Външните планети и техните цикли\nОктомври 20, 2018, 14:10:42\nАвтор Тема: Външните планети и техните цикли (Прочетена 2050 пъти)\n« -: Май 31, 2011, 04:03:44 »\n...Убедена съм, че от наталните карти можем да добием много информация\nза това, доколко даден индивид е податлив на влиянието на колективните сили. И тъй като хората са\nбезкрайно различни в изживяването и реакциите си спрямо мистичното - което във всеки живот се\nизразява по различен начин, се случва така, че един човек предчувства голяма промяна и изпада в\nпаника, докато друг си живее необезпокоявано до момента, в който покривът се срине над главата\nСтруктура на психиката и нейните взаимоотношения с външните и вътрешните планети\nПогледнати отгоре върховете изглеждат като напълно отделни единици. Самият им хребет\nпредставлява индивидуалната личност. На това ниво те са разделени, защото ние напълно се\nотличаваме един от друг. Всеки човек има собствен хороскоп и когато разглеждаме отделните\nкомпоненти на хороскопа, Асцендент, МС, слънцето или луната имаме пред себе си схемата на един\nзавършен в себе си индивид. От астрологична гледна точка личните планети и четирите оси на\nхороскопа обозначават силите, нуждите и качествата на всеки отделен човек. Разпределението на\nтези плането в отделните домове и знаци и аспектите им описват характерните особености на\nНа долното ниво хълмовете все още са отделни. То символизира тази част от психиката, с която се занимава психоанализата.\nЮнг е нарекъл този слой "личното несъзнавано", Фройд го нарича подсъзнание. То е тази част от личността, която е в сянка, която не можем да видим, защото се намира зад нас.\nТя е все още индивидуална, но през по-голямата част от живота предпочитаме да не си даваме сметка, че принадлежи към нас.\nТя съдържа целия материал от детството - комплексите, свързани с родителите, потиснати травми и рани, заровени емоции, неизползвани шансове, неразвити таланти.\nВсичко, което се намира на билото, ми е познато и осъзнато като "мое". Това, което е на следващото ниво, също е мое, но вероятно не е осъзнато.\nМежду нивата се намира праг и усилията на психотерапевта се насочват в прекрачването на този праг и освобождението от натрупаните в долния слой теми.\nКолкото повече от тези сенчести сюжети може да преработи един чвоек, толкова по-цялостен става, толкова по-пълноценно живее собствения си живот.\nНа езика на Астрологията това означава, че бих поставила Сатурн на границата между тъмната и светлата част на личността. Сатурн е прагът. Той символизира границите.\nОсвен това смятам, че владее и границата към най-долния пласт - там, където единичните върхове се отделят от общата маса. Привидно отделните компоненти имат общ корен. Така погледнато не са индивиди.\nТук бих подредила външните планети Уран, Нептун и Плутон.\nАко някой от вас експериментира с Хирон, предполагам, че също би го поставил тук.\nКогато разглеждате един хороскоп, вътрешните планети издават много за индивидуалния темперамент и потенциал на притежателя му. Външните планети пък говорят за масата, към която принадлежи един индивид. Те се придвижват значително по-бавно.\nУран обикаля 84 години, докато се върне в изходната си позиция в хороскопа. Пребивава около 7 години в един знак.\nНептун обикаля 168 години, а Плутон 248. Орбитата му е елипсовидна. През Скорпион минава "бързичко" за около 18 години,\nа през Телец се движи около 30.\nБавните планети се асоциират с поколението, към което принадлежи човек, както и с различните течения в рамките на едно поколение.\nПоколението е доста размита единица. Използваме тази дума в ежедневието, например когато говорим за разликата между млади и стари хора. Но няма строго определена гранична линия между две последователни поколения, тя е различна в зависимост от това дали визираме Уран, Плутон или Нептун.\nИма жени, които раждат децата си на 15 години и мъже, които на 70 стават бащи.\nНяма еднозначен биологичен критерий, който да отграничава поколенията.\nИма обаче ясно очертана линия, която преминава периодично на всеки 7 години и маркира определено поведение: Уран се намира при всички в един знак. Нептун поставя разделител на всеки 14 години, а Плутон се намира между 18 и 30 години в знак.\nСледователно има колективи, чиито индивиди са отзивчиви спрямо определен мит или структура, олицетворявана от външните планети.\nЛогична и опростяваща метафора за тези схеми може да се намери под формата на музикална композиция.\nОсновният басов или барабанен ритъм определя цялостната рамка.\nВърху него се наслагва по-разчупената линия, която обозначава променящото се съдържание и изразност.\nНай-отгоре се движи мелодията, която пречупва другите две нива, но въпреки това протича синхронно с тях.\nТака различни структури съществуват паралелно и въпреки това образуват цялостно произведение.\nАко например сте родени през 1946 година, вашият Нептун се намира във Везни, Уран в Близнаци и Плутон в Лъв.\nАко сте родени през 1951 г., вашият Нептун все още е във Везни и Плутонът ви в Лъв, но Уран вече се намира в Рак.\nТака в някои отношения ще си приличате с групата, чийто Нептун е във Везни и Плутон в Лъв, но що се отнася до Урановата изразност ще се отличавате от тях.\nПроменящите се групировки на външните планети си проличават например в различаващия се мироглед на поколенията.\nТака едните държат на ценности, които не означават нищо както за предходната така и за следващата група.\nИскам само бегло да очертая какво биха могли да символизират външните планети, защото съм на мнение, че разбирането за това може само да е от полза.\nТогава проумяваме не само носители на кои колективни ценности сме ние самите, но и как отделните групи си влияят взаимно, за да образуват плетката на целия колективен организъм.\nУбедена съм, че външните планети се проявяват главно чрез несъзнаваното.\nТова не са сили, които могат да бъдат озаптени, манипулирани и направлявани от "аз"-а.\nТова със сигурност не функционира!\nОпитайте се да направлявате Уранов, Нептунов или Плутонов транзит!\nA saucerful of secrets* Чиния пълна с тайни*\nВъпрос: Това, което не разбирам в схемата е, как човек живее подсъзнателно.\nКогато говорите за колективното подсъзнание, искате ли да кажете, че всички хора имат общо подсъзнание?\nДо каква степен хората са свързани с него?\nТо свързва ли например всички присъстващи на определено ниво?\nЛиз Грийн: На тези въпроси не мога да дам задоволителен отговор, точно както не бих могла да ги пресъздам на таблото в двуизмерна схема.\nМога да говоря само за личните си наблюдения или да цитирам личности като юнг, който има много повече знание и наблюдения от мен.\nНо мога да отговоря с положителност, че има общо измерение, на което всички хора инстинктивно реагират еднакво.\nИ това не е само биологичното ниво на сексуалния нагон, агресията или глада, но и плоскостта на общите идеали и религиозната символика.\nИзглежда, че всички имаме еднаква психична структура, която намира своя израз в повтарящата се митология на всички времена.\nФройд е инвестирал много време в изучаването на структурите на инстинкта в колективното подсъзнание.\nНамерил две основни схеми, които съществуват в психиката на всеки човек: инстинктът за размножаване и инстинктът за разрушение - и ги нарекъл Ерос и Танатос, сексуално влечение и копнеж по смъртта.\nЮнг прекарал дълги години изучавайки други нагони, за които смятал, че са вкоренени във всеки човек. 3анимавал се особено интензивно с религиозния мотив, онова Нещо в нас, което превръща биологичните ни потребности в религиозно значими образи и символи.\nТой смятал, че човешкият импулс да се превръщат основните инстинкти в трансцедентални картини е точно толкова вкоренен, колкото и сексуалният нагон. Моят скромен опит сочи, че и двамата са прави.\nТези инстинкти са общи за всички без изключение.\nМоже би нюансите и качествата им се различават при отделните хора, но няма човек, който да не ги притежава.\nНа тези най-дълбоки нива всички сме еднакви и имаме еднакви несъзнателни потребности и схеми на поводение.\nНа други нива една група хора се различава в израза на тези заложби от друга група, което си проличава, когато разгледаме различните раси или нации.\nКойто разгледа митовете на една култура ще открие, че в крайна сметка те имат същата структура като митовете на другите култури, но се отличават от тях в проявлението си.\nТова не се дължи на климатичните пояси или на това, на което ни учат в училище.\nМитовете се появяват внезапно и формират културата.\nИзглежда сякаш над основното ниво на инстинктите се развиват определени различия между народите.\nТова веднага прави впечатление, когато човек се задълбочи в сравнителен анализ на религиите.\nВ цялата културна общност на средиземноморието била обожествена Великата Майка.\nТози култ не се открива никъде сред северните народи.\nТе се ориентират повече към Бащата, което сочи различията в психичната ориентация на народите.\nТова може да бъде обяснено рационално, например с това, че в средиземноморската област главният източник на прехрана бил земеделието и плодородието на земята намира своя символ в Богинята майка, а северните народи били номади и животновъди, които се придвижвали през пространства, в които доминирали вятърът и метеорологичните условия, студената слънчева светлина и други небесни явления.\nНе искам да започвам спор за това дали архетипите се формират от външния свят или обратното - светът произлиза от архетипните образи.\nСтава дума за това да приемем различните Божества, които въплъщават ценностите на отделните народи. Всички ние носим юдейско-християнско наследство.\nВ общи линии няма значение дали сме практикуващи евреи или християни.\nТази плоскост е несъзнателна, но силите й сa живи и устойчиви, независимо дали егото е съгласно с тази позиция.\nНие сме вплетени в своето юдейско-християнско наследство, дори когато не изповядваме определена религия.\nБожият образ остава непроменен в цялата юдейско-християнска култура, въпреки идеологичните различия между католици и протестанти и мормони, между Chassidim и реформираната еврейска църква и каквито още разновидности съществуват.\nНие всички се молим на един Бог, за нас този Бог е "той". Бог е мъж, Бог е дух, Бог е вечен и всезнаещ, Бог е нематериален.\nВ това помещение са събрани представители на много култури.\nСред вас може би има келти, саксонци, евреи или германци.\nВсеки от вас има своя митология, обоснована от расовия му произход.\nТези неща са като геоложки натрупвания в различните пластове и слоеве на една и съща планина.\nРасoвите или националните митове не могат да бъдат намерени в наталната карта, както не\nможе да бъде разгадан и полът на индивида.\nТова са непознати фактори, които просто не се отразяват в един хороскоп, което надявам се\nКакто и всяка личност има мистичен център, който не се открива в хороскопа.\nТова ще ви се изясни веднага, ако се замислите, че пред вас би могла да се намира картата на една\nкокошка или на оперен театър.\nНищо в нея не издава дали това е радиксът на човешко същество.\nИ нищо в нея не издава дали става дума за германец, италианец, швед, ливански евреин или\nТези фактори трябва да бъдат добавени към хороскопа, защото те влияят върху начина, по който\nчовек ще живее заложбите си, точно както хороскопът се влияе от това дали носителят му е мъж\nИндивидуалността на човек, който има зад гърба си история, изпълнена с индийски или китайски\nмитове почива върху друга основа от тази на човек от северен или англосаксонски произход.\nЕдин арабин може да има идентичен хороскоп с един англичанин, но неговите религиозни символи\nили културни ценности определят, че ще живее заложбите си по различен начин.\nТова няма нищо общо с образованието или други съзнателно придобити ценности, то е просто\nвродено психично наследство, което се изразява точно толкова мощно, колкото и генетичното.\nТова е много странен феномен.\nДа вземем например човек, който бива пресаден много рано в живота си в друга културна общност и\nкойто бива възпитаван според нейните традиции и обичаи - то в неговите сънища неминуемо ще се\nнатъкнем на символите на първичния му произход.\nЮнг бил убеден,\nче не можем да се откажем от своите корени,без да понесем психични щети.Това не означава,\nче човек не е способен да се развива отвъд пределите на собствената си култура.\nНо някак трябва да се научим да интегрираме колективното, от което произлизаме, защото е точно\nтолкова важна част от нашата психика, колкото и качествата, които смятаме, че притежаваме.\nВъншните планети не обозначават такива изконно митични образи като Великата Майка или Вотан.\nМисля, че символизират друг аспект на колективното, аспект, който непрекъснато се движи и\nВинаги някъде в човешкото общество се раждат идеи или движения, които веднага завземат\nумовете на хората.