Autor Teema: Jehoova tunnistajad - OHTLIK SEKT !!! (Loetud 55411 korda)\n« Vasta #15 on: 01.10.2004, kell 23:27 »\nSee kirjakoht käib JT-e kohta ehk ainult selles mõttes, et nad tõepoolest järgivad oma elus nii seda, kui ka kõiki teisi Piibli põhimõtteid nii hästi kui vähegi suudavad. Seega peaksid sa R.Crusoe püüdma oma seisukohta ka põhjendada, mis ei ole muidugi sinu tugevaim külg. Mis mõttes on JT eksitajad ja milles seisnevad nende kurjad teod? Need on väga tõsised süüdistused ja sa pead suutma neid Piibli valguses põhjendada.\n« Vasta #16 on: 02.10.2004, kell 11:13 »\nEi pea kirjutama miskit, mis juba kellegi püoolt kirjas on! Loe ja tutvu selle SEKTI valeõpetusega:\n1. Mida nad usuvad ?\n2. Jehoova tunnistajate ajalugu.\n3. Jehoova tunnistajate liikumise algatajatest.\n4. Valed prohvetlikud kuulutused.\n5. Piibli võltsimine.\n6. Nende õpetus.\n7. Kuidas kaitsta ennast Jehoova tunnistajate eest ?\n8. Kolm valet, mida Jehoova tunnistajad teile räägivad.\n« Vasta #17 on: 03.10.2004, kell 14:35 »\nMe oleme võtnud EKF selge seisukoha Jehoova tunnistajate ja Vahitorni suhtes. Oma häälekandjaks seda foorumit nad kahjuks kasutada ei saa. Samuti ei seedi me siin jehoovakate nn. "ägedat vaidlemist", mis mitte kusagile välja ei vii!\n« Vasta #18 on: 03.10.2004, kell 14:39 »\nkas need nn. Jehoova tunnistajad polegi siis Jumala looming, kas nad polegi inimesed, et sa Crusoe neid ei kannata?\nvaata mis piibel selle sinu mittekannatamise peale ütleb või pean ma sulle ise need read piiblist ette lugema?\n« Vasta #19 on: 03.10.2004, kell 14:48 »\nbirke, kui sulle ei meeldi selle foorumi rajajate põhimõtted ja kord, siis teha pole absoluutselt midagi .Me põhimõte on lihtne. Me ei taha lihtsalt siia lubada Jehoova tunnistajate "vaidlejatest ninasid". Kogemus näitab, et nad tulevadf siia vaid ühel eesmärgil. Aga hakata lugema kõiki kirjakohti mõistmisest ja kannatamisest siia on mõttetu!\nMiks me ei võta neid vastu siia foorumisse:\nEksiõpetusega inimesest pöördu ära, kui sa teda ühe korra või kaks oled noominud, teades, et niisugune on pöörane ja teeb pattu ning on iseenese hukka mõistnud.\n« Vasta #20 on: 03.10.2004, kell 14:51 »\nPealkiri: Eksitajad. Mida sektid usuvad ja kuidas järgijaid värbavad\nSisust Sinu uksele koputades on nad sõbralikud, nende kirjandus ligitõmbav. Kuid kas usud, mida loed ja kuuled?\nEksitajad avab kauni pakendi, et jõuaksid järgmiste liikumiste olemuseni:\n• kristlik teadus;\n• Jehoova tunnistajad;\nja teised usundid.\nKäsiraamat sisaldab informatsiooni, mis tõstab sinu teadlikkust ja valmistab ette kohtumisteks nende rühmitustega. Eksitajad näitab, kuidas:\n• sektid kristlusest erinevad;\n• liikmeid värbavad.\nJosh McDowell on rahvusvaheliselt tunnustatud loengupidaja ning Campus Crusade'i esindaja. Ta on lõpetanud Talboti teoloogilise seminari magna cum laude, on kahe ühingu auliige. Eesti keeles on varem ilmunud tema Rohkem kui puusepp.\nDon Stewart on samuti lõpetanud Talboti teoloogilise seminari magna cum laude. On olnud McDowelli raamatute kaasautor, nt teosele Tänapäeva religioonide käsiraamat.\nLk 176 lk, pehme köide\nHind kirjastuses 72.-\n« Vasta #21 on: 04.10.2004, kell 00:38 »\nKiffer suure vahutamise asemel ole nii tore ja võta vaevaks lugeda sulle antud linki parem.Seal on nimelt väga hästi Piibelikult ära selletaud mis asjades JT Piiblist suure kaarega mööda püanevad ja miks neid valeõpetuseks peetakse. Jt, kui inimeste vastu pole siin kellegil midagi, aga nende õpetuse vastu on. Sry, aga siia foorumisse me seda ei taha.\n« Vasta #22 on: 13.10.2004, kell 11:32 »\ntegelikult ma oleks kyll tahtnud lugeda ,mismoodi jehoovatunnistajad elust ja piiblist aru saavad. mis ei tahenda muidugi seda, et ma ise jehoovatunnistajaks automaatselt hakkaksin. aga lihtsalt on huvitav teada, mismoodi need tegelased motlevad. muidu loe siin kogu aeg kristlaste selgitust koigele, aga nad ju ei kuula teist poolt ara. jaab mulje kyll, et yks raagib aiast, teine aiaaugust. et molemad ajavad oma rida kuulamata ara teist poolt. nii ei selgu tode. tode selgub teist poolt ara kuulates. selle asemel et jehoovatunnistaja jutt ara kustutada, toonud valja tsitaadid tema tekstist ja naited piiblist, miks see pole oige. mina ei saa sest eriti sotti. ja kristlikult lehelt jehoovakate kohta lugedes pole ma kindel, et kas nemadki tott raagivad. raske on aru saada kus peitub tode voi kui vale on nende uskumine, kui pole nagu midagi neist kuulnudki.\n« Vasta #23 on: 13.10.2004, kell 12:36 »\nfennek: Kristlik foorum on suhteliselt tagumine koht, mis peaks oma ressursse kulutama sellele, et JT propagandat teha, kas Sa ei leia?\ntoksi nt google.com otsingumootorisse sisse "Jehoova tunnistajad" ja leiad kergesti ka JT ametliku veebilehe. ühtlasti leiad sealt ka piisavalt lehekülgi, kus tuuakse vastuväiteid JT õpetusele, üheks näiteks http://www.hosianna.ee/valeopetus/?Jehoova_tunnistajad ja http://www.eelk.ee/~ltund/ajalugu/ajalugu7.html#Jehoova%20tunnistajad. kui inglise keelt loed ja otsid fraasiga "Jehovah's Witnesses", leiad materjali kordades rohkem veel.\nmis järeldused Sa sellest kõigest teed, on Su enda otsustada.\n« Vasta #24 on: 08.03.2005, kell 22:14 »\nÜhesõnaga, jehoovatunnistajad on pahad sest nad on pahad sest nad on pahad?\n« Vasta #25 on: 08.03.2005, kell 22:43 »\nTsitaadi autor: kirill on 08.03.2005, kell 22:14\nkirill enne, kui hakkad lahmima võta vaevaks ja loe teemas toodud linkidel olevat materjali ikka. Seal on vastused sinu küsimustele kenasti olemas ju.\n« Vasta #26 on: 08.03.2005, kell 22:48 »\nTsitaadi autor: fennek on 13.10.2004, kell 11:32\nJaa fennek kindlasti on meie toodud linkidel siin jube õudne propaganda ja vale... Lugesid ikka seda mis seal linkidel kirjutas? Kui sa ei usu meie poolt toodud linkidel olevat materjali, kus ometi on väga selgelt ja üheselt välja toodud nende õpetuse vastuolud piibliga siis miks sa äkki usud seda mis me siia foorumisse kirjutame?\n« Vasta #27 on: 10.03.2005, kell 00:05 »\nTsitaadi autor: maq on 08.03.2005, kell 22:43\nMa lugesin selle läbi ja ma ei leidnud, et seal oleks olnud midagi, mis neile konkreetselt vastu oleks olnud. Enamuses oli tegemist Piiblist erineva arusaamisega [teiega võrreldes]\n« Vasta #28 on: 10.03.2005, kell 09:45 »\nKirill, jehoovatunnistajate problem ei ole see, et nad oleksid kellestki "meist" erinevad, vaid et nad on vastandanud end kogu kristlikule kirikule lugedes enda ainuõigeks. Nad ei tunnista ühtegi kristlikku usutunnistust, milles kõik kristlikud kirikud nõustuvad. Vaieldakse nüanssides, sisus ollakse ühel meelel. Aga kui sisule end vastandatakase, ollakse väljaspool Kirikut.\nNende ohtlikkusest ei oska kommenteeerida, eks nad kindlasti kasutavad nõrga tahtega inimesi ära. Nende rikkused tulenevad suuremal või vähemal määral manipulatsioonist. Liikumine julgustab inimesi mitte järtma oma varandust perekonnale vaid kirikule, lubades selle eest igasugu maapealseid ja teise elu mõnusid. Lisaks kuulub neile hulk suuri ja edukaid firmasid ning nende osakuid.\nOlen nõus, et eesti keelne materjal nende kohta on väga piiratud, kuid kui otsid googlest nende kohta inglise keeles, leiad päris palju.\n« Vasta #29 on: 10.03.2005, kell 09:56 »\nTsitaadi autor: kirill on 10.03.2005, kell 00:05\nSiis sa ei ole Piiblit eriti lugenud.


Kommentaarid: Kus, pagan küll, täita väga tugevaid MMi norme, kui Eestis napib tipptasemel kergejõustikuvõistlusi?\nMaxx/ 8. mai 2015 15:06\nUskumatult lahjad normid on maratoonaritel võrreldes staadioni jooksudega,pole imestada et enamusel eesti maratoonaritel norm täidetud,Nurme peaks enamvähem eesti rekordeid nihutama et normi täita aga maratoonarid lasevad täistallapeal allamäge kusagil suvalisel võistlusel läbi loivata ja ongi norm käes.\nja lisaks.../ 8. mai 2015 14:38\n...need kellel entusiasmi rohkem otsivad võimalusi kaugemalt. Targem sportlane näeb ju varakult kui kasin siinne elu ja võimalused on ja kui tahad areneda ja kuhugi jõuda pead kodumaalt kaugele minema. Suurim abi on alaliidu see kui sportlase lennupileti kinni maksab tiitlivõistlustele sõiduks ja kui vormi ka suudab anda. Elul on vormidega teema ikka naeruväärne asi...totaalne traagika.\nTeadja/ 8. mai 2015 13:00\nSeni kuni juhib alaliitu Lipe ei muutu midagi,sama on Aleksejeviga,tema tegutseb niipalju kui talle nööri järgi antakse ! Kurb kui alaliitu juhivad inimesed kes ei austa kergejõustiklasi ja treenereid,pühad lehmad on ainult Audentese spordigümnaasiumi kergejõustiku treenerid.Kahjuks on neil mugav elu lepingutega olemas ja viimasel 4-5 aastal pole sealt eriti kedagi tulnud,pehmelt öeldes ! Loodetavasti lõpetab EOK selle jama ära ! Alaliidu asi on sportlastele võimalused luua edukaks harjutamiseks ja ka võistlemiseks.Kui seda ei suudeta ,siis tuleb tagasi astuda ja otsida inimesi kes tahavad asja teha. Nii lihtne see ongi !\nPuljongi Mati/ 8. mai 2015 09:44\nTserp ja Luuk on suutnud tühjast pika artikli kokku kirjutada.\nTegelikult on mõtet kuhugi saata vaid Kanterit ja Rasmus Mägi. Ülejäänud sats jääb tavakohaselt eelvõistlusele pidama. Hea et seekord ei kirjutatud Šadeiko ja Pahapilli medalivõimalustest.\nMeie jooksjad on tublid, kuid jooksu tase on maailmas tänu sellele, et on palju asjaga tegelejaid ning vaeste maade sportlaste ainuke väljapääs ellu ongi edu pikamaajooksus, väga kõvasti tõusnud. Seetõttu on ka normid väga kõrged. No ei jookse valge mees võidu araablaste ja savanni neegritega. Anna sa talle kasvõi 3x 8000 krooni.\nTegelikult!/ 8. mai 2015 09:09\nEesti kergejōustikus läheb juba viimased neli-viis aastat kogu alaliidu aur ja aeg Euroopa igasuguste ürituste korraldamiseks. Mis meediainimestele vōib ju tore olla kalendrikonverentsid, auhinnagaalad, juuniorite ja noorsoo EM. Pōnev aga sellega Eesti kergejōustik ei arene. Mitte ühelgi neist pole eriti tegemist Eesti täiskasvanute kergejōustikuga ja tema arengu vajadustega. Aga kuna need üritused on suured ja töömahukad siis lihtsalt alaliidu töömesilased ei jōua kohalike probleemidega tegeleda. Hea et Silvi Kask TV -10 olümpiastardiga vähemalt tegeleb. Treenerid kes täiskasvanutega tegelevad on päris omapäi jäetud. Sportlaste stipendiumid on aastat 1998 samad A tase 8000 krooni, B tase 4000 krooni. Midagi pole muutunud 17 aastat, lihtsalt euro on jaganud selle numbri väiksemaks. Asi läigib ja on pealtvaadates ilus aga seest. Jätab soovida. Aga Euroopas ollakse meiega rahul, näe Teigamägi valiti kuskile kōrgele ja tähtsale kohale. Vōime uhked olla.


