La maleta del precinema a infantil : 2015\nUs desitjo una bona entrada d'any i esperem que aquest 2016 continuem avançant i lluitant per l'educació.\nPublicat per La maleta del precinema a 31.12.15 Cap comentari:\nMai m'havia imaginat el tema del safari com a projecte i, aquí el teniu!!! Podreu comprovar que les taules estan decorades imitant els típics JEEPS de les rutes safaris.\nPublicat per La maleta del precinema a 30.12.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: plàstica, primària, projectes\nPublicat per La maleta del precinema a 25.12.15 2 comentaris:\nPer la gent interessada a dinamitzar les biblioteques de les escoles o dels poble, us adjunto alguns enllaços d'interès:\nEL PLA DE MÀRQUETING DE LA BIBLIOTECA ETSEIB: una eina imprescindible per a la difusió dels serveis (Margarita Anglada i Yolanda Cacho):\n50 IDEES PER SORPRENDRE DES DE LA BIBLIOTECA PÚBLICA (Carme Fenoll i Ciro Llueca).\nMÀRQUETING A LA BIBLIOTECA PÚBLICA PER ADOLESCENTS (Gemma Lluch)\nPublicat per La maleta del precinema a 24.12.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: biblioteca, entorn\nTítol: En el corazón del mar\nAny: USA, 2015\nOpinió: La pel·lícula ha complert la seva funció: m'ha entretingut i m'ho he passat d'allò més bé. De tant en tant, "reediten" o tornen a versionar grans clàssics que ens fan recordar les imprudències dels humans.\nAquí teniu alguns recursos que he trobat per la xarxa. Es tracta d'agafar idees a l'hora de treballar aquesta gran obra a l'aula.\nPublicat per La maleta del precinema a 15.12.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: pel·lícules, primària, secundària, valors\nTítol: La Florentina a l'aguait\nEditorial: Barcanova (segona edició 2015)\nHe descobert aquest àlbum il·lustrat i m'agrada molt perquè...\n- té unes il·lustracions properes i llampants\n- la història és simpàtica i fa que ens preguntem què busca la protagonista\n- la protagonista es comporta com un gos (podem fer comparacions)\n- podem treballar la impaciència i les emocions dels protagonistes\n- té poca lletra\n- hi ha pàgines que semblen un còmic\nPer cert, hi ha altres àlbums protagonitzats per la Florentina.\nPublicat per La maleta del precinema a 14.12.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: contes, P3, P4, P5, primària\nEscriptor/a: Care Santos\nEditorial: Columna, 2015\nUna novel·la genial on el passat i el present s'uneixen subtilment.\nFrancament, recomanable ;)\nPublicat per La maleta del precinema a 13.12.15 Cap comentari:\nAquí teniu una proposta molt engrescadora:\nPublicat per La maleta del precinema a 3.12.15 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: cinema, P5, primària\nPromoure el gust per la lectura i l’hàbit lector.\nAfavorir la creativitat i la imaginació.\nPotenciar la col·laboració entre les famílies i l'escola.\nM'he centrat en el procés que ha seguit la mestra del blog "Ses Tortugues":\n- crear lliurement els possibles personatges, procés que pot durar alguns dies.\n- fer la votació i escollir-ne alguns.\n- entre tots, fem el llistat dels possibles títols i n'escollim un.\n- per taules de 4 o 6 infants, dibuixar la possible portada i escollir-ne una per mitjà d'una votació.\n- iniciar el conte i que el continuïn les famílies.\nPublicat per La maleta del precinema a 26.10.15 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: contes, emocions, escola, família, FER DE MESTR@, valors\nHe arribat a la conclusió que hi ha dos contes amb títols diferents com: "Bernat, l'amoïnat" i "Menjacabòires" d'Anthony Browne, però que és la mateixa història (si no és el cas, ja m'avisareu).\n- EXPLICAR EL CONTE.\n- PENSAR SI ENS PASSA EL MATEIX.\n- REFLEXIONAR SOBRE LES COSES QUE TENIM POR.\n- COMENTAR QUÈ FEM PER NO TENIR POR (cantar, amagar-nos...).\n- DIBUIXAR TOT ALLÒ QUE ENS FA POR O EL COLOR DE LA POR AMB CERES, ETC.\n- CREAR EL NOSTRE MENJACABÒIRES AMB MATERIAL RECICLAT COM: amb tubs de paper higiènic omplerts amb paper de diari; decorar la silueta d'un menjacabòires amb llana, gomets...\nTeniu altres propostes?\nPublicat per La maleta del precinema a 24.10.15 Cap comentari:\nCANÇONS SOBRE LES LLEBRES\nUs pengem dues cançons que parlen sobre les llebres:\nDANSA "EL SALT DE LA LLEBRE"\n"LA LLEBRETA" de LA PATAQUETA 2\nPublicat per La maleta del precinema a 16.10.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: la llebre i la tortuga, música, P3, P4, P5, projectes\nDurant aquests dies he pogut viatjar per la Vall de Benasc (Benasque) i he arribat a la Vall d'Estós fins a la "cabana de Turmo".\nL'indret és espectacular i, com a curiositat, van fer una cançó on anomenen aquesta cabana:\nPublicat per La maleta del precinema a 13.10.15 Cap comentari:\nEl 29 d'agost sempre és un dia especial per la maleta: avui fem 4 anys!!! Sí, sí...l'any 2011 va ser l'any que vam acabar una maleta que tenia un objectiu: apropar el món del precinema a l'escola i més concretament a l'etapa d'infantil.\nAvui més que mai estem orgulloses de la feina feta ja que la maleta està visitant a moltes escoles.\nDurant els meus primers anys a l'escola i potser abans, sentia certa basarda a l'hora de compartir les idees, però he après que compartir és enriquir i millorar i, crec que hem d'aprofitar aquestes noves tecnologies per divulgar el nostre treball i que no només quedi a l'aula. També, considero que el fet de penjar recursos, idees i preocupacions ens pot ajudar a avançar, a veure les coses d'una altra manera i, en fi, a no sentir-nos sols davant de l'escola i davant de la societat.\nEn certa manera, el fet de consultar altres blogs fa que ens formem contínuament i millorem la nostra tasca educativa. La majoria de recursos que he creat han estat gràcies a les idees trobades per la xarxa, cosa que fa que no ens estanquem sinó -com he dit- avancem.\nEn relació a això, durant els meus anys universitaris desconeixia molts blogs i ara envejo una mica els futurs mestres perquè estan més ben informats i coneixen blogs o els creen quan estan estudiant. Així doncs, la immediatesa de les noves tecnologies fa que no ens aturem.\nEl llegat dels mestres\nLa feina diària dels mestres sovint passa desapercebuda per diversos motius: equip directiu que no recolza els mestres; la manca de temps per compartir recursos amb els companys... i molts cops provoca que la nostra feina mori a les aules. En el cas de tenir un blog, el treball diari és compartit amb altres mestres i això fa que ens sentim recolzats i els nostres recursos continuïn fora de les aules. I aquí la gran pregunta: és important que el nostre llegat quedi? S'adaptarà als nous valors canviants de la societat? Servirà de punt de partida perquè cada mestre l'adapti a les seves necessitats? Jo crec que sí i penso que cadascú agafarà tot allò que cregui que és necessari.\nEls altres blogs del 2011\nQuan inicies un blog, no saps si serà profitós pels altres i això ho pots anar descobrint quan veus els comentaris de la gent i veus que la "cosa funciona"; que hi ha algú que t'entén i això és d'agrair.\nL'any 2011 va ser un any molt prolífic a nivell blocaire perquè hi van haver altres blogs que van iniciar la seva aventura com: el blog de la Magda de Els Petits Infants, l'Espe de Plastifiquem, la lluna de Un polsim de sal, l'Eva de El pavelló d'infantil, la Fany d'Un raconet d'idees, l'Eugènia de Mira què fem ara!, la Marta de Fent i desfent... i crec que no em deixo a ningú més. Així doncs, felicitats a totes elles ;)\nPer acabar, us deixo el TOP TEN de les entrades més visitades:\n- El recull de frases pels informes\n- El projecte dels dinosaures\n- El projecte dels esports\n- Les il·lusions òptiques\n- Muntar l'aula\n- Activitats d'educació emocional\n- Taula de llum casolana\n- Poemes de la Joana Raspall\n- Us recomanem un conte sobre l'hivern\n- Projecte dels gegants\nMoltes gràcies per la vostra fidelitat i espero que ens seguim veient i recolzant des de la blogosfera. Una forta abraçada ;)\nPublicat per La maleta del precinema a 29.8.15 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: agraïments, escola, FER DE MESTR@\nLa feina de l'equip directiu\nL'equip directiu d'escola i l'equip directiu de ZER són òrgans indispensables que permeten que els docents, les famílies i l'alumnat se sentin integrats i valorats a l'escola.\nAlgunes de les seves funcions serien les següents:\n- és un equip accessible i escolta al personal docent\n- es preocupa per la satisfacció dels seus mestres\n- recull les opinions i reconeix i estimula el treball de les persones i dels equips\nA més a més, té la funció de mantenir la cohesió de l'equip docent tot plantejant dinàmiques de grup per vetllar el bon clima de treball.\nTot analitzant els recursos utilitzats de l'ED en els diferents centres que he treballat, us deixo algunes propostes d'inici i de final de curs.\nM'agradaria que m'expliquéssiu el que heu vist als vostres centres. Gràcies ;)\n- Mural a l'entrada de l'escola amb cartes penjades i dirigides a tots els mestres (dins la carta hi ha una cita o poema).\n- Esmorzar per familiaritzar-nos.\n- Presentació seguint el model Gestalt: primer es presenten els veterans i per últim els nous seguint l'ordre d'arribada.\n- Repartir un globus i escriure-hi dos desitjos o dues qualitats de nosaltres. Seguidament, deixar-lo al terra amb els altres globus i agafar-ne un i pensar de qui pot ser. Això ens pot servir per saber els desitjos dels docents.\n- Es pengen les fotos de tots els mestres amb una frase pedagògica o cita cèlebre trobada per la blogosfera.\n- Es fa un llibre dels mestres amb informació de cada mestre (aquest llibre estarà a la sala de mestres).\n- S'elabora un llistat d'aniversaris de tots els mestres penjada a la sala. També, es pot buscar el significat del seu nom i penjar-lo al costat.\n[A les circulars a vegades hi pot constar els aniversaris. *Això crec que és excessiu].\n- Detallet (setrill) amb el logo de l'escola (suposo que el setrill seria adquirit al poble per afavorir el comerç de proximitat).\n- Ventall elaborat pels alumnes de sisè a tots els mestres.\n- Fotografia del grup-classe.\n- Figura de fang de la mascota de l'escola als mestres que marxen.\n- Capseta amb llaminadures i una nota: "Feliç i dolç estiu".\n- Aprofitant un detall de la decoració del passadís (flor de paper, papallona...), es regala juntament amb una frase escollida entre les frases que van buscar els mestres.\n- Dinar o sopar de mestres.\nPublicat per La maleta del precinema a 24.8.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: agraïments, EQUIP DIRECTIU, escola, FER DE MESTR@, reflexions, valors\nCOMPOSAR I DESCOMPOSAR\nUs presento un altre joc matemàtic amb material per descarregar:\nQuè us sembla? És massa "abstracte"? Creieu que és difícil?\nPublicat per La maleta del precinema a 13.8.15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: matemàtiques, P4, P5\nAvui us porto un llibre que tenia pendent:\nTítol: Summerhill. Un lloc on els infants són educats en la felicitat.\nSinopsi: L'educador escocès Alexander S. Neill és un punt de referència de la pedagogia contemporània, i la seva tesi sobre una educació lliure i antiautoritària, que ha suscitat tant entusiasmes com crítiques severes, té en els nostres temps plena vigència. Per l'autor, l'educació ha de preparar els infants per a una vida feliç. Neill posa l'èmfasi en la idea de llibertat de l'individu i del grup, en la importància del món emocional i en l'autogestió assembleària.\nEl llibre em recorda una mica de la popular cançó sobre la revolució dels nens i nenes\nOpinió: És un llibre que m'ha sorprès i et fa reflexionar sobre les teves actituds davant els infants i davant la vida tenen un rerefons inconscient ja que -des de sempre- hem estat condicionats pels altres i hem viscut certes coses que ens han influït positivament i negativament. Això fa que pensis que abans de -continuar la teva tasca docent- hagis de controlar els teus "mal hàbits" per no influir-los negativament.\nIntentaré fer un resum d'alguns aspectes que us faran reflexionar extrets del mateix llibre:\n- Els mestres han de saber allò que desitja conèixer cada infant (pàgina 27).\n- La felicitat és un objectiu educatiu (pàgina 31). *No ha de ser un objectiu educatiu sinó SER.\n- Hi ha dos tipus d'autoritats: l'autoritat evident que utilitza la força física i l'autoritat encoberta que manipula amb el "consentiment de l'individu" (pàgina 36).\n- L'infant difícil és l'infant infeliç. Està en guerra amb ell mateix, i per tant està en guerra amb el món (pàgina 49).\n- Els infants que són lliures expressen menys odi.\n- L'ensenyament ve després de jugar (primer cal explorar l'entorn, un mateix...per poder "centrar-nos").\n- El triomf s'aconsegueix quan som capaços de treballar amb alegria i viure segurs de nosaltres mateixos (p.78).\n- La cara és la imatge de la persona en relació amb el món exterior (p.90).\n- El sentit de responsabilitat social o de comunitat s'adquireix a l'adolescència (p.107).\n- Qualsevol cosa s'ha de fer per ella mateixa i no en funció de la recompensa (p.121).\n- L'obediència ha de sortir de dins i no ser imposada de fora.\n- Una persona és la combinació del món i de la gent que l'envolta (p.165).\n- Satisfer l'ego és una necessitat vital per a qualsevol ésser humà (p.181).\n- La veritable missió destructora significa odi en acció. La creació és la vida i la destrucció la mort (p.188). / En el joc maten simbòlicament l'autoritat per alleugerir les seves pors (.167).\n- No podem ser justos perquè no ens coneixem a nosaltres mateixos i no reconeixem les nostres tendències reprimides. Un adult no pot educar mai més enllà dels seus propis complexos (pàgina 208).\n- La defecació és un treball de creació pels nens; simbòlicament significa quelcom de gran valor (pàgina 217).\n- L'exigència social -allò que pensa la societat- ha de cedir el pas a l'exigència individual (pàgina 226).\n- Tenir bones maneres significa pensar en els altres. La nostra conducta conscient és buida de significa perquè fem cas a les normes socials establertes (cedir la cadira...), però les bones maneres formen part del nostre inconscient.\n- Es fa veure a l'infant que emocionalment no accepti el seu dret a la pròpia satisfacció (pàgina 265).\n- Quan hom s'escandalitza implica que existeix un interès obscè per allò que produeix escàndol (pàgina 270).\n- Quan es fan grups del mateix sexe (els mateixos infants), existeix inconscientment l'homosexualitat (pàgina 271). *Podem dir que és una etapa més que cal superar.\n- Qualsevol religió té naixement, joventut, vellesa i mort. La idea de Déu canvia quan canvien les cultures (pàgina 276).\n- Qualsevol de nosaltres sent alguna vegada la necessitat de fugir de la realitat, altrament no llegiríem una novel·la, ni aniríem al cine ni beuríem un got de whisky (pàgina 278).\n- Rebutjar les creences imposades o interioritzades suposa un xoc massa fort i, per això, les anem inculcant als nostres fills (pàgina 283). *Suposo que ho justifiquem dient perquè "sempre s'ha fet i cal seguir-ho fent", com per exemple les tradicions més punyents com són las corridas de toros.\n- Un desig insatisfet queda fixat en l'inconscient (pàgina 285).\n- Odiem dels altres allò que odiem de nosaltres mateixos. No som lliures emocionalment perquè venim condicionats (pàgina 292).\n- El fet de pegar es pot considerar odi a la carn. I la carn significa el cos amb totes les seves exigències i desigs (pàgina 303).\n- La neurosi és el resultat d'un conflicte entre allò que li han dit que no ha de tenir i allò que realment desitja (pàgina 314).\n- Tots tenim desigs, amors i odis soterrats. El caràcter és una combinatòria de conducta conscient i inconscient (pàgina 328).\n- L'infant rep les consciències dels qui l'envolten. La seva infelicitat és el resultat del conflicte entre la consciència i la naturalesa humana (pàgina 331).\n- El soroll expressa el seu poder sobre el medi on viu.\n- El desig de l'infant de convertir-se en persona gran és un desig de poder (com el fet que tenen els adolescents de fumar d'amagat, pàgina 345).\n- L'infant assedegat d'amor esdevé un individu odiós, insociable i criticaire (pàgina 353).\n- Tots tenim el nostre patró de valors i mesurem els altres a partir de les nostres mesures personals (pàgina 364).\n- Com pot interessar-se, si té un problema inconscient? (pàgina 378).\n- La vida és plena de fragments d'interessos (pàgina 287). *Per això, els infants i els adults canvien ràpidament d'activitats.\n- La disciplina externa fa que els homes s'aferrin a les seves cadenes (pàgina 401).\nI, per acabar, un penjo una presentació sobre "La profilaxi afectiva. Les emocions positives com a font de salut" del Doctor Jaume Rosselló.\nPublicat per La maleta del precinema a 12.8.15 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: emocions, escola, família, FER DE MESTR@, llibres, recomanacions, SALUT DOCENT, valors\nGlobalitat de mestres i globalitat d'aprenentatges...


