Vita Liberata tanning mitt – Glow Make-up Estonia\nEsileht / Nahahooldus / Keha\nSuper pehme aplikaatorkinnas on spetsiaalselt disainitud nii, et isepruunistava päevituse lõpptulemus nahal oleks ühtlane ja täiuslik.\nKategooriad: Keha, Nahahooldus\nAplikaatorkinnas on valmistatud eriti pehmest materjalist (100% polüester), mis võimaldab seda kasutada nii kehal kui näol. See kaitseb peopesasid määrdumise eest ning aitab saavutada ühtlaselt täiuslikku lõpptulemust.\nAplikaatorkinnas on korduvkasutatav ning seda võib käsitsi pesta aga lasta kuivada loomulikult, mitte küttekehal või kuivatis.\nKanna isepruunistavat toodet aplikaatorkindale ning pigista see kokku, et toode oleks ühtlaselt jaotunud kindale. Seejärel kanna toode aplikaatorkindaga ringjate liigutustega kehale, kätele, jalgadele ning viimasena kanna seda ka põlvedele ja küünarnukkidele.\nVita Liberata self tanning anti age serum 15ml\nVita Liberata Moisture Boost kehahooldus 175ml\nVita Liberata self tanning gradual lotion 200ml\n©Glow Beauty Studio – Kentmanni 10, Tallinn


Keeleoskustasemed | Akubens Koolitus OÜ\nEuroopa Nõukogu keeleoskustasemete süsteemi järgi lähtutakse kolmest keeleoskustasemest:\nA (A1, A2) algeline keelekasutus\nB (B1,B2) iseseisev keelekasutus\nC (C1,C2) vaba keelekasutus\nKutsekoda: KEELTE OSKUSTASEMETE KIRJELDUSED\nINNOVE: Keeleoskustasemete üldskaala, väljavõtted õigusaktidest, varem kehtinud keeleoskustunnistuste vastavuse praeguse süsteemiga ning selle, millal ei pea eesti keele tasemeeksamit sooritama\nEN ühtsete keeleoskustasemete üldskaala (Euroopa keeleõppe raamdokument, lk 39):\nVilunud keelekasutaja C2 Mõistab vaevata kõike kuuldut ja loetut. Oskab resümeerida eri tüüpi suuliste ja kirjalike allikate teavet ja sõnastada neis esitatud põhjendusi ja arutlusi. Oskab end spontaanselt, ladusalt ja täpselt väljendada, eristades ka keerukamate situatsioonide peenemaid tähendusvarjundeid.\nC1 Mõistab pikki ja keerukaid tekste, tabab ka varjatud tähendust. Oskab end spontaanselt ja ladusalt mõistetavaks teha, väljendeid eriti otsimata. Oskab kasutada keelt paindlikult ja tulemuslikult nii avalikes, õpi- kui ka tööoludes. Oskab luua selget, loogilist, üksikasjalikku teksti keerukatel teemadel, kasutades sidusvahendeid ja sidusust loovaid võtteid.\nIseseisev keelekasutaja B2 Mõistab keerukate abstraktsel või konkreetsel teemal tekstide ning erialase mõttevahetuse tuuma. Suudab spontaanselt ja ladusalt vestelda sama keele emakeelse kõnelejaga. Oskab paljudel teemadel luua selget, üksikasjalikku teksti ning selgitada oma vaatenurka, kaaluda kõnealuste seisukohtade tugevaid ja nõrku külgi.\nB1 Mõistab kõike olulist endale tuttaval teemal, nagu töö, kool, vaba aeg vm. Saab enamasti hakkama välisriigis, kus vastavat keelt räägitakse. Oskab koostada lihtsat teksti tuttaval või enda jaoks huvipakkuval teemal. Oskab kirjeldada kogemusi, sündmusi, unistusi ja eesmärke ning lühidalt põhjendada-selgitada oma seisukohti ja plaane.\nAlgtasemel keelekasutaja A2 Mõistab lauseid ja sageli kasutatavaid väljendeid, mis seostuvad talle oluliste valdkondadega (näiteks info enda ja pere kohta, sisseostude tegemine, kodukoht, töö). Tuleb toime igapäevastes suhtlusolukordades, mis nõuavad otsest ja lihtsat infovahetust tuttavatel teemadel. Oskab lihtsate fraaside ja lausete abil kirjeldada oma perekonda, teisi inimesi ja elutingimusi ning väljendada oma vajadusi.\nA1 Mõistab ja kasutab igapäevaseid väljendeid ja lihtsamaid fraase, et oma vajadusi rahuldada. Oskab ennast ja teisi tutvustada ning pärida elukoha, tuttavate inimeste ja asjade järele ning vastata sama ringi küsimustele. Suudab suhelda lihtsas keeles, kui vestluspartner räägib aeglaselt ja selgelt ning on valmis aitama.


Libedasõidu ilmumine algõppesse lööb tulevaste juhtide rahakoti pihta - Auto - Tehnika\nLibedasõidu ilmumine algõppesse lööb tulevaste juhtide rahakoti pihta\n11. detsember 2009, 14:12\nLibedasõidu harjutamine looduslikul jäärajal Äksis Saadjärvel.\nMajandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi eelnõu lisab libedasõidu lisaks lõppastme koolitusele ka põhiõppesse ning see tõstab õpilaste jaoks ilmselt hinda.\nVastavalt 2012. aastal kehtima hakkava määruse eelnõule peab B-kategooria ja B1-alamkategooria mootorsõiduki juhtimisõigust taotlev inimene harjutama libedasõitu juba algastme koolituses. Ette on nähtud libedasõidu riskivältimise harjutusi vähemalt kaks sõidukorda ehk kaks korda 25 minutit. Minimaalselt ette nähtud sõidukordade arv tõuseb sellega seoses 40-lt 42-le.\n«Alati räägitakse, et kuidas noor juht saab juhiloa nii, et pole libedal teel käinud. Nüüd panime algõppesse kaks libedasõidu korda, et inimene tunnetaks sellist olukorda juba autokoolis,» selgitas üks eelnõu koostajatest, maanteeameti eksamiosakonna juhataja Toivo Kangur.\nKa eelnõu seletuskiri rõhutab, et libedasõidu õppimine alles tükk aega pärast juhiloa saamist võib mõjutada Eesti liiklusohutust negatiivselt, sest geograafilise asendi tõttu on meil ilma- ja teeolud talvisel perioodil küllaltki muutuvad.\nToivo Kangur kinnitas, et B-kategooria juhi lõppastme koolituses ei muutu midagi - harjutatakse liberajal, õpetatakse keskkonnasäästlikku sõiduviisi ning tehakse riskivältimise koolitus.\nTartu Raatuse autokooli juht Tiit Ilves ütles, et libedasõidu juba algõppesse toov muudatud on teretulnud ja vajalik. Samas märkis ta, et siin tekib küsimus, kellele sellest kui palju kasu on. «Neile, kes ennast roolis kindlalt tunnevad, on sellest kindlasti tulu, aga neile, kes hädavaevu hakkama saavad, on üsna ükskõik,» selgitas ta.\n«Autokoolidel teeb see elu muidugi keerulisemaks ja õpilastele hinna kallimaks, sest neil tuleb kinni maksta ka libedaraja koolitus,» ütles Ilves. «Liberadasid valdavad Eestis praktiliselt kaks firmat ja nad küsivad seda hinda, mis neile pähe tuleb.» Eestis on kolm tehislikku liberada: OÜ Autosõit omab liberada Tallinnas ja Tartus ning Aide autokool Pärnus.\nToivo Kangur märkis, et libedasõidu harjutamist võimaldavad vahendid on küll kulukad, aga inimelud on olulisemad. «Selle pealt ei tasu kokku hoida,» rõhutas ta. «On paha, kui inimesel tekib libedatunnetus esmakordselt alles liikluses.» Kanguri sõnul saab talvel vabalt ära kasutada ka looduslikku libedust.\n«Nende looduslike liberadadega on talvel nagu ta on,» ütles Tiit Ilves. «Me võime selle libeda platsi ju tekitada, aga järgmisel päeval on sula ja oleme oma ressurssi lihtsalt raisanud.» Seega pole Ilvese hinnangul sellest soovitusest suuremat kasu. Libedate kummidega märjal asfaltil sõitmine ei anna tema sõnul aga õiget efekti.\nIlvese sõnul võiks Eestisse teha sellise liberaja, kus igaüks saaks ise oma raha eest harjutamas käia. «Ma usun, et neid harjutajaid oleks rohkesti ja tänavatel paarutamine jääks vähemaks,» ütles Ilves.\nEelnõuga suurendatakse ka maanteesõidu osakaalu. Praeguse kahe sõidukorra asemel peab iga õpilane sõitma asulavälisel teel vähemalt neli sõidukorda või rohkem. Toivo Kanguri sõnul suurendati maanteesõidu mahtu platsiharjutuste jaoks mõeldud aja arvelt. Ta rõhutas, et tegu on miinimummahtudega ning see ei tähenda, et inimesed vähem õpiksid.\nSuurema rõhu maanteesõidu harjutamisele tingisid Kanguri sõnul mitmed noorte juhtidega asulavälisel teel juhtunud rasked liiklusõnnetused. Teisalt näitas maanteeameti sõidueksami vigade analüüs, et juhikandidaadid tegid sageli tõsiseid eksimusi just maanteel. «Ma loodan, et see parandab meie liikluskultuuri,» ütles Kangur.\nSõidueksami korraldust ega nõudeid muudatused Kanguri sõnul ei mõjuta.\nFotod: draama missugune! Kaks Tänaku lähikonkurenti langesid suurest mängust Katsele minnakse tuuleklaasita! 1 Loe artiklit\nParteide liikmete arv kuivab kokku, ainsana on tänavu liikmeskonda suurendanud EKRE 9 Loe artiklit\nVenemaa vorstivabrikandid anuvad valitsuselt hinnatõusu 1 Loe artiklit\nIraani välisminister: Euroopa peab tuumaleppe päästmiseks maksma Loe artiklit


Suursaadik Aivo Orav: diplomaat ei tohi armuda asukohamaasse - Tänane leht\nSuursaadik Aivo Orav: diplomaat ei tohi armuda asukohamaasse\n26. august 2020, 0:01\nSel nädalal Tallinnas välisministeeriumi kolleegidega kohtunud Aivo Orav alustab tööd Eesti suursaadikuna ELi juures 1. septembrist. Foto: Madis Veltman\nDiplomaat ei tohi riiki, kuhu ta lähetatakse, armastama ega vihkama hakata, soovitab Aivo Orav, kes asub 1. septembril juhtima Brüsselis Eesti esindust Euroopa Liidu juures.\nPärast Eestit suursaadikuna esindamist sellistes tähtsates liitlasriikides nagu Poola ja Türgi suundus Orav kümnendi eest ELi välisteenistusse, kus juhtis ühenduse esindust kõigepealt Põhja-Makedoonias ja siis Montenegros. Nüüd asub ta ELi suursaadikuna kogutud kontakte ja kogemusi taas kodumaa hüvanguks rakendama.\nKuivõrd erinev on ELi välisteenistuses töötamine riigi välisteenistusest?\nSee on väga erinev, sest ELi esinduse juht juhatab paralleelselt kaht orkestrit.\nÜks on liikmesriigid: ELi saadik koordineerib ELi riikide tööd selles kolmandas riigis. Idee on, et räägiksime selle kolmanda riigiga ühel häälel. Teada on, et igal liikmesriigil on ise huvid ja arusaamad, aga ühel häälel kõnelemine on erakordselt tähtis.\nTeine orkester on ELi esindus ehk saatkond. Eesti puhul on saatkonnad enamasti suhteliselt väikesed, koosnedes Eesti kodanikest ja kohapealt palgatutest.\nELis koosnevad esindused 28 – sest britid on seal ka veel – liikmesriigi diplomaatidest ja kohapeal palgatutest. Ja need esindused on suured: Põhja-Makedoonias oli 80, Montenegros 55 inimest. Kultuuriline taust on erinev, arusaamad asjadest on erinevad ja konflikt on väga lihtne tulema.\nJa siis loomulikult tuleb asju ajada asukohariigiga. Kandidaatriikides ehk Balkanil on ELi esindusel eriti suur vastutav funktsioon, kuna need maad tahavad ELiga ühineda ja meie asi on toimida nagu röntgen: me valgustame läbi kõik, mis seal toimub.\nMeilt oodatakse, et teaksime asju enne, kui need juhtuvad. Ehk ELi saadikul pole mitte ainult õigus, vaid kohustus pista oma nina igale poole. See tekitab loomulikult probleeme nii valitsuste kui ka opositsiooniga.\nTeisest küljest tulevad kõik, kellel on probleeme, meie juurde ja paluvad meie abi. Siin tuleb veel mainida suurt raha, mida EL jagab. ELi abiraha käib nende esinduste kaudu. Põhja-Makedoonias oli summa 100 miljonit eurot aastas, Montenegros 35–40 miljonit aastas. Seda raha tuleks jagada nii, et ideaalis Montenegro kodanikud aplodeeriksid, kui kuulevad, et EL on raha andnud, ning maksumaksjad Portugalis ja Lätis aplodeeriksid samuti, et maailm on parem, kuna raha on niivõrd hästi antud.\nValeinfo viirusest toimib ohtliku viirusena\nIda-Viru koroonakolded lükkasid kooli alguse edasi\nMis saab Maarjamäe memoriaalist?\n«Djutt-djutt-djutt» ja pea ees maa poole\nEesti inimesed on pööranud kallima bensiini usku\nThunberg naasis pärast ümberilmareisi koolipinki\nJuhtkiri Okupatsioon ei vaja põlistamist\nKommentaar Marica Lillemets: huvide konflikte täis suvi\nVladimir Juškin: Valgevene poliitikalabor\nLoretta Kruusimäe: hooldekodude elanike vabadusi piiratakse\nBaltikumi parim thriller vestab Läti võõrtöölisest\nMaailma tipptiimiga koos rassiv Liiv: olen saanud teada asju, millest varem polnud aimugi\n82,5 miljonit eurot aastas pole Messi jaoks piisav, et Barcelona virvarri välja kannatada\n«Tahaksin Venemaa kergejõustiku juhtkonnalt küsida ühe lihtsa küsimuse: kas te olete peast hullud?»\nUue kooliaasta korraldus tuleb koolides erinevalt\nFacebooki sohvrid kümblevad suures populaarsuses\nLisatud maksuameti kommentaar\nVanemuise suurjuubeli näitus annab võimaluse lavale minna