Vene multimiljonäri tütre Eesti äri segatud Troika rahapesuskeemi - Majandus\nVene multimiljonäri tütre Eesti äri segatud Troika rahapesuskeemi\n14. märts 2019, 10:52\nMaksuparadiisi firma ostis arvatavasti korteri Lutheri kvartalisse\nNädal tagasi avalikuks saanud Venemaa investeerimispanga Troika Dialog rahapesu andmebaasist selgub, et maksuparadiisi firmad tegid muu hulgas makseid multimiljonär Pjotr Levini tütrele, ehitusettevõtjate päästeingliks nimetatud Natalia Levinile.\nLekkinud pangaülekannetest selgub, et Troika põhiettevõtetest liikus Eesti pankades asuvatele kontodele kokku miljoneid eurosid. Näiteks üks skeemi võtmefirmasid Quantus Division LTD saatis Eesti pangakontodele kokku üle kahe miljoni euro. Teiselt võtmefirmalt Gotland Industrial Inc. laekus Eestis asuvatele, peamiselt mitteresidentidest ettevõtete kontodele üle kaheksa miljoni euro. Ülekandeid said nii tundmatud offshore-firmad, nagu Larsberg Associates LTD ja Bestmax Limited, kui ka Eesti ettevõtted OÜ GS Invest ja kinnisvaraarendusega tegelev Grove Invest.\nÜks Grove Investi juhte ja omanikke, multimiljonärist Moskva viinatöösturi Pjotr Levini tütar Natalia Levina sai isiklike kulude hüvitise selgitusel Quantuselt 1500 eurot. Grove Invest, mis varem kuulus eelmise majanduskrahhi ajal raskustesse sattunud kinnisvaraärimehele Pjotr Sedinile, väljastas Quantusele 151 000 krooni suuruse arve.


gunnbishop4459 - Gynseng Xvideos, Tasuta Porno Videod, Seksivideote Kategooriaid\nMuidugi, liigagi tuttav legendaarne ajakirja, mis oli ühel ajal läbimurre läikiv ajakirjanduse, pealkirjaga "Playboy". Teisi võib kasutada transdermaalselt, st nahale kandmise teel. Kuigi olen nii mõnelegi teist sellest juba maininud, räägin sellest ikka. Niisiis, siin olen, alguses 20 on veel neitsi ja olen kaotanud oma tõelise libiido” elu alguses. Ma siiralt loodan ka, et sellise suhtumisega ei kaasne mingeid katastroofe ja et inimesed on mõistvad, kui ma näiteks ütlen, et ma ei hooligi Googlesse kandideerimisest või et ei plaanigi saada first degreed (loe: cum laude).\nNii tekkivad võimalused tööväliseks suhtlemiseks erinevate osakondade esindajate vahel. Üks võimalus sellest ebaõnnest üle saada on kasutada mehe sperma säilitamise meetodit. Vaadata seksikas webcam cuties alates mugavalt oma arvuti asukoht. Analoogide valimine on oluline mõista, et Hexicon'i kasutamise juhised, sarnaste toimingute ravimite hind ja ülevaated ei kehti.\nPärast minu instruktori volituste lõppemist hoidusime aeg-ajalt ühendust. Karl Popper aga ütles, et minge valige rahuga parlament — nelja aasta pärast te saate rampidest lahti ja ei tule kedagi giljotiinile saata või ära lintðida. Ei teagi, mis tüüpi "leping" on see, kui mingi märgi alt läbi sõidad ning ükski allkiri kuhugi ei jõua, rääkimata lepingu poolte nimede tekkimisest kuhugi vajalikku kohta.\nTäna hommikul ärgates ja kohvi kõrvale telefonist Facebooki sirvides avastasin sõber Vilepi teadaande, et ta müüb täna Konguta laadal raamatuid, ja nii sündis spontaanne plaan minna ja see laat ise ka üle vaadata ning lahutada raamatumüümise juures natuke meie lugupeetud kirjanikuhärra meelt.\nFilmi sisu osas võiks väikeseid etteheiteid teha, aga tegelikult polnud sel häda midagi, kui mõelda, milline sisu” enamasti pornofilmidel on. Tegelikult ei olegi Love” pornofilm, vaid traagilisest ja sentimentaalsest armastusest jutustav kirglik melodraama pornograafiliste vahepaladega.\nLapse sõltuvalt tema rinnus võib täita tema vajadusi või, vastupidi, see on pettumus, see hakkab vahet hea ja halva objekte ".Paskal Marson" 25 võtme raamatuid psühhoanalüüs "Mõned teadlased (näiteks Bowlby) panna manus ema üle füsioloogilised vajadused : "Bowlby kritiseeris psühhoanalüütilist teooriat.\nInimesed ütlesid, et ma ei tohiks end süüdi tunda ja et kõik pornoga seotud on normaalne, kuid tundsin tugevat häbitunnet, mida ma ei saanud aidata. Ravimi suhu kogumiseks hoidke kuristikku 30 sekundit, seejärel sülitage välja. Nii et ühelt poolt hakkan ennast üha rohkem rahvakunstnikuna tundma - kui tavalised inimesed, kellel ei ole kõige vähematki pistmist filmikunstiga, tulevad ütlema, et film neid puudutas.


Näituste vaated 2007\nMaakivi Eesti ehtekunstis\nAdamson-Eric (1902-1968) oli üks esimesi kunstnikke Eestis, kes tavalise maakivi ehtekunsti tõi. Näitusel võib näha konkreetselt selleks projektiks valminud töid, valikut Adamson-Ericu teostest ning ülevaadet maakivi kasutusest meie ehtekunstis. Esindatud on Viivi Aaviku, Tiina Käeseli, Helge Pihelga, Ane Raunami, Juta Vahtramäe, Anu Paali ja paljude teiste kunstnike looming. Valik on tehtud erakogudest ning ka Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi fondidest.\nNäituse kuraatorid: Kersti Koll ja Ülle Kruus\nNäituse kujundaja: Taimi Soo\nKas aeg on kella tiksumine? Või on see möödalibisev vaikus, millesse langeme mõtteisse vajudes, olles kaotanud ajataju? Kas aega saab kirjeldada, mõõta või seletada? Bergsoni mälu- ja kestusideedest inspireeritud Vappu Thurlowi koostatud näitus toimub rahvusvahelise graafikakonverentsi Impact 5 raames.\nNäituse kuraator: Vappu Thurlow\n70 aastat Pariisi maailmanäitusest aastal 1937\nVäljapanek tutvustab Eesti kunstnikkonna II maailmasõja eelset menukat esinemist Pariisis rahvusvahelisel suurüritusel, mille teemaks oli "Kunst ja tehnika moodsas elus" ("Arts et Technique dans la Vie Moderne" ).\nNäituse koostajad: Ülle Kruus, Kersti Koll\nNäituse kujundaja: Andres Tolts\nKumisev valgus. Ann Audova vähetuntud teosed\n17.03. – 01.07.2007, Adamson-Ericu muuseum\nNäitus tutvustab Tallinnas esmakordselt nii suures mahus legendaarse Tartu kunstniku Ann Audova (1904-2001) loomepärandit. Näitus kuulub sarja "Eesti esimesi naiskunstnikke", mida juba aastaid on Tallinna vanalinnas asuv muuseum korraldanud. Varem on esitletud personaalnäitustena Salome Trei, Agate Veeberi ja Aino Bachi graafikat, aastal 2004 valikut naistest, kes 1930. aastatel skulptoritena esile tõusid ning 2005. aastal tutvustati Karin Lutsu mitmekesist loomingut.\nNäituse kuraatorid: Ülle Kruus ja Enn Lillemets


Mai ja väljakutse viimane nädal @ Deimexsport\nMai ja väljakutse viimane nädal\nNädal 21 ilmaprognoos oli esialgu väga vesine, kuid õnneks see ei pidanud paika ja sain oma liigutused tehtud ning uut nädalat alustada laetud energiaga!\nEsmaspäeval tegin sunnitud puhkepäeva vihma tõttu, kuna eelmine päev oli tehtud 144km rattasõitu, siis tegelikult oleks tahtnud väikese pealekerimise teha, kuid lasin siiski kehal puhata.\nTeisipäeval oli ilm hoopis teistmasti ning Kadriorus sai alguse iga suvine tenniseturniir ja mul oli esimene mäng. Olen selle vastasega ka enne mänginud ning iga kord peksa saanud. Läksin mängule suht rahulikult, pulss oli isegi alla 80 enne mängu:-) Ja see rahulikkus tasus ära, vastane sai alistatud ja enda mänguga võis rahule jääda.\nMäng 2h ja jooksin väljakul 5,25km :-)\nKolmapäeval ei viitsinud rattaga sõitma minna, ratas oli pesemata:-)\nTegin matkatiiru külavahel 6km ja 1:20\nNeljapäeval pesin ratta puhtaks, kuid sõitma ikka ei läinud, peale AK uudiste läksin siiski õue ja tegin matkatiiru 8.4km ja 1:25\nReedel oli läänetuul ja otsustasin rattatrenni maakodusse teha, trassiks valisin Peetri-Lagedi-Aruküla-Raasiku-Soodla-Kiiu-Kolga-Loksa-Viinistu-Tammispea teed, kui keegi soovib kõrvalisi teid pidi pika trenni teha ja nautida 3D maalilisi Eesti rannakülade vaateid, siis see on hea trass. Kokku 93km ja 3:07 aeg\nLaupäeval mängisin prouaga tennist 2h, harjutasime lööke ja lõpuks sai korralikult väljakul ringi siblitud ning treenind väga asjalik.\nPühapäeva hommikul kui kukk kirenud, ajasin voodist püsti ja hiilisin rattatrenni. Väga mõnus on sõita koos looduse ärkamisega. Kokku 41km ja aeg 1:30\nPeale lõunat tegime prouaga matka Käsmu matkarajal, kokku 8,71km ja aeg 1:38. Kellel soov Tallinnast tunnikese autosõidu kaugusel soov matkata, siis Käsmu matkarada selleks ideaalne koht. Valida saab 4,8 ja 16km radade vahel ja loodusnauding garanteeritud.\nNädalat alustasin 7km jalutuskäiguga, teekonnaks oli Telliskivi- Linnahall - Noblessner - Kalamaja - Telliskivi.\nTeisipäev oli laisklemispäev, mille sisse mahtus vaid jalutuskäik poodi ja tagasi, kokku sai liigutud 4km.\nKolmapäeval olin tubli ja võtsin suunaks klassikalise Pirita tee suundudes päikeloojangu vaatamiseks ja nautimiseks uuesti Noblessnerisse. Läbitud sa 11km.\nNeljapäev kujunes sarnaselt kolmapäevale, mil läbisin sõbrannaga mööda Kalamaja tänavaid jalutades 10km.\nReede oli puhkepäev ja liikumise asemel otsustasin sõbrannadega kvaliteetaega siseruumis veeta.\nLaupäev oli kiire päev, kuid selleski ei puudunud hilisõhtune 10km jalutuskäik Telliskivist Piritani ja sealt omakorda Noblessnerisse.\nPühapäev oli puhkepäev, mil sai päikest, head seltskonda ja head toitu nauditud.\nEsmapäeval sai tehtud väike jalutuskäik peale tööd koju- oli veidi mõtteainet ja positiivset energiat hoolimata sombusest ilmast ning see vihm ehk omamoodi isegi täiustas seda kõike.\nTeisipäev sai nii jalutatud kui joostud kui jõuharjutusi tehtud- kuna Merimetsa terviserada sai eelmine aasta uuenduskuuri siis on ta väga moderne koht, kus metsas liikuda(nüüd siis porivabalt) ja hiljem ka seal lähedal ülfüüsilisi harjutusi teha.\nKolmapäeval sai esmaspäevast sooritust korratud ja tehtud kojuminnes väikese tiiruga jalutuskäik endale.\nNeljapäev läks päevane aeg suhteliselt käest kahjuks ja jalutustiir piirdus paari kilomeetriga vaid kuid enne südaööd tegin väikse tubase trenni endale lihtsalt niiöelda hea une tarbeks.\nReedel sai küll pärastlõunal väike sörk tehtud, ca 4 km aga õhtuks vajasin ikkagi mingit müstilist positiivset laengut ning läksin rattaga sõitma. Algus oli küll veidi sihitu kuid Stroomi randa jõudes otsustasin teha endale romantikatripi ehk siis sai sõidetud Kakumäe Havenisse. Kuigi see on ilus koht on ta oma arenguga kaotanud minu jaoks võlu. Edasi sai uudistatud juba piirkonna uusimaid arendusi ning võetud suund Kakumäe randa ja Mustkivi juurde. Paraku, kas vorm on liiga heaks läinud või on ajaarvestus niivõrd mööda oli päikseloojanguni veel liiga palju aega ja seda sinna lihtsalt kohapeale seistes ootama ei kippunu jääma ning võtsin suuna hoopis Kopli poole, kus kohtasin ka lõpuks oma kaua otsitud päikeseloojangut. Kokku sai tiirutatud peaegu 40 km.\nLaupäeval tegin veel väikse jalutuskäigu linnas ca 6 km ja siis võis ennast päiksepaistel grilliga premeerida.\nKuna laupäeval lasin ennast kevadilmast petta ja sain veidi külma siis pühapäev oli nulliring ja tuli hakata ennast hoopis ravima seekord.


