Notícia d'una de les condemnes de Pierre Laroche apareguda en el diari parisenc Le XX Siècle del 24 de novembre de 1901\n- Pierre Laroche: El 5 de gener de 1851 neix a Sent Prist de la Sostrana (Llemosí, Occitània) l'anarquista Pierre Laroche. Sos pares es deien Louis Laroche, teuler belga, i Henriette Matigot. Es guanyava la vida treballant de paleta. El 28 de gener de 1873 es declarà insubmís; detingut el 5 de febrer d'aquell any, el juliol de 1873 va ser reconegut novament com a insubmís. Instal·lat a Basilea (Basilea, Suïssa), treballà de mecànic, i posteriorment s'establí a Lausana (Vaud, Suïssa), on va fer feina d'obrer laminador. El 14 de maig de 1889 va ser condemnat pel Tribunal de Lausana a 100 dies de presó per «estafa, mendicitat habitual i amenaces» per haver exigit sota intimidació diners a diverses persones i per haver «pervertit» cinc obrers de l'arenera de Romanel-sur-Lausanne (Vaud, Suïssa) que es declararen en vaga. El 19 de febrer de 1894, segons informes policíacs, assistí a una reunió del Grup Anarquista Socialista Alemany celebrada a la cerveseria Theuss de Basilea, a la qual assistiren unes 250 persones. Expulsat del cantó suís de Ginebra, va ser detingut el juny de 1894 a Basilea i empresonat per «intrigues anarquistes» i «cartes amenaçadores», i el 24 de juliol de 1894 va ser expulsat de Suïssa. De bell nou a França, el 22 de novembre de 1901 va ser condemnat pel X Tribunal Correccional del Sena a dos anys de presó, 200 francs de multa i cinc de prohibició de residència per «amenaces» contra la comtessa de Curel, a qui havia demanat diners amb intimidació. El 15 d'abril de 1904, procedint d'Alemanya, va ser detingut a Dunkerque (Flandes del Sud) després d'haver intentant organitzar una vaga a la fàbrica Walker, aferrant un manifest en el qual desenvolupava les seves idees anarquistes. El 27 d'abril de 1907 va ser detingut a Clarmont d'Alvèrnia (Alvèrnia, Occitània) per «amenaces». El febrer de 1911 la policia el localitzà pel departament de Meurthe i Mosel·la, on malalt havia estat ingressat en un hospital, i retornava a la seva població natal per hospitalitzar-se. Desconeixem la data i el lloc de la seva defunció.\nNecrològica d'Emilia Molina Porcel apareguda en el periòdic tolosà Cenit del 29 de novembre de 1994\n- Emilia Molina Porcel: El 5 de gener de 1915 neix a Albox (Almeria, Andalusia, Espanya) l'anarcosindicalista Rosa Emilia Molina Porcel. Sos pares es deien Jacobo Molina i Rosa Porcel. Militant de la Confederació Nacional del Treball (CNT), va ser companya de Sabas Pérez, que va ser milicià en la «Columna Durruti». En 1937 era secretària adjunta del Grup Femení de Puigcerdà (Cerdanya, Catalunya). En 1939, amb el triomf franquista, passà a França. Després de la mort de son company, en el exili es casà amb Joseph Louis Lebosse, qui també va morir. Instal·lada a Toló (Provença, França), formà part de la CNT i de Solidaritat Internacional Antifeixista (SIA). Després de la mort del dictador Francisco Franco, mantingué un suport especial als joves anarquistes que crearen la comunitat rural «Los Arenalejos», entre Alozaina i Tolox (Màlaga, Andalusia, Espanya). En 1986 abandonà Toló i s'establí a Marsella (Provença, Occitània), on fou membre del Sindicat d'Oficis Diversos de la CNT i del Centre Internacional de Recerques sobre l'Anarquisme (CIRA). En els seus últims anys visqué a Lo Pònt de Soliers (Provença, Occitània) i es dedicà a fer costat el joves amb dificultats. Emilia Molina Porcel va morir el 27 d'octubre de 1994 a l'Hospital de La Sanha (Provença, Occitània) i va ser incinerada dos dies després a Cuer (Provença, Occitània).\n- Claude Raffara: El 5 de gener de 1937 neix a l'Hospital Saint-Louis del X Districte de París (França) el militant anarquista Claude Lucien Raffara. Sos pares, residents a Enghien-les-Bains (Illa de França, França), es deien René Laurent Raffara, oficinista, i Olga Marie Louise Lanson. El 28 de juny de 1958 es casà a Eaubonne (Illa de França, França) amb Yvette Marianne Julienne Le Bigot. Començà a militar en els anys seixanta en diversos grups dels suburbis de regió parisenca de la Federació Anarquista (FA). Enginyer de formació, abandonà la seva feina a plataformes petroleres i es dedicà a l'apicultura i a la compra i venda d'antiguitats. En 1973 s'instal·là a Cabassa (Provença, Occitània). El seu ofici d'antiquari li permeté recórrer tota la geografia de l'Estat francès i fer contactes amb nombrosos grups i militants anarquistes. Durant les seves estades a París, recollia materials àcrates de la llibreria Publico que després distribuïa als grups llibertaris occitans. Com a membre de diversos grups llibertaris («Région Toulonnaise» i «Nada», de la FA; i «Libertad»), participà en les grans mobilitzacions d'aquestes, com ara en la lluita antinuclear a Malville (1977), en suport de «Radio Libertaire», contra la Guerra del Golf, contra la Cimera del G8 a Gènova, etc. Claude Raffara va morir de sobte el 23 de desembre de 2007 a Toló (Provença, Occitània) a conseqüència d'una infecció pulmonar i les seves exèquies es realitzaren a Cabassa el 27 de desembre, on els companys i sa companya Marianne li reteren un homenatge i posaren una placa en memòria seva.\n- Giuseppe Fanelli: El 5 de gener de 1877 mor a Nocera Inferiore (Campània, Itàlia) el revolucionari republicà i després membre de la Internacional i agitador anarquista Giuseppe Fanelli. Havia nascut el 13 d'octubre de 1827 a Nàpols (Campània, Itàlia), aleshores Regne de Dues Sicílies. Fill d'una família benestant, son pare, Lelio Fanelli, originari de Martina Franca, era un literat, jurisconsult, agrònom i geògraf afamat, que s'establí a Nàpols per exercir l'advocacia; sa mare fou Marianna Ribera. Giuseppe Fanelli començà els estudis d'arquitectura i d'enginyeria, però els abandonà cridat per la revolució. D'antuvi republicà, quan tenia 18 anys s'adherí a la «Giovine Italia» (Jove Itàlia), el moviment de Giuseppe Mazzini. En 1948, durant la primera guerra d'independència italiana, que obre l'època del «Risorgimento», es presentà voluntari a Milà per a l'expedició de Cristina Trivulzio di Belgioioso i combatrà a Milà i al Tirol. En aquesta època coneixerà personalment Mazzini, del qual esdevindrà amic íntim. Després de l'armistici de Salasco, el 9 d'agost de 1848, pel qual els revolucionaris italians hagueren de suportar les imposicions austríaques i acceptar el que s'havia pactat anteriorment en el Congrés de Viena, es va refugiar al cantó suís de Ticino. En 1849 participà en els combats per la defensa de la República romana i a Vascello obtindrà el grau de coronel. Amb la caiguda de la República es va veure obligat a exiliar-se, primer a Còrsega i després a Malta. En 1857 va entrar clandestinament a Itàlia i participà a Gènova en la insurrecció armada organitzada per Carlo Pisacane i Giovanni Nicotera. L'objectiu és enderrocar el regnat de Ferran II de les Dues Sicílies, però prop de Sapri, els revolucionaris topen amb les tropes reials que anihilaran l'escamot insurgent i 85 revolucionaris moriran, entre ells Pisacane; Fanelli fugirà primer a Esmirna, després a Malta i finalment a Londres. En 1860 va prendre part en l'expedició dels Mil Camises Vermelles al costat de Giuseppe Garibaldi i a Calatafimi caigué ferit. Distingit amb el grau de coronel, organitzà un escamot de cacciatori (franctiradors) del Vesuvi, que participà activament en la batalla del Volturno. Després de la campanya, decebut per l'èxit moderat i monàrquic de l'empresa, s'allunyà de Garibaldi i es retirà una temporada a les possessions familiars de Martina Franca. En 1863 passà un temps a Polònia per fer costat la revolució que s'hi desenvolupava. De tornada a Nàpols, en 1866 trobà Mikhail Bakunin a Ischia, el qual va fer que les seves idees polítiques giressin cap el socialisme llibertari, decantant-se per les idees internacionalistes, federalistes i antiautoritàries, trencant alhora amb el centralisme estatista de Mazzini, però sense abandonar la maçoneria a la qual s'havia afiliat des de feia temps. Amb Carlo Gambuzzi i Severio Friscia, formà part dels primers adherits a l'organització secreta de Bakunin, la Fraternitat Internacional. Però amb Garibaldi no trencarà i en 1866 participarà en la tercera guerra d'independència en els combats al Trentino entre les tropes italianes i les forces austríaques –a Bezzecca caigué ferit–, així com en el intent d'alliberament de Roma. L'abril de 1867, amb Friscia i Gambuzzi, creà l'associació «Libertà e Giustizia» (Llibertat i Justícia), el president de la qual fou Friscia, relacionada amb l'associació obrera «Amore e Soccorso» (Amor i Ajuda), amb uns criteris d'admissió molt estrictes. El setembre de 1868, a Berna (Suïssa), va participar, amb Friscia, Gambuzzi, Tucci i Bakunin, en el II Congrés de la Lliga de la Pau i de la Llibertat. En aquest congrés la minoria anarquista se separa de la Lliga i funda l'Aliança Internacional de la Democràcia Socialista, que decideix adherir-se a la Associació Internacional dels Treballadors (AIT), també coneguda com Primera Internacional. El 8 d'octubre de 1868 partirà de Ginebra cap a Espanya amb la missió encarregada per Bakunin de constituir els primers grups de la Internacional dins els grups republicans federals –fou introduït i acompanyat per Fernando Garrido Tortosa, José María Orense, José Guisasola Goicoechea i Josep Rubaudonadeu, entre altres. Primer passà per Barcelona i després per Madrid i encara que no coneixia els idiomes peninsulars, les idees anarquistes trobaren ràpidament un ressò força favorable. Més enllà de la creació de la Internacional a la Península –la primera secció de l'AIT es creà a Madrid, sota el programa de l'Aliança bakuninista, i alguns mesos més tard, el 8 de maig de 1869, es creà la segona secció a Barcelona–, el viatge de Fanelli esdevingué una mena de mite fundador del moviment anarquista espanyol. De tornada, el febrer de 1869 a Nàpols, treballarà amb els cercles internacionalistes, juntament amb militants com Errico Malatesta o Carlo Cafiero. Sota les recomanacions de l'antiparlamentari Bakunin, que pretenia que usés la representació amb finalitat revolucionària, es presentà a les eleccions per al parlament italià i el desembre de 1870 Fanelli sortí elegit diputat per Torchiara –ja havia estat diputat en 1865 pel Col·legi de Nàpols, càrrec que va mantenir fins a 1874 i que li reportà importants avantatges en els seus desplaçaments. En aquesta època participà en la creació del periòdic La Campana de Nàpols. Entre el 4 i el 6 d'agost de 1872 participà en la Conferència de Rimini, durant la qual es decidí la creació d'una Federació Italiana de la Internacional, que esdevindrà la Federació Anarquista Italiana (FAI), i que refusarà participar en el congrés «autoritari» de l'Haia previst per al 2 de setembre de 1872. El setembre d'aquell any, participarà com a delegat en el Congrés de Saint-Imier, que marcarà la fundació de la Internacional antiautoritària. A causa de la tuberculosi, que s'havia encomanat arran d'una estada a la presó, i per trastorns mentals, Giuseppe Fanelli serà internat a l'asil del senyor Fleurent de Nocera Inferiore (Campània, Itàlia) on el 5 de gener de 1877 morirà a conseqüència d'una hemorràgia cerebral. L'endemà fou enterrat al cementiri de Nàpols (Campània, Itàlia), al costat de Vincenzo Pezza, i son company Carlo Gambuzzi va fer el discurs d'homenatge.\nNotícia sobre el processament de Charles Dardare apareguda en el diari parisenc Le Radical del 12 de juliol de 1891\n- Charles Dardare: El 5 de gener de 1915 mor a Courbevoie (Illa de França, França) l'anarquista Charles Auguste Victor. Havia nascut el 9 de febrer de 1866 a Pontoise (Illa de França, França). Sos pares es deien François Louis Dardare, lampista, i Anne Marie Michelle Nédellec. Es guanyava va vida com a obrer cisellador i vivia al número 17 del carrer Albert Roussel del XVII Districte de París (França). Després de participar en la manifestació del Primer de Maig de 1891 entre Levallois-Perret i Clichy, en la qual havia disparat la policia a la multitud, quan amb els companys anarquistes Henri Decamps i Louis Léveillé desplegaven la bandera roja que havien portar durant la concentració en una bodega al número 79 del bulevard National de Clichy (Illa de França, França), un grup de policies i de gendarmes entrà al comerç per a detenir-los i s'engegà una violenta baralla i un enfrontament a trets. Detinguts, van ser tots tres portats a comissaria, violentament apallissats i finalment tancats a la presó parisenca de La Roquette. El 28 d'agost de 1891 van ser jutjats davant l'Audiència del Sena en un procés molt mediàtic i va ser condemnat a tres anys de presó per «cops voluntaris i sagnants contra agents de la força pública» –Descamps va se condemnat a cinc de presó i Léveillé absolt. El cas va ser molt comentat en la premsa anarquista (Le Père Peinard, La Révolte) i aquell mateix any Sébastien Faure va publicar un fullet sobre l'afer titulat L'Anarchie en Cour d'Assises. El «Cas Decamps-Dardare-Léveillé» fou l'origen de l'ona d'atemptats anarquistes que es donaren lloc entre 1892 i 1894, quan es desencadenà per a protestar contra les condemnes que patí François Claudius Koënigstein (Ravachol), pels atemptats de l'11 i del 27 de març de 1892 contra els domicilis del president de l'Audiència Edmond Benoît i el seu substitut l'advocat general Léon Bulot que els havien condemnat. Després de purgar la pena a la Presó Central de Poissy (Illa de França, França), on Charles Dardare treballà al taller de joieria ensenyant els presos, el 28 d'agost de 1894 va ser posat en llibertat. Un cop lliure s'instal·là amb son pare a Neully-sur-Seine (França) on va fer feina en el seu ofici de cisellador. Charles Dardare va morir el 5 de gener de 1915 al seu domicili de Courbevoie (Illa de França, França).\n- Jacques Fréhel: El 5 de gener de 1918 mor a París (França) l'escriptora anarquista Alice Télot, més coneguda sota el pseudònim literari de Jacques Fréhel. Havia nascut el 6 de febrer de 1861 a Saint-Servan (Bretanya; actualment pertany a Saint-Malo, Bretanya). Sos pares es deien Jules Alexandre Télot i Honorine Elisa Ponée. Vídua de Jules Martin, l'abril de 1899 conegué l'escriptor anarcoindividualista Henri Ner (Han Ryner) amb qui engegà un relació amorosa gairebé clandestina, ja que ella treballava en la protecció de la infància i en la beneficència privada. Ambdós treballaren entre finals de 1900 i començaments de la dècada de 1910 com a negres per a un escriptor fulletonista. És autora de poemes, de novel·les i de reculls literaris, com ara Dorine (1890), Bretonne (1891), Déçue (1893), Tablettes d'argile (1894), Vaine pâture (1899), Le cabaret des larmes (1902), Les ailes brisées (1903, Premi Jules Favre) i La guirlande sauvage (1911). Entre les seves obres destaca Le précurseur (1905), reeditat pòstumament (1979 i 1989); aquesta novel·la filosòfica, al voltant d'una història d'amor, descriu una mena de falansteri femení basat en els principis de l'estoïcisme, l'epicureisme i el feminisme. Col·laborà en diferents publicacions periòdiques (Boulevard Montmartre, Le Figaro Illustré, La Fronde, Le Livre, Les Loups, La Nouvelle Revue, Nouvelle Revue Internationale Européenne, La Revue Hebdomadaire, Le Rythme, L'Union Agricole de Quimperlé, L'Union de la Haute-Marne, etc.). Els seus protagonistes gairebé sempre són dones. En 1958 Han Ryner publicà La sillage parfumé, recull de records sobre la seva companya i on publicà nombroses cartes que ella havia cremat. Jacques Fréhel va morir el 5 de gener de 1918 al seu domicili del IV Districte de París (França) a causa d'una congestió pulmonar.\n- Lucien Hautreux: El 5 de gener de 1955 mor a París (França) l'anarquista Lucien Aguste Jules Hautreux. Havia nascut el 13 de maig de 1881 al XX Districte de París (França). Sos pares es deien Jules Arthur Hautreux, rellotger, i Marie Félicie Dubois. A començament del segle XX milità a Bèlgica, on treballà de vidrier i de cisellador. Arran d'un atemptat comès durant la nit del 18 al 19 de març de 1904 contra el domicili del comissari en cap de la policia Ernest Laurent, encarregat de la vigilància dels anarquistes refugiats, al carrer Montagne-Sainte-Walburge de Lieja (Valònia), on hagué sis ferits, i d'un altre comès el 22 de març a Saint-Nicolas (Lieja, Valònia), hagué de fugir-ne. Retornà a França i el 31 de de març de 1904, acusat de vagabunderia, va ser detingut al carrer Montmartre de París quan feia un discurs revolucionari improvisat al carrer; a sobre, segons l'atestat policíac, se li van trobar fullets anarquistes, retalls de diaris on es parlava de l'atemptat de Lieja, la fórmula d'un explosiu i un full sobre com fabricar bombes. El 28 de febrer de 1925 es casà al XVIII Districte de París amb Octave Annette Boyer, jornalera i vídua d'Henri Derouin. En aquesta època feia de jornaler i vivia al número 3 bi del carrer Bonnet de París. Al final de sa vida treballà de conserge. Lucien Hautreaux va morir el 5 de gener de 1955 a l'Hospital Bichat de París (França).\n- Francesc Sabaté i Llopart: El 5 de gener de 1960 mor a Sant Celoni (Vallès Oriental, Catalunya) el militant anarquista, combatent durant la Guerra Civil i guerriller durant la postguerra, Francesc Sabaté i Llopart, El Quico. Havia nascut el 30 de març de 1915 al carrer del Xipreret, al barri de la Muntanya de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona, Catalunya). Era el segon fill del matrimoni format per Manuel Sabaté Escoda, guàrdia municipal de l'Hospitalet del Llobregat, i Madrona Llopart Batlle. Van tenir quatre fills més: Josep, el més gran, Manuel, Joan i Maria. Va començar a treballar com a aprenent en un taller de lampisteria i abans de proclamar-se la República, als 16 anys, es va afiliar al Sindicat d'Oficis Diversos de la CNT de l'Hospitalet del Llobregat, organització a la qual va pertànyer tota la vida encara que va discrepar de moltes de les directrius marcades per la cúpula de l'organització. L'any 1932, junt amb el seu germà Josep i altres militants va formar el grup d'acció «Los Novatos» que s'afilià a la FAI i que aviat s'entrenaria en el maneig d'armes i d'explosius amb la finalitat de portar a terme accions de caràcter armat. L'any 1933, del 8 al 12 de desembre, en Quico i els seus companys es van fer amos de l'Hospitalet i van implantar el comunisme llibertari durant uns dies després de cremar els arxius municipals. Durant el moviment revolucionari del 6 d'octubre de 1934 el grup «Los Novatos» es dedicà a recollir armes que més tard serviren per avortar el cop d'Estat del 18 de juliol de 1936 a Catalunya. El 1935 va ser reclamat per a servir l'exèrcit; antimilitarista convençut, és declarat pròfug. En aquest mateix any Quico efectua el seu primer atracament a un banc, concretament a Gavà. Els ingressos van a parar a la caixa del comitè pro-presos. És en aquest any quan coneix Leonor Castells Martí, la dona que esdevindrà la seva companya inseparable de tota la vida. Durant el cop d'Estat de 1936, Quico i el seu germà Josep són membres del Grup de Defensa i del Comitè Revolucionari de l'Hospitalet i participen en els actes del 19 de juliol per avortar el triomf del cop a l'Hospitalet i Barcelona. El 27 d'agost els germans Sabaté surten cap al front d'Aragó amb la columna «Los Aguiluchos». L'any 1938, en plena contraofensiva franquista al front d'Aragó, els combatents anarcosindicalistes són enviats a missions suïcides pels comandaments comunistes amb l'objectiu de disminuir la seva influència a l'exèrcit. Per aquest motiu Quico s'enfronta a un comissari comunista i li dispara un tret acabant amb la seva vida. Davant d'un afusellament segur, Sabaté deserta i es presenta a Barcelona on va viure de forma clandestina sota la protecció del Comitè de Defensa de les Joventuts Llibertàries. En aquesta mateixa època Quico dispara contra el comerciant especulador Justo Oliveras de l'Hospitalet. El 7 de juny de 1938, acusat d'espionatge pel Servei d'Informació Militar (SIM), és empresonat a la Model sota la protecció del Comitè regional de Catalunya de la CNT. Després de diversos intents de fuga, es traslladat a la presó de Vic, d'on finalment acaba sortint a punta de pistola. La direcció de la CNT li aconsella que desaparegui durant una temporada i li recomana que es traslladi a una colònia d'infants que l'organització té a Masquefa, a prop d'Igualada. En el camí d'anada s'enfronta a una patrulla de quatre carrabiners que el volen detenir. Quico es nega a anar a la comandància i dispara contra ells. Fugint de les forces d'ordre públic d'inspiració comunista, Sabaté s'incorporà a la 121 brigada de la 26a Divisió (Durruti) on va acabar la guerra. El 10 de febrer de 1939 les forces de la 26a Divisió creuaven la frontera pel sector de Puigcerdà. Eren les últimes tropes organitzades que abandonaven Catalunya. Sabaté i els seus companys van ser internats al camp de concentració de Vernet d'Ariège. La Segona Guerra Mundial s'inicia el 3 de setembre de 1939. Al desembre de 1939 Sabaté surt del camp de refugiats i és destinat a treballar com a muntador en la construcció d'una fàbrica de pólvora. El 1941 neix la seva primera filla, Paquita. Visqué de forma clandestina l'ocupació de França sense tenir una participació molt activa en els moviments resistents del país veí. El 1943 es trasllada amb la seva família a Eus, a prop de Prades on treballa com a lampista a les cases disseminades pels Pirineus occidentals. El 1945 va constituir un grup d'acció que tenia com a objectiu la lluita de guerrilles a l'interior d'Espanya. A l'octubre del mateix any va realitzar la primera incursió a Barcelona on va cometre diferents atracaments a personalitats acabalades de l'Hospitalet i de Barcelona i va alliberar un presoner comunista i dos anarquistes. Entre 1945 i 1946 Sabaté es dedicà a voltar per les muntanyes i pobles de Catalunya amb la intenció de buscar punts de recolzament en la ruta d'entrada i sortida de Barcelona. El 5 de febrer de 1946, la seva companya Leonor dona a llum dues bessones. Una d'elles mor als pocs dies, la segona es dirà Alba. Sabaté es troba a Barcelona quan li comuniquen el naixement, abandona l'acció i creua la frontera per Banyoles i Costoja per arribar a Perpinyà. Amb la seva família lloga una casa a la Clapère, a prop de Prats de Molló. El 21 d'abril creua la frontera per deixar un carregament d'armes. Al grup es troba un guerriller carismàtic, Ramon Vila Capdevila, Caracremada. Al setembre, Quico juntament amb el seu germà Josep i dos resistents més, caigué en un parany preparat per les forces de seguretat. Una vegada més aconseguiren burlar la policia deixant enrere el cadàver de l'inspector Oswaldo Ramos, de la Brigada Politicosocial. A començaments de 1947, Quico i la seva família es traslladen a viure a Casenove Loubette, una masia a la localitat de Costoja, a menys d'un quilòmetre de la frontera. El novembre de 1948 un tribunal francès de Ceret el condemna en rebel·lia a tres anys de presó i una multa de 50.000 francs per tinença il·lícita d'armes i d'explosius. A començament de 1949 va entrar en contacte amb el grup d'acció «Los Maños» i posteriorment amb el grup de Josep Lluís Facerías, un altre anarquista resistent. El 2 de març atempten contra el comissari Quintela al carrer de Marina. Al cotxe no anava el comissari sinó dues personalitats de la Falange. Un va morir i l'altre va resultar ferit. El juny del mateix any fou detingut a França acusat d'un atracament comès el 7 de maig de 1948 a la fàbrica Rhone Poulenc de le Peage de Rouissillon prop de Viena el Delfinat (Lió). Va romandre a la presó de Lió fins a l'any 1952 i confinat a Dijon fins el 1955. El 17 d'octubre de 1949, als 39 anys morí el seu germà Josep a causa de les ferides rebudes en una emboscada al carrer de Trafalgar de Barcelona. El 24 de febrer de 1950, Manuel Sabaté és afusellat al Camp de la Bota, a Barcelona. Havia entrat a Espanya amb Ramon Vila, i, després d'un enfrontament amb la guàrdia civil, va ser detingut a Moià. Manel Sabaté era la primera vegada que participava en un acte guerriller atès que els seus germans, Josep i Quico, no volien que s'emboliqués en la lluita. A partir de 1955 es va plantejar retornar a la lluita armada encara que aquesta havia estat abandonada a l'interior d'Espanya. En contra de la CNT, va participar en l'organització dels anomenats «Grupos Anarcosindicalistas» i va prosseguir la seva activitat a Barcelona on intensificà l'activitat propagandística i atracaments entre 1955 i 1957. El 28 de setembre de 1955 aprofitant el viatge de Franco a Barcelona llançà pamflets subversius amb un morter fabricat per ell mateix. El 21 de març de 1956, en una cantonada del Poble Sec, disparà mortalment a l'inspector Félix Gómez de Lázaro. Aquest el seguia i quan Quico se'n va adonar el policia va intentar treure la seva arma. El 21 de desembre atraca l'empresa «Cubiertas y Tejados», s'emporten al voltant d'un milió de pessetes. El 28 de maig de 1957 tomà a ser condemnat a França a un any de presó per possessió il·legal d'armes. Empresonat el mes de novembre del mateix any va sortir de la presó el 12 maig de 1958. Fou desterrat a Dijon. Després d'una operació d'úlcera gàstrica, el desembre de 1959, es planteja continuar la lluita, malgrat l'oposició de la CNT. Crea un nou grup anomenat MURLE («Movimiento Unificado para la Liberación de España»). El 31 de desembre creua la frontera amb quatre companys més. Són localitzats prop de Besalú i encerclats a La Mota, al Mas CIarà. L'únic que escapa al setge és Quico, la resta del grup és abatut per la guàrdia civil. El dia 5 de gener de 1960, al matí, cau abatut per les bales d'un sometent i de la guàrdia civil al carrer de Santa Tecla de Sant Celoni (Vallès Oriental, Catalunya) després de baixar del tren on viatjava des de Fornells de la Selva.