\nТе не обозначват митовете на раси или народи, защото за всички хора по света, родени по едно и\nсъщо време, външните планети заемат еднаква позиция.\nАмериканец и Японец, родени през 1944 г. имат Уран в Близнаци и Нептун във Везни, въпреки\nразличните си Богове.\nСега искам да фокусирам вниманието върху самите планети, защото смятам, че разбирането за тях\nе недостатъчно развито.\nАз самата не ги разбирам добре, а дефинициите в повечето учебници още по-малко отразяват\nистинската им същност.\nТук ми дойде повече на помощ изучаването на митология и символика, отколкото класическите\nАко вземем класически учебник, най-вероятно от него ще научим, че\n-Уран символизира промяна,изобретателност, революции и извращения;\n-Нептун - наркотици, измами и безредие,\n-Плутон - смърт и прераждане.\nТакива думи звучат изпълнени със смисъл и понякога наистина вършат работа, например когато\nказвате на клиента си, че вероятно ще се почувства объркан по време на Нептунов транзит.\nНо какво означават тези планети в действителност?\nИСТИНАТА семето на МЪДРОСТА- може да бъде открита къде ли не!\nМожем да посочим пътя ня другите,ала всеки трябва да го извърви сам-докато не прогледне за СВЕТЛИНАТА на неподправената МЪДРОСТ,там,в края...от където сме поели всички, някога много отдавна,в зората на ВРЕМЕТО!\nRe:Външните планети и техните цикли\n« Отговор #1 -: Май 31, 2011, 04:39:07 »\nВ старогръцката митология Уран е първият Бог, сътворяващият Вселената небесен баща. Той произлиза от скута на Гея, майката на хаоса и след това се бракосъчетава с нея. Уран принадлежи към въздушния елемент, към небето. Той е Бог на небето, Бог на идеите. Лети на крилете на мисълта. В окултните кръгове го наричат за божествен Дух. Платон говори за божествени идеи, според които е изграден светът с всичките си форми. Така, сякаш още преди сътворението на Космоса, нещо е съществувало или именно идеята за Космоса. Уран съответно символизира плана, схемата, силата, която внася ред, но още не материализирана. В мита Уран става жертва на сина си Кронос, който го кастрира. Отрязаните му гениталии обаче падат в морето, което се опложда от семето му. От морската пяна се ражда Афродита, Богинята на любовта. Уран е плодовит Бог, но не в земния смисъл. Той опложда с творческа мисъл, с дух. В историята му следите са винаги там, където в колективното се разкрива нов творчески замисъл. Горе-долу по времето, когато бил открит Уран, обществото се променяло стремително от идеята за демокрация и свобода на индивида. Ужасът на Френската революция бил оправдан от сремежа към свобода, равенство и братство. Монархията била премахната в името на една идея. Идеите могат да задвижат света точно както и икономическите съображения. Те излизат от колективното и завземат духовния свят на човеците. Никоя сила на този свят не може да ги възпре, всеки опит да бъдат потиснати, е обречен на провал.\nПо време на Ренесанса хората били обхванати от друга идея, която предизвикала големи промени в обществото - че човекът е божествен в своята същност. Това днес звучи много просто, но тогава било равно на ерес. Щом човекът е с божествена същност, той е в състояние да живее сам връзката си с Бога. Но ако няма нужда от посредник, тогава няма нужда и от църквата, която да му осигури спасение. Може би се нуждае от нея като братска общност или извор на вдъхновение, но не е зависим от нея, за да изпита Божията милост. Тази идея съдържала невероятен взривен потенциал. Тя позволила на хората да изследват други философии или Богове, без страх, че ще съгрешат. От нея се родил творческият подем, който днес наричаме Ренесанс. Тя върнала на човека достойнството му, така че той престанал да бъде опетнен от първичния грях жалък червей, който бил принуден да прекара живота си в изкупление. Речта на Picco della Mirandolas за човешкото достойнство започва с думите: "Какво голямо чудо е човекът! Той има както божествена, така и демонична същност!"\nПодобни мощни изблици на идеи, които внезапно изпълват човешкото въображение, са тези, които свързвам с Уран. Обезпокоителното в тях е, че произлизат от небесните простори и при появата си обикновено са прекалено напреднали за земята. Представата за Божествената природа на човека, обхванала духовете по време на Ренесанса, била прекалено голяма, за да може да бъде осъществена още тогава. Така била потискана гузно, защото урановите идеи задължително изпреварват нивото на развитие на културния кръг, в който се пораждат. Докато една идея се покаже на дневна светлина, трябва първо да се издигне от дълбините. Тя е оцветена от знака, в който Уран се намира в момента. Този знак символизира житейската сфера, която ще бъде променена от новото. Няколко човека ще го разпространяват и то ще действа в обществото като мая. Но ще измине много време, докато формите на света се променят дотолкова, че новото да бъде интергирано, докато всеки индивид може да го приеме в живота си без то да бъде изкривено до неузнаваемост. юнг смятал, че трае около 80 години, докато една проникваща от дълбините нова ценност си проправи път през различните обществени слоеве. Това било съвсем интуитивно предположение, защото няма метод, който да измерва подобни процеси. И въпреки това този период почти отговаря на времето, необходимо на Уран да се завърне в изходната си точка. Обиколката трае, както вече казах, 84 години.\nПророците, визионерите и творците са тези, които улавят идеята, докато още ври и кипи в дълбините. Постепенно тя се разпространява в масите. Става популярна. Но тогава вече е късно и пророкът е изгорен на клада или унищожен по друг начин. Тогава сред хората може да се чуе:\nЯ, каква прекрасна нова идея! Хайде да я превърнем в закон! И тогава отдаваме почести на шепата Уранови същества, които първи задвижили промяната. Проблемът на Уран е, че Сатурн-Кронос го е кастрирал. Много по-късно неговата животворна искра се преражда в Афродита и действа съзидателно и хармонично чрез променените ценности, приети и обичани от света.\nСега ще се върнем при схемата си и ще си представим как една уранова идея бавно се надига от общата плоскост към живота на няколко отделни човека. Искам да Ви напомня, че поставихме Сатурн на границата между колективното и индивидуалното. Тъй че Сатурн е първото съпротивление, с което се сблъсква новото по пътя си нагоре към света. Сатурн е границата, която разделя мен от Вас. Вярвам, че тези хора, които първи усещат зараждането на промяната имат силно аспектирани Сатурн и Уран в хороскопите си. Мисля, че тази група хора, особено тези сред тях, които имат съвпад на Уран със Сатурн, са първите, които долавят разместването. Те усещат необходимостта от промяна в идеологичен план и ще бъдат - дали искат или не - пророци на тази идея, дълго преди обществото да я приеме като цяло.\nЧовек със силно аспектиран от Слънце, Луна, Меркурий или Марс Уран, също ще има интензивно предчувствие, но ще бъде засегнат по коренно различен начин. Промяната ще се изрази в личната сфера на живота му. Ако Уран аспектира например Венера, той ще материализира новата идея в междучовешките си взаимоотношения, без задължително да си дава сметка, че става дума за нещо наистина ново. Уран обаче, който се сблъсква със Сатурн, предизвиква съвсем друг ефект. Такъв контакт преминава през всичко. Може би ще се получи притеснителна ситуация. Някой чука продължително и силно и ако се направим, че не го чуваме, този някой заплашва да разбие вратата. Сатурн като създател, като формиращ и като специалист за всичко земно, изпитва необходимост да приложи новото на практика. Ако Луната е във връзка с Уран, засегнатият просто е бунтар. Ако Меркурий е във връзка, човекът ще употреби много време, да изследва новата идея и да я обмисля. Но Сатурн трябва да я вгради в света.\nНептун е коренно различен от своя небесно-въздушен брат. В митологията той е воден Бог. Владее дълбините на морето и управлява царство, в което всичко е многозначно. Формите се съединяват и се разделят, цветовете преливат. Водата е един от първите символи в света на чувствата. Водата е и един от първите образи на утробата, от която произлиза Живота. Името Мария идва от "mer", "mari"- море, изворът на всичко живо. Това е светът на емоциите и на фантазията.\nКогато Уран превземе хората, той го прави чрез една идея. Когато Нептун ги превземе, това става чрез сънищата, копнежите и желанията. Нептун често се изразява в неща, които за нас са бляскави или модни. Усещането, че сме под влиянието на нещо бляскаво е съвсем различно от това, което изпитваме, когато вътрешният ни свят е разтърсен от внезапно нахлула нова идея или идеология. Разбира се може да се случи така, че двете неща да съвпаднат. Социализмът може да бъде както идеология, така и блестяща мода. Но усещането за магия и блясък се отличава от усещането за истина, което съпровожда една могъща идея. Когато неочаквано се появи нова мода, всички хора я следват, но никой не може да обясни защо. Новата мода се появява във всички витрини и списания и дори хората, които смятат себе си за железни индивидуалисти, я носят. Случва се няколко модни дизайнера* едновременно да имат едно и също хрумване, без да копират един от друг. Една тенденция, една носеща се из пространството визия намира своята материализация чрез хората с интуитивна и творческа нагласа. Изведнъж всички си пускат дълга коса и точно толкова внезапно полите стават къси или дълги. Всички трябва да имат костюм в стил на 40те, неописуемо високите токчета са на мода, научно-фантастичните филми заливат кината и пънкът е последният вик.\nВсичко това са нептунови влияния, които достигат до нас посредством емоционалната плскост. Не става дума за идеологии. В началото ни се струват банални, даже малко смешни, защото изглежда нямат нищо общо с нашия стремеж към израстване и осъзнаване. Но тези тенденции имат невероятна мощ. Докосват ни по един неуловим начин. Огромни парични суми сменят притежателите си. Убедена съм, че значението им е много по-голямо, отколкото изглежда на пръв поглед, защото те отразяват материализираните ни мечти и копнежи, които ние бързаме да закупим. Сякаш най-изконните трепети на колективното могат да се манифестират по този начин, независимо дали става дума за модно явление или религиозно движение. Тук сляпо се опитваме да уловим Божественото, което се изразява в дължината на полите.\nБях много впечатлена от книгата на Warren Kenton за Кабала, в която сравнява Нептун със самия връх на Дървото на Живота. Този връх е неизразимото, божественият полъх, чрез който дори и най-човечните сред човеците успяват да се докоснат до Божията тайна. Това място се нарича Короната, тук се стапя всяко усещане за самота и изолация и прелива в преживяване на сливане и върховна наслада. Когато се подчиним на някое модно течение, с нас се случва нещо, продиктувано от най-дълбоките копнежи на сърцето. Вярвам, че роклите, козметиката и стремежът към красивото са точно толкова ценни носители на тези копнежи, колкото и религиозните символи. Тези неща произлизат от едно ниво, което няма нищо общо с нашата етика и понятията ни за грях и праведност. Тези неща ни карат да се чувстваме по-добре, осигуряват ни почивка от нас самите.\nНептун има отношение и към приказните образи като например русалката или сирената, която привлича смъртните мореплаватели в магичните дълбини на морето. С вода се кръщава и пречиства. Но водата може да разтвори личността. Толкова е привлекателно, защото няма нужда да се борим и да полагаме повече усилия, няма нужда да преживяваме повече раздели, конфликти и загуби. На морското дъно ще се съединим с първоизточника. В религиите това е сливането с Бога, докато трезвата психология го нарича желание за завръщане в майчиния скут.\nТака привидно баналните модни явления ни позволяват да наблюдаваме копнежите на цял колектив. Модата е символика. Ако се вгледаме в нея от тази позиция, тя се превръща в нещо пленително. Модата е илюстрация на това, от което се нуждае колективът, към което тайно се стреми, макар че не е възможно този копнеж да бъде изразен в светски понятия. Обитаващият дълбините на морето Бог сънува. Нептун транзитира през някой знак и внезапно колективът протяга ръце към този знак и неговите символи, защото душата трепва.Когато Нептун премине в следващия знак, символите увяхват и това, което е било на мода преди 14 години, изведнъж ни се вижда смешно. И ние всички се втурваме към града да закупим новата мода!\n« Отговор #2 -: Май 31, 2011, 05:26:22 »\nТъй, а сега за Плутон. Тази планета притежава няколко странни качества, които я карат да изглежда малко като аутсайдер. Тя не следва законите: орбитата й е елипсовидна и в една фаза от транзита си тя е по-близо до земята от Нептун, при което плоскостта на орбитата е леко наклонена и се различава от плоскостите на другите планети. През ноември 1983 г. Плутон ще навлезе в Скорпион и ще транзитира през този знак около 18 години. В този период той ще се движи през собствения си знак.