Alcaldes d’ERC i Junts, sense reacció - Regió7\nDE TOT PLEGAT\nAlcaldes d’ERC i Junts, sense reacció\n16·10·21 | 06:25\nSempre he defensat l’enquadrament d’alcaldes i regidors dintre dels partits polítics. La unió fa la força, i disposar d’un partit al costat suposa exercir més i millor el càrrec institucional. Els partits estan per ajudar, per donar suport, per aportar assessorament i coneixement de temes complicats, perquè els càrrecs institucionals puguin prendre decisions en les millors condicions possibles.\nS’equivoquen els qui veuen en els partits una força dominadora o impositora de directrius i decisions, almenys aquest no és el cas del partit socialista, durant tota la seva ja llarga existència. Tothom qui hi milita o s’hi presenta, sap que l’honestedat és la principal prioritat, al costat de l’eficiència i bona praxi, en tot lloc i moment.\nLa pertinença a un partit, de forma directa o indirecta, permet la interrelació, de manera que el partit ajuda i assessora, però alhora l’alcalde o regidor fa arribar propostes, alternatives o queixes al partit perquè siguin ateses o corregides si és el cas; molt especialment quan el partit està en el govern.\nNo entenc, no puc entendre, com no hi ha hagut una autèntica revolta per part d’alcaldes i regidors d’ERC i Junts x Cat davant l’abandonament de la sanitat, en el món rural, per part del Govern de la Generalitat. No hi ha excuses ni justificació per tenir 400 municipis amb el servei de primària tancat, o amb un servei tan mínim que no es pot considerar servei. I 200 municipis amb una sanitat amputada, fins a extrems mai imaginats.\nSi algú creu que a pobles sencers, després de tenir un any i mig els consultoris totalment tancats, ara els obrin per oferir un matí a la setmana de servei mèdic, d’infermeria i administració, no és una presa de pèl, és que desconeixen les necessitats i realitats del món rural. Va creixent la indignació per les excuses i la reducció al ridícul de l’assistència primària, i van augmentant les morts de persones deficientment ateses, o clarament desateses.\nVeure com el Govern de la Generalitat gasta desaforadament en tota mena d’espectacles i gesticulacions, l’endemà de dir que no disposa de mitjans suficients per atendre les necessitats assistencials, arriba al final del recorregut. No sé si són conscients de la indignació i ràbia de desenes de milers de famílies, però algú els hauria de dir que hi ha una explosió social en marxa, i qui no la resolgui serà arrasat per ella.\nÉs en aquest ambient enrarit i crispat que els alcaldes i regidors d’ERC i Junts x Cat haurien de sortir públicament i exigir el retorn a la normalitat assistencial. Si no ho fan, són còmplices i justificadors de deixar sense servei, o amb serveis amputats, als ciutadans dels seus pobles. Aquest serà un dels principals arguments per demanar que siguin apartats dels càrrecs a les municipals del 2023. Qui no defensa el benestar del seu poble no mereix ostentar un càrrec públic. A punt d’iniciar l’elaboració de candidatures, que tothom ho tingui en compte. Qui calla, atorga.


MILLORES EN DIFERENTS TRAMS DE LA LÍNIA LLEIDA-LA POBLA DE SEGUR – Pirineus TV\nMILLORES EN DIFERENTS TRAMS DE LA LÍNIA LLEIDA-LA POBLA DE SEGUR\nDins de les actuacions de millora previstes per aquest 2019 per part de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya a les seves instal·lacions, hi ha la superestructura de via i el drenatge als túnels en un tram de la línia Lleida-La Pobla de Segur. La nova superestructura estarà feta amb travesses de formigó i carril amb barra llarga. El tram que es millorarà fa més de 4700 metres.\nD’altra banda, es destaca que durant el 2018 Ferrocarrils de la Generalitat ha finalitzat els treballs de millora a diferents túnels de la mateixa línia Lleida-La Pobla de Segur que sumen més de 2870 metres i ha començat ja uns treballs de millora de la superestructura i drenatge a més de 2200 metres. La idea és garantir un transport de qualitat i segur per als viatgers.


Amida - Què és l'Amida?\nQuè és l'Amida?\nSobre el projecte Amida\nSom l’escola d’Educació Especial l’Arboç que pertany a la Fundació el Maresme (Fundació sense ànim de lucre) on atenem a nens i nenes amb diversitat funcional, nens que es mereixen el millor del millor, nens que necessiten coses especials per desenvolupar-se.\nTenim un projecte que hem desenvolupat al llarg dels anys i que ara està fantàstic, a punt de caramel. L’ha portat a terme una estudiant d’enginyeria multimèdia com a TFG (Treball Final de Grau) i actualment està per acabar.\nAquest projecte consisteix en el desenvolupament d’aquesta web, que permet a persones pluridiscapacitades l’accés a diferents continguts multimèdia, on es poden crear i reproduir presentacions de 6 caselles en pantalla. Aquestes caselles tenen una imatge representativa i obren 6 vídeos del Youtube. Pots accedir a tota l’aplicació per encerclament (scanning), usant únicament els 2 clics del ratolí i sense haver de moure’l.\nÉs una eina molt i molt útil per simplificar l’accés a l'ordinador tant per els nens amb TEA (Trastorn de l'Espectre Autista) com per persones amb discapacitat motriu. Actualment serveix perquè triïn la música que volen, facin de DJs, mirin pel·lícules, treballin temes curriculars com els colors, els animals, les emocions, etc. És molt important, per aquestes persones, poder comunicar-se, decidir, ser autònoms i l’aplicació els ho permet.\nEl projecte Amida necessita una última empenta per fer-se realitat i és per aquest motiu que et demanem que ens donis un cop de mà per aconseguir l’ajuda econòmica que necessitem per finalitzar-lo (25.000€).\nCom pots ajudar-nos? Doncs de mil maneres diferents!\nFes-nos arribar el contacte d’algú que creguis que pot estar interessat en fer una donació pel projecte o fes-li arribar la informació directament.\n(La informació per fer donatius és al final de la pàgina)\nPots contactar amb nosaltres amb el correu: ajuda@amidacomunica.cat\nFes córrer el vídeo (LINK) i així ens ajudes a que arribi al màxim de persones possible! Envia'l per whatsapp o per correu, comparteix-lo al Facebook, Twitter,...\nFes divulgació del projecte a través de les xarxes socials o parlant-ne amb els teus amics!\nPosa m'agrada! a la nostra pàgina de Facebook: http://facebook.com/amidacomunica (i convida als teus amics perquè també ho facin!)\nNecessitem 25.000€ per invertir en hores perquè l’enginyera pugui acabar el portal, millorant-lo i fent-lo accessible a persones amb limitacions de tipus sensorial, cognitiu i motriu.\nUn cop implementades totes les millores i noves característiques el portal permetrà el registre gratuït per tal que qualsevol persona pugui crear tantes presentacions com vulgui i així fer l'eina accessible a qualsevol usuari a qui li pugui ser d'utilitat. Actualment no ens ho podem permetre perquè l'eina no està acabada ni preparada per un gran volum de contingut i, per tant, només es permet la creació de una única presentació per usuari (a part de la utilització a nivell intern de l'escola d'Educació Especial l'Arboç).\nMés concretament, algunes de les prestacions més destacables que faltaria per desenvolupar serien:\nImplementar un cercador de presentacions àgil i intuïtiu\nAfegir la possibilitat d’obrir pàgines web, aplicacions, jocs,etc. (ara només obre vídeos del Youtube)\nAfegir veu sintètica per tal que sigui accessible per persones amb baixa visió\nFer possible l’accés a través de dispositius tàctils\nGràcies per posar-hi el teu gra de sorra! Per a nosaltres, que treballem amb aquesta població amb diversitat funcional i que sovint som la seva veu, creiem que hem d’explicar que ells hi són i que moltes vegades necessitem productes que no estan al mercat, sinó que els hem de fer Amida, tal i com diu el nom de l’aplicació.\nInformació per fer donatius\nSi ens pots ajudar la informació del compte on fer donatius a la Fundació el Maresme és:\nCONCEPTE: "Amida" (perquè sapiguem a què va destinat el diners)


El primer Diari Digital Independent: Volem lo tren!!\nPublicat per Agència EME a 23:44\nVíctor de la Torre 3 de febrer de 2012 a les 6:03\nCaram, tota una incitació a la irresponsabilitat! Una entrada ben curiosa. Tant de seny català fa malt, hi estic 99,9% d'acord. Som tan macos tots que després se'ns en foten amb una facilitat insultant.


Mor una persona en un incendi d'habitatge a Vilallobent\nUna altra persona ha resultat ferida i ha estat traslladada a l'Hospital de Cerdanya\nVilallobentUna persona ha mort aquesta matinada en un incendi d'habitatge a Vilallobent, al municipi de Puigcerdà, mentre que una segona ha quedat ferida i ha estat evacuada a l'Hospital de Cerdanya. Tal com han informat els Bombers de la Generalitat, el cos ha estat alertat a les 00.12 hores d'un incendi en una casa, de planta baixa i un pis, al carrer Major, número 1, de Vilallobent.\nA l'arribada dels efectius, el foc estava totalment desenvolupat i afectava la planta baixa de la casa. Els Bombers, que han desplaçat 7 dotacions, han rescatat 2 persones de l'interior. Una de les persones es trobava en una de les habitacions i se l'ha evacuat a l'exterior, per façana, on els sanitaris del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) han confirmat finalment la seva mort. L'altra persona ha estat atesa pel SEM, que ha desplaçat 2 ambulàncies, i l'ha traslladada, en estat menys greu, a l'Hospital de la Cerdanya.\nL'incendi, les causes del qual es desconeixen, ha cremat totalment la planta baixa i parcialment el primer pis, a l'interior del qual no hi havia ningú. Després d'apagar les flames s'han revisat els punts calents, s'ha ventilat i s'ha precintat l'immoble a l'espera, que aquest matí, l'arquitecte municipal faci valoració dels danys estructurals. S'ha revisat també la casa del costat que no ha quedat afectada.\nFins al lloc s'hi han desplaçat també 3 patrulles dels Mossos d'Esquadra, que s'han fet càrrec de la investigació i de les diligències judicials, i efectius de la Policia Local.\nincendi defunció Cerdanya


BUTLLETÍ NÚM 10. 10è aniversari del Cercle XXI | 06 juliol 2012 – Cercle 21\nQuan jo era petit, a casa, al carrer, al barri, només s’hi parlava català.\nLes àvies i els besavis amb prou feines sabien parlar espanyol.\nA l’escola, professors catalans ens feien estudiar en llengua forastera.\nAls vespres, algun cop, enceníem la ràdio que parlava en espanyol.\nQuan els meus fills eren petits, al carrer, al barri ja se sentia molt d’espanyol.\nEls fills no van conèixer ningú que només sabés català i molts que només parlaven espanyol.\nA l’escola (privada, és clar) els ensenyaven en català professors que estimaven el català.\nA tot arreu i a tota hora hi havia alguna ràdio o alguna tele encesa on predominava l’espanyol.\nAra que els meus néts són petits, al carrer ja gairebé ningú no parla català.\nEls néts coneixeran molta gent que només saben parlar llengües forasteres.\nA l’escola (pública) els ensenyaran en català uns professors castellanoparlants.\nA casa només hi tenen internet, res de ràdios, res de teles. Tot en espanyol i anglès.\nNo sé si mai veuré els meu besnéts. Ni sé si m’agradaria veure’ls.\nJo seria per a ells el besavi sonat que encara parla en català.