\n- Fernando Nogales Márquez: El 5 de gener de 1962 mor a Aubanha (Provença, Occitània) l'anarcosindicalista Fernando Nogales Márquez. Havia nascut el 21 de juny de 1882 a Oliva de la Frontera (Badajoz, Extremadura, Espanya). Sos pares es deien Manuel Nogales i María Márquez. Fill d'una família molt pobra, no pogué anar a l'escola. Analfabet, aprengué a llegir tot sol i començà a acumular una bona cultura autodidacta. En 1914 era membre del Partit Reformista (PR), fundat dos anys abans per Melquíades Álvarez, i era secretari, amb Andrés Gómez García, del Centre Reformista de la localitat. En 1917 estava subscrit als periòdics anarquistes Los Nuestros i La Voz del Campesino, periòdic aquest en el qual col·laborà en 1932. Obrer surer, organitzà al seu poble el sindicat del seu sector de la Confederació Nacional del Treball (CNT), fet pel qual va ser perseguit pels patrons i el clergat local. Son germà José fou comunista. En 1932 col·laborà econòmicament en la Comissió Pro CNT. El 29 de novembre de 1934, com a vocal de la Junta Directiva de la Societat de Ramaderes i Llauradors «La Benefica» d'Oliva de la Frontera, juntament amb altres membres d'aquesta, s'entrevistà a Madrid (Espanya) amb el ministre d'Agricultura Manuel Jiménez Fernández. Quan el cop militar feixista de juliol de 1936, formà part del Comitè Antifeixista local i quan l'ocupació de la població per les tropes franquistes aconseguí passar a Portugal, per retornar immediatament a la zona republicana i integrar-se en la lluita contra el feixisme. En 1939, amb el triomf franquista, passà a França i va ser internat en diversos camps de concentració. Posteriorment va ser enrolat en Companyies de Treballadors Estrangers (CTE). Després de la II Guerra Mundial s'instal·là a Gèmas (Provença, Occitània) i milità en la Federació Local de la CNT d'aquesta població i, quan aquesta desaparegué, en la de Marsella (Provença, Occitània). Malalt i sense família, Fernando Nogales Márquez va morir el 5 de gener –algunes fonts citen erròniament el 5 de febrer– de 1962 a l'Hospital d'Aubanha (Provença, Occitània) i fou enterrat al cementiri d'aquesta localitat.\n- Emili Oliver Caballé: El 5 de gener de 1974 mor a Albi (Llenguadoc, Occitània) l'anarcosindicalista Emili Oliver Caballé. Havia nascut el 21 de novembre de 1907 a Mequinensa (Baix Cinca, Franja de Ponent). Sos pares es deien Joaquim Oliver i Maria Caballé. De jove emigrà a Catalunya, on treballà com a obrer en la secció de Transportes i Comunicacions de la Telefònica de Barcelona. Durant els anys trenta milità activament en el Sindicat de Telèfons barceloní de la Confederació Nacional del Treball (CNT). En 1939, amb el triomf franquista, passà a França amb sa companya, Elvira Obiols Farré, i sos tres infants. Separada sa família, sa companya i sos infants van ser refugiades a Coatascorn (Bro Dreger, Bretanya). S'instal·là a Sant Juèri (Llenguadoc, Occitània) i durant l'Ocupació fou secretari de la CNT clandestina del departament de Tarn. Després de la II Guerra Mundial fou un dels organitzadors de la Federació Local de Sant Juèri de la CNT, de la qual va ser nomenat secretari en diverses ocasions. Al final de sa vida s'establí a Albi, on continuà militant en la CNT local. Emili Oliver Caballé va morir el 5 de gener de 1974 al seu domicili d'Albi (Llenguadoc, Occitània).\n- José Bautista Marín:El 5 de gener de 1977 mor a Millau (Llenguadoc, Occitània) l'anarcosindicalista José Bautista Marín. Havia nascut el 6 d'agost de 1904 a La Línea de la Concepción (Cadis, Andalusia, Espanya) –altres fonts citen erròniament el 4 d'agost de 1904 a Estación de Gaucín (Cortes de la Frontera, Màlaga, Andalusia, Espanya). Sos pares es deien Domingo Bautista i Ana Marín. Des de jovenet en el moviment llibertari. Exiliat, després de sortir dels camps de concentració francesos, milità en la Federació Local de Millau de la Confederació Nacional del Treball (CNT). Sa companya fou Francisca Orellana.\nNecrològica de Blai Estivill Grau apareguda en el periòdic Espoir de l'1 de juny de 1980\n- Blai Estivill Grau: El 5 de gener de 1980 mor a Mont-real (Quebec) l'anarcosindicalista Blai Estivill Grau. Havia nascut cap el 1896 a la Torre de l'Espanyol (Ribera d'Ebre, Catalunya). Milità activament en la Confederació Nacional del Treball (CNT) de la seva comarca i quan la Revolució de 1936 fou un dels fundadors de la col·lectivitat local. Quan la reacció de les tropes comunistes contra les col·lectivitats i la detenció de la major part dels responsables confederals, ell aconseguí fugir-ne i es va refugiar a la col·lectivitat de la Beguda. El febrer de 1939, quan el triomf franquista era un fet, passà amb sa companya i sos infants a França i va ser interna en diversos camps de concentració. Després de la II Guerra Mundial treballà com a obrer agrícola a Guillon (Borgonya, França) i a Orleans (Centre, França), i més tard passà a Vénissieux (Lió, Arpitània), militant en diverses federacions locals de la CNT. Posteriorment, amb sa família, emigrà al Quebec. Deixà un fill a Lió, Evaristo Estivill, reputat pintor i escultor.\n- Lola Iturbe: El 5 de gener de 1990 mor a Gijón (Astúries, Espanya) l'anarcosindicalista i anarcofeminista Dolores Iturbe Arizcuren, més coneguda com Lola Iturbe. Havia nascut l'1 d'agost de 1902 a Barcelona (Catalunya). Filla d'una navarresa fadrina (Micaela Iturbe Arizcuren), visqué la seva infància amb la família de Vicente Vidal, a qui considerarà son pare adoptiu, a Cerdà, a prop de Xàtiva (La Costera, País Valencià), fins que sa mare la reclamà des de Barcelona. Poc, després, amb nou anys, a causa de les penúries econòmiques, es posa a fer feina com a aprenent, després com a serventa i finalment, amb 14 anys, com a sastressa de pantalons, feina que serà el seu ofici definitiu. A Barcelona, per influències de Joan Manent, s'afilià en 1916 al Sindicat del Vestir de la Confederació Nacional del Treball (CNT). Fou amiga de la flor i nata del moviment llibertari del seu temps (Francisco Arín, Ángel Pestaña, Martí Barrera, Teresa Claramunt, Llibertat Ródenas, Soledad Gustavo, Federico Urales, Roser Dulcet, etc.), participant activament en el Comitè Pro-Presos, en manifestacions, mítings i conferències. A començaments de la dècada dels vint, participà en el grup d'afinitat anarquista «Germen», on coneixerà Faustino Vidal amb qui s'unirà sentimentalment i tindrà una filla, Aurora, en 1923. L'any següent Vidal va morir d'una tuberculosi de gola. Sis mesos després, formà parella definitiva amb el militant anarquista Juan Manuel Molina Mateo (Juanel), el qual ja coneixia del grup «Germen», i ambdós s'instal·laren a Granollers. Entre 1922 i 1926 la parella visqué a Granollers i a Barcelona. En la matinada del 10 de novembre de 1924 assistí a la seva cel·la, hores abans de ser garrotats, Juan Montejo i José Llacer, anarquistes condemnats arran de l'aixecament revolucionari de Bera. Després vingué una època de penúries a causa de la persecució a la qual estava sotmès Juanel, fugint cap a França en 1926. Entretant la parella havia tingut un infant, Helenio. Després d'un temps a París i a Bèlgica, amb la caiguda de la dictadura de Primo de Rivera, tornà a Barcelona. Amb la proclamació de la II República visqué amb Juanel a la redacció del periòdic Tierra y Libertad, on participà activament en les tasques de la redacció. El 16 de novembre de 1933 va participar un míting a Barcelona contra les eleccions, organitzat per Tierra y Libertad en nom de la Federació Anarquista Ibèrica (FAI), amb Alejandro G. Gilabert, Vicente Pérez (Combina), Francisco Ascaso, Buenaventura Durruti i Domingo Germinal. En aquesta època va fer costat els aixecaments revolucionaris de 1933 i de 1934. En 1936 formà part del grup fundador de l'agrupació anarcofeminista «Mujeres Libres», passant a ser d'administradora de la revista Mujeres Libres i en la qual publicà textos sota els pseudònims Libertad i Kyralina, en honor de l'escriptor Panait Istrati. El juliol de 1936 sufocà directament l'aixecament feixista, redactant les primers fulls que van ser llançats des de l'aire, ajudant en un hospital de campanya durant les lluites als carrers barcelonins, intervenint en l'ocupació de l'edifici de la patronal, fent Solidaridad Obrera, en el Comitè de Milícies Antifeixistes, etc. També va fer tasques al Casal de la Dona Treballadora i als «liberatorios» de prostitució. Durant la guerra es dedicà especialment a «Mujeres Libres» i a fer de corresponsal al front i portar l'administració de Tierra y Libertad; feines que hagué de suspendre quan caigué malalta. Arran dels fets de «Maig del 37», entrà a fer feina en l'Oficina Jurídica de la CNT i ajudarà a alliberar presos cenetistes i militants del Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM) tancats a les txeques del comunisme estalinista. L'octubre de 1938 acompanyà, amb Martín Gudell i Pedro Herrera, la veterana anarquista Emma Goldman, de visita per veure les realitzacions de la Revolució espanyola, en els seus desplaçaments al front i a les col·lectivitats. El final de la guerra l'agafà a Bellver de Cerdanya, convalescent d'una operació, i pogué passar la frontera per Llívia i per la Tor de Querol. Després anà i tornà per diverses localitats occitanes (Pàmies, Varilhas, Nimes, Montpeller), fins que es reuní amb Juanel a Tolosa de Llenguadoc. El 19 de novembre de 1944 prengué la paraula en un míting CNT-UGT a Montpeller. Durant la II Guerra Mundial ajudà son company, secretari de la CNT en l'Exili, en tasques orgàniques, fins que fou detingut el març de 1946 a la Península. Entre 1946 i 1952 treballà de sastressa a Tolosa. En 1952 es reuní novament amb Juanel i s'instal·laren a la capital històrica del Llenguadoc. El 8 de novembre de 1975, durant la inauguració de l'exposició «Sous le signe de l'Année Internationale de la Femme. Grande Exposition du Livre (français-espagnol)», celebrada a la Maison de l'Europe de Lió, llegí la conferència La mujer en la lucha social, sistematització del seu pensament anarcofeminista. En morir el dictador Franco, la parella travessà els Pirineus i, a partir de 1979, després de vendre la seva casa de Deuil la Barre, s'establí definitivament al barri barceloní de La Verneda. Durant sa vida col·laborà en diferents periòdics anarquistes, com ara Acción Social Obrera, España Libre, Espoir, Exilio, Faro, La Hora de Mañana, El Libertario, Mujeres Libres, Polémica, Proa, Suplemento de Tierra y Libertad, etc. A més dels seus articles en premsa, és autora del llibre La mujer en la lucha social y en la Guerra Civil de España (1974 i 2004). En 1984 va morir son company Juanel. En 1986 participà en la pel·lícula documental ...de toda la vida, de Lisa Berger i Carol Mazer. Lola Iturbe va morir el 5 de gener de 1990 a Gijón (Astúries, Espanya), on vivia amb sa filla Aurora, i, per exprés desig seu, les seves despulles van ser traslladades a Catalunya, on el 7 de gener van ser enterrades al cementiri de Cerdanyola del Vallès, al costat del seu company Juanel. En 2006 Antonia Fontanillas i Sonya Torres publicaren Lola Iturbe. Vida e ideal d'una luchadora anarquista, on es recullen textos autobiogràfics i una antologia dels seus articles i conferències.\nAurora Molina Iturbe (1923-2014)\nXesús Labandeira Pérez\n- Xesús Labandeira Pérez: El 5 de gener de 1991 mor a Betanzos (la Corunya, Galícia). Havia nascut el 2 d'abril –erròniament en algunes fonts el 6 d'abril– de 1906 a Vilariño (Vilasantar, la Corunya, Galícia) l'anarquista, anarcosindicalista i guerriller antifranquista Xesús Labandeira Pérez, –citat sovint el seu nom en castellà Jesús i el llinatge primer erròniament com Lavandeira– conegut com O Ladrillo i Dapena. Sos pares es deien Manuel Labandeira Fandiño, llaurador, i Andrea Pérez Casal. Treballava de criat i de jornaler a Santiago de Compostel·la (la Corunya, Galícia) i cap el 1931 s'instal·là a Betanzos (la Corunya, Galícia), on treballà com a jardiner municipal. Militant de la Confederació Nacional del Treball (CNT) des de 1932, fou al sindicat, a la Casa del Poble de Betanzos, on aprengué a llegir i a escriure. També fou membre del grup «Plantas Nuevas» (1934-1936), adherit a la Federació Anarquista Ibèrica (FAI). L'agost de 1934 va ser nomenat secretari del Sindicat d'Oficis Diversos de la CNT de Betanzos, càrrec que mantenia en 1936. Arran dels enfrontaments contra els militars aixecats el 22 de juliol de 1936 a Betanzos, fugí a les muntanyes i formà part d'un grup guerriller confederal que actuà a les comarques de Puentedeume i de Betanzos. En 1937 se sumà a Curtis (la Corunya, Galícia) al grup encapçalat per Benigno Andrade García (Faucellas) i després de la dissolució d'aquest, s'integrà en el comandat per José Neira Fernández (Neira). Després de la mort de Neira, en 1944 abandonà la guerrilla tot rebutjant d'integrar-se en un grup sota les ordres de Marcelino Rodríguez Fernández (Marrofer), de la IV Agrupació Guerrillera del Partit Comunista d'Espanya (PCE). Visqué amagat, però l'agost de 1945 va ser detingut a Porzomillos-Oza (la Corunya, Galícia); jutjat en consell de guerra en 1946 a la Corunya, va ser condemnat a mort, sentència que fou commutada per la de 20 anys de presó, que purgà al penal d'El Dueso (Santoña, Cantàbria, Espanya). El 23 d'octubre de 1953 aconseguí la llibertat provisional. Sa companya fou Julia Louriño García. Xesús Lavandeira Pérez va morir el 5 de gener de 1991 a Betanzos (la Corunya, Galícia). Son germà Lois Labandeira Pérez també fou militant confederal. En 1992 Félix Sancho Gracia va escriure el guió fílmic Huidos, inspirat en la seva vida.\nXesús Labandeira Pérez (1906-1991)\n- Maria Zazzi: El 5 de gener de 1993 mor a Bolonya (Emília-Romanya, Itàlia) l'anarquista Maria Zazzi, coneguta com Tante Marie. Havia nascut el 10 de juny de 1904 a Perino (Coli, Emília-Romanya, Itàlia) i sos pares es deien Pietro Zazzi i Modesta Ballerini. Passà la seva infància i primera joventut a prop de Perino, on ajudà sa família en tasques agrícoles. En 1923 emigrà a França per reunir-se amb son germà Luigi, socialista maximalista que havia marxat clandestinament d'Itàlia fugint dels escamots feixistes i l'esposa del qual acabava de morir de part i havia deixat el fill nounat. A París va fer contacte amb els cercles d'exiliats italians i aviat s'acostà a les idees anarquistes, sobretot de la mà del llibertari bolonyès Armando Malaguti, que esdevindrà son company sentimental. Mantingué una estreta amistat amb la família dels Berneri i destacà en tasques propagandístiques i de solidaritat amb els presos anarquistes. A París treballà com a sastressa d'homes. Després de diverses detencions, a començaments de 1927 les autoritats gales expulsaren Malaguti i amb ell es va instal·lar a Luxemburg i després a Bèlgica (Seraing, Lieja i Brussel·les). A la capital belga va fer amistat amb els anarquistes russos exiliats Ida Mett i Nicolas Lazarevitx, així com els espanyols Francisco Ascaso i Buenaventura Durruti i l'italià Giulio Manon. A Bèlgica també destacà des del punt de vista propagandístic i per les visites solidàries que feia als presos llibertaris fent-se passar per tia dels mateixos, per la qual cosa va ser batejada amb el pseudònim de Tante Marie. Amb Angelo Sbardellotto i Bruno Gualandi, participà activament en la campanya de suport als anarquistes italoamericans Sacco i Vanzetti, declarant la vaga general a Bèlgica el dia de l'execució d'aquests, fet desaprovat per la burocràcia sindical d'aquell país. Perseguits per la policia belga, en 1932 la parella retornà a París. En aquesta ciutat conegueren l'anarquista ucraïnès Nèstor Makhno i el rus Volin. Fins al 1936 la parella visqué entre Brussel·les i París. L'agost de 1936, quan havia començat la Revolució espanyola, Armando Malaguti s'enrolà en la Columna Ascaso i marxà al front d'Aragó, lluitant a Monte Pelado; mentrestant, Maria es traslladà a Barcelona, on participà en diverses tasques revolucionàries i de solidaritat. El març de 1937, mentre Malaguti estava de permís a França, va ser detingut per les autoritats gales i obligà sa companya a retornar a París, encara que va ser alliberat després. Quan la victòria franquista va ser un fet, participà en l'organització del suport als exiliats que creuaven els Pirineus. Durant l'ocupació alemanya, el desembre de 1940 va ser detinguda per la Gestapo i interrogada durant tres dies sobre el parador de son company, el qual es negà a divulgar malgrat patir dos apallissaments. Un cop lliure, passà a Bèlgica. Malaguti va ser detingut pels nazis i deportat a Alemanya. El febrer de 1941, amb concomitància amb les autoritats feixistes italianes, fou confinat a Ventotene. Zazzi intentà reunir-se amb son company, però va quedar atrapada el juliol de 1941 a la frontera de Bardonecchia durant tres dies per qüestions burocràtiques. Un cop aconseguí arribar al seu destí, se li va negar el permís per veure son company perquè no eren matrimoni. Amb dos decidiren casar-se per salvar l'entrebanc i testimonis del matrimoni van ser Sandro Pertini i Umberto Terracini. Confinat al camp de concentració de Renicci d'Anghiari, el 8 de setembre de 1943 aconseguí fugir i pogué reunir-se amb sa companya, afegint-se la parella al moviment de resistència bolonyès. En 1955 morí Malaguti i després es va fer companya d'Alfonso Fantazzini (Libero Fantazzini), que havia conegut feia anys a l'exili. El seu domicili a Bolonya es convertí en un lloc de referència del moviment anarquista italià. Esdevingué tutora de Horst Fantazzini, fill de son company, que patí des de 1968 un llarg empresonament a causa de les seves activitats il·legalistes. Durant els anys setanta participà en les activitats de suport a Pietro Valpreda i prengué part en la campanya organitzada per Alessandro Galli per abolir l'obligació que tenien els ensenyats de jurar fidelitat a l'Estat, anant a Roma amb altres anarquistes per entrevistar-se amb el president de la República italiana Sandro Pertini. Durant la primera meitat dels anys vuitanta assistí a diverses conferències i congressos de la Federació Anarquista Italiana (FAI), fins que patí una greu paràlisi. La malaltia de sa companya provocà un greu deteriorament psiquicofísic en Fantazzini, que morí el 14 de desembre de 1985. Maria Zazzi va morir el 5 de gener de 1993 a Bolonya (Emília-Romanya, Itàlia), a la residència on passà els últims anys de sa vida.\nYves Peyraut (2002)\n- Yves Peyraut: El 5 de gener de 2002 mor a Le Kremlim-Bicêtre (Illa de França, França) el militant anarquista, anarcosindicalista i esperantista Yves Raymond Peyraut, també conegut com Yvo Pero i que va fer servir diversos pseudònims (Studento, Yves Rochefort, etc.). Havia nascut el 14 de setembre de 1934 a Rochefort (Poitou-Charentes, Occitània). Sos pares es deien Jean Marie François Peyraut, electricista ajustador ferroviari, i Andrée Henriette Penot, empleada municipal. Entre 1954 i 1969 visqué a Bordeus (Aquitània, Occitània). Realitzà estudis de física i, després de llicenciar-se en ciències a la Facultat de Ciències de la Universitat de Bordeus en 1962, en 1964 es diplomà en l'Institut d'Administració d'Empreses (IAE). Entre 1964 i 1965 va ser responsable del laboratori de qualitat de l'empresa tèxtil Saint-Joseph de Gradignan (Aquitània, Occitània) i entre 1970 i 1980 enginyer tèxtil de l'empresa Devanlay de Troyes (Xampanya-Ardenes, França). En 1953 s'adherí la Federació Anarquista (FA), al grup de les Joventuts Llibertàries i al grup «Sébastien Faure». Va fer costat els companys espanyols de la Federació Ibèrica de Joventuts Llibertàries (FIJL), l'escola «Francisco Ferrer» de Bordeus i el moviment d'objectors i d'insubmisos durant la guerra d'Algèria. Com a esperantista, el gener de 1953 s'integrà en la Sennacieca Asocio Tutmonda (SAT, Associació Mundial Anacional), que presidí entre 1984 i 2001, i el març de 1977 en la Laborista Esperanto-Asocio (LEA, Associació Esperantista de Treballadors). En 1981 participà a Basilea (Basilea, Suïssa) en el Congrés de la SAT-Amikaro i aquest mateix any va ser un dels fundadors de Radio Libertaire, destacant especialment en el procés negociador amb les autoritats i fent programes esperantistes. En els anys vuitanta va militar en la Confederació Nacional del Treball (CNT), dirigí el seu òrgan d'expressió Le Combat Syndicaliste i participà en la refundació del Sindicat d'Educació de la Regió Parisenca. Fou membre de l'«Associació J.-P. Proudhon», de la Lliga dels Drets de l'Home, de l'«École Émancipée» i del Centre Internacional de Recerques sobre l'Anarquisme (CIRA) de Marsella (Provença, Occitània). Entre el 26 i el 29 de setembre de 1984 participà en la Trobada Internacional Anarquista de Venècia. Fou un dels coorganitzadors i coordinador de «Mai 2000 de la CNT». Fou col·laborador habitual de la revista esperantista Sennaciulo, responsable de Les Temps Maudits i director de Classes en Luttes. A més de les citades, col·laborà en altre publicacions, com ara Bulletin de la CRIFA, Le Courrier de l'Éducation Libertaire, Espoir, Jeunes Libertaires, Le Lien Anarchiste, Le Monde Libertaire, etc. És autor de Gestion rationnelle de la qualité (1988), Gestion rationnelle de la logistique ....(1990), Propriété, égalité, les deux «mamelles» de la Révolution française (1990) i Radio Libertaire, la voix sans maître (1991), entre altres llibres. L'última etapa de sa vida residí a Yvry-sur-Seine (Illa de França, França) Sa companya fou Berthe Rachenberg, de qui es va divorciar. Yves Peyraut va morir el 5 de gener de 2002 a l'Hospital de Le Kremlim-Bicêtre (Illa de França, França) i les seves cendres van ser escampades el 15 de gener davant l'estàtua de Jean-Baptiste Clément al costat del «Mur dels Federats» del cementiri parisenc de Père-Lachaise.