\nТъй като Dane Rudhyar смята времето, през което Плутон се намира близо до земята за особено значимо и го нарича оплождащо, реших да изследвам събитията през различните исторически периоди, в които Плутон се е намирал в Скорпион. Натъкнах се на интересни неща.\nНапример: Плутон навлязъл в Скорпион през последното десетилетие на 15ти век. Това бил важен момент, зората на флорентинския Ренесанс. В културен план времето действително било неимоверно плодотворно, истинско възраждане на забравени науки и духовни идеали. Събитията, довели до подобна могъща експлозия на човешки ресурси, били съвсем плутонови. Cosimo de Medici, владетел на Флоренция, имал слабост към загубени старогръцки ръкописи и ги събирал. При битката за Константинопол успял да се сдобие с няколко такива, сред които се намирал и странен документ, наречен по-късно Corpus Hermeticum. Ръкописът бил съчинен през втори век от н.е., но преводачът на Cosimo, Marsilio Ficino, смятал, че е открил текст, по-древен от библията и разпространил мълвата, че авторът му е един велик, мъдър мъж на име Хермес Трисмегист. Описаната там философия променила мисленето в цяла Европа. Corpus Hermeticum не бил християнски текст. Чрез неговото влияние процъфтял интересът към езическите Богове, Кабала, Таро и талисманената магия. Той оповестявал, че Вселената е голям, единен свят и това, което се намира горе, е отражение на това, което се намира долу. Там се говорело за реинкарнация и душа. Възxвалявала се божествената същност на човека, онова голямо чудо, едновременно Бог и животно. Днес наричаме този мироглед "херметичен" или "неоплатоничен", но тогава се смятал за извънредно еретичен, преди всичко поради натрапващото се схващане, че Боговете са колкото на небето, толкова и тук, сред нас, от плът и кръв.\nПо време на тогавашния транзит на Плутон през Скорпион се родили редица влиятелни личности. По същото време си проправили път мисловните модели на Рененсансовата епоха. Сред значимите хора бил Мартин Лутър, който упражнил невероятен натиск върху установената религиозна структура. Можем да споменем и Paracelsus, когото някои смятат за баща на съвременната медицина. Тези личности, родени под влиянието на Плутон в Скорпион утвърдили в житейския си път идеите, породени от този транзит и променили други, привидно непоклатими обществени структури. Всеки ренесанс означава задължително смърт, тук в края на 15ти век Плутон сложил край на католическия монопол и на ограниченото в тесни рамки средновековно мислене.\nДруг транзит на Плутон през Скорпион имало през 1240 г. Това също било време, в което нови философски течения прониквали в християнския свят. Било времето на рицарите темплиери* и разцветът на кабалистиката в Испания. Едновременно с това било времето на трубадурите и придворните поети. Този период се нарича ренесанс на златното средновековие и бил също толкова благодатен за абсурдни идеи, колкото и по-късният същински Ренесанс. Алхимията била в разцвета си, а философията на Raimon Lull, кабалист и неоплатоник, се разпространила из цяла Европа. Разбира се, мога да бъда обвинена, че сама влагам в тези периоди значението, което искам да открия, но всеки, който се занимава с херметична философия може да проследи циклите на нейното възраждане. 3а кратко време тя изригва от колективното, после последователите й биват преследвани и тя отново потъва, за да се появи след още 250 години, тоест след една Плутонова обиколка. 3атова не бях никак изненадана, когато открих, че транзитът през 1740 г. съвпада с появата на франкмасонското движение и с рождението на Franz Mesmer, който вградил херметичния мироглед в научна рамка, изследвал с този метод човешката психика и така се превърнал в баща на модерната психология.\nБавно започвам да се убеждавам, че Плутон по някакъв начин е свързан с изграден върху херметичните принципи мироглед, който изплува винаги, когато носещите структури на обществото грозят да се сринат. Човекът винаги е обяснявал действителността си според физичните закони и е изграждал социалните си модели с екстравертна насоченост. Изглежда нещо се задвижва, когато Плутон навлезе в знака си, сякаш стените на нашия екстравертен дом се пропукват. Сякаш съществува нещо като изгубено познание, в действителност познание за структурата на Вселената, което произхожда от друга плоскост, различна от тази на човешките сетива и техните възприятия. И когато Плутон навлезе в знака си, това изгубено знание внезапно изплува в нова премяна.\nФактът, че такъв транзит ни предстои непосредствено, разбира се породи у мен редица въпроси. Ако действително съществува подобна закономерност при Плутоновите транзити в течение на човешката история, то старите херметични принципи би трябвало точно сега да си проправят път и да могат да бъдат усетени. Самата аз сякаш вече откривам следите им в психологията на юнг, която в крайна сметка се гради върху същия този мироглед, тъй като се занимаваме с понятия като колективно подсъзнание, синхрония и архетипи. Неговите психологични представи за живота, които се е опитал да докаже чрез наблюдения и емпирични изследвания, са изтъкани от същата материя като Corpus Hermeticum. Склонна съм да смятам възраждането на интереса към астрологията, Таро-то и I Ging за още един признак в подкрепа на тази теория. Кого би учудило тогава, че астрологията и херметичната философия вървят ръка за ръка, след като няма по-добър носител от астрологията за идеята, че каквото е горе, това е и долу.\nТова наистина не е философия в уранов смисъл, изградена от концепции за същността на Вселената. Тук става дума за дълбоко и фино усещане на същността на Живота като такъв, което се изразява на своя странен език всеки път, когато Плутон транзитира през Скорпион. Този усет сякаш прерязва всички религиозни догми и политически постулати и прониква до самото ядро на човешката душа. Една неизтребима философия или мироглед, неизброими пъти унищожаван и въпреки това възраждащ се отново и отново в нов облик. Изброените от мен плутонови движения неизменно привличат върху себе си немалко гняв и преследване отстрана на установените йерархични структури, но в същността си остават непокътнати. Франкмасонското движение, неоплатонизмът, херметичната философия и психоанализата имат общ корен, макар че много хора биха се разгневили, ако чуеха каква позиция защитавам.\nПлутон е метрономът на колективното. Всичките малки индивидуални хребети са отстоявали известно време собствените си позиции, сякаш са успели да разгадаят всички тайни на Живота, изградили са общество според един или друг модел и смятат, че знаят всичко за същността на Бог или човека. И тогава се появява Плутон, открива неподозирани дълбини и взривява на парченца самодоволно изградените човешки ценности. Плутон провъзгласява смъртта на религии и космологии и наместо тях представя все същото интензивно видение.\nСъс сигурност вече сте се замислили, че в наталните карти на хората, които имат най-силен усет за нещата, Сатурн и Плутон образуват силен аспект, точно както тези с доминираща ураново-сатурнова връзка чуват гласовете на нови идеи и тези с нептуново-сатурнова връзка усещат уханието на мистични миражи. Виждам, че някои от Вас се усмихват, сякаш разбират. Научила съм, че плутоново-сатурновите личности могат да предусетят как приближава смъртта на Боговете на обществото и изплува прастарата визия за изначалието. Подозирам, че някои от тях подпомагат тази смърт, играейки ролята на саботьори, докато друга група се задълбочава най-вече в основополагащата философия. Но при всички случаи тези хора водят тежка битка, защото по някакъв начин трябва да реализират Плутон в живота си.\n................ Въпрос: Как са се сдобили тези планети с имената си?\nЛиз Грийн: Това е чудна работа. Мъжът, който открил Уран, го нарекъл на себе си. Така тази планета известно време се наричала Herschel. Но това било нарушение на добрия тон: след Сатурн, юпитер, Венера, Марс, Меркурий, сега изведъж Herschel! Не знам защо нарекли планетата в крайна сметка Уран, но някак името му е в синхрония със символиката. Съществува и забележително съвпадение между периода, в който биват открити планетите и появата на ценности и опитности в обществото, чийто символ са точно тези планети. Сякаш планетата навлиза в съзнанието както в буквален, така и в символичен смисъл. Наитина не мога да Ви дам ясен отговор защо Уран се нарича Уран, а Нептун - Нептун. Мога само да кажа, че по тайнствен начин са се сдобили с правилното име.\nВъпрос: А Плутон?\nЛиз Грийн: Плутон си има история. Твърди се, че Percival Lowell, откривателят му, имал дъщеря, която много обичала онова анимирано куче, наречено Pluto. Можете да се усъмните в тази история, но тя е точно толкова добра, колкото и всички останали. Вероятно Плутон е получил името си, защото се намира много далече в тъмните дълбини на Космоса. И тъй като всички останали планети вече имали митологични названия, Плутон било логично име за една толкова скрита и тайнствена планета. Ние просто проектираме митологичните си блянове навън в пространството. Същото може да се твърди и за седемте планети, познати на древните астролози. Меркурий бил наречен така, защото е най-бързият и най-малък сред планетите. Марс бил червен и затова получил името на Бога на войната и кръвопролитията. Мисля, че е обосновано твърдението, че проектираме представите си върху реално съществуващи планети, чиито физически качества се преплитат с фантазиите ни. Няма обяснение защо слънчевата ни система ни предлага толкова подходяща кука, на която да окачим проекциите си. Може би Плутон се нарича така, защото някой е решил, че древният Бог на подземното царство добре приляга на тази скрита в недрата на Космоса планета. Но защо Плутон действително се държи като Бога на подземното царство, не мога да ви кажа. Името и значението му са в синхрон. Вероятно става дума за някаква дълбоко вкоренена закономерност. Не бих могла да дам рационално обяснение на един научен работник.\nСъответстващите на Уран, Нептун и Плутон ценности и значения разбира се били познати дълго преди да бъдат открити планетите. Ние винаги сме ги притежавали. Исторически личности са ги олицетворявали, като например Paracelsus, чието Слънце било в съвпад с Плутон в Скорпион. 3а мен не съществува разлика между съвременен човек, чиито външни планети имат силен контакт помежду си и поради тази причина сетивата му са изострени за теченията в колективното и един представител на 12ти век, който ставал проводник на същите констелации. Но преди да бъдат открити, нямало колективна концепция за значението на тези планети. Те не можели да бъдат интегрирани в света. Може би били открити едва, когато човечеството било готово за тях. Самата аз съм склонна да се завърна към архаичните схващания за тези неща и затова възприемам планетите като живи същества. Някога ги наричали Богове, а който предпочита понятието на архетипите по никакъв начин не може да отслаби мистичните им сили. Не разбирам защо не може да гледаме на тях като на развиващи се и променящи се създания, така, както и другите форми на живот се развиват и променят. Може би те биват откривани от телескопа на някой човек, когато назрее моментът да могат да бъдат интегрирани в света. Това е моято схващане.\nВъпрос: Означава ли това, че в колективното подсъзнание могат да се случват неща, които не могат да се манифестират в материалния свят?\nЛиз Грийн: Да, така може да се каже. Понякога в сънищата на някой човек се случват неща, които той после дълго - или дори никога - не може да изживее. Когато петгодишно дете сънува странно същество с орлови нокти и крила, което се опитва да превърне глината в злато, то не може да направи нищо повече от това да разкаже, че е имало чуден сън. Но това може да бъде и подлежащо на развитие преживяване, което този човек ще проумее едва, когато стане на 70 години и е изминал дълъг, дълъг път привидно напразно. Със сигурност същото важи и за колективното. Един човек, който улавя възможност за развитие на обществото, може да бъде окрилен от нея цял живот, но ще бъде осмян от другите хора, защото ще изминат още 500 години, преди колективното съзнание да възприеме идеята. Едно въставане или промяна могат да повлияят на един човек, но не обществото, ако то не е готово. И така изплувалата ценност потъва отново в дълбините до следващия цикъл.