foorum.akvarist.ee • Vaata teemat - Milline põhi Malawi ahvenatele?\nTänane kuupäev Reede Mai 14, 2021 06:28\nMilline põhi Malawi ahvenatele?\nTeema pealkiri: Milline põhi Malawi ahvenatele?\nPostitatud: Esmaspäev Nov 16, 2015 12:40\nLiitunud: Neljapäev Okt 02, 2008 11:31\nOstsin uue akva 325 liitrise ja nüüd on plaanis seniste guppide pidamisest üleminna malawi ahvenate peale. Küsin siis millist põhja on soovitatav kasutada Malawi ahvenatega? Youtubeis, kus olen vaadanud akvaariumite sette, seal on olnud valdavenamusel ikkagi kvartsliiv. Kuigi siin foorumis osadel on ka kruus, palun seletage mis vahe neil on kaladele (liiva sisse minu meelest ju lihtsam kaevuda või?)?\nTeema pealkiri: Re: Milline põhi Malawi ahvenatele?\nPostitatud: Esmaspäev Nov 16, 2015 02:06\nMalawi ahvenad on väga lai mõiste. Oleneb mis rühma tegelasi pidama kavatsed hakkata - kas mbunad, aulonocarad või hapse.\nPostitatud: Esmaspäev Nov 16, 2015 02:30\nHmm liikidega pean ennast siis kurssi veel viima, mbunad vast liiga agressiivsed aga kalanimedest mõtlesin yellow electric vms\nPostitatud: Esmaspäev Nov 16, 2015 04:11\nMbunad nende alla liigituvad labidochromised, pseudotropheused,cynotilapiad jne seega on ka yellow lab (labidochromis caeruleus) mbuna. Kõik ahvenad on agressiivsed, ühed vähem, teised rohkem. Väita, et mbunad on agressivsemad kui hapsid või aulonocarad on minu arvates väär. Kalade agressiivsus sõltub liigiti väga erinevatest asjadest.\nTulles tagasi põhjapinnase juure siis väga üldiselt mbunad võid panna kruusa/liiva fraktsiooniga 2-5 mm.\nAulonocarad on sellised kes kindlasti tahavad peenikest liiva fraktsioon 0,5-2 mm.\nLiiva/kruusa materjal sõltub juba sellest kas ja milline on koduvee PH kas on vaja tõsta või ......\nViimati muutis jyrk, Reede Nov 20, 2015 04:31, muudetud 1 kord kokku.\nPostitatud: Teisipäev Nov 17, 2015 12:09\nYoutubeis, kus olen vaadanud akvaariumite sette, seal on olnud valdavenamusel ikkagi kvartsliiv.\nKvartsliiv jm hele pinnas sageli aafrika kirevahvenlastele valitud, kuna see pinnas tõstab Gh, Kh ja ph taset, mis "aafriklastele" meeldib. Ma jyrkiga sama meelt - kui Su akva vee ph tase on niigi kõrge (8 ja enam), siis võid vabalt valida ka teist värvi pinnase. Põhjapinna ja tausta värv mõjutab oluliselt Su akva väljanägemist. Vaata netist erinevate põhjapinnastega pilte ja tee selgeks, milline Sulle enim meeldib - hele või tume. Muidugi võid tumedama pinnase valida ka madalama vee kareduse ja ph puhul, siis lihtsalt pead muude vahenditega hoolitsema nende näitude õige taseme eest.\nÜhetooniline valge pinnas on ilus, kuid nõuab ka parajat hoolt - iga mustuseosake on selgelt näha, samuti kipub vetikaid ligi meelitama. Seetõttu peaks väga heleda pinnasega akva põhja sagedamini puhastama. Mõni kala võib väga heleda pinnasega tunda end ebaturvaliselt - eriti kui ka väga tugev valgustus on - ning see sunnib kala enamiku ajast olema peidus ning kala värvid võivad kahvatuda. Samas muudab hele pinnas akvaariumi näiliselt avaramaks ja heledamaks ning toob esile tumedamat värvi kalad. Tume või looduslikku värvi pinnas jälle mõjub kaladele rahustavamalt ning heledamate kalade värvitoonid tulevad tumedama pinnasega paremini esile, samas muudab musta värvi pinnas akvaariumi hämaramaks ning visuaalselt väiksemaks.