Les curses d’orientació – Secció d'Orientació | Unió Excursionista de Vic\nÉs un esport basat en competicions camp a través, contrarellotge i, generalment, de caràcter individual. S’ha de passar obligatòriament per un nombre determinat de fites o controls assenyalats en un mapa però és l’orientador qui decideix quin és el camí òptim per anar d’una fita a una altra. El que passa per tots els controls o fites en el menor temps és el guanyador de la cursa.\nAl web de la Federació de Curses d’Orientació de Catalunya (www.orientacio.cat) podeu trobar més informació d’aquest esport i veure alguns vídeos al menú multimèdia.\nEl que més corre no és qui venç\nA continuació hi ha el vídeo-resum de la Copa Catalana d’Orientació a Peu organitzada per nosaltres el 2016 a Cantonigròs.


Les Alqueries presenta un programa de festes complet amb actes per a tots els públics\nEl programa de les Festes Patronals, que comencen aquest divendres 29 fins al 8 d'octubre, està format per actes i activitats de diferent tipus per a tots els públics. Aquest programa es pot arreplegar de 9h a 14h al Registre de l'Ajuntament, i per la vesprada a la Casa de la Música i la Dansa (MiD), de 17h a 20h o també pots tindre'l en versió digital en l'apartat de festes de la pàgina web de l'Ajuntament. La regidora de festes, Lorena Maure, explica que "hem tractat que hi haja diferents opcions per a que tothom gaudisca de les festes, acudint als actes que més li interesse. Esperem que siga una molt bona setmana i que els carrers s'omplin de gent i d'alegria com tots els anys".\nDe la programació d'aquest any en l'àmbit musical destaca la presencia d'orquestres de primer nivell com La Tribu, Zeppelin Band, Euforia i Platino, mentre que respecte als actes taurins s'ha recuperat la celebració de les vaques enfundades el dijous 5 d'octubre i a més, es realitzarà el desafiament entre les ramaderies Cantera i El Mijares amb l'exhibició de dues vaques de cada una d'elles, el dissabte 30 de setembre. Una de les activitats que s'han consolidat es el Concurs Autos Locos, aquesta serà la segona edició i tindrà lloc el 6 d'octubre per el matí. Durant aquest dia també es celebra III Niño Fest-Interpenyes amb un dinar de germanor i l'orquestra La Viva.\nEl pregó de festes, a càrrec de la Regina i Dames 2017, per segon any consecutiu també es donarà en llenguatge de signes. Finalment, el primer diumenge d'octubre es realitzarà l'ofrena de flors a la Mare de Déu del Niño Perdido. Lorena Maure afirma que "des de l'Ajuntament volem agrair la col·laboració de les penyes i diferents col·lectius en l'organització d'activitats durant la setmana de festes per a que totes i tots les veïnes i veïns passen unes bones festes".