Raul Rebane oskas Vabariigi aastapäevast rääkides taas oma "kommunikatsioonis" kõik pea peale pöörata - Uued Uudised\nEsilehele » Uudised » Eesti » Raul Rebane oskas Vabariigi aastapäevast rääkides taas oma “kommunikatsioonis” kõik pea peale pöörata\nTõrvikurongkäik on rahvuskonservatiivide Vabariigi sünnipäevale pühendatud pidu, mitte protest, nagu väidab Raul Rebane.\nSpordireporterist “kommunikatsioonieksperdiks” tõusnud Raul Rebane vaatleb peaministri kõrvalejäämist 24. veebruari presidendi vastuvõtust vägagi ideoloogiliselt laetult.\nKõigepealt eirab ta fakti, et Jüri Ratase sammu taga on inimlikud kaalutlused. “Peaminister suundub sel päeval perega Eestist kaugemale, sest 24. veebruaril algab ka koolivaheaeg. Oma plaanist informeeris ta kohtumisel juba mõnda aega tagasi ka vabariigi presidenti,” sõnas valitsusjuhi nõunik Johannes Merilai.\nRebane väidab, et vabariigi aastapäeva võiks poliittaktikalistest mängudest kõrvale jätta. “24. veebruar on riikliku rituaalsüsteemi tähtis ehk kõige tähtsam osa ning et kõikide Eesti presidentide, rahva, poliitiliste- ja kultuuriliidrite ühise tegevuse tulemusena ongi Eestis praegu väga hästi toimiv pidude ja tähtpäevade tähistamise skeem,” ütleb ta.\nRebase nutulaul on märgatavalt pikem, aga seda pole mõtet vahendada – tähtsam on ehk see, et kogu tema jutt on suisa variserlikkus. Näiteks president Kaljulaid jättis presidendiks saades demonstratiivselt ära vaimuliku õnnistamise, pälvides sellega paljude usklike inimeste pahameele. 2018. aastal sai rahvas taas vihaseks, kui pärast presidendi kõnet aastavahetusel ei kõlanud Eesti hümni.\nPresident Kaljulaid ongi selliseid traditsioone aktiivselt murendanud – tema korraldatud vastuvõttudele tullakse riietuses #astutagasi, ja mis asja on sinna võimuinimestel, kelle poliitilise tegevuse vastu on see suunatud?\nRebane väidab, et peaminister ei olnud presidendi üritusest eemalejäämise algataja, ta ühines varasemate boikoteerijate initsiatiiviga, ehk on tunnetuslikult teiste järel käija. Ehk aga on tegu hoopiski uue traditsiooniga – tuntud poliitika- ja ühiskonnategelased ei käi enam üritustel, mida korraldab lõhestav riigipea. Miks peaks peaminister austama riigipead, kes juba tema ametissevannutamisel näitas üles igasugust vastuseisu ja põlgust?\n“Alandada riigi sünnipäev erakondliku või isikliku taktika tasemele ei ole õige,” väidab Rebane. Olemuselt on see jutt õige, kuid valele aadressile suunatud – president on selle tähtpäeva juba ammu oma taktikate elluviimiseks ära alandanud.\n“Oleks võinud pikemalt ette mõelda, sest see samm võib mõjutada ka peaministri enda tulevikku. Ehk on temal, ehk mõnel teisel käinud peast läbi mõte, et Jüri Ratasest võiks saada kunagi president,” kirjutab “ekspert”.\nSeejuures aga võib täiesti kindel olla, et Jüri Ratas poleks riigipeana kunagi käitunud nii, nagu käitus “Sõna on vaba”-president tema valitsuse ametisseastumisel. Ja tema ei ütleks riigipeana ilmselt ka näiteks Kaja Kallasele (kui too saaks valitsusjuhiks), et tema valitsus on riigile ohtlik.\n“Nende vahel on selge väärtuskonflikt, tundub lausa, et kokku on põrganud kaks identiteedimudelit,” kirjutab Rebane. Identiteedimudelid on ilmselt kolme erakonna ühtsusvalitsusel ja euroametnikust presidendil tõesti erinevad.\nLõpetuseks aga keerab Raul Rebane alternatiividest rääkides täitsa metsa. “Jääb EKRE tõrvikumarss, mis samuti ju ehitab oma imagosüsteemi teiste kõrvale. Sel korral on asi eriti absurdne, sest seda teeb erakond, mis on samal ajal valitsuses ja protesteerib eliidi vastu, olles ise samal ajal see eliit! Midagi veidramat annab välja mõelda.”\nSee jutt on juba selge ja teadlik vale. EKRE on alati teatanud, ja viimasel, valimiseelsel tõrvikurongkäigul eriti, et see sündmus tähendab vaid Vabariigi aastapäeva tähistamist ja ei midagi muud – seetõttu pole kaasa lubatud võtta mingeid loosungeid, on vaid lipud, tõrvikud ja EKRE sümboolika. Ei mingit “eliidivastasust” selles rongkäigus pole ja omariikluse sünnipäevaüritusena on see sobilik ka valitsuserakonnale, keda ennast “eliidiks” pidada küll ei saa. Ja mis pani EKRE ühtäkki eliidi rolli? Viis ministri- ja 19 saadikukohta, millel on nad kogu aeg tegeliku eliidi tule all?\nPigem tulekski kaaluda hoopis nn “pingviinide paraadi” kaotamist või selle formaadi muutmist, sest praegu on presidendi vastuvõtust saanud inimeste õiglustunnet riivav eliidi pralle, mille tähtsaimaks tulemiks on hilisem pikk arutelu ajakirjanduses selle üle, kes mida kandis ja kas see sinna ka sobis.\nPropagandist Raul Rebane üritas midagi asjalikku kokku kirjutada, aga välja kukkus nagu alati.\nTeemad: 24. veebruar esilugu Jüri Ratas kuum Raul Rebane\n2 commentsOn Raul Rebane oskas Vabariigi aastapäevast rääkides taas oma “kommunikatsioonis” kõik pea peale pöörata\nRebane ongi rebane, luusib seal, kust saaki loota on. Ehk terendab pugemise eest kõrgem koht, või siis ordengi. Paistab, et ERR ongi uueks arvajaks tema juba ülendanud. Kuidagi peab selle rahva omavahel kisklema saama, Rebasele on see teema doktoritööks.Ja see töö on üdini vastik , nagu inimene isegi kogu oma olemusega.\nPresidendi ametikoht tuleks kas ära kaotada või teha rahva poolt otse valitavaks. Sellisel kujul nagu see praegu on ei ole sellel mingit mõtet – pigem vastupidi, viimased 2 presidenti on ainult lammutanud. Tõenäosus, et sinna satub väärikas inimene kes selle rolli suudab välja mängida on osutunud ebapiisavaks.


Salupere: Tulevik C-hepatiidita on võimalik - Meditsiiniuudised\nAutor: Meditsiiniuudised • 23. november 2021\nSalupere: Tulevik C-hepatiidita on võimalik\nSellest aastast võimaldab haigekassa tõhusat tablettravi kõigile C-hepatiidiga ravikindlustatud haigetele maksafibroosiastet arvestamata, mistõttu ravi on muutunud tervendavaks, kirjutab kliinikumi gastroenteroloogia kaasprofessor Riina Salupere.\nMuutused ravikorralduses on kokku võetud 29. detsembril 2020 Eesti Haigekassa uudises, kus anti teada, et 2021. aastal kehtima hakkavates loeteludes on kõige olulisem muudatus C-hepatiidi ravi rahastamises, kus ravimite abil saab hakata C-hepatiidi raviga põhjalikumalt tegelema.\nKuni 2021. aastani oli Eestis otsese viirusvastase toimega ravimite väljakirjutamisel piirang – soodustingimused kehtisid ainult mõõduka ja raske maksafibroosiastmega patsientidele. Järeldusele, et C-hepatiidi ravimite väljakirjutamistingimused peavad tulenema C-viiruse olemasolust ootamata patsiendil mõõduka või raske maksafibroosi teket, jõuti 2020. aastal publitseeritud tervisetehnoloogia hindamise raportis „C-hepatiidi ravi kulutõhusus“.\nPöördepunktiks ongi Tartu Ülikooli gastroenteroloogia osakonna juhataja Riina Salupere sõnul käesolev aasta, mil Eesti Haigekassa alustas kaasaegse, 8-12 nädalat kestva viirusvastase tablettravi soodustingimustel tagamist kõigile ravikindlustusega C-hepatiidi patsientidele maksafibroosiastet arvestamata. "Arstina saab ainult imetleda Eesti Haigekassa ettenägelikkust ja otsust investeerida tulevikku, läbi C-hepatiidi ravi rahastuse tõhustamise," sõnas kaasprofessor.\nTa lisas, et C-hepatiit on kõige sagedasem ja laiaulatuslikum krooniline maksahaigus nii Euroopas kui ka Põhja-Ameerikas, Eestigi ei ole siin erandiks. Õigeaegselt diagnoositud C-hepatiit ja koheselt alustatud tänapäevane viirusvastane ravi aga tagab patsiendi tervenemise C-viirusest, peatab viiruse leviku ja sellega koos ka uute nakkusjuhtude tekke.\nJärgmiseks ülesandeks on Riina Salupere sõnul C-hepatiidi patsientide ülesleidmine. "Teavitus C-viiruse levikuteedest, nakatumise ennetamisest, testimise vajalikkusest ja viirusvastase ravi võimalikkusest on muutunud järjest olulisemaks," jätkas ta. "Sõeluuringud, tõenduspõhine planeerimine ja läbimõeldud kommunikatsiooniga kampaaniad, teadvustamaks C-hepatiidi tähendust, on vägagi vajalikud." Sihtrühmadesse, kelle hulgas on oodatavalt suur C-viiruse levimus või kellel on riskikäitumine, kuuluvad näiteks enne C-viiruse avastamist ja testimist verekomponentide ülekandeid saanud, narkootikume süstijad, tätoveeritud, teiste verega levivate viirustega (HIV) nakatunud, kinnipidamisasutustes viibinud.


34 KG ALLA VÕTNUD May-Britt: “Tasa ning targu ikka edasi ja edasi.” | Buduaar\n34 KG ALLA VÕTNUD May-Britt: “Tasa ning targu ikka edasi ja edasi.”\nMay-Britt on oma sõnade kohaselt alati pigem suurem kui väiksem olnud. “Nagu varem, lõppes rasedus ka sel korral numbriga 120. Seekord sain ise 112 kg peale, aga sealt edasi enam mitte,” sõnas naine ning lisas, et on varem ise kaalu langetanud, aga siis poolnäljutades ja koguaeg on paha olla olnud.\nSeekord mõtles ta proovida Fitlapi. “Kuna sõbrannal olid väga head tulemused ja me kogu aeg rääkisime sellel teemal, siis 10.septembril 2018 käis minus “klõps” – ja siis alustasin. Kaalulangetamine on saatnud mind terve elu ja kuna 112 pealt ise enam alla ei saanud, siis teadsin, et ma ei näe ilus välja. Fitlapiga alustades oli beebi 4,5 kuune ja lisaks toitumiskavale üritasin iga päev vähemalt 10 km vankriga kiirkõndi teha.”\nMay-Brittil on toitumiskava jälgimise algusest möödas 8 kuud ning selle aja jooksul on ta alla võtnud tublid 34 kilo. “Minu seatud eesmärk sai tehtud ehk number 7 tuli kaalunumbri ette. Oma 177 cm pikkuse juures olen nüüd tegelikult rahul, aga panin ikkagi uue eesmärgi saada kaalunumbrile 6 ette. 25-aastaselt kaalusin 75 kilo, mis oli üliilus, aga eks paistab – kõik, mis on allapoole 79 kilo, on boonus,” räägib ta.\nMay-Britt lisab, et esimesed 3 kuud, mil kadus 20 kilo, olid väga kerged. Sealt edasi on tal ette tulnud mõned õgimishood, aga suht kohe on ta rajale tagasi saanud. “Tasa ja targu ikka edasi ja edasi. Kasvõi teosammul, aga oma unistuste suunas.”