Tot el que has de saber sobre Sant Jordi a Sabadell\nLiteratura, Sant Jordi\nEscrit per Jordi de Arriba el 16 abril 2018\nBrenda Navarro, escriptora: “A Espanya, com a Mèxic, se’t mira malament quan no vols ser mare” 6 març 2020\nEls llibreters de Sabadell ocuparan la plaça del doctor Robert diumenge i dilluns.\nEl Passeig, Doctor Robert i els Jardinets, epicentres de Sant Jordi a Sabadell.\nArrenquen aquesta setmana els principals actes literaris al voltant de la diada de Sant Jordi a Sabadell, que aquest any cau en dilluns i seguirà un format similar al del 2017: la plaça del doctor Robert serà la ubicació de les principals llibreries, i el Passeig de les entitats.\nEls actes previs de Sant Jordi ja han arrencat fa alguns dies, amb més presentacions de llibres de les habituals. Per exemple, la setmana passada El Tallaret va iniciar el seu primer cicle literari de Sant Jordi, amb Aina Torres presentant Montserrat Roig. La memòria viva, dijous, i un dels periodistes del moment, el sabadellenc Ricard Ustrell, fent el mateix dissabte amb la seva primera novel·la, Sense tu. Gaspar Hernández va presentar a La Llar del Llibre La dona que no sabia plorar, divendres, i dimecres ho va fer Roser Capdevila, creadora de Les tres bessones, que presenta La nena que volia dibuixar. Però aquest setmana es prem l’accelerador.\nDilluns (19 hores) es presenta a La Llar del Llibre la novel·la de la sèrie Merlí, Quan érem els peripatètics, amb la sabadellenca Elisabet Casanovas i Héctor Lozano.\nDimarts visita Sabadell (19 hores) un dels principals autors de la literatura catalana. A la seu de la Fundació Bosch i Cardellach el terrassenc Jaume Cabré protagonitzarà el Dia de l’autor. Cabré ha escrit dues de les principals obres en català de les darreres dècades: Les veus del Pamano i Jo confesso. D’altra banda, a les 19.30 hores, a La Llar del Llibre, es presenta també Sombras de metal, de José A.Bonilla. Mitjà hora més tard, però a El Tallaret de Cal Balsach, David Vila presenta el llibret\nCiutat de paraules. Els sabadellenquismes fil per randa.\nDimecres es presenta, també a La Llar del Llibre, Papitu. El somriure sota el bigoti, de Carlota Benet, qui escriu el volum sobre el seu pare, el dramaturg Josep Maria Benet i Jornet. A la Fundació Bosch i Cardellach es presenta el volum Les festes de Sabadell.\nDurant la resta de la setmana, les biblioteques municipals acullen diverses activitats durant tota la setmana. En molts casos estan centrades en el públic infantil i juvenil.\nDiumenge 22 d’abril: llibres i roses a la plaça del doctor Robert\nEls actes de Sant Jordi convergiran en la jornada central de dilluns vinent però s’avancen per davant i s’allarguen per darrera. I atenció, en bona part, la jornada de Sant Jordi es duplicarà perquè tant dilluns com diumenge 22 d’abril hi haurà parades de venda de llibres i roses a la plaça del doctor Robert i a altres espais de la ciutat. També tindrà doble horari la Taula d’Escriptors. Funcionarà diumenge 22 a la tarda (entre les 16 i les 20 hores). Dilluns, en horari de matí i tarda.\nLa plaça del doctor Robert tornarà a acollir a les llibreries després de l’èxit de l’any passat. L’escepticisme inicial pel canvi d’ubicació des del Mercat va acabar amb un balanç molt positiu. A més, Sant Jordi cau en dilluns, dia de mercadet al voltant del Mercat Central, que es mantindrà amb normalitat.\nDia de Sant Jordi: el dia gran\nA diferència de les parades de les llibreries, la tradicional Fira d’Entitats només funcionarà dilluns. Entre les 9 i les 21 hores al Passeig de la plaça Major. Hi haurà representació d’entitats socials, culturals i partits polítics.\nA Doctor Robert, entre les 11 i les 13.30 i a la tarda entre les 16.30 i les 18 hores es llegiran textos de Pompeu Fabra, amb motiu del 150è aniversari del seu naixement. També se l’homenatjarà a la carpa de la Xarxa de Biblioteques Municipals ubicada al Passeig. Es llegiran també textos de Manuel de Pedrolo, Maria Eulàlia Campmany i Montserrat Abelló pel centenari del seu naixement. Les lectures es faran a la plaça del doctor Robert.\nLa Fundació Antiga Caixa Sabadell 1859 obrirà les portes de l’Espai Cultura i els Jardinets, com és habitual, especialment al matí per a les escoles. Hi haurà parades de venda de llibres i roses i diverses activitats infantils, familiars i escolars. A la tarda, la companyia Los Barlou farà l’espectacle familiar Set Up. I a les 19 hores Rafael Vallbona signarà llibres del darrer premi Sant Joan, La casa de la frontera, als Jardinets de la Caixa.\nLes exposicions de l’Espai Cultura seran obertes tot el dia, com també els edificis modernistes de l’extinta Caixa Sabadell. El Museu del Gas també obrirà portes i farà un taller de punts de llibres. El Museu d’Història organitza un taller i representarà contes a la tarda. Entre les 17 i les 20 hores, s’oferiran visites guiades al Campanar de l’església de Sant Fèlix. A les 18 hores hi haurà la tradicional ballada de sardanes. A les 20 hores l’actuació castellera dels Saballuts.\nAltres activitats posteriors\nLes activitats literàries de tot tipus seguiran durant tota la setmana. Entre les més destacades, la presentació del disc Lligadetes amb un fil del grup Corrandes són corrandes a l’Espai FOC, divendres 27 d’abril a les 20.30 hores. També un recital de poesia a Can Capablanca, amb Martí Sales i Núria Vermis, dissabte 28 d’abril a les 21 hores.\nEl programa d’activitats està coordinat per l’Ajuntament, amb la col·laboració de prop de mig centenar d’entitats. Podeu consultar tot aquí tot el programa íntegra de ‘Sant Jordi 2018 a Sabadell‘.\nFoto portada: llibreteres a la plaça Doctor Robert, l’any passat. Autora: N.Bueno.