\nТова винаги е била ролята на пророците и творците. Пророкът може да предусети възможностите. Може да разчете изпратените от Боговете сънища на колективното. Рисува картина, която в действителност е гласът на колективното. Вече споменах Yeats. Има безброй други единични гласчета, които вече са усетили как ще се разгърне бъдещето. Обикновено обаче приживе не им е отредено голямо внимание. Тези хора са особняци и вероятно дълго след смъртта им някой ще открие истината в техните видения. Който се докосне лично до тези хора, може да бъде променен от тях и животът му може да поеме в различна посока. Но обществото като цяло ще ги оцени едва след 200 години и едва тогава ще стигне до прозрението, че са били велики поети. Обществото проглежда едва след като видението на поета се е сбъднало и е станало видимо за масите.\nВъпрос: Бихте ли ни представила собствения си хороскоп?\nЛиз Грийн: Никога не обсъждам личните си данни. Други въпроси?\nВъпрос: Може ли да кажете нещо за Плутон във Везни?\nЛиз Грийн: Ще опитам. Да започнем с това какво означава Плутон. Той руши, изскубва, предвещава края на някаква схема и вместо нея ни разкрива вечната или най-малкото задълбочената визия. Ако разгледаме управляваните от Везни житейски структури - а именно браковете и подобните на тях отношения, дипломатическите отношения между държавите, политическите договори, организации като НАТО, коалиции между политически партии и т.н., тогава ще добием представа за това къде Плутон е най-влиятелен в момента, за да разбие старите методи и парадигми. Вече се усеща промяната в човешките взаимоотношения. Със сигурност появата на феминисткото движение е част от тази промяна. И макар че подобни проблеми винаги са съществували и отделни хора винаги са се борили за разрешаването им, никога досега не им е била посветена истинска организация. Има промени в разводното законодателство, нараства значението на тези форми на съжителство, които не са скрепени посредством брак, хомосексуалните отношения постепенно достигат приемственост.\nСтрува ми се също така, че по време на този транзит драстично се промениха представите ни за приятелските отношения между отделните държави. Досега тя се деляха с известна наивност на добри и лоши и също толкова наивно решавахме кой има право да се намесва в развитието на друга държава. Моето поколение е възпитано в строго черно-бяла представа за това кои страни са добри и постъпват добре и кои са лоши и се държат враждебно. Плутон ще транзитира още две-три години през Везни, но не искам да правя никакви конкретни прогнози. През 1982 и 1983 ни очаква съвпад между Сатурн и Плутон и тогава трябва да стане ясно какви още промени предстоят. Обикновено при такива аспекти или малко преди тях избухват войни, които дълбоко влияят на приятелските отношения в интернационалните групировки. Когато Сатурн се намира в съвпад с някоя от външните планети, нещата добиват голяма яснота, което не важи за самото преминаване на външната планета през даден знак. Винаги нещо се случва на световната сцена, когато е намесен Сатурн и затова предпочитам да не правя други прогнози освен тази, че ще има политическа криза и изясняване на взаимоотношенията между държавите. Смятам, че промените в бракоразводното законодателство и повишената толерантност към другите форми на взаимоотношения, са логично следствие. През октомври 1971 г. Плутон за пръв път премина във Везни и оттогава зад нас има много изминат път, що се отнася до разбирането ни и способността ни за разграничение в отношенията между хората. Тези неща никога няма да паднат на старите си позиции. Единици са хората, които винаги са се опитвали да наложат прогрес в тези области, но колективът е оставал непоклатим в строгите си схващания, които сега претърпяват реформация.\nСега отново ще закача на таблото диаграмата с хълмовете. Моля ви да я усвоите, защото се надявам, че ще ви помогне да разберете по-добре парадокса на колективното и индивидуалното. Много от вас ме помолиха да говоря за Хирон. Не съм сигурна дали трябва да го направя. Първо, не знам много за него и второ, не съм наясно колко сериозна роля ще играе Хирон в бъдещето на астрологията. По времето на откриването на всичките тези минипланети, той привлече към себе си всеобщ, почти невротичен интерес. Възможно е обаче влиянието му да се окаже подобно на това на астероидите - като допълнение и усъвършенстване на общата картина на хороскопа, но не като основна негова част. Въпреки това искам сега да му обърна внимание, доколкото това ми е възможно и после да премина към обсъждането на индивидуалните хороскопи.\n« Отговор #3 -: Май 31, 2011, 05:49:03 »\nПървата статия за Хирон излезе още преди да разполагаме с истински научни изследвания, но интелектуалната й концепция беше неудържимо привлекателна. Тъй като тази планета или астероид или каквото и да е, се намеси в слънчевата ни система доста след всички останали, още не е белязана със строга астрологична интерпретация. Авторите на статията свързват този особняк с кентавъра-Стрелец, за който се смята, че скита из Космоса, стреля напосоки и ходи на лов за различни неща. Но кентаврите не се държат така. Основно познатите ни от митологията Хирон и Nesses са пълната противоположност на това схващане. И въпреки това интуитивната логика, с която авторите коронясват Хирон за владетел на Стрелец, е много привлекателна. Те извеждат твърдението си оттам, че тъй като Хирон е индивидуалист и скитник сред планетите, следва да бъде съуправител на Стрелец и да символизира в хороскопа качества като желание за странстване, стремеж към разнообразие и разширяване. 3а мен това тълкуване е неудовлетворително. То се появи твърде бързо и няма каквато и да е било емпрична основа. Мисля, че трябва да подходим, експериментирайки с Хирон в собствените си хороскопи и наблюдавайки неговото влияние. Аз вече съм работила малко с него в радиксите на клиентите си. Въпреки това значението му все още ми е доста неясно, но все пак съм набелязала няколко изходни точки. Опитвам се да го доближа и по друг начин, който вече споменах във връзка с тежките планети - странната синхрония между момента на откриване на дадена планета и разкриването на ценностите, които тя символизира в колективното съзнание. 3а да си изясним този феномен, нека първо обърнем внимание на появата на Уран, Нептун и Плутон.\nУран бил открит във времето между американската и френската революция. С тези две политически събития в обществото пробила една идея - идеята за управлявана от народа демократична държава, в която обществото има право само да избира владетелите си. Демократичната идея произхожда от древна Гърция, но тогава тя била интерпретирана по коренно различен начин от днес. Гръцката демокрация приемала, че голяма група в обществото се състояла от роби. Допуснатите до гласуване личности трябвало да произхождат от определена обществена прослойка и да имат определено образование. Гръцката демокрация никога не е означавала управление чрез и за народа. Тя означвала управление чрез превъзходно подбран елит, в рамките на който управляващите се избирали и сваляли взаимно от длъжност. Идеята за деморкатична държава не е нова, но до момента на двете революции нито едно общество не успяло да се доближи до конкретната й реализацията. 3а мен тази светла идея, според която нито един индивид не трябва да бъде ощетяван нито поради наследството си, нито поради родствените си връзки, носи наистина уранов характер: съзнанието и свободната воля се поставят над природата. Да оставим настрана дали това е практически приложимо. Откриването на Уран съвпаднало с най-първия опит конституцията на една държава да се изгради върху това видение.\nСъщо така моментът съвпаднал със зората на техническия напредък. 3ад това движение стои отново една визия: визията, че човекът не е обвързан с природата и ограничен от нея, а може със силата на интелекта си да открива технологии и машини, с чиято помощ да победи природните сили. 3ад това се крият същите етични норми като зад политическите движения на онова време - благодарение на съзнанието си човекът е в състояние да овладява трудностите в света, в който живее. Ако си дадем сметка колко силно той е бил повлиян през изминалите векове от представите си за съдба и обвързаност с природните сили, ще разберем истинското измерение на промените, навлезли в колективното по времето на откритието на Уран.\nИнтересно е да проследим и световните събития, свързани с появата на Плутон. Плутон бил открит, когато се зараждал Третият Райх. Ще се върна към това, защото смятам, че Плутон е дълбоко неразбран от нас. Убедена съм, че съществува връзка с психологическите феномени в нацистка Германия. Какво се е случило по време на Втората Световна Война продължава да бъде загадка, която далеч не може да бъде решена посредством икономически или политически анализи. Нещо тъмно и древно избило в обществото. 3асега сме склонни да приписваме вината на Германия, но аз съм сигурна, че нещата не са толкова елементарни. По времето на откриването на Плутон се мобилизирали сили, които може би имат нещо общо с колективната сянка. В историята е имало и други подобни ерупции. Навсякъде по света се сблъскваме с масови убийства, преследване на вещици, геноцид. Но тази последна версия на това явление била свързана с успешната манипулация на архаични, чудовищни сили. Според мен подобна манипулация е в пряка връзка с Плутон.\nВинаги е имало безумни диктатори. Но съзнателното използване на психологически наблюдения за постигане на цели било феномен на Третия Райх. Преди това дикататорите управлявали посредством армиите си, а не чрез масова хипноза. Мисля, че подобни прозрения са тясно свързани с появата на психотерапията и психоанализата, но засега сме били свидетели най-вече на злия плутонов облик. Всяка планета има тъмна и светла страна. Може би тъмнината на Плутон е свързана точно толкова с неговото потискане, колкото и присъщото му коварство. Според мен избликът на насилие през 30те години може да ни даде дълбок поглед върху плутоновата същност.\nСъс сигурност съществуват много други връзки с откриването на външните планети. Нептун например се появил приблизително по времето, когато за пръв път била използвана хипнозата. Може би ще разберете защо, когато започнах да се занимавам с Хирон, се замислих кои нови неща пробиват сега в колективното, коита са напълно различни от всички изминали събития и които биха могли да бсдат в синхрон с откриването на нова планета.\nТова, което първо ми хрумна и което разбира се може да бъде интуция или чисто субективна фантазия беше, че отношението на човека към тялото му се е променило изцяло. Може би наименовнието Хирон е също толкова точно както и Уран, Нептун или Плутон, защото в митологията Хирон е преди всичко лечител. Той не обикновен кентавър, а Бог, брат на 3евс, учител, мъдрец, лекар или при всички случаи лечител. Познава всички тайни на природата, вари отвари, познава билките и учи хората на земното знание. Той е земен Бог и особеното му изкуство е, че умее да лекува човешкото тяло.\nВсичко това ми се струва важно, защото се случва нещо много интересно в областта на медицината. Разбира се отдавна съществуват алтернативни форми на лечение, но от времето на Ренесанса насам тялото и душата никога вече не са разглеждани като едно цяло. Вярата в тази цялост имала по-скоро мистични корени, отколкото емпирични доказателства. Но сега постепенно се наблюдава движение към цялостен поглед върху душата и тялото, за медицинската наука един съвършено нов принцип. 3астаналата безпомощно по средата психиатрия никога не успя да преодолее пропастта. Наблюдавам обаче, че все повече лекари обединяват в практиката си не само познанията за акупунктура, хомеопатия и природно лечение, но и се отнасят сериозно към психологията и нейните възгледи за значението на психичните симптоми.\nМисля, че това е свързано с прозрението на физиците, че материята е интелигентна. Между голямото поле на материалните науки от една страна и тази област, която изучава психиката от друга - независимо дали ще я наречем психология или ще й дадем някое езотерично определение - се простира широко бяло поле. И тогава ми хрумна следното: може би навлизаме точно в това неоткрито пространство синхронно с появата на Хирон. Не мога да кажа доколко това е така, но със сигурност е много стимулираща визия.