iluankeet – Iluguru\nILUANKEET: Laulja Mariliis Jõgeva\nKES: Mariliis Jõgeva laulja/ laulukirjutaja MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Minu meigikotis on alati lilla Liquid lip color, BB kreem ja kindlasti kulmu trio. EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Ma olen juukseid äädika lahusega loputanud. Olin kuulnud, et siis pidid juuksed läikima ja näima sirgemad. Kuna mu juustele see väga olulist muutust ei andnud, siis otsustasin edasi palsamit kasutada. … Continued\nILUANKEET: Merilin Taimre aka Paljas Porgand\nKES: Merilin Taimre aka blogija nime all tuntud kui Paljas Porgand. Ametilt olen ettevõtja. MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: L’Oreal Infallible 24H, Avon matt nude huulepulk, Vita Liberata päikesemineraalpuuder. EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Põletikulise vistriku korral hõõruda banaanikoore seesmist poolt sellele. Teinud kodust näomaski Kreeka jogurtist, meest ja sidrunist. Kohvipaksuga kintsusid hõõrunud – pidavat tselluliiti kaotama. … Continued\nILUANKEET: Lauljatar Renate Saluste\nKES: Renate Saluste, laulja MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Ripsmetušš, peitepulk, jumestuskreem EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Kui ma umbes kümneaastane olin, siis lugesin ühest laste „Nõidumisraamatust“, et kui hoida väikest kartulitükki sünnimärgi peal ja lausuda loitsumissõnad, siis sünnimärk muutub väiksemaks või kaob sootuks. Sünnimärk tundus hetkeks tõesti väiksem olevat, kuid ilmselt soovisin ma nii väga, et … Continued\nILUANKEET: Stiilne blogija Aljona Eesmaa\nKES: Aljona Eesmaa, Polhem PR Estonia pressijuht, samuti moetoimetaja, -blogija ja stilist ning veebiportaali Portail.ee asutaja. MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Jumestuskreem, vahaga kulmupuuder ja punane matt huulepulk. EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Meestele mõeldud silmakreemi kasutamine stressirohketel perioodidel, ja muidugi on imelised asjad ka Hiinast kaasa toodud kuldsed silmaplaastrid, millega paistes ja tumedaid silmaaluseid … Continued\nILUANKEET: Iris Tomson\nKES: Iris Tomson / Stockmanni stiiliblogija ja projektijuht (Morritz PR), heategija ehk heategevuslike projektide elluviija (MTÜ PanEurasia), õppija (olen EBSis magistrikraadi omandamisega lõpusirgel), elunautleja. MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: huuleläige (VS huuleläiked), matistav puuder (Clinique), lõhnaõli EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Munad peas, kaerahelbed meega segatuna näos jms…nali! Usk nendesse paraku puudub, kõik tuleb seest. Kui on meie keha ja … Continued\nILUANKEET: Helen Adamson\nFotod: Erakogu KES: Helen Adamson, laulja. MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Huulepalsam, mineraalpuuder, ripsmetušš. EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Olen pannud toidukile ööseks kõhu ja kintsude ümber, et saada peenemat taljet ja jalgu. Ja pean ütlema, et kui keha on paistes vedelikust, siis on tõesti selle nipiga võimalik paar cm kaotada. Tselluliidi vastu pidavat hästi aitama see, … Continued\nILUANKEET: Gertu Pabbo\nToimetas: Keit Laisaar Fotod: Magnus Heinmets KES: Minu nimi on Gertu Pabbo ja olen laulja/muusik. MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Minu meigikoti 3 kõige olulisemat asja on ripsmetušš, hügieeniline huulepulk ja puuder. EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Koorin huuli mee ja suhkruga, mis tõesti aitab! KIIRMEIGI NIPID: Mina näiteks teen esimese asjana kulmud korda ning veidi ripsmetušši … Continued\nILUANKEET: Brigitte Susanne Hunt\nToimetas: Keit Laisaar Fotod: Erakogu KES: Brigitte Susanne Hunt, ajakirjanik, näitleja MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Urban Decay Naked Concealer, Mac Face and Body, Kryolan läbipaistev puuder EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Juuksed saab siidiseks, kui teha majoneesimaski. Selleks määri juustesse majoneesi ja hoia peas vähemalt 20 minutit. Kuid mida kauem seda parem. Muide, eriti tõhus on … Continued\nToimetas: Keit Laisaar Fotod: Erakogu KES: Elisa Kolk, laulja. MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Ripsmetušš, huulepliiats, huuleläige. EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Pean ütlema, et ei olegi vist midagi väga ebatavalist proovinud. KIIRMEIGI NIPID: Et teha kiiresti ja ka korralikult head meiki, peaks olema kvaliteetsed ja õiged meigitooted ja -vahendid. Nt erinevas suuruses pintslid, jumestuskreemi peale kandmiseks … Continued\nToimetas: Keit Laisaar Fotod: Erakogu KES: Laura Kõrgemäe, Invidia agentuuri omanik. MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Jumestuskreem, ripsmetušš, huuleläige. EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Usun. KIIRMEIGI NIPID: Pigem kiiresti midagi plätserdama ei hakka ja tunnen ennast täna enesekindlana ka ilma meigita. Kerge ripsmetušš, põsepuna ja huuleläige on vahel aga asendamatud kaaslased. SINU SIGNATUUR-PEO-LOOK: Bead-head-stiilis lokid, tume silmameik ja … Continued\nILUANKEET: Katrin Pihela\nFoto: Erlend Štaub KES: Katrin Pihela, Eesti Näituste projektijuht, messi Ilu sõnum korraldaja MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: mineraalne päikesepuuder, pikendav ja tihendav ripsmetušš, huulepulk. EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Aja jooksul olen ikka igasugu asju ära proovinud. Mida vanemaks saan, seda vähem eksperimenteerin. Olen teinud mitmeid lihtsaid iluprotseduure nagu riitsinuse õliga ripsmete kasvatamine, kohviga keha koorimine, kookose- või … Continued\nILUANKEET: Keit Laisaar\nKES: Keit Laisaar, Iluguru.ee veebi peatoimetaja MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Püsielanikke mul meigikotis ei ela, kuna meeldib katsetada uusi tooteid. Nii palju põnevat ja inneovaatilist kosmeetikat toodetakse koguaeg juurde! Kuid selle suve avastus on minu jaoks kindlasti Make Up Store’i Moon Shadow lauvärv-särapuuder, mida panen silma sisenurkadesse, kulmuluule ning põsesarnadele. EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Ma … Continued\nILUANKEET: Grete Paia\nToimetas: Helena Feofanov Fotod: Erakogu KES: Grete Paia, üliõpilane, laulja/muusik/laulukirjutaja MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Armani Face Fabric, Artdeco kulmupliiats, Designer Artdeco silmapliiats Mineral Eye Styler 66 EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Aspiriiniga õrnalt näonaha koorimine aitab väga hästi. Kui üks aspiriini tablett kergelt märjaks teha, lasta sel n-ö pudruks muutuda ning seda siis vistriku peale panna, kuivatab väga kiiresti … Continued\nILUANKEET: Grete Link\nToimetas: Helena Feofanov Fotod: Erakogu KES: Grete Link, ilu- ja elustiiliblogija MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Girlactik Beauty Matte huuleläige (toonis Bashful), Davines Wild and Virtuous kätekreem, Chanel Powder põsepuna (toonis 64 Pink Explosion). EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Tänapäeval on traditsioonilise ja ebatraditsioonilise piir nii häguseks muutunud, sest katsetatakse kõikvõimalikke vahendeid. Näiteks olen kätekreemiga juukseid silunud, … Continued\nILUANKEET: Kertu Jukkum\nToimetas: Keit Laisaar Fotod: Erakogu KES: Kertu Jukkum, TV3 avalike suhete juht, Power Hit Radio saatejuht MEIGIKOTI 3 PÜSIELANIKKU: Väga keeruline on ainult kolme valida, sest mu meigikohver on ikka tõepoolest põhjatu. Kui aga peab, siis nendeks on silmalainer, ripsmetušš ja huuleläige. EBATRADITSIOONILISED ILURETSEPTID, MIDA PROOVINUD OLED: Muna-mee-sidrunimahla näomask, kohvipaksu ja mee kehakoorija, allikavee värskendus … Continued


Nanotehnoloogia saab kootud moelõngadeks - Tööstus\nNanotehnoloogia saab kootud moelõngadeks\nKesk-Florida ülikooli teadlased töötasid päikeseenergia rõivastesse kogumiseks ja salvestamiseks välja tehnoloogia.\nNanotehnoloogia võib võimaldada riietusel saada väliseks kantavaks akuks. Potentsiaalne kasutusala ulatub sõduritest, kes vajavad toiteseadmeid, kuni teismelisteni, kes laadimiseks nutitelefoni ühendavad.\nMeeskond lõi kahest küljest vaskpaelaga hõõgniidid - üks külg päikesepatarei, teine energiasalvesti. Seejärel ostsid nad kangastelje, et kududa hõõgniite lõngaga, et juhtmestik kokku siduda.\n[Pilt viisakalt Chao Li, Md. Monirul Islam, Julian Moore, Joseph Sleppy, Caleb Morrison, Konstantin Konstantinov, Shi Xue Dou, Chait Renduchintala, Jayan Thomas]\nTeadlased tunnustavad 1989. aastat Tagasi tulevikku II osa - täpsemalt Marty McFly isepitsitavad Nikes.\n"See film oli motivatsioon," ütles dotsent Jayan Thomas, UCF-i nanotehnoloogia uurija. "Kui teil on võimalik arendada iselaadivaid riideid või tekstiile, saate neid kinofantaasiaid realiseerida - see on lahe asi."\nThomas märkis ka ideed, mis ühendas energiasalvestid ja päikesepatareid.\nHõõgniidid võiksid olla kootud erinevat tüüpi materjalide abil ja sellega õnnestub lahendada päikese suurim probleem: kaasaskantavus. Päikesepatareid peavad tavaliselt jääma jäädvustamiskoha suhteliselt lähedale või on need liiga mahukad, et neid palju reisimiseks kasutada.\nSeadme "sandwich-tüüpi" konfiguratsioon võimaldab ka paremini katta elemente.\nVAATA KA: Rõivad hakkavad tänu uuele juhtivale tindile targemaks saama\nMeeskond võiks potentsiaalselt kinnistada nanotehnoloogia elektriautodesse või muudesse liikuvatesse transpordiüksustesse.\nKuid praegu on Thomase sõnul tehnoloogia omamine kõige olulisem: tõestus.\n"See on tulevik. See, mida oleme teinud, näitab, et seda saab teha," ütles Thomas. "See saab olema väga kasulik laiemale avalikkusele, sõjaväele ja paljudele teistele rakendustele."\nVõite lugeda kogu aastal avaldatud paberit Loodus.\nVaata videot: 6 வரடட ரஸ - 6 Variety rice recipes - Lunch box recipes in tamil - Rice recipes - Variety rice\nNanotehnoloogia saab kootud moelõngadeks...