La Intersindical fa una crida a fer classe el 12 d'octubre | NacióDigital\nper NacióDigital, 5 d'octubre de 2020 a les 15:41 |\nLa Intersindical ha fet a una crida a alumnes i professors per fer classe el proper 12 d'octubre com a mostra de rebuig a "la celebració del colonialisme i la repressió de l'Estat als pobles". La sectorial d'Universitats del sindicat ha remarcat que no té "res a celebrar" el dia de la Hispanitat i denuncia que l'estat espanyol celebri un "genocidi dels pobles indígenes americans". "Emplacem les universitats que considerin aquest dia com a feiner", diuen en un comunicat.\nÉs per això que demanen al professorat que dilluns faci docència a través de les eines virtuals que s'han facilitat engany com a mesura de prevenció per la Covid-19 per així "deixar de celebrar una data que no ens és pròpia i de la qual no ens sentim partícips". "L'objectiu és facilitar centenars de sessions de classes per a que el professorat que ho desitgi pugui treballar i mostrar el seu rebuig a aquesta data", diu la Intersindical.\nDe cara a dilluns, el sindicat també organitzarà xerrades virtuals obertes sobre les conseqüències del colonialisme. "El colonialisme ha anorreat cultures i pobles definitivament i continua perdurant com a mecanisme de sotmetiment del nostre poble", afirmen. En el mateix sentit, denuncien la violència policial, econòmica i política contra les institucions catalanes que, en l'àmbit universitari, s'ha saldat desenes d'estudiants reprimits per expressar les seves opinions. Recorden, com a cas paradigmàtic, els síndics de l'1-O que seran jutjats el 5 i 6 de novembre.\n💻📝La @I_CSC_Unis instem al professorat universitari a què el dilluns 12 d’octubre faci docència a través de les eines virtuals habilitades per dur a terme les classes no presencials degut a la Covid-19 #ResACelebrar #RepúblicaDelaGentTreballadora https://t.co/Qdz3rchgnV\n— Intersindical-CSC🎗🚩 (@LaIntersindical) October 5, 2020\nSocietat, colonialisme, genocidi, classe, dia de la Hispanitat, Hispanitat, 12 d'octubre, Intersindical-CSC


Diari de ruta | La Garriga Digital | Pàgina 3\nCap d’Any sota mínims a la Garriga\nFa uns mesos el titular d’un diari comarcal ens deixava clar que era gràcies a l’aportació de les entitats que la Festa Major de la Garriga havia estat un èxit. El treball incansable d’aquesta participació de les entitats és sinònim d’èxit a qualsevol activitat que es desenvolupi a la nostra població. Naturalment, també aquest èxit és fruit del treball de la Comissió de Festa Major.\nSembla que aquesta serà la tònica dels propers 4 anys. Esforços per part de les entitats. Però aquest esforç s’haurà de doblar perquè el govern municipal sembla que no posarà les coses fàcils.\nQuè canviarà? La política social!\nLa Garriga Digital - 24 de novembre de 2011 0\nJa és efectiu un canvi de govern a Espanya. Finalment, la dreta s’ha alçat amb una àmplia majoria que els permetrà governar durant 4 anys sense concessions. La ciutadania ha valorat i ha cregut que era millor un canvi. Amb aquest canvi volia aconseguir una estabilitat en el sistema financer i laboral, per això s’ha vist una davallada de la confiança envers el projecte socialista.\nLa confiança en el projecte de la dreta no és tal. Si analitzem bé els resultats, veurem que el registre dels populars augmenta en quasi 400.000 vots, però on de veritat rau la victòria del PP és en a davallada dels socialistes, que hem perdut a Espanya 4,5 milions de votants.\nLa Garriga Digital - 20 d'octubre de 2011 0\nEls Actes de la Diada a la Garriga 2011\nLa Garriga Digital - 12 de setembre de 2011 0\nAquest cap de setmana la Garriga i el seu teixit social s’ha sumat als actes de celebració de la Diada Nacional de Catalunya. Com cada any, el dia 10 de setembre es va organitzar, a la nit, l’Aplec Sardanista. Un centenar de persones vam poder tastar el sopar que havien preparat els membres de la Colla Sardanista de la Garriga. Aquesta vegada vaig poder participar amb els meus companys del PSC.\nLa Garriga Digital - 6 de setembre de 2011 0\nD’actituds i aptituds. Debat Intern al PSC\nLa Garriga Digital - 25 d'agost de 2011 0\nDesprés d’un recés torno a escriure, i què millor que començar per un tema d’actualitat com és el debat intern dins del meu partit, el PSC.\nDins del partit ha aparegut una corrent ideològica que defensa que ha arribat l’hora de donar la veu als militants. S’ha parlat molt d’aquest tema i sempre m’he volgut mantenir al marge i no he volgut expressar-me sobre aquesta corrent alternativa. Crec que ha arribat l’hora de dir-hi la meva, malgrat alguns es puguin sentir menystinguts. Parteixo de la base que, des de sempre, he tingut la impressió que els i les militants hem tingut un important paper dins del nostre partit. Sembla que fins fa un embaràs, és a dir, nou mesos, hi ha gent que no ho veu així. Però aquesta corrent s’ha accentuat més des de fa un trimestre, tot just el mateix període que fa que es van celebrar les eleccions municipals.\nLa Garriga Digital - 5 d'abril de 2011 0\nLa Garriga Digital - 9 de febrer de 2011 0\nAquest divendres, vam tenir un nou acte dels de la Mitja Marató. Això demostra el que sempre recordo: ha deixat de ser un acte esportiu; ha ser un acte social. Vaig assistir, amb la Neus, al concert de la Mitja que cada any se celebra a l’Auditori de Bellavista, a les Franqueses.\nEls alumnes de les Escoles de Música Municipals de la Garriga, de les Franqueses i els Joves Cantors dels Amics de la Unió, van oferir un concert a tots els assistents, que omplíem l’Auditori. Allà es van poder escoltar peces de cambra i d'altres que van fer que tots en gaudíssim.


Cinquanta anys de la mort d’Aureli Maria Escarré, l’abat que desafià el franquisme\n«Dur com Sil·la, audaç com Màrius\nté complex de Makarius»\nEl poeta empordanès Carles Fages de Climent va dedicar aquest poema a Aureli Maria Escarré, més conegut pel gran públic com l’abat Escarré. Dur, audaç i catalanista són unes paraules que defineixen molt bé la figura d’aquest religiós que no va dubtar a desafiar el règim franquista des de l’abadia de Montserrat. Avui que es compleixen cinquanta anys de la seva mort recuperem un dels capítols més importants de la seva trajectòria vital, l’entrevista al diari Le Monde criticant obertament la dictadura de Franco i on reafirmava el seu compromís amb el catalanisme.\nSi per al moviment pels drets civils dels afroamericans dels EUA va ésser un punt culminant el discurs ‘I have a dream’ de Martin Luther King, en l’àmbit del nostre país, l’entrevista (traducció) amb l’abat de Montserrat, Aureli M. Escarré, a l’influent diari francès Le Monde, va significar un tombant per als catòlics catalans, en el context de la dictadura franquista.\nLes seves declaracions en defensa de la justícia social, la democràcia, la llibertat i la identitat catalana foren recollides per José Antonio Novais i publicades a tres columnes i a primera pàgina el 14 de novembre de 1963 (i un dia abans a O Estado de São Paulo). Les paraules d’Escarré van fer públic un corrent d’opinió creixent entre catòlics catalans que volien un futur democràtic per al seu país i una funció i una actitud diferents de l’església en conjunt.\nEl 1963, el Vaticà havia promulgat l’encíclica ‘Pacem in Terris’, que avalava el respecte i la defensa dels drets humans i els règims democràtics. El concili encara treballava a Roma quan, al maig, va començar l’anomenada campanya de les instàncies, que demanava a Espanya la normalització del català a l’ensenyament i als mitjans de comunicació, aleshores severament prohibit. En aquest context, l’abat Escarré s’hi va pronunciar des de Le Monde, una potent plataforma internacional, on va considerar Espanya, oficialment catòlica, com un estat que no obeïa els principis bàsics del cristianisme. Escarré hi demanava que el poble pogués triar el govern, que es garantís la llibertat de premsa, que s’acabés el clima de guerra civil. I defensava la llengua catalana, no com ‘un deure, sinó ben bé una necessitat; quan es perd la llengua, la religió també tendeix a perdre’s’.\nPocs dies després d’aquestes paraules, i en plena irritació del ministre d’Informació i Turisme franquista, Manuel Fraga, es va clausurar Òmnium Cultural i fou assaltat el Casal de Montserrat a Barcelona. Com recordava fa pocs mesos Josep Maria Pasqual Rodríguez al Punt Avui, el 12 de març de 1965 l’abat Escarré va agafar un avió cap a l’exili a Milà, responent a una decisió interna de l’església: ‘La Santa Seu cedí a les exigències que feien el Ministeri d’Afers Estrangers, l’ambaixador Antonio Garrigues i el cardenal Hildebrando Antoniutti (ex-nunci i reconegut franquista) perquè Escarré fos traslladat fora de Catalunya.’\nEn aquest exili polititzat, més que no polític, segons Pasqual, el va acompanyar el seu jove secretari, Aureli Argemí, fundador i president emèrit del Centre Internacional Escarré per les Minories Ètniques i les Nacions (CIEMEN), que en aquest article a la revista Tornaveu comentava fa pocs mesos aquelles ‘declaracions insòlites’: ‘Insòlites perquè era la primera vegada que un eclesiàstic d’alt nivell s’atrevia a fer, públicament, una crítica de fons, a la llum de l’Evangeli, a un règim que es proclamava catòlic però que es comportava d’una manera anticristiana. Insòlites, també, i atrevides perquè sortien a la llum en un moment en què l’oposició al franquisme no podia fer sentir la seva veu, en un país on la llibertat d’expressió era prohibida i on eren sancionats de la pitjor manera els qui s’atrevien a parlar lliurement. Eren, en fi, unes declaracions que sonaven com un clam en el desert, un clam d’esperança d’un futur que encara es preveia més enllà de l’horitzó.’\nEntrevista amb Aureli Argemí: ‘Catalunya té una gran responsabilitat en la construcció de la nova Europa dels pobles’\nReportatge de TVE: L’abat Aureli Maria Escarré\n‘Signes dels temps’ (TV3): 50 anys de les declaracions de l’abat Escarré


"La presència viva de Crist és la làmpada que guia els nostres passos" | Catalunya Religió\n"La presència viva de Crist és la làmpada que guia els nostres passos"\nPer Papa Francesc. Dij, 17/05/2018\nCatequesi sobre el Baptisme. 6. Revestits de Crist\nAvui acabem el cicle de les catequesis sobre el Baptisme. Els efectes espirituals d’aquest sagrament, invisibles als ulls però que actuen en el cor de qui s’ha convertit en una nova criatura, queden ben explicats amb el lliurament de la túnica blanca i del ciri encès.\nDesprés del rentat de regeneració, capaç de recrear l’home segons Déu en la veritable santedat (cf. Ef 4,24), semblava natural, des dels primers segles, revestir els acabats de batejar amb un vestit nou, blanc, a semblança de l’esplendor de la vida aconseguida en Crist i en l’Esperit Sant. El vestit blanc, tot i expressar simbòlicament el que ha succeït amb el sagrament, anuncia la condició dels transfigurats en la glòria divina.\nEl que significa revestir-se de Crist, ho recorda sant Pau explicant quines són les virtuts que els batejats han de conrear: «Elegits per Déu, sants i estimats, revestiu-vos de sentiments de compassió entranyable, de bondat, d’humilitat, de dolcesa, de paciència, suportant-vos mútuament i perdonant-vos els uns als altres. Però, per damunt de tot, revestiu-vos de l’amor, que tot ho lliga i perfecciona» (Col 3,12-14).\nFins i tot el lliurament de la flama ritual del ciri pasqual, recorda l’efecte del Baptisme: «Rebeu la llum de Crist», diu el sacerdot. Aquestes paraules recorden que nosaltres no som la llum, sinó que la llum és Jesucrist (Jn 1,9; 12,46), el qual, ressuscitat d’entre els morts, ha vençut les tenebres del mal. Nosaltres estem cridats a rebre la seva resplendor! Com la flama del ciri pasqual dona llum a cada una de les candeles, així la caritat del Senyor Ressuscitat inflama els cors dels batejats, omplint-los de llum i de calor. I per això, des dels primers segles el Baptisme s’anomenava també “il·luminació” i el batejat s’anomenava “l’il·luminat”.\nPerquè aquesta és la vocació cristiana: «caminar sempre com a fills de la llum, perseverant en la fe» (cf. Ritu de la iniciació cristiana dels adults, n. 226; Jn 12,36). Si es tracta dels infants, és feina dels pares, junt amb els padrins i padrines, preocupar-se per alimentar la flama de la gràcia baptismal en els seus fills, ajudant-los a perseverar en la fe (cf. Ritu del Baptisme dels Infants, n. 73). «L’educació cristiana és un dret dels infants; que tendeix a conduir-los gradualment a conèixer el pla de Déu en Crist: així podran ratificar personalment la fe en què han estat batejats» (ibid., Introducció, 3).\nLa presència viva de Crist, que hem de guardar, defensar i fer créixer en nosaltres, és la làmpada que guia els nostres passos, la llum que guia les nostres decisions, flama que escalfa els cors en anar a trobar el Senyor, fent-nos capaços d’ajudar els que fan el camí amb nosaltres, fins a la comunió inseparable amb Ell. Aquell dia, diu l’Apocalipsi, «no hi haurà més nit, i ja no necessitarem la llum de la làmpada ni la llum del sol, perquè el Senyor Déu ens il·luminarà. I regnarem per sempre» (cf. 22,5).\nLa celebració del Baptisme s’acaba amb la pregària del Pare nostre, pròpia de la comunitat dels fills de Déu. De fet, els infants que han nascut de nou amb el Baptisme rebran la plenitud del do de l’Esperit en la Confirmació i participaran en l’Eucaristia, aprenent el que significa adreçar-se a Déu anomenant-lo “Pare”.\nEn acabar aquestes catequesis sobre el Baptisme, us repeteixo a cadascun de vosaltres la invitació que he expressat en l’Exhortació apostòlica Gaudete et exsultate: «Deixa que la gràcia del teu Baptisme fructifiqui en un camí de santedat. Deixa que tot estigui obert a Déu i, per aquest motiu, escull-lo, escull Déu sempre de nou. No et desanimis, perquè tens la força de l’Esperit Sant que ho fa possible, i la santedat, després de tot, és el fruit de l’Esperit Sant en la teva vida (cf. Gal 5,22-23)» (n. 15).\nVida Religiosa, Papa Francesc