239 obres concorren al Premi Born de Teatre\nXavi Morató, guanyador de Premi Born 2014 presenta l'actual edició.\nPer Entreacte a\t 3 octubre, 2015 0 comentaris\nXavi Morató, guanyador de Premi Born 2014 presenta l’actual edició.\nLa 40a edició és la que més textos ha rebut en la història del guardó.\nEl Premi Born està d’enhorabona. No només perquè enguany celebra quatre dècades d’existència, també perquè arriba a l’efemèride superant tots els rècords de participació. Enguany concorreran 239 obres, més del doble de textos de l’any passat.\nLes obres rebudes són majoritàriament procedents de l’àmbit estatal (95%), tot i que un 5% procedeixen de l’àmbit internacional, països com Argentina, Xile, França i Índia, entre d’altres. Per motiu d’aquest augment d’obres, enguany s’han incorporat a la feina de selecció les figures dels professionals Rafel Duran, Iban Beltran, Bernat Joan i Francisco Saéz.\nLa tria finalment estarà en mans dels membres del jurat, format per Natalia Menéndez, Gabriel Sansano, Fabrice Corrons, Sergi Marí i Maria José Sánchez-Cascado. El seu veredicte es donarà a conèixer el pròxim 24 d’octubre durant la tradicional gala d’entrega del guardó a Ciutadella de Menorca.\nactualitat Premi Born de Teatre premis\nArticle anteriorLa SGAE estrena web\nArticle següent Pep Papell\nMargarida Xirgu, l’actriu i la dona\nObert el 20è Premi BBVA de Teatre, que incorpora la menció a la Millor Direcció\nSitges estén la catifa vermella del Cinema Fantàstic\nLa rambla… És de les floristes?\nLa societat civil s’adhereix a la protesta davant la sentència del procés