\nPostitatud: Reede Nov 20, 2015 04:07\nAitäh, nii põhjalike vastuste eest, mõõtsin vahepeal ka kraanivee PH ja see ülle 8. Valget põhja liiva/kruusa kindlasti ei taha, pigem mõtlesin sinna liiva värvi kollaka või siis heledam hall.\nMida rohkem ma loen seda kohati rohkem segaduses ma olen ja tekib hirm cichlide võtmiseks samas eluspoegijaid ka ei soovi.\nSeega vaatan oma tühjana seisvat nukrat akvat edasi, ei taha uisa päisa tegutseda.\nPostitatud: Reede Nov 20, 2015 05:50\ntekib hirm cichlide võtmiseks .\nMis on need hirmud, mis panevad kirevahvenlaste võtmises kahtlema?\nPostitatud: Reede Nov 20, 2015 06:00\nKuna olen lihtsamaid kalu pidanud siis cichlid tunduvad keerulisemad pidada ja hirm on pigem nii suure akvaariumi pidamisel pole varem olnud\nKas kahe isase yellow labi kohta on hea sama liiki 4-5 emast kala?\nPostitatud: Reede Nov 20, 2015 08:47\nsuurema akva pidamine kohati lihtsam kui kõik jonksu saad - suur biosüsteem toimib ka peaaegu iseseisvalt, kui vaid veidi suunad...\nEndal olid ka kirevahvenlaste(diskused) suhtes hirmud - aga tegelt kala on kala -lihtsalt peab läbi töötama(lugema) palju neti materjali ...\nja põhitõed selgeks tegema...ja mitte kiirustada kalade ostuga - tark ei torma\nMinul võttis aega ideest teeostuseni - 4 kuud - aga mina suht aeglane ja ei tormanud üldse\nViimati muutis bardatulus, Laupäev Nov 21, 2015 10:38, muudetud 2 korda kokku.\nPostitatud: Reede Nov 20, 2015 09:27\nJagan berta seisukohta - suure akva pidamine tegelikult lihtsam: vee koostis, kvaliteet ja temperatuur püsivad ühtlasemad, muutused toimuvad aeglasemalt, see kõik loob kaladele parema keskkonna. Kuna suures akvas tekib bioloogiline tasakaal kergemini ja püsib stabiilsemana ning vajab vähem inimese sekkumist, siis - kui jälgida, et ei oleks ülerahvastatust - võib sellest tingituna ka veevahetusi harvem teha. Oma kogemusest võin öelda - olen pidanud nii 35 liitrist akvat kui 450 l anumat. Hooldamise vahe on suur (suurema akva kasuks). Suures akvas olen lausa aasta aega pidanud veevahetuses pausi ning vee kvaliteet oli testide järgi ka siis kogu aeg hea (seda muidugi saab soovitada vaid juhul, kui on täiesti sissetöötanud akva, paksult taimi ning vähe kalu, lisaks regulaarne testimine hea). Nitraate ja fosfaate pidin vaid regulaarselt lisama, kuna nende hulk langes alatasa nulli.\nLisaks saab suuremas akvas pidada rohkem ja/või suuremaid kalu, keda väikses anumas pidada ei saaks.\nMis puudutab kirevahvenlaste pidamist, siis tegu väga huvitavate ning täielikku isiksust omavate kaladega, kellest mitmedki sobivad ka algajale pidamiseks. Üks link, kust saab infot algajale kirevahvenlaste pidajale sobivate kalade kohta, on siin:\nhttp://www.cichlid-forum.com/articles/s ... inners.php\nPostitatud: Laupäev Nov 21, 2015 01:56\nÜhe isase kohta soovitatakse tõesti mitu emast, vastasel juhul võivad isased emaste pideva tagaajamisega viimased väga ära kurnata. Samuti muutuvad yellow lab'id teiste suhtes territoriaalseks kudemise ajal.\nPostitatud: Kolmapäev Nov 25, 2015 11:32\nOlen siis otsustanud, et ostan silikaat kuivliiva, kuid kas mbunadele sobib ka meenema fraktsiooniga liiv, kui 2-5mm?