0 kommentaari Postitaja: Peeter kell 18:46\n0 kommentaari Postitaja: Peeter kell 17:57\nPealkiri: Resident Evil (Kurjuse pesa, Surmalabürint) / Resident Evil: Apocalypse (Resident Evil: apokalüpsis) / Resident Evil: Extinction (Resident Evil: väljasuremine)\nRežissöör: Paul W.S. Anderson / Alexander Witt / Russell Mulcahy\nŽanr: õudukas, põnevik, märul, ulme / õudukas, märul, ulme / õudukas, põnevik, märul, ulme\nAasta: 2002 / 2004 / 2007\nRiik: Suurbtitannia, Saksamaa, Prantsusmaa / Saksamaa, Prantsusmaa, Suurbritannia, Kanada / Prantsusmaa, Saksamaa, Austraalia, Suurbritannia, USA\nMängivad (Resident Evil):\nMängivad (Resident Evil: Apocalypse):\nMängivad (Resident Evil: Extinction):\nSissejuhatus esimesele filmile: Aktsiaselts Umbrella on üks maailma mõjukamaid ettevõtteid. Mida maailm aga ei tea, on see, et Umbrella edu on tulnud tänu salajastele laboritele, milles katsetatakse ja toodetakse biorelvi. Nende uusim leiutis pääseb aga laboritingimustest välja ja muudab sajad teadlased näljasteks zombideks. Laboratooriumi juhtiv peaarvuti sulgeb riski vältimiseks labori karantiini ja situatsiooni saadetakse uurima rühm eriväelasi.\nSissejuhatus teisele filmile: Õudus pole läbi, kuna kindral Cain laskis labori uuesti avada, nakatades selle teoga kogu Raccoon City, mis nüüd tuleb evakueerida. Peagi levib viirus aga linnaväravateni ja linn otsustatakse karantiini panna. Linnas vangis olevad ellujäänud peavad võitlema, et ellu jääda. Kui kõik näib juba loootusetu, tuleb appi eelmise filmi peategelane ja hakkab kurjuse peput taguma. Eelmise filmi teine peategelane on aga nüüd vaenlase ridades ja on natuke muutunud.\nSissejuhatus kolmandale filmile: Raccoon City katastroofist on möödunud aastaid ja Alice on omapead, kuna teab, et on riskiks oma rühmakaaslastele, kuid plaanib siiski aktsiaselts Umbrellat hävitada. Tundub hirmuäratav, aga ta pole ainus ellujäänu. Käputäis ellujäänuid kihutab läbi kõrbeks muutunud maa, otsides ellujäänuid. Filmiloogika kohaselt ristuvad aga kamba ja Alice'i teed ning koos tuleb neil võidelda zombiliha söönud tapjavarestega ja ka uue vaenlase, superzombidega.\nKommentaar: Mulle meeldib, kui DVDl on audiokommentaar, kuigi ma ei ole neist peaaegu mitte ühtegi kuulanud. Jupiti olen tegelikult paljusid, aga otsast lõpuni olen, õigemini olin, kuulanud vaid Die Another Day ja Maleva kaks kommetaarirada. Selle kohta võiks öelda, et ma küll ei ole neid kuulanud, aga mulle meeldib, et mul on võimalus neid kuulata. Kui sain kätte oma Resident Evil Triology DVD, vaatasin kohe esimesel päeval, mis muidugi ajaliselt teiseks päevaks muutus, ära esimese, teise ja neljanda plaadi lisad - kuigi neljas plaat ainult lisadest koosnebki - ning esimese filmi koos kommentaaridega. Ega kommentaar midagi kardinaalselt uut ei andnud, kuid pakkus põhjalikumat vaadet filmi ning nalja tegid nad ka omajagu.\nTeisel filmil on kolm kommentaarirada, millest esimesena läks peale see, kus räägivad Milla, Oded ja Sienna. Huvitav tähelepanek oli see, et tundus, et Sienna kommentaar oli justkui vahele lõigatud - tema jutu ajal oli taust selgelt teine ja ka ei seganud talle vahele ei Milla ega Oded, kuigi viimased segasid kahekesi rääkides teineteisele ikka mõõdukalt vahele. Milla ja Oded'i kommentaare oli lõbus kuulata; nad tegid seal erinevad hääli ja Milla lämbus vahepeal naeru kätte ära.\nKolmandal filmil, nagu esimeselgi, on ainult üks kommentaarirada, kuid sedapuhku pole oodata Milla häält. Paul räägib, et esimene film oli nagu eellugu esimesele mängule, teine film toimus paralleelselt kolmanda mängu sündmustega ja kolmas film on siis nagu võimalik asjade käik, kui Umbrella ei suuda enam viirust ohjeldada.\nNeljandas plaadis olen väheke pettunud. Suuruseks on vaid poolteist giga ning peal on kaks umbes viieminutilist klippi. Samas, kuigi selle pealkiri on Extinction Bonus DVD, on teine klipp tagasivaade kõigile kolmele.\nPalju heidetakse ette, et film ei ole mängu täpne koopia, kuid noh, tiinerite värk. Esiteks ei saada aru, et mängustiil oleks kinos igav vaadata - noh, Doom'is oli ju viieminutiline first person sequence, oli lahe vaadata? Kuigi mulle näiteks meeldis, siis tervet filmi nii ei tahaks. Jah, Resident Evil'is ei ole kaamera läbi tegelase silmade, vaid on seljatagant, kuid see ei teeks sellist filmi vähem igavamaks. Teiseks, Capcom ei lubanud läbi mänguga väga sarnast käsikirja, põhjendades, et siis pole ju mõtet mängida, kui filmist on kõik näha. Kolmandaks, nagu Paul ise põhjendab, siis poleks ju mängu mänginutel huvitav, kui nad teaksid täpselt, kes kuidas surma saab. Pealegi, Alice, keda mängus ei ole, ongi tegelikult analoog mänguelamusega; see tähendab, et ka Alice on algul justkui tundmatus maailmas, kuid filmi jooksul avastab endas uusi külgi ja muutub seeläbi kogenenumaks.\nKusjuures tavavaatajad - need, kes ei uuri foorumeid ja ei vaata lisamaterjali - ei pruugigi teada, et tegelikult on enamik filmiga - eriti esimese ja teisega - seotud inimesi kas mängu enne mänginud või siis sunnitud mängima, et nad ikka teaksid, mida teevad. Film pole jah üks-ühene mänguga, kuid selles on palju vihjeid mängule, olgu need siis helid, kaameravaated või stseenid. Lisaks on kolmandas filmis tegelane nimega Albert Wesker, kes küll ei saa eriti palju ekraaniaega, kuid on mängudes üks võtmeisik, seega tahtis Paul teda mägima saada väga head näitleja (ja selle ta ka sai).\nOtse looomulikult teeb Milla kõik oma trikid ise, välja arvatud mõned üksikud kohad, mida tema kindlustusinimesed lihtsalt ei lubanud teha.\nLicker'i kui arvutiga tehtud tegelase naha muster saadi nii, et mindi turule ja osteti toorest liha, skänniti sisse ja voila! Koertega tehti kolmandas filmis umbes sama, sest kuigi koertel olid meikapiga vestid seljas, ei katnud meikap nägu, kuna esiteks on koera näo meikimine äärmiselt raske, teiseks kipuvad nad seda lakkuma, eriti kui "meik" on toores liha ja kolmandaks lööb koera kõrvade ümbruse määrimine nende tasakaalu sassi. Muideks, Licker on teise filmi treileris roheline ja üks freim Licker'iga renderdas päev otsa.\nEsimeses filmis muide on üks käekirja-koht - kes filmi näinud, teab kohe, mis kohast jutt - ja hiljem, kui näidatakse, kuidas keegi selle kirja jätab, on käekiri kohe nähtavalt teine. Ka olen ma mõelnud, et kuidas Michaela Dicker, ehk siis Red Queen, võttis sellise teadusliku teksti rääkimist. Üksi lehekülg ei paista tema vanust ütlevat, aga ma oletan, et ta oli umbes seitsmeaastane. Mis aga on kindel, on see, et enne teda pidi Red Queen'i häält tegema keegi teine tüdruk, kellel oli liiga seksikas hääl - kujutage teda ette ütlemas I've been a bad, bad girl. Jah, selline rida on filmis. Naljakas või hale tundus mulle filmis see, et kui rongil polnud voolu, siis üksuse tehnik läks ja avastas, et juhe pole pistikus. Ei meeldinud mulle aga filmi päris alguses see pildi sügavalt tulek või kaugelt tulek, kuidas võtta. Veidi ebanaljakas ja pingutatud tundus mulle ka When I get outta here, I think I'm gonna get laid. - Yeah, you might wanna clean up a bit first.\nKolmandas filmis on väike reklaam ka BMW'le, kuna kui Milla mootorratta raadiojaama juures seisma jätab, on selgelt näha logo, lisaks juhib kommentaarirajal sellele tähelepanu ka Paul, kes kiidab, et tegu on tõenäoliselt maailma kiireima mootorrattaga.\nKui esimene film oli maa all ja teine film linnas, siis kolmas on filmitud kõrbes ning lisaks veel päevavalguses. Esimene film oli jutu järgi esimene zombifilm kahekümne aasta jooksul, ehkki näiteks 1992. aastal tuli välja Dead Alive (aka Braindead), mis oli, tõsi küll, zombikomöödia, lisaks on neid filme vahemikus '82-'02 ikka veel, aga igatahes peale esimest Resident Evil'it on tulnud käputäis zombiefilme, sealhulgas ka teine Resident Evil ja Paul, kes pole küll kolmanda filmi lavastaja, aga on käsikirja autor, tundis, et kuna igas filmis on keskkond üldjoontes sama, oleks vaja vaheldust. Ideed mõjutas kõvasti Mad Max 2: Road Warrior, kuna Paul vaatas Milla 14-aastase vennaga Road Warrior'i ja talle turgatas, et tänapäeva noored pole näinudki 80ndatel moes olnud postapokalüptilisi filme, lisaks on Road Warrior'i mõjutus kõige otsesemalt näha autokolonni näitavas stseenis.\nPaul on ka Alien'i filmide suur austaja ja selles, kuidas üles ehitada järge (teist filmi), oli tal kõvasti eeskujuks Aliens (Alien 2). Vaataja jaoks on seda tugevaimini näha selles, et Alice ja Angela vaheline suhe on üpris sarnane Ripley ja Newt'i suhtele. Üks tore lause, mis Paul Aliens'i kohta ütles, on et žanrid, milles on kõige ebatõenäolisem saada oskarit, on ulme, märul ja õudukas ning see, et Sigourney Weaver mängis ulme-õudus-märulis ja teda soovitati selle eest oskarile, näitab, kui tugev ta seal filmis oli.\nAndsin nii siin kui ka IMDb's kõigile filmidele maksimumi. Kui me Ralfiga rääkisime, ütles ta, et esimene film oli kunagine lemmik, kolmas meeldis oma teistmoodi atmosfääri tõttu ja teine sakkis mune. See paistab olevat üldine arvamus, sest teine film on IMDb's madalaima hindega. Isegi tegijad tunnistavad, et teine oli ehk liiga märul ja mitte piisavalt horror.\nSildid: 2002, 2004, 2007, Austraalia, Kanada, märul, Peeter, Prantsusmaa, põnevik, Saksamaa, Suurbritannia, ulme, USA, õudukas\n2 kommentaari Postitaja: Peeter kell 13:31\nPealkiri: Die Hard (Visa hing) / Die Hard 2 (Visa hing 2) / Die Hard: With a Vengeance (Visa hing 3) / Die Hard 4.0 (Visa hing 4)\nRežissöör: John McTiernan / Renny Harlin / John McTiernan / Len Wiseman\nŽanr: märul, põnevik / märul, põnevik / märul, põnevik, krimi / märul, põnevik, krimi\nAasta: 1988 / 1990 / 1995 / 2007\nRiik: USA / USA / USA / USA, Suurbritannia\nMängivad (Die Hard):\nMängivad (Die Hard 2):\nMängivad (Die Hard: With a Vengeance):\nMängivad (Die Hard 4.0):\nSissejuhatus esimesele filmile: John McClane sõidab Los Angelesse, et veeta jõulud koos oma naisega. Kuni McClane ootab, mil naise kontoripidu tuurid üles võtab, vallutavad hoone terroristid. Kui kurikaelte pealik ja tema julm kannupoiss pantvange kokku ajavad, on McClane parasjagu omaette. Vaid teenistuspüstoli ning omaenda nutikusega relvastatud mees otsustab üksinda terroristidele vastu astuda.\nSissejuhatus teisele filmile: Lumisel jõululaupäeval on maniakaalse ohvitseri juhitud terroristid haaranud enda valdusesse pealinna rahvusvahelise lennuvälja ning hoiavad pantvangis tuhandeid reisijaid. Seekord peab John McClane võitlema mitte ainult terroristide, vaid ka lennujaama ebakompetentse politseiülemaga. Lisaks on John'i naine lõksus ühes lennukis, mis järjest kahanevale kütusele vaatamata on sunnitud lennujaama kohal abitult tiirutama.\nSissejuhatus kolmandale filmile: Vingeid eriefekte ja lakkamatut märulit täis Visa hinge kolmandas filmis on McClane’i sihtmärgiks võtnud terrorist, kes lubab õhku lasta kogu New Yorgi, kui ei saa oma tahtmist. Eluohtlikku kassi-hiire mängu kistud McClane tormab mööda linna koos juhuslikult tema paariliseks saanud Carver'iga. Põnev võitlus psühhopaadist geeniuse ning sangarist võmmi vahel haarab teid jäägitult!\nSissejuhatus neljandale filmile: Pingelise madinasaaga Visa hing järjekordses peatükis võitleb märulikangelane John McClane vanamoelisel meetodil uue põlvkonna terroristidega, kelle planeeritud küberrünnak USA infrastruktuuri arvutisüsteemide vastu ähvardab halvata kogu riigi. Jahmatavate kaskadööritrikkide, eheda huumori ja pideva mölluga Visa hing 4 on aasta ägedaim põnevik. Jipikajee!\nKommentaar: Jätsin alles V&K Holding'u kirjutatud sissejuhatused. Niisiis...\nKui Bruce Willis tuli ekraanile nutika ja vaimuka politseiniku John McClane'ina, kes üksipäini peab terroristidele vastu astuma, tervitasid teda rõõmuhõisetega miljonid fännid üle maailma ning märulifilmide jaoks sai latt väga kõrgele seatud.\nDie Hard on üks esimesi tänapäevaseid märulifilme ja see latilause on igati õigustatud. Samas tulid enne seda välja The Running Man, Aliens ja Terminator, mis oma adrennalliinivooga sugugi alla ei jäänud. Jah, Alien'i esimene film on põnevik, teine osa - Aliens - on pigem märul.\nFilmikunst ei tegele veel telepaatiaga, seega on loomulik, et näitleja pobiseb aeg-ajalt omaette. Bruce Willis saab aga endaga väga hästi läbi, paljudes filmides räägib ta ja paneb omaette kildu. Mõni kild tundub läbinähtavalt pastakast imetud, kuid enamasti on tal huumor omal kohal. Meeldib ka Alan Rickman, kes on Harry Potter'i filmidest tuttav kui Snape.\nKui omal ajal oli moes Jason Nevins'i töötlus Run-DMC loost It's Like That, siis hankisin endale Run-DMC plaadi Greatest Hits, nii et kui ma esimest korda seda filmi nägin, ma tundsin filmi algupoole kõlava jõululoo ära, aga peab ikkagi mainima, et selline huvitav noortepärane jõululugu. Mitte üldse tänapäeva lagastatud getoräpp, vaid muusika ajast, kui räpp oli alles uus, vähemalt peavoolu-kuulaja jaoks.\nMina saksa keelt ei oska ja tundub, et ka tõlkijad ei oska. Vaatasin filmi nimelt subtiitritega, kuna ei ole leidnud veel võimalust Vistaga kaasas oleval suhteliselt mõnusal DVDsid mängival Windows Media Center'il subtiitreid filmi käimise ajal maha võtta. Igatahes, kui terroristid omavahel rääkisid, ei saanud ma midagi aru ja subtiitreid ka polnud. Muidugi tegelikult on ka väike võimalus, et saksa keelt ei tõlgitud, kuna filmi saksakeelsed dialoogid olid tihti grammatikavigadega või üldse pudikeel. Aga igal juhul tundus naeruväärne see, kui Hans ütles Karlile midagi saksa keeles, Karl vaatas küsivalt otsa, ja siis ütles Hans inglise keeles shoot the glass.\nOlen inimene, kes harilikult ütleb kinost väljudes möh, parimal juhul oskan öelda, kas film meeldis väga või mitte eriti. Ka Die Hard kahe kohta ei oska eriti midagi kosta - vaadake mu hinnet sellele filmile. Ehkki ka see petab, sest tihedam lugeja juba teab, et ma hindan ju filme selgelt üle, sest iga teine minult üle seitsme palli saanud film on hunnik paska. Tegelikult on mul kahju teie ajudest, kui te järeldasite, et eelmine lause oli minu tegelik arvamus. Kamoon, see oli mu absurdseks paisutatud arvamus teie arvamusest, sest tegelikult pole enamik "kriitikuid" halbu filme näinudki. Ahjaa, kui nüüd kavalam teist ütleb mulle vastu, et Sa räägid ja räägid, et on halbu filme, aga sa kunagi ei nimeta ühtegi. No aga palun - vaadake läbi She Lives by Night ja The Apocalypse, loodetavasti te siis enam nii kergelt lahmima ei hakka.\nSee selleks, Die Hard kaks on põnev ja vaatamakutsuv film - see on ju isegi hea kirjeldus. Tegelikult oleks veidi detailsem kirjeldus ju spoilerdamine. Spoilerdamine, muuseas, toimub ka armastatud reklaamividinate - treilerite - näol. Fiktiivne näide: treiler näitab ühte tegelast majakatusel, filmis endas tuleb aga koht, kus seda tegelast ähvardab surm; treilerit mäletav vaataja aga pole seda tegelast veel katusel näinud, järelikult teab ta, et see tegelane siin kohas surma ei saa.\nAinus "põnev" asi, mida ma Die Hard kahe kohta öelda tahtsin, on see, et mul tuli filmi ajal meelde Airplane! Ning muideks, IMDb goof-sektsioonis pole seda mainitud, kuid minumeelest tuleb selle lennukis oleva kindrali suust suitsu just vahetult enne sigareti süütamist.\nDie Hard kolm liigub traditsioonidest eemale - pole ei peategelase naist, seda tüütut ajakirjanikku ega esimeses ja teises filmis veidi aidanud politseinikku. Just nimelt veidi, sest see uus partner, kes tal on, aitab liiga palju. Abi on muidugi alati teretulnud, aga Die Hard ühes ja kahes saab John üksi hakkama. See-eest aga puudutab John üht olulist teemat, nimelt mustade rassismi valgete vastu. Ka ei ole Die Hard kolm enam jõulufilm, sest tegevus ei toimu enam jõulude ajal. Üks poiss kommenteerib küll olukorda, et on nagu jõulud, aga ega see ei päästa. Muidu igati äge film.\nNeljas film kannab minu jaoks pealkirja Die Hard 4.0, sest nii on ta tuntud Suurbritannias, Rootsis, Taanis ja Soomes, ehk siis, ma oletan, kogu Euroopas. No IMDb toob ära, et Eestis on filmi nimi Visa hing 4, aga ma lähtun filmi tiitritest ja seal on filmi nimeks just Die Hard 4.0.\nKui ma seda filmi nüüdseks teist korda vaatasin, tuli mul millegipärast tunnne, et see ei ole enam Die Hard. Võib-olla on see seotud Bruce Willise vanusega, võib-olla liigse modernsusega. Igatahes... Mäletate filmi Hackers? See film oleks vabalt võinud olla Hackers 3. Õigemini Die Hard Meets Hackers vms, kuigi see kõlaks pealkirjana jaburalt. Muidugi tegelikult on Hacers 3 tegemisel/tehtud, seda küll teise nimega.\nEga filmil midagi viga ju ei olnud - mõnusad eriefektid, osavad trikid ja sekka ka veidi nalja. Lucy McClane oli ka täitsa armas. Pole Mary Elizabeth Winstead'i kohta mingeid joomauudiseid kuulnud, välja näeb ta kah nagu Lindsay Lohan - äkki ongi nii, et vaadati, et Lindsay Lohan käib alla, aeg on uueks näoks.\nKuna Die Hard on originaalis ikkagi jõulufilm ja oletan, et on veel minusuguseid, kes ei taha kogu jõuluaja perega istuda, kapsaid süüa ja peeretada, vaid tahaks filmi vaadata, mida saab ju ka edukalt terve perega teha, siis ma soovitan neid filme vaadata, eriti kahte esimest. Vahvatest jõulufilmidest soovitaks veel selliseid nagu Love Actually ning Home Alone'i kaks esimest filmi. Rohkem pole mina häid jõulufilme näinud.\n10/10, 10/10, 8/10, 9/10\nSildid: 1980-1989, 1990-1999, 2007, krimi, märul, Peeter, põnevik, Suurbritannia, USA\n0 kommentaari Postitaja: Peeter kell 14:45\nPealkiri: Scream / Scream 2 (Karje 2) / Scream 3 (Karje 3)\nRežissöör: Wes Craven / Wes Craven / Wes Craven\nŽanr: krimi, õudukas, müsteerium, põnevik / õudukas, müsteerium, põnevik / õudukas, müsteerium, põnevik\nAasta: 1996 / 1997 / 2000\nRiik: USA / USA / USA\nMängivad (Scream 2):\nSarah Michelle Gellar - Casey "Cici" Cooper\nMängivad (Scream 3):\nSissejuhatus esimesele filmile: Aasta pärast Sidney Prescott'i ema mõrva tapetakse kaks teismelist. Sidney hakkab kahtlustama, et need mõrvad ja tema ema mõrv on omavahel seotud. Kaitstud pole aga mitte keegi, sest mõrvar tapab ükshaaval igaühe, kes tema teele jääb.\nSissejuhatus teisele filmile: Kaks aastat peale esimese filmi sündmusi õpivad Sidney ja Randy kolledzis. Gale on kirjutanud juhtunust raamatu, mille põhjal on juba ka valminud film, Stab. Filmi esilinastuse päeval hakkavad aga mõrvad jälle pihta. Kahtlusaluste hulk aga väheneb, kuna osa neist sureb lihtsalt ära.\nSissejuhatus kolmadale filmile: Tootmises on juba kolmas film, Stab 3. Ka mõrvar on tagasi, kimbutades sedapuhku uue filmi meeskonda. See meelitab peidust välja Sidney, kes sõidab Hollywood'i, et mõrvariga viimast korda tegeleda.\nKommentaar: Nägin esimest filmi esmakordselt korda tõenäoliselt aastal 2003, olles mitmeid kordi näinud hiljem valminud Scary Movie't ja isegi Shriek'i, mis mõlemad parodeerivad Scream'i. Tegelikult on aga ka Scream omamoodi paroodia, ehkki mitte selline naljaralli. Tegu on ikkagi õudusfilmiga, kus mõrtsukas on ikkagi üsna usin, mitte mingi kloun.\nOlles Scary Movie't ja isegi Shriek'i vaadanud mitmeid kordi, peab kahtlemata tõdema, et kohati on need kolm ikka väga sarnased, eriti algusstseen. Samas vaatad sa Scream'i ikkagi kui õudusfilmi, mitte kui komöödiat. Kuigi Scream 2 tundub isegi veidi igav, on Scream tiinilõikurina vaata et parim, mida näinud olen.\nFilmi režisööriks on Wes Craven, kes lavastas ka esimese osa õudussaagast A Nightmare on Elm Street. Ei tea, kas see on tema ametlik arvamus nendest, kuid filmis ütleb üks tegelane, et saaga esimene osa oli hea, kuid ülejäänud sakkisid. Ka on filmis üks poiss, kes töötab videolaenutuses ja kellel on laialdased teadmised filmidest. Ühisel filmiõhtul võib tema suust kuulda kolme põhireeglit, mis aitavad õudusfimis ellu jääda.\nKolmandas filmis teevad cameo Jay & Silent Bob. Teine film on küll ehk veidi igav, kuid samas on ta siiski puuduv, kuigi nõrk, lüli, esimese ja kolmanda filmi vahel, mida, nagu altpoolt näete, hindan võrdselt heaks. Hmm, mida veel? Teises filmis elavad ja jäävad ellu lisaks Sidney'le veel Gail ja Dewie. Spoiler? Jaa, kui vaadata, kes mängivad kolmandas, on ju selge, kes jäävad kindlalt ellu esimeses ja teises.\nMuide, kui tahad teada, millest sissekande pealkiri, vaata filme!\n8/10, 6/10, 8/10\nSildid: 1990-1999, 2000, krimi, müsteerium, Peeter, põnevik, USA, õudukas\n0 kommentaari Postitaja: Peeter kell 21:09\nPealkiri: She Lives by Night\nRežissöör: Brett Hull\nSara Jade Woodhouse - Roger Spellman\nLiliana Cabal - Angela\nPat Collins - Carl\nShauna Scott - Helen\nSissejuhatus: Roger on mees, kellele ei meeldi püsisuhted. Ühel ööl sõidab ta aga otsa neiule, kes pealtnäha viga ei saa, kuid ei mäleta, kes ta on. Roger kutsub ta enda juurde tervenema. Neiule hakkab aga tasapisi meenuma, et ta nimi on Angela ja ta on tegelikult vampiir.\nKommentaar: IMDb bottom 100 on segu tõeliselt halbadest filmidest ja pubekakapriisidest, viimane tähendamas siis seda, et kui film ei ole piisavalt "äge", pannakse sellele kohe üks. Olen pisteliselt Bottom 100 filme vaadanud ja kuigi mitte meistriteosed, ei vääri minuarvates nii mõnedki sealset kohta.\nKäesolev film aga pole pärit Bottom Sajast, vaid niisama odavate filmide letist. Film on tegelikult ikkagi jälgitava süžeega ja parajalt kaasahaarav. Seega, kui see tuua halva filmi näiteks, siis tegelikult ei ole see kõige hullem. Muidugi võib-olla on see minu viga, et üritan igas filmis midagi head leida...\nEsimene asi, mis filmi puhul silma jääb, on pildi kvaliteet. Kui ei teaks, arvaks, et see film on ehk seitsmekümnendatest. Muidugi võib-olla on viga sellest, et DVDd tehes pole filmi üldse kuidagi puhastatud. Ka üleminekud on kohati halvad, on selgelt näha ja kuulda filmi lõigutud kohad, või kuidas iganes seda nimetatakse. Millegipärast tundus ka häiriv, et suvalised inimesed teavad, kuidas tappa vampiire. Samuti tundus pisut veider, et inimene teab, et teine on vampiir, aga sõidutab teda ikka sööma (inimesi siis).\nKa märkasin kohe, et vampiiril oli kaelas rist, tal oli peegeldus ja ka Päikesevalgus ei teinud talle eriti haiget. Samas on vampiiriuskumusi erinevaid, ju ta oli siis kreeka vampiir, kes oli võimeline jätma nii varju kui peegeldust.\nMõneti huvitav oli ehk kuvatava ööklubi valik. Nimelt oli see mingi keldriklubi, kus mängis kaheksakümnendate-stiilis muusika. Ka viskas meespeategelane mõned head killud.\nFilmis on kaks huvitavat unenäostseeni, lisasin need vaatamiseks ka YouTube'i. Kahjuks kirjutas mulle filmi lavastaja palvega videod maha võtta. Võtsin, ja teises kirjas mainis ta mulle, et tal on plaanis terve film vaatamiseks välja panna. Niisiis - link. Ning nagu teada, võimaldab YouTube kuni kümme minutit filmi üles laadida, seega on lingitud ainult esimene osa üheksast. Kuid olge mureta, eaimese osa sugulasvideote alt leiab järgmised osad.\nSildid: 2001, Peeter, USA, õudukas\n2 kommentaari Postitaja: K kell 02:32\nPealkiri: "Singing Revolution" (Laulev revolutsioon)\nRežissöör: James Tusty ja Maureen Castle Tusty\nRiik: Eesti / USA\nHeiki Ahonen - tema ise\nGustav Ernesaks - tema ise (arhiivi materjal)\nLinda Hunt - jutustaja\nMari-Ann Kelam - tema ise\nTunne Kelam - tema ise\nSissejuhatus: „What role can singing play, when a nation is faced with an… by its neighbours? Can culture hold people together? For centuries the small country of Estonia has faced these questions.”\nFilm tutvustam meile Eesti kurba, kuid samal ajal hämmastavat ajalugu põlvedepikkusest okupatsioonist ning sellest vabanemisest. Eesti asub Balti mere ning Venemaa vahel, olles väravaks Euroopa ning Venemaa vahel. Seetõttu on see ka olnud magus maa juba väga pikka aega. Oma vallutusplaan on siin ellu viinud rootslased, taanlased, poolakad, vene tsaarid ning Nõukogude Liit. Üks verisemaid ning vägivaldsemaid peatükke Eesti ajaloos algas aga 1939. aastal, kui vene väed ületasid Eesti piiri. Mõne kuuga saadetu kümned tuhanded inimesed Siberisse, tapeti või kadusid jäljetult. Siis tulid natsid, kuid nende taganedes saabusid kättemaksuhimulised venelased. Nad jäid 50ks aastaks ning haarates eesti rahvas oma alla. Kuid eestlased võitlesid ning jäid ellu.\nEesti muinasjutukangelased pole printsid valgel hobusel, kes tapavad draakoneid ning päästavad printsesse, vaid vana Rehepapp, kes istub lõkke ääres oodates, vaadates ning tegutsedes ainult siis, kui aeg on õige. Kannatus on relv, ettevaatlikkus voorus. Film on sellest, kuidas kultuur päästis rahva.\n(vaba tõlge filmi alguse jutustusest)\nArvamus: Esimest korda nägin seda dokumetaali Athena kinos. Suurelt ekraanilt vaadata sellist patriootliku dokumentaali on kuidagi meeli ülendav. Samas miski ei ületa põhja keeratud audiot ning kõrvaklappe. Külmavärinad. Kui ma ei kardaks pärast pikka pausi laulmises valesti laulda, oleks ma praegu vaadatud filmi ajal kõvasti kaasa lõõritanud. Sellised filmid kuidagi toovad esile selle, mis sinus on patriootlik. Siiski peaks mainima, et teatud määral jätab väga Eesti keskse mulje, kuigi nii Lätil kui ka Leedul oli oma osa. Aga eks see film ainult Eestile keskenduski.\nTore oli näha, et rääkisid erinevad inimesed, kes ühel või teisel, suuremal või vähemal määral kõigele kaasa aitasid. Kuigi… tõsiselt, kõik oleks võinud rääkida ikka eesti keeles, kui et puristada seda vigast inglise keelt. Huvitav kas üritati näidata, et isegi eesti vanamemmed oskavad inglise keelt või oli asi pigem selles, et film on eelkõige suunatud välismaalastele. Eks see maitse asi võib-olla ole, kuid eesti keelt oleks vähemalt mina küll eelistanud.\nKui ma nüüd peaks mainima, mis mind selle filmi juures kõige rohkem liigutas, siis oli see ilmselt hetk, kus Interrinne tungis Toompeale ning Savisaar kutsus üle raadio rahvast kaitsma. Rahvas tuli, asi paistis minevat juba vägivaldseks, kuid siis eestlased moodustasin koridori, laulsid ning lasid venelastel lihtsalt ära minna. Rahulikult. Ilma tilkagi valamata. See kuidagi tekitas sellise uhke tunde. Kusjuures siinkohal tekib kuidagi seos praeguse poliitikaga, kus soppa lendab küll päris korralikult, kuid mis puudutab näiteks Venemaad, siis poliitikuid suhtuvad meil asja suhteliselt külma kõhuga ning ei allu provokatsioonidele eriti.\nMinu arvates eestlasele võiks selline film, kas just kohustuslik, kuid teataval määral… ei siiski ikka kohustuslik olla.\nSildid: 2006, dokumentaal, Eesti, Kaia, USA\nJa saares on auk\n0 kommentaari Postitaja: K kell 15:19\nLooduskatastroofid on mind alati paelunud. Eriti nende põhjal tehtud dokfilmid, seeriad või filmid. Seekord siis võtsin siis kätte ühe inimkonna ajaloo suurimal vulkaanipurskel põhineva kaheosalise BBC lühiseriaali.\nPealkiri: "Krakatoa: The Last Days" (Krakatau: Viimased päevad)\nRežissöör: Hideki Takeuchi\nRupert Penry-Jones - Willem Beijerinck\nOlivia Williams - Johanna Beijerinck\nKevin McMonagle - Rogier Verbeek\nRamon Tikaram - Tokaya\nDavid Dennis - Karim\nSissejuhatus: 26. augustil 1883 plahvatas väikse vulkaanilise saare Krakatau vulkaan. 48 tunniga hävitas ta sadu külasid, üle 36 000 inimese suri vulkaanipursete ja tsunaamide tagajärjel ning saar ise peaaegu haihtus. Ellujäänud jätsid endast alles päevikuid, kirjeldusi ning intervjuusid. Need kõik kogus kokku hollandlasest geoloog Rogier Verbeek, üks väheseid teadlasi, kes vulkaanipurset oma silmaga nägi ning selle üle elas. See lühisari räägibki nendest kokkukogutud teostest.\nFilm algab sellega teadlane Verbeek sirvib raamatuid ja vanu pilte ning tuletab meelde, kuidas kõik juhtus. Tükk tüki haaval üritab ta kokku panna kogu pilti. Verbeek on peategelane, kelle tagasivaatav jutt saadab meid läbi kogu filmi. Alustades perekonna Beijerinckiga, kes oma igapäevaseid toimetusi tehes tunneb tugevat maavärinat. Perenaine Johanna aimab halba ning räägib sellest ka oma mehele Willemile, saare hollandikoloonia juhile. Too ei taha aga kuuldagi võtta ning palub naisel rahuneda. Meile tutvustatakse ka Schuitide perekonda, kes elab umbes 30km kaugusel Krakatau saarest ühes tuletornis. Verbeek on nende tihe külaline, sest tuletorni otsast on võimalik saada hea vaade tuhka väljaajavale vulkaanile. Perekond on mures, kuid teadlane rahustab neid. Kuid ka teadlane ei suutnud aimata, mis neid ees ootab...\nArvamus: Kui ma tavaliselt teen lisalugemise pärast filmivaatamist, siis seekord tegin seda enne ning süvenesin peaaegu 1,5 tunniks wikipedia sügavustesse Krakatau ja teiste vulkaanide teemal. Sain teada nii mõndagi ning jälgisin seda rohkema huviga filmi. Eelkõige seetõttu, et näha, kui täpselt nad jälgivad seda, mis tegelikult toimus. Kui välja arvata asjaolu, et kellaajad olid valed ning vist oli 4 suure purske asemel 3, oli tegu küllaltki täpse ülevaatega toimunud sündmusest. Kuna tegu oli draamaseriaaliga, siis ega tõepärast väga palju sealt otsida ei tasu.\nÜks asi, mida ma tähele panin oli see, et antud filmis, kuigi peategelaseks oli vulkanoloog, siis kõige paremini aimas kõike ette Johanna. Kõhutunne või siis naiselik instinkt. Olen sellist asja varem ka katastrooffilmide puhul täheldanud. Või kui üldse mingis filmid midagi imelikku toimuma hakkab, siis aimab seda mõni naine ette. Olgu peategelane või kõrvaltegelane. Sellest lähtuvalt ütlen, et näitejatöö oli hea. Kui välja arvata Tokaya naine, kelle näitlemine minu arvates oli lihtsal kohutav.\nVisuaalselt oli film minu jaoks vägagi nauditav, kuigi kohati oli päris selgelt aru saada, et tegu on arvutigraafikaga, mitte millegagi, mis võiks olla hästi reaalne. Eks kõik on arvutiga tänapäeval tehtud... isegi Indiana Jones piits, kuid sellised asjad võiksid reaalsemad välja näha. Kui võtta näiteks filmi õhustik ning sündmused, siis ilusad hetked oli alguses rõõmsad ning kollakates toonides, kuid mida aeg edasi, seda hallikamaks ja süngemaks kõik läks.\nSildid: 2006, draama, Kaia, Suurbritannia\n0 kommentaari Postitaja: Peeter kell 04:55\nPealkiri: The Beast from 20,000 Fathoms\nRežissöör: Eugène Lourié\nŽanr: ulme, õudukas\nPaul Hubschmid - Professor Tom Nesbitt\nSissejuhatus: Tuumafüüsik Tom Nesbitt näeb peale aatompommi testi põhjapoolusel tohutut kolli. Kahjuks jääb ühes temaga kolli tunnistanud kaaslane laviini alla. Nesbitt naaseb koju ning räägib juhtunust. Teda ei usu loomulikult keegi, isegi mitte paleontoloog Thurgood Ellison. Ainus, kellel tärkab huvi, on Ellison'i assistent, Lee Hunter. Ellison hakkab aga räägitut ka ise uskuma, kui Nesbitt ja üks laevakapten identifitseerivad kolli rhedosaurusena.\nKommentaar: Film sai innustust King Kong'i 1952. aasta edukast re-release'ist. Ka oli film esimene, mis kajastas tuumapommi tagajärjel ülesärganud või muteerunud koletist, millesarnased olid moes 50ndatel ja mille teatud mööndustega uusimaks näiteks on ehk The Hills Have Eyes II. Muide, dinosauruse "nukul" oli võtteplatsil ka nimi - Herman.\nKuigi mina pole teise selle ajastu kollifilme näinud ja lähimad naabrid on King Kong (1933) ja King Kong (1976), käivad jutud, et see film eristus paljudest oma aja filmidest just eeskujulike eriefektide tõttu. Koll, täpsemalt rhedasaurus, liikus tõepoolest üsna veatult ja sujuvalt, kuigi ainus võrdlusmoment mulle on King Kong, millel aga võib katkendliku liikumise andeks anda, kuna see film tehti 20 aastat enne kommenteeritavat filmi.\nSamuti on filmis imeilus võitlus kaheksajala ja hai vahel. Ka jäi kõrva üks väga hea dialoogikatke vestlusest kindrali ja professori vahel:\n- There have been all kinds of stories. Stories of sea serpents, storis of the world coming to an end, stories of flying saurceres...\n- And what makes you so sure that there are no flying saurceres?\nKõrvajäämisega seoses mainin, et mulle meeldis ka filmis kasutatud muusika.\nFilmi ajendas vaatama aga Cloverfield. Kuidas nii? Cloverfield'i on peidetud kaadrid kolmest legendaarsest kollifimist, millest freim asukohaga 0:45:29,936 on just filmist The Beast from 20,000 Fathoms.\nSildid: 1950-1959, Peeter, ulme, USA, õudukas\n0 kommentaari Postitaja: Peeter kell 03:48\nPealkiri: Baltic Storm (Balti torm)\nRežissöör: Reuben Leder\nRiik: Suurbritannia, Saksamaa\nSissejuhatus: 28. septembril 1994 uppus Eesti-Rootsi parvlaev Estonia järsku keset Balti merd ära. Oma eluga jättis sunniviisiliselt hüvasti 852 inimest, pääsenuid oli vaid 145. Enne laeva väljumist saab saksa reporter Julia Reuter endiselt KGB agendilt vihje, et parvlaevaga üritatake Rootsi smugeldada mõõdukas kogus lahkuva vene armee relvi. Õnnetul kombel jääb ta aga laevast maha ning on sunnitud lennuki võtma. Stockholmi haiglas kohtab ta aga ühte pääsenut, Erik Westermark'i, rootsi advokaati, kes tunnistab laeval kõlanud plahvatuse-sarnaseid helisid. Selle mitte lausvale olemisele kohaselt püüavad erinevate riikide valitsused juhtunut salata, kuid Julia ja Erik otsustavad hakata tõde otsima.\nKommentaar: Sellest filmist saate teada kogu tõe Estonia hukust. Arvatavasti siiski mitte. Igatahes ametlikult oli suht ruttu teada, et Estonia huku põhjustas laeva vilets seisukord. Film räägib aga, et laev oli korras. Seljuhul omab ametlik versioon inimestele vististi väga suurt mõju, nimelt käisin tollal kuuendas klassis ja minu geograafiaõpetaja rääkis, et reisis Estoniaga nädal enne hukku ja küll ikka raputas, ehk siis tõlgitult "oli näha, et halvas seisukorras". Koolist rääkides käskis ajalooõpetaja meil vihiku ees ajasündmuste kronoloogiat pidada ning tegi antud tragöödia puhul kohustuseks Estonia hukk sisse märkida. Mitte, et ma selle mäletamist halvaks peaks, aga jäi mulje, nagu tema otsustaks, mis väärib ülestähendamist, mis mitte.\nMa ei uuri aktiivselt sündmusele pühendatud foorumeid ja artikleid, kuigi korra olen lugenud. Igatahes on filmis näidatud veealused kaadrid tõsti pärit Estonia vrakilt, mis filmiti ühel Jutta Rabe ekspeditsioonil aastal 2001. Mina vaatasin filmi eelkõige sellepärast, et olen eestlane. Arvan aga, et see ei kohusta mind filmist vaimustuma. Minu antud hinne on isegi kõrge, kui arvastada, et IMDb hinne sellele on 3,6. Muidugi hindeid lähemalt uurides on üle viiendiku hindajatest pannud filmile ühe. Eks need ole vast need soomlased ja rootslased, kes ei taha uskuda, et midagi sellist on võimalik. Minu jaoks oli film vandenõuteooriafilmina mõõdukalt viisakas.\nVandenõu valguses tuleb muidugi au anda neile kahele tõekütile, kuid lõpp on veidi mage. Kusjuures ma kujutan ette, et paljude vandenõude puhul see nii ongi. Tõekütid jõuavad ninameheni välja, ninamees ütleb, et kuule, oli jah nii, aga ärge kellelegi rääkige. Ja tõekütid umbes noogutavad ja lahkuvad sõpradena.\nSildid: 2003, draama, Peeter, põnevik, Saksamaa, Suurbritannia\n2 kommentaari Postitaja: Peeter kell 00:32\nPealkiri: The Net / The Net 2.0\nRežissöör: Irwin Winkler / Charles Winkler\nŽanr: märul, põnevik, krimi / märul, põnevik, draama\nAasta: 1995 / 2006\nRiik: USA / USA\nMängivad (The Net):\nMängivad (The Net 2.0):\nCengiz Bozkurt - Politseinik\nSissejuhatus esimesele filmile: Angela Bennett on arvutispetsialist, kelle raadiuses on alati mõni arvuti või modem. Tema ainus sotsiaalne tegevus väljaspool kodu on oma ema külastamine. Tema sõber, kellega ta on telefonitsi ja läbi neti suhelnud, saadab talle analüüsimiseks ühe programmi, millel on justkui mingi bugi. Samal öösel saab see sõber surma ning Angela jääb bugise programmiga, mis, tuleb välja, on link salajasele informatsioonile, üksi. Ta sõidab puhkusele ning tagasi tulles avastab, et andmebaasides on tema isiku kohta häbiväärselt vähe alles.\nSissejuhatus teisele filmile: Hope Cassidy on arvutispetsialist, kelle raadiuses on alati mõni arvuti või modem. Temale aga sajab sülle töökoht Türgis, kuhu sõites avastab ta peagi, et tema isiku kohta puuduvad andmed.\nKommentaar: The Net on üks esimesi netiteemalisi filme, vähemalt minuarvates. 1986. aasta filmis Ferris Bueller's Day Off kasutab nimitegelane arvutit, et enda koolihindeid parandada, kuid mis süsteemiga ta ka seda tegi, polnud see Internet, vähemalt mitte see päris. Kusjuures viimasel ajal, see tähendab oma kümmekond aastat, pole Internetist minuteada eriti palju filme tehtud, Hollywoodil vist kadus huvi.\nIgatahes oli kohati naljakas vaadata tollast Internetti, vähemalt selle kujutamist. Jutukas luges mingi arvuti narraator vestluspartneri teksti ette ja kuigi massilisi arvutirünnakuid on ka tänapäeval ja see mängis filmi stsenaariumis suurt rolli, oli natuke kummaline kuulda filmi jooksul pidevalt, et need-ja-need teenused on rivist väljas "arvuti-mällfunktsiooni" tõttu.\nMainiks ka ära, miks on antud blogikande pealkiri selline, ehkki see on vast ilmselge. Ma ei taha küll eriti spoilerdada, kuid filmis on vaid üks seksistseen, õigemini stseenid enne ja pärast seksi, mis panid küll mõtlema, et milleks seda filmis vaja on. Ka jäi kõrva üks läbimõtlematus, nimelt Angela käest küsitakse, ega ta ei teinud kettast koopiat enne selle hävinemist Mehhikos. Oli jah kaval sü˛ee, Angela sai küsida, et kust sa tead, et ketas hävis, aga no see tundus nii võlts. Miks vaja küsimust täiendada lisaga "enne kui ta hävis" ja siis veel konkreetne geograafiline sündmuspaik öelda?\nNo ja muidugi väidavad teadjamad inimesed, et aastal 1995 kasutasid valitsuse organisatsioonid veel ebaintelligentseid terminale, mis polnud Intenetti ühendatudki, tehes sellise häki suhteliselt võimatuks. Tegelikult on see ka loogiline, sest Internet läks avalikuks vaid paar aastat enne ja ametkonnad ei adopteeri ju nii kiiresti uut tehnikat. Olgu, ma ei ole nii vana ja minu mitte niiväga eelmisest põlvkonnast pärinemisest annab ka tunnistust see, et 13-aastasena, nagu ma tollal olin, ei huvitunud ma niiväga Internetist, kuigi ma justkui mäletan, et '96 üritasin ma netist Duke Nukemit tõmmata. Aga ka mina sain IMBd foorumis naerda:\nchinacreek2000: Speaking of disks... what kind of disks were they using??? They look freakin' weird!\nnd1433: It looks like they were using standard 1.44 MB disks...\nchinacreek2000: 1.44 MB???? Why would anyone use something so small??????\nNagu näha, ei ole tänapäeva noored ehk kuulnudki 1,44 MB flopidest. Ahjaa, ja äratundmisrõõmu valmistas mäng, mida Angela filmi alguses mängib!\nEsimesest filmist sain ma üldse teada nii, et ma nägin Joonase juures teist filmi ja mulle meeldis see. Ma ei ole mingi jõukur ja isegi kui oleks, ma tahaks filmi enne ostu ära näha, et teada, kas meeldib ja on väärt minu raha. Aga eks sa katsu netist leida filmi, mille nimi on The Net. Esimese filmi sain niivisi, et leidsin Videoplanetist filmi. Okei, ma oleks võinud otsides aastaarvu taha panna, aga see on tagantjärele tarkus. Igatahes tundus teine film liiga kiirustav, esimesel läks ju aega ka Angela ellu sisseelamisele. Muidugi jah, teine film algas enamvähem lõpukaadritega, mis justnagu teeks pika alguse mõttetuks. Iga asja saab aga vaadata mitmelt poolt ning teatud poolt vaadates on see viimase aja filmides märgatavalt sagedane mood alustada peaaegu lõpukaadritega nagu hale nipp peita oma oskamatust teha korralikku sissejuhatust.\nTeisest filmist sain ma teada seda, et kui sa logid Internetti ja kui on võimalus, et IT-teadmistega inimesed su logimise peale su asukoha kindlaks saavad teha, on aeg arvuti käest panna ja sõbrannaga kohvitada, jättes loomulikult end sisselogituks. Teiseks, otse loomulikult tähendab mingi Google Translator'i sarnase asjaga inglise keelest türgi keelde tõgitud e-mail täpselt seda, mida kirjutaja on mõelnud. Aga nüüd tõsiselt, milleks on üldse inimesel vaja logida lennukis panka sisse? Näitamaks filmivaatajale konto tühjenemist, aga mõni reaalne põhjus ka?\nMuide, selle filmi, esimese siis, põhjal on tehtud ka telesari - huvitav, millest seal juttu?\nLõpetuseks sooviks ikkagi põhjalikult ja sügavalt vastanduda neile, kes peavad aXXo't jumalaks või isegi temast kõrgemaks. Ma olen ka varem näinud piksleeritud kohtadega aXXo filme, kuid kaks filmi järjest - Mr. Bean's Holiday ja The Net 2.0 - on olnud läbijooksvate pikslitega, kusjuures piksleeritud kohti on läbi filmi. Olgu, mingis filmieditoris neid ei näe, aga need tekivad filmi jooksmisel ja on reeglina kiire kaadrivahetusega kohtades. Jah, need "paar kohta" ei riku pildi üldkvaliteeti, kuid see on ju võrdne sellega, et ma toon teile kohvi, kus sees ulbib kellegi varbaküüs ja ütlen, et see kohv on ju muidu kvaliteetne. Pealegi oli filmi The Net 2.0 näol tegu esimese aXXo ripiga, millel on ebasünkroonne audio, mis on väga tõenäoliselt piksleeritud kohtade süü. Juba filmi, ma pakun, esimesel veerandil on koht, kus mees tulistab püstolist, käib selline nähtav tagasilöök ehk käsi liigub veidi, püstolitorust sähvib valgus, pauk kõlab aga segavalt hilja. Jah, ka veerand sekundit on hilja, eriti hiljem toimuva rüseluse ajal, kus ju pilt hüpleb ja heli on oluline informatsiooniallikas.\nSildid: 1990-1999, 2006, draama, krimi, märul, Peeter, põnevik, USA