TOTsuma: En podríem dir PRETEMPORADA!\nEn podríem dir PRETEMPORADA!\nAvui m'he aixecat tard perquè no havia quedat amb ningú i sorpresa!! el dia semblava prou segur per sortir en carretera, a més no feia gens de fred, o sigui que cap a quarts d'onze sortia de casa. No tenia circuit pensat a priori, però per aquest temps tinc tendència a anar cap a la zona de Sant Dalmai, Salitja, Aiguaviva, Girona, etc.\nEl circuit: SANT FELIU DE GUÍXOLS / Santa Cristina d'Aro/ Llagostera [pujant la pujada de l'Alou m'he trobat en Javi Macías que anava amb el camió de repartir] / Caldes de Malavella [abans d'arribar a Caldes en Dani Romera de Bicicletes Esteve i en Sergi del Club Aquàtic Xaloc que ja tornaven de fer el "triangle" arreglaven una punxada] calçada lateral de la N-II fins a la rotonda de Riudellots de sota la N-II / carretera de Vilobí d'Onyar / Vilobí d'Onyar / Sant Dalmai / Aiguaviva / Vilablareix / Girona (de polígon Industrial Mas Xirgu a polígon industrial Mas Gri) / N-II / Fornells de la Selva / Camí de Quart a Fornells de la Selva / carretera de la Barceloneta / Llambilles / giro a la dreta per la C-65 fins a Cassà de la Selva / Cassà de la Selva / Llagostera / agafo la sortida per anar cap a Panedes / St.Miquel d'Aro / la Font Picant / Santa Cristina d'Aro / SANT FELIU DE GUÍXOLS.\nDistància: 84'85 km\nTemps: 3h. 03'\nEl temps ha aguantat tot i que fins a Caldes feia molta humitat i hi havia boira en alguns trams. a l'arribar a la N-II ja s'ha deixat veure el sol i tot i que amb cel ennuvolat el dia ha aguantat fins a casa.\nAquesta sortida ja la podria considerar de les primeres de la pretemporada jejeje... Bon ritme però amb tranquil·litat pel què fa a pulsacions.\nDemà tot sembla indicar que farà bon dia per poder sortir amb btt, segurament ho faré amb la gent de l'Escoleta del Btt. A veure si fem una bona grupeta!


VAUDE Red Owl III Rosa comprar i ofertes a Snowinn\nDescripció VAUDE Red Owl III\nPestes de pluja duradores per a la vida quotidiana i diversió a l'aire lliure, impermeables, impermeables i transpirables, elements reflectants, producció ecològica.\nQue juguin al fang amb el desig del seu cor:\nEls pluvials transpirables, absolutament impermeables, ho fan possible.\nEls reforços resistents a l’abrasió als genolls i al seient asseguren una llarga vida útil del producte, els elements reflectants asseguren una bona visibilitat en condicions de poca llum.\nIndispensable per a nens amants de tot tipus de clima.\nGenolls reforçats, pantalons de dos capes, resistents a l’abrasió i estreps de polsadors extensius del seient als tirants ajustables dels punys amb canonades reflectants amb etiqueta de nom.\nA la botiga de esquí, dins de les seccions de Roba nens i Pantalons, trobaràs una àmplia selecció de productes per completar la teva compra de VAUDE Red Owl III. O si estàs buscant altres productes de la marca VAUDE, a snowinn trobaràs una gran varietat d’articles de esquí que també et poden interessar. VAUDE es basa en la innovació per fabricar tots els productes, a més a més d’oferir una experiència única a tots els esportistes sigui quin sigui el seu nivell. Sempre oferint els preus més baixos.\nCaracterístiques VAUDE Red Owl III\nSostenibilitat VAUDE Red Owl III


Calçots de producció pròpia\nProductes de granja KM0\nVerdures de l'horta KM0\nOlis i Begudes amb D.O\nCompra al Mercat\nProducte local i fresc a casa en 24 hores\nTaronges Navelina “de la illa”\nCalibre gran i molt madura\nCarxofes de producció pròpia.\nSom un mercat de productors locals\n→ Producte de qualitat, local i fresc a casa en 24hores.\n→ Repartim de dimarts a divendres amb transport propi refrigerat.\nEn aquest sentit, col·laborem amb pagesos, pescadors, artesans i productors locals per a que ens aportin els seus productes de la manera més fresca i cuidada possible amb l’agilitat i tracte que rebria el producte a un mercat municipal.\nRepartim productes de Km 0 i súper frescos del productor a casa teva en el mínim temps possible (de 24h a 48h).\nLes verdures i fruites són collides el dia abans.\nEl peix i marisc que arriba a la cofradia de Sant Carles de la Ràpita el dimecres, es reparteix el dijous mitjançant transport refrigerat.\nLa carn prové d’animals de productors locals.\nEls pans són cuits la mateixa nit que els entreguem.\nCítrics de proximitat\nFrescos i de proximitat a la teva casa en 24 hores\nProductors de cítrics de proximitat KM0 de les Terres de l’Ebre.\nMandarines, llimones i taronges de temporada des del mes de setembre i fins a juny.\nPeix i marisc fresc de la llotja de Sant Carles de la Ràpita.\nTonyina roja, ostres, musclos, cranc blau, llagostins i captures del dia.\nGran varietat de pans de massa mare, acabats d’enfornar i dolços artesanals típics dels Terres de l’Ebre.\nVerdures de l’horta i fruites dolces que no únicament són de temporada, sinó que són de producció pròpia.\nCarn artesanal, embotits típics de la zona, formatges “Perfectos”, ous ecològics de les nostres gallines criades en llibertat.\nVins amb caràcter mediterrani i oli representatiu de la nostra terra.\nOli Modernista de Pinell de Brai i vins DO Terra Alta.\nPer fer la comanda nomès cal seguir 3 senzills passos\nSelecciona els articles que vols comprar\nProductes frescs i de mercat de Km0 de Terres de l'Ebre.\nCítrics, verdures, olis, vins, peix, conserves, formatges, ous, arrossos i molts més productes de qualitat.\nAfegeix les teves dades de client\nEmplena les dades de facturació i l'adreça on vol rebre el paquet.\nA més, li oferim la possibilitat de triar que dia els va millor rebre els nostres productes. També ens podin deixar una nota amb suggeriments.\nSelecciona el sistema de pagament que més t’interessi\nVisa, PayPal, Rebut bancari\nTransferència bancària (hem integrat el sistema web del teu propi banc a la nostra web, per fer la transferència de manera segura i instantània)\nEts una empresa majorista i vols contactar amb


De l’amistat (5) | 19 preguntes\nLa lucidesa, deia al principi, és un producte de l’amistat. Però no sempre apareixerà com una irrupció inesperada, com un accident. Vull dir que pot passar simplement que el nostre amic sigui —o estigui sent en aquells moments, en aquella situació concreta, que si no el verb ser no vol dir res— més intel·ligent que nosaltres. No només més intel·ligent, sinó que a més ens estimi prou, vulgui arriscar-se prou o tingui el grau suficient de curiositat, d’interès o de força per intentar fer-nos veure les coses de forma més clara. Que això pugui arribar a passar, que passi efectivament, és per mi un fet decisiu i incomprensible. Probablement ningú mereix ser estimat. Que algú, arribats a aquest punt, encara ens estimi o, encara pitjor, de cop resulti que ens estima, que es posa a estimar-nos, és incomprensible. I comprendre això, o acceptar-ho simplement —perquè és incomprensible—, requereix la classe de perdó més subtil i arriscada: requereix perdonar-se un mateix —perdonar-se sense autoindulgència, perdonar-se amb atenció i amb dificultat.\nEn termes filosòfics, això ha de voler dir que entre el saber i l’afecte hi ha un vincle indissociable —o entre l’epistemologia i l’ètica, si hem de fer servir paraules tècniques. Intentaré ser més precís: no pots comprendre suficientment bé les coses només per tu mateix. Necessites ajuda. Per comprendre —la comprensió és l’únic grau del coneixement del que goso parlar— cal que algú decideixi que val la pena que comprenguis. I el fet clau és, crec, que aquesta decisió no és només una decisió filosòfica, o sigui una decisió deguda a l’amor a la comprensió —al coneixement— sinó que, segons he dit, és una decisió deguda a l’amor a la persona que necessita comprendre alguna cosa. Això: que el saber no és possible sense l’afecte.\nPorto molts dies escrivint molts paràgrafs per explicar-vos, al cap i a la fi, un fet banal i meravellós, cert i incomprensible: tinc alguns amics. Existeixen algunes persones, existeixen efectivament al món algunes persones, a les que em lliga una relació d’afecte. Una relació fràgil, estranya, singular, arriscada i decisiva.\nPosted in Apunts on 13/06/2018 by 19preguntes. Deixa un comentari\nSis idees sobre la música repetitiva (1) →


Plantejada amb un criteri divulgatiu, aquesta exposició es marca un doble repte: donar a conèixer com era el món a principis del segle XVIII, d'una banda, i descobrir el caràcter cosmopolita de Barcelona, una ciutat plenament integrada en els circuits internacionals, en el context de la Guerra de Successió. El protagonisme de la capital i de Catalunya en el conflicte, des del primer moment fins al final, i les seves conseqüències en el futur del país són uns altres dels eixos de la mostra. A l'exposició s'explicarà el sistema mundial cap al 1714, el perfilament de l'Europa moderna i el contrast amb les grans potències orientals (Xina i Índia). En el seu nucli central dedicarà quatre grans elements museístics al port de Barcelona, punt d'arribada de productes i persones d'arreu del món, a la cort de Carles d'Àustria, un palau multicultural, als combatents estrangers i a l'Hospital de la Santa Creu, que, gràcies a la seva assistència, va permetre a la ciutat resistir nou anys d'atacs i enfrontaments. Per acabar, l'exili austriacista comptarà també amb un lloc destacat a El món del 1714, una anàlisi d'una època clau en la formació dels estats nació a Europa i de l'inici de la globalització.