Manualitats amb nens per Nadal – Mares, pirates i princeses\nEn deu dies comencen les vacances de Nadal. Uns dies a on els grans anem de bòlit i els petits viuen amb molta i·llusió i alegria. Des de Mares, pirates i princeses us proposem 3 manualitats molt fàcils i boniques que es poden fer a casa amb els més petits i amb materials de poc cost.\nFelicitacions de Nadal per a tota la família. Només necessiteu: pintura de dits, cartolina de dos colors i gomets. Si voleu donar-li un toc encara més especial… podeu fer bloquets de neu amb cotó fluix i engantxar-los amb pega. Ideal per a veure l’evolució dels nostres petits any darrera any. A què és maco aquest angelet?\nMinitio. Amb els més grandets podeu construir un minitio amb tap de suro, roba vermella, cotó fluix, escuradents i uns rotuladors. Podeu seguir les passes a http://www.sortirambnens.com/per-fer-a-casa/manualitats-infantils/3829-fem-un-mini-tio-de-nadal-gran.html\nFigures del pessebre amb rotllos de paper WC. Amb els rotllos de cartró del paper de WC, rotuladors de colors o pintures de dit, retalls de roba per fer vestits, llana per fer cabells, pega … i una miqueta d’imaginació podeu fer qüasi totes les figures del pessebre. El rotllo és el cos i amb la resta de material el decoreu. Si feu animalets l’ideal és posar-lo en horitzontal i les persones, en vertical.\nEspero us animeu a fer-les a casa i gaudiu d’una bona estona en família. Recordar-vos que tenim varies activitats especials pel Nadal (https://marespiratesiprinceses.com/2012/11/26/activitats-amb-nens-de-0-a-6-anys-desembre/) i que totes les compres que feu aquest mes a la nostra botiga …\nPosted in: Manualitats, Nens, Vàries\nActivitats amb nens de 0 a 6 anys Desembre


recomana.cat - Crítica de l'obra: Pierrot Lunaire amb un pròleg: Narcís | Profunda ombra de Pierrot per Jordi Bordes\nPierrot Lunaire amb un pròleg: Narcís\nProfunda ombra de Pierrot\nPierrot Luanire: un espacio de luz\n“Crec que m’estic acostant a una forma d’expressió”, escriu Schönberg al seu diari el 12 de març de 1912. Acaba de trobar el camí per compondre Pierrot Lunaire.\nCrítica: Pierrot Lunaire amb un pròleg: Narcís\nClàssic Controvertit Inspirador\nXavier Sabata ha trobat un mirall antagònic al Pierrot lunaire de Schönberg en el pròleg Narcís, de Metamorfosis d'Ovidi: Si Narcís lluita per conixer-se i acceptar-se (fins que es veu reflectit a les aigües del riu), Pierrot s'amaga dins d'un arquetip i evita expressar-se. Són dues cares d'una mateixa moneda. Cada ciutadà ha de decidir per quin perfil es decanta.La posada en escena és volgudament conceptual i subjectiva, amb un giratori doble que permet alternar direccions i velociats en els dos cercles. Al pedestal hi ha la figura, el personatge Narcís /Pierrot. Al seu exterior volten els instruments. La percepció és diferent de cada espectador (que també envolta l'estructura perquè rep a diferent volum el so dels instruments. En tot cas, sempre hi ha un retrat que pampallugueja: el rostre d'una figura blanca, un Pierrot als laterals del piano de cua.\nPierrot va ser, juntament amb l'arlequí, un personatge de a Commedia dell'art que els pintors de principis del segle XX van rescatar del teatre popular italià de l'Edat Mitjana. De la gran pantomima es passa a un espai íntim més inquietant. Fora de la broma, quin caràcter tenen aquestes personatges secundaris? Els cubistes van extasiar-se amb les formes romboides del vestit de l'arlequí. Els pintyors francesos, els va seduir la blancor i inconcreció de Pierrot, un romàntic enamoradís de la lluna. La música qe va composa Schönberg pretenia que Pierrot parlés. Per Sabata, en realiutat és només un vestit més que elpermet disfressar-se, com qui es construeix un personatge a Instagram, com que vol viure a través d'un avatar amagant la seva vulnerabilitat per a sí mateix. És evident que el paper de Pierrot (i el de Narcís) tenen molt d'exhibicionisme actoral. I , per això, és comprensible que s'hi identifiqui i que el contratenor els vulgjui explorar.\nLa proposta, amb una il·luminacio essencialista de cube.bz (que tambe explorava la inconcreció en altres treballs teatrals com a La nostra parcel·la de Lara Díez Quintanilla en què hi coincideix un existencialisme latent, quasi absurd), posa l'intèrpret al límit, a l'abisme. És el més honest per correspondre a la radicalitat de principis del XX, en qjuè la fotografia i el cinema desplaça l'art plàstic, literari i musical i el trasllada al món subjectiu de les emocions. Schönberg escriu una partitura atonal, amb una melodia que s'intueix. Amb una fórmuila màgica de repetir tres cops els set poemes. La posada en escena busca,però, aque cada quadre respongui a una textura diferent. Sobretot, gràcies al moviment i comportament de Xavier Sabata dalt del pedestal. El cantant, a més, decideix usarles tres octaves i mitja de la seva veu per narrar el que podria ser un conte, un malson, un tractat de filosofia en vers. Com a espectadors, no es tracta tant de procurar entendre cada rèplica, com de connectar amb l'actitud canviant del personatge, en pair els seus dolors, les seves soledats,, des del que podria ser l'atalaia del món. La soledat és un abisme. I Pierrot, com la lluna, també té la seva cara fosca que amaga. Com Olbeter a El somni de Gulliver, Sabata afronta aquesta buidor i l'expressa generosament, sense ínfules de predicador; només com a un mortal més que arrossega els peus i projecta l'ombra clavada a terra, profundament.


Bargalló creu que cal un projecte educatiu “de país” | Ràdio Palafolls\nHome Ensenyament Bargalló creu que cal un projecte educatiu “de país”\nBargalló creu que cal un projecte educatiu “de país”\nMarc Ferri , novembre 8, 2019\t / 349 0\nBargalló signant el Llibre d’Honor de l’Ajuntament de Palafolls – Foto: RP\nQuan passaven pocs minuts de les 9 del matí, el conseller Bargalló ha arribat a l’Ajuntament de Palafolls, on ha estat rebut per l’alcalde, Francesc Alemany; la regidora d’Educació i 1a tinent d’alcalde Susanna Pla, i el 2n tinent d’alcalde, Jordi Villaret, a més d’altres membres de l’equip de govern municipal i regidors del Ple palafollenc.\nA Bargalló l’acompanyaven també el director dels Serveis Territorials d’Educació al Maresme-Vallès Oriental, Pere Masó, i l’adjunta al director, Lourdes Gil.\nLa visita ha començat a la Sala de Plens de l’Ajuntament, on Bargalló ha signat el Llibre d’Honor i ha compartit algunes paraules amb els càrrecs municipals que l’acompanyaven a la taula.\nSeguidament, la comitiva s’ha desplaçat a peu cap a l’escola Mas Prats, primer centre que visitarà Bargalló al llarg d’aquest matí, passant posteriorment per Les Ferreries i acabant a l’Institut de la Font del Ferro.\nDesprés de la reunió al consistori, Bargalló ha explicat que l’objectiu d’aquest tipus de visites als municipis és conèixer les diferents realitats existents en cada localitat a nivell educatiu, tenint en compte els elements comuns amb altres poblacions i els aspectes particulars de cadascuna d’elles.\nBargalló considera necessari un projecte educatiu “de país” pel territori que, segons afirma, s’ha de construir a través dels projectes dels propis centres educatius i del municipi.\nDurant la seva visita als 3 centres educatius de Palafolls, Bargalló s’ha reunit amb els respectius equips directius i s’ha passejat també per les diferents instal·lacions de les escoles i l’institut.\nEls centres educatius palafollencs reclamen menys massificació a les aules\nS’implementen millores al servei de mediateca i a la sala d’actes de la Biblioteca Enric Miralles\nAlumnes de 2n de Mas Prats aprenen aspectes del municipi i de seguretat viària de la mà de la Policia


Respostes: On puc Trobar el Xat. - VÍDEO XAT de la vida de Cites - live corrents!\nRespostes: On puc Trobar el Xat.\nSí, jo estava buscant una Conversa normal a mi mateix\nJo mai he fet servir Abans, així que vaig decidir Provar-ho amb els meus amicsPotser algú sap l'adreça D'un servei gratuït de Xat ruleta russa que realment funciona. I després hi ha totes Les coses que trobeu en El Xat amb persones del Sexe oposat. La ruleta de xat és Un vídeo xat on podeu Parlar amb tot el món A través de webcam. El sistema selecciona aleatòriament una Persona del sexe oposat per parlar. Els nois es mostren només Les nenes, i les nenes Només es mostren els nois. Hi ha molt poca gent, O només nens petits.\nNo hi ha bons i En qualsevol lloc\nPerò estic interessat en parlar Amb les noies. He estat cercant durant tres Dies, ara. I per una bona raó. He trobat dones que fan Sobre els vessants i seure A la seva roba interior. Al principi vaig pensar que Era una gravació de vídeo, Però després em va escriure Per fer-los algunes preguntes, I es va contestar-los En línia. Jo era en estat de xoc. En definitiva, els nois que Volen xerrar amb les noies, Estem constantment afegint noves funcionalitats A la interfície principal del projecte. Malauradament, navegadors antics no pot Funcionar bé amb modernes productes De programari. Si us plau, utilitzeu les Darreres versions de navegadors de Manera que funcionen correctament.\nDes de Pskov, lliure Lloc de Cites sense\ndifusió xats de vídeo sense necessitat de registre la ruleta de xat amb les noies més vídeo privat de Cites lliure en línia de vídeo de presentació xat de vídeo a les parelles Lloc de cites sense necessitat de registre Xat gratis sense xat de vídeo Cites per a adults vídeos de noies conèixer la ciutat


Concert a Alacant i a Alfarrasí :: Banda Instructiva Musical Alfarrasí :: Benvingut/da al web de la Instructiva\n23/Març/2018 - 01:59\nConcert a Alacant i a Alfarrasí\nHomenatges al Capità dels Aragonesos i a La Banda d'Alfarrasí\nEl passat diumenge 29 de març la Banda Instructiva Musical d’Alfarrasí es va desplaçar a Alcant per oferir un concert de música festera. El concert es va celebrar amb motiu del comiat del capità de la “Filà Aragoneses” de l’any 2008 de les reconegudes festes de moros i cristians que se celebren al Barri de “San Blas” d’Alacant.\nEl lloc triat per al concert va ser el saló d’actes de l’I.E.S Jorge Juan, i en ell vam poder escoltar diferents peces de música festera, totes elles dirigides pel nostre mestre Francisco Valor Llorens.\nPodeu vore ací unes poques fotos del concert .......\nD’altra banda, el passat dissabte 25 d’abril la Instructiva Musical va participar en el festival de bandes de música celebrat a la Plaça Major d’Alfarrasí amb motiu del 25é aniversari de l’Agrupació Musical La Banda d’Alfarrasí.\nLes bandes participants van ser per este ordre: Banda Instructiva Musical d’Alfarrasí, Agrupació Musical d’Ontinyent, Agrupació Musical d’Agullent i Agrupació Musical La Banda d’Alfarrasí.\nEn acabar el concert l’A.M. La Banda va oferir un sopar a tots els participants en el festival.


ELS NENS DE CRAIG MELVIN AMB LINDSAY CZARNIAK: CONEIXEN LA SEVA FAMÍLIA - FAMÍLIES FAMOSES\nEls nens són el seu món de Craig Melvin i la dona Lindsay Czarniak! Coneix la família de l’estrella ‘Today’\nCraig Melvin i dona Lindsay Czarniak són una parella força poderosa, però els dos fills de la parella completen el seu paquet. El Avui l'estrella i l'àncora esportiva comparteixen els seus bells fills, el fill Delano i la filla Sybil.\nEl romanç de Craig i Lindsay va començar per primera vegada el 2008 quan vivia a Washington D.C. i treballava en una estació de notícies com a presentador de la cadena NBC. Els dos es van creuar quan Lindsay va tornar a casa de denunciar els Jocs Olímpics de Pequín.\ndona de john michael higgins\nDins de la casa de Connecticut, estrella de 'Today', Craig Melvin, amb la seva dona Lindsay\nEls enamorats tenien els llavis estretos sobre els primers dies de la seva relació, però un cop van solidificar un vincle irrompible, Lindsay i Craig van revelar que eren una parella. Després d’estar tres anys junts, van fer el nus a Washington D.C., a l’octubre del 2011.\nL 'estimada emissora i el Hiperdrive l'actriu va fundar la seva família el 2014 quan van donar la benvinguda al seu fill gran, Delano. Més tard, es van convertir en els orgullosos pares de la seva filla menor, Sybill, dos anys després el 2016.\nCom a estrella de televisió, fer malabars amb la seva carrera i la seva paternitat a vegades pot ser complicat. En aquell moment Craig i Lindsay es van convertir en pare i mare, la MSNBC en directe l'amfitrió va deixar totes les seves responsabilitats professionals al costat per centrar-se en la seva família. Craig va recordar una vegada els dies de permís de paternitat en una publicació de bloc sincera per a Gent .\n«Vaig poder estar-hi durant els primers records i vaig aprendre a canviar bolquers, eructar-me i alimentar-me, però també vaig poder etiquetar la meva dona, que, malgrat els poders sobrehumans, encara li agrada la migdiada o la dutxa de tant en tant», va escriure.\nLes coses eren una mica «diferents» quan va néixer Sybil, va assenyalar Craig. En lloc de posar tota la seva atenció sobre la seva adorable filla, el periodista va passar «molt [del seu] temps assegurant-se que [el seu] fill [sabia] que hi havia prou amor a [la] casa per a dos fills», va compartir.\n«No hi ha divisió: es multiplica», va brollar l'orgullós pare. 'Segur. Aquesta vegada no he canviat tants bolquers ni he ajudat amb tants pinsos per a nadons, però he descobert que sóc valuós d’una manera totalment nova. Puc confeccionar un trencaclosques de Thomas the Tank Engine amb els ulls tancats, precipitar-me a la botiga de queviures per proveir-me de [iogurt] i aperitius de fruites, negociar les hores de la migdiada o les nits nocturnes i fer un servei de trasllat per a un [nen] que tingui data de joc i l’horari escolar rivalitza amb la jornada laboral de l’àncora de notícies per cable i xarxa. »\nquants anys té Clint Eastwood fill\nSembla que Craig i Linsday gaudeixen realment de la paternitat.\nDesplaceu-vos a continuació per obtenir més informació sobre els fills de la parella.\nNoms infantils de Sarah Jessica Parker\nactor transgènere de Grey's Anatomy\nbon jovi fille od\nmichael turner ike turner fill\nel que li va passar a Robbie Benson\nKirstie alley llavors i ara\nEspectacle de Vicki Lawrence Carol Burnett