Pakri: rannamõnu ja ekstreemelamused - Äripäev\nPakri: rannamõnu ja ekstreemelamused\nMarko Kaldur 30. juuni 2006, 00:00\nVeepritsmed kaatriga Paldiskist saartele sõites ja kõikuvat paadisilda mööda kiviklibusele rannale turnides märjaks saavad varbad valmistavad ette saarte avastamiseks. Pakri saartele saabumiseks on sobivaim koht Väike-Pakri idarannal asuv Väikeküla sadam, mida hoiavad omaalgatuslikult korras Pakri Saarte SA töötajad, entusiastidest purjetajad ja kaatrisõitjad.\nVäike-Pakri rannad on Paldiski-poolsel küljel kaetud valdavalt kiviklibuga. Samas on telkijatel mõistlik oma laager just sinna üles lüüa, sest seljakottide ja veevarude tassimine üle saare on parasjagu vaevanõudev tegevus. Ettevalmistatud laagrikohtasid leiab rannalt mitmeid, ent kuhu täpselt laager püstitada, selle osas saab infot nii sihtasutuse töötajatelt kui ka paadimeestelt.\nJoogivesi tuleb Pakrile minejail endil kaasa võtta, kuna saarel olev kaevuvesi on valdavalt reostatud ning joogikõlbmatu. Nõukogude ajal toimunud pommitamised ning sõjaväest maha jäänud militaarrämps on ära solkinud suurema osa saarte põhjaveest.\nVäike-Pakri saarte asustamise ajalugu ulatub tagasi 14. sajandisse, mil rootslased saartele kolisid. Kalapüügile lisaks tegeleti ka viljakasvatuse ning -kaubandusega, mille tõttu saarte algne rootsikeelne nimi Rågöarna tähendas eesti keeles Rukkisaari. Rootslased on läbi aegade olnud ka Pakri saarte peamised asukad, eestlasi on seal elanud vähe. Praegu on kõik külad maha jäetud ja vaid ühe elanikuga saartele on rajatud kaitseala.\nVäike-Pakri kauneimad vaated avanevad põhjaküljel kõrguvalt pankrannikult. Sinna suundujad saavad valida autotee ning piki pangaserva kulgeva jalgraja vahel. Viimasel jalutades tasub olla ettevaatlik, et imeilusaid looduspilte nautides jalg kogemata ei väärataks või libastuks.\nÜmbrusele saab heita pilgu pankrannikule püstitatud meremärkide tipust, kust silm haarab nii saari kui Pakri poolsaart ja kilomeetrite kaugusel merel seilavaid laevu. Massiivsed pangast murdunud paelahmakad katavad rannajoont ja mõjuvad hiiglaste kätega rannale rajanud kolossaalsete ehitistena.\nEriti ilusad on päikeseloojangud pankrannikul, kui kuldne valgus matab kogu ümbruse endasse - kuni viimaks saabub pimedus ja on aeg laagrisse tagasi suunduda.\nVäike-Pakrit ja Suur-Pakrit ühendavad pikk kivimuul ning nõukogude sõjaväe ehitatud tankisild. Praeguseks on sild osaliselt lagunenud, mistõttu saarelt saarele pääs on kujunenud parajalt ekstreemseks katsumuseks. Kel vähegi ettevaatlikkust ja ronimisjulgust, saab aga ilma probleemideta silla katkisemadki osad läbitud.\nKui Väike-Pakri on algupärasemana säilinud, siis Suur-Pakril võib igal sammul kohata okupatsioonivägede laastamistööd. Kogu poolsajandi olid saared pommilennukitele õppepolügooniks. Pakri saari kasutasid sihtmärgina koguni kaugpommitajad Vladivostokist. Pommitamiste peamine eesmärk oli harjutada Läänemere-riikide ründamist.\nLinnalegendid räägivad, et Paldiski koolilapsed nägid alailma, kuidas lennukid taevast alla tuhisesid, oma pommikoorma saartele heitsid ning siis tulesammaste ja sähvatuste saatel taas kõrgusesse tõusid. Vahel mõni lennuk aga enam üles ei tõusnud ning peagi küsitlesid kohalikud nahkmantlites onud lapsi, et teada saada lennukite täpsem kukkumiskoht.\nPommitamised Suur-Pakril olnud koguni sedavõrd intensiivsed ja ohtlikud, et likvideeriti Väike-Pakril asunud tulejuhtimistorn, et sealt pommitamisi juhendanud sõdurid oma elu ei kaotaks. Nii mõnigi väsinud või tüdinenud lendur põrutas aga pommikoorma sihilikult hoopis naabersaarele või merre, mistõttu võisid viga saada ka süütud kõrvalseisjad.\nMilitaarkola leiab Suur-Pakril kõikjalt. Enamiku mürsulehtrite põhjas vedelevad kägardunud ja plahvatustes rebenenud mürsujäänused, taasiseseisvumise algul saari puhastanud mineerijad on kogunud saare põhjatipu lähedale suisa vanametallilao mürskudest, rakettidest ning märklaudadeks olnud sõjamasinatest.\nKa saare lähedal meres võib näha laevavrakke, mida lennukid pommitamisel sihtmärgina kasutasid. Lisaks nõukogude perioodil rajatud sõjaväelistele ehitistele võib saarel uidates näha tsaariaegseid kaitserajatisi, mis pärinevad Esimese maailmasõja eelsest perioodist.\nSaare loodus on kohati pommitamistest laastatud, teisal on vanad külakohad võssa kasvanud ja kunagised külateed kibuvitsatihnikute tõttu läbipääsmatud. Samas on pommitamistest tekkinud tulekahjud ning kasutatud keemiarelvad muutnud suured maa-alad viljatuks või lainetab seal vaid madal heinamaa.\nSuur-Pakri lõunaosas asunud rootsi külad on hüljatud ning varemeis. Samamoodi on ajaloohammas hakanud ka lõunatipul asuvale kirikule, millest on püsti vaid torn ja müürid. Siiski võib märgata värskemat inimkäte tööd - kiriku ümbrus on võsast puhastatud ja surnuaed hooldatud. Ka külateid on pealetungivast võsast vabastatud, mõnel pool on püsti pandud isegi üksikud turismiviidad.\nPakri saartega põhjalikumalt tutvumiseks kulub kaks päeva. Saartele minnes on kindlasti soovitav hankida korralik kaart või, veel parem, paluda saatjaks saari hästi tundev inimene.\nKiirtempoga Suur-Pakri peamisi vaatamisväärsusi külastades on ajakulu kaheksa tundi ning läbitud maa võib ulatuda 30 kilomeetrini. Väike-Pakril kulub 2-3 tundi vähem ning vahemaad on lühemad.