Necessitem incorporar al departament d'Enginyeria un/a enginyer/a per al desenvolupament de projectes i la direcció d'obra. És necessari que tingui coneixements específics en la part d'obra civil i interès per aprendre en d'altres temes de la indústria alimentària (maquinària, manutenció, seguretat, PCI..). També participarà en el disseny del nou complex d'Épila.[+]\nNecessitem incorporar al departament d'Enginyeria un/a enginyer/a per al desenvolupament de projectes i la direcció d'obra.\nÉs necessari que tingui coneixements específics en la part d'obra civil i interès per aprendre en d'altres temes de la indústria alimentària (maquinària, manutenció, seguretat, PCI..).\nTambé participarà en el disseny del nou complex d'Épila. [+]\n- Enginyeria civil o similar.\nConeixements específics en la part d'obra civil.\nRecomanable domini del programa Arquímedes.\nSegons formació i experiència\nTens ganes d'afrontar un nou repte en una empresa en ple creixement? Aquesta oferta et pot interessar! Busquem un/a tècnic/a electrònic/a per a la realització de les següents tasques: - Noves instal·lacions i millores de les ja existents, a nivell de programació i temes elèctrics (programació de PLC's, programació de SCADA's, programació de Variadors, Implementació de millores, propostes de modificacions per millorar el funcionament de les instal·lacions...). - Manteniment elèctric i electrònic (quadres elèctrics, sensors, variadors, antiincendis...) - Solució d'averies a nivell elèctric i de programació (ajudar als tècnics/es de manteniment sobre temes elèctrics i electrònics, dirigir la resolució d'averies elèctriques importants sobretot quan afecten a PLC's, servos i busos de comunicació...). - Projectes d'automatització industrial.[+]\nTens ganes d'afrontar un nou repte en una empresa en ple creixement? Aquesta oferta et pot interessar!\nBusquem un/a tècnic/a electrònic/a per a la realització de les següents tasques:\n- Noves instal·lacions i millores de les ja existents, a nivell de programació i temes elèctrics (programació de PLC's, programació de SCADA's, programació de Variadors, Implementació de millores, propostes de modificacions per millorar el funcionament de les instal·lacions...).\n- Manteniment elèctric i electrònic (quadres elèctrics, sensors, variadors, antiincendis...)\n- Solució d'averies a nivell elèctric i de programació (ajudar als tècnics/es de manteniment sobre temes elèctrics i electrònics, dirigir la resolució d'averies elèctriques importants sobretot quan afecten a PLC's, servos i busos de comunicació...).\n- Projectes d'automatització industrial. [+]\n- Grau superior de manteniment electrònic o similar.\n- Grau superior de desenvolupament de productes electrònics o similar.\n- Enginyeria electrònica\n- Enginyeria industrial\n- Enginyeria en tecnologies de telecos\n- Es valorarà positivament experiència en programació de PLC's\n- Valorable coneixements SCADA's, Visual Basic, C++, .NET\n- Disponibilitat per desplaçar-se. Carnet B.\nEncarregat/da manteniment mecànic TARDA\nTens experiència prèvia en manteniment mecànic industrial i t'agradaria assumir responsabilitat? Aquesta vacant és per a tu! Estaràs a la fàbrica de Guissona, gestionant l'equip del torn de tarda de les seccions de mecànica general i de les seccions del departament de comercial. Les tasques a realitzar son: - Organitzar, coordinar i supervisar les activitats de manteniment de les seccions de mecànica general (depuradora, vapor, aigua i residus) i de les seccions del departament de comercial. - Acordar amb els usuaris que envien peticions de feina a mecànica closa, com realitzar les tasques cumplint amb: els terminis de temps, la qualitat i la prevenció de riscos laborals. - Realització de tasques correctives i preventives de totes les instal·lacions de mecànica general (depuradora, vapor, aigua i residus) i de les seccions del departament de comercial Contracte estable Horari intensiu de tarda (14-22h) de dilluns a divendres[+]\nTens experiència prèvia en manteniment mecànic industrial i t'agradaria assumir responsabilitat?\nAquesta vacant és per a tu!\nEstaràs a la fàbrica de Guissona, gestionant l'equip del torn de tarda de les seccions de mecànica general i de les seccions del departament de comercial. Les tasques a realitzar son:\n- Organitzar, coordinar i supervisar les activitats de manteniment de les seccions de mecànica general (depuradora, vapor, aigua i residus) i de les seccions del departament de comercial.\n- Acordar amb els usuaris que envien peticions de feina a mecànica closa, com realitzar les tasques cumplint amb: els terminis de temps, la qualitat i la prevenció de riscos laborals.\n- Realització de tasques correctives i preventives de totes les instal·lacions de mecànica general (depuradora, vapor, aigua i residus) i de les seccions del departament de comercial\nHorari intensiu de tarda (14-22h) de dilluns a divendres [+]\nCFGM o CFGS mecànica\nExperiència prèvia en mecànica\nValorable haver gestionat equips\nSegons experiència i formació\nEt consideres una persona amb capacitat analítica i metòdica? T'agradaria aprendre una nova posició on s'optimitzen els processos de producció? Aquesta podria ser la teva oportunitat! Treballarás al departament de métodes i temps, situat a Guissona, realitzant les següents tasques: - Confeccionar la memòria técnica, que determina: la producció normal i óptima, les saturacions del lloc de treball i els coeficients de descans. - Estudi i millora dels mètodes de treball: propostes d'optimització - Medició de llocs de treball insitu Contracte estable Horari de dilluns a divendres de 9 a 18h[+]\nEt consideres una persona amb capacitat analítica i metòdica? T'agradaria aprendre una nova posició on s'optimitzen els processos de producció?\nAquesta podria ser la teva oportunitat!\nTreballarás al departament de métodes i temps, situat a Guissona, realitzant les següents tasques:\n- Confeccionar la memòria técnica, que determina: la producció normal i óptima, les saturacions del lloc de treball i els coeficients de descans.\n- Estudi i millora dels mètodes de treball: propostes d'optimització\n- Medició de llocs de treball insitu\nHorari de dilluns a divendres de 9 a 18h [+]\nValorable formació técnica\nImprescindible persona amb capacitats analítiques, metòdica i sociable ja que haurà de relacionar-se amb personal de producció i encarregats.\nDelineant/a - Modelador/a BIM\nSabies que estem construint un nou complex industrial a Épila (Saragossa)? T'agradaria treballar en un projecte desde 0? Segueix llegint! A Épila (Saragossa) estem construïnt el nou complex de bonÀrea i estem buscant una persona que pugui realitzar les següents tasques: - Coordinació de models BIM de les obres d'Épila - Ús de la plataforma BIM360 Collaborate Pro - Revisió de models industrials segons BEP - Modelat d'elements en REVIT Contracte estable Horari de dilluns a divendres de 9 a 18h[+]\nSabies que estem construint un nou complex industrial a Épila (Saragossa)? T'agradaria treballar en un projecte desde 0?\nA Épila (Saragossa) estem construïnt el nou complex de bonÀrea i estem buscant una persona que pugui realitzar les següents tasques:\n- Coordinació de models BIM de les obres d'Épila\n- Ús de la plataforma BIM360 Collaborate Pro\n- Revisió de models industrials segons BEP\n- Modelat d'elements en REVIT\nDomini de REVIT 3D\nResidència a Épila o rodalies\nGestor/a Obres industrials mecàniques (Epila)\nT'agraden els reptes? Vols treballar en una empresa en ple creixement? Segueix llegint... El departament d'enginyeria necessita incorporar a l'equip un/a nou/va gestor/a obres industrials mecàniques a Épila. Executant les següents tasques: - Gestionar obres d'instal·lacions mecàniques industrials. - Seleccionar empreses de muntatge. - Realitzar reformes mecàniques a les instal·lacions. - Avaluar millores, revisió qualitat, resolució de problemes. - Execució d'obres. [+]\nT'agraden els reptes? Vols treballar en una empresa en ple creixement? Segueix llegint...\nEl departament d'enginyeria necessita incorporar a l'equip un/a nou/va gestor/a obres industrials mecàniques a Épila. Executant les següents tasques:\n- Gestionar obres d'instal·lacions mecàniques industrials.\n- Seleccionar empreses de muntatge.\n- Realitzar reformes mecàniques a les instal·lacions.\n- Avaluar millores, revisió qualitat, resolució de problemes.\n- Execució d'obres.\n-Grau enginyeria de disseny industrial.\n-Grau enginyeria de materials.\n-Enginyer tècnic mecànic.\n-Grau enginyeria mecànica.\n-Enginyer tècnic industrial.\n-C.F.G.S. Manteniment d'equips industrials.\n-C.F.G.S. Desenvolupament de projectes\nd'instal·lacions tèrmiques i de fluids.\n- Experiència en instal·lacions industrials.\n- Residència pròxima a Épila o possibilitat de canviar de residència.\n-Persona amb capacitat de lideratge, presa de decisions i organització.\nSegons experiència i formació.\nGestor/a Obres industrials mecàniques (Guissona)\nTens titulació técnica en mecànica industrial i t'agradaria gestionar projectes industrials? Aquesta és la teva oportunitat! Treballaràs en el departament d'enginyeria situat a Guissona, realitzant les següents tasques: -\tGestionar obres d'instalacions mecàniques industrials -\tSeleccionar empreses de muntatge -\tRealitzar reformes mecàniques a les instal·lacions. -\tEvaluar millores, revisió qualitat, resolución de problemes -\tExecució d'obres Horari de dilluns a divendres de 9 a 18h Contracte estable[+]\nTens titulació técnica en mecànica industrial i t'agradaria gestionar projectes industrials?\nTreballaràs en el departament d'enginyeria situat a Guissona, realitzant les següents tasques:\n-\tGestionar obres d'instalacions mecàniques industrials\n-\tSeleccionar empreses de muntatge\n-\tRealitzar reformes mecàniques a les instal·lacions.\n-\tEvaluar millores, revisió qualitat, resolución de problemes\n-\tExecució d'obres\nContracte estable [+]\nTitulació tècnica en mecànica industrial\nPersona amb capacitat de lideratge, presa de decisions i organització\nTècnic/a d'expansió de botigues bonÀrea (zona Barcelona)\nTenim la necessitat d'incorporar un/a autònom/a per a la realització de les següents tasques: - Prospecció de locals i poblacions (demanar informació dels locals i de les poblacions per corroborar que compleixen el mínim necessari). - Visitar locals i poblacions per definir la viabilitat i comercialitat dels locals. - Amidaments de locals i aixecament de planells en CAD. - Visites d'obra i seguiment segons planificació. - Seguiment de les llicències d'obra i activitat.[+]\nTenim la necessitat d'incorporar un/a autònom/a per a la realització de les següents tasques:\n- Prospecció de locals i poblacions (demanar informació dels locals i de les poblacions per corroborar que compleixen el mínim necessari).\n- Visitar locals i poblacions per definir la viabilitat i comercialitat dels locals.\n- Amidaments de locals i aixecament de planells en CAD.\n- Visites d'obra i seguiment segons planificació.\n- Seguiment de les llicències d'obra i activitat. [+]\n- FP-2 Delineació.\n- Coneixements elevats d'Autocad.\n- Mínim 1 any d'experiència com a delineant.\n- Residència zona de Barcelona o rodalies.\nProject Leader per a projectes d'automatització (Épila, Zaragoza)\nEl departament d'enginyeria té la necessitat d'incorporar 1 project leader projectista d'automatització. Durant un any aproximadament executarà obres de manutenció (definició del procés i del layout segons necessitats del client intern, planificació i seguiment de l'obra, coordinació de tasques amb la resta de departaments, compra de materials i serveis, control del pressupost, terminis i qualitat de l'obra, posta en marxa i entrega de la instal·lació) a La Closa (Guissona) per després executar-ne a Épila. Per aquesta raó, seria convenient que fos aragonès/a o disposat/da a fixar la residència a Épila. A mig termini, haurà de ser el/la nostre/a Responsable de Manutenció a Èpila. [+]\nEl departament d'enginyeria té la necessitat d'incorporar 1 project leader projectista d'automatització.\nDurant un any aproximadament executarà obres de manutenció (definició del procés i del layout segons necessitats del client intern, planificació i seguiment de l'obra, coordinació de tasques amb la resta de departaments, compra de materials i serveis, control del pressupost, terminis i qualitat de l'obra, posta en marxa i entrega de la instal·lació) a La Closa (Guissona) per després executar-ne a Épila. Per aquesta raó, seria convenient que fos aragonès/a o disposat/da a fixar la residència a Épila. A mig termini, haurà de ser el/la nostre/a Responsable de Manutenció a Èpila. [+]\nGrau enginyeria mecànica o similar.\nImprescindible experiència prèvia en gestió de projectes d'automatització per tal d'assumir responsabilitats de manera immediata.\nCaldrà demostrar coneixements mecànics i domini de l'AutoCAD, essent valorables coneixements elèctrics i electrònics.\nTens un Cicle Formatiu de Laboratori i vols treballar en una empresa en ple creixement? Segueix llegint! A bonÀrea estem buscant a un/a tècnic/a de laboratori per a la gestió de les següents tasques: - Control de producte - Revisió i validació de partides - Mostrejos de qualitat[+]\nTens un Cicle Formatiu de Laboratori i vols treballar en una empresa en ple creixement?\nA bonÀrea estem buscant a un/a tècnic/a de laboratori per a la gestió de les següents tasques:\n- Control de producte\n- Revisió i validació de partides\n- Mostrejos de qualitat [+]\nCFGS tècnic/a de laboratori o similiar\n- Es valorarà positivament experiència prèvia en el sector.\n- Persona polivalent, compromesa amb capacitat de treballar en equip.\nTens formació en disseny industrial i gaudeixes amb el dibuix? Segueix llegint... Treballaràs al taller del departament d'enginyeria de bonÀrea situat a Guissona. Les tasques que realitzaràs són: -Medicions, disseny i cotització feines varies de serralleria i de les tasques industrials dins del complex de la Closa (Coneixements de SolidWorks) - Gestionar el Centre de mecanitzats (torns i freses) i el Laser (coneixements de Lantek i Autocad) Contractació estable Horari de 9 a 18h de dilluns a divendres[+]\nTens formació en disseny industrial i gaudeixes amb el dibuix?\nTreballaràs al taller del departament d'enginyeria de bonÀrea situat a Guissona. Les tasques que realitzaràs són:\n-Medicions, disseny i cotització feines varies de serralleria i de les tasques industrials dins del complex de la Closa (Coneixements de SolidWorks)\n- Gestionar el Centre de mecanitzats (torns i freses) i el Laser (coneixements de Lantek i Autocad)\nHorari de 9 a 18h de dilluns a divendres [+]\nCFGS en disseny industrial o delineació\nDomini Autocad 2D i Solidworks\nEncarregat/da Obra civil (Épila)\nTens experiència com a encarregat/da d'obra civil? T'agradaria treballar en el nou projecte d'Épila? Segueix llegint... Volem conformar un equip de 3 persones que s'encarregaran de donar suport a l'encarregat general de les obres civils del nou complex d'Épila (Zaragoza). Les principals tasques a realitzar seran: - Control diari a obra. - Coordinació d'industrials externs. - Contractació de mitjans auxiliars. - Recolzament als tècnics directors d'obra. - Control de qualitat. - Control d'albarans. - Recolzament en la revisió de certificacions.[+]\nTens experiència com a encarregat/da d'obra civil? T'agradaria treballar en el nou projecte d'Épila?\nVolem conformar un equip de 3 persones que s'encarregaran de donar suport a l'encarregat general de les obres civils del nou complex d'Épila (Zaragoza).\n- Control diari a obra.\n- Coordinació d'industrials externs.\n- Contractació de mitjans auxiliars.\n- Recolzament als tècnics directors d'obra.\n- Control d'albarans.\n- Recolzament en la revisió de certificacions. [+]\nCicle formatiu de grau mig (construcció, edificació...)\nExperiència en les tasques descrites\nPersona amb capacitat de treball en equip i lideratge