Anda üürile äripind, ladu, tootmine, otstarve määramata, tootmine, ladu, 3 275 m², Paju 15, Saue linn, Saue vald, Harjumaa - Kinnisvaraportaal KV.EE\nAnda üürile äripind, ladu, tootmine, otstarve määramata, tootmine, ladu, 3 275 m² - Paju 15, Saue linn, Saue vald, Harjumaa\nTootmise-/laohoone Saue Tehnopargis!\nKogupind 3 275 m², kinnistu, kivimaja\nLisainfo: parkimine tasuta, vesi, elekter, eraldi sissepääs, sissepääs tänavalt\nÜürile anda uus, väga hea asukohaga Saue Tehnoparki rajatav ärihoone. Valmiv äripind on sobilik jae- ja hulgimüügi, ladustamise ja/või tootmisega tegelevale ettevõttele.\nHoone planeeritav valmimisaeg on 2020.a lõpp/2021.a algus.\nTehnilised näitajad: vesi, kanalisatsioon, sadevesi, elekter, gaas, lokaalküte, jahutus (büroos).\nHoone kõrgus 10 m.\nKliendil on võimalus valida, kas teise korruse büroo osa väljaehitamist soovitakse või mitte.\nHoone varustatakse kõrgete tõstandustega, tagamaks optimaalse ligipääsu ka suurematele sõidukitele. Hoovis on piisavalt ruumi kaubaautodega manööverdamiseks.\nHuvi korral võtke ühendust, lisaküsimused oodatud!\nLähim lasteaed ~ 890 m Saue Lasteaed Midrimaa\nLähim kool ~ 920 m Saue Gümnaasium\nLähim peatus ~ 480 m Tule 191\n18 000 € 5.50 €/m2 Eluaseme väikelaen\nTere Soovin saada rohkem informatsiooni KV.EE'st leitud kuulutuse kohta - Anda üürile äripind, ladu, tootmine, otstarve määramata, tootmine, ladu, 3 275 m² - Paju 15, Saue linn, Saue vald, Harjumaa Vastust ootama jäädes\nSaadan ebakorrektse kuulutuse: https://www.kv.ee/3203316 Kommentaar:


Tasuta utiliit toob Windows Explorerisse uusi vaateid\nIga uue Windowsi versiooniga üritab Microsoft veelkord anda meile kiire, lihtsa ja kohandatava viisi arvutisse salvestatud failide avamiseks, salvestamiseks ja vaatamiseks. Sellest, mida olen Windows 7-st näinud, ei saa me oodata mingeid revolutsioonilisi muudatusi Windows Exploreris ja standardsetes kaustaknades ja dialoogiboksides.\nMa arvan, et olen nii harjunud sama vanade Exploreri vaadetega, et see on tõeline silmade avaja, kui tasuta programm, näiteks koodisektori otsekaustad, annab failide ja kaustade haldamise täiesti uuele vaatenurgale. Programm lisab tegumiriba teavitusalale ikooni, mis võimaldab kiiresti hüpata oma hiljuti avatud dokumentidele, lemmikkaustadele ja peaaegu igale muule teie arvuti asukohale.\nSamuti suurendab programm kausta aknaid ja standardseid Open, Save ja muid dialoogibokse, et vaadata rohkem objekte ilma kerimiseta. Akna kohal asetab otsesed kaustad teabekasti, mis näitab valitud üksuse täielikku kausta teekonda koos vaba ruumi kogusega kettal. Sellesse asukohta liikumiseks valige kausta tee üks osa. Topeltklõpsake kaustaakende ja dialoogibokside tühjal alal, et avada otseteede kaust.\nSaate kohandada otseteede otseteid, klõpsates programmi tegumiriba ikoonil ja valides Konfigureeri. Vahekaart Korralda lemmikud võimaldab teil muuta otseteede sihtpunkti, kasutatavat ikooni ja anda isegi otsetee alternatiivsele sihtkohale, mille jõuad Shift-klõpsuga.\nTeised konfiguratsioonivalikud võimaldavad muuta menüüs kuvatavate otseteede arvu, määrata üksuste kiirklahve, muuta viimaste üksuste arvu, muuta failide dialoogide suurust ja määrata teatud kaustade vaikekuva ja sortimisvaliku. Programmi kaudu saate lisada ka rakendusi, mida soovite jälgida, ja kohandada oma viimaste kirjete loendeid.\nKommunaalteenuse Pro versioon maksab 14, 95 eurot ja lisab võimaluse kontrollida iga arvuti draivi vaba ruumi salvestamise dialoogis, muuta iga rakenduse vaikimisi salvestatud kausta ja valib automaatselt selle kausta viimati avatud faili. Samuti saate luua kaustadele alamkaustu peamise kausta menüüs.\nOtsesed kaustades pole midagi eriti murettekitavat - lihtsalt palju kena faili ja kausta puudutab, mis muudavad Windowsi tööd veidi kiiremaks ja lihtsamaks. Teeb mõtlema, miks Microsoft ei suutnud mõnda neist ajasäästjatest Windowsi ühistesse dialoogidesse otse ehitada.\n© Copyright 2021. All rights reserved. Tasuta utiliit toob Windows Explorerisse uusi vaateid