\nPostitatud: Kolmapäev Nov 25, 2015 11:54\nMõningad küsimused tekkisid mul ikka. Kodus siis effect-line 325 liitrine akvaarium, hetkel veel tühi.\nEi taha teha uut teemat aga küsimus seoses välisfitlriga ja valgustusega, need kaks on hetkel sõelale jäänud: Eheim prof3 http://www.kalake.ee/magevesi/seadmed/f ... 923ed.html ja Eheim prof4 http://www.kalake.ee/magevesi/seadmed/f ... 73020.html mõlemad kuni 350l akvaariumile. Oskate ehk nõu anda või kogemusi jagada?\nValgustorud, ei tea mis w toru peaks minema, olen aru saanud, et need erinevate pikkustega ka lisaks. Kaane all on mul ruumi kahe toru jaoks (originaal effect line kaas) äkki oli 32w torudele? ei ole päris kindel. Kuna Mbunade ja üldse mitte taimeakvaga tegemist siis mõtlesin, et sooviks siis ühte nö päevavalgust ja siis ühte siis sinist.\nKas mbunadele on vaja difuuserit? ma olen vaadanud youtubeis, et osad akvaristid on kasutanud cichlide akvaariumites? Mulle tundub isegi ka arusaadav, seoses siis taimede puudumisega.\nPostitatud: Kolmapäev Nov 25, 2015 02:16\nAafriklaste akvaariumis peaks filter olema mõeldud vähemalt 2 korda suuremale akvaariumile ehk antud juhul siis 600-liitrisele akvaariumile. 350-liitrisele akvale mõeldud filtrid jäävad kindlasti lahjaks.\nPostitatud: Neljapäev Nov 26, 2015 12:13


“Ühe maja lugu” Tallinna vene muuseumis – Tallinna Linnamuuseum\nTallinna vene muuseum tutvustab elumaja arhitektuuri muutusi läbi sajandite, põimides sellega kultuurilugu ja majaga seotud isikuid.\nPealtnäha on Tallinna vanalinna majad kõik üsna sarnased. Hoolimata sellest on nende ajalugu, neis toimunu ja nende omanike saatused siiski väga erinevad. Soovime jagada teiega ühe maja lugu ja tuua esile selle omapära.\nTallinna vene muuseum asub vanas kaupmehemajas. Pikk tänav oli keskajal üks linna kaubanduse tuiksooni. Majas on säilinud hulk ajaloolisi detaile, alustades fassaadist ja lõpetades teise korruse võlvlae ja seinamaalingutega. Hoonet on mitu korda ümber ehitatud, kuid selle keskaegset planeeringut võib aimata tänini.\nTähelepanuväärsed on olnud ka maja omanikud. Ajaga on selle peremehed vahetunud, muutumatu on olnud vaid see, et nad kõik olid rikkad ja tähtsad kodanikud. Ühena mõjukamatest võib nimetada von Nottbecki perekonda. Just nende käest rentis tollal juba tunnustatud portretistiks kujunenud Ants Laikmaa ruume teisel korrusel. Aastal 1903. avas ta siin oma ateljeekooli, millest sai pöördeline ettevõtmine Eesti kunsti- ja kultuuriloos.\nHoone arhitektuurseid detaile ja arhiivmaterjale uuris Eduard Paul Kohlhof.\nLaikmaa ateljeekool ühendas erineva päriolu ja staatusega kunstihuvilisi, kes muus olukorras vaevalt ühist keelt leiksid. Ühe särava isiksuse juhendamise all on üheskoos kusnti õpinud baltisaksa preilid, vene ja eesti päritoluga noored. Nottbecki maja hoovist on säilinud pilte, kus Laikmaa poseerib mustlaste seas ning mustlashetmann on äratuntav samal perioodil valminud pastellmaalil.\nAnts Laikmaa atejeekooli algusajast on kirjutanud Liis Pählapuu.\nOlete oodatud avastama selle maja kõige varjatumaid ja salapäraseid nurgataguseid! Teid abistavad teejuht ja seinatekstid. Tere tulemast ja toredaid avastusi!


March 2009 – ACE Logistics Estonia\nFercam- itaallased iseendast 24.03.2009\nEspressomasinad Itaaliast! 24.03.2009\tACE Logisticsi koostööpartner Vending Automaadid OÜ alustas eelmisest aastast espressokapslitega töötavate espressomasinate turustamist Eestis ning avati tootele ka eraldi koduleht, kust mugavalt võimalik ka masinaid ning espressokapsleid tellida. Masinad ning kapslid toodetakse, nagu ka ettevõtte muid kohvimasinaid mis mõeldud pigem kontoritesse ning toitlustusasutustesse, Itaalias Arezzo linnas Toscana südames Caffe d'Italia tehases. Caffe d'Italia uus espressomasin\nPoolpaljalt lumistes Alpides 24.03.2009\tSel aastal sai käidud lumemõnusid nautimas Prantsusmaa suusakuurortis Val Thorensis. Lumelauapisik haaras mind ligi 10 aastat tagasi ja juba 7 aastat oleme sõpradega ühiselt mäel käinud. Ajendatuna teleseriaalist “Jackass” on iga aastaseks traditsiooniks saanud viimase päeva viimane sõit bokserite ja bikiinide väel. See võib tunduda küll kummaline, kuid päikese ja soojakraadidega on see tegelikut\n"Võta või võta" 13.03.2009\nRistiisa kingitus ehk "Regalo del padrino". Telli kaupa kasvõi Sitsiiliast, meie toome selle sulle kohale "il più puntuale".


Härmävõrgoq: august 2012\nKõgõpäält ütle, et täämbädse postitusõ päälkiri om mõotõt Barbaara Lohe blogih olnuist "väikuvormõst". Seo kõrd panõ sis maq ka üles asju, midä maq väikuvormõs piä.\nKõigepealt pean ütlema, et tänase postituse pealkiri on inspireeritud Barbaara Lohe blogis näidatud "väikevormidest". Seekord näitan siis seda, mis minu arvates väikevormide alla kuuluvad.\nKõgõpäält mu latsõ sukaq. 4-aastadsõ tütrigu sukaq ommaq tävveste selgehe väikukõsõq. Naaq ommaq kuatuq vardaga 2,5, langas ommaq jäägiq (suurõmb jago musta ni roosa om kimmähe Dropsi Fabel). Kassi kirä võti siist oppusõst.\nKõigepealt mu lapse sokid. 4-aastase tütarlapse sokid kuuluvad ilmkahtlemata väikevormide alla. Sokid on kootud 2,5 mm vardaga, lõng on pärit jääkide korvist (suurem osa musta ja roosa on Dropsi Fabel, ülejäänu on teadmata lõng). Kassi mustri võtsin siit õpetusest.\nTõsõs väikuvormis om mu mehe müts. Taa om kuat Mustrimaailma foorumi tehnika-aastaga põimukuu tüüs (põimukuu teemas oll' patent). Vardaq olliq 3,5 mm ni langas Titan Wooli Superwool (umbõ hää pehmeq lang). Oppus om peri siist.\nTeiseks väikevormiks on mu mehe müts. See on kootud Mustrimaailma foorumi tehnika-aasta augustitööks (augustikuu teemaks oli patent). Kudumiseks kasutasin 3,5 mm vardaid, lõngaks oli Titan Wooli Superwool (nii hea pehme lõng). Õpetus on pärit siit.\nNi perämäne väikuvorm, midä täämbä näütä, om Calais' õlarätt. Mul oll' kotoh üte väiku õlaräti jago Raasiku kõllast isitüt langa. Otsusti taast kutaq ütele noorõlõ näiokõsõlõ sali. Et sali läts latsõlõ, otsõ lihtsät kirja ni lõpus löüdse taa. Nigu vällä tull', oll' mul kotoh õkvalt väiku sali jago langa, nimelt jäi langa üle nii 10 sentimeetre jago. Vardaq olliq 4 mm ni sali mõõdiq tulliq 148 x 56 cm.\nNing viimane, kuid sugugi mitte vähem väärikas väikevorm, mida täna näitan, on Calais' õlarätt. Mul oli kodus ühe väikese õlaräti jagu Raasiku kahekordset kollast lõnga. Otsustasin sellest kududa õlasalli noorele piigale. Et rätt läheb lapsele, otsisin lihtsat mustrit ning lõpuks leidsin selle. Tuli välja, et lõnga oli mul täpselt väikese õlaräti jagu, nimelt jäi seda üle umbes 10 sentimeetrit. Räti kudusin 4 mm varrastega ning mõõdud tulid 148 x 56 cm.\nPostitaja: Helen kell 10:30 6 kommentaari:\nSildid: Kudaminõ/Kudumine, Langaperäq/Lõngajäägid, Latsõlõ/Lapsele, Miihile/Meestele, Mütsüq/Mütsid, Saliq/Õlasallid, Sukaq/Sokid\nHääl sõbral oll' kuu aigu tagasi sünnüpäiv. Mul oll' kimmäs plaan tälle midägi esi tetäq, aq midägi hääd tulõ-s päähä. Salli saa-s ka inämb kutaq, selle et taa sai tä jo mineväs sünnüpääväs. Tuhlassi inne hää pall'o tüüaigu netih maaha, kooni löüdse naaq sukaq. 2 mm vardaq oll' sünnüpäävälats mullõ esi paar nädälit varrampa kinknüq, langas sai heleroosa heegelniit.\nHeal sõbral oli kuu aega tagasi sünnipäev. Mul oli kindel plaan talle sünnipäevaks midagi ise teha, kuid pea oli mõtetest lage. Salli ka enam teha ei saanud, sest möödunud aastal ta juba sai selle. Tuhlasin siis hea hulga tööaega netis maha, kuni leidsin need sokid. 2 mm vardad oli tulevane sünnipäevalaps mulle ise paar nädalat varem kinkinud. Lõngaks valisin heleroosa heegelniidi.\nNaid sukkõ alostadas jala päält lillipildist, sis kuatas edesi varbani, sis tallaalonõ ni kõgõ lõpus ülämäne jago, miä seere ümbre lätt. Mõnus kudaminõ ni ikäv ka nakka-i. Esiki tõsõ suka kudaminõ olõ-s rassõ. Õnnõ et kummagi suka kudamisõ man lahksõ üte varda.\nNeid sokke hakatakse kuduma jala peal olevast lillepildist, edasi kootakse varbaosa, siis tallaalune ning lõpuks sääreosa. Väga mõnus kudumine ja igav ei hakanud üldse. Isegi teist sokki kududes polnud igav. Ainult et kumbagi sokki kududes suutsn ühe varda ära lõhkuda.\nTennä kõvva Liinat ni Pärtlit, kiä pilte teiväq.\nSuur-suur aitäh Liinale ja Pärtlile piltide eest!\nPostitaja: Helen kell 15:07 2 kommentaari:\nViimädsel aol om kudamisaigu veitüs jäänüq. Ja valmis as'aq ommaq kuiki inne pildi pääle saamist jo mu mant ärq lännüq. Taa sali läts sõpru tütrele. Et ma esi sünnüpäävä aigu sinnäq minemah es olõq, anni kingi mehega üteh ni loi pääle sõnaq, et ta iks pilti ka tennüq. Tekk', aq panõ-s tähele, et sali sai pildi pääle pahupoolõlt. A mis iks, omgi nätäq, määne tüü onm säält puult, kohe langaotsi käki.\nViimasel ajal on kudumisajaga eriti kitsaks läinud. Ja lisaks on valmis asjad mu juurest ära läinud enne pildi peale saamist. See sall läks sõprade tütrele sünnipäevakingiks. Et ma ise sünnipäeva ajal sina minemas ei olnud, andsin kingi mehega kaasa ja lugesin peale sõnad, et ta ikka pilti ka teeks, Tegigi, kuid ei pannud tähele, et sall jäi pildile pahupoolelt. Mis siis ikka, ongi ükskord näha ka see pool, kuhu lõngaotsi peidan.\nOppusõ võti Nancy Bushi raamatust "Knitted Lace of Estonia", koh sali nimes om Peacock Tail and Leaf Scarf. Langas om Alevigist ostõt lang, koh om 70% meriinovilla ni 30% bambust. Vardaq olliq 3 mm. Et vardaq olli peenembäq ku raamatuh oll' antuq, koi sali üte mustrikõrra lag'õmba ni neli mustrikõrda pikembä. Mustri jäi kipõstõ päähä ni hää kipõ kudaminõ oll'.\nKudumisjuhised võtsin Nancy Bushi raamatust "Knitted Lace of Estonia", kus salli nimeks on Peacock Tail and Leaf Scarf. Lõng on ostetud Alevigist ning selles on 70% meriinovilla ja 30% bambust. Vardad olid 3 mm. Et kasutasin peenemaid vardaid, kui õpetuses oli antud, kudusin sali ühe mustrikorra võrra laiema ning nelja mustrikorra võrra pikema. Muster jäi ruttu pähe ning nii oli hea kiire ja lihtne kudumine, mida sai ka kergesti kaasa võtta.\nTah om kats pilti õigõ poolõ päält ka. Siin on siiski üks pilt ka õige poole pealt.


KAKAO VAIM - Eesti podcastid\nOtsi märksõna KAKAO VAIM\n#2 Jana Solom – Andmine on saamine by Kehadest ja muust\nJana Solom on minu jaoks naine, kelle käes hakkavad asjad elama. Ta on valinud täna oma armastuse ja energia suunata muusika, maagia ja kunsti loomisele meie eluruumi. Ta teeb koostööd taimedega, taimevaimudega ning loob fotokunsti.\nSoovisin temaga kehadest vestelda ja küsida tema arvamust kogu sellest kehastumisest. Käisin Janal külas, kus ta tervitas mind lahkelt enda keedetud tseremoniaalse kakaoga, nii et meie vestluse ruumi hoidis vägevalt KAKAO VAIM.\nJanaga vestlus oli minu jaoks kui üks ilus lend, mille käigus rääkisime sagedusest, tema keha loost, sellest kuidas kõht on meie teine aju ja enese hoolest ning lõpuks maandusime pehmelt tänulikkusesse.\nMärkan ka seda, et sellele vestlusele reageeris keha üsna tugevalt ja noogutas päris mitmes kohas kõvasti kaasa nii, et tänaseni veel tunnen seda vestlust enda kehas.\nSoovin ka Sinule, hea kuulaja, ilusat ja turvalist lendu minu ja Janaga.\nVõib-olla meisterdad enne kuulama asumist endalegi ühe kakao!\nHead kuulamist ja enda tõe äratundmist!\nPODCAST: Kehadest ja MuustMÄRKSÕNAD: Jana Solom KAKAO VAIM


Valuvaba tänu muteerunud geenile - Uudised\nValuvaba tänu muteerunud geenile\nMõned inimesed ei tunne valu\nMõnel inimesel tagab teatud geeni muutus valu leevendamise. See ei ole kannatanutele alati õnnistus, kuna sellel puudub oluline kehasignalisatsioonisüsteem ja see on tõsine oht. Jena ülikooli teadlased on nüüd suutnud selle nähtuse põhjuse leida. Uuringu autor Enrico Leipold selgitab, et geeni "SCN11A" sees toimub naatriumikanali üliaktiivne funktsioon ja see lülitab valu välja. Nende funktsioonis edastavad naatriumikanalites olevad ioonvoolud närvirakkude elektrilisi signaale.\nSCN11A muteeritud variant põhjustab närvirakkude ülekoormamist. See ei saa enam iseennast uuendada ja ei saa seetõttu oma ülesannet enam täita. Vaatlusalused rakud asuvad otse seljaajus, keha lülituspunktis, kust kõik signaalid edastatakse ajule. Ka valu annab märku.\nTeadlased viisid selle geneetilise defekti jälgedele nelja-aastase tüdruku, kes oli täiesti valuvaba. Leipold ja tema meeskond varustasid hiiri selle geneetilise muundamisega oma laboris ja uurisid seda üksikasjalikumalt. Tulemused avaldati ajakirjas "Loodusgeneetika".\nTeadlased olid toona üllatunud, sest üliaktiivne naatriumikanal viib tegelikult vastupidiseni. "Sarnased haigused põhjustavad patsientidel alati valu tajumist, ütles Leipold. Siin on aga mõju vastupidine. Teiste haigestunud inimeste otsimisel sattusid teadlased kokku Rootsi poisiga, kellel oli sama geenimodifikatsioon. Geenimuudatus toimus spontaanselt ja võis laste vanemad ei avasta, kuid lapsed saavad mutatsiooni oma lastele edasi anda.\nNende uute leidudega loodavad teadlased välja töötada ravimeid, mis lülitavad naatriumikanali spetsiaalselt välja. "Mida me siin õppida saame, saab seda osaliselt rakendada ka muude haiguste korral." Kuid see on rakendus ainult väga rasketel juhtudel, "ütleb Leipold. (fr)\nPilt: Sigrid Rossmann / pixelio.de\nVideo: Fallout 76 Tipps Und Tricks Deutsch - 7 Tipps für Einsteiger u0026 Fortgeschrittene\nValuvaba tänu muteerunud geenile...


Laura Liinat, 26. september 2019 10:48\nLemmikkoht: Hubane terrass on kui õutuba, kuhu hea tulla kohvi jooma või raamatut lugema.Foto: Laura Strandberg\nKui Piia ja Martti Koppel korterist oma majja kolisid, oli see uskumatu unistuse täitumine. „Me ei olnud lootnudki, et selline asi võib tõeks saada, aga nii ta läks. Kui sa oled terve elu kuskil korteris elanud, siis on selline muutus drastiline ja äge. Isegi saunalaval istumine tundus alguses nii huvitav!“ meenutab Martti ligi 17 aasta taguseid emotsioone.\nHarjumaale Teelahkme külla ehitatud kivimajad olid toona sealkandis üks esimesi uuselurajoone. Küla loodi siledale platsile, vanale merepõhjale ning sai inimeste käest toona kõvasti kriitikat. Rahvasuus kutsuti kanti lausa karbikülaks ja rebasefarmiks – ilmselt osaliselt kadedusest, leiab Martti.\n„Selge, et igaüks ei suuda endale ehitada otsast peale maja, eriti kui sul pole majaehitusoskusi. Eks paljud piirkonnad ole alustanud madalama taimestiku ning samasuguste kruntidega.“ Pererahvas on aga rahul. Maja on hästi vastu pidanud ning naabri akendesse vaatamise asemel on võimalik nüüdseks imetleda oma aia puid ja taimi.\nKoppelite kodus hakkavad silma mitmed põnevad tapeedilahendused ja -mustrid. Kõige väiksemas toas katavad seina vaheldumisi pandud lilla ja lillade lilledega tapeet. Piiale meenub naeruga, kuidas nende panemine tekitas oomajagu meelehärmi: „See oli mu esimene tapeetimine ja kuna ma olen nii lühike ning meil redelit polnud, siis upitasin tooli pealt. Lilla tapeet läks puruks ja oi, kuidas ma seda pannes nutsin! Mõtlesin, et minu vanemad vahetasid mu lapsepõlves igal aastal tapeeti, et kuidas mulle seda oskust siis geenidega kaasa ei antud!“\nPõnevast lõpptulemusest said nad aga hoogu juurde ja katsetasid erinevate seinakatetega ka teistes tubades. Tütre toas, millest peagi saab külalistetuba, on seinas sinakate toonidega puitplanke imiteeriv paber. See Bauhausist pärit tapeet sai ostetud, et kodus vaadata, kuidas seinale jääb. Tulemus on ehe – kui ei katsuks, ei saaks aru, et seina pole löödud päris lauad!\n„Ükski lahendus ei pea ju olema lõplik, alati saab asju ümber teha,“ julgustab peremees ka teisi katsetama. Ta kiidab, et uuema aja tapeedid tulevad naksti seinast ära, neid ei pea leotama nagu vanasti.\nLõhkenud toru viis remondini\nMajas elamise ajal abikaasade maitsemeel muutunud ei ole, küll aga võimalused ja tahtmine midagi teha. „Algul, kui lapsed olid väiksemad, siis ostsime seda, mis oli taskukohane. Muist tuli ka maja endaga kaasa. Siis ei tulnud isetegemine niivõrd kõne alla. Nüüd oleme vaikselt järgemööda vaadanud, et mida ümber saaks teha, ja nuputanud, mis võiks veel olla,“ selgitab Piia.\nKui pisemaid parendusi on pere teinud pidevalt, siis suurem remont sai võeti ette esimest korda paar aastat tagasi, mil seina sees läks katki üks toru. Remondi käigus tehti uued põrandad, paika sai köögimööbel ja värviti seinad ning lagi.\nKohviga kaetud seinad\nSeinavärvi valis perenaine nii tooni kui selle nime järgi. „Cappucino“ kõlas kohviarmastajatest abielupaarile igapidi kutsuvalt. Värv annab valguse käes mängeldes mõnusaid heledaid ja tumedaid noote ning mõjub rahustavalt. „Eks see ole veidi unine värv, magamegi siin elutoas kõik hambad laiali,“ ütleb paar naerdes justkui ühest suust.