Crida a donar sang pel descens produït a causa de la relaxació del confinament - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCrida a donar sang pel descens produït a causa de la relaxació del confinament\nEl Banc de Sang alerta que amb l'arribada de la Pasqua les donacions ja solen caure el 20%\ng.c. manresa 27.03.2021 | 00:02\nUn donant de sang a Manresa arxiu/Mireia arso\nUn donant de sang a Manresa\nEl Banc de Sang ha alertat que, arran de la flexibilització del confinament, el nombre de persones que s'han apuntat a donar sang ha anat baixant. A més a més, preveu que amb l'arribada de les festes de la Pasqua les donacions reculin fins al 20%. Per tot plegat, fa una crida a la ciutadania a no abaixar la guàrdia, atès que els hospitals mantenen les necessitats de sang per als malalts.\nDes d'ahir s'ha habilitat un espai al lloc web del Banc de Sang per poder visualitzar, a temps real, l'estat de les reserves de les lliteres dels propers dies. D'aquesta manera, el donant pot apuntar-se els dies que sigui més necessari.\nCrida a la ciutadania a donar sang abans de Pasqua, quan les donacions cauen un 20%.\nArran de la covid, és convenient reservar hora per donar sang a qualsevol dels hospitals de Catalunya on hi ha un espai fix com és el cas de la seu que hi ha a l'Hospital Sant Joan de Déu de Manresa; i també a les campanyes mòbils. Cada dia fan falta al voltant de mil donacions per poder garantir el subministrament de components sanguinis a les persones que ho requereixin.


EL BLOG DE LA LILETA: de desembre 2011\nPLA DE LECTURA DE CENTRE ( PLEC )\nÚS DE LA BIBLIOTECA\nPER LLEGIR, MIRAR o ESCOLTAR\nIDEES PELS MESTRES\nUn calendari d'advent especial\nVols un llibre per llegir durant aquests dies de vacances?\nO potser en vols regalar un a algú per aquestes festes?\nTenim la solució. Cada dia et fem una recomanació per trobar la lectura que busques.\nClica sobre la imatge i accediràs als millors llibres del 2.011.\nPublicat per GENI a 18:46 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: guia de lectura, Gust per la lectura\n50 anys de Cavall Fort\nLa revista Cavall Fort celebra aquest mes de desembre 50 anys d'existència . L'editorial que la publica ha prepreparat un número doble molt especial que ben aviat arribarà a la nostra biblioteca.\nAquest número explica el viatge d'uns lectors de Cavall Fort a un planeta extraordinari, on els esperen unes sorpreses ben curioses. Els lectors viuran l'aventura i, a més, recorreran la història de Cavall Fort acompanyats d'aquests personatges.\nNo us el perdeu !\nSi voleu saber més sobre aquesta celebració cliqueu sobre la imatge de la portada o bé escolteu la notícia a l'INFO-K:\nPublicat per GENI a 20:37 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: recomanacions, revistes\nEmporta't llibres, revistes o DVD a casa, vine a llegir o mirar contes o fes els deures pendents\nHeu de fer un treball? Heu de buscar informació pel projecte?\nCliqueu sobre la imatge i podreu accedir a una selecció de recursos en línia\nGust per la lectura (30) Pla lector (12) Sant Jordi (12) lectura en veu alta (12) recomanacions (11) guia de lectura (10) bibliopati (9) activitats biblioteca pública (8) biblioteca (8) novetats (8) dinamització (7) fons (7) Formació d'usuaris (6) col·laboració família-escola (6) Préstec (5) Visites Biblioteca Pública (5) serveis (5) Expressió escrita (4) audiovisuals (4) hora del conte (4) Blocs (3) hàbit lector (3) apadrinament de llibres (2) difusió (2) donacions (2) revistes (2) Fem un conte per Sant Jordi (1) Maletes viatgeres (1) Padrins de lectura (1) Saber llegir (1) Setmana Cultural (1) cicle inicial (1) desiderates (1) exposicions (1) fons propi (1) llegir en família (1) mobiliari (1) senyalització (1) xarxa de lectura (1)\nView more presentations from genifranco\nRondallanet - La web de les rondalles\nFrases fetes del cos humà\nEl blog d'una mà de contes - Accés a la web Una mà de contes\nEl pou de la goja - Recull de contes, llegendes i faules\nEl refranyer temàtic - Bloc sobre refranys i dites catalanes\nComicat - Bloc sobre els còmics\nEndevina ... endevinalla\nClica sobre la imatge per accedir a la web del programa\nCatàleg de la nostra biblioteca\nCatàleg Biblioteques Públiques\nTítolAutor / ArtistaTemaQualsevol paraula\nLlibreria Al.lots: Ressenyes de llibres infantils i juvenils\nSelecció dels millors llibres del 2016 segons la revista Faristol\nSelecció de lectures de la cooperativa ABACUS\nPrograma del Club Súper 3 sobre llibres d'imaginació\nPer accedir clica sobre el títol\nENLLAÇ A LA NOVA WEB DE LA BIBLIOTECA MONTFOLLET\nBIBLIOTECA ESCOLAR MIRACONTES\nCercador de recusos d'Internet\nBlog de la mestra i psicopedagoga Montserrat Casas\nXarxa de blogs de les comarques de l'Anoia, l'Alt i el Baix Penedès i el Garraf.\nBlogs educatius de la comarca del Garraf\nDirectori de blogs de biblioteques als centres educatius\nCercador de Vilaweb\nAgregador de blogs de biblioteques escolars\nVisitants en línia en aquests moments\nTrobes a faltar algun contingut ? Vols fer alguna proposta o aportació al bloc ?\nMoltes de les imatges publicades en aquest bloc han estat trobades a internet i se suposa que són de domini públic. Si alguna d'elles no respecta les lleis del copyright, si us plau envia un correu i la retirarem de seguida.


L'Escola Escalante tanca els seus cursos de teatre dirigits a diferents col•lectius amb el 100% d'ocupació | Sala Escalante Centre Teatral\nL’Escola Escalante tanca els seus cursos de teatre dirigits a diferents col•lectius amb el 100% d’ocupació\nNautilus, una lectura actual, compromesa i ecologista de “20.000 llegües de viatge submarí”\nNadal a l’Escalante: Festeig musical de titelles-animals i un nàufrag feliç\nPinocchio arriba a Escena Diversa\nEscena Diversa alça el teló amb Peregrinos\nVides soterrades, quan les fosses parlen\nL’Escola de Teatre Escalante, celebra el seu final de curs amb gran èxit d’assistència i experiències molt enriquidores. Totes les places van quedar cobertes en cadascun dels cursos que s’han desenvolupat des de desembre, tant els dirigits a xiquets i adolescents, professionals de les arts escèniques com als col·lectius amb necessitats específiques.\nProp de 250 persones han pogut gaudir d’aquesta oferta formativa, sens dubte un balanç molt positiu. L’Escola s’ha convertit així en un referent per a la docència d’arts escèniques de la ciutat de València sempre des d’una perspectiva de servei públic, accessible i de qualitat.\nAmb la intenció d’acostar el teatre i convertir la formació en un instrument de desenvolupament personal i social, des de fa 26 anys l’Escola Escalante ofereix cursos per a escolars menors de 17 anys.\nLaboratori de la interpretació contemporània\nA la continuïtat dels cursos de l’Escoleta, Josep Policarpo va sumar des que es va fer càrrec de la direcció de Teatres de la Diputació fa tres anys, altres nous. D’una banda, va posar en marxa l’Escola Permanent per a Professionals de les Arts Escèniques per a oferir tallers mensuals i seminaris a càrrec d’especialistes de reconegut prestigi. Un espai que s’ha convertit en un laboratori de la interpretació contemporània que ha obert fronteres i està oferint oportunitats inimaginables fa uns anys per a la professió valenciana. Professionals de la talla de Paco Zarzoso, Isabel Rocati, Adriana Ozores, Carles Alfaro, Andrés Lima, Jordi Casanovas, Denise Despeyroux, Verónica Ronda, Francesc Fenollosa, Antón Valen o El Pont Flotant, han sigut alguns dels noms encarregats d’aquests seminaris. Espais per a l’aprenentatge teatral que, com ha manifesta una de les seues alumnes, l’actriu Nina Baixauli, són “tan interessants com necessaris per a poder reciclar-nos i seguir amb la nostra formació acadèmica”. La seua gran varietat, assenyala, “ens ha donat l’oportunitat d’especialitzar-nos en noves matèries, de conéixer les pautes del monòleg per a fer riure, com ens ha ensenyat Maria Juan; aprofundir en la interpretació a través del que el director Andrés Lima denomina “la qualitat” i poder així conjugar allò “essencial” que proposa el text amb allò “personal” que proposa l’actor; o endinsar-nos en el cant professional amb el mestratge d‘Andrés Navarro”.\nLa nova direcció de l’Escalante va ampliar també l’oferta formativa amb programes específics dirigits a persones amb diversitat funcional, per a dones en risc d’exclusió i per a víctimes de violència de gènere. Tere i Consuelo, de 57 i 52 anys respectivament, porten 3 anys en els cursos per a dones i ambdues defineixen la seua experiència com “molt terapèutica”. “Gràcies a aquests cursos he aprés a desenvolupar-me amb confiança en la vida i m’han ajudat molt per a exercitar la memòria. El teatre és com una meditació, viure l’ací i l’ara, calmar la ment durant les quatre hores que dura la classe és una meravella. A més, hi ha molt bon ambient i professors i alumnes acabem sent una família”, explica Tere. Una vivència molt pròxima a la de Consuelo, qui defensa que el teatre és sanador: “A mi, el teatre m’ha ajudat a centrar-me, a recuperar la il·lusió i l’alegria, m’ha canviat la vida fins al punt que fins i tot m’he presentat a càstings i he fet algun paper xicotet en una pel·lícula”. I tot això, incideix, “amb unes bones companyes i uns cursos plens d’harmonia”.\nCom a fermall final al curs, els alumnes oferiran diverses mostres sobre l’escenari de la seu de l’Escola Escalante, situada al Centre Juvenil d’Algirós. L’Escola tancarà així les seues portes per a tornar-les a obrir l’any acadèmic vinent i continuar fent de l’ensenyament del teatre una poderosa arma de construcció artística i social.