Kirjandusest ja Internetist iPodi põlvkonna ajastu hakul — Sirp\nKirjandusest ja Internetist iPodi põlvkonna ajastu hakul\nEesti Kirjanduse Seltsi 100. aastapäeva tähistamisel kõnelesid 24. novembril Tartus Athena konverentsi- ja kultuurikeskuse pööningusaalis umbes saja kuulaja ees vestlusringis „Kirjandus ja Internet” Marin Laak, Arne Merilai, Peeter Helme, Berk Vaher ja Mart Velsker. Arne Merilai, Marin Laak, Peeter Helme, Wilde, Mart Velsker ja Vilde.\nVestlust juhtinud Mart Velsker rääkis sissejuhatuseks, et ta oli leidnud sama päeva hommikul Postimehest – mitte arvutist, vaid postkastist võetud lehest – Peeter Oleski lause, mis sobiks ka vestlusringi motoks: „Eesti Kirjanduse Selts peab lähtuma kohustusest vältida lõhet raamatulugeja ja Internetis surfaja vahel.”\nVelsker jätkas kahe hiljutise tähenduslikult resoneeruva uudise tutvustamisega. „Eesti Kirjanduse Selts pidi just juubeli eel ümber tegema oma kodulehekülje Internetis, sest sinna ei saanud enam midagi lisada. Ja see on muide väga tähendusliku aadressiga lehekülg, www.kirjandus.ee.”\nTeist uudist käis Velsker uurimas Amazoni Interneti-poes. „Nüüd on hakatud forsseeritult müüma tekstilugemismasinaid. Ja koos sellega mitte ainult masinaid, vaid loomulikult ka faile, mida on praegu Amazoni raamatupoes üle 88 000, mis sellele seadmele sobivad. Asi ei ole ainult mingis imeseadmes, vaid terves uues tehniliste lahendite võrgustikus. Siit johtub küsimus: kas see võrgustik hakkab asendama raamatukogusid või mitte? Ja mida kõik need muutused tähendavad kirjaniku seisukohalt, lugeja seisukohalt, kas need muutused on ainult tehnilised või ka mentaalsed?”\nÜlikoolis iPodi põlvkond\nVelsker lubas veel hiljemgi küsimusi esitada ja andis sõna Marin Laagile, kes meenutas sissejuhatuseks samal päeval EKSi juubelit tähistanud pidulikku ja mõttetihedat kõnekoosolekut Tartu ülikooli aulas.\n„Ma olen välja kirjutanud aulakoosoleku märksõnad. Kõigepealt mure eesti keele pärast ja mida selts saab teha eesti keele püsimise heaks. Teiseks lugejate kasvatamine, et meil oleksid eestikeelsed lugejad. Ja kolmandaks plahvatus, mille tekitas EKS oma väga suure raamatutoodanguga.”\nOma küsimuste keskme seostas Laak ülikoolis äsja õppima asunud x-generatsiooniga, keda on nimetatud ka iPodi põlvkonnaks. „See tähendab seda, et arvutimängudega üles kasvanutele on Internet loomulik olemise ruum,” selgitas Laak ja küsis: „Missugune on nende võimalus eestikeelset kirjasõna lugeda ja luua?”\nVelskri ja Laagi mõttevahetusest sugenes mõte, et vestlusringis teemal „Kirjandus ja Internet” on tarvis rääkida nii Internetis sündinud kirjandusest kui ka tavapärasel viisil loodud kirjanduse levitamisest Internetis.\nArne Merilai sekkus vestlusringi nendinguga, et olukord on mõnes mõttes renessanslik: „Tõesti tuleb juba peale põlvkond, kellele Interneti-suhtlus on loomulik keskkond, ja sellega tuleb kaasa kvalitatiivseid muutusi. Muutused on tugevad ja pöördumatud ja süvenevad kiiresti. Tekkinud on uus keskkond, milles vana ja seniolematu lõimuvad.” ütles Merilai.\nJärgnevalt lubas ta keskenduda uudiskirjandusele Internetis. „Ja siin on kolm kihti. Ühelt poolt on harrastajate, algajate tasand. Näiteks kuidas Värske Rõhk noppis kirjanduslikest kloaakidest tekste ja väärtustas neid, olemata ise ka veel kirjandus, vaid pigem lootus selleks. Teiseks on ülespoole liikumas lingikirjanikkond. Internet on selles mõttes tõeline demokraatia, et sõber võimaldab avaldada tekste sõltumata teistest. Kindlasti võiks tekkida huvitavaid küsimusi, mis oleks saanud Uku Masingust või Madis Kõivust, kui neil oleks olnud võimalus tekste Internetti riputada.”\nNende kahe kihi vahele jääb ala, kus kirjanikud võivad avaldada algupäraseid tekste või paratekste. „Lihtsalt ei jõuta kõike trükkida,” ütles Merilai ja märkis, et Internet on andnud enneolematud võimalused.\nPeeter Helme arvas, et kui Masingul oleks olnud Internet, ei oleks temast võib-olla midagi saanud. „Teda ei oleks võib-olla lihtsalt tähele pandud, sest Internetis on nii palju kõikvõimalikke erinevaid mõtteid ja seisukohavõtte ja võimalusi nende avaldamiseks, et ühte inimest, ükskõik kui originaalsed tema mõtted ka ei oleks, ei pruugitaks märgata. See on kahtlemata üks riskidest, mis Internetiga kaasneb.”\nInternet tekitab kõigi oma inspireerivate võimalustega Helme meelest ka hirmu ja selle eest põgenemise soovi. „Nimelt kogu see Interneti pakutav kultuuriruum kannab omalt poolt ju nii-öelda laskemoona või vahendeid kõigile ja kõigele, kellele see ei meeldi. Sugeneb eskapismivõimalus, eskapism ideoloogiana saab tänu Internetile jõudu juurde.”\nHelme soovis veidi arutleda ka Interneti kui meediumi üle. „Kui nüüd päris lahmivalt öelda, siis meediumit ei maksa kunagi üle tähtsustada. Meedium loomulikult muudab ainest, aga meedium on olemas ikkagi ainese edastamiseks. Et seega siis küsimus: kus ja kas tekib nende vahel tasakaal?”\nBerk Vaher pakkus ühe võimaliku piiritluse, et teemas „Kirjandus ja Internet” selgemalt orienteeruda. „Üks tasand on tõepoolest selline kirjandus, mis on loodud tavapärastel viisidel ja mis on riputatud Internetti üles. Võib ka arutleda sel teemal, kas on mingisugust kvalitatiivset erinevust käsitsi ja arvutiga kirjutatud teksti vahel, aga see on võib-olla juba teine teema. Igatahes huvitav oleks see tõepoolest arhiveerimise seisukohalt, kättesaadavuse ja laienemise seisukohalt. Võib öelda, et ega seoses Internetiga tekstis midagi kvalitatiivselt ei erine. Isegi kui see on kirjutatud teadmises, et ta netti üles riputatakse, ei ole mingisugust erilist netilisust.”\nVaher tõi näiteks Priit Salumaa blogi-\nluulekogu „Blogu”, kus luuletuste hindajad panevad kokku erinevad võimalused või edetabelid, kuidas luulekogu lugeda, ja toimetavad erinevalt. Seda nimetas Vaher üleminekufaasiks teisele tasandile, mis on otseselt Interneti võimalustest mõjutatud kirjandus, kas siis sellest inspireeritud või juba netikeskkonnas sündinud. Näiteks tõi ta Jan Kausi novelli, mis on üles ehitatud netikommentaaridele, ja Eia Uusi valmimisjärgus romaani, mis on kirjutatud MSNi baasil. „Mitmed blogid või noppeid nendest on antud raamatutena välja. Ja seda võib siis tuua näitena sellisest kirjandusest, kus netisuhtlus on kas selle teksti allikaks või vähemalt inspireerijaks.”\nKolmandat tasandit pidas Vaher endale kõige huvitavamaks. „Me esitame kirjanduses küsimusi selle kohta, kuidas Interneti kohalolek ja meie kohalolek Internetis mõjutab meie mõtlemist, mõjutab meie argikogemust ja mõjutab meie suhtumist varasematesse kultuurinähtustesse, ja kuidas tuua neid mõtlemise muutusi kirjandusse, ilma et ilmtingimata räägitaks seejuures Internetist.”\nSelles osas võib Vaheri arvates olla mittesünnipäraselt Internetis tegutseval põlvkonnal oluline roll. „See põlvkond, kes juba on sündinud netti, võib-olla leiab oma keelelisele loomele hoopis teised vahendid. Ta ei tunne endas võib-olla sundi hakata oma sõnakunstiande pealt raamatut kirjutama. Aga natukene vanem põlvkond tunneb, ja võib-olla koos loovad nad silla kahe maailma vahel.”\nMerilai nimetas seoses Internetiga väga tähtsaks vormide küsimust. Ta meenutas eufooriat, mis kaasnes hüpertekstidega, linkimise võimalusega. „See on praegu vaibunud. Need linkivad trepilised, edasi-tagasi otsi lahti jätvad tekstid on pigem märkamatud. Väga suuri võimalusi Interneti kaudu levitada ja viljeleda mis tahes interaktiivseid või multimediaalseid teoseid, kus tekst on ainult performance’i osa, praktiliselt ei kasutata, aga see hakkab kindlasti niimoodi olema. Praegu peamiselt riputatakse Internetti tekst, millelt võib-olla ei loodeta tasu saada, aga see on küllaltki algeline uute vormide või uute võimaluste rakendamine.”\nVaatav ja lugev lugemine\nMentaalsest muutusest rääkides märkis Merilai, et lugeva lugemise kultuur hävib ja selle asemel tuleb vaatav lugemine, kiirel vaatamisel teksti olemuse kättesaamine ja kiire edasiliikumine. „See levib üha võimsamalt,” rääkis Merilai. „Paradoks on selles, et hoolimata sellest on lineaarne mõtlemine, lineaarne lugemine pigem võimendunud. Aga klassikaline kirjandus on tagasihaarav lugemine, pidev tagasipöördumine, pidev teksti ringmäng. Väga kiire edasiliikumine lineaarsuses on tõsine mentaalne muutus. See välistab vana klassikalise kujundipõhise kirjandusliku suhtlemise ja seda on multimediaalsus küll hävitamas.”\nVelsker viis vestlust edasi oletusega, et siinkohal võiks Vaheri ja Merilai mõtteviis lahkneda.\n„Osalt, aga mitte täielikult,” ütles Vaher. „Lugeva lugemise ja vaatava lugemise eristamine oli väga huvitav. Ja see, et lugemine muutub mingis mõttes lineaarsemaks, võib täiesti nii ollagi. Samas mulle tundub, et see on muutunud ka lineaarsuses mitmetasandilisemaks. Mingis mõttes on see võib-olla halb, sest see fragmenteerib. Teiselt poolt jällegi võimaldab see tunduvalt suuremat improvisatsiooni, sest netis tekstide lugejal on tähelepanu kirjutatul ja samas teeb ta veel mitut operatsiooni. Milliseid kirjanduslikke tekste sellel baasil luua annab, on iseenesest huvitav küsimus.”\nVelsker tahtis teada, kas netis viibija pidev tähelepanu hüppamine ühelt asjalt teisele ei ole lineaarsuse lõhkumine. „Paradoksaalsel viisil see võimendub,” arvas Merilai. „Ta ei võimalda väga palju tagasihaaravat lugemist, vaid paiskab sind lõputult kuhugi edasi,” lisas Vaher.\nHelme juhtis tähelepanu sellele, et muutustele lõpliku hinnangu andmisel peab olema ettevaatlik. Et tegu oli mööduva moega, võib selguda ka paljude Interneti asjadega. „Tehnoloogias ju asjad liiguvad väga kiiresti edasi ja me ei oska päriselt ette ennustada, mis juhtub ja mida see endaga kaasa toob.”\nRaamatud ei kao\nLaagi arvates ei kao raamatud kuhugi. „Internet on siiski tehnoloogia. Edasiminek on tõesti väga kiire hüpertekstimasinatest ja Hasso Krulli „Trepist” kuni praeguseks tekkinud uute kirjanduse vormideni. Ja kirjanduse uurimine peab uute vormidega kaasa minema.”\nÜhtlasi kahetses Laak, et vestlusringis ei osale Piret Viires, kes on tegelenud uute vormidega, sealhulgas küberkirjandus, ning läks edasi meeldetuletusega, et iga uus meedia võtab varasemast midagi kaasa. Interneti puhul püüti kõigepealt võimalikult täpselt teha järele seda, kuidas on tehtud raamat, teksti lehekülgedena üles ehitada.\n„Raamatud on ju ka mingis mõttes hüpertekstid,” jätkas ta. „On ju teoseid, kus on pakutud võrdselt mitut süžeeliinide arendust. Internet võimaldab lihtsalt välja arendada seda, mis on siiani pakkunud lugejale erinevaid võimalusi. See ei ole põhimõtteliselt midagi uut, see on seniste mentaalsete vormide realiseerimine uute vahenditega.”\nVaher soovis üht-teist täiendada. „Üks asi on tõepoolest see, et hüpertekstuaalsus ja ka linkimine või kuskilt lingist mingisugusesse teksti üleshüppamine on pigem mingisuguse varasema lugemise viimine uude meediumisse.” Ta meenutas, et on olnud aegu, kui lugejale oli kättesaadav suur raamatukogu ja võimalus seal kaua viibida. Kui sellisel lugejal tekkis vajadus vaadata mingisugust teist teost, astus ta teise riiuli juurde, võttis vajaliku raamatu ja luges niimoodi mitmetasandiliselt.\nVaher oli nõus, et Internet võib olla seotud ka ajastumoega. „Aga siit tuleb edasi ka küsimus, kas kirjandus peaks tegelema ainuliselt ajatuga. Minu arvates ei pea. Kui on mingisugune hetkemood, siis on minu meelest teretulnud, kui kirjandus tabab selle ajastu vaimu ära. Võib-olla aastaid hiljem me saame sellest aru ainult läbi kirjanduse.”\nMerilai mainitud hävitavuse kohta märkis Vaher, et inimene on ikkagi enesesäilituslik olend. „Autod, rongid ja bussid hävitasid kindlasti reisimises midagi ära, sest kaugused vähenesid ja mingisugune maailmasaladus kadus ära, aga samas mingid kvaliteedid tulid ka juurde,” lisas ta.\nSamas tõi ta paralleeli arengust muusikakultuuris. Vinüülplaatide vastu on huvi kasvanud pärast seda, kui helifaile saab Internetist alla tõmmata. „CD kaob vahelt ära, aga huvi vinüüli vastu kasvab,” ütles Vaher. „See on omamoodi protestinostalgia. Samamoodi, ma arvan, on ka raamatutega.”\nLaak täiendas teemat näidetega uue meedia uurimise klassikast. „Aga juhtus hoopis nii, et kinodest, kus käidi ka uudiseid vaatamas, kolisid uudised televisiooni. Kino muutus kinomaks ja hakkas pakkuma rohkem filmikunsti. Ma arvan, et kirjandusega toimub midagi selle sarnast, klassikalise ala suureneb,” ütles ta.\nSealsamas tegi Laak teatavaks, et unistab kogu eestikeelse varasema kirjanduse kättesaadavusest Internetis. „Eestis on see kultuuri säilimise, kirjanduse säilimise, kirjanike loometöö säilimise eeltingimuseks. Eesti XIX sajandi lõpu ja XX sajandi alguse kirjandusklassika digiteerimist on kirjandusmuuseumi eestvedamisel juba alustatud.”\nVelsker juhtis selle teemaga seoses tähelepanu Internetis loodud tekstikorpusele EEVA. Kas aga tekstide kättesaadavus toob kaasa ka kvalitatiivse muutuse? Merilai soovis selle kohta öelda kahte asja. Kirjanduse digitaalne kättesaadavus on uurija seisukohalt suur võimaluste muutumine. „Kui on olemas tekstide korpus, saab seda arvutiprogrammidega uurida. Piisab kas või kogutud luuletuste faili olemasolust minu arvutis ja ma saan oma käepäraste vahenditega otsida seoseid ja sõnumeid. See on tohutu, enneolematu võimalus, kvalitatiivne muutus uurija tasandil. Aga teine asi on võimaluste muutus poeedi või kirjaniku seisukohalt. Siin on ilmselt kvalitatiivsed muutused alles kogunemas ja murranguid veel ei ole näha. Hoolimata uutest postmodernistlikest vahenditest on poeetika või väljendusviis ikkagi vanakirjanduslik. Tõeliselt Interneti-põhine tekstuaalsus või kujundlikkus või teisene modelleeriv süsteem alles tuleb, see on kusagil eos olemas.”\nKuni elekter ära läheb\nVelsker küsis seepeale Helmelt, kas Merilai räägitud vanad tekstitüübid ei kaogi ja jäävad võib-olla ka valitsema.\n„Seda on väga raske ennustada, sest asjad muutuvad ja kindlasti on Internetis palju seni kasutamata võimalusi,” ütles Helme. „Üks minu meelest üsna oluline asi, mille me iga päev Internetti kasutades unustame, on see, et Internet teeb meid laisaks. Nii mõttelaisaks kui ka muus mõttes laisaks. Me arvame, et kõik on kogu aeg käeulatuses ja olemas, piisab vaid mõni klikk teha, et muuta maailma…”\n„Kuni elekter ära läheb,” ütles Merilai.\n„Jah, piisab vaid sellest, kui elekter ära läheb,” jätkas Helme. „Ja lisaks sellele on arvutist suhteliselt ebamugav raamatut lugeda.”\nLaak oletas, et võib-olla on Interneti-eskapism suunatud raamatute poole. „Saab rahulikult võtta raamatu ja lehitseda,” ütles ta.\nMerilai oli nõus. „Kindlasti on ka selline reaktsioon olemas,” ütles ta. „Ikkagi väga oluline on see, et kirjanduse toimimine on raamatupõhine ja et Internet on lisaväljund, lisavõimalus. Me võiksime kujutada sellist kultuuri, kus raamat on sekundaarne, nii-öelda juhuslik väljaprintimine, ja kogu kirjanduse toimimine oleks netipõhine. Siis oleks see, mida me praegu nimetame kirjanduseks, täiesti teistsugune ja toimiks teistmoodi, oleks midagi muud. Seda me ei oska veel praegu kirjeldada.”\nVelsker küsis, kas kaovad vanad jutustamisstruktuurid, kas kaob inimese soov kuulata lugu ja oma elu organiseerida klassikalise loo järgi.\n„Ei kao,” vastas Laak. „Olen viimasel nädalal olnud hädas sellega, et vanade raamatute servadele on kirjutatud märkmeid. See tähendab seda, et lugejal on olnud tarvidus ja vajadus reageerida kohe ja tähendada see üles. Internetis arenevad uued kirjandusvormid, kus lugeja saab sekkuda, saab anda kohe tagasisidet, saab kirjutada edasi juttu, kas avalikult või autorile.”\nSelle tendentsi tagajärjel väljuvad Laagi arvates Internetis kirjanduslike tekstide esitajad lõpuks oma community’st ja avaldavad teksti raamatuna trükis. „Lugejal on võimalus sekkuda ja autor aktsepteerib seda,” lisas ta.\nMerilai meenutas, et Jan Kaus kasutas suvel lugeja abi. „Just, täpselt, ma tahtsin jutu selleni viia,” ütles Vaher.\nJan Kausi suveromaan ilmus Postimehes osade kaupa koos netikommentaaride valikuga. „Janil oli küll plaan see kõik raamatuna välja anda, aga lõpuks ta mattis mõtte maha. Ühelt poolt ei olnud tekst ilma kommentaarideta terviklik, teiselt poolt oleks tekkinud probleeme autoriõigustega, võib-olla honoraridega, oleks tulnud küsida luba kommentaatoritelt, kellest enamik olid anonüümsed. Tekkis kummastav situatsioon.”\nHelme viis jutu Lääne-Euroopas ja Põhja-Ameerikas õitsevale traditsioonilisele klassikalisele romaanile ning lisas, et klassikalised jutustamisviisid ei kao. „Ja ma arvan, et romaani tagasitulek on üsna suuresti seotud ka Internetiga. See on täpselt seesama eskapismi asi, mida ma mainisin. Kõik ei taha lugeda Internetist erinevatel põhjustel, olgu selleks siis silmade väsimine või et Internetis esitatava kirjutise kõrval on lugejakommentaarid.”\n„Mis saab siis, kui kirjandusuurija hakkab Jan Kausi loomingut uurima?” küsis Vaher. „Kas oleks adekvaatsem, kui ta loeb ilma kommentaarideta varianti või kommentaaridega varianti?”\nMerilai täheldas vestlusringi jõudmist kirjandusloo institutsionaalsete küsimuste juurde. „Netipõhine kirjandus, et ta üldse olemas on, põhineb kirjanduslike seisukohtade kinnistumisel ja lähtub sellest. Aga mis kirjandusest kirjanduse teeb, on tegelikult mitmekordne ring, mitmekordne tagasiside, retseptsiooni mitmekordne ringkäik. Retseptsiooni äärmine nõrkus on Interneti-kirjanduse üks omapära – äär küll on, teatud grupp, kes omavahel suhtleb, üksteisele saba lehvitab ja haugub, aga see on niivõrd väike, perifeerne seltskond, mis ei etableeru mingi teosena kirjanduses. Samal ajal tegelikult seda tüüpi netikirjandus ikkagi prevaleerib või õigemini hajutab kirjandust.”\nLaak viis jutu edasi kriitika vormide muutumisele. „Kas me saame seda nimetada enam kriitikaks, kui see on võtnud Internetile kohased vormid?” küsis ta. „Tegelikult on tekkinud kuristik raamatuna ja Internetis ilmunud kirjanduse vahel – kriitika netis puudub, tegelikult on seal ju lihtsalt kommentaarid. Ma tahan üles kutsuda kirjutama sellest, mis ilmub Internetis, ja teistpidi – kirjutada Interneti-portaalides raamatutest, luua selline kommunikatsioon või liiklus.”\nVelsker tänas Laaki olulise teemade ringi lisamise eest, avaldas kartust, et vestlusringis osalejad ei jõua kõike piiratud aja tõttu läbi rääkida, ning uuris kuulajatelt, ega neil ole küsimusi või kommentaare.\nMuu hulgas oli küsimusi Internetti üles pandud raamatute eest kirjanike tasustamise kohta ja selle kohta, milliseid muutusi võib tuua kaasa interaktiivsesse kultuuri üleminek aju funktsioneerimises. Üks kuulaja avaldas Laagi üleskutsest lähtudes arvamust, et inimesi tooks tagasi raamatute juurde see, kui Internetis välja pandud tekste kommenteeritaks paberväljaannetes ja vastupidi.\n„See ei ole ju tegelikult lahendus,” ütles Helme. „Paljud asjad ongi Interneti-kirjandus, Internetis leviv kirjandus selle tõttu, et keegi ei taha seda pahna ära trükkida. Seepärast ei taha keegi seda trükisõnas ka arvustada.”\nMerilai arvas, et mõned ei soovigi netikeskkonnast väljuda. „Aga ühte asja tahaksin öelda,” lisas ta. „Muutus toimub kvantiteedi kogumise kaudu. Ja ühel hetkel plahvatab kvantiteet…”\nLaak peab seoses teemaga „Kirjandus ja Internet” probleemiks, et seda, mis toimub suhetes Internetiga, teavad kõige paremini nooremad, kes aga ei soovi kirjutada. „Või nad kirjutavad Internetis,” täiendas Vaher. „Me peaksime püüdma ikkagi luua nende põlvkondade vahele silda,” jätkas Laak.\nKui küsimused olid vastatud, tõmbas Velsker vestlusringi kokku sellega, et tahtis laua taga istujatelt teada, millal nad käisid viimati Internetis ja mis nad seal tegid. Velsker ise oli enne vestlusringi meile lugenud.\nMerilai oli paar tundi tagasi artiklit lugenud.\n„Ma ei ole ammu käinud, ma tegelen vanade raamatutega,” ütles Laak.\n„Sa ei ole päevade kaupa käinud?” küsis Velsker. „Sa saatsid kaks päeva tagasi mulle meili.”\nLaak vastas, et ta ei pea Internetis käimiseks meilide lugemist ja saatmist. „See on juba nii tavaline. MSNi ma ka ei loe Internetis käimiseks.”\nHelme oli enne vestlusringi printinud välja teksti, mis oli tema meilikastis.\nVelsker küsis Vaherilt: „Sa oled praegu võrgus?”\n„Ma oleksin tahtnud jaatavalt vastata, sest väga sageli ma olen netis ja mul ongi läpakas kaasas,” vastas Vaher. Sülearvutiga oli tal olnud tund enne vestlusringi algust vaja vaadata, kas keegi pakub e-bay’s oksjonil ühe vinüülplaadi ostmisel temast rohkem.