Jõulujazz alustab esimesel advendil - Arhiiv - Elu24 - Eesti kõige menukam veebitabloid\n24. november 2009, 15:51\nJõulujazz alustab esimesel advendil\nNeljateistkümnendat korda toimuv rahvusvaheline festival Jõulujazz toob üle Eesti kirikutesse, klubidesse ja kontserdisaalidesse 21 kontserti, avalöök tehakse juba sel pühapäeval Tallinnas.\nAnne Erm Jazzkaarest märkis, et Jazzkaar on avastanud hubase kontserdipaigana Tallinna okupatsioonide muuseumi. Esimesel advendil ehk sel pühapäeval, 29. novembril annavad muuseumi intiimses atmosfääris avakontserdi Ivo Linna, Ain Agan ja Raivo Tafenau, kes esitavad Uno Naissoo, Valter Ojakääru, Evald Vainu jt eesti heliloojate laule džässilikes seadetes.\nJõulujazzil astub uute lugudega üles ka Maian Kärmas. Helilooja, laulja ja tekstide autori debüütalbumi "Tuigutuled" ilmumisest on möödas viis aastat. 2. detsembril astub Kärmas okupatsioonide muuseumis kuulajate ette uute lugudega, mis on koondunud mõtteliseks tervikuks pealkirja all "Õnneleid".\nAutori enda teatel on uute laulude meeleoluskaala mitmekesine, ulatudes mõtisklustest tantsurütmideni. Uus on ka saateansambel, kus mängivad silmapaistvad jazz-muusikud Ain Agan, Siim Aimla, Joel Remmel, Tõnu Tubli ja Marti Tärn.\nDetsembri alguses tutvustab neljas paigas oma debüütalbumit "We need to repeat" Šveitsis resideeruv Eesti lauljatar Ingrid Lukas.\nLukas on 25aastane ja elanud ning õppinud viisteist aastat Šveitsis. Neiu laulab eesti ja inglise keeles inimsuhetest, oma juurte ja selguse otsimisest.\nKoos bändikaaslaste Gregor Frei ja Patrik Zossoga loob ta omanäolisi helimaastikke, mis asuvad jazz'i, popi, rituaalse muusika ja folgi piirimail.\nPlaadiesitluskontserte "Valge ingel" kuuleb 29. novembril Otepää kultuurikeskuses, 1. detsembril Jõhvi kontserdimaja kammersaalis, 2. detsembril Tartu Jaani kirikus, 3. detsembril Viljandi Pauluse kirikus ja 5. detsembril Tallinna Niguliste kirikus.\n17. detsembrini kestva Jõulujazzi peaesinejad on legendaarne jazz-viiuldaja Jean-Luc Ponty koos bändiga Prantsusmaalt, uus bossastaar, 28aastane Giana Viscardi Brasiiliast ja Euroopa klubides tuntud DJ, trummar ja produtsent Christian Prommer oma live-ansambliga Drumlesson Saksamaalt.