L'arribada de turistes de creuer a Balears augmenta un 23% en els primers set mesos de l'any\nEl port de Palma rebrà 54 milions per a millores en les instal·lacions per a aquest sector fins al 2021\n2 min. Palma 20/09/2018 13:51\n651x366 Pels ports de Balears hi han passat 1,3 milions de creuristes entre el gener i el juliol. Pels ports de Balears hi han passat 1,3 milions de creuristes entre el gener i el juliol.\nEls ports de Balears han rebut prop d'1,3 milions de creueristes del gener al juliol d'aquest any, un 23,1% més que en el mateix període del 2017, segons ha indicat aquest dijous el Ministeri de Foment.\nLes dades oficials revelen que un total d'1.313.811 viatgers han desembarcat en els ports de les Illes al llarg dels set primers mesos de l'any, davant els 1.066.973 de l'any anterior.\nEl trànsit de passatgers de creuers pels ports espanyols ha arribat a 5.374.758 persones, una xifra que ha suposat un increment del 20,85% respecte del mateix període de l'any anterior, i ha significat un nou màxim històric.\nEls ports situats en la mediterrània continuen sent el principal viver dels creuers a Espanya, ja que dos de cada tres creueristes , el 66%, han recalat en algun port d'aquestes costes, fins a superar els 3,5 milions de passatgers.\nBarcelona, amb 1,6 milions, és el principal port d'Europa. Amb les Illes Balears, suposen el 82% del trànsit de creuers de les costes mediterrànies espanyoles.\nSegons les dades aportades per l'Associació Internacional de Línies de Creuers ( CLIA) que maneja el Ministeri de Foment, la contribució directa d'aquest sector a l'economia espanyola va aconseguir l'any passat 1.481 milions d'euros, un 12% més que el 2015, i donà ocupació directa a 31.233 persones.\nPer la seva banda, Ports de l'Estat ha anunciat que està previst que el sistema portuari de titularitat estatal inverteixi prop de 262 milions d'euros en infraestructures i instal·lacions dedicades a passatgers en el període 2018-2021, uns 188 milions d'euros dels quals seran pròpiament per a creuers.\nDestaquen les inversions per a l'ampliació del moll adossat al port de Barcelona (54 milions); diverses actuacions en el port de Palma de Mallorca (54 milions); la terminal marítima i el moll de creuers del port de València (25 milions), i l'ampliació del moll de creuers del port d'Arrecife (10,9 milions), d'acord amb el comunicat emès per Foment.\nUna aplicació alertarà els creueristes sobre els punts de Palma més congestionats\nEl trànsit creix un 8% als ports de les Balears, amb un total de 8,9 milions de passatgers\nEl jutge requereix al BBVA els documents que el relacionen amb Villarejo\nEls treballadors arriben a un preacord amb Cemex per l'acomiadament de 85 empleats\nLes Balears col·loquen 400 milions de deute públic


Nits temàtiques de la Unipau. Presentació del llibre "Lénine" - 19:30h - Activitat Sant Cugat\n> AGENDA d'Activitats>17 de novembre, 20177>Nits temàtiques de la Unipau. Presentació del llibre "Lénine" - 19:30h\nNits temàtiques de la Unipau. Presentació del llibre "Lénine" - 19:30h\nData: 17 de novembre, 2017\nL'activitat consistirà en la presentació del llibre "Lénine" d'Hélène Carrère d’Encausse. A càrrec de Jordi Casas, doctor en Història per la Universitat Pompeu Fabra i president i fundador del Grup d'Estudis Locals (GEL) de Sant Cugat del Vallès.\nAquesta sessió forma part del cicle "Revolucions. Són possibles sense violències?", fil conductor de les Nits temàtiques d'aquest trimestre.\nLa vida de Lenin, mort al 1924 a l'edat de 54 anys, abasta dos períodes diferents. El primer, 20 anys d'exili que passa somiant la revolució i forjant el seu instrument: el partit bolxevic. El segon, la revolució. Al febrer de 1917, el somni acaba en un fracàs: la revolució russa es fa sense ell. Però a l'octubre el moviment revolucionari pren el rostre de Lenin, que es fa amb el poder.\nInauguració d'exposició. Pilarín Bayés - 19:30h\nData: 20 de desembre, 2018 Hora: 19:30h Lloc: Sala Rusiñol Adreça:...\nPresentació de llibre. "Selfies, tigres i miralls", de Josep Amorós - 19:30h\nData: 20 de desembre, 2018 Hora: 19:30h Lloc: L'Ateneu Adreça:...\nXerrada. "Tens problemes d'aprenentatge?" - 19h\nData: 20 de desembre, 2018 Hora: 19:00h Lloc: Casal Torreblanca...\nClínic esport i salut - 19h\nData: 20 de desembre, 2018 Hora: 19:00h Lloc: Galeria superior del...\nCinema d'autor. "Un sac de billes" ("Una bolsa de canicas") - 17h\nData: 20 de desembre, 2018 Hora: 17:00 - 22:00h Durada: 110 min...


Nissan presenta el Z Proto | NacióMotor\nNacióMotor | 16/09/2020 a les 13:21h\nArxivat a: Novetats Motor, Novetats Cotxes, Esportiu, Z, Nissan\nNissan ha presentat avui el Z Proto, que marca la intenció de l'empresa de llançar una nova generació del llegendari esportiu Z. Aquest prototip s'ha exhibit en un acte virtual retransmès a tot el món des del Nissan Pavilion de Yokohama i compta amb un nou disseny interior i exterior, a més d'un motor V6 bi-turbo amb transmissió manual.\nEl Nissan Z Proto va aparèixer per primera vegada en un vídeo titulat «Nissan A-Z» que es va publicar al maig i ret homenatge als 50 anys d'història de la sèrie Z. Però al mateix temps, és un esportiu totalment modern.\nEl conseller delegat de Nissan, Makoto Uchida, ha comentat: «Com esportiu pur que és, el Z representa l'esperit de Nissan. Es tracta d'un model clau per al nostre pla de transformació Nissan NEXT i és la prova de la nostra capacitat per fer el que altres no s'atreveixen a intentar, de principi a fi. Com apassionat del Z que sóc, estic emocionat per anunciar que el proper Z ja està en camí. »\nExterior: el passat es troba amb el futur\nEl Z Proto ha estat dissenyat i desenvolupat per l'equip de disseny al Japó, i compta amb un disseny exterior modern i atractiu, amb una silueta que transmet respecte pel model original. Compta amb una pintura nacrada de color groc brillant, un tribut a una opció de pintura popular tant en el Z de primera generació (S30) com en el 300ZX (Z32), i un sostre negre.\nNissan Z Proto Foto: Nissan\nLa forma del capó i els fanals LED inclinats en forma de llàgrima són records inconfusibles del Z original. Les dimensions de la graella rectangular són similars a les del model actual, amb la inclusió d'aletes de graella ovalades per oferir un aspecte modern actualitzat. La seva forma segueix destil·lant esportivitat i elegància.\nLa connexió amb el Z original resulta més sorprenent en observar el Z Proto des del lateral. La línia de sostre flueix des del morro fins a la part del darrere per generar un perfil inconfusible del Z de primera generació, la vora del darrere era lleugerament més baix que l'altura del parafang davanter, la qual cosa li aporta al Z seva presència única. La transició característica del vidre del darrere a la posició baixa de la cua se suma a aquest efecte.\nLa part posterior s'inspira en les llums del darrere del 300ZX (Z32), però reinterpretades per al món modern. Les llums del darrere LED estan situades dins d'una secció negra rectangular que travessa la part del darrere i envolta les vores exteriors, de manera que transmeten una lluentor intensa.\nEls tractaments de fibra de carboni lleugera en els faldons laterals, al llavi inferior davanter i en el faldó del darrere garanteixen un gran rendiment. Les llandes d'aliatge de 19 '' i el doble tub d'escapament completen l'impressionant aspecte del Z Proto a la carretera.\nInterior: l'última tecnologia amb un toc vintage\nL'habitacle del Z Proto està dissenyat per adaptar-se al conductor i al passatger com un guant, de manera que combina a la perfecció l'última tecnologia amb elements Z clàssics.\nL'equip de disseny d'interiors va buscar el consell de llegendes professionals de l'automobilisme per dotar el Z Proto d'un habitacle digne del seu rang, tant per carretera com per circuit. Tal inspiració resulta patent en els instruments del Z.\nTota la informació vital es troba a la pantalla digital de 12,3 polzades i està organitzada per ajudar al conductor a llegir-la d'un cop d'ull, com pot ser el límit de revolucions en la posició de les dotze en punt. Els tres rellotges sobre la consola central formen part de l'ADN del Z, i es mantenen en el nou Z Proto amb diferents funcions que acompanyen les indicacions mostrades en la pantalla principal.\nEl nou volant ofereix al conductor controls d'accés ràpid sense renunciar a la seva estètica vintage. Els acabats de color groc destaquen el caràcter esportiu i estan presents en tot l'habitacle, incloses les costures del panell d'instruments. Els seients compten amb elements grocs i una franja al centre per generar profunditat.\nSensacions esportives: un cotxe estimulant i vital\nQuan es va presentar el Z original en 1969, es va fer per oferir la possibilitat de gaudir d'un esportiu a la quantitat més gran possible de persones. Al llarg dels seus cinquanta anys de vida, les diferents generacions de Z han definit l'essència de la conducció clàssica, amb un gran motor en posició davantera longitudinal, un canvi manual i tracció posterior per dotar el vehicle de gran agilitat i d'una connexió "analògica" amb el pilot que serà difícil de trobar en el món digital d'avui dia.\nHiroshi Tamura, especialista cap de producte del Z Proto, ha comentat: «El Z sempre ha estat un esportiu resistent i dinàmic, de manera que els clients els resultava fàcil gaudir de les seves capacitats i sentir-connectats al cotxe. Aquesta afirmació és aplicable a totes les generacions i és el que impulsa la nostra passió per innovar i desafiar les normes establertes. »\nCada nova generació comptava amb un motor més potent, tot i que el secret del Z és alguna cosa més que el simple augment de potència. No obstant això, no t'equivoquis, el Z Proto es realment molt potent. Sota el capó allargat trobem un motor V6 bi-turbo millorat connectat a una caixa de canvis manual de sis velocitats. Atès que es tracta d'un prototip, ara s'està treballant per sincronitzar la potència amb l'elegància i el control que han definit al Z durant els últims cinquanta anys.\nUchida ha declarat: «Amb el llançament, aquest estiu, de l'innovador Nissan Ariya, hem iniciat una nova era d'electrificació i de tecnologies de conducció autònoma. Amb el Z, oferim als conductors l'emoció d'un esportiu pur. Durant més de 50 anys, hem forjat junts la llegenda del Z. M'alegra tenir-vos avui aquí per presenciar el nou i emocionant capítol de la nostra història. El nou Z ja està en camí. »


Mor una dona després de caure al carrer Finestrelles de Can Gibert - Empordà\nMor una dona després de caure al carrer Finestrelles de Can Gibert\nLa reixa del carrer Finestrelles en el punt on va caure la dona que va acabar morint.\nUna dona de 85 anys va morir dimarts a la tarda a l'hospital Josep Trueta a conseqüència d'una caiguda al barri de Can Gibert del Pla de Girona. La dona tornava dimarts de comprar amb la seva filla quan, segons fonts de la família, va ensopegar amb les reixes del desguàs del clavegueram del carrer Finestrelles.\nA causa de la caiguda la dona va quedar inconscient i va rebre un fort cop al cap. Arran del fet, al lloc s'hi van desplaçar els efectius mèdics del SEM així com la Policia Municipal. Després d'estabilitzar-la la van traslladar en ambulància a l'hospital Trueta de Girona. Durant la mateixa tarda, segons van confirmar ahir fonts del centre sanitari, la veïna de Can Gibert va morir.\nFonts properes a la família asseguren que la dona va perdre la vida perquè les reixes del desguàs estan «mal muntades» i que, al carrer Finestrelles, més d'una persona hi ha ensopegat. Es tracta d'unes reixes primes i allargades que es poden trobar en molts punts de Girona per engolir l'aigua de la pluja. En alguns llocs, a més, tenen un ferro perpendicular a sobre que serveix per evitar que les puguin robar per vendre-les i per assegurar que la reixa quedi ben fixada.\nLes mateixes fonts afirmen que aquest malestar ha estat traslladat en diverses ocasions a l'Ajuntament de Girona. I denuncien que el malaurat accident no hauria succeït si això hagués estat solucionat. L'accident va tenir lloc a l'altura del número vuit d'aquest carrer de Can Gibert, només a deu números d'on vivia la dona.\nDes de l'Associació de Veïns de Can Gibert del Pla, Josep Maria Dalmau també va lamentar el succés i va assenyalar que no tenia coneixement que les reixes del clavegueram fossin problemàtiques per als vianants.\nDes de l'Ajuntament de Girona també es va lamentar la mort d'aquesta veïna de Canb Gibert i van assegurar no tenir constància de cap queixa envers la reixa. En aquest sentit, van atribuir la mort a un malaurat accident.