Evelyn Tatsi - Juhatuse liikme ülevaade @ Inforegister.ee\nKosmeetika ja tualetitarvete jaemüük Harjumaal\nVIIMSI TALISUPLUSKLUBI JÄÄRING MTÜ: Tegevuslugu 28.04.2022\nVIIMSI TALISUPLUSKLUBI JÄÄRING MTÜ alustas peaaegu 6 aastat tagasi, mil juhatuse liikmed, Aare Hammer , Maarika Pähklemäe , Greta Kaupmees ja Lea Treufeldt , seda juhtima hakkasid. Aare Hammer oli selleks ajaks ettevõtluskogemust ligikaudu 12 aastat, Maarika Pähklemäel 17 aastat, Greta Kaupmees 18 aastat ja Lea Treufeldt alles alustas...\nGIN QUEENS OÜ: Tegevuslugu 28.04.2022\nGIN QUEENS OÜ alustas peaaegu 4 aastat tagasi, mil juhatuse liikmed, Evelyn Tatsi ja Kristi Salamaa , seda juhtima hakkasid. Evelyn Tatsil oli selleks ajaks ettevõtluskogemust ligikaudu 14 aastat ja Kristi Salamaal 10 aastat. GIN QUEENS OÜ valdkond on alkohoolsete jookide hulgimüük. Samas valdkonnas (EMTAK 46341) on tegutsevaid ettevõtteid 2022 aasta...\nELISEL FASHION OÜ: Tegevuslugu 25.02.2022\nELISEL FASHION OÜ alustas peaaegu 18 aastat tagasi, mil juhatuse liige Indrek Aare selle asutas, omades selleks ajaks ettevõtluskogemust ligikaudu 1 aastat. ELISEL FASHION OÜ valdkond on kosmeetika ja tualetitarvete jaemüük spetsialiseeritud kauplustes. Samas valdkonnas (EMTAK 47751) on tegutsevaid ettevõtteid 2021 aasta seisuga kokku 222 tükki, kes annavad tööd...\nEvelyn Tatsi tegutseb aktiivselt 3-s ettevõttes.\nEttevõtted deklareerisid - riiklikult tasutud maksud 1 691 €, tööjõumaksud 0 € ja maksustatav käive 7 672 €.\nTelefon (+372) 55515299\nKäibed kokku (2022) 30 326 €\nBilansimaht (2022) 11 040 €\nELISEL FASHION OÜ Juhatuse liige 580 punkti\nGIN QUEENS OÜ Juhatuse liige 100 punkti\nVIIMSI TALISUPLUSKLUBI JÄÄRING MTÜ Juhatuse liige 70 punkti\nELISEL FASHION OÜ Logi sisse\nGIN QUEENS OÜ Logi sisse


hirmud 15.02.04 / Psühhiaatria\nPöördun Teie poole murega enda ämma pärast. Ta on 63 aastane naine ja elab üksinda. Viimastel aastatel on tal tekkinud sellised ettekujutused nagu keegi jälgiks teda läbi seinte ja käiks tema äraolekul tema korteris. Ta kleebib lukuauke ja pistikute auke paberitega kinni ja sosistab alati, sest arvab, et keegi kuulab teda pealt. Oleme paigaldanud korterisse signalisatsiooni, aga ta väidab, et keegi kindlasti teab seda koodi. Samuti tuleb tema rahustamiseks tihti lukke vahetada. Palun soovitage millise eriala spetsialisti poole sellise probleemiga pöörduda, muidu on ta täiesti ise toimetulev inimene.\nJutud ja lukud siin ei aita. Aitab arstirohi ja neid on väga häid. Pöörduge psühhiaatri poole ja saate abi.\nSellises noorus tekib mõnedel psüühikas sarnaseid häireid, mõnedel hiljem. Nende häirete suhtes haiguskriitika on puudulik, nad ise ei tunnista seda häiret.