Actualitzada 26/08/2017 a les 09:01\nLa Paeria oficialitza el canvi de reglament que permet que viatgin en el transport públic si van en una cistella || Una protectora va iniciar una recollida de firmes per reclamar que s’autoritzés\n© Betty, amb el seu gos Chimi, ahir en un autobús a Lleida.\nGats, gossos de petita mida i altres petits animals domèstics ja poden viatjar als autobusos municipals de Lleida, a l’entrar en vigor la modificació del reglament de transport urbà de viatgers aprovada en el ple al maig. Els animals hauran d’estar degudament identificats i anar dins d’una cistella de transport adequada a la seua mida, que haurà d’estar tancada, sempre sota la responsabilitat del portador.\nFins ara, no era possible portar animals, amb l’única excepció dels gossos pigall (vegeu el desglossament), la qual cosa havia ocasionat alguna queixa i fins i tot una recollida de firmes per internet impulsada per la protectora Progat, que va aconseguir prop de nou-centes firmes, després que una voluntària de la protectora no pogués pujar i hagués de portar diversos quilòmetres una cistella amb un gat adult. “Els animals, en una cistella de transport, els deixen pujar al tren o a un avió. Que no poguessin pujar a un autobús és penós. Ni mosseguen, ni molesten ningú. És molt diferent a portar un gos gran, que hi ha gent a qui li fa por”, va afirmar Diego Ladera, portaveu de Progat, que va agrair la sensibilitat per canviar aquest reglament.\nEls animals no podran sortir durant el trajecte de la cistella, que ha de ser adequada a la seua mida\nLa nova normativa preveu que els animals no podran sortir de les cistelles, ni parcialment ni totalment, en tot el trajecte. L’objectiu és que no puguin embrutar ni incomodar la resta dels viatgers i, en tot cas, el viatger que porti l’animal serà el responsable dels possibles danys que pugui ocasionar tant la mascota com la cistella de transport.\nLes mides màximes permeses de les cistelles de transport són de 60×40×39 cm i s’hauran de situar a sobre dels viatgers, en cas d’anar asseguts, o bé sota del seient. Si van drets, les cistelles hauran d’estar a la zona central de l’autobús, a l’espai dedicat a persones amb mobilitat reduïda o per a bicicletes. No obstant, els viatgers amb problemes de mobilitat i els que portin bicicletes tindran preferència i, si hi ha usuaris amb cistella de transport, hauran de retirar-les d’aquesta zona.\nLes cistelles amb les mascotes no podran ocupar un seient propi ni podran estar en passadissos ni en espais d’entrada o sortida de l’autobús.\nEls gossos pigall ja podien anar en transport públic\nFins ara, el reglament municipal de viatgers només feia una excepció amb els gossos pigall, tenint en compte que les persones cegues els necessiten per guiar-se i que són molt tranquils. Tot i així, acostumen a anar lligats. També és possible viatjar amb gossos guia ensinistrats als trens de Renfe i en algunes companyies aèries.


Els xinesos, els turistes que més gasten quan viatgen a l'estranger - Diari de Girona\nEls xinesos, els turistes que més gasten quan viatgen a l'estranger\nEls turistes xinesos tornen a liderar el rànquing dels viatgers que més gasten quan es desplacen a l'estranger, seguits per nord-americans, alemanys i britànics, segons dades de l'Organització Mundial del Turisme (OMT). L'OMT va assenyalar que els turistes xinesos van gastar uns 245.000 milions d'euros el 2016, un 12% més que l'any anterior, en què la seva despesa només va arribar als 10.400 milions d'euros, va informar el diari South China Morning Post. El nombre de viatgers que van sortir de la Xina també es va incrementar en un 6%, fins als 135 milions, un augment que va beneficiar especialment països de la regió Àsia Pacífic com el Japó, Tailàndia o Corea del Sud.\nSegons l'OMT, el turista xinès encapçala la despesa turística a l'exterior des de 2012 i els desplaçaments a l'estranger segueixen una tendència de creixement de dos dígits anuals des de 2004. El turisme procedent dels Estats Units ocupa el segon lloc de la llista, amb una despesa de 115 milions d'euros i un increment respecte el 2015 del 8%, impulsat per «la fortalesa del dòlar». Això vol dir que 74 milions de nord-americans van viatjar a l'estranger el 2016, mentre que els turistes de la veïna Canadà només van gastar 27 milions d'euros.


Sant Jordi 2019: quines són les novetats d’enguany? - CENT PER CENT\nPresentam algunes recomanacions de la mà de Faust Puerto, llibreter propietari de Món de Llibres i amant de la lectura.\nLes guanyadores dels Premis Ciutat de Manacor 2018\n“Qui no s’anomena”, Anna Pantinat\nTant pels amants de la poesia com per aquells que s’hi inicien, “Qui no s’anomena” és una bona opció. El Premi Ciutat de Manacor de poesia Miquel Àngel Riera és un recull de poemes de la polifacètica artista Anna Pantinat. Nascuda a Barcelona l’any 1977 és artista una artista escènica que a més d’escriure també compon, canta i toca el teclat i el theremin amb el grup Pentina’t Lula, fa d’actriu i és creadora i intèrpret.\nAutora de dos poemaris més (“Construcció de la Nit”, amb l’Editorial Fonoll i “De sobte, un estiu” sota LaBreu) a “Qui s’anomena” parla de la condició humana i social, de la pluralitat, de la política, de la creació de la identitat pròpia, de traïcions, de feminisme, de les pors del dia a dia, de la natura i de vida.“Es tracta d’un poemari potent, que ha funcionat molt bé d’ença que va sortir” explica Puerto.\n“Divines mutacions”, Àngels Fitó\nEl fet de ser professora de la UOC i economista de professió, no ha impedit que Àngels Fitó hagi pogut donar ales a la seva carrera com a escriptora. La seva novel·la, guanyadora del ciutat de Manacor, “Divines Mutacions” és la segona que publica, després de la seva estena novel·lística amb “A recer dels taurons en un sofà d’escai”.\nTal com explicà l’autora en aquest mitjà, “la novel·la xerra d’una dona, la Teresa, que viu amb els seus tres fills de tres pares diferents i ella és una mare que carrega aquesta disbauxa parental com un càstig diví”. Convençuda que viu un procés de canvi vital com a conseqüència de la intromissió de les cèl·lules paternes dels seus fills, la Teresa inicia un procés de recerca interior. Una història sobre el procés vital d’una dona que ve trempada amb humor, situacions inesperades i personatges singulars i que ha estat un èxit de vendes tant aquí com a Catalunya.\n“La dona a les Rondalles Mallorquines d’Antoni M. Alcover”, M. Magdalena Gelabert\nLa filòloga i escriptora Maria Magdalena Gelabert es ficà el premi ciutat de Manacor d’assaig a la butxaca amb la seva darrera proposta “La dona a les Rondalles Mallorquines d’Antoni M. Alcover”. Gran coneixedora de la cultura popular i de la vida de Mossèn Alcover, Gelabert investiga sobre totes les figures i personatges femenins que apareixen a les rondalles mallorquines que defineix com a personatges imprescindibles i poderosos.\nAquest llibre sorgeix després d’anys d’anàlisi i feina per la seva tesi doctoral “La figura de la dona a l’aplec de rondaies mallorquines d’Antoni M.Alcover” publicada l’any 2017 i on analitza minuciosament la descripció de la figura femenina, les etapes de la vida descrites, el protagonisme de la dona, els estereotips, les figures recurrents o l’ús del llenguatge de l’escriptor.\nPanorama local: novel·la, assaig i poesia mallorquina\n“La Segona República a Manacor (1931-1936)”, Antoni Tugores\nL’escriptor, historiador i periodista Antoni Tugores publica un nou llibre sobre la història de Manacor, basant-se com sempre en dades i relats documentats. Una nova passa en la tasca imprescindible per la recuperació de la memòria històrica a la nostra localitat.\n“Tenc set de tu i bec ginebra”, Damià Huguet\nAmb nom dels versos de l’autor, es tracta d’un recull dels tres primers poemaris del campaner Damià Huguet, qui mori l’any 1996 de manera prematura. Una reedició que aplega “Home de primera mà”, “Cinc minuts amb tu” i “Carn de vas” publicat per AidA edicions.\n“Vaig veure John Lennon. Històries del Maharishi Mahesh Iogui, música i músics a la Mallorca dels anys 70”, Bàrbara Duran\nDuran estrena quart llibre: un recull de testimonis i documents que permeten reconstruir la música de Mallorca durant la dècada dels 70, anys que posteriorment definiran l’evolució de la música pop-rock.\n“Les millors vacances de la meva vida”, Neus Canyelles\n“Hi ha moments a la vida en què només ens venen al cap les coses dolentes que ens han passat”. Així comença la sinopsi del cinquè llibre de la palmesana Neus Canyelles, on explica la història d’una escriptora que un dia es desperta en l’habitació d’un centre de salut mental.\n“Amor, no estàs fatigat”, Gabriel Janer\nGabriel Janer continua les seves memòries. Després de publicar “Ha nevat sobre Yesterday”, on parlava de la infantesa i adolescència, publica ara aquesta nova entrega per parlar de la seva vida com a home jove i pare en l’època dels 60 i 70. Tot plegat acompanyat dels retrats de grans personatges.\n“A la ciutat”, M. Magdalena Gelabert\nLa manacorina Gelabert no sols escriu assaig sinó també poesia. Aquest recull de poemes, es va presentar fa poques setmanes i és una de les novetats dins del panorama manacorí. Ve acompanyat de les il·lustracions de M.Magdalena Tugores.\n“En Entredit”, Lluís Massanet\nEn Entredit” és el setè poemari del llorencí Lluis Massanet, qui reapareix després de set anys de silenci amb un nou llibre publicat sota l’editorial Llibres del Segle i amb pròleg de Begoña Méndez. L’autor explicà al cent per cent que “en entredit ho posa tot” per no crear falses seguretats.\n“Terra Eixorca”, T.S.Elliot\nUna traducció del poemari d’Elliot de la mà de la manacorina Neus Nadal i amb introducció i notes aclaridores del seu pare, el poeta Bernat Nadal. Es tracta d’una feina necessària perquè aquest clàssic de la poesia, tot i haver estat traduït anteriorment, ja no es trobava disponible.\n“La guerra civil a Llucmajor. La demolició del projecte de convertir en cel la Terra”, Antoni Vidal\nUn llibre per aprofundir en la memòria històrica Pere Gabriel escriu al pròleg que es tracta “d’un escrit dur” que dóna a conèixer “casos de persones i famílies que patiren la repressió, i també alguns d’altres que l’exerciren o l’animaren”.\nMés propostes: novel·la en català\n“Les vuit muntanyes”, Paolo Cognetti\nUna proposta de narrativa italiana de la mà de Paolo Cognetti on s’explica la història de dos amics, en Pietro i en Bruno, que creen un vincle amistós al llarg dels estius de la seva infantesa, però que amb el temps se separaran.\n“Flors sobre l’infern”, Ilaria Tuti\nUna altra proposta de narrativa italiana, aquest cop en format thriller. La primera novel·la d’Ilaria Tuti ens trasllada a les muntanyes del nord d’Itàlia, on una sèrie de fets esfereïdors ocorren: morts i investigació policial donen vida a la novel·la.\n“Claus i Lucas”, Agota Kristof\n“El gran quadern”, “La prova” i “La tercera mentida” conformen la trilogia que escrigué Kristof i que ara Amsterdam Llibres, amb traducció de Sergi Pàmies, recupera. Una història de dos bessons en un país ocupat per forces estrangeres.\n“El fill de l’italià”, Rafel Nadal\nAquesta novel·la literària parla de la història d’un jove, en Mateu, qui decideix indagar en el seu passat per tal de descobrir qui és realment el seu pare biològic. L’autor gironí Rafel Nadal ha rebut el trenta-novè premi Ramon Llull per aquesta novel·la i es basa en una història real que succeí a Caldes de Malavella l’any 1943, ben de ple en la Segona Guerra Mundial.\n“El millor d’anar és tornar”, Albert Espinosa\nUn dels autors més coneguts pel gran públic és Albert Espinosa, prolífic novel·lista que va assolir un gran èxit amb la sèrie de “Polseres Vermelles”. Enguany, amb “El millor d’anar és tornar” Espinosa explica una història d’amor que transcorre precisament el 23 d’abril, el dia de Sant Jordi, entre Barcelona, les illes d’Ischia i Menorca.\n“Fungus”, Albert Sánchez Piñol\n“Fungus” és segurament una de les novel·les més cercades d’enguany. El vuitè llibre de Sánchez Piñol apareix després que assolís gran renom amb “Pandora al congo”, “La Pell Freda” i “Victus”. L’enginy de Piñol ens du aquesta vegada als Pirineus occidentals, on en Ric-Ric, un militant anarquista arriba, fugint de la policia, per trasbalsar la vida d’una petita vall pirinenca.\n“Aprendre a parlar amb les plantes”, Marta Orriols\n“Aprendre a parlar amb les plantes” explica la història de la Paula, una dona de quaranta anys que s’enfronta a una pèrdua sobtada que farà florir emocions contradictòries i plantejar-se un procés de reconstrucció personal. La segona novel·la de Marta Orriols ha rebut el premi Òmnium a la millor novel·la de l’any i serà, segurament, serà un dels llibres més venuts aquest Sant Jordi.\n“Un vespre al paradís”, Lucia Berlin\nUn altre possible èxit de vendes és “Un vespre al paradís”, el segon recull de contes de Lucia Berlin amb la traducció de Josefina Caball i publicat per L’Altra Editorial. L’autora, que sempre té a dones com a protagonistes, dóna veu a diferents històries a través de vint-i-dos contes. Històries vitals, complicades però lliures que recorren el món de punta a punta.\n“La mort del comanador”, Haruki Murakami\n“La mort del comanador” és un llibre dividit en dues parts que conta la història d’un retratista abandonat per la dona, que per retrobar-se a ell mateix es trasllada a la casa d’un famós pintor amic seu, que ja està jubilat. Murakami estrena el segon llibre d’aquesta història on resoldrà els misteris oberts al primer i per fi desvetllarà l’esperat desenllaç, que tant anhelen els seus nombrosos lectors.\nprevious post: La maredéu de la Quíbia mitjana\nnext post: Casetes polèmiques