Online Setmana Saludable, des de casa! - emagister.com\nDel 02/11/20 al 06/11/20\nTots els actes es podran seguir en línia., Avinguda del Tibidabo, 39, Barcelona, Espanya, Barcelona, España (mapa)\nAvís important: la inscripció a les activitats és necessària per poder participar a la sessió de Zoom, en la qual podràs compartir la teva imatge i veure també a la resta de companys que hi participin. En algunes sessions, la resta de participants poden seguir la sessió en directe i fer preguntes al canal de Youtube de la UOC sense limit d'aforament. Consulta els enllaços Youtube a l'apartat de Programa.\nLa UOC impulsa la cinquena edició de la Setmana Saludable, que tindrà lloc del 2 al 6 de novembre. Durant aquests dies es promouran de manera activa —amb tallers, formacions, xerrades, etc.— hàbits saludables en tres àmbits: la nutrició i l'alimentació, l'activitat física com a eina de prevenció i les emocions. Totes les activitats que es proposen són útils i tenen una aplicació pràctica clara. En altres paraules, l'objectiu és convertir la Setmana Saludable en un motor actiu de referència en la promoció de la salut de tota la comunitat UOC.\nEn aquesta cinquena edició, l'esdeveniment s'anomena Setmana Saludable, des de casa! El propòsit és dotar d'eines el personal de la UOC per fer el teletreball d'una manera saludable i generar un debat intern de com ha d'evolucionar d'ara endavant. Per fer-ho, utilitzarem l'activitat física per millorar el nostre estat físic i l'ergonomia, per reduir l'estrès i altres riscos psicosocials, i per provar noves tècniques per millorar l'alimentació, aspectes derivats del teletreball o de la situació de la pandèmia.\nLa Setmana Saludable, des de casa! s'adreça a tot el personal laboral de la UOC, de UOC X i de UOC Corporate.\nIoga per a l'e-treball (català)\nCom experimentem les pèrdues i el dol (català)\ne-trabajo saludable (español)\nUOC Pilates (español)\nUOC Activate (español)\nEines d'autoprotecció davant l'estrès (català)\nUOC Zumba (español)\nLa natura com a camí de reconnexió personal. Eines per desconnectar (català)\nAlimentación emocional (español)\nTaller de recetas saludables (español)\nUOC Tonifícate (español)\nUOC Active (english)\nGestió de la incertesa i superació de les pors (català)\nAlimentación en momentos de estrés (español)


Un reusenc, premiat pel millor treball de recerca de la província | Diari de Tarragona\nMarc Jardí, estudiant de batxillerat de l’INS Salvador Vilseca, obté el primer premi en el certamen Premis URV-Fòrum TRiCS als Millors Treballs de Recerca de Batxillerat 2019\n19/04/2019 14:32 | Actualizado a 19/04/2019 14:32\nMarc Jardí, estudiant a l’Institut Salvador Vilaseca, ha guanyat el premi al millor treball de recerca de la província de Tarragona. FOTO: a. gonzález\n«El tema del meu treball de recerca, relacionat amb els forns d’oli de ginebre a Riba-Roja d’Ebre, em va trobar a mi, com per casualitat. Mai m’hauria plantejat que em portaria tan lluny», comença explicant la seva experiència l’estudiant de l’Institut Salvador Vilaseca Marc Jardí García. I és que recentment ha estat mereixedor del premi al millor treball de recerca de tota la província de Tarragona, en el marc del lliurament dels Premis URV-fòrum TRiCS als Millors Treballs de Recerca de Batxillerat 2019.\nEn aquest sentit, el seu treball va estar presentat en la categoria de Ciències, Ciències de la Salut, Enginyeries i Arquitectura i, d’alguna manera segons afegeix el guardonat, «el mèrit d’haver arribat fins aquí encarrila moltes decisions al meu futur com a estudiant». L’elaboració del treball va perllongar-se fins a set mesos. Des del principi, Jardí volia enfrontar-se a un tema que no hagués estat gaire estudiat amb l’objectiu de poder explicar cadascuna de les seves investigacions de primera mà, segons el seu punt de vista. «Hi ha hagut una part molt pràctica en aquest treball, tot i que hi ha també molt de context on esmento les característiques principals d’aquests forns de sis metres d’alçada per sis de llargada i estaven actius 200 anys enrere. Per aquells volts suposaven quelcom innovador i estèticament impressionant», apunta el jove.\nL’obtenció de l’oli\nUn dels principals objectius, però, era obtenir aquest oli. «Suposava un gran repte i ho vaig dur a terme a petita escala. Després ho vaig fer també al laboratori. En aquest cas, ho vaig poder dur a terme a dos espais diferents: al meu institut i a la Universitat Rovira i Virgili», detalla Jardí.\nUn cop obtinguts els dos olis, va comparar les seves propietats i va analitzar-los amb un cromatògraf de gasos amb diferents detectors per tal de trobar tots els seus components. «A partir d’aquests, vaig fer una descripció dels principals per trobar el seu principi actiu i vaig trobar l’activitat antimicrobiana. Llavors, vaig posar l’oli essencial a sobre d’unes plaques de Petri amb diferents bacteris i vaig poder observar la seva activitat», descriu l’estudiant de l’Institut Salvador Vilaseca.\nD’alguna manera, «volia demostrar les propietats medicinals que se li atribuïen. S’utilitzava, per exemple, per tractar la psoriasi, però es tracta d’un oli força agressiu i era corrosiu per a la pell. En l’actualitat hi ha productes més específics i efectius», indica. Un altre tret que destaca Marc Jardí com a important del treball de recerca és que ha pogut unir passat i futur. «He pogut referenciar la tasca que es duia a terme als forns i la tasca que he dut a terme jo als laboratoris. Són dues visions totalment diferents», explica Marc Jardí.\nAquest treball també li ha ensenyat a ser molt més autònom. Es duen a terme poques pràctiques al laboratori mentre cursa l’ESO i batxillerat, i Jardí destaca que «no arribes a conèixer del tot l’univers del laboratori. Malgrat tot, m’ha ajudat molt la meva tutora, Rosa Maria Ferré, la qual n’ha fet seguiment i m’ha incentivat durant el procés d’investigació». En aquest treball, també ha col·laborat l’entitat dels Amics de Riba-Roja d’Ebre, que tenen com a finalitat donar a conèixer i fomentar l’expressió artística i cultural del poble que representen.


Violant Cervera: "Ens comprometem a reprendr... - Govern.cat\nquery_builder 17 juny 2021 13:54\nViolant Cervera: "Ens comprometem a reprendre els treballs per culminar el Pacte Nacional pels Drets de les Persones amb Discapacitat"\nLa consellera de Drets Socials, que ha visitat la Fundació AMPANS, ha volgut recordar la necessitat de fomentar la igualtat d’oportunitats per assolir la plena inclusió de les persones amb discapacitat. En aquest sentit, la consellera Cervera ha reiterat el compromís del govern català amb els sectors més vulnerables de la població mitjançant el Pacte Nacional pels Drets de les Persones amb Discapacitat. “El nostre compromís és continuar amb la feina feta fins ara i culminar la signatura del Pacte nacional pels Drets de les Persones amb Discapacitat”.\nL’objectiu del Pacte és crear “les eines per adaptar a Catalunya els principis de la Convenció sobre els drets de les persones amb discapacitat de l'ONU”, de l’any 2006. Per poder fer efectiu aquest compromís, la titular de Drets Socials ha avançat que, des del govern, “treballarem perquè el nostre marc legal i la dotació pressupostària s’adapti a aquesta convenció i puguem garantir per llei els drets de les persones amb discapacitat”.\nL’emergència social arran la Covid-19 va afectar, especialment, els sectors més vulnerables de la població. “A Catalunya hi ha 616.000 persones amb discapacitat i hem de garantir a totes aquestes persones els seus drets i la plena inclusió a tots els àmbits”, ha recordat la consellera Cervera. “Hem de ser capaços, com a societat, de fer que tothom tingui les seves necessitats bàsiques cobertes, donant les eines per fomentar la igualtat d’oportunitats”.\nLa consellera Cervera ha volgut posar en valor la feina que el govern havia iniciat durant la legislatura anterior. “Hi ha molta feina feta anteriorment gràcies a l’impuls del president Torra i de tot el sector de la discapacitat”. La consellera ha assegurat que, des del Departament de Drets Socials, es vol “reprendre els treballs, reunir-nos amb el sector i treballar conjuntament, i amb consens, per tirar endavant el Pacte Nacional”.\nLa titular de Drets Socials ha visitat les instal·lacions de la Fundació AMPANS, entitat dedicada a la inclusió de persones amb discapacitat intel·lectual, o en situació de vulnerabilitat social, fundada ara fa més de 50 anys, temps durant el qual “han sabut evolucionar i adaptar-se a les noves necessitats. Felicitar i agrair la feina que han fet i faran.”\nLa trobada ha permès veure de prop la tasca diària dels professionals socials, els quals van ser la primera barrera de contenció per la crisi de la Covid-19. “Amb aquesta visita volem agrair la feina ingent que els treballadors i treballadores del sector social i del Tercer Sector social han fet, especialment durant la pandèmia. I AMPANS és un gran exemple d’aquesta tasca”.\nLa consellera Cervera també ha visitat l’Ajuntament de Santpedor, acompanyada de la delegada de la Catalunya Central de la Generalitat de Catalunya, Rosa Vestit. La consellera, que ha signat el llibre d’honor del consistori, ha estat rebuda per l’alcalde santpedorenc, Xavier Codina.


Festa de Catequesi 2018 | Parròquia Sant Antoni Maria Claret\nA la Parròquia ens van acollir el Mossèn i les catequistes per començar aquesta formació. Ha durat dos anys on els nostres pares i mares s'han format en reunions, i a casa fèiem la catequesi familiar. Hem aprés moltes coses de la vida, la història de Jesús, del seu País, el seu poble, la seva família, Maria, els seus amics, els deixebles, els sagraments, les Paràboles... Hem treballat de valent tot fent fitxes i el millor han estat els cromos.\nEns hem reunit amb molts companys i companyes, on hem anat compartint i aprenent a ser una mica més cristians. Hem descobert que tot es resumeix en una paraula: ESTIMAR. Déu és amor que es transmet i nosaltres hem de transmetre-ho als altres. Això ho hem anat descobrint a la catequesi i en les eucaristies familiars de cada mes on hem anat participant amb els nostres pares.\nDesprés d'aquests dos anys i de descobrir què vol dir pels cristians "Estimar", ara estem feliços d'haver fet aquest gran pas, hem anat fent la Primera Comunió durant els mesos de maig i juny. I com a cloenda ho vam celebrar amb una festa entorn de la taula, primer la taula de l'Eucaristia i després tot fent un berenar compartit i passant el testimoni als nostres companys i companyes que també han decidit fer com nosaltres aquest pas i estan en el seu primer any de catequesi.\nDonar les gràcies per aquest camí tant il·lusionant que hem començat, com és el de seguir a Jesús, fer com el bon Samarità, estimar als altres, al món i a nosaltres mateixos. Aquest és el resum de la catequesi, el manament de Jesús: ESTIMAR.\nDurant les diferents celebracions hi ha hagut moments molt especials, emotius. La comunitat cristiana de Sant Antoni M. Claret volem donar l'enhorabona a totes les famílies i en especial als nens i nenes que han fet la Primera Comunió aquest any i animar als que la faran l'any vinent.\nRecollim el testimoni d'uns pares en una de les celebracions de l'Eucaristia de "Primera Comunió":\n"Gràcies, primer de tot a les catequistes, que han dut de la mà aquests dos anys als nostres fills i filles en el camí de conèixer Jesús. La canalla ha estat encantada amb vosaltres i nosaltres també.\nAgrair, també a totes les persones que no coneixem tant, però que cada diumenge fan possible una Eucaristia ben viva, mai han faltat flors, cants, la projecció... que tant ajuda. Moltes gràcies.\nA tots els avui presents: avis, àvies, tiets, tietes, cosins, amics... que heu vingut de diferents punts i distàncies a compartir aquesta festa.\nPer acabar agraïm als mossens la seva tasca i especialment a Mossèn Nemesi perquè fa una Eucaristia diferent, més propera, participativa, activa que, com tots sabem, es resumeix en un únic verb: ESTIMAR. Gràcies mossèn el seguirem conjugant aquest verb".\nTenim motius per dir Gràcies Senyor per aquests infants i les seves famílies.\nLa Comunitat Cristiana Sant Antoni M. Claret