Sigmund Freudi elukäik | Psühholoogia - Psühholoogia\nSigmund Freudi elukäik (0)\nSigmund Freud ( Sigismund Schlomo Freud) (6. mai 1856 Freiberg – 23. september 1939 London) oli pärit Austria juutide perekonnast.\nPsühhiaater ning psühhoanalüüsi teooria ja meetodi rajaja.\n1909. aastal pidas Freud USA-s rea loenguid. Ameerika Ühendriikidest sai psühhoanalüüsi teine kodumaa, kus psühhoanalüüsi meetod kui psühhoteraapiaon laialdaselt kasutusel.\nTema tütar Anna Freud oli nimekas psühhoanalüütik.\nSigmund Freud sündis 1856 Freibergi linnas, mis praegu asub Tšehhis. Ta oli väljapaistev õppilane. Freud oli ülimalt hellitatud, sai oma toa õppimiseks, mis oli varustatud õlilampide mitte küünaldega ja kuna teda segas ta õe klaverimäng, viidi klaver majast välja. Karjäärivalik ei tulnud Freudile kergelt. Isikuteoreetikuna alustas ta alles 30-35.aastaselt. Kogu keskooliaja mõtles ta juurakarjäärile. Selle idee sai ta mitmetest allikatest: vanema koolikaaslasest sõbra mõju; ühe ennustaja tavapärane ennustus, mille kohaselt kasvab temast riigivalitsuse liige, kuid mis talle ja tema vanematele mõju avaldas; ja kindlasti ka fakt, et esimest korda said riigivalitsuse liikmeteks ka mõned üksikud juudid. (Praktilistel põhjustel kehtisid Freudile kui juudile piirangud karjääri tegemiseks äri, juura või meditsiini alal)\nKuigi Freud ei kavatsenud kunagi arstiks saada, viisid tema kasvav vaimustus uute ja vastuoluliste Charles Darwini teooriate vastu ja Goethe Ood loodusele avaliku ettelugemise mõju teda seitsmeteistkümne aastaselt arstiteaduskonda astumiseni. Lisaks kõigile kohustuslikele loengutele ja laboripraktikale keemias, psühholoogias ja anatoomias, osales\nego, ego, egol, superego, sublimatsioon, sajandi lõppus, goethe auhind\nOtepää Gümnaasium SIGMUND FREUD Referaat Eneli Sisask 10. klass 2012 SISUKORD Elulugu...................................................................


„Kes kardab Virginia Woolfi?“ etendub 300. korda | Linnateater\n„Kes kardab Virginia Woolfi?“ etendub 300. korda\nTäna, 18. oktoobril jõuab Tallinna Linnateatri lavastus „Kes kardab Virginia Woolfi?“ 300. mängukorrani. Tegemist oli Bulgaariast pärit lavastaja Mladen Kiselovi esimese tööga Eestis, mis on neljast siin tehtud lavastusest ainukesena veel repertuaaris.\nLavastus on mängukordade arvult löönud teatri rekordi juba mõnikümmend etendust tagasi – varasemaks rekordiks oli Kaarel Kilveti lavastus „Oh armastus, sina kallis magus mesi“, mida mängiti 251 korral.\nEttepaneku lavastada Edward Albee näidend Tallinna Linnateatris tegi Mladen Kiselovile peanäitejuht Elmo Nüganen, kelle kutsumisel tegutses Kiselov ühe semestri külalisõppejõuna EMTA lavakunstikooli 25. lennu tudengeid juhendades. Samalt kursuselt, kellest märkimisväärne osa tegutseb Tallinna Linnateatris tänaseni, leidis Kiselov ka ühe oma lavastuse osatäitjatest – Kristiina-Hortensia Pordi.\nEdward Albee näidend „Kes kardab Virginia Woolfi?“ esietendus 23. jaanuaril 2010. aastal ning väärib mainimist, et ligi 10 aastat hiljem mängivad rolle ikka samad näitlejad kes esietendusel: Andrus Vaarik, Epp Eespäev, Argo Aadli ja Kristiina-Hortensia Port (külalisena).\n„Minu hinnangul on tegemist kõige suurema mängukordade arvuga lavastusega eesti teatri ajaloos, kus mängib siiani algne koosseis,“ ütles Tallinna Linnateatri direktor Raivo Põldmaa. „Edward Albee „Kes kardab Virginia Woolfi?“ kuulub vaieldamatult 10 maailma parima näidendi hulka ning on suur rõõm, et see lavastus on meil siiani repertuaaris. Täna tähistame seda olulist tähtpäeva teatrirahvaga ja meenutame ka Mladen Kiselovi,“ sõnas ta.\nKolm kuud kestnud prooviperioodi meenutavad trupis olnud näitlejad positiivsel toonil. „Ma veendusin selles, et üks väga hea näidend on võimalik välja tuua niimoodi, et kogu selle perioodi jooksul ei ole õigupoolest ühtegi pingeseisundit. Teatris ikka inimeste iseloomud ristuvad, midagi ei klapi ja tekivad pinged, aga meil seda ei olnud. Võib-olla talle oli see tavaline. Meile see tavaline ei olnud. Ta oli näitlejale ka selles mõttes ideaallavastaja, kellele näitleja oli nii tähtis. Ta ei jätnud sind kunagi ilma vastuse või toetuseta, ta oli sinu jaoks kogu aeg olemas. Selliseid lavastajaid otsi tikutulega taga,“ on Argo Aadli meenutanud.\nLavastus on lisaks Tallinna Linnateatri Kammersaalile jõudnud ka piiri taha: 2017. aastal anti etendusi nii New Yorgi Eesti Majas kui Eesti saatkonnas Washingtonis. Lähiajal ootab ees reis Bulgaariasse, kus mängitakse Sofias ja lavastaja sünnilinnas Ruses.\nMladen Kiselovi lavastustest jõudsid Eesti teatrites lavale veel „Maetud laps“ Vanemuise teatris, „Amy seisukoht“ Tallinna Linnateatris ja „Nelipühad“ Eesti Draamateatris, mida tunnustati Eesti teatri aasta lavastuse auhinnaga.


Heiksi blogi: mai 2019\nTallinnas Magdaleena 4 käivad lammutustööd. Katusel tärkab aga uus eluke.\nKeskkonnainspektsioon tuli kenasti kohale ja laiutas käsi - linde ju pole! On ikka kulla riigiametnikud, kes te looduse ja loomade kaitsmise eest palka saate!\nNüüd siis viktoriin "mida vastab ehitaja pärast hoone kokku lükkamist:\nViljandi memmeke: "Peaasi, et EKRE loomade kiirabi kinni ei paneks!"\nNädalavahtusele vastu rõõmsamal meelel ja iizimate lugudega. Ruudi ja Aadu, vanad tõprad kasutavad alati võimalust, et mu koht "üle võtta". Eriti kehtib see reegel autos - nii kui välja lähen, on üks kahest rooli taga ja takseerib ümbrust tähtsa näoga.\nNüüd siis teate miks mu pükste tagumik pidevalt must on, aga see selleks. Seoses sellega tuli üks juhtum meelde, mis toimus nädalake tagasi Viljandi linnas ühe toreda mammiga.\n"Tere! Te olete see Valner vä?"\n"Sina otsustad kust ja kuidas raseerid ning kellele oma nahka näitad!", hõisati eelkõige naistele mõeldud reklaamis."Sina otsustad!"\n"Kurat küll! Tahan ka nagu naised otsustada ja otsustangi!"\nKuskohast küll raseerida? Mõeldud tehtud. Raseerisin ää vasaku muna ja parema kaenlaaugu. Siis läksin tänavale, sest mina ju otsustan, kellele oma nahka näitan.\n"Nii vanamutt, tule siia. Täna on sinu õnnepäev, sest otsustasin just sulle oma vasakut raseeritud muna näidata. Säh kae!"\nKui kõikidel eelmistel aastatel oleme olnud ühed parajad pidurid, siis tänavu üritame õigel ajal platsis olla ning suvist kaupa pakkuda ikka suvel, mitte siis kui hanged nabani ulatuvad.\nLoomapäästegrupi sümboolikaga nänni pakkumise mõte on selles, et meie toetajale jääks ka mingi „kasulik asi“ alles. Tavaannetuse puhul seda ei jää ja kogu heategu jääb meenutama vaid 10 eurot suurem mobiiliarve või väljavõte pangakontost.\nT-särgid läksid detsembris üsna hästi kaubaks, aga palju jäi maha ärimata ning enne kui uued tellime, tahame lao tühjaks saada. Tingimused on ikka samad - üht mudelit üle 99 eksemplari ei tehta, särgid on tavapärasega võrreldes veidi paremast materjalist ning seetõttu ka millimeeter kallimad. Omahinnale lisame 10.- eurot, mis ongi annetus.\n"Terveks ravida mitte maha tappa!", on minupoolne mugandus ühele teisele popile ütelusele, kus inimese saatus sõltus koma asetamisest.\nMina räägin loomadest ja "Terveks ravida mitte maha tappa!" on nende puhul paslikum, sest Eesti riigis on metsloomadele jäetud vaid kaks võimalust - ta on kas terve või surnud!\nMetsloomade aitamine ei tule kõne allagi kui just tegemist pole väga-väga kaitsealuse liigiga. Kuna metsa asukate aitamisega võib kaasneda omajagu peavalu, siis nende aitamisel on Loomapäästegrupp läinud nö põranda alla. Ei mingeid lugusid! Ei mingeid teemasid vaid targutame niisama kaasa kui just hädasti vaja on.\nPosted by Heiki Valner at 13:35\nOhh õudu! Alles nüüd taipasin, et EKRE tõusu taga on tegelikult Inglismaa kuninganna, kes on isiklikult salaja ja varjatult seda punti toetanud.\n"Kuidas?", tahate kindlasti teada.\nKõik on lihtsamast lihtsam ja loogiliselt loogilisem mu sõbrad. Teatavasti korraldab Inglise saatkond juba aastaid vastuvõtte, kus daamid kannavad kübaraid. Kübar on aga teadupärast naissoost KAABU!\n"Kõik on seotud ja kõik kandub edasi. See käib nii hea kui halva kohta"\n"Per**e! Mina rohkem ei jõua, sest see kerjamisel põhinev loomapääste pole jätkusuutlik", kirusin eelmise kuu keskpaigas kui oma maasturi müüki panin, et kliinikutele võlg ära maksta.\n"Paneme uksed kinni või tahate isekeskis edasi punnitada? Mulle aitab ja nüüd on küll sein ees!"\n"Rahune maha ja küll päike pilve tagant taas välja tuleb!", üritati mind jätkama keelitada.\nSeesugune vestlus oli mul lähimate mõttekaalsastega enne Täpi juhtumit. Kõik tundus nii mõttetu - loomad surevad, papp on otsas. Siis hakkasid asjad taas paremuse poole minema ja momendil rokib Loomapäästegrupp täiesti uues rütmis ja energiaga. Paljuski tänu Täpile.\nLoomapäästegrupp teeb seda koos hea sõbra ja toetaja Rekku Rescue'ga taas. Kraapisime rahad kokku. Valisime kahe linna kaks kliinikut välja. Noad on teritatud ja kohe läheb lahti üks enneolematu munade maha võtmine!\nErandina võtame ette ka meesoost isendid, kel aastaid 20 ringis - pole teil lapsi vaja, sest ülimalt suure tõenäosusega teid neid kasvamas näha ei lasta ja ainsaks asjaks, mis meenutavad kaude isadust, on alimendid. Nii säästame ka mehi alkoholismist, südamevalust ja ehk isegi enesetappudest. Ka ma ise lähen eeskuju ja elava näitena noa alla:\n"Et need kerad mu elukest rohkem ei juhiks,\net kollane meedia mu voodis ei nuhiks,\nsestap võtan munad ka enesel maha,\nhoides kokku nii pisaraid, hingepiinu kui raha!"\nViimast paari lõiku ei maksa päris sõna-sõnalt võtta, aga nüüd asjadest, mis on kindlad:\n"Kertu Jukkum, sa oled imeline naine, keda tunnen juba pikki aastaid ja me saame imehästi läbi. Mulle tundub, et see võiks kesta igavesti ja sestap küsin, et kas Sa tuleksid mulle naiseks?"\n"Lolliks oled läinud või? Oleks sa noorem, siis ma võibolla isegi mõtleksin, aga praegu EI-EI-EI! Ega sa nüüd ometi solvunud?"\n"Usume lameda kõhu teooriat!", lugesin eile reklaamplakatilt, mis mingit lahjat toidukraami ostma kutsus.\n"On ikka napakad! Taolist asja pole olemas! Mõned usuvad lamedat planeeti, teised kõhtu! Vaevalt, et keegi seda üleüldse usub?!", silitan oma kahe kerakese peal asuvat korralikku "punni" suure uhkusega. "Üks suur vägev lihas, mis on nii tihe, et püssikuulgi läbi ei lähe! Lameda kõhu teooria! Idikad mõtlevad ikka igasugu absurdsusi välja!"\nPosted by Heiki Valner at 08:39\n"Viskan Valneri kohe õhtul oma sõbralistist välja!", ähvardas mingi vennike ühele mu tuttavale.\n"Ära tee seda lugupeetud vennike. Ma väga palun, sest minu jaoks kõikse tähtsaim asi on olla sellise inimese listis, keda ma kunagi näinud pole ja tõenäoliselt selle elukese jooksul ka ei näe! Ära tee seda, sest muidu ma suren!"\nMiks ta siia minu listi üleüldse tuli? Mina tema omasse poleks ka parima tahtmise juures osanud minna!? Olgu sellega nagu on, aga igatahes olen murest murtud!\nÕnnetus juhtus oma tunnike tagasi Ehitajate tee 68-da maja juures. Käis korra ratta alt läbi ja tagajalad seega enam hästi ei tööta. Lisaks lõikas mingi masina alune jumpstükk noana seljalt naha koos karvadega. See jäi vedelema keset sõiduteed.\nTegemist oli õnneks riivakaga riivakaga ja karv oli ka pulstunud, mis viitab omakorda viletsale peremehele või sellele, et tegemist võib olla ka tänavakiisuga.\n"Peenis kui süüd raskendav asjaolu", "Mehed! Ehk oleks aeg suud lahti teha?", "Put*i ja udara õigus" , "Kulla emmed, miks te oma poegadest naisi vihkavad vägivaldsed värdjad kasvatate?", olid mõned peakirjadest, mida oma ühele artiklile igavese vastuvoolu ujuja ning tõe ja õiguse otsijana täna hommikul panna tahtsin.\n"Milline neist küll panna?", pärisin sõbrantsilt, kes kohvitassiga vannitoa poole uniselt komberdas.\n"Ära avalda üldse! Nad tapavad su ära või kisuvad lõhki!", manitses ta selja tagant vargsi kirjatükki piieldes.\n"Miks ta nii kaua magab? On see ikka okey või?", sügan kukalt kui tuttuut ilmakodanikku süles hoian.\nJustkui sellest aru saades teeb "väike elus asi" silmad lahti ja takseerib ümbrust. Ajab aga käekesed laiali ja ringutab. Siis haigutab sügavalt-sügavalt suuga matsutades märku andes, et kõht on tühi.\n"Ära minu otsa vaata! Mul on rindade ja piimaga väheke kitsas käes!"\nTänane mõttetera. "Kirikoõps ei tohi naine olla! Noor kena naine kohe kindlasti mitte!"\nLähen ja pihin. Võta patunimekirja välja, 68 lehte väikeses kirjas ja hakkan vuristama. Kuulab ja vaatab mind ning iga minut toodab mu aju 10 patumõtet juurde.\nPanin uued pihiajad kinni iga päev kuni detsembrini välja. Eks näis kas jõuan lõpuni? Ei ole kerge see patuse elu ja ilmselt istun ma pihitoolis igavesti.\nFacebook on jõudnud aastasse 2015 ja iga jummala päev tuleb teade, et üks või teine lugu tõmmatakse maha. Täna oli siis alloleva anekdoodi kord. Kas sellele Fuckbookile mingit alternatiivi ei ole juba tulemas - see valgete ja kristlaste lausni**mine ja ahistamine hakkab juba väga ära viskama?! Mis selles naljaloos siis nüüd nii väga valesti on? Lugege ise ja mõelge kaasa:\nKohtupraktikat Venemaalt. Elas isa kolme pojaga ja pidas talu. Ühel hommikul tuleb erutatud isa tuppa ja ütleb:\nOleks ma luuletaja andekas ja suur,\noleks mu kodu palee, mitte kuur,\noleks mu naine kaunis ja tore.\nmitte vanamutt kriiskav ja vägagi kole\nOleks neid olekseid ometi vähem\nsiis tegudeks saaks mõtted, mis pugenud pähe,\noleks te targemad, siis arvutis ei passiks\nja ei loeks seda jura, mis aju ajab sassi!\n"Tšauka siis mu arm ja jalutame teine kordki", emban üht daamet hüvastijätuks.\n"Mõtled sa seda tõsiselt?"\n"Mida? Jalutamist või? Ikka!"\n"Ei-ei, seda "mu arm" värki. Paljudele naistele sa seda ütled?"\nPosted by Heiki Valner at 21:48\nMa vist ei armastanudki teda,\nvaid armastasin mõtet, et võiksin teha seda\nmossitab, pahandab ja arvab, et teen nalja,\nma ei näinudki Sind, vaid mõtlesin Su välja.\nNeed read ma vabalt võiksin pühendada Liiale,\nsiiski mitte, äkki lähen taas selle mõttega liiale ....\nKurat, läks lappama jälle! Lehtveeri-mutt, kus mu rohud on?\n"Valner, mu kullake! Ega sa Kroonika meelelahutusauhindade galale kutset saanud?"\n"Ehheee, pole kunagi käinud, enam õnneks ei kutsuta ka, ma pole ürituste tüüp."\n"Mõtlesin, et lasen endale selleks puhuks kleidi teha, millel ilutseb kiri "Ma ei ole Heiki Valneri pruut"\n"Ole ikka mu pruut, mitte üht tüli, puhas idüll ju!"\n"Muahahaha, no ma vaatan. Muuseas, mulle siiamaani soovitakse õnne meie armastuse puhul!"\n"Sama siin, aga äkki abielluks kui rahvas nii nõuab ja sul parasjagu paremat tegemist pole!"\nVeerand tundi pärast operatsiooni algust kavatses suleline nö "tera nurka visata".\nNädalavahetuse hea loomalugu nr.1 - "Champs käis tänamas"\nChampsil ja tema uuel peremehel Erkol oli ammu plaan Loomade Kiirabi Kliinikusse minna, et tohtrihärrasid ja -provvasid elu päästmise eest tänada. Eile sai see teoks.\n"Mida neile tänutäheks osta?", päris Erko telefonis.\n"Osta šokolaadikarp ja suurem! Las lähevad paksuks!\nPraegu on sealsed naised kõik kenad ja peeniksed kut piitsavarred ning minusugusel vaesel talupojal pole lootustki näppe taha ajada!\n11.15 - Raasiku kassi operatsioon Sõle kliinikus\n11.30 - "Rakvere kana" silmaoperatsioon Loomade Kiirabi Kliinikus\nSeega 11.19 stardin ning paluks Sõle ja Mustamäe teel sel ajal mitte liigelda, sest kiirused lähevad suureks. Loomasõbralik politsei lubas küll eskorti, aga nad võivad ka mõne sellise mitteolulise asja nagu mõrvari otsimise või põhitöö kiiruse mõõtmisega tegeleda.\nVõrumaa mees Toivo Mäeste pole rahul, et me Täpi ära päästsime. Minu sõimamise najal end kergitada lootev mees luusib gängi lehel nagu tal muud teha poleks:\n"Valner, ma ei usu sinu siirusesse! Oled naisepeksja nagu Ojasoo ja Kuusik!"\nEks tuleb jälle sajas või tuhandes kord vastata kui nii väga nõutakse:\nRakvere punane kiisu\nEi saanud siiski kahjuks asja, sest käpp oli tema väikseim mure nagu hiljem selgus. Vähk, neerud ei töötanud, song ..... saate isegi aru. Jube kahju, ta oli nii äge ja tore kiisu\nRakvere kana ehk rabahani\nParaneb. Nädal on veel garantiinis, siis kliinikusse operatsioonile. Levivad jutud, et "VALNER PISTIS NAGUNII HANE POTTI!"\nIga rahvas väärib oma juhte. Loogiline, sest ise ju valime meid endid asendama parimad parimate seast, sest omal pole lihtsalt aega selle pasaga ehk riigijuhtimisega tegeleda.\nTänane olukord on aga veidike murettekitav, sest pesidendiks on meil madala arengutasemaga "matsiplika", naissaadikud on "litsitüdrukud" ja meesoost rahvaasemikud valdavalt debiilikud, natsid-sotsid-kommude käsilased või lihtsalt ühed kuradi varganäod.\nHea valik ja tark rahvas ju ei eksi? Äkki oleks Eestile siiski parem kui näiteks usbekid hakkaksid valima meie eest?


Eesti Vabaõhumuuseum kutsub 5. oktoobril Piiriveere sügispeole - Maaleht\nTasub teada 30. september 2019\nToimuvad mitmesugused õpitoad ja kontserdid. Laadalt saab soetada head kodumaist toidukaupa ja silmailu pakkuvat käsitööd.\nFoto: SA Eesti Vabaõhumuuseum\nPaljurahvuselise Eesti keskuse juhi Einike Sooväli sõnul on piiriveere sibula ja kala päev suurepärane võimalus veel enne talve tulekut kirevat sügisaega nautida ja perega vabas õhus üks meeleolukas päev veeta.\n„Kõigil külastajail on võimalus osa saada setu kogukonna suurest sügispeost – mihklipäeva kirmasest, mida tähistatakse vabaõhumuuseumis juba kümnendat korda. Lisaks tutvustatakse nii setude kui peipsivenelaste olulisi lõikusaja kombeid,“ sõnas Sooväli.\nTegevused Eesti Vabaõhumuuseumi setu talus, peipsivene majas ja nende ümbruses toimuvad kell 10-15.\n11 algab setukeelne mihklipäeva palvus.\n12 esitavad Saša Beresta ja Konstantin Sedov vene rahvalaule.\n13 hoiab tuju üleval leelokoor Sõsarõ ja kell 14 saavad kõik huvilised panna oma teadmised proovile viktoriinis „Kas tunned kalu?“. 14.15 saab kuulata välkloengut peipsi sibulast\n14.30 toimub Anneli Banneri raamatu „Eesti aia ajalugu“ esitlus. Osaleda saab pakutrüki õpitoas ja meisterdada küllusenukku. Toimub vanausuliste toidu õpituba „Seitse sööki sibulast“ ning valmistatakse ka setu sibula- ja kalaroogasid.\nLaadalt saab soetada ehedat Peipsi sibulat, mille hooaeg on peatselt lõppemas ja kala. Samuti värsket toidukraami ja kaunist käsitööd.\nPiletid on müügil muuseumi kassas ja Piletilevis.\nAvatud on nii vabaõhumuuseumi peavärav kui ka tagumine värav (ca 1 km Kakumäe suunas).


Margit Petersoni kirjalaegas: Kristel Mägedi- Mitteelamise kunst\nKristel Mägedi- Mitteelamise kunst\nTäna leidsin poskastist ühe väärtraamatu. Nimelt, Eesti Post teeb head tööd, sest eile pani Kristel mulle raamatu Viljandist posti ja täna on see juba kohal. Suured tänud!\nMa ei hakka ajalugu lahti seletama, kuid ma ei väsi ka kordamast, et aastaid tagasi lugesin ma esmakordselt Kristel Mägedi loomingut poognas ja juba sellel ajal olid seal mu lemmikud proosaluule kirjutajad Kristel Mägedi, Kaur Riismaa ja Aleksandra Tšoba. Loen nende loomingut tänaseni suurima hea meelega.\nKristelil on ilmunud 2 luuleraamatut. Esimese andis ta ise välja Ebastabiilse Elemendi nime alt ja see raamat kannab nime "Orgaaniline Hallutsinoos", ka see on mul täitsa olemas. Omapärane ja huvitav.\nTäna loetud raamatu kirjastas Ji kirjastus ja ...sõnad said otsa. Kuigi ma olen Kristeli loomingut väga palju lugenud ja paljud luuletusede raamatus olid enne loetud, mõjus see raamat mulle kuidagi teistmoodi, selles on esitatud Kristeli reaalsemad lood, elulisemad ja sotsiaalsemad. Kogu raamat on nagu romaan ja iga uus luuletus järgmine peatükk. Kui ma ei teaks, et Kristel kunstnik on, ütleksin ma, et ta maalib elulisi pilte kirjutades, kuigi maalid on tal rohkem ulmelised. Ma lugesin raamatu ühe hooga läbi (isegi suitsetamine ei tulnud meelde), sest see on tõesti nagu põnev romaan. Ja eriti hästi oskab Kristel oma luuletusi ka lõpetada. Ainult, et juba ruttu sai raamat otsa ja osad mu lemmikluuletused olid sellest puudu. Osad, mille Kristel on elavaks laulnud. Aga otsige, youtubest ja leiate.\nja tänud armsa pühenduse eest, kallis Kristel!\nsihuke armas türkiisivärviline on see tegelikult\nKristel Mägedi müüb ka raamatuid otse, pühendusega. Võta temaga ühendust SIIN.\n"Mitteelamise Kunst" 7€ ja "Orgaaniline Hallutsinoos" 10€\n(post hinna sees).\nRahva Raamatu tutvustus:\nAutor: KRISTEL MÄGEDI\n**********HINDA JA KOMMENTEERI (0)\nKristel Mägedi on eesti kirjanduse kuldajastu tüüpiline esindaja, luulekogu koostas superstaar Kaur Riismaa.\naga sa istud oma maakodu räpasel verandal\nja see kark ukse najal naeratab vastu\nkui talle silma teed\nja järgmise pitsi viina võtad\nlüües lillevaasiga kokku\nPostitaja: Margit Peterson kell 20:45\nSildid: Kristel Mägedi, raamatu arvustus, Vana- Rääma\nKerttu Rakke (11)\nraamatu arvustus (214)\nVana- Rääma (1068)\nNii ilus kevadilm lausa hüüdis rajale. Jah, täna kepikõndisime teisi teid pidi, sest meil oli asja Piiri tänavale ja siis ma otsustasing...\nTäna kepikõndisime muulile. Mõne kuu eest avati laudtee, mis viib Pärnu kesklinna muulile. Seda oli Pärnule väga vaja, sest tegelikult s...\nKÜPSISEPARADIIS 2 EHK MASKID JA MASKOTID - Kerttu Rakke\nÖösel kell 00.38 sain loetud Kerttu Rakke romaani "Küpsiseparadiis 2 ehk maskid ja maskotid." See raamat ootas ligi 2 aastat ...\nTäna ilmunud "Nelli Teatajas" on lugu strippar Marco Tasasest. Selle loo autor olen mina. Kahjuks on juba pealkiri eksitav. ...\n"Saladuse jõud"- Maria Lepmaa\nNüüd on siis käes see hetk, kui saan öelda, et olen kõik Maria Lepmaa raamatud läbi lugenud. Jee! Asetasin just raamaturiiulisse Mar...\nTänane päev on palju päikeselisem!\nPalvetage Germo eest, muu on kõik po...\nPirukad ja sült\nMina ja poliitika? Andke andeks, ei!\nSõbrad, ma ei ole kusagile kadunud!\nKanamaksa-sealiha pasteet sai valmis!\nLaupäeval pojaga teha võib kõike...\nMeie peres on taas kolm liiget\nÖö ei ole üksnes magamiseks!\nSült minu retsepti järgi\nLEA JAANIMAA- Tagurpidi valed\nDIANA AITAI- Andeora\nMuusikaplaneet TOP 1.!


LOOTUSETUSE UUS LOOTUS? | Mõtted kõigist taskutest\nPÕDER JÄÄB PÕDRAKS ehk SEEBITA …\tEESTLUS, HARIDUS JA REHEPAPPLUS\nLOOTUSETUSE UUS LOOTUS?\n9. sept. 2008\nninataga\tmidagi asjast\t4 kommentaari\nInimene eesti riigis visatakse sotsiaalsüsteemis üle parda? Minu arust ei pea see päris paika.\nUsukuge mind, on olemas täitsa toredad vallasotsiaaltöötajad ja nad leiavad lahendusi, kui sa neil aitad seda otsida. Neid tuleb selles lihtsalt abistada ja kui nad on oma ala profid, siis väikeses kohas on alati enamus asju võimalikud. Inimene ise peab seda tahtma ja peab olema abiks asjade ajamisel. Maas istudes ja soigudes, et keegi midagi ei tee, ei muuda midagi. Ise peab suutma kasvõi enda eest seista.\nKui aga ei oska enda eest seista? Mis siis saab? Siis tuleb endas kokku korjata kogu jõud ja oskus sõndes väljenduda ja siis minna valda ning abi küsida.\nSiis tuleb küsida seda, mida oskad küsida.\nMul oli täna kokkupuude ühe valla sotsiaaltöötajaga. Ma ei saa mitte ühetgi halba sõna öelda. Inimene püüab, kui sa oskad teda veel aidata, siis on kõik lahedused võimalikud. Mul tuleb temaga veel mitu korda suhelda ja ühes ma võin kindel olla – ta aitab kuidas oskab.\nSeega jutt sellest, et keegi ei taha teada ja bürokraatia müür on suur, see vastab tõele vaid siis, kui minna ja nõuda. Kui minna lahendusi otsima, siis on võimalik ka üle eluparda kukkunud inimesele lahendused leida. Lihtsalt tuleb kasutada enda teadmisi ja nende kohustusi.\nKõik pole hästi, kuid lootus sureb viimasena 😀\nsept. 09, 2008 @ 19:55:00\nEnamus asju siin maailmas jääb viitsimise ja tahtmise taha…\nsept. 10, 2008 @ 09:33:00\ntänud selle ja mitmegi varasema postituse eest. Mistahes ajenditel oled neid kirjutanud, mind on need igati edasi aidanud. Vaatamata sellele, et pole kippunud kommenteerima.\nsept. 10, 2008 @ 12:17:00\nVabanda mu teemavälist kommentaari, aga see pilt on väga lahe – jaapani emonoormehed on mulle alati meeldinud 🙂\nsept. 10, 2008 @ 13:12:00\nKus sa seda emonoormeest näed?\nHeh, mina näen selles eesti sotsiaalsüsteemis ümberkukkunud noormeest, kellelt on paadialused isegi särgi ja püksirihma ära pätsanud 😀


Eesti-Aserbaidžaani parlamendirühm väljendab sügavat kaastunnet Aserbaidžaani rahvale seoses Khojaly genotsiidi 29. aastapäevaga. Jagame Aserbaidžaani rahva valu seoses Khojaly veresaunaga, mille käigus tapeti üle 600 süütu tsiviilisiku, sealhulgas palju lapsi, naisi ja vanureid.\nMõistame teravalt hukka Khojaly okupatsiooni ajal 25. – 26. veebruari 1992. aasta öösel Aserbaidžaani tsiviilisikute vastu toime pandud inimsusevastased kuriteod. Selle massimõrva toimepanijad tuleb võtta vastutusele.\nTervitame igasuguse sõjalise tegevuse lõpetamist Aserbaidžaani Vabariigi ja Armeenia Vabariigi vahel Mägi-Karabahhi piirkonnas. Avaldame toetust Aserbaidžaani Vabariigi jõupingutustele, mille eesmärgiks on vabanenud territooriumidel püsiva rahu loomine, lõimumine ja ülesehitamine.


41 IDEED: Viimase hetke kooliostud tee Kaubamajas - DELFI Naistekas\n41 IDEED: Viimase hetke kooliostud tee Kaubamajas\nSuvel kasvuspurdi teinud koolilapsed võivad alles päev enne tähtsat 1. septembrit avastada, et triiksärgi varrukad on lootusetult lühikesed, kõigi viisakate pükste põlved rebenenud, pahkluud piiluvad teksade alt rohkem, kui mood lubab ning kleitidest on ootamatult tuunikad saanud. Sel juhul tasub sammud seada Kaubamajja, kus saab koolilapsele soetada kõik vajalikud moekad ja mugavad rõivad ning jalatsid.\nKlassikalised musta, valge, tumesinise ja halli kombinatsioonid on tarkusepäeval kindla peale minek. Kaubamajas võib tüdrukutele proovida Zalekua lihtsalõikelisi pluuse, pihikseelikuid ning kleite. Poisid näeksid šikid välja eestimaiste tootjate rõivakomplektis, mis koosneb näiteks erilise koemustriga Sangari triiksärgist ja Emma & Theo vestist ning viisakatest pükstest. Eriti pidulikku riietust soovival noormehel tuleks otsida Kinderiti kaubamärgi musta pintsakut ning musti viigipükse. Julgemaid valikuid võib vaadata aga Tommy Hilfigeri, Mayorali, Rene Derhy, Billybanditi ja Liu Jo kollektsioonidest, kus leidub nii silmapaistvaid mustreid kui säravaid värve.\nMugavaid igapäevaseid koolirõivaid on Kaubamajas samuti igale maitsele ja erinevas hinnaklassis. Kaubamaja püsiklientide ammused lemmikud on Name It, s.Oliver, Pepe Jeans, Desigual, Mayoral. Katsetamist ootavad aga julgete trükipiltidega Molo, värvikas Hispaania kaubamärk Boboli ning teada-tuntud kvaliteediga Timberland ja Tommy Hilfiger. Iseteadlikule koolitüdrukule, kes otsib stiilsele printsessile sobivaid rõivaid, meeldib kindlasti Creamie valik. Ka Lego fännidele pakub Kaubamaja erineva temaatikaga T-särke, pükse, ülerõivaid ja aksessuaare.\nTeksapükse leidub iga aktiivse poisi ja tüdruku garderoobis ning Kaubamajast saab sobiva püksipaari igasuguse kehatüübiga koolilaps, sest kaubamärgi Blue Effect teksad on saadaval kolmes laiuses. Proovida võib ka Levise, Garcia, s.Oliveri, Tommy Hilfigeri ja Pepe Jeansi pükse. Valikus on nii kerge kulutusega teksaseid kui viisakaid musti ja tumesiniseid teksapükse, mis sobivad ka koolivormina kandmiseks.\nGarderoobi täiendamiseks on nüüd parim aeg, sest ostes 4. septembrini Kaubamaja koolilaadalt vähemalt 10 € eest koolitarbeid, saab kassast kupongi, mille esitamisel on Kaubamajas kõik riided ja jalatsid 20% soodsamad.\nSuure valikuga saab tutvuda www.kaubamaja.ee.