Més de 100 joves debaten sobre l'emergència climàtica | Ambientech\nCom podem aconseguir la transició energètica cap a les energies renovables? Quins hàbits de consum podem modificar per reduir la nostra petjada ecològica? Què podem fer per reduir la contaminació provocada pel transport? Com podem evitar la desforestació?\nMés de 100 estudiants d’Educació Secundària i Cicles Formatius d’Andalusia, Canàries, Catalunya, Extremadura, Madrid i País Basc debaten sobre possibles mesures que hauríem de prendre, en l’àmbit individual, social i polític, per revertir els efectes de l’emergència climàtica.\n3 de juny de 2020. En plena situació de canvis i reptes per a les escoles, que han hagut d’adaptar-se a la formació a distància per contenir la propagació de la COVID-19, Ambientech, programa educatiu online d’accés lliure i gratuït, ha organitzat un debat interescolar a través de videoconferències sobre l’emergència climàtica. Gràcies a la col·laboració d’Ambilamp, Cellnex, Ecolec, Ecotic, Educaclima, Signus i Suez hi han participat 9 moderadors/es experts/es en medi ambient i sostenibilitat que han debatut intensament durant més de 15 hores amb estudiants d’Educació Secundària i Cicles Formatius d’Andalusia, Canàries, Catalunya, Extremadura, Madrid i País Basc. Els debats s’han organitzat en 4 àrees temàtiques: Consum, Energia, Transport i Agricultura i Ramaderia, sectors de gran influència en el canvi climàtic.\nUna situació que requereix solució\nL’escalfament global està canviant el planeta a un ritme més ràpid del qual es va pronosticar a principis de segle. L’increment de successos meteorològics extrems com inundacions i períodes de sequera, la desaparició de glacials, l’augment del nivell del mar a causa del desglaç dels casquets polars, etc. Són els efectes més evidents i preocupants de l’augment de la temperatura del planeta a conseqüència de les emissions de CO2 de l’ésser humà. Amb aquests, el canvi climàtic s’ha fet innegable i la necessitat de revertir la situació és cada vegada més imperant. Els efectes produïts fins ara són “lleus” en comparació amb els esdeveniments que poden succeir en els pròxims anys si no es produeixen canvis en la societat.\n“Més de 60.000 punts del planeta poden passar de zona semiàrida a zona àrida de forma sobtada i irreversible. Una tercera part de la població viu en aquestes zones. Si aquesta situació es confirma, podria provocar una crisi humanitària sense precedents.” Blai Vidieilla. Investigador sobre el Canvi Climàtic a Complex Systems Lab.\nDes de l’any 2001, Ambientech s’ha centrat a difondre coneixements de ciències, salut i medi ambient en la comunitat educativa d’Educació Secundària per facilitar l’estudi de les ciències a la vegada que es promou la conscienciació mediambiental i un estil de vida saludable. A través del seu programa educatiu online, que és d’accés lliure i gratuït, utilitza una metodologia innovadora i molt didàctica que permet reduir el fracàs escolar en ciències i difondre el desenvolupament sostenible.\nEl debat interescolar online ha estat una novetat en el món de l’educació molt ben acollida tant pel professorat com per l’alumnat. La possibilitat d’interconnectar estudiants de zones rurals i zones urbanes ha permès que sorgeixin una gran varietat de solucions molt satisfactòries. L’aportació dels i les moderadors/es i la barreja d’estudiants de diferents realitats socioeconòmiques ha permès que els i les participants s’enriqueixin de noves idees i opinions.\n“La relació amb la natura, els hàbits de consum i de transport en el dia a dia són molt diferents en funció del lloc on vius i la situació econòmica de la família. Aquest fet s’ha percebut en tots els debats i ha permès enriquir molt les opinions i solucions per l’emergència climàtica” Àngels Sala. Presidenta d’Ambientech\nL’objectiu general de l’esdeveniment ha estat conscienciar els i les joves sobre les conseqüències que poden tenir en l’àmbit global els nostres hàbits d’àmbit particular. També, als debats, els i les joves han sentit l’apoderament d’exigir mesures a nivell polític que permetin reduir les emissions de gasos d’efecte hivernacle.\n“Us felicito per la iniciativa, els materials multimèdia previs al debat que heu aportat han estat de moltíssima ajuda i gran qualitat. L’experiència general m’ha semblat molt bonica, educativa i enriquidora. Aquest treball val la pena fer-lo. Estic sorpresa dels meus propis alumnes, tots ho han pres amb ganes i han participat molt activament” Mercé Cartanyà, Professora de l’Institut Montbui, de Santa Margarida de Montbui (Barcelona).\nAmbientech ha recollit totes les solucions aportades pels/les participants (més de 100 propostes) en quatre qüestionaris perquè tothom pugui aportar la seva opinió i seleccionar les més rellevants. La votació estarà oberta fins al 25 de juny. Després, els resultats es lliuraran a diferents institucions d’Espanya i de les comunitats autònomes amb l’objectiu de donar a conèixer a l’administració l’opinió dels i les joves respecte al canvi climàtic.\n¡Moltes gràcies a les entitats solidàries, moderadors i participants!\nLes moderacions han anat a càrrec de Blai Vidiella, enginyer Biomèdic i Investigador en Canvi Climàtic a Complex Systems Lab; Ferran Casanova, Enginyer Civil i col·laborador d’Ambientech; Eduard Casanova, enginyer Químic i col·laborador d’Ambientech; Oriol Bellot, Enginyer Industrial i Director de Projectes a Suez Agriculture; David Horcajada, Enginyer Químic i Director de Màrqueting a Ambilamp; Isabel López, Advocada i Directora de Comunicació i Màrqueting a Signus; Marta Yuste, Enginyera Química i Mediambiental i Coordinadora de Relacions Institucionals i Projectes d’Ecotic; Josep Lluís Guiu, director de Sostenibilitat de Cellnex; i Àngels Sala, Enginyera Química i Gestora Mediambiental i Presidenta d’Ambientech.\nEls instituts i escoles participants: IES Montbui, Santa Margarida de Montbui (Barcelona); Colegio Mirasur, Pinto (Madrid); CEO Santiago Apòstol, Alajeró (La Gomera); IES Punta Larga, Candelaria (Santa Cruz de Tenerife); La Salle-Legazpi, Zumarraga (Guipuzkoa); I.E.S Litoral, Màlaga; IES Valle del Jerte, Navaconcejo (Càceres); i IES Donoso Cortés, Don Benito (Badajoz).\nMATERIAL EDUCATIU CONSULTAT PRÈVIAMENT AL DEBAT\nResponsable de Comunicació Ambientech


El Getafe serà a les semifinals de la Copa per segon cop consecutiu tot i perdre a Mallorca (2-1) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Getafe serà a les semifinals de la Copa per segon cop consecutiu tot i perdre a Mallorca (2-1)\nEl Getafe tornarà a ser a les semifinals de la Copa del Rei per segona vegada consecutiva. Tot i perdre 2-1 a l'Ono Estadi en el partit de tornada davant el Mallorca, els de Ladrup han fet bo l'1-0 de l'anada. Els de Manzano han empatat l'eliminatòria en el minut 7, de penal, a través d'Ibagaza, i en el segon temps Arango ha fet el 2-0 que donava el bitllet de semis als balears. Tot i això, a vuit minuts pel final, Granero ha tret una falta que no ha rematat ningú i la pilota ha entrat dins la porteria de Lux.\n30/01/2008 - 23.49\nA Mallorca tots confiaven en la remuntada, després que el Getafe arribés amb un 1-0 a favor del partit d'anada. Amb la filosofia de creure en la remuntada, els homes de Gregorio Manzano han saltat al terreny de joc, tot i que la convicció dels balears s'ha anat esvaint a mesura que ha avançat el matx. I és que el Getafe ha estat qui millor futbol ha acabat fent. Només s'havien disputat cinc minuts de joc i l'àrbitre Iturralde González ha assenyalat penal a favor dels balears per unes mans involuntàries dins l'àrea de Gavilán en una centrada. Ibagaza no ha perdonat i ha igualat l'eliminatòria. Però com diu el tòpic, en futbol no es pot perdonar, perquè si no s'acaba pagant. El Mallorca ha tingut oportunitats per sentenciar l'eliminatòria en el primer temps. Güiza, molt motivat, ha disposat de fins a dues clares ocasions, però la primera ha sortit massa creuada i la segona ha anat massa fluixa a les mans d'Ustari.\nDe mica en mica, el Getafe ha anat entrant en el partit. Després de les arribades fallides de Güiza, la resposta ha estat de Braulio que, aprofitant un rebot, ha tingut l'empat als peus, però Lux ha aturat en dos temps. Fins i tot abans del descans, De la Red ha tret una pilota sense voler que gairebé entrava per al Getafe.\nNomés començar la represa, el Getafe ha continuat amb el mateix esperit amb què ha acabat el primer temps. Els de Laudrup han sortit disposats a capgirar el marcador per accedir a la semifinal de Copa. De la Red, però, ha fallat una ocasió cantada quan sol dins l'àrea ha rematat la pilota alta. Per contra, ha estat el Mallorca qui ha vist porteria. En el minut 55 de partit, Arango ha fet el 2-0 gràcies a una assistència de Güiza. Amb aquest resultat, els de Manzano eren a les semifinals, però els balears no han sabut mantenir el resultat ni han aprofitat les oportunitats que han tingut per sentenciar l'eliminatòria. Cata ha pogut fer el tercer, però Ustari ha aturat la rematada, i també Héctor ho ha intentat, sense sort.\nEl Getafe ha anat creient en la remuntada en el tram final del partit. Ibagaza ha tret de sota els pals una rematada de cap de Granero que ha posat l'ai al cor als aficionats presents a l'Ono Estadi. Quan faltaven vuit minuts pel final, ha arribat la recompensa per als madrilenys. Granero ha executat una falta, en què De la Red i Cata Díaz no arriben a rematar, i la pilota es cola per la porteria de Lux en el que era el 2-1. El matx ha acabat amb l'expulsió de Granero amb vermella directa per una disputa amb Fernando Navarro.\nAmb el 2-1 final, els de Laudrup fan bo l'1-0 de l'anada i aconsegueixen així el bitllet per a la seva segona semifinal consecutiva. El sorteig de semifinals serà aquest divendres.