▷ MUSEU DE LA XOCOLATA Barcelona - Entrades Visitar | irBarcelona\nActualització 19 maig 2022\nUn dels museus preferits pels més petits és, sens dubte, el Museu de la Xocolata de Barcelona. Promogut, pel Gremi Provincial de Pastisseria de Barcelona, amb l’objectiu de promoure i divulgar la història i beneficis de la xocolata, la seva visita resulta molt atractiva per a tots els fans del cacau i la xocolata així com per a les les families amb nens.\nUn altre dels atractius del museu és la seva ubicació, ja que es localitza en part de l’antic convent de Sant Agustí, també seu de l’Arxiu Fotogràfic de Barcelona (el qual organitza petites però interessants mostres fotogràfiques) i del Centre Cívic de Sant Agustí, del que us convidem a visitar el seu pati a l’aire lliure, des d’on podreu observar i apreciar part de l’estructura original del convent.\nQuè ofereix el Museu de la Xocolata de Barcelona?\nCadascuna de les 8 sales en les quals es divideix el museu té com a objectiu, des de diferents àmbits, apropar al visitant al fascinant món del cacau i de la xocolata. Així doncs, el recorregut pel museu, permetrà conèixer l’origen, el seu l’ús i el que representa per a les diferents cultures.\nEs poden olorar diferents tipus de cacau, conèixer més sobre els països conreadors, el funcionament de les plantacions i el procés d’elaboració del gra fins a convertir-se en el producte que tantes passions aixeca, la xocolata.\nXOCOLATA ENTRE CULTURES\nPASTISSERIA I XOCOLATA\nBOTIGA – CAFETERIA\nTot i que les entrades es poden comprar el mateix dia de la visita a la taquilla del Museu de la Xocolata, en el cas de Comprar-les online s’obté un estalvi del 5% en el seu import. Per accedir al museu solament haureu de presentar el comprovant que es genera una vegada finalitzat el procés de compra.\nActivitats al Museu de la Xocolata de Barcelona\nEl Museu de la Xocolata és un dels més prolífics realitzant tot tipus d’activitats, moltes d’elles estan dedicades als nens, ja sigui mitjançant la realització de divertides activitats familiars o altres enfocades a les escoles.\nEntre les activitats per a nens sobresurt la de “Coneguem la Xocolata” en la qual als nens de 0 a 3 anys se’ls hi narra un conte que explica els orígens de la xocolata per posteriorment fer una sèrie de jocs on, com no podia ser d’altre manera, la xocolata és l’absoluta protagonista.\nD’entre totes les activitats dedicades als més grans, moltes hi guarden una estreta relació amb tot tipus de cursos de cuina, centrats en l’elaboració de dolços on l’ingredient principal és la xocolata i que, per descomptat, finalitza amb la degustació del que s’hagi preparat.\nMapa i com arribar al Museu de la Xocolata de Barcelona\nc/ Comerç 36, Barcelona.\nDe dilluns a dissabte: de 10:00h a 19:00h (del 15 de juny al 15 de setembre obert fins les 20:00h).\nDiumenges: de 10:00h a 15:00h.\nReduïda: 5,10€ per a nens (dels 7 als 18 anys) i pels estudiants\nAltres descomptes: Per a grups de més de 15 persones, estudiants, jubilats, propietaris del Carnet Jove o del TresC, etc. Us recomanem informar-vos a les taquilles abans de comprar l’entrada.\nGratis: nens menors de 7 anys, membres del Club Super 3, ICO i BCN Card.\nMetro: Arc de Triomf (línia 1) i Jaume I (línia 4).\nTren (RENFE): Arc de Triomf.\nAutobusos: línies V15, V17, H14, V19 i H16.\nA peu: Si esteu donant una volta pel barri de la Ribera podreu arribar-hi a peu tranquil·lament. Si us trobéssiu al centre de Barcelona o a al barri de la Barceloneta podríeu arribar-hi després d’un passeig, tot i que en aquesta ocasió aquest serà una mica més llarg.


Rubén Trenzano: "El que proposa Casado és anticonstitucional" | Valencia Extra\nRubén Trenzano: "El que proposa Casado és anticonstitucional"\nPablo Casado proposa relegar el valencià de l’àmbit públic\n“La llengua cooficial pot ser un mèrit però no un requisit excloent“, va assegurar el líder del Partit Popular (PP) a Alacant. Segons Pablo Casado, el castellà deu ser la llengua vehicular en Educació, Administració, oposicions i senyalització de vies. Una situació que marcaria la volta als anys 70. Segons el Director General de Política Lingüística i Gestió del Multilingüisme, la proposta és “anticonstitucional”.\n“L’article 3 de la Constitució i la Llei de l’Estatut d’Autonomia diu que hi ha dues llengües cooficials i cap de les dues pot estar per damunt”, sosté Trenzano. Aquestes propostes del popular són part de la seua “Llei de Llengües” com a contrapart al trilingüisme que proposa el Botànic. Incideix, sobretot, en el requisit de conéixer tots dos idiomes per a treballar en una administració d’una comunitat bilingüe.\nAquestes declaracions succeeixen després que Isabel Bonig, la líder designada pel PP a la Comunitat Valenciana, sostinguera que en la Comunitat el castellà “està en perill“: “Hi ha molts municipis on no hi ha oferta en llengua castellana”, va assegurar. Forma part de la seua campanya en la qual defensa una “llibertat dels pares per a triar la llengua vehicular” en les classes.\nTrenzano assenyala que aquest “perill” del castellà és mentida: “El castellà no pot perillar. És un argument ideològic per a desgastar les polítiques de foment del valencià”. Segons la legislació actual en la Comunitat Valenciana, tots els centres han d’impartir un mínim del 25% de les hores en castellà i valencià, a més d’un 15% i 25% d’anglés. És l’augment d’hores una de les dues llengües oficials el que marca la ‘llengua vehicular’ però mai deixa d’impartir-se l’altra.\n“El currículum es el currículum”\n“Ja li hem dit a Toni Cantó que vinga amb una llista de les escoles on no s’imparteix cap assignatura en Castellà”, assevera Trenzano. El candidat de Ciutadans a la Generalitat va assegurar que un familiar seu es veia afectat per no trobar cap oferta en castellà en un col·legi. Alguna cosa que, si es fes, seria il·legal i podria denunciar.\nL’oferta educativa en els tres idiomes és una cosa consensuada per Consell Escolar de cada centre. Aquest òrgan el formen el professorat, pares, mares i alumnes i és el que decideix, entre altres coses, la llengua vehicular del centre. “La llengua majoritària de l’escola la decideix el centre, respectant els mínims. La llengua no és un motiu d’elecció, igual que els pares quan matriculem als xiquets no decidim si volem que els donen matemàtiques o química. El currículum és el currículum”, assegura el Director de Política Lingüística.\nLa proposta de Casado de relegar al valencià dels àmbits públics és, com diu Trenzano, contrària a la Constitució. Però, a més, també va contra el mateix Estatut d’Autonomia, que assenyala l’obligació de posar “en el mateix nivell” a totes dues llengües oficials, contemplant una discriminació positiva del valencià fins a aconseguir-lo. “El castellà ha sigut hegemònic durant les últimes dècades. Hem de posar-les al mateix nivell. Al final el que fan PP i Ciutadans és guerra amb l’idioma”, sentència.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Montmollin Entrada:\nB & B La Prise...Habitacions per nit per només208 EUR Més zones a Neuchatel\nMontmollin és una de les destinacions més visitades de Neuchatel. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Montmollin és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Neuchatel. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Vegi les ofertes d'hotels més ben qualificades a Montmollin insertant les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Montmollin, Neuchatel\nLa Prise (B & B La Prise)\nDissenyat tant per oci com per negoci, La Prise està situat idealment a Montezillon; una de les...\nHotels a Montmollin: La Prise


Perfil de XIKOO | XIKOO Industrial Co, Ltd\nNotícies de XIKOO\nProjectes de refrigeració d’aire del taller\nProjectes de refrigeració d’aire de magatzem\nProjectes de refrigeració d’aire per a restaurants\nProjectes de refrigeració d’aire de la tenda\nProjectes de refrigeració d’aire de granja\nXIKOO Industrial Co., Ltd. és un dels fabricants de refrigeradors d’aire més grans de la Xina, dedicat a la fabricació, comercialització, vendes i servei de refrigeració d’aire evaporatiu de baix consum i respectuós amb el medi ambient, ubicat al districte de Pan Yu, Guangzhou ciutat. amb còmode accés de transport.\nA través de més de 13 anys de desenvolupament de nous productes i actualització de models antics, hi ha més de 20 tipus de models per a diferents aplicacions. Els principals productes de XIKOO inclouen refrigerador d’aire portàtil, refrigerador d’aire industrial, refrigerador d’aire per a finestres, refrigerador d’aire centrífug, refrigerador d’aire solar DC i peces de refrigeració d’aire. àmpliament utilitzat per a la llar, oficina, botigues, hospital, estacions, tenda, hivernacle, restaurant, taller, magatzem i altres llocs.\nXIKOO té un estricte control de qualitat del producte i inspeccions en cada procés de producció. Des de l'elecció del material, la tecnologia de fabricació, la producció, l'envasament i la prova. Els refrigeradors d’aire han estat aprovats per CE, SASO, ROHS, IEC, etc. I els nostres productes també són reconeguts pels nostres clients, els nostres clients habituals mantenen una cooperació a llarg termini amb nosaltres.\nLa xarxa de vendes nacionals de XIKOO cobreix 21 províncies i 86 regions relativament desenvolupades, més de 112 distribuïdors a tot el país. I els productes es venen a 35 països i regions d’ultramar. Especialment desenvolupeu clients de cooperació a llarg termini a l'àrab saudita, Kuwait, Mali, Marroc, Sudan, Vietnam, Malàisia, Tailàndia, EUA, Brasil, Alemanya, Austràlia i altres països.\nXIKOO Seguiu investigant i innovant, guanyant empreses d'alta tecnologia, productes d'alta tecnologia i altres honors. Va obtenir moltes patents de disseny, patents d'invents i patents pràctiques. El ventilador del refrigerador d’aire és un producte de baix consum i respectuós amb el medi ambient, XIKOO també va desenvolupar la nova font d’energia solar refrigerant per aire evaporatiu de CC. esperem contribuir al nostre estalvi energètic mundial i a la construcció mediambiental amigable mitjançant la promoció i aplicació de refrigeradors d’aire XIKOO.\nXKIOO va invertir molts fons i va treballar en el desenvolupament de nous productes els darrers anys. En el futur, aportarem més productes nous per als nostres clients, us donem la benvinguda a cooperar amb XIKOO, donem la benvinguda a la vostra bona idea i desenvolupem nous productes amb XIKOO.