Nombramiento Sargento Xisco López\nTOMA DE POSESIóN DE LA PLAZA DE SARGENTO DE BOMBEROS\nVoldria aprofitar aquest espai de l´Agrupació per donar-vos les GRÀCIES a TOTS i per compartir les fotografies de la presa de possessió del càrrec de sergent.\nCom fa 10 anys quan vaig ascendir a caporal, ara torn començar pràcticament de zero en una nova tasca, així que vos deman un poc de paciència fins que me vagi fent en el càrrec. Esper defraudar només a uns pocs, però també convèncer a uns altres amb la feina, ja que gràcies a tots (i ho dic en serio) m´heu anat fent així com sonc, i motivant dia a dia per seguir intentant aportar qualque cosa de positiu al Parc.\nEstic segur de que no ho he fet bé per tothom (les meves disculpes per aquells que hagi pogut molestar), però estic molt content de ser on sonc ara i de com hi he arribat (pocs se´n recorden avui que en Xavi F. i jo renunciarem a una convocatòria per que havíem participat de la preparació d´unes bases i escollirem jugar net).\nTot i que haver pres possessió del càrrec avui en dia no és garantia de res, (a data d´avui no sé si encara hi ha qualque contenciós per resoldre), ja ho pens celebrar, així que els que no tengueu res millor que fer aquest diumenge 29 horabaixa, estau convidats a un bocí d´ensaïmada i un tassó de gelat a Son Malferit.


16 de novembre de 2020 De trascantó, Les meues fotografies\nVolia volar, tornar a les muntanyes. Havia pensat o imaginat què sentiria aleshores i sospitava que res de l’altre món, res que no hagués sentit cada dia d’aquells anys pasturant per aquelles terres curulles de matisses, romaní, argelagues, de garrics amb glans i migdies asfixiants a l’estiu i grisos i amablement airejats a l’hivern.\nVolia volar i tornar a observar la mar des del cims i deixar-se acaronar pel vent de dalt. Volia tornar a sentir la buidor al ventre, volia sentir una volta més aquella tristesa tota vestida de màgia a causa de la solitud, al final del capvespre, i una mica d’ofec al pit així que girava per darrera vegada, ara ja sí camí del corral, quan lo sol havia desaparegut sense pensar-s’ho gens, inevitablement, i la claror tornava arran de terra per esdevenir la fosca de la nit.\nVolia volar, però no volia fer-ho com les àguiles o els ducs, sinó fer-ho en el moment precís d’estimar, abans de tornar a somniar. Com un humà, potser com un humà d’un altre temps.


Acte de lliurament de premis. Treball\nConcurs de fotografia "Fototreball" (amb la col·laboració especial del Departament d'Educació)\nConcurs de cartelleria "La prevenció, un valor segur"\nDimarts 21 d'abril el Departament de Treball va atorgar els premis dels 3ers Concursos de prevenció de riscos laborals 2009 en un acte que va tenir lloc al FAD, Foment de les Arts Decoratives, a Barcelona.\nEs van entregar 31 premis. Els guardonats van rebre els diplomes, alternativament, de mans del secretari general de Treball, Antoni Fernández, del director general de Relacions Laborals, Salvador Álvarez, i del director general de Recursos del Sistema Educatiu del Departament d'Educació, Camil Fortuny.\nEl secretari general de treball, Antoni Fernández, atorgant un dels premis\nEl director general de recursos del sistema educatiu, Camil Fortuny, fent entrega d'un dels premis\nEntrada al FAD, Foment de les Arts Decoratives\nData d'actualització: 22.05.2009


‘Dubón. Un artista republicà (1909-1952)’ es pot visitar des de hui fins el 14 de juliol i presenta, per primera vegada, l’antologia del pintor i dissenyador gràfic valencià\nEl Museu Valencià de la Il·lustració i la Modernitat (MuVIM), depenent de l’àrea de Cultura de la Diputació de València, obri hui les portes de l’exposició ‘Dubón. Un artista republicà (1909-1952)’, que es podrà visitar fins al 14 de juliol.\nEs tracta de l’ultima exposició d’una tríada que conforma, juntament amb ‘Pierre Verger. Un viatge fotogràfic per l’Espanya republicana (1935)’ i ‘Per les altes bastides de les flors. Moda i República’, el cicle ’14 d’abril’, amb el qual el MuVIM tanca un projecte que es va iniciar en 2016 amb ‘La modernitat republicana a València. Innovacions i pervivències en l’art figuratiu (1928-1942)’.\nUn entorn en el qual podem ubicar a Lluís Dubón, el qual ja va estar present amb dues obres en aquella exposició de “La Modernitat republicana”, i que ara es torna a revisar com a protagonista de l’exposició monogràfica ‘Dubón. Un artista republicà (1909-1952)’, comissariada per Néstor Morente.\nDubón va ser un artista pioner del disseny gràfic valencià des de la seua participació en l'Exposició regional de 1909, on va obtenir la prestigiosa Medalla de Plata del certamen, tot i que després va patir l'ostracisme del règim franquista per estar estretament vinculat amb el moviment republicà. El MuVIM recupera amb aquesta mostra la memòria artística d'un pintor valencià poc conegut per al gran públic i que pot visitar-se a partir de hui.\nNéstor Morente, comissari de l’exposició, ha volgut destacar el treball de l’artista valencià i ha afirmat que aquesta exposició “presenta, per primera vegada, l’antologia d’un pintor i dissenyador gràfic valencià que havia passat desapercebut per ser republicà, però l’obra del qual, malgrat tot, és molt coneguda en l’àmbit visual”. Per a Morente, la mostra és “un viatge a la València vista a través dels ulls de Dubón, una València que inaugurà la modernitat creativa i artística de la República”. Morente ha volgut cloure afirmant que “queda molt per fer per la memòria històrica de les víctimes, les vides de les quals, com la de Dubón, van canviar per a sempre en 1939”.\nSource URL: http://pdival1.dival.es/sala-prensa/content/el-muvim-obri-les-portes-de-l-exposicio-dubon-un-artista-republica-1909-1952


La Falange compleix la llei. L'Ajuntament d'Arenys, no ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dissabte, 31 de juliol de 2021 11:40 h\nArenys de Munt Última actualització Dimecres, 9 de setembre de 2009 12:02 h\nLa Falange compleix la llei. L'Ajuntament d'Arenys, no\nLa justícia impedeix que el consistori cedeixi una sala per fer la consulta i permet a la Falange manifestar-se el dia 13 · La consulta es manté\nLa jutgessa ja ha donat una resposta ferma al recurs de l'Estat espanyol contra l'Ajuntament d'Arenys de Munt en què es reafirma en la seva decisió d'anul·lar l'acord municipal i impedeix d'aquesta manera que el consistori arenyenc cedeixi un local municipal per celebrar la consulta per la independència de Catalunya. L'alcalde, Carles Móra, ja ha anunciat, en declaracions a RAC1, que com a 'demòcrates fins a la medul·la' acaten la decisió però la recorreran ja que consideren que és 'molt dolent per a la democràcia'. La celebració de la consulta està a les mans de la comissió organitzadora que ha de decidir si la duen a terme, canviant de local. Al mateix temps, la jutgessa ha anul·lat també la decisió del Departament d'Interior d'ajornar la manifestació de la Falange, que podrà manifestar-se a Arenys de Munt el mateix dia de la consulta. La jutgessa destaca 'el desinterès' de la Generalitat en defensa de les seves competències, que hauria envaït l'Ajuntament.\nLa jutgessa reitera que l'Ajuntament organitza la consulta\nLa magistrada recorda al consistori d'autonomia local no pot invocar-se al marge de la Constitució i les lleis i reconeix el dret de convocatòria de referèndums per part dels ajuntaments, però sempre subordinades a la legislació de l'Estat i les comunitats autònomes. Entén que l'acord de l'Ajuntament de donar suport a la consulta és, de fet, una autorització que, recorda, 'és l'Estat qui ostenta competència exclusiva en matèria de convocatòria de consultes populars' i la llei ja precisa sobre quins assumptes i recorda que no tots són permesos. La jutgessa creu que també s'envaixen competències de la Generalitat i fins i tot destaca 'el desinterès de l'administració autonòmica en defensa de les seves competències'.\nUn altre motiu per ratificar la decisió del jutjat el passat 3 de setembre és que l'exercici de qualsevol dret que al·lega l'Ajuntament ho és sempre que sigui en els termes que estableix la Constitució, l'Estatut i les lleis estatals i autonòmiques. Per tant, segons la magistrada, l'acord del consistori que autoritza la consulta 'envaeix manifestament les competències reservades per a l'Estat per la pròpia Constitució i per tant la vulnera', malgrat que qui la convoqui, el moviment arenyenc per l'autodeterminacio (MAPA), sigui una entitat privada, ja que l'autorització és per a un assumpte que no és de caràcter local.\nDilluns passat, l'Ajuntament d'Arenys de Munt va apel·lar a través de l'advocat Salvador Milà a la 'llibertat d'expressió' per defensar l'acord de suport de l'Ajuntament a la consulta popular sobre la independència de Catalunya. Milà va esgrimir davant la jutgessa que aquest acord era legal perquè l'Ajuntament no ha organitzat cap referèndum i que per tant no havia infringit cap llei. En aquest sentit, va assegurar que l'Ajuntament només dóna suport a una consulta popular 'democràtica i pacífica' organitzada per una entitat privada del poble, el moviment arenyenc per l'autodeterminacio (MAPA).\nLa Falange es podrà manifestar el 13 de setembre a Arenys de Munt\nD'altra banda, aquest dimecres també s'ha conegut la resolució de la secció segona del TSJC, segons la qual autoritza la Falange a manifestar-se el mateix dia de la consulta a la població maresmenca. Segons la sentència de la secció segona del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, el canvi de data de la concentració per al pròxim dia 20 de setembre 'equival a una prohibició'.\nA més, el tribunal afirma que desplaçar la concentració convocada per la recurrent (Falange) 'priva al dret de reunió de la seva finalitat legítima essencial' i recorda que l'administració catalana primer va canviar la ubicació de la manifestació i després va canviar el dia al·legant 'circumstàncies sobrevingudes', sense que especifiqués quines, més enllà de les esgrimides per l'alcalde d'Arenys de Munt, Carles Móra, qui va advertir de la perillositat de les dues cites.\nEl directe!cat us permet votar la Consulta per la Independència de Catalunya! 09.09.2009.\nInterior prohibeix la manifestació falangista el dia de la consulta a Arenys de Munt 02.09.2009.\nL'advocat i diputat Salvador Milà defensarà la legalitat de la consulta 06.09.2009.\nL'alcalde d'Arenys de Munt considera que l'Advocat de l'Estat s'hauria d'inhibir del cas 08.09.2009.\nArenys de Munt replica que molts ajuntaments han aprovat mocions que sobrepassen les seves competències 07.09.2009.\n10 de setembre de 2009, 08.31 h\nL'Estat espnyol és de pena....\n10 de setembre de 2009, 08.17 h\nA favor de la violència, per què no?\nLa resolució de la jutgessa era coneguda des de fa dies, setmanes podríem dir. Alguns ja han mostrat la seva disconformitat per considerar que la Falange és un grup violent, feixista, que no condemna la violència de l’extrema dreta, i que convoca la manifestació de diumenge amb l’únic objectiu de provocar enfrontaments. I què?. Això no és cap novetat.\nQui ha dit que l’Estat, la Justícia o les forces de l’ordres hagin d�... Llegir més\n9 de setembre de 2009, 20.59 h\nCrec que encertadament la CUP va parlar d´èpica , tot això encara la fa més èpica, si ara els d´Arenys van a votar massivament i esclar votent SÍ, serà brutal i com va dir Churcill "MAI TANTS VAN DEURE TANT A TAN POCS" i com va dir Francesc Pujols més o menys "HI HAURA UN DIA QUE PER DIR SÓC D´ARENYS HO TINDREU TOT PAGAT".\nRafel Rubí (Vallès Occidental)\n9 de setembre de 2009, 20.21 h\nCada dia veig més clar, que la dictadura no era pas culpa de Franco, El problema ve d'Espanya que són tots una colla de tercermundistes i parlant en plata una quadrilla de fills de puta!!!!!\n9 de setembre de 2009, 20.17 h\nPer cert ERC ha convocat la seva militància diumenge a Arenys a fer un dinar i donar suport a la consulta.\nQuè en pensa l'ex votant?\n9 de setembre de 2009, 18.19 h\nQuan més va més fàstic em fot aquesta merda que anomenen españa. PUTA ESPAÑA!\n9 de setembre de 2009, 17.18 h\nEl que acaba de passar amb la consulta d'Arenys és gravíssim, però no per això sorprenent. Espanya acaba d'il·legalitzar una consulta democràtica mentre que ha legalitzat una manifestació feixista per al mateix dia de la consulta prohibida. Sensacional. Ja ni es molesten a dissimular que se'ns pixen a la cara. Ja ni es molesten a fer-nos creure que estem en democràcia. Ara ens diuen sense embuts que vivim en un Estat dictatorial, feixista i prebèl·lic, suposo que per si hi havia algun ... Llegir més\narnau baix empordà\n9 de setembre de 2009, 17.03 h\nolé els ous de la jutgessa!!! qui li demanarà responsabilitats quan hi hagi una batalla campal entre els fatxes i nosaltres?? això està pujant de temperatura i serem molts vinguts de tot el pais per donar suport als companys d'arenys i que vindrem ben carregats de mala llet preparats per fer callar els falangistes. Visca la terra lliure!\n9 de setembre de 2009, 16.54 h\nDiumenge tots a Arenys, i porteu paelles que menjarem! Bon plat de paella!\n9 de setembre de 2009, 16.53 h\nHORROR..!!! CASTILLA ESTA DE DOL I EL REI NO TE CONSOL PUES:\nEN ARENYS DE MUNT ...SE HA PUESTO EL SOL.!!!