\nПри изучаването на индивидуалните хороскопи ми направи впечатление, че Хирон се държи досущ като външните планети. С това искам да кажа, че кризите и затрудненията в областта на дома, в който се намира Хирон, не се поддават на никакъв контрол от страна на отделния човек. Събитията, случващи се по време на прогресии и транзити, разширяват съзнанието на засегнатия индивид. Посредством влиянието на външните планети хората получават определена ориентация. Това е една от значителните разлики спрямо влиянието на вътрешните планети. При труден аспект, примерно Марсова прогресия или съвпад по време на транзит на Сатурн или юпитер, можем да открием изключително много за себе си. Тези опитности могат да бъдат управлявани, защото се манифестират в границите на човешкото. Сатурн носи прозрение за личните качества, като например дисциплина и самостоятелност или за самотата и отбранителните сили на индивида, но тези предизвикателства могат да бъдат интегрирани в живота, ако притежаваме достатъчно воля. Това може да бъде болезнено и изобщо да не ни се нрави, но никога няма да ни се изправят косите от ужас*. Прогресиите и транзитите на вътрешните планети изваждат наяве неща, които се намират в горните пластове на диаграмата ни. Дори и да става дума за подсъзнанието, то е индивидуалното подсъзнание, не колективното. Ясно ми е, че това разграничаване често е неточно на практика, но все пак дава приблизителна представа за положението на нещата.\nВ ъншните планети въвеждат човека в непознати пространства. Те разширяват съзнанието му и го конфронтират с чудеса, със собствената му съдба, със сили, които са много по-могъщи от собствения му малък живот. В китайската йероглифна система думата, която означава криза е съставена от знаците за опасност и възможност/шанс.\nКризата е опасна, защото съдържа враждебни за личността, непознати елементи - и едновременно с това представлява възможност, защото човек добива шанса да се разшири и да влезе във връзка с трансперсоналното. Външните планети обикновено разбиват закостенелите ни представи, които постулираме наместо истина.\nВ съответствие с малкото наблюдения, които съм имала възможност да събера досега, Хирон се държи по следния начин: в живота на даден човек отвън и отвътре се случват неща, при които контролът на егото е чисто и просто неуместен. Егото не е в състояние да се намесва в подобни промени и да ги превръща в нещо подходящо за лично ползване. Волята изглежда е напълно незначителна, когато опрем до външните планети. При личните тя играе много по-важна роля, защото там е необходимо да се разпознаем собствените си мотиви и нужди и да се научим да ги насочваме. Който обаче се опита да си наложи волята над трансперсоналните планети, ще попадне неминуемо в голямо затруднение. Най-честите събития, които съм наблюдавала досега по време на транзити или прогресии на Хирон, са заболявания. В общия случай това са болести, чиито истински произход и значение трябва първо да разгадаем, класическото лечение често не се оказва достатъчно. 3аболяванията са едни от основните ни двигателни пружини, защото пораждат много страхове, ужас и илюзии, които се въртят около смисъла и значението на физическото ни тяло.\nОпределени класически кризисни ситуации често се намират във връзка с трансперсоналните планети. Например се разпадат човешки взаимоотношения или си сменяме професията или ни назначават нов началник, независимо от нашето одобрение или съпротива. Вече споменах болестите. 3ачестяват духовните и религиозните трусове и смърт на родители. Обикновено приемаме такива събития като причина за вътрешните промени, макар че често съвпадащите с движението на външните планети произшествия са по-скоро следствие, отколкото първопричина. Те отговарят на дълбоки същности промени, които не могат да бъдат разбрани и изживяни, докато едно външно събитие не промени изцяло закономерностите на живота.\nСледвайки логиката на наблюденията си във връзка с Хирон, достигнах до предположението, че неговата природа е по-скоро земна, отколкото огнена (Стрелец). Откривам го с поразителна честота в синастриите на най-близки човешки взаимоотнощения и, което ми направи особено впечатление, в сексуалните връзки. Въз основа на това приемам, че Хирон има нещо общо с исконната природа на човешкото тяло. Според традиционната астрология сексуалността се намира във владението на Венера и Марс, както и на Плутон, ако подходим от позицията на психолога, но всичките тези планети обозначват емоционални потребности или качества, от които се чувстваме привлечени. Те не могат да ни дадат обяснение защо възприемаме някои човешки тела като красиви, а други ни отблъскват. Химията на тялото е и остава загадка, която не може да бъде разплетена посредством психологически изследвания. Новите терапевтични методи като например биоенергетиката, се занимават с физическата енергия. Ние се заръщаме в граничната зона между физиката и психиката.\nТова вече наистина е всичко, което мога да кажа за Хирон. 3а съжаление нямам дори бледа представа как той трябва да бъде тълкуван на практика, тоест съотнесен към знаците и домовете. Мога само да правя догадки. Имам много силното усещане, че Хирон е земно създание и - ако наистина се налага да го причислим към някой знак - бих предложила Телец или Дева, които си делят владетелите с други знаци. Дева и Меркурий не са идеалната комбинация, тъй като Девата притежава качества, който не отговарят на Меркурий като владетел. Телецът от своя страна също не покрива диапазона на Венериното значение. Трябва сами да експериментирате, защото се движим в полето на интуицията, а не по каноните на евангелие.\n« Отговор #4 -: Май 31, 2011, 06:12:15 »\n........Въпрос: Може ли да кажете нещо за това как външните планети предизвикват кризисни състояния? Транзитите ли имате предвид?\nЛиз Грийн: Да, когато няпример някоя външна планета транзитира гореща точка от наталната карта и образува силен аспект. Това в нас, което е заплашено от промяна, е символизирано от аспектираната планета. Когато Уран минава в опозиция към Слънцето Ви, трябва да внимавате за индивидуалността си. Слънцето обозначава нашето изначално усещане за това, че сме неповторими индивиди. Когато Уран мине оттам, сякаш ни казва "Съжалявам, но това не е достатъчно. Концепцията ти за реалността е прекалено ограничена. Ще те разтърся малко, така че да се появят пукнатини в здравите стени и да откриеш, че животът не е това, което си мислиш и ти самият не си това, което си представяш." Разбира се всички реагираме различно на подобно преживяване. Някои ще кажат: "Боже Господи, преживях невероятно откровение!" Други само ще се ядосват или ще обвиняват всеки срещнат, че е объркал живота им. Някои хора приемат възможността за промяна с отворени обятия, докато други се борят с нея до момента, в който покривът се срине над главата им, защото всяка планета, на която препречиш пътя, трансформира влиянието си в действие.\n3а много хора това е труден въпрос. Например човекът, който от 20 години работи в професията си и изпълнява задълженията си с еднакво старание и постоянство. Той не си позволява никакво развитие, залага винаги на сигурно. И от днес за утре се появява на сцената някоя външна планета и нещо ужасно се случва. Подсъзнателно човекът прави нещо, за да загуби работата си или съдбата сякаш лично се намесва. Тогава изведнъж му се налага да размишлява над това каква стойност е имал изобщо животът му през изминалите години. Това е болезнено и мъчително, но ако му се противопостави, попада от трън та на глог. Ако обаче приеме ситуацията като необходимо зло, чрез което да разгърне и развие себе си, ще посрещне външната планета като приятел и ще преживее ситуацията като творчески шанс. Това е, което разбирам под "криза".\nСега искам да премина към аспектите на външните планети в индивидуалните хороскопи. Първо искам да говоря за хората, които имат силна връзка с колективното подсъзнание. След това искам да обсъдя възможните причини, поради които се противопоставяме на това, което носят външните планети. Почти винаги е напълно невъзможно да се отработят елегантно аспектите между личните и трансперсоналните планети в наталната карта. Те носят проблем след проблем. Да погледнем например Венера в опозиция с Плутон, аспект, който има много лоша слава в човешките взаимоотношения. Усещането е сякаш си принуден да участваш в спектакъл, в който режисьорът настоява да играеш роля, която не можеш да понасяш. С аспект между Плутон и Венера човек просто няма възможност да живее в повърхности взаимоотношения с другите. Понякога двама млади се срещат и изпитват симпатия и привличане. Влюбват се, искат да се оженят и да се устроят. Купуват си хубава къща в хубаво предградие, раждат две-три деца и притежават две коли. Теоретично би могло да продължи така завинаги. Когато обаче в наталната карта на единия има аспект между Венера и Плутон, за него няма подобна възможност. Съдбата му е друга. Съзнателно и той се стреми към сигурност, удовлетворение, щастие и спокойствие - като всички нас. Но в един определен момент всичко пожелано се разпада на парчета и той може да хвърли един поглед в невероятно комплексния вътрешен свят, който се разкрива зад целия този обществено признат, солиден живот. С други думи: човешките взаимоотношения го принуждават да се вглежда и да разпознава тъмните, мощни течения в собствената си душа и в живота. Всички интимни връзки са като порта, която се разтваря пред Плутон. Всеки път, когато този човек позволи на друг да се доближи до него, Плутон е поканен да участва. Потърпевшият преживява предизвикателство и промяна. Той е принуден да се срещне тъмните си, малко познати емоционални потребности и импулси. С Венера-Плутон в наталната карта тези опитности са неизбежни, освен ако човекът не отбягва тесни взаимоотношения, каквато склонност действително се наблюдава при подобни хора.\nСпоред мен Венера-Плутон не е лош аспект. Ако ни се струва трудно управляем, то това е, защото засегнатият се противи да постигне по-дълбоко ниво във взаимоотношенията си. Съвсем различно е, когато приеме да интегрира този аспект като част от живота си. Тогава шансовете му за творческа проработка на Плутон са по-големи и той не приема ролята на жертва. Не е необходимо Плутон да унищожава интимните му връзки, но би могло да се случи, ако той упорито настоява да решава проблемите посредством повърхностен разговор или упорит отказ. Който настоява всичко да си остане мирно и тихо и прави всичко, за да избегне конфронтации - независимо дали с партньора или със себе си - той може да стане свидетел на това как Плутон разгръща разрушителната си същност, защото вместо да позволи на връзката да го промени, той очаква от нея тя да се промени. И това обикновено се случва - с катастрофални последствия. Тогава често вината се прехвърля на партньора, но когато партньорът си тръгне, можем да сме напълно сигурни, че това се дължи на аспекта между Плутон и Венера.\nПри някои хора разрушението ще се случи вътрешно. Това може да бъде израз на развитие, което не ни позволява да търсим вината у другия, но за нас самите е много по-болезнено да открием, че се опитваме да убием нещо, което обичаме. В това няма смисъл, то противоречи на разума, на интелекта, на моралните ни норми. Дали всичко това ще доведе в крайна сметка до заздравяване на връзката или раздяла, не е толкова важно. Важно е да открием, че емоциите ни често са невероятно двойнствени и че любовта е много, много по-сложна, отколкото я описват по списанията. Способността да предадеш, да изневериш, е едно от качествата на Плутон. Да установим, че сме спосбни да предадем човек, когото обичаме, е болезнено - ако изобщо притежаваме някакъв идеализъм в любовта. Откритието, че любовта може да умира, също е едно от ужасните лица на Плутон, защото ни се иска да вярваме, че любовта, ако е наистина любов, притежава устойчивост. Борба за власт, манипулации, жестокост и сексуално подчинение са други предпочитани Плутонови мотиви. Човек с Венера във Водолей и в опозиция с Плутон в Лъв или Венера в Телец и квадрат с Плутон няма да бъде много щастлив с подобна констелация, защото съзнателните му ценности са диаметрално противоположни на Плутоновата същност.\nНо ако успее да захвърли списанието, това все пак е начало. Който има аспект между Плутон и Венера, трябва да приеме Плутон като неразривна част от любовния си живот. Най-трудното на живота под подобен аспект е самотата по непознатия път през подземното царство. Няма колективен правилник, а колективните мерки на външния свят обикновено са много нетолерантни спрямо Плутон. Той е вълк единак и преживяването на това, което се случва, когато слезем в лабиринтите, за да срещнем себе си, също е белязано от самота. Но тази среща носи дълбочина и сила - и интензивна любов, която търси отклик. И това също е съдба.\nТова беше пример какво се случва, когато някоя външна планета аспектира някоя лична. Чужд, съдбовен елемент навлиза в един иначе привидно нормален, личен живот. Потърпевшият е въвлечен в събития, които в този момент му се струват крайно абсурди и които той просто не желае да приеме. Има нещо архаично и безлично във външните планети и ние започваме да усещаме как под тяхно влияние се държим много странно, чак ставаме чужди сами на себе си. Затова те могат да бъдат толкова заплашителни. Само за миг погледът се плъзва по нещо, което притежава силата на Боговете. Колективното съзнание не може да ни помогне, защото неговите закономерности тук не могат да се разгърнат. Това е една от причините защо често възприемаме транссатурновите планети по един болезнено неприятен начин. Човек трябва да си изработи напълно нови, различни ценности и мащаби, за да се справи с тях. А това означава да се разделим със закрилата на конвенционалните си принципи. Тези принципи се отнасят както към външния, така и към вътрешния свят, но не са правила за поведение в сексуалната област. Вътрешните конвенционални принципи провъзгласяват дали е правилно или грешно да изпитваме или желаем нещо, дали да го изживеем или не.