitzat per Isabel Fernández.


El retorn de la Lliga Santander està cada vegada més a prop. Aquest diumenge, LaLiga ha fet oficials els horaris de les dues primeres jornades postconfinament. El Barça ha conegut que tornarà el dissabte 13 de juny a les 22.00h: visitarà el Mallorca, rival directe de l’Espanyol en la lluita per la salvació, a Son Moix. Tres dies més tard, el dimarts 16 a la mateixa hora, el Camp Nou acollirà, a porta tancada, la visita del Leganés, un equip que també es troba a la part baixa de la taula.\nPer la seva banda, l’Espanyol reprendrà el seu camí cap a la permanència davant l’Alabès (dissabte 13 a les 13.00h) i el Getafe (dimarts 16 a les 19.30h). El primer compromís serà a l’RCDE Stadium i el segon al Coliseum Alfonso Pérez. D’altra banda, els dos primers rivals del Reial Madrid després de l’aturada forçada per culpa del coronavirus seran l’Eibar (diumenge 13 a les 19.30h) i el València (dijous 18 a les 22.00h). Ambdós duels es disputaran al Santiago Bernabéu.\nEl Girona també reprendrà la seva lluita per l’ascens a Primera. El dissabte 13 de juny a les 21.30h visitarà el Las Palmas, mentre que el dimarts 16 del mateix mes rebrà el Racing de Santander a Montilivi.


You are here: Home ∼ Junqueras, Sànchez i Cuixart comencen a despertar\nJunqueras s’ha encarat amb el jutge i li ha etzibat que ser independentista és perfectament legal, i que no té perquè deixar de ser-ho. El president d’ERC ja demanava en una carta llegida dissabte a la festa del seu partit que la gent persistís: “Persistim, sempre. Feu-ho. Jo, persistiré. Tots nosaltres ho farem“. És la guerra de desgast de la qual parlem de vegades.\nAleshores ha vingut Jordi Sànchez, que s’ha encarat més frontalment. Recordin que ha estat el candidat vetat per segona vegada pel jutge. La seva compareixença ha durat una hora i ha estat contundent. L’expresident de l’ANC li ha deixat anar: “Vostè no pot ser jutge i víctima del procés”. Cal recordar que tant ell com Jordi Cuixart compleixen 6 mesos del seu empresonament. El president d’Òmnium Cultural, ha llegit un escrit a Llarena on defensava el dret a l’autodeterminació, i s’ha alineat amb les tesis pacifistes de Junqueras i Sànchez. El resultat és que Llarena tindrà un bon merder si els vol condemnar a trenta anys de presó. A ells, i a la resta de gent que té omplint cel·les innecessàriament.


Lloc de trobada: davant de les muralles de la ciutat grega Detall\nDins de la programació d'estiu de 2019 del MAC-Empúries.\nLa Iulia Domitia i en Caius Aemilius, antics habitants de l'Emporiae romana del segle I després de Crist, mostraran com era la seva ciutat; com s'hi vivia i com eren les cases, carrers, places, mercats i temples. Es tracta d'una visita pensada per a tota la família per conèixer la història de l'antiga ciutat d'Empúries. Durada: 1 hora i mitja. Cal inscriure-s'hi prèviament (a l'a/e: reservesempuries@gencat.cat o bé al tel. 972 775976).\nDilluns, dimecres, divendres i diumenges: 11.30 h (en castellà)\nDimarts, dijous i dissabtes: 11.30 h (en català)\nEls divendres 26 de juliol i 2, 9, 16, 23 i 30 d'agost: 11 h (en francès)