Espores - Beatriz T. Álvarez\nBeatriz T. Álvarez\nDoctora en Ciències Biològiques per la UAM (Universitat Autònoma de Madrid), especialista en etnobotànica.\nInvestigadora i divulgadora científica a càrrec de De plantas, cultura e interdisciplinaridad. Etnobotánica+. Li agrada molt visitar museus i exposicions, i col·leccionar roba i adorns característics d'indumentàries tradicionals.\nPer a comprendre les obres del prerafaelita Dante Rossetti és necessari conéixer el significat de les plantes que apareixen o s'esmenten en elles. Això és el que succeeix amb els sonets i quadres dedicats a Prosèrpina, la Persèfone grega, deessa clàssica del món dels morts. Treballs tots ells en els quals l'artista va deixar constància en clau vegetal dels detalls de la seua complexa relació amb Jane Morris.\nEl cascall i els monstres\nObtingut del cascall, l'opi era la base del làudan, medicament que els bohemis van consumir indiscriminadament a causa de les seues propietats narcòtiques. Aquestes propietats van ser un dels factors que van predisposar a Mary Shelley i John Polidori a escriure respectivament Frankenstein i El vampir. Aprofundim en la botànica que amaga l'origen de la història d'aquests monstres.


12 d'Octubre: un dia de vergonya i dol\n12 d’Octubre: un dia de vergonya i dol\nLa Hispanitat és el dia de commemoració d'un Regne que va ser i és responsable dels genocidis de pobles sencers i que en l'actualitat segueix garantint l'espoli i l'enriquiment a qualsevol cost, amb una política continuista en lògica colonial\nAna G. Aupí | Valeria Linera\nSenyalització de l'Avinguda Colón a Buenos Aires, Argentina | Sandra Vicente\nLa lluita dels i les activistes llatinoamericanes i persones aliades amb Amèrica Llatina i el Carib des de ciutats com Barcelona té com a punt clau la constatació que la colonització se segueix perpetuant amb les empreses transnacionals que estan arrasant el nostre continent. Que diàriament les polítiques d’empobriment estan arrasant pobles sencers i riquesa que no figura en els balanços econòmics, que és la que queda retratada en la quotidianitat de resistències en defensa de la vida i del territori.\nEl mateix teixit social que de forma sistemàtica, planificada i intencional, es va voler silenciar en els temps de la invasió, avui segueix en peu, disposat a tenir cura de la vida. La resistència va més enllà de sobreviure a impactes de bala, polítiques de fam i repressió genocida. Són els milions de llocs en els quals comunitats senceres segueixen intentant conservar el seu cosmo-cimiento, les formes de conviure respectuoses amb la vida i les seves maneres de cuidar-la i que, per segles, han preservat per al món pulmons de boscos i esperança.\nEspanya no existeix sense nomenar l’anihilament de pobles, la violació sistemàtica per a la dominació militar, el robatori dels tresors més ben cuidats i el silenciament d’altres maneres de viure i d’altres coneixements. Espanya té un benestar que ha estat robat a força i metralla, massacre i maquillatge. I cadascuna de les comoditats d’aquestes ciutats asèptiques regalimen sang de cossos de l’altre costat.\nEns pronunciem avui per commoure’ns, per fer memòria, per cridar amb les goles i ulls el que des de fa segles venim cridant. Per cada projecte miner, petrolier o hidroelèctric, hi ha una resistència que recorda i deixa testimoni que la colonització no ha acabat i segueix acarnissant-se amb béns aliens.\nI aquí, des de dins la seva fortalesa, venim a cridar també. Som testimonis de totes les persones que moren al mar pel mateix, de totes les que són assassinades en els CIES pel mateix, pels mateixos. De totes les que són violades a Huelva i a tants llocs, per les seves mateixes polítiques de fam i de mort.\nNo val dedicar-li “només” una plaça a Idrissa, volem que revoquin la Llei d’estrangeria, que tanquin els CIES, que judicialitzin les seves empreses de seguretat fronterera, i les seves empreses transnacionals que cotitzen aquí.\nFem una crida a l’esperança i la construcció comunitària, a defensar espais com l’Àgora de Juan Andrés Benítez, a organitzar-nos perquè no hi hagi crims comesos que quedin en la impunitat, a treballar perquè no hi hagi privilegis per algunxs que es converteixin en menyspreu cap a altrxs. A fer la crida que no es poden subsidiar les cures si volem justícia social, al fet que totes les tasques han de tenir el mateix valor, ja que totes les vides valen el mateix.\nNo hi ha res a celebrar, només lluitar i deixar constància; és l’únic al que ens convida aquesta data.\nSobre Ana G. Aupí | Valeria Linera\nActivistes de la CALACA Catalunya, (Coordinadora d'Activistes per Llatinoamèrica i el Carib) Contacte: Twitter | Més articles\n3 Comments en 12 d’Octubre: un dia de vergonya i dol\nlp7 // 12/10/2018 en 10:37 // Respon\nDes de que visc a Catalunya he trobat que es dona molta importància al “Día de la Hispanidad”. He viscut en altres llocs d’Espanya i mai he vist què es celebrés o es tingués la intenció de celebrar el “Día de la Hispanidad”. Sempre havia estat el dia de la Virgen del Pilar o el dia Nacional de España. De fet, segon la Ley 18/1987 que estableix el día nacional, no parla enlloc de “Día de la Hispanidad”. És una cosa que m’ha cridat sempre l’atenció…\nDarío // 12/10/2018 en 18:18 // Respon\nPossiblement sigui pel xoc de nacionalismes…\nDarío // 12/10/2018 en 18:27 // Respon\nEl paràgraf on diu que “Espanya no existeix sense anomenar…” és un despropòsit des del meu punt de vista. Espanya va fer el que feien els imperis en aquell moment, com funcionava el món en aquells temps, res diferent a altres imperis.\nDir que el benestar d’Espanya és robat a força de metralla és menysprear als que van patir i lluitar contra la dictadura de Franco.\nD’altra banda completament d’acord en que “totes les vides valen el mateix” i es aquí on ens hauríem de trobar.


Jornada sobre 'Nous enfocs de l'espai públic: La gestió del paisatge urbà'\nel divendres 22 de desembre de 2017 ,\nde 10:00 a 14:00 ,\nSantiago Uzal Jorro, Tècnic d' Administració General. Ajuntament de Castellterçol, Professor col.laborador del Màster Universitari de Ciutat i Urbanisme de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC),\nArquitectes i altres tècnics interessats en els espais públics.\nEn general tothom coincideix en destacar el paper central dels espais públics com a factor clau per assolir l'aspiració col·lectiva de fer de les ciutats llocs més sostenibles, justos i democràtics.\nPerò per què l'espai públic i no el paisatge urbà? És que potser el dret a la ciutat s'esgota en l'espai públic? És que el patrimoni privat no participa també en la millora de la qualitat de la ciutat, de la seva imatge, i en el foment del sentit de pertinença i l'orgull de ciutat?\nEncara que durant els darrers anys s’han divulgat en l'àmbit internacional diferents experiències dirigides a la gestió de l'ús del paisatge urbà, mancava afrontar el repte d'incorporar-la als assumptes de l'agenda de la governança local. Aquest repte s'ha vist satisfet recentment mitjançant la inclusió en la Nova Agenda Urbana de UN Habitat, del compromís de promoure assentaments humans i paisatges urbans atractius i habitables que contribueixin a la millora del benestar. Igualment s’ha constatat la necessitat d'adoptar polítiques de desenvolupament estratègic que protegeixin, entre altres béns, els paisatges urbans.\n- Abordar el model transversal i de concertació que caracteritza la gestió del paisatge urbà, que canalitza els esforços i aportacions sectorials i/o territorials en una mateixa direcció, garantint que el que és privat, pel que també té de comú i col·lectiu, tingui tant poder de decisió a la ciutat com el que és públic.\n- Insistir en la necessitat de rehabilitar i donar nous usos a la ciutat per sobre de la creació de més ciutat, així com en la generació d'espais capaços de satisfer necessitats bàsiques humanes. Tot plegat ha de suposar l’extensió entre els propietaris de la cultura del manteniment.\n- Reflexionar sobre els urbanismes oficialistes i pautats que durant anys han considerat l'espai públic com un mer buit entre construccions que calia organitzar per garantir la fluïdesa de pas entre dos punts. Davant d’això es reivindicarà el valor del paisatge urbà com a escenari capaç de generar imprevistos mitjançant les trobades i la interacció de la gent.\n- Com que no ens podem permetre ciutats cada vegada més riques amb alguns barris cada vegada més pobres, els esforços s'han de centrar a rehabilitar, repensar i reutilitzar les ciutats, que han de renovar-se a partir del reciclatge dels actius que ja atresoren.\n- Desenvolupar les eines d’un nou discurs que tingui el seu suport en l'ús col·lectiu del que és públic i també del que és privat, ampliant l'espectre de l'espai públic des del prisma del paisatge urbà per acabar convergint en l'objectiu de millorar la qualitat de vida.\n- Reflexionar sobre la necessitat de enfortir i enriquir el paisatge i la cultura patrimonial de les ciutat, alimentant l’orgull de ciutat en base als actius que combinen el seu patrimoni, la seva identitat i la innovació. Protegir i millorar el paisatge és una forma de posar en relació l'espai i la memòria.