Curs online d'activisme social i cultural d'Azahara - Azahara.org\nUs proposem començar a canviar el món des dels barris de Girona. És virtual, totalment gratuït i tindrà lloc tots els dijous a les 18.00h. Per a joves a partir de 18 anys i fins als 25.\nEl curs es planteja com una oportunitat per a joves que vulguin crear noves iniciatives socials i culturals a Girona. El contingut del curs s'enfoca des del pragmatisme i la connexió entre la cultura i la societat. Ho farem a través de tallers temàtics, xerrades, trobades amb activistes de referència... per tal de donar-te les eines necessàries per engegar el teu projecte.\nAl taller hi participen activistes com Eduardo Maleno de Caminando Fronteras, Alejandro Acosta de Break the Silence, els portaveus de Friday for Future Barcelona,... entre d'altres.\nNo es requereix cap experiència prèvia al món de l'activisme social i cultural, però a la vegada pot ser molt útil per aquells joves que ja tinguin engegats projectes. Aquest curs és una iniciativa que vol ser catalitzadora del talent juvenil existent a la ciutat de Girona per promoure el lideratge comunitari i promoure la participació ciutadana i el compromís de tots els ciutadans i ciutadanes en la transformació social de l’entorn, per a un major diàleg intercultural establint ponts de cooperació i construcció col·lectiva.\nEl curs permet a tots aquells joves que tinguin propostes i projectes d’àmbit cultural amb rerefons social, poder donar-li forma i aprendre a fer el pas de la idea al projecte, i fins i tot l'execució del mateix. El curs donarà les eines en competències bàsiques, per a que els agents socials i culturals, en aquest cas els joves, desenvolupin amb èxit els seus preceptes. És un espai per compartir i teixir vincle amb iguals, per passar del concepte a l’acció cultural.


Sant Pere de Ribes volta per les masies\n(Garraf) Excursió circular el mes de desembre de l'any 2012, que dona la volta per algunes de les masies de Ribes. Total 14,5 km, amb un desnivell de + 167 i -204 metres. Participants: Joan Parcerisa i Miquel.\nTAL DIA COM AVUI, JA FA 114 ANYS: Mitjançant els acords del mes de desembre de 1898, es va acordar la futura independència de Cuba i la cessió de Filipines, Puerto Rico i Guam, als nord americans. Les altres possessions que Espanya tenia a Oceania (Les illes Carolines, Marianas i Palaos) van ser venudes a Alemanya per 25 milions de pessetes. D'aquells fets, prové la tornada d'emigrants catalans que havien anat a buscar una millor forma de vida, fugint de la misèria que s'havia escampat com a conseqüència de la gestió del govern espanyol i de l'arribada de la fil·loxera.\nEns trobem, amb en Joan, a Sant Pere de Ribes i ens dirigim cap a ponent de la vila on, dalt d’un turó de poca altitud, entre la riera de Ribes i el barranc de l’Espluga, s’hi veu la bonica imatge del castell de Ribes, antigament conegut com de Bell-lloc. El castell ve de molt antic i probablement havia estat una torre de control del camí romà que estava connectada amb la de la Gunyola i el castell de Castellet. Almansor el va prendre en el transcurs de la seva ràtzia contra Barcelona i després, el 990, el bisbe de Barcelona, a qui pertanyia, va concedir una carta de franqueses als que anessin a poblar el castell i els seus voltants. El castell, en sí, va ser cedit a una família descendent de Geribert (vescomte de Barcelona) que va prendre el cognom de Ribes.\nSabem que el castell fou cedit al comú de Ribes, el 1620 i que el seu ús va derivar de casa de la vila, a botiga, magatzems i fins i tot presó. He trobat, encara que no sé si encara és així, que la torre i la casa del costat va ser llogada a José Luís Udaeta, coreògraf, que hi té unes col·leccions de gravats d’època i de castanyoles. La porta d’aquesta casa mira a una placeta on hi ha l’església (originària de 1154) que va ser parròquia del poble fins el 1910 i de la qual destaca el portal afegit el 1674 d’estil renaixentista, conegut com la Porta de les Ànimes.\nHem seguit el camí en direcció a ponent per darrera del castell, per camí de cal Zidro, també conegut com de les Parets Fondes, pels alts murs que el tanquen i així, després d’entrar a la pineda, hem arribat al costat de La Masieta, dedicada a l’elaboració de vi en les varietats Cabernet, Merlot i altres.\nPel camí, trobem la tanca del camí que duu, cap a la dreta, al mas de Can Ramon, també dedicat al conreu de vinya. El nostre camí, sempre per pista, gira menys d’un quilòmetre en direcció sud-oest, tot passant pel torrent de l’Espluga i arriba a una cruïlla.\nArribem al davant de les primeres construccions de la masia de La Serra, també dedicada a l’elaboració de vins de collita pròpia: Clos Sant Pere (merlot) i Castell del Bell-lloc (sauvignon blanc). La família Bartra i Roig ha continuat la tradició familiar de més de setze generacions documentades des del 1540 amb el conreu de la terra i l'elaboració de vi. La Casa Pairal, La Serra, on es troba la vivenda i el celler es caracteritza per la torre de guaita des d'on es veuen les vinyes, garrofers, boscos, el poble i el mar. L'origen de la masia es situa a l'edat mitjana. El nom de La Serra apareix lligat a una propietat ja al selge XII i una família establerta a finals de XIII com assenyala el catàleg del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.\nEns hem anat atansant als peus del Montgrós. Es tracta d’una muntanya aplanada de 359 metres i és un dels contraforts més meridionals del massís del Garraf. És la muntanya més alta de Sant Pere de Ribes. Els ribetans acostumen a pujar-hi l’onze de setembre a penjar-hi una senyera i abans de Nadal per portar-hi un pessebre. Un incendi, el 1997, va calcinar el bosc que hi havia quasi fins al cim, on destaquen les antenes de ràdio i televisió. Al costat del camí que seguim, deixem a la dreta el mas del Montgrós, força gran.\nAbans d’arribar-hi ja destaca la imatge quadrada i sòlida de Can Martí, una construcció del 1870, envoltada d’una magnífica terrassa. És un edifici senyorial de tres plantes i amb torratxa superior. A la façana destaquen les dos baluards defensius, als angles, així com el rellotge de sol i un petit campanar, ja que la casa disposa d’oratori dedicat a la Puríssima. Se sap que va ser construïda sobre una masia anterior coneguda com a Can Martí del Mas Roig. Els Roig són documentats a Sant Pere de Ribes des de l’any 1286. Hi ha documentació que avala que el 1591 ja hi havia un primer Martí al mas Roig de Ribes. L’any 1865 l’antic mas fou adquirit per Pau Soler Morell que hi va fer construir la casa nova. Per l’estil de la casa, es probable que el nou promotor fos un dels “americanos” que tornà d’Amèrica amb diners, després que probablement molt gant de Ribes hagués emigrat com a conseqüència de la pobresa que s’hi devia abocar amb l’atac de la fil·loxera.\nVal a dir que al darrera de la casa hi ha el dipòsit de l’aqüeducte Príncipe Alfonso, que abastia d’aigua el poble de Ribes i que en la seva commemoració es va construir la magnífica font que hi ha a la plaça de la Font, dins del nucli urbà.\nPassem el torrent de la Piera i, entre pins, ens apropem a Can Parés, d’origen antic, força restaurada com habitatge residencial, amb un bonic jardí amb vegetació autòctona, una piscina i amb varies construccions dins el recinte. Destaca una arcada que es conserva del segle XV.\nAnem caminant tenint al costat la vista dels merlets de la sorprenent Torre del Veguer. La casa ja era una possessió senyorial cap a mitjans del segle XIV, coneguda com Quadra del Cortei. Sembla que a inicis del XV s’hi va fundar una comunitat de frares jerònims. Aquell monestir s’anomenà Sant Jeroni de Montolivet, però ho van abandonar i se’n van anar al monestir de la Murtra, a Badalona. Després de la guerra civil catalana, contra Joan II, el Cortei va passar a mans de Gaspar d’Avinyò. Va ser el segle XVII quan, passà a dir-se “del Veguer”, perquè probablement un dels Vilafranca, els hereus en aquella època, havia obtingut la vegueria. Va ser a final del segle XIX que va ser adquirida per Josep Ferrer i Vidal, industrial de Vilanova, que hi va fer reformes i l’edifici va adquirir la forma d’un fantasiós castellet. Fixem-nos que la majoria de les construccions més rellevants, coincideixen amb els anys finals de les guerres en que Espanya va perdre Cuba, Puerto Rico i les Filipines.\nDe camí cap a la finca Solers, és possible desviar-se per anar a veure la capella adossada a la masia Santa Magdalena. En tot cas, caldrà refer el camí fins a la cruïlla per tal de anar pel camí que va al Solers. Algunes rutes per a gps, passen pel davant mateix de la porta de la casa i per això els propietaris, tips que, dinant al patí de casa, els hi passessin ciclista, motos a gran velocitat i quads aixecant pols i fent soroll pel costat de la taula, han anat tancant l’espai més personal i íntim. Nosaltres parlem una estona amb la propietària i després tornem a fer el camí correcte.\nAnem pel darrera de la finca Solers i després fem un petit gir per tal de veure-la pel davant. La casa originalment datava del 1281. Posteriorment va ser transformada, el 1918, en el gran i magnífic edifici que és actualment. El propietari, el marquès d’Argentera, impulsor del ferrocarril, va encarregar el projecte a Enric Sagnier, un dels arquitectes amb més prestigi de l’època. Aquest palauet d’estil renaixentista català va ser el testimoni d’una època daurada. La finca va seguir dedicant-se a usos agrícoles fins que el 1978 es va convertir en el Gran Casino de Barcelona. Posteriorment el casino es va traslladar a Barcelona, a un indret modern, vulgar i anodí, sense l’encant ni la categoria de la finca Solers.\nJa hem fet més de la meitat del recorregut i passem pel davant del mas de les Farigoles, on dos senyors grans estan feinejant i aviat comencem a veure Sant Pere de Ribes a la nostra dreta. El poble de Sant Pere de Ribes (conegut senzillament per Ribes, pels vilatans) es va anar formant per la repoblació de l’antic castell de Ribes, a l’inici del turonet per on avui s’enfila el carrer del Pi.\nEl conjunt de Ribes es troba majoritàriament a l’esquerra de la riera de Ribes, mentre que a la dreta, a l’extrem de ponent de la població és on està el castell, des d’on hem sortit a les nou del matí. En general podem dir que el nucli de Ribes es troba situat a l’encreuament de dos camins romans, el que anava des de la costa (on també hi havia el camí litoral de Barcelona a Tarragona, per les costes de Garraf) fins a Olèrdola (sud, nord) i l’altre que anava de Cervelló a Cubelles.\nVal a dir que a Sant Pere de Ribes hi hagué una forta tradició de govern per les famílies del poble. Així sabem que existia un sistema dit Universitat, presidit pel Batlle i que format en Consell General i podien assistir tots els caps de casa del terme. El 1643 aquest Consell va quedar concentrat en trenta membre i era conegut com a “Consell dels Trenta”.\nAnem desviant-nos per una pista i per a una altra fins que comencem a entrar a l’agregat de Puigmoltó, que es troba a ponent del nucli de Ribes. Aquest llogaret, avui amb carrerons de casetes blanques que fa goig de travessar, està documentat des del 1333 i se sap que hi havia un Pere de Puigmoltó l’any 1286.\nPassada la carretera, qua cal creuar amb compte, hi ha l’antiga masia del Carç (o Cards) de la qual se sap un origen del segle XIII, ja que hi ha documents que fan referència a Pere i Muntaner del Carç i a la carta de poblament de Puigmoltó, del 1333, s’esmenta l’indret del “Carcium”. Se sap que durant el segle XV va pertànyer a la família Company i al següent als Almirall, per casament, cognom que es va mantenir fins el segle XX. Compte, amb una torre quadrada amb merlets i una capella dedicada a Sant Jaume, del segle XVII.\nUna altra de les masies espectaculars de Ribes, és Can Coll. Antigament, se sap,el segle XVI, ja podia existir com a mas Ramon de Quart. Aquest edifici data, com ja es pot suposar el lector, del segle XIX, propietat de la família Marcer. Un dels seus membres, Francesc Marcer, erigí l’església parroquial actual de Ribes, entre 1902 i 1910. Els seus descendents també van donar diners per la construcció de l’Hospital de Sant Camil i també el Redós per a la gent gran. Conté una capella dedicada a la marededéu dels Dolors.\nAnem caminant pel davant, tot admirant l’extraordinària porxada que ocupa els dos pisos i que compta amb columnes de capitell llis i arcs de punt rodó. I així es va acabant aquesta ruta tan atractiva.\nSi vols accedir a la ruta per a gps, por clicar: