Mõtteid sünnitamisest | Jane blogi\n*** 16. mai 2017 16. mai 2017 by Jane Almers\nMinult on ikka paaril korral küsitud, kas blogis olen kirjutanud ka sellest, kuidas Hendrik ja Raimond siia ilma jõudsid. Ma ise arvasin tänase päevani, et kindlasti olen ma midagi nende sündidest kirjutanud, aga kui hakkasin eile ühe inimese jaoks neid otsima, siis ei leidnudki midagi. Ja vanast blogist ka ei leidnud. Seega, ei.. endalegi üllatuseks, pole ma neist midagi kirjutanud. Või teine variant on see, et olen lihtsalt need postitused ära kustutanud. Kes teab, miks.\nNatuke üle poole raseduse on juba möödas ja paratamatult hakkan ma iga nädalaga mõtlema rohkem sünnitamisele. Sellel korral tahan ma minna sinna positiivsete mõtetega. Mõelda, et mul ei ole niikuinii pääsu ja et oma beebikesega kohtuda, pean ma selle läbi tegema. Ma kardan.. kohutavalt kardan, aga see on lapse saamise juures üks paratamatu osa.\nJärgnevalt proovin ma lühidalt kirja panna Hendriku ja Raimondi sünnilood.\nKuidas Hendrik sündis? Tähtaeg oli täpselt minu sünnipäeval, 11.detsembril. Kuna aga ma tähtajast üle kandsin, pidi esilekutsumine olema Pärnu haiglas 22. detsember. Hendrik aga mõtles, et võiks ikka ise tulla ja nii ma hakkasin 19. detsember hommikul kodus valutama. Valud hakkasid kohe peale ärkamist. Kui need juba regulaarseks muutusid, et olid iga 5 minuti tagant, lasin mehel kiirabi kutsuda. Need sõitsid muidugi vale maja ette ja ma pidin trepist alla kõndima ning ka õues natuke liikuma, et kiirabiautoni jõuda. Õnneks mees aitas ja kõige hullemad valud ei olnudki, et kõndida isegi ei jaksaks.\nSõitsime kiirabiga haiglasse. Seal võeti koheselt vastu, vaadati avatust ja midagi tehti seal veel. Vabandan, kui jutt kohati ebaselge on. Mul lihtsalt on nii õhkõrnalt meeles kogu see päev. See oli rohkem, kui viis aastat tagasi ju!\nIgatahes, mäletan ma, et mind viidi üsna kiirelt sünnitustuppa. Seal ma karjusin arsti peale ja karjusin mehe peale ja isegi virutasin ämmakale jalaga näkku, sest too aina surkis mu sees. See ei olnud valus, aga just väga ebamugav ja rõve.\nMa täpselt ei mäleta põhjuseid, aga mulle tehti epiduraal ja ühest küljest oli see nii hea, sest ma ei tundnud allapoole vööd mitte midagi ning pressisin arsti käsul. Teisest küljest tekitas see minus segadusi, sest mõnel korral ma ei saanud aru, kas ma pean nüüd pressima või ei. Pigem eelistaksin ikka ise tunda, kui pean pressima hakkama. Kuigi see on valus.\nPressisin ja pressisin, aga Hendrik ei tahtnud tulla. Lõpuks ütles arst, et kui nüüd viimase pressiga ei tule, tõmmatakse vaakumiga. Ma ei tea, mida see endast kujutab. Kõlab küll jubedalt. Võtsin enda jõuvarud kokku ja pressisin viimase korraga ta enda seest välja.\nHaiglas olin umbes 13 ajal ning Hendrik sündis 19.12.11, 41. rasedusnädalal kell 22.41, kaaludes 3,9kg, olles 53cm pikk. Apgari hindeks sai meie poiss 9. Mina sain paar ilupistet. Koju saime 22. detsember, just enne jõule. 🙂 Elades Vändra vallas, oli alevil selline armas komme panna sünniõnnitlused kohalikku lehte. Mul see siiani alles. Raimondi sünniga seda ei olnud, sest me elasime pealinnas ja olime sinna sisse kirjutatud. Kuidas sündis Raimond? Raimondi esialgne tähtaeg oli 6. aprill, aga kuna ka tema ei tahtnud õigeaegselt sündida, pandi aeg kirja esilekutsumisele. Selleks ajaks sai 18. aprill, minu elukaaslase sünnipäev. Tegelikult ühest küljest lootsin ma, et ta sünniks varem, aga mõnes mõttes oli täiuslik, et ehk sünnib ta just samal päeval, mil tema issike.\n17. aprill ehk neljapäeval pidasime mehe sünnipäeva. Järgmisel päeval ei saanud ju, plaanis oli rohkem nagu sünnitama minna. 😀 Ma terve õhtu närveerisin ja olin pinges, sest hirm sünnitamise ees oli huge!\nTol ööl olin ma maganud ainult kaks tundi ja 18. aprilli hommikul pidime juba kell 8 haiglas olema. Seal pandi KTG alla (on vist?!) ja siis räägiti, et on kaks võimalust esilekutsumiseks: kas avatakse looteveed või tabletiga. Viimasel juhul oleks mees koju tagasi saadetud ja alles siis kutsutud, kui sünnitegevus pihta hakkab. Ma nii lootsin, et mees ikka jääb minuga ja õnneks valiti mulle see esimene variant. Lootekott tehti katki, veed tulid ära ja emakas hakkas avanema.\nMa olin nii väsinud. Mees oli ka. Valud hakkasid suht kiiresti pihta ja nii ma uuutasin-aatasin seal sünnitustoas ringi tatsates. Emakas avanes päris kiiresti ja varsti hakkas ka sünnitegevus pihta. Mees oli nii tubli ja hoidis mu kätt. Päris kurb oli vaadata, kui paha tal vahepeal hakkas. Pühkis teine oma laubalt higi ja korraks isegi tundus, et tal viskab pildi kotti.\nMina aga pidin pressima. Ja ma ei osanud seda! Ma pressisin kõik näkku, kuigi oleks pidanud pressima kogu kehaga alla. Üks hetk läks mul silme eest kõik punaseks ja taipasin, et olin pressinud nii, et ninast hakkas verd sõna otseses mõttes purskama. Ja arstid lasin ka muidugi mõnuga täis! 😀 Mäletan, et arst veel pressimise ajal küsis mehelt, kas ma pissil ei käinudki. 😀 Enne sünnitegevuse algust ma vedelesin küll duši all ja lahistasin korralikult, aga ju siis hoidsin suurema osa arstide jaoks. 😀\nMitte ühegi pressiga ei tahtnud Raimond tulla ja minul oli jõud otsa saamas. Nii valus oli! Arstid küsisid, kas ma naerugaasi sooviksin. Kuna ma olin kuulnud, et see tekitab sellise purjusolemise tunde, mõtlesin, et miks mitte, proovime! Valesti otsustasin, sest see pani mind magama. Ma jäin keset sünnitegevust magama! Seejärel panid arstid mulle tilguti külge, mis pidi mu emakale jõudu juurde andma.\nKa Raimondiga oli nii, et kui nüüd viimase pressiga ei tule, siis pidavat arstid kasutama vaakumit. Ei tea, kas see on mingi uus ähvardusmeetod või mis see vaakumsünnitus endast üldse kujutab? Igatahes kõlas see nii vastikult, et võtsin enda jõuvarud kokku ja pressisin ta endast välja. Oh, kui hea tunne see oli! Samal ajal, kui arst mu alumist korrust kokku lappis, sain mina meie pisikese imega tutvuda.\nRaimond sündis 18.04.14, kell 18.12, kaaludes 3,8kg ja olles 53cm pikk. Apgari hindeks sai ka tema endale 9. Rasedusnädalaid ei oska ma öelda. Millegipärast pole mul neid siia kirja pandud.\nMa olen kuulnud inimesi ütlemas, et jee see kogu sünnitusega kaasnev trauma läheb meelest, kui laps rinnale pannakse. Ausalt, minul läheb! Kõlagu see nii läigena, kui kõlab, aga hetkel, mil ma beebikese enda kätte sain, kadus kõigel muul tähtsus, mis ma tema kättesaamiseks pidin läbi tegema.\nMa muidugi loodan, et sellel korral hakkab sünnitegevus ise pihta. Teada, millal sa sünnitama lähed ja seda kõike läbi elad, on kurnav ja närvesööv. Samas see teadmine, et saad kindlal päeval oma lapsukesega kohtuda, on ka väga ahvatlev. 🙂\naita mul taskuraha teenida!\n5 thoughts on “Mõtteid sünnitamisest”\nMul esimesega tulid veed ära 39+1 õhtul 19.21, mingi hetk peale seda hakkasid valud. Keskööl olid valud nii valusad ja paariminutiliste vahedega niiet läksime haiglasse aga kuna avatust oli ainult 1,5 siis loobusin haiglasse jäämisest ja koju valutama. Kell 3 oli asi juba üsna hull niiet läksime tagasi haiglasse. Kella 6ks oli mul juba pilt ees üsna hägune kuna valud olid iga minuti tagant. 6 ajal hakkasid pressid aga kuna avatust oli natuke puudu siis pidin neid kinni hoidma. 6.30 enam ei suutnud kinni hoida ja mees läks arsti kutsuma. Ei tulnud. 10min hiljem uuesti. Ikka ei tulnud. Ja nii ta käis iga 10min tagant, mina presside käes piinlemas kuni kell 8 tuli uus vahetus. 8.05 astus uus ämmakas sisse ja 8.21 oli laps sündinud :D.\nTeise sünnitusega hakkasid kell 3 valud ja tulid ka veed. 3.30 kutsusime mu ema linna suuremale lapsele järgi. 4.30 ta jõudis ja see hetk tuli mul esimene press, olin kodus köögis siis. Ema viis meid haiglasse, ma hoidsi presse kinni jällllle. Sünnitusmajas hingasin teel synnitustuppa koos ämmaemandaga presse üle. Sünnitustoa uksetaga vaatasin veel kella, 4.50 oli. 5.02 sündis beebi! Teine sünnitus oli küll valus aga koguaeg ootasin et millal nyyd hulluks läheb nagu esimesega. Ei läinudki nii hulluks. Praegu mõtlen juba kolmandast lapsest.\nPS! Mul endiselt vägagi meeles need valud nii esimesest kui teisest sünnitusest :D. Ei tea ma mis see “unustad kohe kui laps rinnal” on :D.\n17. mai 2017, 05:56\nMa pole kumbagi sünnitust kartnud. Esimene kestis 10h ja teine oli suht turbokas, öösel 00.55 oli kodus esimene valu ja 3.57 pandi poiss rinnale ☺\nPoiss sündis mul issi 30.juubeli varahommikul ☺\nÜtlesin mehele juba rasedusest teada saades, et tuleb juubelikingitus 😀\n17. mai 2017, 07:58\nKui Raimondil oli tähtaeg 6aprill,\nSiis ta sündis 41+6 nädalat ? 😀\n17. mai 2017, 12:27\nMm.. nagu ma ütlesin, ma ei oska öelda rasedusnädalaid, pole kuskil kirjas kahjuks. 🙂\n17. mai 2017, 04:17\nMinu esimene laps (tütar Sophia) sündis esilekutsumisega täpselt 2 nädalat peale tähtaega. Kuna tegemist oli esimese beebiga,siis oli suhteliselt hirmus ja kaootiline sünnitus,küll aga kiire (3 h).\nLäksin haiglasse kindla mõttega,et tahan epiduraali,ei olnud sellise mõtlemisega,et tahan ise ja “loomulikult” sünnitada,vaid võimalikult valutult. Kui mulle esimene tablett sisse pandi,siis öeldi,et lähiajal ei juhtu midagi ja mees saadeti koju. Mulle anti valuvaigistav süst ja öeldi,et see aitab hommikuni magada. Süst ajas mul südame pahaks,tegi tohutult uniseks ja alustas mu sünnitustegevuse. Kuna ämmakad mind alguses ei kuulanud kui ütlesin,et valu on kohutav ( ma kannatan valu muidu väga hästi,nii et teadsin et miskit toimuv) siis ei kontrollitud mind et vaadata,kas saaks epiduraali või mitte.\nKui lõpuks kontrolliti olin ma 8 cm ja kui ma sünnitustuppa jõudsin,olid juba pressid nii et epiduraali võimalust enam polnud. Mulle ei pakutud ka naerugaasi,kuigi ma küsisin.\nKõik toimus nii kiirelt,aga üldse mitte nii nagu ma ette kujutasin. Laps oli terve,aga kuna nöör oli kahekorra ümber kaela,veetsime igaks juhuks 4 päeva intensiivis.\nMu poeg Sebastian sündis 20 kuud hiljem ja palju rahulikumalt. Haiglasse minnes oli avatust 7 cm ja valisin naerugaasi ja ei soovinud epiduraali. Ämmaemand oli tore,olime peretoas ja kõik läks kiirelt ja ilusti. Alla 3 h olime haiglas olnud,kui poeg sündis. Mees läks paar tundi peale sündi koju meie tütart valvama ja olin haiglas hommikuni üksi ( meie mõlema poolne otsus). Peale teist beebit tundsin ennast kohe peale sünnitust hästi ja “tavalise” minana. Hommikul kui mees saabus olin mina juba pestud ja meik näos nagu midagi poleks juhtunud 😀\nOlenemata sünnitusest,oleks igaljuhul seda uuesti läbi elama. Lihtsalt hämmastav,mida meie kehad suudavad teha!


Inno ja Irja kohvik: Appi! Kas Inno kasvatab nüüd endale pika habeme???\nAppi! Kas Inno kasvatab nüüd endale pika habeme???\nNii ta igatahes paar päeva tagasi lubas. Tema täpsed sõnad olid sellised: „Enne ma habet ei aja, kui Eestisse tagasi saame!”\nMina endamisi mõtlesin, et küll ta ajab, habemega hakkab ju palav. Aga võta näpust – kui talt täna ettevaatamisi uurisin, et ega pikema habemega palav ole, siis naeratas ta salapäraselt ning ütles, et vastupidi – habe hoopis pakkuvat palavuse eest kaitset!\nAppi! Kas see tähendab nüüd seda, et ta kasvatab endale pika habeme? Sest kes teab, millal me Eestisse saame – äkki läheb veel nädal või paar? Kui pikaks võib selle ajaga kasvada habe?? Inno habe kasvab päris kiiresti.\nKas see tähendab, et pean nüüd koos elama habemikuga??? Siis võib olla nagu Naksitrallides, kus Sammalhabeme habemest sai pohli korjata…\nMuidugi võib olla, et Inno tegi lihtsalt nalja. Nagu talle vahepeal ikka nalja teha meeldib. Aga samas – mine sa seda Innot tea. Ta on varemgi habet kasvatanud… Noh, õnneks lubas ta selle vähemasti Eestisse jõudes ära ajada, ja ma vaatan, et ta sõna peab. Teie olete tunnistajad!\nKui on veel keegi, kes soovib meie perekonna kojujõudmisele ning ühes sellega Inno habemikustaatusest lahti saamisele :) kaasa aidata, siis siin on minu (Irja Tähismaa) arveldusarve number Swedbankis: IBAN: EE112200001100329486. Välismaalt üle kandes panga BIC kood: HABAEE2X.\nKes veel ei tea, siis kogume raha, et sõita perega (kaks täiskasvanut ja kaks last) kiiremas korras Portugali põrgupalavuse eest koju Eestisse. Eesmärk on sõita öise otselennuga Helsingisse, sealt laevaga Tallinnasse ning Tallinnast autoga Võrru. Piletid maksavad ca 1100 eurot ning meil on sellest rahast viimase vaatamise järgi koos 764, 5 eurot.\nKui raha õnnestub koguda rohkem kui lennupiletiteks vaja, siis ostame selle eest oma nelja-aastasele angelmani sündroomiga tütrekesele Juulile uue jalutuskäru.\nTäname kõiki toetajaid ja kohtume varsti Eestis!\nkirjutas Irja at 00:01


Sarkozy helistagu Euroopale! | Larko peegel\nSarkozy helistagu Euroopale!\nPosted by: Larko on: 5 10 2008\nIn: euroopa liit | majandus | poliitika\nEuroliidu neli hiiglast (Prantsusmaa, Suurbritannia, Saksamaa ja Itaalia) on avaldanud arvamust, et “finantskriisi ohjeldamiseks” oleks ühist poliitikat tarvis, kuid ei suutnud selles üksmeelele jõuda, milles säärane ühine poliitika seisneks. Arutatud olevat koguni eurotsooni eelarvereeglite aluseid, kuigi kohal viibis eurotsooniga mitte ühinenud Suurbritannia. Ei maksa imestada, et Soome rahandusminister Jyrki Katainen pole president Sarkozy eestvedamisel kokku kutsutud läbirääkimistest mitte teps vaimustatud:\nVaevalt nüüd seda, sest suured ei suutnud isegi omavahel milleski leppida. Kuid Sarkozy arvamus, et tuleks kriisi ettekäändel lubada 3-protsendilist eelarvedefitsiiti ja kuni 60-protsendilist riigivõlga SKPst, iseloomustab hästi, milles tegelikult asi. Just nimelt Prantsusmaa ja Saksamaa on senisteski tingimustes eelarveditsipliini piire katsunud ja neid isegi ületanud ilma et sellele oleks sanktsioone järgnenud. Samas aga on väiksematelt riikidelt eeldatud reeglite peensusteni täitmist. Mäletagem kas või Läti Leedu jätmist omal ajal eurotsoonist väljaspoole protsendi kümenendites või koguni sajandites rehkendatava inflatsioonipiiri ületamise tõttu.\nMa saan aru küll, et ilma hiiglasteta ühiseid otsuseid vastu võtta ei saa, kuid see ei tohi seda tähendada, et teiste asjaosaliste arvamused üldse ei loe. Vastasel juhul saab nii eurotsoonile kui ka igasugusele ühisele majandustegevusele kriipsu peale tõmmata nagu seda sisuliselt juba julgeoleku- ja välispoliitikas tehtud on. Meenub mulle siinkohal kunagise USA välisministri Kissingeri lakooniline küsimus telefoninumbrist, mis tuleks valida kui tahtmine Euroopale helistada.\n5 kommentaari to "Sarkozy helistagu Euroopale!"\n6 10 2008 kell 21:13\nMa täpsustan riigiks, mis paari aasta eest eurotsooni ukse taha jäeti, oli Leedu. Lätis on alati inflatsioon kõrgem olnud, isegi Eestist kõrgem. Samas arvan, et lisaks inflatiooni ohjamisele peab eurot taotlev riik olema ka piisavalt jõukas, soovitavalt olgu ka inimarenguaruanne hea. Sloveenia puhul pikalt kaheldi, kuid bürokraatidel polnud mingeid ettekäändeid keeldumiseks tuua. Vähese erastamise vist võinuks olla. Aga ega Euroopaski kõik erasektori omanduses pole. Nüüd paljud pangad riigistatud. Ma soovitaks Ansipile sloganit “10 aastaga Sloveeniast mööda!” 😉\n6 10 2008 kell 22:05\nTänan täpsustamast, vastav parandus on tekstis sisse viidud.\nMäletamist mööda jäi Leedul euroga ühinemata just nimelt inflatsiooni piirimäära tühise ületamise tõttu. Kõik teised lähenemistingimused olid õigeks ajaks täidetud. Ja samal ajal anti Prantsusmaale ja Saksamaale lahkelt andeks sootuks suuremad eelarveditsipliinist kõrvale hiilimised.\n6 10 2008 kell 23:28\nJah suured on teises kaalukategoorias. Ma arvan selle tühise 0,x% mis Leedul puudu jäi, täitmisel ei oleks Leedu ikka saanud eurotsooni liikmeks. Nimelt kartnuks vanad Lääne-Euroopa, et leedulased on veel liialt vaesed olemaks selles väärikas klubis ja järgmine aasta olnuks juba ületanud 0,5% või 1,5%-ga inflatsiooni kriteeriumi. Sloveenia SKP/elaniku kohta aga on parem kui Portugalil või Hispaanial mistõttu Sloveenia pääseski, kuid Leedul on see Sloveeniast kaks korda madalam.\nNii rääkis mulle endine Eesti Panga nõukogu esimees, mispärast ka Eesti 2005. aasta liitumissoovi poleks rahuldatud. Aasta hiljem kasvas inflatsioon kõikjal Baltimaades nagu perutav hobune.\n4 | Olev\n6 10 2008 kell 23:31\nViitan oma blogis artiklile, kus on maailmariikide edetabel ja seal asub Sloveenia Eestist 10 kohta eespool seega paras plaan 10-aastaks…\n6 10 2008 kell 23:36\nEhh eksisin. Sloveenia elatustase on ikka veel 90,5% Hispaaniast ja ca 93,4% Kreekast. Aga praktiliselt võrdne.


väike lilleke | Mallukas Mallukas % %\nTavaliselt panen ma fotoshuutidest pilte enda pildiblogisse, mis on mulle nagu portfoolio eest, aga nüüd ma ei saa midagi teha – ma PEAN neid pilte siin ka jagama! Ma olen lihtsalt nii õnnelik ja rahul! Enne kui ma neid näitan, siis ma pean tänama VUUL’i imeliste tekikeste eest, mida pildistamisel üli hea kasutada on. Cammeis lillepoodi kes tegid mulle täpselt sellise lillepärja, nagu ma titade pildistamiseks soovisin ja muidugi Dreaming Caritat lahedate propside eest! Muidugi pean ma ka tänama imearmast modelli, kes ei teinud terve pildistamise aja piiksugi ja lasi ennast pildistada iga nurga alt, kust ma vähegi soovisin.\nVäikse preili perekonnanimeks on Lill, mistõttu võtsime selle lillekeseteema päris korralikult ette!\nSellised pildistamised kinnitavad mulle, et ma olen õigel teel, sest ma tunnen ennast pildistades aina paremini ja kindlalt. Ja keda oleks vahvam pildistada, kui väiksed beebisid, kes on nii puhtad, siirad, armsad ja haprad. Minu lemmikud! Ainult sellega tuleb ettevaatlik olla, et väga meeldima ei hakkaks need beebikesed, muidu tuleb kolmanda isu niimoodi peale!\nBeebide pildistamine minu juures maksab 40€ ja tunniajase sessiooni käigus saab umbes 30 pildikest. Et aega bronnida, kirjuta mulle meilile marianntreimann@gmail.com.\nReply\t:Pilk 13. Veebruar 2017 at 09:27\nMiks ei võiks kriitilist suhtumist võtta väljakutsena erinevate maitsetega turuniššide vallutamiseks. Küsida kriitikult näha mingit hulka pilte võrdluseks, mida too eeskujuks tooks. Ma lugesin delfi juttu ja siin kommmentaare ja praegu on see tüli, ka kommentaatorid halvustavad inimest.\nPea selgeks, silm teravaks, jätke üksteise tagarääkimine ja võtke kätte, vaadake koos kümneid, sadu pilte.\nKui kriitik näitaks, millised pildid tema maitse järgi on, kas siis hakkaks kommentaatorid materdama nonde piltide lapsi, pildistajaid, üldistama isiklikuks? Et nõme maitse, nõmedad pildid?\nNaised ei suuda laste pilte vist fotona, harjutusena, analüüsiobjektina vaadata… Et paneks arutelu ajaks korra suhted, emotsioonid ja emmefaktori kõrvale.\nMuidugi ei pea kõigile meeldima aga teenusepakkujana suudad pakkuda rohkem ja head meelt teha ka neile, kellel on oma ringkonna maitsest erinevaid ootusi. Kui suudad südamesse võtmise asemel pirni peas põlema lasta, et kõll – erinev arvamus on võimalus, uus asi. Jahmata ja võta mapp kaenlasse (vaadata läbi nii enda kui teiste fotode kuhja, koos samu asju uurides), astu näost näkku ja lase teisel suu puhtaks rääkida, solvumata, solvamata, kommentaatoriteta. Suudad?\nOtsi võimalus ja omavahel (jääbki omavahele) küsi kriitika alla sattunud kaadrite kohta 3 profi arvamus, soovitused. Julged?\nReply\tMallukas 13. Veebruar 2017 at 13:23\nÜlihea mõte! Kes need proffid olla võiks? Praegu tuleb pähe ainult Aivar Pihelgas, temalt võiks küsida küll :) Teesi on vast ka proff!\nReply\tBerta 10. Veebruar 2017 at 17:49\nNeed on imearmsad pildid! Nagu väiksest lillehaldjast! :) Lapsel on isegi naeratus näol. Tõesti selline mõte tekkis, et nagu haldjake oma lõunaund magamas. Ära lase end idiootidest mõjutada!\nReply\tK. 10. Veebruar 2017 at 00:02\nMa ei jaksa eelnevaid kommentaare lugeda aga kui keegi tahab kunstiajaloo teemal sõna võtta, siis võiks rääkida ka põhjustest, miks selliseid pilte tehti- eriti lastest. Vaja oli jäädvustada mälestust. Maalimine oli väga kallis, fotod olid natuke odavamad aga ikka kallid. Inimesed olid vaesed ja enamasti just lastest polnud mitte ainsatki pilti, mis mälestuseks jääks. Enamasti pilt surnust oligi pere ainuke varanudus. Just sellepärast üritati luua pilt, kus laps või lähedane tunduks võimalikult elus. Pilt üritati luua võimalikult ilusana, sellepärast kaunistati seda lilledega, pandi piduriided selga. Paljud panid selle alla enda viimase leivaraha. Lisaks lilledega ümbritsetud piltidele tehti ka palju perepilte, suguvõsapilte. Pilte kus laps istub piduriideis diivani, pilte kus nägu on looriga kaetud jne. Pilte tehti tegelikult igasuguseid ja igasugustes asendites. Fotode mõte oli see, et muidu matad inimese maha ja midagi ei jäägi alles. Kui väga tahta, siis võib leida vaste pooltele tänapäeval tehtud piltidele.\nMinusilmis näitab antud piltide kritiseerija hoopis poolikuid teadmiseid antud teemal. Omavahelisest arveteklaarimisest võiks jätta lapsed välja. Väga kurb, et üks ilus kogemus värskele lapsevanemale sai igatahes pahatahtlikult rikutud.\nMinumeelst on pildid omanäolised ja kenad :) Tuult tiibadesse.\nReply\tkuninganna 9. Veebruar 2017 at 10:39\nneed kunstlilled mõjuvad tõesti õõvastavalt. ma ei olnud midagi kuulnud kellegi Eveliisi blogist, aga ma saan aru, et emotsioon/assotsiatsioon tekkis täpselt sama. mis tähendab, et ehk ei tasuks seda võta, kui ilkumist, aga kui …ma ei tea siis, mõttekohta.\nReply\tMallukas 9. Veebruar 2017 at 10:43\nNo järelikult oleneb see inimesest. Mõnel tõesti võib-olla tekitab sellise mõtte, enamikele aga mitte :)\nReply\tLilleke 9. Veebruar 2017 at 18:36\nPoleks üldse tulnudki sellise asja peale enne seda eveliisi postitust. Pildid on ju beebist, kelle perekonnanimi on lill. Tal on vist selle post mortum teemaga mingi isiklik värk, et pasundama kukkus. Või on mutike lihtsalt kade ja üritab endale tähelepanu tõmmata.\nReply\tTiia P. 9. Veebruar 2017 at 01:04\nPea püsti ja inspiratsiooni tulevasteks fotoshuutideks!\n(idioodid las kaagutavad, teevad sellega vaid endale häbi)\nReply\tMarika 8. Veebruar 2017 at 19:36\nMa pole enne temast kuulnudki, sellest eveliisist.. nüüd vaatasin.. KUIDAS sa üldse temaga “sõbraks” said? Kas ta pole sinust nagu..100 aastat vanem? Moorile omased põhimõtted tunduvad tal olema :D\nMeil on samavanad lapsed, tema tütar on minu Mariga sama vana, olime ühes beebigrupis.\nReply\tKerli 8. Veebruar 2017 at 15:36\nSelle Eveliisi blogi on juba nagu blogi Malluka blogist. See nagu kuulsuse varastamine vms, ise polnud küll temast enne midagi kuulnud kui kusagil pasundati sellest rinnaga toitmise teemast.\nReply\tJ 8. Veebruar 2017 at 12:33\nMulle nii meeldivad need lilled. Eriti vahva on see, et viimasel pildil on samad lilled hoopis sügise maiguga, kuigi muidu pärg suvine ?\nReply\tHeike 8. Veebruar 2017 at 09:44\nNii armsad pildid. Kadedus on see, mis paneb inimesi lolli juttu ajama, kahjuks. Aga ära ole nukker. Su pildid onilusad (Y).\nMa pole suurem blogide jälgija aga sinu oma mulle meeldib :) Pane ikka samas vaimus edasi :)\nReply\tdea 8. Veebruar 2017 at 09:43\nMinu arust on pildid ilusad ,võib olla olengi rumal maakas aga mina näen ennekõkke ikka imearmast beebit .Pidin peale kommentaaride lugemist uuesti vaatama ,et taustaks pandud lilli täpsemalt silmitseda.Eks kõik on maitseasi aga beebi on väga armas ja minuarust on kohatu võrrelda,seda matuse piltidega.Pildid on ilusad ja ennekõikke peavad nad meeldima lapsevanematele,kui nemad on rahul mis õigus on siis meil neid maha teha.Soovin jõudu ja jaksu edasi pildistada ja uutele vanematele pea püsti teie beebi on väga armas nendel piltidel.\nReply\tAnn 8. Veebruar 2017 at 09:06\nSu beebipildid on imelised! Pea vastu sellele ajuvabadusele!!!!\nReply\tAsfgh 7. Veebruar 2017 at 23:05\nVillase trikooga :D\nNii romantiline. Tahaks ise seal lillemeres olla pildistatav :))))\nReply\tHaldi 7. Veebruar 2017 at 22:26\nSee on taielik absurd kui palju viha ja ülbust täis võib olla üks inimene. Ilmselt on tal omal eluga nii halvasti läinud et pidevalt sulle kaela kargab ja sinus vigu otsib. Mina arvan ja usun et igal inimesel on õigus elada oma elu tapselt nii heaks kui ta seda ise soovib ja teha täpselt neid asju, mis talle huvi pakuvad. Kui inimestele miski ei meeldi siis oleks mõistlikul inimesel aru niipaljugi peas et vaikib viisakusest. Mitte kellelgi ei ole õigust tulla sinu tehtud pilte halvustama, eriti nii räigel moel. Mina arvan et sinu pildid on fantastilised ja jätka samas vaimus! Ma usun et sul on fotograafia maastikul veel suured teod ees?.\nReply\tmeow 7. Veebruar 2017 at 21:51\nMa tulin neid pilte nüüd pärast Eveliisi kohatut võrdlust uuesti vaatama. No nagu eriti kriitilise pilguga siis. Ja mina ei tea, mu arust on ikka ilusad. Ausalt.\nReply\teliise 7. Veebruar 2017 at 20:18\nNiiinii ilusad pildid minu meelest. Need lilled on fantastilised ja beebi ise on ka mega armas :)\nReply\tAnneli 7. Veebruar 2017 at 20:02\nJust nägin su live ja lugesin siis selle Eveliisi blogi. Minumeelest on asi selgemast selge. Ma lihtsalt arvan Mallu, et ta on su peale meeletult kade. Sa oled nii asjalik ja tegus aga tema pilte ja blogi lugedes tekib tunne…..meh? Mulle tundus ta blogi täielik mõttetus. Ilmselgelt polegi tal millestki muust kirjutada ja noh see kadedus on üks jube asi küll. Ja tundub nagu et ta ise pole ennast leidnud ta stiil on täiesti mööda aga vanust nagu juba on. Ma olin väga üllatunud pärast tema postituse lugemist tema pilte vaadates instagramis, et tegu on keskealise naisega mitte noore ullikesega. Eks see olegi, et nooremad ja andekamad tulevad peale ja tekib hirm ja paanika ning on vaja ennast kuidagi “tõestada”. Päris kurb seda lugeda mis ta kirjutas. Pildid on väga ilusad ja minumeelest selliseid beebipilte pole kõigil, mis on just lahe. Julge eristuda! Eveliisile aga jaksu blogimisel ja loodan, et ta väga ära ei kibestu. Kuidagi hall ja väsinud tundub see naine. Sina aga sära edasi ja tee mida armastad, see on elus peamine. Sa oled nii kihvt!:)\nReply\tJants 7. Veebruar 2017 at 20:44\nMa arvan ka, et kadedus, kuna ta postitab iga päev mitu postitust, aga arutelu nendes kommentaariumites ei teki. Tuleb 2-5 kommentaari heal juhul ja see on kõik. Nüüd ta sai aga tähelepanu ning palju klikke.\nTa oli sinna ka kopinud kirja, mis ja kuidas ta sulle sellest kirjutas ja ma ütlen ausalt, see ei olnud teps mitte sõbrannalik (nagu peaks), vaid väga mõnitav ja halvustav.\nKui ma oleks su sõps, siis ma oleks kirjutanud umbes nii:”Kuuule… vaaata seda pilti, mis ma avastasin/olin näinud, kunagi tehti taolisi pilte “inglitest”.. seega pildi vaatajatele võib ehk vale mulje jääda. .Tundub sõbrannalikum, ei?\nReply\tM 7. Veebruar 2017 at 22:19\nMa olen täitsa sinuga nõus!! Olgugi, et ma väga ei huvitu teiste laste piltide vaatamisest, aga mis seal ikka, ta on siiski kellegi laps ja nii nagu Eveliis ütles, et “surnud lapse” pildistamine, ei tohiks mitte kunagi öelda. Kuidas peaksid lapse vanemad end tundma? Üleüldse tema postitust lugedes jäigi mulje nagu ta kommenteeriks rohkem magavaid lapsi kui fotot ennast. Kui ma teen oma magavast kassist pilti, siis kas ma pildistan ka surnuid loomi?\nMa üldjuhul ei kommenteeri asju, aga no selline asi ajas isegi mind vihale.. Vahepeal on targem oma arvamused endale hoida, Eveliis!!\nReply\tA. 7. Veebruar 2017 at 19:48\nMa ei ole ei Sinu ega Eveliisi andunud fänn, aga peale Eveliisi postitust sellest sõpruse värgist hakkasin mõtlema, et ehk on asi teie vanusevahes. No et mida vanemaks, siis seda rohkem hakkad asju teise pilguga nägema. Panin ka sama mõttega kommentaari ta postituse alla. Täna siis vaatasin Sinu FB videot ning lugesin mingiaeg Eveliisi uut postitust ka :D ma ei tea, kõige selle teie teema kohta mis ma lugenud, ütleks lihtsalt et targem annab järele. Kui sõprus on over siis on over ja asi ants. Keskendu mingile muule asjale. Mida on siin enam kembelda?\nReply\tanna 7. Veebruar 2017 at 19:41\nWooow väga kenad pildid. Ja sinu areng on ka väga suur olnud. Ma olen ise pildistamisega väheke tegelenud, aga pole mingi pro ega midagi, aga areng on sul küll meeletu olnud :) väga tubli, jätka samas vaimus. Loodetavasti kui kunagi lapse saan, saan ka sinu juurde pildistama tuua :)\nReply\tmarju 7. Veebruar 2017 at 18:18\nMallukas,kui need on kellegi arvates laiba pildid, olen mina rooma paavst-sarvedega kusjuures,mu meelest saad väga hästi hakkama,ma tuleks iga kell su juurde pildistama,kahju et mu pisikesed on juba nii suured,saaks ka kaunid beebipildid :) aga miks mitte suurematega tulla :) jõudu,edau ja vastupidamist sulle…lase ühest kõrvast sisse ja teisest välja,kui kellegile midagi ei meeldi…OTSIGU OMALE ELU!\nReply\tLiisa 7. Veebruar 2017 at 17:49\nSee, kui kirjud on lilled võib ju igaühe maitseasi olla, aga kellegi teise beebipiltide kohta öelda, et need laibapildid on, on küll äärmiselt taktitundetu ja ebainimlik…\nReply\tTriin 7. Veebruar 2017 at 17:24\nMa vist liiga *uueaja inimene’, sest vaatasin esmalt läbi fb-i videopostituse, siis need pildid siin ja lõpuks Eveliisi? postituse.. ja sain alles nüüd aru, millest selline suur teema. Ausaltöeldes naeruväärne. Väga ägedad pildid ja keep going, girl.\nReply\tScara 7. Veebruar 2017 at 16:25\nTegelikult on see ikka väga inetu teise lapse pildi all hakata sulle õpetusi jagama, et kuidas oleks ikka sobilikum pilti teha jne. Need inimesed võiksid sulle privaatselt kirjutada, kui leiavad et on ikka väga vaja sulle õpetussõnu peale lugeda.\nIgal fotograafil on ju oma stiil ja nägemus, kuidas see pilt peaks välja kukkuma, pluss veel kliendi enda ettepanekud ja soovid!\nKui mina olen fotograafi välja valinud enda beebit pildistama, siis ka ainukesena mina võin selle üle otsustada, kas olen nende piltidega rahul või mitte!!\nMina Sinu asemel ei laseks ühtegi negatiivse tooniga kommentaari sinu juures fotosessioonil käinud pildistatava pildi alla ülesse minna. Nad ehk ei mõtle, et enda kriitikaga Sinu tegemiste kohta riivavad ka pildistatava tundeid!\nReply\tAnne 8. Veebruar 2017 at 16:05\nIgal fotograafil? Eestis õpitakse fotograafiat vist EKA-s?\nReply\tKadi 7. Veebruar 2017 at 15:43\nSee on juba halenaljakas, kuidas üks täiskasvanud inimene otsib asju, millest kinni võtta ning siis täie rauaga kritiseerida. Temaga kaagutab muidugi kaasa ka blogijast sõbranna. kellega koos oleks tehtud nagu ühisrinne “Tümitame Mallukat”.\nIlmselgelt ei saagi kõigile kõik meeldida, kuid iga kord, kui järjekordselt midagi ei meeldi, üks blogipostitus valmis vorpida.. Jah, igalühel on oma arvamus, õigus selleks – selles polegi midagi halba, kuid vahelduseks võiks selle arvamuse ka enda teada jätta, mitte end järjekordselt lolliks teha, sest rumala mulje jätab ta ainult iseendast. Ma tahaks küll teda raputada ja öelda, et kasva suureks! Nagu põhikooli pubekas, kus kõiki teemasid võtab isiklikult ning vaja kohe sõna sekka öelda – nõelata!\nMulle jäänud mulje, et tahab maru kangesti sobituda kuskile. Sinuga tahab sõpsi panna, aga samas tõmbab niimoodi taga, et maa must.\nSelliste inimeste kohta öeldakse ikka, et pane suu kinni – näed targem välja!\nMa ei ole ka alati Sinuga päri. Käin mingi aeg lugemas, siis natukene tüdinen ära ja jälle mõnda aega ei tule. Kuid ma pole veel leidnud, et peaksin iga kord oma pahameelest kõvahäälselt kõiki teavitama. See rohkem minu teema, et mulle miski ei istunud ja kõiki teemasid ju anyway ei loe.\nKuid siiski on paha lugeda ja vaadata, kuidas tehakse liiga ja millepärast? Et ise näida coolim? Targem? Ja siis veel öelda, et see pole üldse pahaga mõeldud – milleks seda siis üldse kirjutada, isegi kui nimesid ei nimeta, saab iga loll aru, kes jälle hambusse võetud. Sõnadel on suur jõud ning see on juba konkreetne netikiusamine.\nPea püsti ning likvideeri sellised õeluskotid oma elust!\nReply\tHeidi 7. Veebruar 2017 at 14:36\nIssand kui õudne, et üks naisterahvas (mingi Eveliis) midagi nii rõvedat üldse öelda suudab. Rikutud fantaasia ja mõtlemisega inimene. Väga alatu selle tillukese armsa beebi, tema ema ja fotograafi suhtes. Sõnad on aga lendu lastud ja tagasi võtta neid ei saa.\nReply\tSille 7. Veebruar 2017 at 14:03\nPildid on ju nüüd ära vahetatud, seega jääb inimestele tunne, et Eveliis kiusab sind ilmaasjata. Pole hullu, ju siis said kriitikast aru ja loodetavasti võtsid õppust. ☺\nReply\tCarry 8. Veebruar 2017 at 11:58\nSuur osa ikka saab aru, millest jutt ja nägid ka mustvalgeid pilte.. mis muu mulje siin veel jääda on?\nReply\tS. 7. Veebruar 2017 at 13:41\nJumal tänatud, et ma ei tea, kes on keegi Eveliis ja tema blogi. Sinu blogi ma niipalju tean, et hoian põgusalt silma peal ja imetlen Sind selle eest, kui palju Sa jõuad ja kui tubli Sa oled.\nMul on kolm last ja mul on küll kahju, et nende beebiiga Sinu salongis pildistada ei õnnestunud :)\nMul on ka kahju, et keegi Eveliis Sinu arvelt mingeid mõttetuid ja poriga üle kallatud klikke saab, Sind maha tehes. Aga palju õnne talle, eks peagi saab ka näha, mis sohu pidi teda karma kostitab.\nMariann, pea püsti ja hüppa kaigastest üle! ;)\nReply\tKati 7. Veebruar 2017 at 13:21\nKas selle väikese beebi vanematele meeldisid need pildid? Kui jah, siis see ongi ju kõige tähtsam, et klient rahule jäi. Mida siin teistel on kobised nii värvikuse kui lillede või teiste inimese maitse kohta.\nKui ei meeldi, siis ei meeldi. Ega keegi ju ei sunni neil selliseid pilte oma lastest lasta teha kui ei meeldi. Kindlasti ei istunud selle väikese beebi ema ka seal silmad kinni, et ei oleks saanud öelda kui midagi ei oleks meeldinud.\nMulle isiklikult VÄGA meeldis see fotoseriaal. Väga omapärane. Ma tavaliselt ei viitsi võõraste beebide või laste fotosid vaadata, eriti selliseid klassikalisi ja igavaid, aga vot see pilt su postituse alguses haaras kohe mu pilgu ja kustus edasi vaatama.\nReply\tMarianneL 7. Veebruar 2017 at 12:40\nTahtsin ka pärast live’i öelda, et väga ilusad pildid olid! Ma ikka olen jälginud su postitusi, osad tehtud tööd on rohkem meeldinud, teised vähem (ja see on täiesti normaalne, ma usun, et ka proffidel ei õnnestu ju kõik + see on ainult minu isiklik maitse ja arvamus, aru ma ei saa, miks peaks üldse tulema ja seda siis negatiivselt välja ütlema, kui ise paremini ei oska) ja mu arust lähevad su fotod aina paremaks. Ja seda tahtsin veel öelda, et ma olen 100% kindel, et kui keegi nt paneks sinu fotod ja mingi tuntud/kiidetud fotograafi nime alla, siis need kritiseerijad kiidaksid ka takka, sest tegelikult nad ei jaga ise ka ööd ega mütsi, tahavad ainult vinguda ja ei oska absoluutselt pildistada!! Ära ainult oma motivatsiooni nende pärast kaota, kõige tähtsam, et ise oled rahul ja noh, klient ju ka :) ja ega see mingi maailma lõpp ka pole, kui vahel ei jää keegi rahule, ikka juhtub, samamoodi õmbleja/juuksuri vms juures. Aja ikka oma asja edasi, tubli oled!\nReply\tEmm 7. Veebruar 2017 at 12:26\nNägin su feissbuugi laivi ja ausalt endal tahtis ka pisar silma tulla (ja tuligi muuseas), kui õelad võivad inimesed olla. Vaatasin eile su lillelisi beebipilte ja olin täiesti vauu, mulle väga meeldisid, aga kommenteerima ei viitsinud too hetk tulla. Vaatasin vaid hämminguga, kui palju oli mahategevaid kommentaare. Tegelen ka ise fotograafiaga ning tunnistan ausalt, et olen alati natuke kade, kui su tehtud pilte näen, aga mitte kibestunud mõttes kade. Sa näed nii palju vaeva ja oled väga motiveeriv ja arened iga päevaga. Ja sul on nii palju võimalusi ennast arendada ja seda sa teedki ja ma lihtsalt usun, et päris paljud ongi kadedad su peale..kes se seda ikka tunnistada tahab (ma tegin seda nagu sa näed :D). Sest fotograafia on kallis hobi ja enda pealtki näen, et tahaks nii palju teha ja soetada, aga lihtsalt puuduvad rahalised võimalused hetkel…ja nii mõnedki on kindlasti piisavalt kibestunud ja otsustavadki tulla ja sind maha teha, sest how come tuleb keegi ja teeb ja möllab ja toimetab ja saavutab koheselt nii suure edu..Mallukas, sinus pole viga vaid nendes ussitajates :) sa teed õiget asja ja ära lase ennast alla tõmmata. Ma olen täiesti kindel, et su kliendid on väga rahul. Nii ilusad lillelised pildid olid ja just eristud sellest masstootmisest, kus on vaid mingi pastelne taust ja väike beebi..neid on terve internett täis. Muidugi saab alati pisiasjade kallal norida ja mingit “kriitikat” pritsida, mis tihtilugu tundub olevat lihtsalt tuim mahategemine, aga all and all on ju alustava piltniku kohta väga head fotod. Igastahes oled algajatele fotograafidele väga motiveeriv! Hoia meie lippu kõrgel! :)\nReply\tkats 7. Veebruar 2017 at 12:09\nKuna nägin sinu laivi praegu, siis hakkasin uurima, et mis see värk on siis. Keegi eveliis tegi postituse selle kohta, et hea fotograaf PEAB oskama kasutama sümboleid.. ja mustvalged pildid beebidest, silmad kinni, lilled korvis jne..on surnud beebi pildid.. NAGU wtf, kas kõikidel tekkis selline seos? Miks peaks kõik seostama neid pilte tolle ajaga? Mina olen üle 30 a vana, ka minu vanavanemate fotoalbumites leidub surnud beebipilte ja tõepoolest olid need väikesed kirstud lilledega ehitud jne… AGA ma ei paneks iial kokku neid pilte siin, mis tegi Mallukas, nende vanaegsete surnud beebipiltidega…sest ma ju tean, et tegemist on elus beebiga. Väga subjektiivne arvamus jah, aga seda on ka selle teise blogija postitus. Äärmiselt häiriv võib olla see eveliisi postitus ka piltidel oleva beebi vanemate jaoks..sellele võiks ka mõelda, enne kui kirja panna.\nSulle Mallukas, soovin raudseid närve, ära põe, sul on oma nägeus ja sa polegi kuskil väitnud, et oled mega fotograaf, kes PEAB TEADMA SÜMBOLEID ja oskama neid kasutada. Ja üldse need tõlgendused ja seosed võivad kaasajal olla erinevad nii kunstis, fotograafias ja muidu klõpsudes..\nReply\tMaria 7. Veebruar 2017 at 21:35\nMõtlen siin, et äkki ongi vanusevahes asi. Mina olen 40+ ja minu esimene reaktsioon oli ka selline, et…mis see nüüd siis on?\nVanasti oli igast peresündmusest pilt ja see nüüdseks maha võetud pilt omi just selle kurvema poole pealt. See emotsioon vaevas mind terve päeva…nüüd lugesin, et pilt kogunisti niiii palju kajastust saanud.\nAga…asi pidi ju maitses olema.\nReply\tKiku 9. Veebruar 2017 at 19:15\nVanuses võib asi olla küll, mul 28-aastasena oli ka postitust avades tunne, et appi, mis juhtus. :(\nReply\tM 7. Veebruar 2017 at 11:46\nEile vaatasin ja imetlesin neid pilte, kuid ei viitsinud kommenteerida. Minu meelest nii ilusad, ma ei muudaks mitte midagi! Vaatasin ja mõtlesin just, et ka minul suvel beebi sündimas ja tahaksin ka midagi nii kevadist ja värvilist mälestuseks piltide näol. Minu meelest Sinu kõige õnnestunumad ülesvõtted.\nReply\tKrissu 7. Veebruar 2017 at 11:43\nMulle ei tulnud nagu pähegi et liiga kirju. Esmalt nägin ikkagi beebit ja siis kujundust. Eks see tuleb sellest kui kriitilise pilguga sa pilti vaatama asud. Kui oled ikka selline inimene et miski ei piisa ja arvad et ise teeksid paremini siis tulebki vajadus ära teha. Kui vaadata Anne Geddes beebi pilte siis seal on nii vaoshoituid kui ka selliseid erksaid vötteid. Kunstnik teeb just nii nagu tema näeb ja keegi ei lähe Picassole ytlema et liiga palju vöi liiga vähe. https://goo.gl/images/jSbAw7\nReply\tElz 7. Veebruar 2017 at 11:41\nMa ei ole küll eriline kommenteerija, kuid hetkel tunnen, et peaks kommenteerima. Sinu uus hobi, pildistamine, tuleb sul väga hästi välja ja ei saaks öelda, et sul ei ole maitset või, et sa ei oska kompositsiooni teha. Sinu pildid on väga ilusad ning eriti beebi pildid on jube armsad. Samuti mulle meeldib kuidas sa töötled enda pilte. Aga kuna me elame Eestis ning Eesti ühiskond on nagu on ning sinu blogi on avalik ja väga populaarne blogi, siis tahes tahtmata tuleb sul tõesti väga palju kriitikat iga su eluaspekti kohta. Olgu selleks sina, sinu kodu, sinu lapsed, mees, sinu hobi või sinu blogi. Eestlased on kahjuks selline rahvas, et nad ei kiida mitte kunagi, kuid halvustada on vaja alati.. Ehk Mallu, ära pane tähele seda maakeeli öeldes sitta ja pea püsti! Jätka oma hobiga, oma vahva perekonnaga ja keep going.\nReply\tHaja 7. Veebruar 2017 at 12:22\nIrw tyypline loll maaka kiitus. Ytle veel et nad kadedad ka koik:D\nReply\tElz 7. Veebruar 2017 at 17:37\nTerve elu Tallinnas elanud.. Mis nüüd ütled mulle? :D\nReply\tHaja 7. Veebruar 2017 at 11:39\nKoik on lihtsalt liiga tacky. Palun jaa oma liistude juurde. V tegele vahelduseks oma lapsega, kes sind vajab.\nReply\tKatrin 7. Veebruar 2017 at 12:24\n“Koik on lihtsalt liiga tacky” – arvamus on nagu tagumik, igaühel on oma!\n“palun jää oma liistude juurde” – arenemissoovist ja arenguvõimalusest oled midagi kuulnud?\nsellele viimasele lausele ma isegi ei reageeri, ilmselgelt trolling.\nReply\tarvamus 7. Veebruar 2017 at 10:06\nhuvitav kas minu kommentaar solvas kuidagi proffa fotograafi kui mainisin et need lilled omavahel väga kokku ei sobi, ja see kevadine nartsiss on kuidagi liiga võõras seal kesk-suve buketis.\nNii nagu enamuse jaoks, kes on maininud sama, et liiga kirju, mida ta ju on, ka minu jaoks liiga kirju, just seetõttu et need kunstlilled mida seal pärjas on kasutatud ei sobi absoluutselt omavahel kokku. Liiga segane see pärg ja seepärast jätabki lohaka mulje, liiga palju on kõike, need lilled ei harmoneeru omavahel.\nSamuti nagu ei sobi kokku erinevad elusad lõikelilled pärja tegemiseks, ei panda kõiki lilli lihtsalt kokku, sest kõik lilled ei sobi omavahel ja läheb liiga kirjuks. Visuaalselt sellest pärjast väga silmailu ei ole, liiga kunstlik. Alguses arvasingi et need erinevad mittekokkusobivad lilled on lihtsalt sinna juurde visatud kuidagimoodi kiiruga. Vabandan juba ette, et julgesin teistega sama meelt olla ja arvamust avaldada\nReply\tMallukas 7. Veebruar 2017 at 11:04\nEi, te ei ole mind solvanud, ma vastasin kuskil teise kommi all, miks just need lilled seal on. Vastus – mulle tundus ok. Ma tahtsingi, et oleks hästi kirju.\nVaata, kõik kriitika, mis te siia kirja olete pannud, olen ma läbi lugenud ja proovin ennast parandada. Aga reaalsuses on see postitus väikesest toredast beebitüdrukust, kes sündis hästi palju enneaegsena ja kes alles sai haiglast välja. See ema oli hästi vahva ja mina isiklikult olin piltidega rahul. Ma kustutan need kommentaarid, sest ma ei taha, et selle tüdruku ema peaks neid lugema, lihtsalt nii on.\nVabandama ei pea, aga mina ei pea ka igat kommentaari üles laskma.\nReply\tEgle P. 6. Veebruar 2017 at 21:29\nMuidu justkui okei, aga minu jaoks on natukene liiga kirju ja üle kuhjatud. Tutikas beebi ise jääb natuke nagu varju kogu selle “kära” sees. Samas on see jällegi täitsa maitse asi – mis meeldib ühele, ei meeldi teisele. Aga harjutamine teeb meistriks, seda ma usun küll! :D\nReply\tMallukas 6. Veebruar 2017 at 21:54\nJust, maitse asi. Ma pole näiteks üldse selliste piltide fänn, kus on beebi niisama valgel taustal, mulle jääb nagu midagi puudu. Aga eks sessiooni ajal teen nii ja naa suguseid, eks leidub igale maitsele :)\nReply\tEgle P. 7. Veebruar 2017 at 10:56\nSeda nüüd küll jah. Aga alguses (ma ise olen ka sama alguses!) eufooriat tekitavate piltidega tasub paar päeva seedida. Vaata siis neid uuesti. Kui hiljem on sama tunne, et “oh, nii ilusad, olen nii rahul, midagi muuta ei taha”, siis võid päriselt rahule jääda selleks korraks, sest sel ajahetkel oled sa ilmselt endast parima välja pigistanud. Mul oli alguses väga sageli olukordi (praegu tuleb ka ette), kus pärast pildistamist vaatasin heldimusega ja olin megarahul, aga paar päeva hiljem vaatasin, et issand, oleks hoopis palju paremini saanud. ;)\nReply\tMallukas 7. Veebruar 2017 at 11:06\nEhk tõesti peaks nii proovima. Ma olin nii mega elevil neist piltidest, et ma tahtsin koheeee tegelema hakata nendega. Aga noh, nüüdseks on mul juba tunne, et ma nagunii pildistada ei oska ja peaks ennast VÄHEMALT mättasse lööma, et ühiskonnale head meelt teha.\nEgle P. 7. Veebruar 2017 at 13:40\nMa täitsa mõistan seda eufooria tunnet, aga ära laste teistel oma südamesse s***uda ka. Tegelikult ongi ju kõige põhilisem, et töö autor, SINA, oleksid rahul, siis on ka klient rahul, enamasti vähemalt. Ja kui klient on rahul, siis pole tegelikult teiste asi kobiseda. :)\nReply\tJ 6. Veebruar 2017 at 21:21\nIga pildi peal tahaks natukene-natukene ääri lõigata, et see kuldlõige ometi kätte saada :D. Nii napikas kogu aeg.\nReply\tDiana 6. Veebruar 2017 at 22:16\nMa tahtsin ka just sama kirjutada ☺\nAga muus osas tundub, et asi tuleb tõesti iga pildistamisega rohkem käppa ☺\nReply\tMallukas 6. Veebruar 2017 at 22:28\nkeegi croppige siis nii, kuidas teile parem tundub ja saatke mulle ka näha, oleks ju huvitav :)\nReply\tVikki 6. Veebruar 2017 at 21:02\nKui palju fotosessioon maksab? :)\nReply\tMallukas 6. Veebruar 2017 at 21:06\nKirjas ju postituses :D\nReply\tKatrina 6. Veebruar 2017 at 20:35\nEi no Beyonce viimased raseduspildid ikka täiega puhkavad nende nunnude piltide kõrval ?\nReply\tMallukas 6. Veebruar 2017 at 20:45\nNo need pole ka raseduspildid :D\nReply\tkats 6. Veebruar 2017 at 22:45\nJaa, taust on jah sarnane))) megailus))\nReply\tMa 6. Veebruar 2017 at 20:26\nTäitsa kreisi kui fantastilised pildid!!!\nReply\tLaura 6. Veebruar 2017 at 19:34\nVäga ilusad fotod….. tahan ka pildistama aga minu “titt” juba 12 :)\nReply\tMarlen 6. Veebruar 2017 at 19:10\nVäga ilusad jep, aga tegeled AINULT tutikate pildistamisega?\nReply\tMallukas 6. Veebruar 2017 at 19:16\nReply\tPille 6. Veebruar 2017 at 19:08\nSelliseid vastsündinute pilte vaadates on alati väike kripeldus sees, et miks ma ometi ise ei taibanud oma lastest kohe alguses pilte teha lasta. Eriti ilus ja lahe mälestus. Nad on ju ainult umbes kaks minutit nii tillukesed, siis juba järsku kolmesed. Kui kunagi veel lapse saan, siis olen targem. Loodetavasti.\nReply\tMallukas 6. Veebruar 2017 at 19:29\nJaaa! Ma ei saa ka aru, kuidas Lende juba niiiiii suur on!\nReply\tMaria 6. Veebruar 2017 at 19:06\nTagant kolmas pilt on nunnu, st sealne emotsioon on hästi tabatud.\nEestpoolt kolmas pilt ehmatas ära…tekitas sellise kohe päris teistsuguse tunde.\nÜldiselt ütleks, et vähem on rohkem.\nÜldiselt ütleks, et fotokunst on ikka tegija maitses :)\nReply\tSandra 6. Veebruar 2017 at 18:57\nIlusad pildid!Teed õiget asja.?Hind on ka lihtinimesele taskukohane,mitte ei küsi mõne inimese kuupalka nagu õed Teevi ja Teesi.?\nEdu sulle sellel alal,täiendad end ja arened väga ruttu!?\nReply\tMallukas 6. Veebruar 2017 at 19:30\nNo eks iga tegija küsib ikka nii palju kui ise soovib :)\nReply\tMaili 7. Veebruar 2017 at 03:16\nAga pildistamine ei ole lihtsalt nupule vajutus, õed teevad ikka midagi professionaalset. Veider kuidas inimesed ikka vinguvad kui palju mõni fotograaf raha küsib. Aga tegelikult sellest ennem aru ei saagi, kui ise sellega tegeleme hakkata :)\nMa arvan et Mallukas ei tee seda põhitööna ning pole veel nii proff ka, seega on tal võimalus väikest raha küsida :)\nReply\tkätlin 6. Veebruar 2017 at 18:53\nBeebikesed on niiiiiii armsakesed. Nii tillukesed, õrnad. Endal kohe nelja kuuseks saav beebitüdruk, kes mehemõõtu ja sellest väiksekesest pole enam haisugi. Miks nad nii kiiresti küll peavad kasvama :(\nJaksu Sulle Mallu, tuleb väga hästi välja!\nReply\tMarju 6. Veebruar 2017 at 18:51\nMallu sa oled aina parem ja kui teed seda veel hingega on ju tulemus super ??\nReply\tRaq 6. Veebruar 2017 at 18:43\n7/8 pildil oleks minusilmis ilus, kui pärg oleks üleni peal ja taust/põhi pärja ümber oleks ühevärviline. Võib-olla isegi selle sisemise kootud ringi oleks vahetanud heledama tooni vastu, hetkel “toimub” pildil nii palju. Aga eks maitseasi jällegi! Minule meeldib minimaalsus ja rõhutaks pildil just seda imelist tutikat beebit.\nJa mul juba tuli uue beebi isu seda vaadates! :’)\nReply\tMallukas 6. Veebruar 2017 at 18:49\nMul on endal see värk, et mul ei olnud ühtlast alumist… tausta ja see tekk ei olnud nii suur, et oleks saanud kõike sobivalt kaadrisse, kahjuks. Eks ma ikka pildistan nendes tingimustes ja nende vahenditega, mis mul on. See “toimumine” on jah maitseasi :)\nReply\tMer Ks 6. Veebruar 2017 at 18:41\nVauuu . Nii ilusad pildid , jõudu ja jaksu sulle jätka samad vaimus sest kui ükskord ka beebi tuleb siis tulen kindlasti sinu juurde ?\nReply\tKätlin 6. Veebruar 2017 at 18:33\nLihtsalt niiiiii ilusad ?\nReply\tMallukas 6. Veebruar 2017 at 18:34\nReply\tK 6. Veebruar 2017 at 18:32\nMa ise kasutaks lillede ja lastega pildistamisel soojemaid toone. Praegu tundub kuidagi kylm ja kõle. :)\nMa tegin tegelikult igasuguseid töötluseid, aga see toonide värk on ikka väga tugevalt fotograafi maitses kinni, ei ole ju õiget ja vale tonaalsust :)\nReply\tA4 6. Veebruar 2017 at 18:20\nAwww ??? niii armsad pildid!!!!\nReply\tKaidi 6. Veebruar 2017 at 18:18\nVärvilised on ilusad. Aga mustvalged lilledega – kurvad, googelda väga vanu pilte , siis saad aru….Beebi muidugi väga armas.\nReply\tMallukas 6. Veebruar 2017 at 18:33\nOleneb ikka sellest, kuidas ikka võtta, kas on kurvad või mitte. Mulle meeldisid nad just mustrilisuse ja kunstilisuse tõttu. Aga ema sai ikka palju pilte, enamik tegin mõlemates värvides – mustvalge ja värviline. Seega tema saab kasutada ja vaadata just neid, mis talle meeldivad :)


Koolitus “Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle” toimub 27/09/2017 | Adaur.ee: kinnisvaraturg peopesal\n27/09/2017 toimub Kinnisvarakoolis koolitus “Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle“. Lektor on advokaadibüroo Teder Law jurist Martina Proosa.\n“Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle” toimub 27/09/2017 kell 10.00-15.30 Tallinna kesklinnas.\n05.05.2017 11/05/2017 toimub Kinnisvarakoolis koolitus “Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle”\nKoolitus “Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle” toimub 11/05/2017 Tallinnas. Koolitus annab riikliku järelevalve tegemiseks vajalikke teadmisi. Koolituse sihtrühm on: kohalikud omavalitsused ja teised riikliku järelevalv\n22.12.2017 30/01/2018 toimub Kinnisvarakoolis koolitus “Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle”\nKoolitus “Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle” toimub 30/01/2018 Tallinna kesklinnas. Koolitus annab riikliku järelevalve tegemiseks vajalikke teadmisi. Koolituse sihtrühm on: kohalikud omavalitsused ja teised riikliku j\n19.01.2018 Kinnisvarakoolis toimub 30/01/2018 koolitus “Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle”\nKoolitus “Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle” toimub 30/01/2018 Tallinna kesklinnas. Lektor on Advokaadibüroo Teder Law jurist Martina Proosa. Koolituse sihtrühm on: kohalikud omavalitsused ja teised riikliku järeleval\n26.06.2018 Kinnisvarakoolis toimub 20/09/2018 koolitus “Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle”\nKoolitus “Riiklik järelevalve ehitise ja ehitamise üle” toimub 20/09/2018 Tallinna kesklinnas. Lektor on Advokaadibüroo Teder Law jurist Martina Proosa. Koolituse sihtrühm on: kohalikud omavalitsused ja teised riikliku järeleval\nUuem uudis: Nõuanded koduostjale: laenu tagatis ja lisatagatis ››\n‹‹ Vanem uudis: Viimsis avati Randvere terviserada


AS Kuma » Ave Alavainu (september 2004)\nDate:23. aprill, 2013, 01:21\nAve Alavainu (september 2004)\nAve Alavainu elukohta Kärdla linnas tähistavad kaks ainulaadset märki. Üks neist, nõukogudeaegne bussipeatuse märk, kannab kirja “Ave Vita!”, teine, liiklusmärgiks kujundatu, juhib tähelepanu kempsu lähedusele. Bussipeatuses peatuvad bussid kahel korral aastas – jõululaupäeval ja siis, kui on surnuaiapüha. Võtame istet Ave köögis, laual vein ja kohv, ning Ave räägib.\nMillal Ave Alavainust luuletaja sai?\nMulle pole luuletamine kunagi põhitöö olnud. Olen pidanud paljusid ameteid, mis kirjutamisega seotud – töötanud “Edasi”, “Meie Repertuaari” ja “Pikri” toimetustes, inglise keele õpetajana, pioneeride maja direktorina ja isegi olnud ühe hooaja Laulasmaa puhkekodu palgal. Kõige põnevam oli aeg, mil sai töötatud Hiiumaal asendusõpetajana. Kui ükskõik millise aine õpetaja kuskil koolis haigestus, sõitsin kohale ja andsin tunnid ära. Aga luuletamine tuleb mul geenidest. Olin laps, kes riimis rääkis. Ja seal polnud midagi imestada, sest isa tõlkis juba gümnaasiumis Homerost ja jõudis enne arstiteele asumist õppida poolteist aastat klassikalist filoloogiat.\nViktor Alavainu oli kuulus lastearst. Isa matustel ütles professor Keres: “10 000 arsti kohta sünnib üks diagnostik. Meil oli see Alavainu.” Isa peamine sõnum lastearstina on väga aktuaalne ka praegu: kuni 3. eluaastani peab laps saama ainult oma vöötme puuvilju. Kõik teised on kohutavad allergeenid. Ja vaadake, mis toimub praegu – kõik tsitrused on kättesaadavad ja lapsed allergilised.\nKa ema oli kunstiandega inimene. Käis “Pallase” ettevalmistuses, kuid siis juhtus 19-aastaselt sünnitama ja sinna need plaanid jäid. Võib-olla mäletate kuulsaid “Flora” vigurpudeleid? Neid ta maaliski pool elu ja mõned ka modelleeris. Tänu emale olen nitrolõhna sees üles kasvanud. Tal oli hea käsi ja teine töö, millega ta pikka aega tegeles, oli puust rahvuslikele suveniirnukkudele nägude maalimine. Kord ütles ta oma puupeade maalimise kohta: “Vene riigis on neid 250 miljonit, aga mina teen ikka juurde!” Ema oli ingeri päritolu ja väga kinnine inimene. Tööle talle helistada ei tohtinud, kodused asjad pidid tööst eraldi seisma. Kui olin tütre sünnitanud, otsustasin teisel päeval talle siiski tööle helistada: “Palju õnne, sul on tütretütar!” “Ma olen öelnud – ära helista mulle töötelefonil!” Tuut-tuut-tuut …\nÜks asi, mida minu kohta eriti ei teata, on sportimine nooruses. Olin lauatennises liidu koondise kandidaat ja tulin ka korra Eesti noortemeistriks. Siis aga tulid vigastused ja tippsportlast minust ei saanud. Võib-olla poleks niikuinii saanud, sest mulle ei ole võit eriti tähtis. Ilmselt tuli see Eesti meistri tiitel ka sellepärast, et vastane tahtis ilmtingimata võita ja oli sellepärast närvis. Ükskord teismelisena leidis minu tütar karbitäie medaleid ja tundis huvi, kelle omad need on. Ta ei jäänud enne uskuma, et kõik medalid on minu võidetud, kui olime koos ka diplomid välja otsinud. Aga hea reaktsioon on mul küll lauatennisest jäänud. Siiani ei jõua minu haardeulatuses ükski laualt kukkuv ese põrandani.\nHommikukohvi kõrvale toob Ave lauale eriliselt hea süldi moodi hõrgutise. Püüdsin meelde jätta, kuidas seda tehti (peakomponendiks on süda), aga ilmselt on ainus võimalus seda uuesti proovida siiski Avele külla minna. Mulle on kokandus lapsest peale meeldinud. Pärast 7. klassi lõppu teatasin emale, et lähen edasi õppima kokakooli. See oli šokk! Minu kange iseloomuga vanemad ei olnud suhelnud omavahel sellest ajast peale, kui nad minu 4. eluaastal lahku läksid. Nüüd kustutas häda vana vaenu ja ühendatud jõududega asuti mind ümber veenma. Õnnestus. Aga kokakunst on hobiks tänaseni.\nMinu elu üks eredamaid mälestusi on 1967. aasta augustitorm. Olin siis tööl spordilaagris Sindi lähedal. Istusime kõrgel kaldal, kui järsku hakkasid telgid üksteise järel jõkke lendama. Meie istusime ja palvetasime, et jumala pärast üheski telgis mõnda last sees ei oleks. Torm aga nokkis telklaagri nii puhtaks, et ainult kaks telki jäidki püsti. Lapsi telkides ei olnud. Vedas. Sama tormi tulemusena uhtus üle kallaste tõusnud jõgi minema “Kommunaari” valmistoodangu lao. Terve linna naised said endale veest kingad õngitseda. Hiljem toimis vahetusturg, et paremad-vasakud ja õiged numbrid kokku komplekteerida. Veel üks tore lugu juhtus Pärnus Tammsaare tänaval, kus minu täditütred nägid aknast, kuidas tänavale tunginud jõge mööda ujub puuriit. Et lapsed teadsid majas küttepuuduse olevat, palusid nad, et puuriit jääks nende juurde pidama. Riit tegigi jõnksaka ja sõitis otse nende õueväravast sisse.\nViimane lugu juhtus minuga täna öösel unenäos. Olen klassikaaslaste ja õpetajaga jalgpallivõistlust vaatamas. Staadion rõkkab, kõik hüüavad: “Pane!”, ”Juurde!”, ”Värav!” … Aga mina hüüan: “Sepa 7–2! Sepa 7–2!…” Siis küsitakse minult, miks ma sellist asja hüüan ja mina vastan: “See jalgpallur käskis öelda, kus Tiiu elab.” Hommikul panin unenäo kohe kirja, võtsin telefoniraamatu ja otsisin välja kõik Eesti linnad, kus on olemas Sepa 7–2 ja saatsin kõigile kirjad teele. Äkki on see Tiiu tõesti olemas?\nJutuajamine leidis aset augustis, nii et praeguseks on Tiiu (kui ta on olemas) ilmselt leitud. Ave juurest lahkudes küsisin, kas peaksin saatma loo talle enne avaldamist üle vaadata. “Pole tarvis,” ütleb ta, “sa võitsid mu südame.” Küll oli hea tunne, ja veidi hirm, et äkki ta hiljem siiski oma sõnu kahetseb. Aga ehk annab siis ka andeks, sest Ave on VÄGA HEA INIMENE.\nAve Alavainu räägitud lood pani kirja Mati Palmet\nFoto Mati Palmet


Rootsi suursaatkond kummutab Trumpi levitatud müüte - Arvamus\nRootsi suursaatkond kummutab Trumpi levitatud müüte\n23. veebruar 2017, 14:01\nAnders LjunggrenRootsi suursaadik Eestis\nMöödunud suvel kogunesid STockholmi elanikud parlamendi ette, et protestida varjupaigataotlejate perede ühendamise korda karmistava seaduse vastu. FOTO: TT/SCANPIX\nRootsi suursaatkond Eestis ja Rootsi suursaadik postitasid saatkonna veebilehele ülevaate «Põgenike vastuvõtmine ja olukord Rootsis – vastused väidetele, mis on meie arvates ekslikud».\nRootsit nimetatakse sageli sisserände, varjupaigataotlejate vastuvõtu ja hiljuti riiki saabunute integratsiooni teemalistes aruteludes. Rootsis käib neil teemadel elav väitlus ja see on loomulik, sest Rootsi võttis eelkõige 2015. aasta jooksul vastu rohkem asüülitaotlejaid kui teised Euroopa riigid.\nKui teemaks on sisseränne, varjupaigataotlejate vastuvõtt ja integratsioon, räägitakse Rootsi olukorrast sageli ka teistes riikides. Nii ka Eestis. See on loomulik. Paljudel juhtudel on edastatav kuvand korrektne, isegi kui see kirjeldab tegelikkust, millega me rahul ei ole ja mille üle me uhkust ei tunne. Mõnikord tundub siiski, et edastatav kuvand on ekslik ning mõningatel juhtudel poliitilistel kaalutlustel teadlikult moonutatud.\nAlltoodud tekstis vastatakse mõningatele väidetele, mis on debattides esinenud ja mille puhul meile tundub, et tegelikkuse kajastamine on olnud puudulik. Väited on võetud USA telekanali Fox News videoklipist, millele viitas president Donald Trump oma laia kajastust leidnud kõnes Florida osariigis Orlandos.\n«Probleemsetes eeslinnades on no go-tsoonid, kuhu politsei ei sisene, sest see on liiga ohtlik»\nMitmes Rootsi linnas on elamurajoone, kus levib järjest enam kuritegevus, sotsiaalne ebakindlus ja turvatunde puudumine. Neid piirkondi on korduvalt ekslikult nimetatud «No go-tsoonideks». Need elamurajoonid ei asu väljaspool riigi kontrolli. Rootsi seadused kehtivad Rootsis kõikjal ja alati. Probleemide põhjused on komplekssed ja mitmetahulised. Arengusuuna pööramiseks on vaja kogu ühiskonna ja kõigi selle tasandite pingutusi.\n«Rootsis on järsult kasvanud relvastatud vägivald ja vägistamiste arv»\nKriminoloogiateadus ja statistika viitavad sellele, et üldises plaanis on vägivald viimase 20 aasta jooksul Rootsis vähenenud. Samal ajal näitab mõni uuring, et inimestele Rootsis ja ka teistes lääneriikides tundub, et vägivald on hoopiski suurenenud. Kujutlust suurenenud vägivallast on seostatud sisserändajate arvuga Rootsis. Teadusuuringud näitavad siiski, et ei ole tõendeid selle kohta, et sisseränne viiks kuritegevuse suurenemiseni. Kuigi sisserändajate arv Rootsis on kasvanud alates 1990. aastatest, näitavad teadusel põhinevad uuringud, et risk langeda vägivalla ohvriks on vähenenud.\nKuritegevuse ennetamise nõukogu (Brottsförebyggande rådet) üleriigilise turvalisuse uuringu (NTU) kohaselt langes 2015. aastal veidi üle 13 protsendi elanikkonnast isikuvastase kuriteo ohvriks. Võrreldes eelnenud aastaga on see arv tõusnud, kuid on umbes samal tasemel 2005. aastaga.\nUuring (NTU) näitab, et alates 2013. aastast on varasemast suurem hulk naisi langenud seksuaalkuriteo ohvriks. Kolm protsenti naistest vastas, et nende suhtes pandi 2015. aastal toime seksuaalkuritegu, võrreldes 1,8 protsendiga eelnenud aastal ja 0,7–0,9 protsendiga aastatel 2005–2012. Kuritegevuse ennetamise nõukogu on seisukohal, et kannatanute osakaalu tõus uuringus osalenud naiste hulgas peegeldab vähemalt osaliselt suurenenud riski kuriteo ohvriks langeda, kuid on ebaselge, kui suurel määral. Ka vägistamistest teatamiste arv, mis ei ole tegeliku kuriteoriski mõõdupuu, on pikema ajaperioodi jooksul tõusnud. Selle põhjuseks on eelkõige seadusemuudatused, mis tähendavad, et vägistamise kui kuriteo mõiste on laienenud ja politseile teatamise tõenäosus on suurenenud.\nOn andmeid, mis näitavad, et tulistamiste ja tulirelvadest põhjustatud vägivaldsete surmade arv on tõusnud. Kuritegevuse ennetamise nõukogu uuringu kohaselt oli tõendatud või arvatavate tulistamiste arv 2014. aastal 20 protsendi võrra suurem kui aastal 2006. Statistika näitab samuti, et 2011. aastal sai 17 isikut surma tulirelvast laskmise tõttu, sama arv aastal 2015 oli 33.\n«Põgenikud on kuritegevuse tõusu põhjuseks, aga riigiasutused vaikivad selle maha»\nKuritegevuse statistikas ei avaldata muid andmeid kui isikute sugu ja vanus. Kinnipidamisasutustes viibivate inimeste kohta avaldatakse ka kodakondsus.\nKuritegevuse ennetamise nõukogu on teinud kaks uuringut, milles selgitatakse välja välismaise päritoluga isikute esindatus kuriteos kahtlustatavate hulgas, viimane uuring viidi läbi aastal 2005.\nEnamik kuriteos kahtlustatavaid on sündinud Rootsis ja nende mõlemad vanemad on sündinud Rootsis.\nValdav enamik välismaise päritoluga inimestest ei ole üheski kuriteos kahtlustatavad.\nVälismaist päritolu inimesed on sagedamini kuriteos kahtlustatavad kui rootsi päritolu inimesed. Hilisema uuringu kohaselt on kaks ja pool korda tavalisem, et välismaal sündinud isik on kuriteos kahtlustatav, võrreldes Rootsis sündinud isikutega, kelle vanemad on samuti Rootsis sündinud.\nStockholmi ülikooli teadlased tõid ühes hilisemas uuringus välja, et peamine erinevus sisserändajate ja muu elanikkonna kuritegevuse vahel sõltus Rootsi sotsiaalmajandusliku elukeskkonna erinevustest, nagu näiteks vanemate sissetulek ja sotsiaalsed tingimused elurajoonis, kus isik on üles kasvanud.\n«Rootsi on suure sisserände tõttu lähedal süsteemi kokkuvarisemisele»\nMuu maailmaga võrreldes on majanduskasvu tase kõrge. Viimase kahe aasta jooksul on Rootsis olnud üks Euroopa kõrgem kasvutempo. Prognoosi kohaselt jätkub stabiilne kasv ka 2017. aastal.\nTööpuudus väheneb ja tööhõive määr, st töötavate inimeste osakaal elanikkonnast, on praegu kõrgeim alates aastast 1992. See on ka kõrgeim tööhõive määr, mida Euroopa statistikaamet Eurostat üldse kunagi üheski ELi riigis on mõõtnud [employment rate 20-64 EU27].\nNoorte tööpuudus on järsult langenud ja asub praegu 13 aasta madalaimal tasemel, pikaajaline tööpuudus (12 kuud või pikem) on Euroopa Liidu madalaim (samal tasemel Taaniga). [AKU 15–24-aastased, 2000–2016]\nUute elamispindade ehitamise tempo on ei ole olnud pärast 1970. aastaid nii kiire kui praegu. Edasised ehitusplaanid on jätkuvalt suuremahulised.\nRiigi rahandusolukord on tugev ja prognoos näeb ette tugevnemist.\nRootsi valitsussektori eelarve oli ülejäägis nii aastal 2015 kui ka 2016. Lisaks Rootsile oli samal aastal ülejääk ainult Luksemburgil, Eestil ja Saksamaal [net lending EU27]. Prognoos näitab, et valitsussektori eelarve ülejääk suureneb aastani 2020.\nKa riigivõlg väheneb pidevalt ja jääb allapoole 60 protsendist SKTst, mis on ELi maade piiriks, ning see on Euroopa võrreldavate maade seas üks madalamaid [Eurostat]. Oodata on taseme langemist 42,7 kuni 33,9 protsendini SKTst ajavahemikus 2016 kuni 2020 [Valitsuse prognoos detsembris 2016]\nMuudatused poliitikas vähendavad kulutusi ja parandavad vastuvõtu ja sisseelamise võimalusi.\nRootsi on jõudnud suur hulk inimesi. Valitsus on võtnud tarvitusele rea meetmeid, et varjupaigataotlejate arv väheneks. 2016. aastal võttis Rootsi vastu Euroopa sisserändajatest vaid veidi suurema arvu, kui on meie rahvaarvu osakaal.\nKuigi sisseränne toob kaasa suured kulutused, on Rootsi riigieelarve olnud ülejäägis nii 2015. kui ka 2016. aastal. Kulud on vähenemas, sest valitsuse poliitikamuudatused koos poliitiliste muutustega teistes maades ja Euroopa Liidus tähendavad, et rohkem inimesi taotleb varjupaika teistes Euroopa riikides.\nValitsus on teinud ja teeb ka edaspidi kõik vajaliku, et tulla toime inimeste vastuvõtmisega ning neile Rootsi ühiskonda sisseelamiseks vajaliku eluaseme, hariduse ja töökoha tagamisega.\nLisainfot Rootsi majandusest:\nPressikonverents Rootsi viimaste majandusprognooside teemal (rootsi keeles):\nArvamusartikkel ajalehes Dagens Industri 1. jaanuaril 2017 (rootsi keeles):


[Forum 2020] Kust Osta Anavar Kuressaare Eesti? - Steroids Andrea Desky\n1 Osta Anavar Kuressaare Eesti\n2 Kas ma saan osta Anavar Kuressaare Eesti?\n3 Kuidas osta Anavar Kuressaare Eesti?\n4 Kust osta Anavar Kuressaare Eesti?\nAnavar või oksandroloon on üks sama suuline steroid. Seal on erinevad anaboolsed steroidid, et üks saab osta online Kuressaare Eesti. Saad osta Anavar ning võltspääsmete, kuid kvaliteet on alati probleem. Sa ei tea kunagi, kui te ei saada, mida te eest maksma. See on väga raske saada retsepti Anavar.\nOsta Anavar Kuressaare Eesti\nSee Anavar steroid tundub lemmik seas enamik inimesi Kuressaare Eesti. Tulemused on palju parem kui suuline steroid. Mõned inimesed kuritarvitavad see steroid, sest nad ei ole kõrvaltoimeid ja kogeda selliseid häid tulemusi, et nad tunneksid rohkem tuleb see palju paremini. On saada väga kallis ja hinnad on umbes $90,00, millest üks peab olema odav Anavar.\nAnavar on seotud AIDSi patsientidel abil aitab suurendada lihasmassi, mis on raisatud selle haiguse kulust eelistatud ravivõimalus. Arstid võivad kirjutada ka Anavar põletada patsientidel. Mõned arstid Kuressaare Eesti kasutanud Anavar osteoporoosi patsientide raviks. Anavar on kasulik ravivad hepatiit, alkohoolse patsientidel.\nKas ma saan osta Anavar Kuressaare Eesti?\nAnavar steroidid on üks populaarsemaid osta ja ka arstidele ette näha, sest nad ei ole nii mürgine Kuressaare Eesti. Aga see on tihti et palju inimesi eemale neid, sest kuulujutud, mis on reisinud ümber Internet. Steroidid on väga kerged, kuid nad ei tööta väga hästi kui õigesti.\nÜllataval kombel Anavar tõestatud fat loss Kuressaare Eesti abi. See tuleneb peamiselt ehitada lihaste pigem põletavad kaloreid, sealt. See teeb lihtsamaks keha põletada kaloreid rasvaste kudesid. See on ka näidanud uuringud, et steroid võib aidata rasva kadu isegi siis, kui seal ei ole ükski harjutus. Isegi väikestes annustes võivad aidata.\nSiiski oli selleks massi kadu Dieet Kuressaare Eesti abi. On teisi, kes on võtnud steroid aitab neil kaalus juurde nii tulemus sõltub isiku ja oma elustiili. See on üks põhjus, miks on oluline rääkida arstile on Anavar esimene.\nKuidas osta Anavar Kuressaare Eesti?\nSelle Anavar on suulises vormis Kuressaare Eesti turul kättesaadavad steroidid. Selle Anavar alternatiivne nimi on oksandroloon, mis on saadaval pillid kujul turul. Imeline anaboolsete steroidide valmistavad Briti ravimilaost, Tai.\nBriti ravimilaost Anavar algne toode sisaldab oksandroloon vastavalt aktiivne keemiline ühend. Ostad Anavar maailma osadest, nagu uimasti nõudis ja esitaksid kogu maailmas. On Anavar suurim turg on Kuressaare Eesti ja sportlaste ja kulturistid Anavar Kuressaare Eesti fänn.\n50 mg Anavar päevas on see ravim vaid 10 mg / tõhus annus on efektiivne naised. Suurendada vastupidavust ja keha tugevust võtab selle oksandroloon. Võite külastada steroidid Kuressaare Eesti online poest osta selle Anavar.\nKas soovite luua tugevad lihaste ja kaotada rasva samal ajal? Ka Anavar on oma vastus. See perticular steroid muudab tugev lihas kui ka tükeldatud rasv oma keha. See on väga tõhus steroid, mis on võita populaarsust weightlifters, kulturistide ja sportlaste Kuressaare Eesti.\nPrevious Steroidid Müük Põltsamaa Eesti\nNext Steroidid Müük Eesti


You said that you love me and then just broke me: You said that you ove me and then just broke me : 20OSA JUUBEL\nYou said that you ove me and then just broke me : 20OSA JUUBEL\n,, Kle ma lähen Kaija juurde’’ ütlesin. ,,Okeii’’ ütles Mammu. Läksin Kaija ukse taha koputasin...koputasin teist korda ja siis tegin ukse lahti nad olid Louisiga voodis ja suudlesid. Louis tuli kohe Kaija voodist ära kui mind märkas ja läks minema. ,,Mis te...?’’ ,,Nojah me oleme paar’’ sõnas Kaija. ,,Ja sa mulle ei ütlendki’’ karjusin talle. ,,Eii, oleks pidand we?’’ vastas ta ülbelt. ,,Bitch’’ sõnasin. ,,Olengi, ma ju ütlesin seda sulle meie esimesel kohtumisel.’’ ,,Oojaa, aga mina sind ette ei hoiatand, et ma osakan ka bitch olla’’ karjusin talle ning kargasin kallale. Lendasime voodisse ja ta istus mulle peale. Ta hakkas mind juustest kiskuma, ma lõin talle bitchi. Korraga astus sisse ...!\nAstus sisse Louis ,,Wopaa, mingi lesbide kokkutulek we?'' karjus Lou ja pistis naerma. ,,Eiijah, maadelda on ka tore! '' lisas ta veel. Lõpetasime kohe Kaijaga kakluse ,,Ränk bitch!'' lõugas ta mulle ja viskas padjaga, nnNahhuj, kes sa ise oled?'' pärisin talt vastu ja me hakkasime jälle kätšhima ,,Kaija rahune maha !'' kiljus Louis ja tõmbas Kaija minu pealt maha ! Läksin sealt minema, aga unustasin oma telo sinna.\nMärkasin seda alles siis kui oma tuppa olin jõudnud.\nLäksin tagasi tema juurde. Astusin koputamatta tuppa sisse ja läksin laua poole. ,,Mida sa tahad?’’ sisistas Kaija vihaselt. ,,Usu mind hea meelega paneks sulle lõuksi!’’ karjusin talle. Hakkasin telo võtma, aga ta kargas mulle kallale . Lendasin maha ja ta hakkas mult pükse jalast kiskuma. Sisse astus Niall. Ta ilme oli kohkund ja ta läks tagasi välja ning tõmbas enda järelt ukse kinni, aga hüüdis veel ,,Lesbid reas!!!’’. Kaija tõmbas mult püksid jalast ära ja hakkas mind nendega peksma. Jooksin välja, sikutasin pluusi allapoole.\nKeegi võttis mult seljatagant ümbert kinni, pani oma jakki mis oli ka tal seljas, ümber minu ja tõmbas luku kinni. Vaatasin kes see oli ja loomulikult oli see Niall ,,Su jakk venib välja!’’ ütlesin talle. Ta tegi jaki lahti võttis mu sülle ja viis oma tuppa. Ma küll karjusin talle, et ta mind maha paneks, aga ta polnud nõus!\nJõudsime tema tuppa, ta pani mu oma voodisse. Ronisin kohe teki alla peitu, sest mul ei olnud pükse ju jalas!!! Ma tahan ära minna too palun mu püksid Kaija juurest siia. ,,Oli äge lesbitseda muidu we?’’ küsis ta naerdes. ,,Me ei lesbitsenud me...’’ ,,Te, mis...? küsis ta ,,Me kaklesime’’ ütlesin ohates. ,,Ohohh’’ lausus ta imestunult ja astus toast välja.\nTagasi jõudes andis ta mulle mu püksid ja telo ka. ,,Okeii ma usun siis sind’’ ütles ta. ,,Ja miks see ime veel juhtus?’’ küsisin ,,Ma nägin, et Kaija põsk oli üpris punane’’ vastas ta mulle. Panin püksid teki all jalga ning hakkasin ära minema, aga ta seisis uksele ette. ,,Sa ei saa enne siit minema kui minuga käima hakkad!’’ lausus ta. ,,Nh mul on aega küllalt!’’sõnasin ja viskasin ta voodile pikali. ,,Aga nüüd?’’ küsis ta mult kui oli mulle peale istunud. ,,Mida?’’ vaatasin teda nagu lolli. ,,Ma tean, et ma meeldin sulle!’’ ütles ta mulle. ,,Tõesti’’ küsisin ja tegin imestunud näo pähe. ,,Ja, sa suudlesid mind ju mängu ajal!’’ ,,See oli ainult sellepärast, et ma saaksin sinu nööri tõmmata ja su mängust eemaldada!’’ vaidlesin vastu. ,,Eii, sa poleks mind siis nii pikalt suudlend’’ ,,Okeii nh võibolla sa tõesti meeldid mulle!’’ olin lõpuks nõus temaga. ,,Nh siis on otustatud, paar?’’ küsis ta mult ja tõusis minu pealt püsti ning jäi minu kõrvale lamama. Noogutasin ja ütlesin ,,Laula mulle midagi!?’’ Ta tõusis voodi peale püsti ja hakkas mulle laulma ,,More Than This’’ . Laulu ajal tõusin ka voodile püsti ja kui ta lõpetas lükkasin ta voodist maha, panin käed puusa ja küsisin ,,Millest sa siis mind rohkem armastad?’’ Ta suunas käega üle toa. Kortsutasin kulmu ja küsisin ,,Sa armastad mind rohkem kui seda tuba? Okeii’’ ,,Eii ma armastan sind rohkem kui seda maailma ja tervet oma elu!!!’’ selgitas ta. ,,Awwie’’ hüüdsin ja kargasin ta sülle, kallistasin teda kõvasti. ,,Mul on kõht tühi’’ ütlesin talle vingudes. ,,SÖÖMA!!!’’ karjus Niall ja jooksis toast välja mina süles.\nMe läksime kööki, kus ta mind maha pani ja hakkasime kaneelisaiakesi tegema. Me tegime ka jahusõda. Seni kuni taigen kerkis käisime jalutamas. Tegelikult oli ta isegi päris armas ja nunnu, kui ta ei kiusand mind :). ,,Lähme Kaija juurde!’’ ,,Tahad peksa saada we?’’ küsis ta mult. ,,Kas sa ei kaitsegi mind siis we?’’ küsisin ja tõsitsin alahuule üle ülemise. ,,Ikka kaitsen’’ sõnas ta ja tegi mulle laubale musi.\nLäksime Kaija ukse taha, koputasin. Ta tuli uksele ja lasi mu sõnagi lausumatta sisse. ,,Nüüd oleme me võrdsed’’ ütlesin. Ta kergitas kulmu ja manas näole ülbe ilme ,,Kuidas siis’’ ,,No ma käin ka Nialliga, aga sulle seda ei ütlend’’ Ta naeratas korrakas ja saatis mu siis välja. See ei olnud küll eriti leppimise moodi!!!Läksime Mammu tuppa, seekord tuli ka Niall sisse. Rääkisin Mammule, et me käime, mainisin ka seda, et Kaija käib Louisiga. Rääkisin talle ka meie tülist ja kätšist. Olime vahepeal kolmekesi krambis, seda rääkida oli küll naljakas, aga olukorras ise olla polnud küll nii lõbus.\nLäksime Nialli majja, kööki, sest me tegime seal saikesi. Tainas oli juba mõnusalt kerkinud. Tegimie laua jahuga kokku, samuti taignarulli. Sättisime taigna enamvähem ruudu kujuliseks ja hakkasime rullima. Niall tahtis ise rullida. Mina valmistasin seni küpsetusplaadi ette. Kui ta oli taigna juba paraialt õhukeseks rullinud määrisime selle võiga kokku, puistasime suhkurt ja kaneeli peale. Hakkasime rullima seda ja lõikasime siis rulli väikesteks tükkideks. Panime need küpsetusplaadile ja seejärel ahju. Ma tegin kruusi sisse veel suhkru ja muna segu. Kui saiad olid juba piisavalt küpsed pintseldasime need muna-suhkru seguga kokku. Panime need kaussi ja 5 minuti pärast saime sööma hakata. Me ei teinud palju saiakesi, aga kuna Zayn oli ka meiega ühes majas pakkusime talle ka.\nKorraga kostus uksele koputus. Läksin avama. Oumaigaash see on ju MARI!!! Tegin talle kohe kalli. ,,Tsauu’’ hüüdsin teda ja kallistasin uuesti. ,,Tsauu kizka’’ vastas ta mulle. Ta seisis Zayni kõrvale ja võttis talt käest kinni. ,,Mis te...?’’ küsisin kavalalt naeratades ja kordamööda näpuga nende poole vehkides. ,,Gaash!!!’’ hüüdsin ja jooksin neile mõlemale kalli tegema. Grupikalli. Niall istus, aga laua taga põsed punnis ja mugis aina edasi, saiakauss oli tema nina all. ,,Sa väike õgard!!!’’ ütlesin ja sihtisin näpuga tema poole. ,,Suur õgard’’ muigas Mari ja läks võttis ka ühe saiakese kausist. ,,Õu, aga lähme teatame teistele ka, et sa tulid’’ pakkusin välja. Mari noogutas ja me läksime. Niall ja Zayn jäid sinna mugima. Läksime algul Kaija ukse taha. Ta oli nii õnnelik, et Mari ka tuli. Siis läksime Mammu ukse taha. Koputasime uksele...vaikus. Astusime sisse, Mammut ei olnud, aga laua peal oli kiri.\nLäksime Iisraeli puhkama Harryga. Tuleme nädala või kahe pärast!\nXXX Harry ja Marijela\nLäksime näitasime ka kirja teistele ja kui Niall märkas, et me olime Kaija ja Mariga kurvad tegi ta ettepaneku minna...\nMari riided :\nKaija riided :


Illegaalse immigrandi tööandjat ootab kriminaalkaristus DELFI - Estonian World Review\nIllegaalse immigrandi tööandjat ootab kriminaalkaristus DELFI\nRaul Veede DELFI\nEuroopas töötab terve riigitäis illegaalseid immigrante. Europarlamendi uus eelnõu lubab nende tööandjad kriminaalkorras vastutusele võtta.\nEhkki Eestis see suur probleem pole, töötab Euroopa Liidus 4,5 kuni 8 miljonit illegaali - sama palju on elanikke Soomes või Austrias. Europarlamenti eelnõu annab võimaluse kasutada kõige raskematel juhtudel kriminaalkaristusi ning panna ettevõtted vastutama ka nende alltöövõtjate eest.\nÜle Euroopa kehtestatakse ühtsed miinimumkaristused tööandjatele, kes soosivad ebaseaduslikku sisserännet. Tööandjat võib trahvida, sundida tagantjärgi seaduslikku palka maksma või isegi keelata viieks aastaks osalemine avaliku sektori hangetes ja nii riiklikes kui ka Euroopa toetusprogrammides.\nKriminaalkaristusi kasutatakse korduvate seaduserikkumiste, suure hulga immigrantide, eriti halbade töötingimuste, alaealiste ekspluateerimise või teadliku inimkaubanduses osalemise korral.\nSüüdimõistetud tööandja peab tagastama kogu eelmise aasta jooksul saadud riigiabi ja maksma trahvi vastavalt tööle võetud illegaalide arvule. Ühtlasi peab ta maksma kõik maksud, mida ta oleks maksnud juhul, kui töötajad oleks olnud seaduslikud, ning vajaduse korral ka immigrandi kodumaale saatmise kulud.\nEbaseadusliku sisserände üks suuremaid probleeme ongi inimkaubandus. Üksikud inimesed, kes soovivad tulla Euroopa Liitu töötama, ei ole ühiskonnale sugugi nii ohtlikud kui kuritegelikud organisatsioonid, kes inimesi süstemaatiliselt röövivad ja tööle sunnivad.\nKaristuspoliitika täiendab teisi ebaseadusliku sisserände vastaseid meetmeid nagu immigrantide väljasaatmine päritolumaale ning oskustööjõu immigratsiooni soodustamine. Eelnõu jõuab hääletusele Europarlamendis 19. veebruaril.


VSport | 2011 juuli 2\nPosts made in juuli 2nd, 2011\nPaadiralli võitsid Mark Laine ja Jaan Rakaselg\n2 juuli 2011\n14. korda toimunud Rõuge paadiralli võitsid Mark Laine ja Jaan Rakaselg. Üle viie järve viiva ja umbes nelja kilomeetri pikkuse distantsi (ligi veerand sellest maismaal) läbimiseks kulus neil aega 35 minutit ja 42 sekundit. Mullused parimad Oliver ja Taavi Lüütsepp saavutasid tänavu teise koha, võitjatele kaotasid nad ligi minutiga. Kolmandaks tulid Mati ja Mikk Laur.\nAndres Raja on EK superliigas avapäeva järel liidrikohal ja liigub isikliku rekordi graafikus\nAndres Raja (pildil) võttis Poolas Torunis EK superliiga jõuproovil kümnevõistluses avapäeva järel sisse kindla juhtpositsiooni Rajal on 4255 punkti ning liigub umbes 8150 punkti graafikus. Võrumaa mitmevõistleja isiklik rekord on kaks aastat tagasi MMil kogutud 8119 punkti. Teisel kohal olevat ukrainlast Vasil Ivanitskit edestab Raja 188 punktiga. Eesti on 11 958 punktiga ka võistkondlik liider,\nMargus Koor noppis tänavu esimese etapivõidu\nVõrumaa staadionijooksusarja viiendal etapil eile Võru staadionil võidutses senise liidri Ivar Ivanovi puudumisel 1000 meetri jooksus ajaga 2.50,23 sarja mullune võitja Margus Koor. Mikk Laur kaotas talle 0,85 ja Olari Orm 1,02 sekundiga. Naistest oli Meriliin Irvese võiduaeg 3.45,99. 100 meetri jooksu võitsid Uku Andla 12,01ga ja Liisa Kunz 13,99ga. Sarjas on kavas veel kolm


Helsingi börs Sonera abiga plussis - Äripäev\nHelsingi börs Sonera abiga plussis\n27. aprill 2001, 10:42\nPeeter Koppel 27. aprill 2001, 10:42\nPõhjanaabrite börs on tänasel kauplemispäeval suhteliselt stabiilne ning Nasdaqi eile toimunud mõningane langus ei näi turuosalisi eriti häirivat. Seda eriti selles valguses, et Nokia suutis lõpetada New Yorgis suhteliselt tugevana ning Sonera aktsa on kuulujuttude toel tuule tiibadesse saanud.\nBörsi üldindeks HEX oli kella 10.40 seisuga tugevnenud ühe protsenti ning liikus 9893,68 punktil.\nSamaks ajaks oli Nokia aktsia kerkinud 0,89 protsenti 34,05 euro tasemeini. New Yorgis lõpetas Nokia ADR eile arvestuslikult 34,03 eurol.\nPeamine tähelepanu oli aga siiski pööratud Sonera aktsiale, mis kella 10.40 seisuga oli kerkinud 7 protsenti 10,86 eurole. Tõuke tõusuks sai Sonera äkilistest kuulujuttudest nagu oleks ettevõtte müümas oma osalust kahjumit tootvas Türgi mobiilsideoperaatoris Turkcell. USAs lõpetas Sonera ADR eile arvestuslikult 10,66 eurol.


lendav konn: Stipp\nEile sain teada, et tudengist poeg hakkab õppetoetust saama - tubli 50 eurot kuus. Muidugi oli tore sellest kuulda, aga siis meenus, kuidas enda tudengipõlves sai elatud nii 40, 47.50 kui ka 50-rublase stipiga ja just nimelt elatud terve kuu. Proovi sa tänasel päeval 50 euroga kuu aega elada. Rublaaja stipiga lubas vanemate juures parasiteerival tudengil ära elada asjaolu, et ei elamise ega koduse toidu eest tulnud maksta, vähemalt mina ei maksnud, aga samas ka igasugune lisaraha vanematelt oli välistatud, tegelikult ei mäleta ka seda, et ma koolipoisina oleks üldse mingisugust taskuraha saanud. Kui vaja oli, siis küsisin ja ka anti, seda muidugi keska-ajal. Tudengina kulus mul eelkõige söögile-joogile - kui tipi sööklates oli lõuna väga odav, siis pealinna õllekates oli rasvase prae (lihatükk, millest poole moodustas riivsai, praerasv, ahjukartul ja hapukapsad või -kurk) ja kahe õlle hind 3 rutsi. Kindel reegel tudengitel oli, et alla kuue kannu pole mõtet õllekat külastadagi. No igapäevaselt just ei käinud peale loenguid õllekas vedelemas, aga paar korda nädalas kindlasti. Siis kulus isiklikult minul palju pappi riietusele. Olin igavene dändi:D Pea igapäevaselt kammisin komisjonikauplusi ja kord aastas lasin kursavennal õmmelda mingist huvitavast kangast ülikonnapüksid. Meie käisime koolis ülikonnas ja lipsuga! Ja õllekas ka muidugi:D\nPildil moodsate viigipükstega lugupeetud autor 1978.aastal Vaksali õllekas (teate küll - võõrastemaja "Balti" allkorrusel)\nPosted by konn, lendav konn at 12:38\nTahad sa öelda, mida sa õppisid?\nma ei suuda uskuda, kas on võimalik, et Eesti on tõesti nii väike?\nÕppisin majandust, ehituskallakuga:) Eesti on tõesti väike, kas pold mitte 44000 km2\n45 227, suurem kui sa arvasid.\nSa õppisid ikka tõelises eliitkoolis, kus tudengid ülikonnas loengus käisid ;) Meil ei kandnud seda pooled õppejõudki, üliõpilastest rääkimata.\nEks omaaegne stipp oli umbes 1/3 keskmisest palgast (minu enda, mitte mingi uurimuse hinnangul), aga praegune 50 euri on pisut üle 1/6 miinimumpalgast :)\nBianka - aga nii oligi!:) Ülikonna komme tuli vanematelt, läbi nulli tulnud meeskodanikelt ja kuidagimoodi juurdus ka nooremates. Igatahes ülikonnaga ja lipsuga tüübil oli vähemalt majandusteaduskonna naistudengite hulgas enam lööki kui kampsunnikutel:D\nÜlikondadest ei mäleta ma midagi, aga stipipäev oli küll tähtsana meeles. Paar päeva enne seda lugesime kopikaid, et saaks kamba peale purgisuppi osta(leiba sõime ülikooli sööklas tasuta). Spitipäeval sai isegi mõne tähtsama ostu sooritada, näiteks sukkpüksid osta. Ei mäleta, et oleksime väga palju hädaldanud.\nOhhh seda muretut noorusaega!!! Kui ilus see tundub aastate mäelt alla vaadates!\nNovott - nii see on, krdi tipikad õgisid ja kaanisid oma stipi maha, aga vaesed ülikooli tüdrukud pidid pool kuud käima paljasääri nagu karjatüdrukud! Häbi meile!\nKonn ülikonnaga oleks ka ülikooli tütarlaste südameid murdnud nagu loogu ;)\nKas ülikonna kandmine poiste ja seelikute (sukkpükste) kandmine tütarlaste poolt polnud mitte seotud tolleaegsete ühtmoodi kasinate oludega? Kahtlustan, et ka meie teiega oleksime tahtnud kanda nende riietusesemete asemel hoopis võrratult ilusamaid (ja defitsiitseid) kuluvaid teksapükse. Need olid aga kättesaadavad vaid neile, kel onu või tädi Rootsi olid putkanud või siis raske rahakoti olemasolul... Muidu võisid saada vaid Sangari või paremal juhul sõbraliku vennasvabariigi Poola teksasid. Ja kuna need olid nagu nad olid, siis oligi second best kas ülikond või seelik. Tänapäeval aga võib iga töötu ka endale teksasid lubada ja nii ongi meeste seljas ülikond ja naistel seelik harudus ;)\nMina sain oma esimesed päris teksad 1978.a ja nad maksid täikal sama raha, mis mu raamatupidajast ema kuupalk oli. Muidugi ei andnud ema oma kuupalka mulle ära teksde ostmiseks, vaid hoopis mu sõjaväes ehistuspatis rasket raha kokku ajanud abikaas :D\nKahjuks pean tunnistama, et mina spekuleerisin teksadega juba keska-ajal. Mul oli klassivend, kes sahkerdas Viru ehitajatega ja parseldas koolis nende rebenenud ja kulunud tööriietust. Esimesed teksad olid Lee (ilma kuuperita) kulukad ja hankisin need 15 rutsi eest. Kuna ostu sooritasin kilekotti sisse piilumata, siis kodus selgus, et nende eelmine sisemus oli minust vähemalt kaks korda kopsakam tegelane, vanaema harutas ja palistas vaikselt hambaid krigistades mitu päeva;D\nOn ju kahju, et soomlased Tartus midagi ei ehitanud tol ajal?\nÕnneks või õnnetuseks, Tartust ei saa iialgi Tallinnat ;)\nOh, siin on kõigest täiesti valesti aru saadud. Kui jutt käib ülikonnapükstest, siis Lendava Konna puhul on olnud tegu üliKONNApükstega.\nMidagi supermehe keebi taolist. No teate ju?\nA pildil olev tudeng on ikka vaene tudeng, supermees või siis mitte - pikkade pükste jaoks raha ei piisanud...\nUps, palun andeks - Kaamos olen, logimine oli vigane.\nIRW, mina kolistasin samal ajal tipis ringi päris korralike teksadega :) Seeliku ja sukkpükstega oleks selles Kopli majas ära võinud külmuda...\nVähesega sai ära elatud jah, 35,- rublast suuremad väljaminekud olid 2.- üüriks ja kas see bussipilet oli 1,5 rubla. Kodust sai kartuleid ja porgandeid, kohvriga tõin. Restos muidugi ei käinud ja sööklas sai tihti võetud 7 kop eest suppi ja söödud kogu taldrik leiba, see oli tasuta.\nMa panin blondi