My Hotel Aqaba Jordània - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl Nahda Street, Aqaba, Aqaba, Jordània, 77110 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, My Hotel està situat idealment a Aqaba; una de les localitzacions més populars de la ciutat. A 0.5 Km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 3-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Sindbad, Ruins of Alya, International Traders.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Aqaba. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, esports d'aigua (no motoritzats). Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, My Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Aqaba.\nCost de l'esmorzar (a menys que estigui inclòs al preu de l'habitació): 4 JOD\nTots els tipus de viatgers (37) Viatger de Negocis (2) Parelles (17) Viatgers en solitari (10) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (2) Grups (3)\nTots els tipus de viatgers (319) Parelles (98) Viatgers en solitari (70) Famílies amb infants petits (71) Famílies amb infants grans (17) Grups (63)


No s'ho creu: li arriba una multa de 300€ per sortir a comprar menjar a BCN\nSanitat ha ordenat la retirada del complement alimentari | Pixabay\nMultada amb 300 euros per anar a comprar menjar durant el confinament a Barcelona\nLa jove ha decidit pagar la multa pel llarg i complex procés que suposava recórrer a la multa\nper Paula Montalvo 24/08/2020 09:25h\nEl confinament va suposar una etapa molt turbulenta per la vida de moltes persones. Estar tant de temps tancats a casa va suposar un daltabaix per a tots nosaltres. A més, la feina de les forces de seguretat van jugar un paper fonamental per poder controlar que tothom complís les normes. Ara són moltes les persones que estan rebent les multes que van tenir per saltar-se alguna de les mesures de la quarantena, però n'hi ha moltes que són injustes.\nÉs el cas de Carla Riverola, una periodista i veïna de l'Antiga Esquerra de l'Eixample. Aquesta, i segons publica 'Tot Barcelona', ha denunciat a través del seu perfil oficial de Twitter que durant el confinament va ser denunciada pels Mossos d'Esquadra quan anava a comprar menjar.\nNo acostumo a explicar històries personals aquí, però aquest cop crec que és tan injusta i frustrant que ho he de fer. El 8 d’abril, en ple estat d’alarma, vaig sortir a comprar menjar davant de casa i els Mossos em van parar. Divendres vaig rebre una multa de 300 €. Obro fil\n«El 8 d'abril, en ple estat d'alarma, vaig sortir a comprar menjar davant de casa i els Mossos em van parar. Divendres vaig rebre una multa de 300 €», explicava Carla, la qual assegurava que era una història «injusta i frustrant». Ella continua explicant la història en un fil de tuits.\nSegons relata la jove, «vaig anar al supermercat que tinc just davant de casa i no al que vaig normalment, que està uns carrers més enllà. Vaig sortir amb els aliments a la mà, perquè m'havia deixat la bossa de tela a casa i no volia agafar-ne una de plàstic. En sortir del 'super' em va aturar la policia».\nLa parella d'agents em va dir que no podia anar a comprar "tan poques coses" i que havien d'aixecar acta perquè consideraven que m'estava saltant el confinament. El decret de l'Estat d'Alarma preveia, òbviament, sortir per comprar aliments. I en cap cas en fixava un nombre mínim.\nEn aquell moment, la policia va detectar que, a parer seu, «no podia anar a comprar tan poques coses i que havien d'aixecar acta perquè consideraven que m'estava saltant el confinament». «El decret de l'Estat d'Alarma preveia, òbviament, sortir per comprar aliments. I en cap cas en fixava un nombre mínim», escrivia enfadada la periodista.\nProcés massa llarg i costós per poder recórrer\nRiverola continua explicant que en aquell moment estava segura que la denúncia no arribaria enlloc, o que en cas de rebre-la podria posar un recurs fàcilment: «Adjuntant el tiquet de compra del supermercat, el rebut de pagament de la targeta i argumentant clarament que comprar era una activitat prevista al decret. Però...», la sorpresa ha estat gran.\nSegons la denúncia interposada pel cos de policia, a la descripció dels fets «només hi diu que em trobava circulant pel carrer 'fora dels supòsits previstos' al decret de l'Estat d'Alarma», sense mencionar en cap moment que acabava de sortir del supermercat.\nVaig pensar que la denúncia no arribaria enlloc i que, en cas de rebre-la, seria ben fàcil de recórrer, adjuntant el tiquet de compra del supermercat, el rebut de pagament de la targeta i argumentant clarament que comprar era una activitat prevista al decret. Però…\nI, es clar, això és més difícil de demostrar. L’únic que he trobat que ho demostra és el missatge que vaig enviar als meus amics. Missatge de les 13:10. És a dir que jo hauria explicat que m'acabaven de denunciar 5 minuts abans que em denunciessin. D'acord. pic.twitter.com/aKc4YSnZPx\nAlhora — i que ella ha descrit com «el pitjor de tot» — és que ella explica que la denúncia va ser registrada a les 13:15, «la qual cosa és impossible». «Tant al tiquet de compra com al rebut de la targeta queda ben clar que vaig fer el pagament a les 12:44. Gairebé mitja hora abans del que diu la denúncia».\n300 euros de multa, però només 180 si es paga immediatament\nDesprés de veure que la denúncia no seria gens fàcil de recórrer, Carla Riverola explica que ha decidit pagar-la immediatament — en lloc de 300 euros es redueix a una multa de només 180 —. «Tot i estar convençuda que no he vulnerat cap llei, he decidit que és millor pagar la sanció».\nEl resultat de tot això és una multa de 300 euros per vulnerar la Llei de Salut Pública. Import que es redueix a 180 euros si es reconeixen els fets i si es paga voluntàriament. I tot i estar convençuda que no he vulnerat cap llei, he decidit que el millor és pagar la sanció.\n«Amb tot, podria semblar que recórrer serà fàcil. Però només hi ha impediments. A la denúncia no s'explica on es poden presentar les al·legacions. Tampoc al web dels Mossos. I no vaig poder parlar amb ningú de la DG de Policia que m'ho digués».\n«Alguns amics advocats m'han dit que és injust i que, si arribo fins al final, el cas està guanyat. Però, tot i això, em recomanen pagar, precisament per evitar un procés llarg, confús i amb un cost molt superior als 180 euros que em costaria si pago ara».\nAmb tot, podria semblar que recórrer serà fàcil. Però només hi ha impediments. A la denúncia no s'explica on es poden presentar les al·legacions. Tampoc al web de Mossos. I no vaig poder parlar amb ningú de la DG de Policia que m'ho digués (vaig trucar-hi un divendres a les 14h).\nI tot això m’ha fet pensar que tenim un problema. Davant d’abusos i procediments plens d’impediments, acabaré pagant, tot i no haver comès la infracció. I és molt trist. T’ho posen tan difícil que acabes tirant la tovallola. A la pràctica, la sensació d’indefensió és total. FI.


Sant Joan màgic a la Jana - Diari del Maestrat\nInici Comarques La Jana Sant Joan màgic a la Jana\nSant Joan màgic a la Jana\nEl pròxim dissabte 22 de juny per la vesprada es realitzarà a la Jana la ruta Sant Joan màgic\nLa ruta Sant Joan màgic començarà en la Plaça Major a les 19:00 hores i tindrà una duració aproximada de 2 hores i mitja. Un passeig tranquil pel terme de la Jana, on es podran realitzar diferents activitats.\nLes activitats a realitzar seran les següents: un passeig entre el mar d’oliveres mil·lenàries de la Jana, recollida d’herbes aromàtiques o medicinals amb una explicació sobre les característiques, llegendes i propietats d’estes plantes curatives.\nTambé es farà una visita a l’Engolidor, un paratge natural del terme de la Jana que té la consideració d’Arbreda Monumental d’Interès Local i que compta amb set roures centenaris i una bona mostra de flora autòctona. Es tracta d’una sèquia de gran profunditat que canalitza l’aigua pluvial de la veïna Bassa Llecuna i que en èpoques de moltes precipitacions acumula una gran quantitat d’aigua\nFinalment en l’àrea recreativa de l’Engolidor de la mà d’un artesà de la comarca es farà un taller per aprendre a fer vi de nous amb les plantes que s’hauran recollit pel camí i recuperar una vella tradició de Sant Joan.\n4) Més informació i reserves en: www.vivepeniscola.com


L’Ajuntament de Burjassot modifica la distribució de cobrament d’impostos - Nou Horta\nL’Ajuntament de Burjassot modifica la distribució de cobrament d’impostos\nDivendres, 01 Desembre 2017 14:14\tEscrit per Redacció Publicat en Burjassot-VAL Vist 59 vegades\nL’Ajuntament de Burjassot ha aprovat una bateria d’importants mesures econòmiques de les quals, a partir de 2018, es podrà beneficiar la ciutadania de Burjassot, facilitant i fent més còmoda, amb elles, l’obligació de fer front al pagament dels impostos municipals.\nPer a l’alcalde de Burjassot, Rafa García, “traure endavant aquestes mesures econòmiques de les quals els veïns i veïnes de Burjassot podran beneficiar-se a partir d’aquest pròxim any és veure complit un compromís personal envers la ciutadania de Burjassot. Aquestes mesures aprovades van a permetre un notable alleujament en les economies familiars. Espaiar en el temps els períodes de cobrament, ampliar de cinc a set els venciments, que aquests siguen sense interessos i que la ciutadania puga fraccionar els seus tributs sense límit de quantitat, són mesurades que amb tota seguretat van a permetre que als ciutadans i ciutadanes de Burjassot els siga molt més còmode, assumible i lleuger fer front al pagament d’impostos, millorant així, en definitiva, la seua qualitat de vida”.\nLa primera d’aquestes mesures consisteix en l’ampliació del fraccionament dels terminis en els quals es poden pagar els impostos. Fins ara, l’Ajuntament de Burjassot, prèvia sol·licitud de l’interessat/da, podia fraccionar els pagaments dels impostos municipals en cinc venciments. Ara, i amb l’objectiu de beneficiar encara més a la ciutadania i evitar desemborsaments onerosos, s’ha ampliat els terminis a set venciments sense interessos, amb la qual cosa, és possible disminuir les quantitats que s’han d’abonar en les mensualitats. Al mateix temps, s’ha suprimit l’import mínim establit per a poder acollir-se a aquest fraccionament que, anteriorment, era de 200 euros anuals. D’aquesta manera, els veïns i veïnes de Burjassot podran fraccionar la quantitat que desitgen.\nD’altra banda però amb igual importància, ja que ha sigut una petició molt demandada per part de la ciutadania, l’Ajuntament ha modificat els períodes de cobrament dels impostos, eliminant la concentració dels mateixos en un periode concret, cosa que venia succeint amb anterioritat. Així, a partir de 2018 i amb aquesta nova mesura, la taxa de guals es cobrarà en els mesos de febrer i març; l’IVTM (Impost de Vehicles de tracció mecànica) es passarà al cobrament en els mesos d’abril i maig; l’IBI es cobrarà en els mesos de juny i juliol i el IAE (Impost sobre les Activitats Econòmiques) es cobrarà en els mesos d’octubre i novembre.\nLa sol·licitud per al fraccionament dels pagaments dels impostos municipals ha de realitzar-se abans del 31 de desembre de 2017 perquè puga entrar en vigor en 2018. Hi ha dues formes per a sol·licitar-ho. El fraccionament pot sol·licitar-se, bé físicament en el Registre d’Entrada en l’Ajuntament o ben donant-se d’alta en la Carpeta Ciutadana i en l’apartat Tràmits On line emplenar la “Sol·licitud d’Inclusió en el Sistema de Pagaments Fraccionats de Rebuts de Venciment Periòdic”.\nModificat el Divendres, 01 Desembre 2017 14:23\nMés en esta categoria: « Les biblioteques de Burjassot viuen el Nadal en les seues activitats d'animació lectora\tS’obrin les inscripcions per a l’Escola de Nadal de Burjassot »