Préstecs Freedom Plus Mediolanum | Banco Mediolanum\nInici > Finançament > Préstec Freedom +\nPréstec Nòmina Préstec Freedom + Préstec amb garantia per a cotxe 0 emissions\nPréstec Freedom + de Banco Mediolanum\nQuè és el Préstec Freedom +?\nEl Préstec Freedom+ és una porta oberta a les teves necessitats de finançament. La resposta còmoda, ràpida i segura que et permetrà fer front a qualsevol imprevist.\nGaudeix ara de tots els avantatges i descobreix per què tenir la nòmina domiciliada a Banco Mediolanum et surt a compte.\n· Import de Finançament(1): Mínim 5.000€ / Màxim 20.000€.\n· Disposició total dels fons a l’inici del préstec.\n·Termini: Des de 12 mesos, fins a 7 anys.\n·Pagament quotes: Mensual(2).\nRequisits per sol·licitar el Préstec Freedom+ de Banco Mediolanum\nSer treballador per compte aliè, per compte propi o societats professionals (amb aval client persona física).\nTenir una antiguitat mínima de 6 mesos com a client de Banco Mediolanum.\nTenir ingressos nets declarats, entre els titulars, superiors a 30.000 euros anuals.\nTenir domiciliats en els últims 6 mesos, ingressos recurrents, derivats de la seva activitat professional, a Banco Mediolanum (nòmina, pensió, factures, etc.) per un import mínim mensual de 1.000 euros.\nTingues en compte que el compliment d’aquests criteris no implica la concessió automàtica del crèdit. Com a part de la sol·licitud es realitzarà una anàlisi del risc, que determinarà si és possible concedir-te el Préstec Freedom de Banco Mediolanum.\nPots contractar el teu Préstec Freedom a través dels següents canals que Banco Mediolanum et posa a disposició:


Rescaten, 33 anys després, les rentadores de Zanussi estimbades per un precipici\nEl 1985 Zanussi, una marca d'electrodomèstics, va gravar un anunci per promocionar les seves rentadores, on es veia una rentadora que queia daltabaix d'un precipici. Les rentadores que es van fer estimbar per gravar aquell anunci, un total de 6, no s'han retirat de la muntanya fins ara, gràcies a la iniciativa d'un escalador, Jordi Ceballos. L'anunci es va gravat al barranc de Sant Honorat, a Peramola (Lleida).\nL'escalador es va posar en contacte amb Electrolux, l'empresa sueca que va absorbir Zanussi, i junts van activar el rescat dels electrodomèstics. L'operació s'ha fet amb un helicòpter perquè no hi havia accés per terra. Es van plantejar accedir-hi amb rucs que traginessin la ferralla, però existia el perill que sortís algun ferro i fes mal a algun dels animals.\nUna desena de persones van participar en el trasllat dels prop de 400 quilos de ferralla a una planta de gestió de residus.


TORNA L’OLOTx2 Cap de setmana de descomptes en àpats, allotjaments i activitats. Ja s'han omplert un 85% de les places dels restaurants i 80% als allotjament\nDesprés de la bona resposta de les primeres sis edicions, l'Ajuntament d'Olot en col·laboració amb Turisme Garrotxa, l'Associació d'Hostalatge de la Garrotxa i l'Associació de Comerciants d'Olot ha preparat la 7a edició de la campanya Olotx2.\nL’Olotx2 comença aquest divendres 22 de febrer amb l’espectacle d’en Peyu (a les 20.30 h a la sala El Torín), continuarà el dissabte 23 amb actuacions musicals en diferents escenaris repartits pel centre de la ciutat i s’allargarà fins diumenge a les 11.30 h amb l’actuació adreçada al pública familiar de Funkids. Durant els tres dies de la campanya es podrà gaudir per dos i pagar per un en allotjaments, restaurants, bars, comerços, perruqueries, pàrquings, activitats, espectacles, ...\nEl 7è Olotx2 manté el format de les darreres edicions. Es tracta d’un cap de setmana per viure amb intensitat Olot i la comarca amb l’objectiu de promoure i donar a conèixer el territori com a destinació per a tot l’any. Les ofertes en estades i àpats s’han anat ampliant any a any degut al gran èxit de reserves i ha esdevingut una campanya esperada de la que ja rebem peticions des d’abans de Nadal. Aquest any hi participen gairebé 40 restaurants i més de 30 allotjaments de la comarca, 12 activitats per gaudir en família i promocions en pàrquings i perruqueries. Les propostes que s’ofereixen estan pensades exclusivament per a l’Olotx2 per donar singularitat a cada convocatòria i aconseguir atraure nous visitants i fidelitzar les persones que, any rere any, hi participen.\nAmb dades recollides aquest dijous, l’Olotx2 ja ha omplert de mitjana un 85% de les places dels restaurants i 80% als allotjaments\nTot i això, una de les novetats d’aquest 2019 és que, conjuntament amb l’Associació de comerciants, hem apostat per fer coincidir la campanya Olotx2 amb la Botiga al carrer. Es tracta de dos campanyes que es complementen i que pensem que poden beneficiar-se una de l’altra. Segons l’Associació de comerciants hi participaran al voltant de 60 botigues d’Olot, que durant divendres, dissabte i diumenge acabaran la temporada de rebaixes amb les millors ofertes.\nEs tracta d’una campanya que genera un important impacte econòmic a la zona, calculem que la passada edició va assolir els 470.000 €, el que significa un augment del 3% respecte l’edició anterior i un retorn de 15.58 € per cada euro invertit. També cal destacar que el web www.olotx2.cat va registrar gairebé 30.000 visites durant el 2018.


UCEV - L’Escola La Masia, als Premis Octubre\nL’Escola La Masia, als Premis Octubre\nL’Escola La Masia ha col·laborat enguany en l’acte de lliurament dels 46 Premis Octubre organitzats per l’editorial 3 i 4 (Acció Cultural del País Valencià). L’event es va celebrar el proppassat dissabte 28 d’octubre a l’hotel Astoria de la ciutat de València.\nLa participació de la cooperativa ha consistit en un homenatge a Joan Fuster. Alumnes de 2n de primària fins a 4t d’ESO van recitar aforismes del filòsof i ideòleg suecà.\nLa qüestió nacional, la política, l’individu i el poder, la construcció del pensament personal, l’ètica del poder, les relacions intergeneracionals, els plaers de la vida i el propi Fuster van estar els temes tractats.\n“Una experiència molt gratificant que ens ha fet vincular-nos en la cultura en majúscules dels Països Catalans i ha oferit l’oportunitat als nostres alumnes de tenir experiències vitals enriquidores i de creixement intel·lectual”, han manifestat des de La Masia.


MILLORA URBANA DELS BARRIS CENTRALS DE SANTA COLOMA DE GRAMENET\nL’Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet continua el procés de millora urbana del nucli antic de la ciutat iniciat l’any 1997. D’una banda, s’enllesteix el PERI de Santa Coloma Vella II i, de l’altra, els barris centrals resulten escollits en la cinquena convocatòria de la Llei de barris. La Generalitat atorga 7,51 MEUR a l’Ajuntament per a un projecte d’intervenció integral a la zona.\nSanta Coloma de Gramenet està situada al Barcelonès Nord i el 2008 registra una població de 117.336 habitants. El municipi està plenament integrat en la trama i en les dinàmiques del continu urbà metropolità.\nLa ciutat arrossega, encara, els dèficits de qualitat urbanística que són conseqüència d’un creixement intensiu i desorganitzat registrat durant les dècades dels seixanta i els setanta del segle passat, com a conseqüència de l’arribada massiva d’immigrants procedents del sud d’Espanya. Diversos barris pateixen una forta manca d’equipaments i d’espais simbòlics, s’hi reuneixen habitatges de baixa qualitat constructiva i és manifesta una escassetat de serveis de lleure i comerç.\nEl barris centrals de Santa Coloma agrupen un conjunt heterogeni de teixits urbans, tant pel seu origen com per la seva configuració morfològica: el nucli més antic de la ciutat data del segle IX però es desenvolupa sobretot als segles XVIII i XIX, i s’hi agrupen els barris del Centre, el Cementiri Vell i Can Mariner. D’etapes més recents són les barriades de Riera Alta, Riu Nord, Riu Sud i el Llatí. Tots plegats sumen gairebé la meitat dels habitants del municipi. En la darrera dècada, s’hi ha constatat l’arribada d’una nova onada immigratòria, aquest cop procedent de països extracomunitaris. Simultàniament hi ha hagut un progressiu abandó d’habitatges amb el consegüent deteriorament dels edificis i, alhora, i la sobreocupació d’alguns pisos en deficients condicions d’higiene i salut. Tot plegat ha generat un afebliment de la cohesió social en aquesta zona.\nJa des dels anys seixanta, els successius governs democràtics, amb el suport actiu de les diverses entitats veïnals, van iniciar un procés continu de millora de la qualitat urbana i socioeconòmica de la ciutat. El març del 1999, el document “Santa Coloma segle XXI: eixos estratègics de desenvolupament” va constituir una primera proposta consensuada entre tots els agents per assolir majors nivells de benestar a la ciutat. D’ençà d’aleshores, s’han dut a terme diversos projectes de millora urbana com el PARC FLUVIAL DEL BESÒS l’any 2004, o, més recentment, la MILLORA URBANA DELS BARRIS DE LA SERRA D’EN MENA o la TRANSFORMACIÓ URBANA DE CAN ZAM o més recentment la LÍNIA 9 i l'intercanviador de la Sagrera).\nContinua l’execució del PERI Santa Coloma Vella II\nL’any 1997 l’Ajuntament va iniciar la redacció d’un pla de reforma interior del nucli antic de la ciutat, conegut com PERI Santa Coloma Vella II. Aquest s’emmarcava en un ambiciós pla de vertebració de la trama urbana a partir de la creació d’un eix comercial que travessaria la ciutat i crearia així una nova zona residencial i de serveis de qualitat. L’operació global tenia un cost total de gairebé 54 MEUR.\nLa transformació del centre històric preveu la prolongació del passeig de Mossèn Jaume Gordi per establir una connexió directa entre l’església Major, la plaça de la Vila i la rambla de Sant Sebastià, així com la pacificació i la conversió en zona de vianants de diversos carrers. L’operació urbanística també inclou aixecar sis edificis i un centre lúdic i comercial ubicat en un edifici singular de més de 30 m d’alçada i de tretze plantes, conegut popularment com "el Pirulí". Aquest complex oferirà un total de 400 places d’aparcament, 5.000 m2 de superfície comercial i dotze sales de cinema amb capacitat per a 2.000 espectadors. En total es crearan uns 200 habitatges per a la venda i per al reallotjament de les 26 famílies afectades pel pla.\nEl març del 2004 l’Ajuntament de Santa Coloma i la promotora Construcciones Ortega, propietària de la majoria de les finques afectades pel pla urbanístic, van subscriure un conveni per executar les obres de remodelació del centre de la ciutat (MILLORA URBANA DEL NUCLI ANTIC DE SANTA COLOMA DE GRAMENET). L’Ajuntament va cedir a la constructora l’explotació del subsòl públic per fer el centre lúdic mitjançant una concessió de cinquanta anys. La concessió comportava la construcció, explotació i manteniment del complex, que tindrà 6.275 m2 per a aparcament, 2.799 m2 per a sales multicine i 2.753 m2 per a establiments comercials. A canvi, el promotor ha de fer-se càrrec de la prolongació del passeig, de les zones verdes i d’un equipament docent al carrer Sant Pere.\nAl final d’any les obres estaven en avançat estat d’execució, però per al 2009 encara no se’n preveia l’acabament.\nAjuts de la Llei de barris per als barris centrals de Santa Coloma\nEl mes de juliol la Generalitat va resoldre la cinquena convocatòria de projectes del Programa de barris i àrees urbanes d’atenció especial en el marc de la LLEI DE BARRIS. La candidatura dels barris centrals de Santa Coloma va resultar un dels 22 escollits per al cofinançament, amb l’adjudicació de 7.512.967,58 euros per al projecte de millora.\nEl projecte presentat per l’Ajuntament, amb un pressupost total de 15.025.935,16 euros, donarà continuïtat a la tasca iniciada pel PERI Santa Coloma Vella II i, amb paraules del seu alcalde, Bartomeu Muñoz Calvet (PSC), “modernitzarà aquesta zona neuràlgica de la ciutat, reforçarà la seva xarxa d’equipaments i es posaran a l’abast serveis i recursos per millorar la vida de les persones”. Segons ell, “invertir al centre és fer barri i, alhora, fer ciutat”.\nEs preveu un total de 22 actuacions de millora i transformació integral dels barris centrals colomencs per al període 2009-2012. L’objectiu és millorar i modernitzar l’espai immediat de les persones, l’espai públic, la creació de nous equipaments municipals, la potenciació del dinamisme comercial i la projecció econòmica i social d’aquests barris. Així, s’urbanitzaran diferents carrers (carrer de Balldovina, Sant Josep, Sant Ramon, Cultura, Sant Joaquim i Alps), a fi d’afavorir-hi la mobilitat dels vianants i la pacificació del trànsit rodat, es crearà un itinerari segur a la Torre Balldovina, es rehabilitarà el mercat Segarra i també es potenciarà la rehabilitació d’edificis i la instal•lació d’ascensors a les comunitats, entre altres diverses actuacions.\nEl projecte dedica una atenció molt especial al desenvolupament i progrés de les persones i a la convivència i benestar dels veïns. Es pretén, així, revertir les dinàmiques negatives cap a un espai de convivència normalitzada, propiciant una reactivació econòmica de la zona central i impulsant iniciatives que permetin fixar població o evitar-ne la fuga. En aquest sentit, es posarà en marxa un pla de dinamització comercial, programes per conciliar la vida laboral i familiar, programes per la igualtat de gènere i programes de desenvolupament de projectes laborals de les dones colomenques, entre altres. També s’inclou el recolzament de nens i adolescents per orientar-los en el seu futur professional, la potenciació dels mediadors per a la bona convivència, prevenció i seguretat, així com un pla de participació ciutadana per implicar els agents socials en el seguiment del Pla de barris de la zona central, i iniciatives per afavorir la sostenibilitat i el medi ambient, entre altres aspectes.\nPer al 2009 s’esperava poder signar amb la Generalitat el conveni que fes efectiva la subvenció concedida.