\nАспект като например Слънце в съвпад с Нептун сам по себе си не е лош аспект, както и опозицията между Венера и Нептун не е лоша или добра. Просто ги има. Наталните карти не проповядват морал, не казват дали едно или друго качество е добро или лошо. Те не установяват подобни неща. Ние обаче окачаме на астрологията собствените си морални норми, въпреки че планетите и знаците се въздържат от коментар. Те са само тази част от Космоса, която има значение за живота на човека и която той може да използва, за да постигне най-доброто за себе си в този живот. Слънце в съвпад с Нептун намеква, че проблемът е в индивидуалното, в намирането на себе си, съчетано с копнежа по мистично сливане и разтваряне на всички лични граници. Обяснено на по-прост език: човек трябва да се загуби, за да се намери. Съществува постоянен конфликт между Слънце и Нептун, които дърпат човешката същност в две противоположни посоки. В съвпада обаче и двамата в крайна сметка се опитват да сътворят от него човек, който е едновременно себе си, но и отворил себе си за цялото, от което е мъничка част. В известен смисъл в личната му сфера стои отворена една врата, която отвежда надолу към колективното. Всички желания, копнежи, сънища и визии на колектива се процеждат в личния му живот. Магически го привличат движения, които прютяват тези копнежи.\nЧовек с аспект между Слънце и Нептун няма да може да избяга от съдбата си, макар че съм убедена, че повечето хора с подобна констелация ще се опитат да изключат Нептун. За нептуновия характер стремежът към нещо неизразимо и съпричастността с всички страдания на този свят са съвсем реални усещания. Те могат да бъдат доста заплашителни, защото намекват за разтварянето на личността. Нептун се идентифицира с ролята на жертвата и като цяло чувства, че светът е най-ужасното място, което той желае да напусне възможно най-бързо. От всички неща, които биха могли да го измъчват, най-голямо значение има споменът за мястото, откъдето идва човекът, място, на което няма конфликти, страдания, няма битки за това, че сме индивиди и сами в света. Но тези фантазии са безлични и би било грешка да ги отдадем единствено на желание за завръщане в майчината утроба. Става дума за дълбоко религиозен копнеж в колективното, на който са подложени нептуновите хора. Затова те трябва да намерят пътя да слеят талантите и целите си с бляновете на колективното, защото те са проводници на тези блянове за групата.\nВеднъж изготвях хороскопа на една жена, чието Слънце в първи дом се намираше в опозиция с Нептун в седми. Тя беше доста сериозен човек и твърдеше, че никога през живота си не е получавала нищо, което действително е желала. Баща й бил пияница и през цялото си детство непрекъснато се опитвала да избегне домашните скандали. Майка й била много практична, активна жена, която непрекъснато сипела обвинения върху слабохарактерния си съпруг. Накрая клиентката ми се омъжила за симпатичен, многообещаващ млад мъж. Но сякаш я съдбата я преследвала, след няколко години и той започнал да пие. Тя се развела и след още няколко години се омъжила за друг, но скоро станало ясно, че и той бил алкохолик. Тогава й станало ясно, че животът й се ръководи от сила, която тя не може да контролира. Приличала на майка си дотолкова, доколкото била на мнение, че човек постига това, което желае доминирайки над всички околни дотогава, докато те не преотсъпят желаното. Така тя се уплашила, когато осъзнала действащите в живота й схеми. Ян Флеминг някога казал: ”Първият път е случайност, вторият - съдба, третият път е враждебно влияние.”\nРазбира се, опозицията на Слънце и Нептун била съдбовна за тази жена, но въпреки това не смятам, че тя е била обречена да прекара живота си с алкохолици. Някак успяла да отхвърли вътрешната отговорност, с която тази опозиция тегнела в живота й. Признавам, че не е лесно да се живее с подобен аспект, не на последно място, защото нормалните социални мащаби щурмуват всичко, което Нептун символизира. Моята клиентка се страхувала прекалено много от разтварянето и навлизането в магичния свят, които изисква Нептун и затова тя го проектирала върху партньорите си. Това може да се очаква при Нептун в седми дом. Бащата не бил просто пияница. Той бил изкривеният символ на жадния за духовност, нещо, което трябва да приемете буквално. Има тясна връзка между алкохолика, който пие, за да попадне в магична или трансцендентална реалност и мистика, който се стреми към същото преживяване - да се разтвори в Божественото. Връзката на Слънце и Нептун при моята клиентка обозначава бащиното наследство, дълбока духовна жажда. Тя не можела да съчетае това с практически ориентираната си личност, затова отблъснала баща си, но намерила двама съпрузи, които изживявали същото нептуново влияние по същия разрушителен начин.\nТази жена направила това, което всички ние по навин правим с аспектите на външните планети. Склонни сме да ги проектираме в доста изкривена форма. Нептун се осъществява посредством алкохолизирани или по друг начин измамни партньори, Уран е партньорът, който ни напуска, Плутон е този, който притежава власт над нас или е натоварен с комплексни сексуални и емоционални модели на поведение. Но все пак смятам, че трябва да имаме поне шанс да интегрираме тези неща в собствения си живот. Би могло да бъде живително и вдъхновяващо да преодолеем собствените си страхове. Дете със силни аспекти на външните планети привлича вниманието на останалите деца още в ранното си детство. Обикновено те го смятат за малко странно. Детето ще страда от колективния натиск, който се изразява посредством конвенционалните очаквания, особено ако външната планета се намира на чувствителна точка в хороскопа, например на асцендента или МС. Това дете, което следа собствения си ритъм, често бива отбягвано от земните си другарчета, които имат аспекти като Слънце-Сатурн, Слънце-Юпитер или Слънце-Марс и могат по-добре да се впишат в социалния ред. Човек със силни контакти с външните планети може да бъде смущаващ елемент в групата, защото склонностите му ще нарушават доминираната от Сатурн ценностна система на социума. Може да бъде срещната и другата крайност, както видяхме в примера на жената от преди малко. Човек може дотолкова да свикне с проектираната върху него различност, че изцяло да се идентифицира с външната планета. Тогава става анархист или отшелник или опонира по друг начин на социалния ред. Ако следва този път до крайност, ще загуби Слънцето си, тоест ще загуби усета за индивидуалните си ценности. Няма да бъде нищо друго освен глашатай на колективното подсъзнание и в крайна сметка може да бъде много разрушителен не само спрямо другите, но и спрямо себе си.\nНе е лесно да понасяш аспектите на външните планети. Изисква се много търпение и смирение. В известен смисъл е добре, ако външните планети не са силно застъпени в наталната карта, защото човек ще има повече шансове да устрои живота си удобно, спокойно и без сътресения. Много хора високо ценят подобен начин на живот и аз също смятам, че не бива да го осъждаме със снизхождение. Юнг е казвал, че трябва да оставим подсъзнанието на мира, докато само не почука на вратата. И ако човек се справя с всекидневния живот, поддържа добри отношения с другите хора и не ходи на лов за някакви отвъдни видения, то това не означава, че е недоразвит. Означава просто, че е здрав. Ако обаче в наталната карта доминира външна планета, трябва да се настроим към нея по някакъв начин. Може би е правилно да започнем с настройката там, където тази планета се проектира.\nВъпрос: Това за Слънцето и Луната ли се отнася?\nЛиз Грийн: Това се отнася за всичко в наталната карта. Ние не проектираме само външните си планети, проектираме и много други части от себе си. Просто е много по-трудно да приемем външните плането като свои. Те не са нито мои, нито Ваши. Те са безлични и е най-добре да пазим дистанция, но да бъдем наясно, че се намесват в личния ни живот. Мисля, че човек, който проектира Слънцето си, няма ясна представа за самия себе си и за исконните си индивидуални ценности. Той е колективно създание в обичайния смисъл на думата, т.е. пропагандира общественото мнение и ценностна система. Може да бъде доминиран и колективното подсъзнание във вид на външна планета, но при всички случаи егото и самосъзнанието му са слабо развити. Това е задачата му и се налага да разчита на другите да внесат усещането за собствена индивидуалност в живота му.\nКогато Луната е проектирана, човек се дистанцира силно от емоционалните си потребности. Не съзнава колко силно е обвързан с другите хора и може да се случи така, че да разчита на тях да живеят чувствата му. Тук не искам да обсъждам всички планети, мисля, че това можете да направите сами. Опитът ми сочи, че е типично, може би дори неизбежно да проектираме външните си планети. Може би ще го правим винаги и можем да вградим в себе си само съвсем малка част от това, което те означават в действителност. Смятам, че става опасно едва когато напълно отречем съществуването им, защото тогава започват да действат сляпо.\n« Отговор #5 -: Май 31, 2011, 06:37:35 »\nСега искам да говоря за това какво се случва, когато Сатурн попадне в съвпад с някоя от външните планети. Всеки път, когато това се случи, е засегната една група от хора, всичките родени в рамките на две до две години и половина, които образуват своеобразно ”поколение”. Не при всички хора Сатурн се намира в съвпад с Уран, Нептун или Плутон. Квадратите, тригоните и опозициите имат подобно влияние, но предпочитам да се ограничим върху съвпадите, защото при тях то изпъква най-ясно. Приблизително между май 1941 и април 1943 г. Сатурн се намирал в съвпад с Уран, който започнал в Телец и продължил през първата декада на Близнаци. Тук става дума за двугодишен период от време. В края на 1985 г. те отново ще образуват конюнкция в продължение на около две години, която ще започне в Стрелец и в последствие ще премине в Козирог. Същата констелация се сформирала в края на миналия век. В течение на 100 години обикновено има две или три подобни съединения.\nСъвпад между Сатурн и Нептун имало от края на 1951 до края на 1953 г. във Везни. Предишният бил между 1916 и 1918г., а последният за този век ще бъде между 1988 и 1990 г. Освен това имало две конюнкции между Сатун и Плутон, едната от 1914 до 1915, а другата от есента на 1946 до началото на 1948 г. Третата ще се сформира между януари 1982 и началото на 1984 г. Това ще ви даде представа за цикличният характер на съвпадите. Приблизително на всеки 40 години Стурн се съединява с външните планети. Понякога тези периоди се засичат, като например в края на 80те години, когато ще бъдем свидетели на едновременния съвпад между Сатурн, Уран и Нептун.\nВече споменах, че произлизащите от дълбоките пластове на колективната психика движения първо се сблъскват със Сатурн по пътя си към белия свят. Той е естествената бариера, отбранителният аспект на егото, което се опитва да запази своята автономност и завършеност. Хора, чиито сатурн аспектира вънщните планети, често усещат сблъсъка на колективните течения по много силен и неудобен начин, защото винаги са устемени по някакъв начин да ги овладеят и да вкарат в сигурни канали. Сатурн се старае да изгражда формата, която да поеме хаотичните сили. Така човек с аспект между Сатурн и Уран ще се чувства принуден да предприеме нещо с новите идеи, които се изливат в съзнанието му. За него не е достатъчно да бъде предвидлив, ексцентричен и разкрепостен, което може да е напълно достатъчно при Слънце-Уран. Сатурн-Уран трябва да се погрижи да намери подходящия съд, иначе би се чувствал постоянно заплашен и несигурен. Мисля, че е важно да помним, че Сатурн е управител на Козирог и на десети дом и е представителен за сцената на обществения живот. Сатурн-Уран се намира в необичайното положение да осъществи в условията на живота една социална или политическа визия, при това без да загуби нито реалната си преценка, нито мъдростта си, нито да позволи виденията му да бъдат вместени в прекалено конвенционални рамки. Това е доста деликатна ситуация. Често се случва така, че засегнатият човек се накланя в едната или другата крайност и открива врага си някъде там в обществото под формата на необуздано анархичния Уран или на тежко авторитарния Сатурн.