Kallid brändid ja väikesed kiiksud: Eesti mõjukad inimesed, kes paistavad silma omanäolisusega - Anne ja Stiil\nKallid brändid ja väikesed kiiksud: Eesti mõjukad inimesed, kes paistavad silma omanäolisusega\nKatrin LustFoto: Martin Ahven, Õhtuleht\nKas mõjuka inimese riietus peab olema asjalik või tohib ta endale lubada väikseid kiikse? Vaatleme Eesti Päevalehe mõjukate edetabelisse valitud inimesi ja seda, kuidas neile riietuda meeldib.\nReformierakonna juht Kaja Kallas (41) paistab silma kaunite kleitidega, mis on enamasti valminud mõne kodumaise moelooja käe all. Endise eurosaadiku seljas saab näha näiteks Marimo ja Lilli Jahilo loomingut. Hästi istuvad kehakatted sobivad ideaalselt kokku tema olemusega ja aksessuaare on pigem vähe. „Kajal on selline kombineeritud stiil,” ütleb Anne ja Stiili moetoimetaja Karolin Kuusik. „On põhjamaist kargust ja tahet näida võimukas, aga ka õrn naiselik külg.” Ühtset värvigammat poliitiku riietuses ei ole. „Ta eelistab külma Skandinaavia paletti, magusaid pastelle, peeneid sügavaid tumedaid värvinüansse, ent samuti väga erksaid otsekoheseid toone.”\nKaja Kallas\tTiit Blaat\nSaa tuttavaks! Eesti kõige legendaarsem meigikunstnik on teinud jumestust kõige tuntumatele teletähtedele ja nende külalistele (2) 08.11.2018\nRaimond Kaljulaid: usun, et naised vaikivad sügavast ebakindlusest ja “naiselikust” kasvatusest (7) 01.10.2018\nRiigi peaprokuröri Lavly Perlingu (43) firmamärk on šikid kostüümid ja põnev värvivalik. Kohati mõni tema riietus lausa üllatab, paistes eestlaslikult musta ja halli armastava massi seast silma. „Ameti tõttu on tema stiil asjalik, kuid tundub, et tema olemuses on ka pehmust. See väljendub näiteks muidu ametliku pintsaku rüüži või lihtsale jakile lisatud vabama siidisalli kujul,” kommenteerib Kuusik. Tema arvates on huvitav see, et Perling armastab kanda värve. „Tihti on tema seljas tugev lilla, punane või oranž. Kokkuvõttes on tema stiil jõuline, kuid siiski naiselik.”\nLavly Perling\tRauno Volmar\nSaatejuht Katrin Lust (36) armastab kanda kalleid ja maailmakuulsaid kaubamärke. Seega on mõnel pidulikul üritusel tema kõrvas näiteks Cartier’ kõrvarõngad ja seljas Valentino kleit. Tema lemmik on Miu Miu, aga riidekapis leidub ka Chloe, Stella McCartney, Prada, Balenciaga ja Balmaini loomingut. „Kuuuurija” saatejuht kogub vintage-rõivaid ja kannab alati vaid parimaid kangaid. „Kui mõni üritus on tulemas, ei pea ma mööda linna ringi käima ja paanitsema, mida selga panna. Ma võtan kõik riided oma kapist,” on ta öelnud. „Lõbus, isegi vallatu ja tüdrukulik,” iseloomustab Karolin Kuusik saatejuhi stiili.\nSNKT 2017 finaali saabujad, Katrin Lust\tTaavi Sepp\nPoliitik Raimond Kaljulaid (36) eelistab kanda palju mugavat Eesti disaini, mille sekka kuuluvad näiteks igapäevased dressipluusid ja T-särgid. Sellest hoolimata on Põhja-Tallinna linnaosavanema garderoobis ka imehästi istuvad ülikonnad, moodne teksatagi või mõni retrovihmamantel. „Tema stiil on väga nooruslik, värske, viisakas ja hoolitsetud, kuid ei mõju liiga võimuka või konservatiivsena,” ütleb Karolin Kuusik. „Kitsad reväärid, peenikesed lipsud ja lipsusõlmed, väiksed triiksärgikraed – see kõik jätab õhulise kuvandi.” Moeloojatest eelistab Kaljulaid näiteks Hugo Bossi, Burberryt või Reet Ausi.\nRaimond Kaljulaid\tSTANISLAV MOSHKOV\nMuusik Tõnis Mägi (70) firmamärk paistavad olevat erinevad sallid, mida mees kannab nii laval esinedes kui ka vabal ajal. „Sallid vihjavad, et tegemist on loovinimesega, mõjuvad boheemlaslikult.” Samuti paistab ta Kuusiku sõnul silma riiete materjali valiku poolest: „Materjalid on pehmed või annavad etnolikku tunnetust.” Muusiku rõivastumisstiil on dünaamiline, rõhutab vabadust, lihtsust ning vastandub jäigale ja konservatiivsele, püüdlikule stiilile.\nTõnis Mägi\tKiur Kaasik\nLHV asutajat ja ettevõtjat Rain Lõhmust (51) oleme harjunud nägema kvaliteetsetes ja hästi istuvates ülikondades, mille all triiksärk. „Töö tõttu on tema stiil ärimehelik, kuid siiski moodne ja värske,” ütleb Kuusik. Vabamas olustikus meenutab Lõhmus isegi väljavõtet mõnest kvaliteetsest meestemoeajakirjast. „Mõni lihtne asi võib olla mingi nõksuga, mis muudab selle eriliseks. Samal ajal ei püüa ta kõigi hulgast välja paista või tähelepanu tõmmata,” lisab Kuusik. Niisiis pole imestada, kui Lõhmus ilmub teleekraanile huvitava tekstuuriga kampsunis või püüab pilke põnevas pintsakus.\nRain Lõhmus\tHendrik Osula\nŠikk rõivas veab igast olukorrast läbi\nÄrikohtumistel, kontoritööl või rahvast esindades tuleb kasuks, kui riidekapis on mõningad šikid rõivad, mis igast olukorrast läbi veavad, ilusad välja näevad ja seljas hästi istuvad. Ajatud on pükskostüümid, millel praeguse hooaja üks lemmikuid on ruudumuster. Püksid on saanud laia sääre ja näevad eriti šikid välja koos kontsaga poolsaabastega. Pintsakut saab vabal ajal sobitada teksade juurde, T-särgi või talvel kõrge kaelusega kampsuni peale.\nNaised võiks pintsaku kokku sobitada näiteks plisseeseelikuga või kanda kostüümi hoopis mugavate tennistega. Endiselt on moes hõlmikkleidid, mis talvel kenasti pükste peale sobivad, aga tööl näevad head välja ka sukkpükste ja viisakate kingadega.\nMOETOIMETAJA HINNANG | Tõeliselt modernne valik! Kaja Kallase kleit rõhutab maksimaalselt...\nFOTO | Tõeliselt vihmane pidu! President Kaljulaid lisas punasele õhtukleidile sportliku...


Mi LED TV 4S 65" | Mi-home.ee\n4K eraldusvõime taasesitab täpselt iga detaili ja 20W koguvõimsusega ülemised kõlarid pakuvad täielikku sukeldumist. Piiramatu meelelahutus kogu perele.\n10-bitine 4K ekraan WCG-ga\nHDR10 + tunnustatud ekraani sertifikaadiga\n20W Dolby ™ + DTS-HD® kõlarid\nNetflix, Amazon Prime stream rakendused ja muud platvormid\nAndroid TV™ ja Google Assistant\nNeljatuumaline 64-bitine protsessor, mida toetab 2 GB RAM + 16 GB sisemälu\nPremium metallik disain\nMeie seni värvikaim ekraan.\nEkraan pakub erakordset värvitäpsust ja tippdünaamikat.\n4K eraldusvõime taasesitab realistlikke pilte, millel on kõrge kontrastsuse tase, tugev heledus ja ületamatu värviedastus.\nÜle miljardi värvi.\nPilte elustatakse ekraanil laia värvigamma (WCG) abil, mis katab üle 85% NTSC värviruumist. Võimalusega reprodutseerida üle miljardi värvi saate nautida oma sisu ideaalselt sobivate värvitoonidega.\nTänu MEMC kiibi kasutamisele taasesitab Mi TV 4S suurepäraselt liikumisega stseene spordiprogrammides, mängudes või muus dünaamilises sisus.\nHDR10 + standardiga ekraan.\nHDR10 + ekraanistandardiga teler võimaldab teil leida iga kaadri jaoks õige heleduse. Näete rohkem üksikasju, et saaksite nautida hämmastavat visuaalset kogemust.\nMi TV 4S TV on varustatud 2 sisseehitatud kõlariga ilma korpuse paksust suurendamata. Kaks võimsat helikontrollerit viivad teid otse emotsionaalsetesse stseenidesse ja tagavad täiusliku kuulamiskogemuse.\n16 mm sfäärilised kupli tweeterid\n30mm × 100mm madaltoonide kõlar\nNetflixi ja Amazon Prime stream rakenduse\nKahe peamise Interneti-TV platvormi ametlik tunnustus tagab juurdepääsu kõrgeima kvaliteediga sisule.\n*Mõne sisu jaoks võidakse nõuda tellimusi ja / või makseid.\nMi TV 4S on varustatud Android Pie 9.0-ga. See süsteem on navigeerimise kvaliteedi paranemise ja lihtsustamise juhtnupud.\nTeler on varustatud Google Assistant’iga, mis võimaldab teil häälkäskluste abil teha mitut ülesannet.\nja 16 GB sisemälu\nPuldi uus disain.\nUus, ergonoomiline Mi Remote on nutikalt kujundatud ja seda saab juhtida häälega, mis tagab enneolematu töömugavuse.\nMi TV 4S määrab uue disainistandardi. Harjatud metallkorpuses atraktiivse tekstuuriga ja pehme puutega plastikust viimistlusega muutub see teie elutoa kaunistamise keskpunktiks.\nvõi seinale kinnitus.\nSuure mahuga sisemälu 2 GB RAM-i ja 16 GB ROM-iga: operatsioonisüsteem võtab osa mälust. Tegelik vaba maht on väiksem kui määratud kogu mälumaht.\nToote tegelikud mõõtmed võivad pisut erineda antud andmetest.\nUusim versioon võimaldab teil automaatse ROM-i värskenduse tühistamiseks keelata valiku "smart update" (soovitame selle aktiveerida). Teenuse täiustamiseks ja tehisintellekti süsteemi järkjärguliseks täiustamiseks uuendatakse mõnda olemasolevat rakendust automaatselt.\nMõnele sisule juurdepääsemiseks võidakse nõuda tellimusi / lisatasud.\nHDR10 + tunnustatud ekraani sertifikaadiga..\nProtsessor MTK A55 (4 core, 64-bit)\nGraafikakiirendi Mali 470 MP3\nTelefoni mälu 16 GB eMMC\nEkraani tüüp HDR10+\nKõrgus 836.5 mm,\nKaal 17.56 kg,\n18 kg with stand\nLiidesed 3 × HDMI\nLiidesed 3 × USB\nLiidesed CL +, AV Input,\nOperatsioonisüsteem Android TV 9.0\nToetatud video formaat H.265\nToetatud video formaat MPEG1/2/4\nToetatud video formaat VP8\nToetatud video formaat VP9\nNiiskuse vahemik less than 80% RH\nHeli Dolby +, DTS-HD\nSisenev pinge 200-240V\nPaksus 318.8 mm with stand\nBatteries for the remote control,\nSmart TV functions Amazon Prime,


Vooremaa Mis on Eesti mõistes kohalik toit\nMis on Eesti mõistes kohalik toit\nInimesed huvituvad üha enam oma toidukorvi päritolust ning see on hoogustanud n-ö kohaliku toidu liikumist arenenud riikides.\nKa eestlased eelistavad kodumaal valmistatud tooteid – toiduliidu korraldatud viimane uuring näitab, et üle poolte vastanutest pidas oluliseks tarbida just eestimaist toodangut.\nSuure uhkusega saan öelda, et meie tooraine ongi alati kvaliteetne ja maailmatasemel, kuid paratamatult alati kohalikust toodangust inimeste toitmiseks ei piisa. Isegi sellised suurriigid nagu USA, Hiina ja Jaapan peavad importima puudujääva toidukoguse teistest riikidest.\nKui me vaatame, kui kaugelt rändavad meieni hommikusöögiks söödavad õunad, kohvi ja apelsinimahl, siis ei asu keegi kahtlema nende toodete tervislikkuses ega püüa arvutada kilomeetreid, mis tuli toidul läbida meie toidulauale jõudmiseks. Kui aga räägime näiteks lihast, mille tooraine on tihti vähem kui tunni kauguselt meie toredate lõunanaabrite juurest siia jõudnud, et kohalikud tööstus sellest maitsva vorsti või šašlõki saaks valmistada, siis ühtäkki puhkeb kirglik diskussioon.\nKujutage ette kauget Austraaliat, mis on oma pindalalt pea sama suur kui terve Euroopa. Austraalias peab riigi kirdeosas kasvanud banaan reisima ligi 3000 kilomeetrit enne, kui jõuab riigi kaguosas asuva Tasmaania saareelanike toidulauale. Suure lombi taga on aga tehtud arvutused, mis näitavad, et keskmiselt rändab toit ühest riigi otsast teise, tootjalt inimese toidulauale 2500km.\nKui nüüd endid sellistesse mastaapidesse sättida, siis oleks ka Hispaanias kasvanud ja kasvatatud toit meie jaoks justkui kohalik.\nMaailmas on püütud kehtestada erinevaid mõõtmeid kohaliku toidu defineerimiseks, kuid päris ühtsele arusaamale pole keegi jõudnud.\nMina teen ettepaneku usaldada Eesti toidutööstusi, kes pakuvad kohalikele tarbijatele alati parimat kvaliteeti. Seda isegi siis, kui tooraine pärineb naaberriigist – kvaliteedis allahindlusi ei tehta ning iga eestlane saab nautida kohaliku toodangu näol vaid parimat.\nToidutööstustes töötavad meie naabrid, laste koolikaaslaste vanemad, sõbrad, emad, isad, vennad ja õed, kes hoolitsevadeestlaste endi maitse-eelistusi ja traditsioone silmas pidades meie kõhutäie eest. Hoiavad üleval toidutööstusi ja hoolitsevad selle eest, et meil oleks süüa kohalikku toitu.\nSeepärast kutsun teid, armsad Eesti inimesed, otsima poest sini-must-valge lipumärgiga tooteid. Rahvusvärvidest koosnev märk aitab eristada Eestis valmistatud tooted importtoodetest ning on kindel kvaliteedimärk, mille taga seisavad tuhanded kohalikud töökäed.