Set notes de l'independentisme català actual (Hilari Raguer)\nSet notes de l'independentisme català actual\n5 min. 19/10/2013 00:00\nÉs un fet que cada nova enquesta revela un augment de l'independentisme a Catalunya. Si algú es feia la il·lusió que seria una foguerada passatgera, ja se'n deu haver desenganyat. Però, a part del fet quantitatiu, val la pena d'adonar-se del canvi qualitatiu que s'està produint. Podríem caracteritzar-lo per les set notes següents.\nPrimera: ja no es té por de proclamar-se independentista. Després de tres segles de duríssima repressió, no gosàvem dir públicament el que en el fons sentíem i volíem. Patíem d'allò que el professor Muñoz Espinalt, finíssim analista de la nostra personalitat col·lectiva, anomenava "la síndrome de gos apallissat". El gos apallissat no s'hi torna quan el maltracten, s'arrauleix, i si després de la pallissa l'amo li dóna un rosegó de pa, remena la cua content i agraït. Un cas remarcable és el de Jaume Balmes, que en alguns escrits íntims es revela nacionalista, però escrivint de cara a Madrid no va més enllà d'un moderat " provincialismo ". Però els espanyols no es creuen els que, per fer-se perdonar la seva condició de catalans, extremen les manifestacions d'espanyolisme, i els menyspreen com a covards. En canvi, si parlem sense embuts, no els agrada, però ens prenen seriosament. En el seu relat del pacte de Sant Sebastià, deia Carrasco i Formiguera: "Vàrem parlar clar i català i aquest fou el nostre èxit". I quan va defensar a les Corts la integritat de l'Estatut de Núria, el més ferotge dels anticatalans, Royo Villanova, va exclamar: " Este señor dice aquí lo mismo que en Cataluña; tiene esta ventaja ".\nSegona: veiem factible la independència en un futur no gaire llunyà. Una reacció molt freqüent, quan es plantejava la qüestió de la independència, era "Què més voldria!", però ho deixàvem córrer com un somni impossible. Som ben conscients que no serà fàcil, però creiem que ens en sortirem. Per diverses causes, sobretot internacionals, ara creiem que no ens ho podran impedir. Ningú no ens ho donarà fet i pastat, però des de l'exterior acceptaran el fet. Algú em preguntava per la posició del Vaticà. El Magisteri de l'Església és claríssim, a favor de la llibertat de les nacions, però la diplomàcia vaticana sol cenyir-se als fets consumats. Recordo que, cap allà als anys cinquanta, quan els joves del Grup Torras i Bages dèiem a l'abat Escarré que la Santa Seu hauria de reconèixer la nacionalitat catalana, ell ens responia: "Sí, aneu a la plaça de Catalunya i proclameu la independència, i si no us tiren a sobre la Guàrdia Civil, el Vaticà ja us reconeixerà!"\nTercera: a les raons tradicionals de caràcter històric i sentimental s'hi ha afegit darrerament la motivació econòmica. No ens creiem el que ens repeteixen des d'Espanya, que una Catalunya independent s'arruïnaria, sinó que som conscients de l'espoli fiscal, i quan ens diuen, com una coartada, que ara el més urgent és sortir de la crisi, responem que la podrem afrontar molt millor nosaltres sols.\nQuarta: a aquesta motivació econòmica hi són especialment sensibles molts immigrants, o fills d'immigrants, peninsulars o d'ultramar, que se sumen als independentistes autòctons. Aquesta és una de les raons de l'augment constant d'independentistes. És un fet nou molt important, que està produint una balançada que pot resultar decisiva, la incorporació al procés independentista de molts castellanoparlants.\nCinquena: no es tracta ja d'un sentiment visceral, impulsiu, sinó que veiem gran quantitat de persones competents en dret constitucional, dret internacional, economia, finances nacionals i internacionals, etc., que tenen ben estudiats els aspectes pràctics de la marxa cap a la independència, i calculen els obstacles que trobarem i la ruta que caldrà seguir. L'exemple del Consell Assessor, el CATN, i del seu rigorós informe és ben contundent.\nSisena: és opinió generalitzada que Espanya ja ha fet tard per oferir solucions transaccionals, tals com millores del tracte fiscal o reformes constitucionals, que alguns, des de Madrid o també des de Barcelona, suggereixen, perquè altrament s'ho veuen perdut. Predomina entre els catalans la convicció que la solució ha de ser més radical, i que, a més, ja no ens els podríem creure.\nI setena: nombrosos indicis fan pensar que els polítics espanyols s'adonen d'aquestes sis característiques, i fins les veuen tant o més clar que nosaltres. En va ser un bon exemple l'incident produït arran de la xiulada de l'himne espanyol en la inauguració dels Campionats Mundials de natació. Ja és un cas que no gosessin enviar a presidir l'acte ni el rei, ni ningú de la seva família, ni el cap del govern, Rajoy, ni cap altra autoritat espanyola. El senyor Gafo, un antic ambaixador, director de protocol de la Presidència del govern central i des del setembre passat número dos de l'organització anomenada Marca España, va tenir un rampell i va escriure un tuit amb aquell insult clàssic i tòpic, el del Galinsoga. Fins aquí, normal: no paren de dir-nos-ho. La novetat és que des del govern no sols no es va formular cap crítica de la xiulada de l'himne, sinó que el ministre d'Afers Estrangers i de Cooperació, responsable principal de Marca España, va destituir fulminantment el senyor Gafo i va declarar que el seu missatge era "intolerable i contrari a l'esperit de la Marca España, que empara totes les regions i nacionalitats espanyoles", i per si no fos prou el cessat va haver d'emetre repetits missatges en què demanava perdó i assegurava que no té res contra Catalunya ni contra els catalans. És també ben significatiu que el ministre Wert no hagi insistit en la seva bravata d'espanyolitzar Catalunya (cosa que suposava reconèixer que Catalunya no és espanyola), ni la virreina Llanos de Luna en les seves batalletes. Veuen que la situació és extremadament delicada i que no convé tirar més llenya al foc.\nTotes aquestes set notes es van posar de manifest en la cadena humana del passat Onze de Setembre.


Campania Felix Baronissi Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nvia Rosa Gattorno 10, Baronissi, Baronissi, Itàlia, 84081 - Veure al mapa\nMés informació sobre Campania Felix\nConvenientment situat a Baronissi, Campania Felix és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Campania Felix asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, servei de bugaderia, conserge, botigues a l'hotel.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Campania Felix.


Dia i hora:Dilluns 2 de juliol 2012. A les 20:30h.\nLloc: A Sant Feliu de Guixols. Al Passeig del Mar (dav ajuntament).\nSortida: Serà la sortida número 12.\nRecorregut: Per decidir.\nQui pot vindre: Tothom, amb ganes de caminar.\nPer aquesta sortida esperem comptar amb l'Anne, que ens ensenyarà un petit tast del Nordic Walking.\nSalut , Feina i Gràcies per fer-hi un cop d'ull.\nUltraquim 30 de juny de 2012, a les 18:51\nÉs el dilluns dia 2 de Juliol!!!\nPere PeterPan 30 de juny de 2012, a les 20:09\nGràcies Joaquim, estas a totes, rectifica't.


Que passarà el dia en què les màquines facin tota la feina? i 3 | el suro d'en miquel\nL'entrada va ser publicada el futur, intel·ligència artificial, ordinadors per Miquel Delclos. Guarda l'enllaç permanent.\nUn pensament sobre “Que passarà el dia en què les màquines facin tota la feina? i 3”\nAssumpció Raich Escursell el 24 Mai 2014 a les 19:14 va dir:\n>________________________________ > De: el suro d’en miquel >Para: suro@delclos.com >Enviado: Miércoles 21 de Mayo de 2014 23:00 >Asunto: [New post] Que passarà el dia en què les màquines facin tota la feina? i 3 > > > > WordPress.com >Miquel Delclos posted: “Fa quasi 17 anys, quan va néixer el meu fill gran, vaig fer la següent predicció: – Ja no li caldrà treure’s el carnet de conduir, quan sigui gran, els cotxes es conduiran sols. Avui, quan encara falta més d’un any per a què faci els 18 anys necessaris” >