\nСпоред Сатурн-Нептун не е достатъчно да следваш мистичен път, да станеш просто художник или музикант и да придадеш гласност на извиращите от дълбините образи. Сатурн трябва по някакъв начин да осигури на Нептун отклик в света, което е още по-трудно отколкото с Уран, защото размитото видение за всемирна любов, което Нептун носи, е много далечно от земната сатурнова реалност. За много хора мечтата за утопичното общество е натраплива идея и те се опитват да й вдъхнат живот посредством всякакви алтернативни социални структури от типа на комуни или езотерични групи. Както и при Сатурн-Уран за тях е трудно да застанат по средата и да поддържат равновесието и се случва много по-често да залитнат в едната или другата крайност. Или материалният свят им се струва зловещо бездуховен или мистичният свят бива отхвърлен като безотговорен и дегенерирал.\nСатурн-Плутон означава необходимост от завършек. Човек с такава констелация трябва или сам да разруши определени ценности в обществото или да подпомогне трансформацията им. Той носи отговорност за това първичните инстинкти да намерят своето място в живота, което означава, че трябва да се изправи както пред трансформиращата им сила така и пред неоспоримата им жестокост. Често Сатурн-Плутон е саботьор, който се стреми да разруши из основи заступорени* схеми или утвърдени ценности. По много начини може да се превърне във враг на всички патриархални форми, ако те прекалено дълго са потискали човешките емоции и инстинкти. Възможно е да приеме и другата крайност и по тираничен начин да воюва срещу първичното. Комбинацията Сатун-Плутон има принудителен, почти обсебващ характер, защото Плутон олицетворява една сурова, невероятно мощна природна сила. Не ни изненадва, че Сатурн-Плутон клони към параноя и тези хора се страхуват еднакво от деструктивното в масите както и от деструктивната страна на собствените си емоционални дълбини.\nРазбираемо е, че за младите хора докосването на Сатурн с външните планети представлява заплаха и загуба на сигурност. Много от тях рано преживяват срив, защото егото им още не е достатъчно силно, за да придаде образ на извиращите от подсъзнателното стихии. За съжаление възпитанието обикновено не ни дава подкрепа в тази област и така може да се случи, че един изваден от равновесие млад човек да не срещне никакво разбиране. Критичният фактор изглежда е устойчивостта и цялостта на егото. Подобен натиск може да се изрази в невероятен афинитет към идеали или склонност към фанатично следване на дадено движение. Понякога обаче се наблюдава и обратното, човек да се изживява като личен враг на някое течение и да вижда мисията си в това да го унищожи. Ако той е много уплашен от влиянието на външните планети, може да приеме ролята на Сатурн и да се опита да потиска всички нептунови, уранови или плутонови елементи в обществото.\nРазбира се не всички хора, при които Сатурн е в съвпад с Уран, Нептун или Плутон имат еднакви усещания нито се държат еднакво. Може би зависи от това, колко силна е позицията на конюнкцията в хороскопа. Домовата система също има значение, както и аспектите. Предполагам, че съвпадите са от значение за определени задачи, които са предопределени за дадено поколение. От подобна група след това произлизат хората, които провъзгласяват мисията й. Много от тях изобщо не съзнават конюнкцията или значението й, но в групата нараства напрежението, което придобива глас и облик посредством тези хора.\n« Отговор #6 -: Май 31, 2011, 06:48:50 »\nИнтензивно се занимавах с роденото между 1941 и 1943г сатурново-ураново поколение. Какво са преживели? Кои са те? Как се е справила тази група с конюнкцията си? Първото, което ми направи впечатление беше, че именно те представляваха основата на цялата хипи-генерация. Сред най-младите гласове на това невероятно по размера си културно движение се намира Боб Дилън, който е представител на Сатурн-Уран. В една от песните си дава много точен израз на разгръщащия се свтоглед с думите:\nYou’d better start swimming or you’ll sink like a stone/For the times they are a-chaingin‘ . Дилън и Джоан Баез и Бийтълсите били предвестниците на едно движение, което изразявало политическите идеи посредством музиката. Мисля, че това е подходящо за Сатурн в съвпад с Уран и тригон към Нептун. Комбинацията от политика и музика не била просто модно явление. Не един живот бил преобразен завинаги. Моралът, религиозната нагласа и отношението към родината били преобърнати диаметрално. Почти невъзможно е да се надцени заквасващото влияние на тези хора. Чрез Бийтълсите се прочул в световен мащаб и един странен индиец на име Махариши. И ето че светът започнал да медитира. Много неща, които междувременно са добили всеобщо признание, за тази група били все още ерес и иконоборство. Тя огласила не само една идеология, но и дала образ на символиката на Нептун и неговите духовни стремежи. Може би затова комбинацията от политика, наркотици и музика имала толкова силно влияние.\nБоб Дилън не е единственото олицетворение на съединението Сатурн-Уран, но все пак е нагледен пример. Характерно за него е не, че успял да се наложи като музикант. Това се случва понякога. Не, характерен е фактът, че нагласата на една шепа хора се разпространила със скоростта на горски пожар. Когато един човек символизира неща, към които колективът подсъзнателно се стреми, тогава той постига невероятно влияние.\nМного по-малко наясно съм с групата Сатурн-Нептун. В момента представителите й преживяват сатурнова революция и аз ни най-малко не мога да предвидя какво ще се случи. Вече говорих за нуждата на определени хора да закотвят своята мистична или духовна визия в света и съм убедена, че и членовете на тази група ще се развият в такава посока. Малко повече знам за роденото непосредствено след Втората световна война поколение Сатурн-Плутон, защото те преживяха сатурновото си завръщане преди няколко години, а това е момент, в който много хора се обръщат към астролог, макар че не мога съвсем ясно да кажа каква е причината. Може би защото човек трябва да се справи с някои неща, които са във връзка с този важен транзит. Това е време на преориентация и избор на нови пътища.\nОсобеностите на Сатурн-Плутон събудиха интереса ми, защото много често предизвикват симптоми, които психотерапевтът нарича клаустрофобия. Имах възможност да ги наблюдавам и сред клиентите си, при които паническите усещания в маса от хора, са удивително широко разпространени. Както може да се очаква от подобна конюнкция в лъв, можем да открием пренебрежение към авторитетите, което обаче е по-дълбоко от класическия ”бащински проблем”. Тук става дума за истинска омраза към лидерите, които упражняват обаяние над масите. Открих в Сатурн-Плутон силно анархична черта, която се изразява в стремеж към разрушение. Често обектът на това желание не е ясно дефиниран, но обикновено става дума за авторитарна личност или идея.\nМисля, че съединението Сатурн-Плутон предразполага към насилие. Това може да се изрази на физическо или на емоционално ниво, но във всеки случай реакциите са по-близки до законите на джунглата , отколкото до т.нар. цивилизовано поведение. Да приемеш това за себе си, може да бъде много трудно, ако останалата част от хороскопа е много фина и овладяна. Освен това Сатурн-Плутон изглежда изразява решителна изолация. В работата си открих, че тези хора не обичат да бъдат възприемани като част от колектив. Цялото това колектично преживяване във водолейски стил за тях е дълбоко объркващо. Записват се на семинар или кръжок, седят незабележимо в задните редици, вземат си това, от което се нуждаят – и после си тръгват. Те не искат да вземат участие, в смисъла на хуманистичния психологичен жаргон. Не виждат себе си като част от тази група.\nРазбрах още, че не можеш да подтикнеш Сатурн-Плутон към действие. Там е имало немалко проблеми с възпитанието в ранното детство, защото в момента, в който човек се опита да им поднесе идеология или да ги направлява някак, реакцията е бясна и упорита. Разбира се, тя е различна по интензитет, както и при Сатурн-Уран политическото иконоборство има различни степени. При някои от представителите на Сатурн-Плутон омразата към обществените ограничения е особено силна. Искам да подчертая това, което вече казах, че Плутон е враг на патриархалните системи и закони. Може да се достигне до него посредством чувствата, но никога посредством авторитет. През 1948г. Марс подсилил конюнкцията, затова тази част от групата, родена тогава, изразява гнева си много открито, макар че агресията може да е напълно подсъзнателна.\nДруго нещо, което се натрапва при по-внимателното наблюдение на този съвпад, е обствоятелството, че той достига по-дълбоко от закономерностите на човешкото поведение. Срещнах няколко човека, който виждат в сънищата си картини от последната Световна война. Тези сънища кръжат около темата за концентрационните лагери и дилемата на германско-еврейските отношения. Първият път, когато се сблъсках с това, подходих към него като към лична опитност на клиента си, но когато започнах да се натъквам на него все по-често, се пробуди любопитството ми. Тъй като съединението в лъв било след края на войната, не може да става дума за преки спомени и преживявания в детството. И въпреки това имах чувството, че тази група лично е изживяла ужаса на геноцида. Сега бихме могли да подхванем обширна дискусия по темата дали това може да бъде прието като доказателство за реинкарнация, но честно казано аз нямам интерес от подобна дискусия, защото не е възможно да открием истината. Въпреки това много се интересувам от холокоста като символ. Той тематизира образите на насилниците и жертвите, въплътени в случая от насионалсоциалистите и евреите. Трябва да се запитаме какво означава ролята на жертвения агнец и какво олицетворява в рамките на обществото. Както и да се замислим над тъмната, отхвърлена страна на човешката природа, а русокосият германски свръхчовек, който иска да унищожи мургавия евреин, наистина е прастар мотив от митологията.\nВ известен смисъл Сатурн-Плутон се опитва внимателно да обедини двете страни на живота. Вътрешните конфликти на човек с такъв аспект могат да бъдат много бурни, защото предполагам, че той идентифицира в себе си както Хитлер, така и изкупителната жертва.\nСред интервюираните от мен нямаше нито германци, нито евреи, така че едва ли може да става дума за демонстрация на расова принадлежност. Сблъсках се със същата тематика при представителите на предишната група Сатурн-Плутон, родени по времето на Първата световна война. Тези хора не са се сблъсквали с геноцид в детсвото си и въпреки това ми разказаха някои забележителни неща. Те казват: ”Да, непрекъснато сънувам, че се намирам в газова камера.” или ”Когато вляза в претъпкан автобус или влак, веднага ме обзема усещането, че сега ще нахлуят войници.” Тези образи са облечени в модерни дрехи, но темата съвсем не е нова. Стара е колкото света. Не искам да твърдя, че на Сатурн-Плутон се пада отговорността да открие решението за това страшно раздвоение между светлото лице на цивилизацията и тъмния образ на примитивния човек. Но никой не усеща това раздвоение по-болезнено от Сатурн-Плутон.\nЕзотериците биха могли да кажат, че родените между 1946 и 1948 много бързо са се преродили, след като станали жертви на холокоста. Дори и това обяснение да отговаря на истината, то не може напълно да обхване психологическото значение на този съвпад и неговите креативни възможности. Изглежда, сякаш тези хора наистина са преживели войната, но на мен ми се струва, че те просто носят в себе си същия конфликтен потенциал, с който и тя била наситена. Може би е в ръцете на тези хора дали подобни събития ще се повтарят за вбъдеще.\nГрупата Сатурн-Плутон има по-дълбоко разбиране от другите хора за истинската същност на войната. Тя с право проявява недоверие към масовата психология. Склонни сме да разглеждаме последната война като политически проблем, отключен от един диктатор, чиято мечта била Германия да управлява света. Всъщност нещата са много по-субтилни. Светът може да бъде управляван по много начини, без да се налага да колим жертвен агнец. Става дума за психологически феномен, когато една група хвърля сянката си върху друга група, за да не трябва да поеме своя дял от злото, но това е проблем, който не се ограничава върху Германия по време на войната.