Teadvusehuvi: Amügdala ja BNST\nAmügdala, ehk mandelkeha, ja BNST (bed nucleus stria terminalis) on mõlemad sarnase rolliga lähestikku astsevad tuumad, mis osalevad emotsionaalseid reaktsioone tekitavate mälestuste tekkes, mäletamises ja emotsionaalsuse tekkes.\nPildil on roti "laiendatud amügdala" tumehallilt näha nii nagu see paistaks aju läbi lõikamisel horisontaaltasapinnast. Selle ühte otsa jääb amügdala kuid teises otsas on kitsamalt heaolutundega seostatud nucleus accumbens. Kohanimede all olevad psühhotroopsed ained mõjuvad nendele kohtadele läbisegi kas inhibeerivalt või stimuleerivalt.\nBNST ja amügdala saavad dopamiini substantia nigra'lt (SN). Nende mediaalsed osad on tihedalt ühenduses mediaalse SN'ga ning pea külje poolsed osad ühtlaselt SN keskosalt ja äärealadelt.\nDopamiin vabaneb amügdala ja BNST piirkonda positiivsete ja negatiivsete emotsioonide korral.\nAmügdala otsene elektriline stimuleerimine võis tekitada hirmu, ärevust, mälestuste meenumist ning keerulisi hallutsisatsioone. See paistab ka ühe võimaliku psühhoositekitajana, sest osadel psühhoosidega epileptikutel on vigastus amügdala juures või sees, mis võib seda kohaliku nõrgema epilepsiaga ebanormaalselt aktiveerida moonutades emotsioone ja mälu.\nPõhiliseks sisendsignaalide sihtkohaks amügdalas on basolateraalsed tuumad, mis saavad muuhulgas signaale riske ja tasusid hindavalt orbitofrontaalselt ja prefrontaalselt korteksilt (OMPFC). Pea külgede poole jäävad tuumad kalduvad signaale saama ajukoorelt kuid aju keskosa poole jääv laiendatud amügdala saab signaale hüpotaalamuselt ja PAG piirkonnast.\nAmügdala tsentraaltuum (CeN) on eriline sellega, et see saab signaale peaaegu kõigilt teistelt amügdala osadelt ning lisaks südant ja teistelt siseorganeid kontrollivatelt hüpotaalamuse ning ajutüve osadelt. Lisaks sisaldab see palju erinevaid neurotransmittererid ning vahel loetakse see amügdalast välja jäävaks osaks. Lootelise arengu käigus pooldub üks piirkond CeN'ks ja BNST'ks, mistõttu võidakse see tuum lugeda limbilise süsteemi alaosa läbiva laiendatud amügdala osaks. Eelastuuma poolitajaks on internal capsule (motoorse ja somatosensoorse korteksi sisend- ja väljundsignaalide rada) aksonid. CeN ja BNST rakuline ehitus säilivad ning nende omavahelised ühendused jäävad alles.\nAmügdala tuumad saavad kaudselt kontrollida SN rakke oma striaatumisse minevate ühendustega, mis omakorda kontrollivad SN tegevust kuid CeN on SN'ga otse ühenduses.\nVärvi süstimisel SN rakkudesse värvusid CeN ja BNST alati koos või ei värvunud kumbki.\nBNST sisaldab ühe stressihormoonina kortikotropiini vabastavat hormooni (CRH) ning see osaleb pulsi kiirendamises. Süstides CRH'd otse BNST sisse tõusis pulss 50 löögi võrra minutis.\nPikem tekst amügdalast. Fos hulga mõõtmise järgi on erinevad amügdala tuumad aktiivsed veidi erinevat tüüpi olukordades. Tsentraalse tuuma mediaalse osa aktiivsus seostub toidu ja maitsete leidmisel ning lateraalne osa erksuse ja tähelepanuga. Basolateraalne tuum reageerib emotsionaalse väärtuse korral. Mediaalne amügdala aktiveerub uutesse olukordadesse sattumisel.\nAmügdala väljundsignaalid liiguvad peamiselt kahe kimbu vahendusel. Esimeseks on stria terminalis (BNST jääb sellesse) mille kaudu jõuavad need taalamuste vahelise piirkonna kaudu pika ringiga ventromediaalsele ja mediaalsele preoptilisele hüpotaalamusele, septaalalale, PAG'le, parabrahhiaaltuumadele ja presümpateetilistele neuronitele selgroonärvis. VAFP kimbust jõuavad aksonid rohkem hajusalt taalamusele, hüpotaalamusele, nucleus accumbens'ile, septaalalale, hippokampuse juures olevale ajukoorele, orbitofrontaalsele korteksile, striaatumile, piriform korteksile, retikulaarsele formatsioonile ja singulaatkorteksit hippokampuse juures oleva korteksiga ühendavale kimbule.\nPildil on kokkuvõtlikult näha tsentraaltuuma (Ce) ja mediaalse tuuma (M) ühendused. Tsentraaltuuma puhul tuleb sisendsignaale isegi visuaalsetelt aladelt andes signaale edasi ainult amügdala ja hippokampuse juures olevale ajukoorele. Mediaalne tuum on kitsamalt ühenduses aju alaosas olevate ajukoore aladega.\nL tähistab lateraalset tuuma ja B basaalset tuuma.\nCo on kortikaaltuum.\nÜle 100 aasta tagasi avastati, et amügdala piirkonna eemaldus või kahjustamine tegi loomad ebanormaalselt hirmutuks ja taltsaks. Operatsiooniga võis varem hirmunult agressiivne käitumine asenduda uuriva käitumisega ilma näilise hirmu või agressiivsuseta. Kaasnes ka emotsionaalne tuimus koos häälituste ja näoilmete vähenemisega. Lisaks ei suutnud nad varem tuttavaid objekte ära tunda ning kasutada. Tekkis ebatavalisi seksuaalkäitumisi, muutusi toiduvalikus, staatuse kaotust või sotsiaalse käitumise lõpetamist.\nElektrilise stimulatsiooniga paistis dorsomediaalne tuum meeldivaid elamusi tekitavalt ja basolateraalne piirkond ebameeldivusi tekitav. Dorsomediaalne piirkond peaks olema amügdala keskmisem osa, mis saab signaale SN keskosast.\nTsentraalse või basolateraalse tuuma kahjustused kaotavad õpitud hirmule omast liigutuste peatumist tervetele hirmutava stiimuli juuresolekul. Basolateraalne tuum võib hirmu enda mäletamises olulisem olla, sest tsentraaltuum on amügdala väljundsignaalide vahendaja rollis.\nMediaalsel ja kortikaalsel tuumal on suurem roll seksuaalse ja sotsiaalse käitumise juures.\nKatseloomad kaotavad isu kui neile antakse järjepidevalt sellist toitu, milles pole piisavas koguses asendamatuid aminohappeid ja sellises olukorras on suuremat aktiivsust leitud tsentraaltuumast.\nTumedam värv tähendab sellelaadsetel piltidel suuremat tuuma aktiveerumist ning valge värv tähistab kas muutuse puudust või uurimisel selle ala tähelepanuta jätmist. Esimesel pildil on aktiivsused maitse vältimise õpetamise ajal, kui pärast vastava maitse andmist süstiti ebameeldivat tunnet tekitavat liitiumkloriidi. Keskel on selle meenumine ja kolmandas olukorras ei antud pärast mälestuse tekitamist vastava maitse valimisel uuesti ebameeldivaid aineid.\nTeisel pildil sai üks rott näha teist elektrilöögi saajana.\nSeksuaalkäitumise puhul oli üheks järjepidevamaks aktiveerujaks mediaalne ja kortikaalne tuum ning sarnaseid aktiveerumismustreid on leitud emastel ja isastel seksuaalselt kogenematutel või kogenud rottidel, tuhkrutel ja reesusahvidel.\nPosted by Märt at 7.4.11


Tänane kuupäev 16 Okt, 2021 11:51\nPostitatud: 26 Mär, 2011 1:38\nUS watchdog sees gaps in reactor safety\n.............The Nuclear Regulatory Commission inspector general’s report, released on Thursday, is based on a review conducted in January, before the crisis at Japan’s Fukushima Daiichi plant and the ensuing concern over the safety of nuclear sites in the US. The inspector general’s findings, however, raise questions about risks at the 104 operating reactors across the country. Nuclear plants provide 20 per cent of US electricity, according to the Nuclear Energy Institute, the industry’s lobbying organisation.Under NRC rules, the companies that operate nuclear plants are supposed to report problems caused by faulty components. That includes parts involved in keeping nuclear fuel cooled, shutting down the reactor and preventing accidents that could lead to leaks of radioactive material.\nBut plant operators were also required to report defects in those parts, even if they had not caused an incident, if the faulty components “could cause a substantial safety hazard”, the report said.\nIn spite of these requirements, industry data showed many problems with parts were not being reported, with 28 per cent of nuclear plants not reporting defects unless an incident occurred.........\nAndres Tarandil oli jumala õigus, kui ta ütles, et ohutut tuumajaama ei olemas- õnnetusi juhtub ning tihti neist ka ei teavitata.\nJah, see pilt on Eesti tuulteroos. Enamus tuuli puhub edelast, läänest, loodest. Päris ametlikku pilti ei leidnud aga kõigi eelduste kohaselt on ta enam-vähem selline. Mis tähendab, et kui tuumajaam on Kirde-Eestis, mis on ka muus mõttes otstarbekas koht, siis pihkuv saaste Eesti mannermaad väga ei peaks muserdama.\nPostitatud: 26 Mär, 2011 19:13\nMis muus mõttes Kirde-Eesti otstarbekam koht, kui Paldiski kant, on? Mõsitlik oleks jaam peatarbijale võimalikult lähedale ehitada. 200 kilti vs 50 on ikka vahe sees.\nPostitatud: 26 Mär, 2011 19:42\nTuumajaamal tekib tohutult jääksoojust, millega köetakse muidu ilma (veekogusid) - seepärast ongi jaamad veehoidla, järve või mere ääres.\nOtstarbekas oleks seda ilma kütmise soojust majade kütmiseks kasutada. Narva linna köetakse näiteks turbiinidest üle jääva soojusega.\nPostitatud: 30 Mär, 2011 2:09\n29.03.2011 selgunud asjade seisust hea ülevaade.\nRadiatsioon, radioaktiivsed elemendid ja tervis.\nPostitatud: 31 Mär, 2011 15:26\nJapan Prepares To "Bury The Problem" Following News Of Uncontrolled Reactor 1 Chain Reactions\n"The risk to workers might be greater than previously thought because melted fuel in the No. 1 reactor building may be causing isolated, uncontrolled nuclear chain reactions, Denis Flory, nuclear safety director for the International Atomic Energy Agency, said at a press conference in Vienna." Not one to cover up the worst case outcome for a week, TEPCO only did so... for five days: "Radioactive chlorine found March 25 in the Unit 1 turbine building suggests chain reactions continued after the reactor shut down, physicist Ferenc Dalnoki-Veress of the James Martin Center for Nonproliferation Studies in Monterey, California, wrote in a March 28 paper."\nPostitatud: 02 Apr, 2011 23:25\nNew Images Reveal Nuclear Fuel Rack Exposed to Air Seisuga 31.03.2011 siis. Allikas sellele YT videole järgmine organisatsioon.\nPanin need tõsiselt informatiivsed videod ühte posti kokku ka.\nPostitatud: 04 Apr, 2011 2:09\nNewly Released TEPCO Data Provides Evidence of Periodic Chain Reaction at Fukushima Unit 1 Allikas sellele YT videole järgmine organisatsioon\nKahjuks on eelmine allikas tuginenud korralikele allikatele ja analüüsile. Seega on vist teataval määral muretsemiseks põhjust.\nViimati muutis Tiam, 04 Apr, 2011 2:25, muudetud 1 kord kokku.\nPostitatud: 04 Apr, 2011 2:17\nEi maksa utreerida, jaapanlased hoiavad asja kontrolli all. Mõtle nüüd seda, kui näiteks sama pull oleks Venemaal juhtunud - globaalne tuumakatastroof.\nPostitatud: 04 Apr, 2011 2:29\nSee kontrolli all hoidmine ei ole neil eriti edukalt välja kukkunud: nn "halvima tsenaariumi" tase on viimase 30 päeva jookusl ikka väga tugeva pöörde hullema suunas saanud. Seda kus jaapanlased täna on ei kujutanud veel nädal kaks tagasi keegi ette.. Lisaks see väide: "kui näiteks sama pull oleks Venemaal juhtunud - globaalne tuumakatastroof" = minu silmis utreerimine.\nPostitatud: 04 Apr, 2011 15:11\nJaapanlased pole lollid, ma olen kindel, et nad suudavad suurema jama seal ära hoida. Kasvõi inimelude hinnaga.\nPostitatud: 04 Apr, 2011 17:14\nMinule, kui juhmile talupojamõistusega inimesele, jääb arusaamatuks, miks Jaapan kui kaasaja kõige tegijam robootika arendaja, kasutab seal ikka kamikazesid? Vähemalt selline mulje on jäänud. Võib olla ma eksin?\nNahujaa on neil tarvis kahejalgseid robot-viiulimängijaid ja Aiboliit-koeri aretada, kui suurõnnetuse puhul peab ise palja p-ga reaktorit katma lippama? Võiks ju lasta robotitel varemetes möllata ja inimelusid säästa.\nPostitatud: 04 Apr, 2011 17:52\nkiirguse tase võib olla seline, et kallis robotike ei pea vastu.\nPostitatud: 04 Apr, 2011 19:18\nJutt jumala õige! Jaapanlased esitasid eelmine nädal USAle palve, et see laenaks neile just selliste õnnetuste jaoks välja töötatud roboteid. Three Mile Islandi tuumaõnnetuse järel (sama tüüpi reaktor ja samuti osaline tuuma sulamine) lõid ameeriklased sellest õnnetusest saadud kogemuste põhjal programmi loomaks robotid, kes suudavad kaugjuhtimise teel õnnetussaiti puhastada ja keevitustöid läbi viia. Minu teada on sedatüüpi tehnika olemas ka USA tuumaallvelaevade varustuseks juhul kui on vaja läbi viia kriisiparandustöid.\nTEPCO õnnetuste ajalugu ja alles 2a tagasi päevavalgele tulnud ohutusraportite võltsimine ja selle õnnetuse kontekstis vassimine panevad mind küll vähemalt selle jaapani ettevõtte kontekstis veidi kahtlema nende pädevuses. Nüüd tuleb välja, et kasutatud tuumakütuse hoidmine nii suures koguses sedavõrd ohtlikus piirkonnas asuvas reaktoris (20a varu) oli samuti regulatsioonide vastane ja võib TEPCO vastu kaasa tuua olulise trahvinõude. Muideks need kahjunõuded TEPCOLe lähevad vist nii suureks, et riik peab selle ettevõtte pankrotist päästmiseks üle võtma.\nMa väga usun, et jaapanlased on inimese tasemel korralikud ja ülihoolsad ning nutikad- aga suurkorporatsioonidel on "annet" asju kihva keerata ja selles olukorras asju salgamsiega hullemaks teha. Mehhiko lahe naftareostus oli selles osas parim näide, kuidas üks rahvusvaheline korporatsioon kiriisi olukorras käitub.\nPostitatud: 04 Apr, 2011 23:29\nJustnimelt. Selline elektroonika, mis kõvemat kiirgust kannatab, võib maksta 5-10x rohkem, võrreldes samasuguse laiatarbeversiooniga. Kosmose- ja militaartehnoloogia. Ju siis oldi liiga enesekondlad, et kokku hoiti. Riik kipub olema halb peremees ja eraettevõtte jälle üritab maksimaalset kasumit välja pigistada, ehk siis igalt poolt kokku hoida. Halvad variandid mõlemad, aga inimlikult mõistetavad.\nVaatamata maailma suurima betoonipumba maailma suurima lennukiga kohalelennutamisele soriseb ikkagi radioaktiivne vesi ookeani.\nVenelased on kuraasi täis ja ei saa aru, miks jaapanlased nende kogemust robotite alal ei taha kasutada. Üks Tšernobõli katusel töötanud ja praegu vaikselt tehnika surnuaial omaette kiirgav Kuukulguri tegijate poolt valmistatud robot:


MTÜ Võtikmetsa Hobikoda: oktoober 2011\n"Ehtekojad üle maa"\nAitäh kõigile, kes kohale tulid! Veel suurem aitäh kõigile, et nii usinasti fimost ehteid valmistasite. Merje tegi meil jälle pilte, aitäh Sulle Merje.\nPosted by Annely Tisler at 23:30 Kommentaare ei ole:\nSeebi töötoast veel natuke!\nTahtsin veel lisada ka, et kes ei käinud seebi töötoas see ei tea. Töötuba toimus Täiskasvanud õppija nädala(TÕN) raames (enamus töötoas kasutusel olevaid materjale rahastas TÕN). Aitäh Teile (eriti Merjele), kes võtsid kaasa kodust lisamaterjale.\nTöötoa meie käsitöömajja organiseerisid Sirje Saulep ja Hille Schaffrik.\nOsalustasu 2 eur-i kattis meie maja kulusid. Kohv, küpsised, elekter ja veel mõningad lisamaterjalid.\nPosted by Annely Tisler at 15:36 Kommentaare ei ole:\nEhtekojad üle maa!\n22. oktoober ehtekoda Võtikmetsa Käsitöömajas! Töötuba algab kell 11:00\nTulemisest teata ette mob.52 59 433 või annely@votikmetsa.ee\nOsalustasu 2 eur-i (enamus töötoas kasutusel olevaid materjale rahastab Harjumaa Kultuurikorraldajate Liit)\nHommikukohvi saad juua koos meiega:-)\nMeie ehtekoja kohta saad natuke ka lugeda Eesti Rahvakunsti ja Käsitööliidu kodukalt .\nVõtikmetsa Käsitöömaja on ka facebookis!\nPosted by Annely Tisler at 03:17 Kommentaare ei ole:\nSeebitoa pilte saab näha siit! Piltide autor Merje Laur. Aitäh Merje piltide eest!\nSeebituba meenutas küll üht suurt kaost, kuna meid oli ikka liiga palju, aga eks ma õpi koos Teiega. Väga vabandan kui kellegil jäi miskit segaseks või ei olnud töötoaga rahul. Lapsed läksid ülemeelikuks ja see segas palju, aga ega täiskasvanud end eriti ka tagasi ei hoidnud ja mul oli päris raske Teie tähelepanu võita...Tulemused said, aga lõpuks ju siiski kenad ja kui seekord nendega väga pesta ei raatsigi, siis saab siin läbi tehtut kodus ju uuesti teha.\nSeebimassi ja muid lisavidinaid saate siis tellida, nagu juba ka jutuks oli Hobipunktist.\nAitähh et tulite, kohtume jälle!\n13. oktoober 2011 Võtikmetsa Käsitöömajas! Vaata kuulutust siit!\nOsalustasu 2 eur-i.\nPosted by Annely Tisler at 01:11 Kommentaare ei ole:\nEhtekojad üle maa! 22. oktoober ehtekoda Võtikme...