Marc Castellà Bové, pianista: 2009\nRecta final abans de Nadal\nS'acosta el Nadal, i amb ell arriba la recta final d'activitats a l'ESMUC. El dijous vinent tocaré el primer moviment del concert per piano i orquestra en re menor (K. 466) de W. A. Mozart. M'acompanyarà al piano el mestre Jean François Dichamp i l'audició serà a les 10.00h a l'aula d'orquestra de l'Escola Superior de Música de Catalunya. L'entrada és gratuïta i tots hi esteu convidats!\nAvui la meteorologia ens ha transportat a unes vacances nadalenques anticipades, amb una generosa nevada que ha afectat sobretot les comàrques de Tarragona i del sud de Lleida. Cervera ha quedat coberta per una fina capa de neu.\nPublicat per Marc a 20:22 Cap comentari:\nXXIX Festival Internacional de Música de Cervera\nDes del dia 23 de juliol l'activitat musical a Cervera ha estat d'allò més intensa. Com cada estiu (i ja en són vint-i-nou) s'ha celebrat una nova edició del Festival Internacional de Música de Cervera, que ha comptat amb la interpretació del Trio kandinsky i d'Orpheus Quartett, entre altres.\nParal·lelament, s'ha dut a terme el XXVIII Curs Internacional de Música, que ha comptat amb la presència de reconeguts mestres i professors, i amb un gran nombre d'alumnes vinguts d'arreu.\nA Cervera, la música s'ha convertit en la principal protagonista, i ha estat un plaer poder disfrutar d'uns dies de juliol com aquests!\nAhir al vespre, a l'Auditori Caixa Penedès (Fòrum Berger Balaguer) de Vilafranca del Penedès se celebrà el concert de cloenda i el lliurament de premis del 40è Concurs de joves intèrprets de piano de Catalunya.\nFou un acte de caràcter festiu que comptà amb la interpretació de la Jove Orquestra de Vilafranca, a la primera part, i del concert dels guanyadors i del lliurament de premis, a la segona part.\nAmb aquest acte, es posà punt i final a l'edició d'enguany del concurs.\nDesprés de l'èxit del concert "TIBAU, en rumb..." realitzat el passat divendres 15 de maig, s'acosta el final de curs, que es presenta força ple d'activitats i concerts.\nSense anar més lluny, aquest divendres, la pianista Imma Gil realitza "el recital de final de carrera" a l'ESMUC (divendres 29, a les 19.00h) i l'acompanyaré interpretant el Concert per piano i orquestra en Do M, de W. A. Mozart. Paral·lelament, el dissabte 30, el Robert Canela (bateria), el Roger Azcona (baix elèctric) i jo (teclats) acompanyarem a una coral d'Igualada en un parell de concerts en aquesta mateixa localitat. Els concerts seran a les 18.00h i a les 22.00h i el repertori conté temes jazzístics i de musicals. Per tancar la setmana, el grup TIBAU realitzarà una nova actuació a Cervera, aquest cop al Pub Noctàmbul, en motiu de la presentació del CD-maqueta ("en rumb...") que acabem d'enregistrar. L'actuació serà a les 19.00h.\nFinalment, el dimecres de la setmana vinent, dia 3 de juny, realitzaré el concert de final de 2n curs a l'ESMUC, interpretant obres de L. V. Beethoven, F. Chopin i S. Brotons.\nPublicat per Marc a 18:45 Cap comentari:\nTIBAU en concert\nEl divendres dia 15 de maig a les 22.00h, a la Sala Bach del Conservatori de Cervera, TIBAU realitzarà el concert de presentació del CD-maqueta "en rumb..."! El concert, comptarà amb la interpretació dels temes del CD, així com també d'altres temes del grup i d'algunes versions.\nSerà una actuació ben especial i festiva, tant per la commemoració del 4t aniversari del grup com per la producció de la maqueta. Tots hi esteu convidats!\nPublicat per Marc a 18:55 Cap comentari:\nConcert d'estudiants de piano de l'ESMUC\nEl divendres vinent, dia 8 de maig a les 12 del migdia, tindrà lloc a la Sala Bach del Conservatori de Cervera un concert d'estudiants de piano de l'ESMUC. Els alumnes del mestre Jordi Camell interpretarem un repertori ben variat, orientat per preparar-nos de cara l'examen de final de curs.\nParticiparem en aquest concert la Imma Gil (4t curs), el Marc Freixes (3r curs), l'Albert del Viso i jo (2n curs). Interpretaré el primer moviment de la Sonata núm. 7 (op. 10 núm. 3), de L. V. Beethoven i la Toccata per a piano, de S. Brotons.\nPublicat per Marc a 22:28 Cap comentari:\nSeminari amb Émile Naoumoff\nAquesta setmana ha estat molt intensa a l'ESMUC, sobretot pels pianistes. El departament de música clàssica i contemporània, sota la coordinació de Jordi Camell, ha organitzat un excel·lent seminari amb el mestre Émile Naoumoff.\nAquest encontre s'ha titulat Un pont entre Europa i els Estats Units, el llegat de Nadia Boulanger, que durant una dècada fou la professora d'Émile en múltiples especialitats musicals.\nÉmile Naoumoff és un músic que ha realitzat diverses publicacions originals (partitures) i pedagògiques, ha enregistrat un gran nombre de CDs, ha transcrit per a piano obres com "El Rèquiem" de Fauré o els "Quadres d'una exposició" de Mussorgsky, ha realitzat múltiples concerts i ha col·laborat amb músics de la talla Mstislav Rostropovitch. En la seva estada per l'Escola Superior de Música de Catalunya ha realitzat dotze classes magistrals (tant a intèrprets de piano com a formacions cambrístiques), tres conferències i un concert.\nSens dubte ha estat una setmana molt intensa i farcida d'activitats musicals d'alt nivell. Cal destacar el recital que va dur a terme a l'Institut Francès de Barcelona, on va interpretar obres de Bach, Fauré, Dupont, i Naoumoff, entre altres.\nPersonalment, vaig participar a una classe magistral interpretant el primer moviment de la sonata núm. 7 en Re Major (op. 10 núm. 3) de L. V. Beethoven.\nVa ser una experiència musical excel·lent. Paral·lelament, vaig participar en l'audició de cloenda del seminari interpretant l'obra esmentada. En aquesta audició també hi va participar la pianista Imma Gil (interpretant el Preludi i Fuga en do# menor del clavecí ben temperat (vol. II) de J. S. Bach) i el pianista Marc Freixes (interpretant, juntament amb Jordi Guasp, trompa, i Tomàs Alcaide, violí, el trio per a piano, violí i trompa de J. Brahms).\nCal fer un agraïment especial a Jordi Camell. Sense ell, aquest seminari difícilment hagués estat possible i gràcies a la seva tasca, hem pogut conèixer una gran persona i rebre consells d'un immens músic.\nA la foto (d'esquerra a dreta): Imma Gil, Marc Freixes, Émile Naoumoff, Jordi Camell i Marc Castellà, un cop finalitzat el seminari.\nPublicat per Marc a 22:50 1 comentari:\nLa passió de Cervera 2009 aixeca el teló\nUna temporada més, la Passió de Cervera aixeca el teló. Estem parlant d'un espectacle teatral que començà fa més de cinc-cents anys, exactament el 1481. L’inici històric d’aquestes representacions es remunta al segle XV, i segons els estudis realitzats per la Universitat de La Sorbona de París és una de les més antigues d’Europa.\nActualment, disposa d’una readaptació del text i de la recuperació de la música original, composada pel mestre Jesús Maria Quintana.\nUs proposo a manera d’invitació que us apropeu a presenciar aquesta representació passional.\nEnguany, les dates de les representacions són les següents:\nEn llengua catalana: dies 1, 8, 15, 22 i 29 de març\nEn llengua castellana: dies 10, 19 i 26 d’abril\nHorari: matí de 10:00 a 14:00 hores (amb un descans de 25 minuts)\n*El dia 10 d'abril, Divendres Sant, la representació es fa a la tarda de 16:00 a 20:00 hores (un descans de 25 minuts)\nPer més informació, podeu consultar la pàgina web de la Passió de Cervera.\nPublicat per Marc a 16:27 Cap comentari:\nDesprés de les vacances de Nadal, el meu germà i jo hem preparat una audició pel proper dissabte 10 de gener, a les 7 de la tarda, al Conservatori de Cervera. Serà una audició per "familiars i amics" on el Jordi us interpretarà els Estudis Simfònics de Schumann, i jo una partita de Bach.\nTan ell com jo, ens estem preparant per properes actuacions que tenim durant aquest mes de gener i aquesta audició, serà un bon test per nosaltres.\nAprofito també per convidar-vos a l'audició que faré el dimecres 14 de gener a les 10.00 hores a l'ESMUC. És l'audició final del quadrimestre i interpretaré tres sonates de D. Scarlatti i la Partita núm. 6, BWV 830, en mi menor de J. S. Bach.


Guardiola: "Dedico la victòria a Jordi Sànchez i Jordi Cuixart"\nBarcelona. Dimecres, 18 de Octubre 2017. 00:01\nActualitzat: Dimecres, 18 de Octubre 2017. 16:48\nL'actualitat política de Catalunya segueix sent tema de debat i de rigorosa actualitat a l'estranger. I en el món del futbol, a Anglaterra precisament, l'empresonament de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart ha esdevingut protagonista. Pep Guardiola els ha dedicat la victòria del seu equip, el Manchester City, després del partit de Champions League.\nEl conjunt anglès ha guanyat el tercer partit dels tres disputats a la competició europea, aquesta vegada per 2-1 contra el Nàpols italià, però més enllà del futbol, després d'acabar el partit l'entrenador català, molt proper al procés català, ha volgut enviar un missatge cap als dos presos polítics. "Tant de bo puguin sortir molt aviat perquè ara mateix és una mica com si tots estiguéssim allà, la veritat", ha afirmat Guardiola en referència als presidents de l'ANC i d'Òmnium.\nDediquem la victòria al @jcuixart i al @jordisanchezp. No hi ha civisme més gran que les idees. Esperem que surtin aviat de la pressó.\n— PepTeam (@PepTeam) 17 d’octubre de 2017\n"És un bon moment per dedicar-los la victòria a Jordi Sànchez i Jordi Cuixart. No hi ha civisme més gran que les idees", ha dit Pep Guardiola després a la sala de premsa de l'Etihad Stadium. "Tant Òmnium com l'ANC ho han fet sempre tot amb civisme, expressant les seves idees, del que volem. Actualment la situació és la que és", ha afegit.\nUnes paraules de suport que s'afegeixen a unes últimes 24 hores plenes de revindicacions pacífiques arreu.\nIndependència Per què Xavier Gabriel no pot endur-se La Bruixa d’Or de Catalunya Jordi Palmer


El tast | Gust de viure\n← Engresca’t: Fes-te enoturista!\nParker otorga 94 punts als Caves Gramona →\nHi ha diferents tipus de tast: lúdic, comercial i tècnic. Aquest últim és el que utilitzen els enòlegs per avaluar i, en un segon moment, dirigir el vi cap a l’objectiu qualitatiu predeterminat.\nPer redactar una fitxa de tast tècnica és necessari tenir un gran coneixement de les sensacions en relació a les tècniques d’elaboració. Ens dedicarem a analitzar la fitxa de tast lúdic, amè i a l’abast de tots.\nSempre és aconsellable realitzar el tast ”a cegues”, amb l’etiqueta tapada. Generalment s’embolica l’ampolla amb paper d’alumini, perquè no ens influenciï ni la marca ni la procedència del vi. Encara que cal tenir sempre en compte, a l’hora de formular un judici final, d’on procedeix el vi, qui l’ha elaborat i amb quins mitjans, la varietat de raïm i, per descomptat, la seva relació qualitat preu.\nDescriure un vi no és una tasca senzilla bàsicament pel diccionari d’olors de què disposa cada persona. Aquest s’amplia practicant pel nostre propi compte o comprant-nos una capsa d’aromes, que ronden els 80 € i, personalment, prefereixo apuntar-me els elements que hi podem trobar i buscar-los un per un (no és que els vulgui fúmer el negoci enlaire, però em sembla més divertit!). Per als que no sabeu de què parlo, és una caixa on hi trobem potets petits que contenen les aromes que podem trobar en el vi i que sovint costen tant d’identificar, per això és bo conèixer-les!\nAquest diccionari d’aromes, i de sabors, fa que la cata no sigui tan efectiva perquè cadascú fa referència a les seves experiències i sensacions no comunes a la majoria de les persones. El millor és fer cates amb diferents persones per tal de posar en comú les diferents percepcions i treure’n una conclusió.\nÉs important ser pràctics i comprensibles: tastar un vi i elaborar una fitxa suposa poder descriure aquest vi a algú que no l’ha tastat, com per exemple la nostra parella o uns amics. Òbviament tenim certa “llibertat creativa”, però sempre relacionada amb el tipus de persones a qui ens dirigim. És obvi dir que si la fitxa de tast és d’ús únicament personal podem anotar el que vulguem a fi de recordar millor el vi.\nI aquí tenim les pautes per a la famosa fitxa. En els següents posts us aniré explicant què significa cada atribut que s’hi detalla. De moment, animeu-vos a omplir-la amb el vi que més us vingui de gust i després us diré què vol dir tot allò que hagueu anotat!\nIntensitat de color: alta / mitjana / baixa\n1.2 LIMPIDESA: ABSÈNCIA de terbolesa.\nGraus de terbolesa:\n· amb pòsits o sediments\nLlàgrimes: fines / mitjanes / gruixudes\nQuantitat: vi àgil en copa (no hi ha llàgrimes) / llàgrimes escasses / llàgrimes abundants\n1.4 GAS CARBÒNIC / BOMBOLLES\n· Vi tranquil: gas nul o amb agulles (petites bombolles que poden comparèixer en vins acabats d’embotellar, desapareixen en uns minuts o després d’un temps a l’ampolla).\n· Vi escumós:\nPersistència de l’escuma (corona): persistent / mitjana / fluixa\nTipus de bombolla: fines / mitjanes / grans\nRosari: lent / mitjà / ràpid\n2. FASE OLFACTIVA\n2.1 1ª IMPRESSIÓ (agradable o no)\n2.2 INTENSITAT AROMÀTICA alta / mitjana / baixa\n2.3 PERSISTÈNCIA aromes poc / mitjanament / molt persistents\n2.4 CARÀCTER DE LES AROMES:\n– aromes primàries:\n– aromes secundàries:\n– aromes terciàries:\n2.5 OLORS ANORMALS (defectes):\n3.1 ATAC primera sensació, generalment es valora l’acidesa:\n· Cos, Volum i Teixidura (Alcohol, Tanins)\n3.3 FINAL DE BOCA: curt / llarg\nAROMES de POSTGUST:\n4. JUDICI FINAL I POSSIBLE MARIDATGE\nUns exemples de judicis finals:\n– “Blanc amb una bona boca fresca i fruitera, agradable, però una mica simple a causa de la seva escassa persistència. Recomanable en companyia d’un plat d’orada a la planxa o d’una amanida de temporada.”\n– “En resum, és un vi molt atractiu en totes les facetes del tast, que resulta molt fàcil de beure gràcies a la seva boca vellutada i saborosa, òptim amb carns vermelles a la planxa”.\nAquesta entrada s'ha publicat en vins i etiquetada amb aromes, enologia, sabor, tastar, vi. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


El Centre d'Interoperabilitat Semàntica (CISE) és l'instrument definit en l'Esquema Nacional d'Interoperabilitat (ENI) per a publicar els models de dades dels elements d'interoperabilitat que permeten intercanviar informació entre les Administracions Públiques i entre estes i els ciutadans. Està a la disposició de qualsevol administració pública i qualsevol perfil que treballe a l'entorn de la interoperabilitat.\nUn model de dades és el conjunt de definicions (nivell conceptual), interrelacions (nivell lògic), i regles i convencions (nivell físic) que permeten descriure les dades per al seu intercanvi, la qual cosa constituïx el fonament de la dimensió semàntica de la interoperabilitat. Es componen d'actius semàntics, és a dir, peces reutilitzables que habiliten l'estandardització de conceptes.\nProporcionar un repositori de models de dades d'intercanvi d'informació que permeta recopilar-los, classificar-los, publicar-los, localitzar-los i difondre'ls\nFacilitar la interoperabilitat del sector públic publicant els models de dades dels seus servicis d'intercanvi d'informació mitjançant esquemes XML (XSD), així com les seues codificacions i documentació associada.\nEls esquemes XML (XSD) permeten definir cada actiu semàntic en un conjunt estructurat de camps complexos i simples, i facilita que la informació intercanviada puga ser interpretable de forma automàtica per qualsevol aplicació.\nFacilitar que la informació intercanviada puga ser interpretable de forma automàtica per aplicacions que no van intervendre en la seua creació.