\nОтдавна чувствам, че Плутон символизира архаична женска сила, изключена от религиозно обожествяване. Намирам големи прилики с близкоизточната и средиземноморска Велика Майка, Богиня на плодородието и смъртта. В някои северноевропейски държави тя е особено пренебрегната, нейното място винаги е заемал Бог-мъж. В трилогията на Есхил фуриите са разгневени от нараняването на майчиното право и затова наказват Орест с бяс. Представям си, че пренебрегнатата Богиня си е отмъстила, пращайки тази лудост на хората, чийто свидетели станахме преди 40 години. Мисля, че това е достигнало повърхността под формата на нацисткото движение. Не мога да приписвам тази грешка на германците. Може би те са били слабото звено във веригата, защото нацията им се намирала в състояние на вътрешен колапс. Човек, който в афектирано състояние се намира на много ниско ниво, е податлив на влиянията на подсъзнателното. Може би е било германското колективно минало, което ги е направило подходящ съд, защото северно-германските племена винаги са давали предимството на мъжкото Божество и за разлика от средиземноморските култури никога не са се кланяли на Богинята-майка. Това би означавало, че там има малко или никакво разбиране за интеграцията на женското начало и затова е нямало възможност да се преборят с разгневения му облик. То просто изригнало, но това би могло да се случи навсякъде. Би било грешка да приписваме холокоста на политически принципи.\nВ моето усещане Плутон, тъмната майка, избухнала в гняв и бяс посредством определена политическа общност, която била подходящ носител. До изгряването на Третия райх хората на запад се смятали за цивилизовани носители на здрави морални устои. След това бяхм шокирани от онази жестокост, онази лудост, която – все още твърдим, че сме убедени в това – била изцяло германско качество. Мисля обаче, че този проблем ни занимава отдавна. Докато човекът не успее да разпознае тези сили в себе си и донякъде да разбере какво се случва, дотогава ще продължава да проектира своя Плутон върху расите и нациите. Убедена съм в това, че същността на отминалата война наистина е от личен порядък.\nМожем да наблюдаваме много индивиди, които още са обсебени от нея. С това не искам да кажа мислите за това какво се е случило, а фактът, че в много държави, включително САЩ, има неонацистки партии. Мотивите и образите на холокоста привличат всички ни по необясним начин. Те са символи на вътрешен сблъсък.\nПредставям си, че хора, родени със силен аспект между Сатурн и Плутон, са не само осбено митивирани да разберат всички тези въпроси, но и носят известна отговорност спрямо света, защото имат дадености, с помощта на които да се доближат до отговорите. Тази група разполага с честност, поне спрямо себе си. Много от тях са ми казвали, че се страхуват от себе си, защото са наясно със собствената си жестокост и импулс към сексуално насилие.\nПодозирам, че тази лудост е признак не само на Сатурн-Плутон, само че Сатурн-Плутон не може да избегне да я усеща и да признае значението на това да я разбира и направлява. Може би това е, което тези хора могат да направят за колектива.\n« Отговор #7 -: Май 31, 2011, 06:59:21 »\nВъпрос: Не вярвате ли, че става дума за спомен от минало прераждане? Аз съм имал реинкарнационни сънища.\nВ един от тях попаднах в концентрационен лагер в Германия по време на последната Световна война и действително преживях това време.\nДоколкото знам, това би могло да бъде спомен от минал живот. Нямам друго обяснение.\nЛиз Грийн: Затова се опитвам да се доближа до тези проблеми посредством психологията. Не искам да започвам спор по отношение на идеята за реинкарнация, но съм на мнение, че Вашият сън е наситен и с вътрешна символика. Ако сънувате, че се намирате в концентрационен лагер, това дава информация за състоянието, в което е сегашният Ви живот. Дали означава също така, че действително някога сте бил на такова място, не променя с нищо психологическата интерпретация. Имате ли асоект между Сатурн и Плутон?\nОтговор: Да, имам опозиция.\nЛиз Грийн: Аз действително не знам нищо за метафизичната страна на тези неща. Различните хора вярват в различни неща. Единственото, е което съм сигурна е, че подобен сън говори за състоянието на човека в сегашния му живот. Това е психологическа констатация, но двете неща не се изключват взаимно. Бих могла да аргументирам, че имате склонност да се чувствате жертва на авторитарни личности и да бъдете преследван от тях, защото са ви наранили в минал живот. Както и да е, това са усещания от настоящето и сънят Ви ги разкрива недвусмислено. Интересува ме повече коя част от вас олицетворява германците и защо се намирате в състояние на вътрешна борба между два аспекта, отколкото това дали действително сте живял през 1943 г. Това знание днес не би могло да ви бъде от полза.\nАко искате ясно да разберете какво представлява Сатурн-Плутон, разгледайте всичко, което свидетелства за войната, която била образец за отношенията между тези две планети. Тази война е мощен символ за вероятното значение на подобен аспект, включително плутоновата диктатура и гонената, преследвана и унищожена изкупителна жертва, която по своему също има плутонов оттенък. Целият този сексуален садизъм и мечтите за чиста раса от свръхчовеци, са продукт на Сатурн-Плутон. Да посетиш опера на Вагнер също е урок за Сатурн-Плутон.\nЗабележително е, че Израел бил основан по време на същата тази конюкция, която последвала холокоста. Това е или невероятна космическа ирония или много значим факт. За съжаление политическата стратегия на тази велика държава понякога ми напомня по ужасяваш начин обстоятелствата на създаването й.* Това е свидетелство за описаниятот Юнг парадокс, че при силна поляризация срещу даден противник, човекът има склонност без да го осъзнава сам да се превръща във врага. Който се бори прекалено яростно с нещо, в крайна сметка подсъзнателно става негово олицетворение. Същата опасност съществува при Сатурн-Уран и Сатурн-Нептун. Ако Сатурн се опълчи достатъчно силно против нептуновия идеализъм и нептуновата романтика, опитвайки се да бъде невероятно реален и практичен, в крайна сметка се държи като религиозен фанатик, без да си дава сметка за собствената си пророческа аура. Може да настъпи и обратният ефект. Сатурн-Уран да бъде поляризиран на страната на Уран, да говори за необходимостта от освобождение и преосмисляне на етичните норми и за това, че сегашното управление трябва да бъде свалено от власт, тъй като е прекалено конвенционално ориентирано. Подсъзнателно това е точно толкова авторитарно, сковано и тиранично колкото всичко, против което се бори. Може би сега става ясно какво предизвикателство могат да представляват тези аспекти за отделния човек.\nФренската революция предствлява исторически модел на Сатурн-Уран, точно както Втората световна война е образец за Сатурн-Плутон. Френската революция се крепи на една идея или по-скоро на три идеи – свобода, равенство и братство. Тези високи идеали трябвало да се реализират за всички посредством свалянето на монархията. Революцията обаче прерастнала в кръвопролитие и в абослютна антитеза на свободата, равенството и братството. И след всички тези усилия в крайна сметка пак поел управлението един диктатор, а именно Наполеон. Очевидно тези неща не могат да бъдат развити в обществото. Индивидът трябва да се заеме с тях.\nВъпрос: В какво се различават идеята и мита?\nЛиз Грийн: Двете отчасти се препокриват. За мен идеята е нещо абстрактно, понятийно. Свобода, равенство и братство са понятия, които имат значение в рамките на определена социална прослойка. Митът за Прометей, който донесъл на хората огъня, донякъде олицетворява същото, но е свободен и спонтанен образ, над който хората не размишляват повече. Тази картина изплува от колективното подсъзнание, но е наситена с интелектуален смисъл. В основата на урановите идеи често можем да открием мит, но хората, които ги разпространяват смятат, че са просветлени и надарени с разум. Митът се превежда от нашия интелект в нещо видимо във времето и пространството. Идеологичният смисъл на Френската революция се опирал върху наблюдението, че селяните са онеправдани. Хората вярвали, че стремежите им са рационални, разумни, морални и осъществими. В много митове се говори за – често насилственото - освобождение на потиснат или заробен човек. Само че никой грък не би си помислил, че историята на Зевс и неговите братя и сестри, които свалят баща си Кронос от трона, олицетворява идеята за съвършената гръцка държава. Не, за тях това бил просто религиозен разказ за същества, които гърците смятали за божества или космически сили. Една група може да се събере и да дискутира идея, но не може да се дискутира митология, Митологията е нещо живо, нещо въплътено.\nМитовете се настаняват в живота по нерационален път. Митът за националсоциализма се проявил в един от образите на Вагнер – Siegfried. Не вярвам, че някой – и на последно място Вагнер – ще седне с цигара и коняк и ще си каже ”Имам чудесна идея за нова германска империя”. Вагнер не е създал Siegfried. Siegfried обсебил първо Вагнер, а после целия германски народ. Много по-късно, чак след като митът се разпространил навсякъде, хората започнали да раждат идеи, например да национализират индустрията, да си възвърнат националната гордост и да изчистят арийската раса. Не съм сигурна, но може би урановите идеи са носители на митове, които се разпространяват сред хората под форма, която смятаме за разумна.\nСлучва се и човек, който има идея, да се възползва от митологията, за да обнародва идеята си. Като пример искам да дам един малко познат исторически факт. В ранния 17ти век Фридрих, курфюрст на Пфалц (Палатинат, на Рейн) – тоест един сред множество германски князе, който владеел мъничка част от империята – поискал да стане цар на Чехия (Böhmen). По този начин искал да погоди номер на католическата династия на Хабсбургите, защото в неговите земи протестантите щели свободно да изповядват вярата си. Фридрих и неговите поддръжници отстоявали идея, която не била нова, но била от голямо значение за него. За да подкрепи идеята си, той се възползвал от един мит. Участвал в основаването на братството на Розенкройцерите, което разпространявало мита за невидим елит от просветлени, които направляват съдбата на обикновените простосмъртни. Този мит е стар и вероятно някои от вас са го срещали при Алис Бейли или в теософията. Фридрих имал видение за духовно развита държава, в която всеки да може да постигне блаженство по собствения си начин. Това обаче било в противоречие с управляваната от Хабсбургите католическа Европа. И така Фридрих бил потиснат и разгромен. И все пак идеята била добра. Умелите политици винаги ще знаят, че е ценно да подкрепиш Уран с Нептун.\nЩо се отнася до тях двамата, марксизмът вероятно е най-добрия пример за комбинацията на идея с мит, или по-точно за комбинацията от идеология и религия. Марксизмът е точно толкова религия, колкото и политическа система, въпреки че всеки автентичен марксист гледа на себе си като на човек, надмогнал религиите, които са опиянение за масите. Самият Маркс се родил с конюнкция на Уран и Нептун в Стрелец. И въпреки че рискувам да разгневя евентуално присъстващи марксисти, трябва да кажа, че тази идеология ми се струва не по-малко мистична от Розенкройцерството. Съвършената държава е прастар мит. Един от най-древните му символи е Небесният Йерусалим. Марксизмът е смятан за идея, защото има рационално ядро, каквото няма в мистичното християнство.\nВ много идеи и идеологии е скрита религиозна основа. Психоаналитичната теория на Фройд също има много религиозни черти. Въпреки че Фройд отхвърлял всяка мисъл за Бог, той въздигнал инстинктите в статут на Богове. Психоаналитичното движение е напоено с точно толкова религиозен усет, колкото и Марсксизмът. И двете течения твърдят, че са напълно рационални и въпреки това в някои случаи мистичната им основа може да бъде от по-голямо значение за индивида отколкото идеологичното им съдържание. За повечето идеологии е недопустимо да бъдат свързани дори в най-малка степен с мистичното или митичното.\nКоментар: Направи ми впечатление, че настоящата позиция на Русия в света е свързана с двете споменати от вас конюнкции на Сатурн и Плутон. Руската революция съвпада с първото съединение, а по време на вторто Русия се издигнала сред Великите сили.\nЛиз Грийн: Утре ще обърнем внимание на хороскопа на Русия и тогава ше се върна към Вашия коментар. Ще Ви демонстрирам как едни и същи принципи са валидни за психиката на един индивид и психиката на цялата държава. Действително в наталната карта на Русия намираме съвпад между Сатурн и Нептун в Лъв в опозиция с Уран във Водолей. Това е хороскопът за момента на превземането на властта от Болшевиките. Но за него ще говорим утре.\n*Този коментар се отнася към ситуацията в Близкия Изток през 1980 г. Отношенията между Израел и Палестина през 1982 потаждат у мен желанието още веднъж да наблегна на него. (б.а.)**\nДревни цивилизации нео нула 0 1115 Юли 16, 2011, 11:52:00\nТанц на планети в небето ни тази нощ\nЛюбопитни факти Слънчев лъч 0 811 Март 14, 2012, 01:19:53\nХората и техните маски\nДуховни връзки и взаимоотношения ИВЕВЕ 13 1649 Ноември 04, 2013, 21:11:01