\nKohvi ja kohviku hõngu on tunda ka avatud köögis, kus kohvimasin tähtsal kohal. Mõlemad on teineteisele lubanud, et kui masin katki peaks minema, soetatakse uus kasvõi järelmaksuga, sest selles kodus teisiti ei saa!\nAga mitte ainult ubadest ei teki siin kodus kohvikutunnet – mitmed asjad köögis viitavad naise ja mehe seotusele toitlustusega. Kappidele on näiteks ette saanud tassikujulised nupud ja sahtlitel on linkideks noad, kahvlid ja lusikad. Ka laevalgusti pärineb tegevuse lõpetanud restoranist ning riiulit ilmestab Martti vanaisa kohviveski.\nLeide Karksi laadalt Balini\nHuvitavate leidude suhtes hoiavad naine ja mees oma silmad alati lahti. Neile on eluaeg meeldinud vanad ja vanaaegsed asjad – mitte väärtuse, vaid neis peituva tunde pärast. Kuna koos käiakse sageli laatadel, tuuakse sealt tihti midagi kaasa, näiteks magamistoakardin on pärit Antslast ja kuivaineid hoidev viljasõel Karksi jaanilaadalt.\nMitmed asjad on saadud ka pere esivanematelt. Nii on Piia vanaema heegeldatud raudvoodi otsakate leidnud kasutust kardinana ja sõbra naabritelt saadud Singeri õmblusmasinalaud akvaariumialusena. Saunaeesruumis, mis sai viimati värske ilme, ripub ka 30 aastat tagasi pulmakingiks saadud punutud äärtega peegel.\nPõnevaid sisustuselemente toovad abikaasad ühes ka reisidelt. Nõnda on ostetud Balilt kaasa käekujulised saunanagid. „Mõni ostab reisilt omale riideid, aga mina mõtlen, et kodu tahab ka midagi,“ selgitab Piia oma suhtumist ning reedab nipi: „Alati on hea kaasa tuua mõni küünal, sest kui sellest ära tüdined, saad selle ära põletada.“\n„Nüüd oleme asjade suhtes ka veidi valivamad, sest eks meil ole seda kola kogunenud päris palju. Samas on hea, kui saame midagi uut jälle välja võtta, ümber tõsta ning katsetada, kas meeldib ja sobib,“ teab peremees omast käest. „Ses mõttes on hea, et lapsed järgemööda kolivad ja ka meile asju hoida toovad – nii saab pidevalt midagi ümber teha ja põnevust jätkub!“ Nii on sujuvalt saanud omaks näiteks poja hoiule toodud söögilaud, millel iga istekoha juures nugade-kahvlite sahtel.\nVaikselt nokitsetud asjad\nKodus on võetud omal käel ette ka mõningaid ehitustöid ja mööblitki ümber tehtud. Mõni asi neid ka õpetanud. Nii juhtus Martti koridoriseintele paigaldatud raamaturiiuliga, mis kolinal alla kukkus. „See on see, kui kokk hakkab ehitama,“ naerab Martti praegu. Õnneks pole see indu peatanud, pigem kannustanud teostama uusi ideid.\nMagamistoa ja saunaruumi aknalaudadele on kinnitatud servamata lauast värvitud pealsed. Ühelt poolt tehti nõnda puhtalt vajadusest, sest olemasolevad aknalauad olid nii kitsad, et neile ei saanud lillepottegi panna. Teisest küljest näitavad need pererahva armastust mere vastu, mõjudes rannale uhutud paaditükkidest pärineva puiduna. Mere äärest on Martti korjanud kuivanud oksi ka teadlikult, et valmistada neist koos pojaga kaks redelit.\nOma kodus on pererahvas leidnud koha ka esemetele, mis esmapilgul ehmatavad, näiteks pruunidele nõukaaegsetele kappidele. Ühe Piia vanemate kummutigi lihvisid ja värvisid nad ära ning panid sahtlinuppudeks oksajupid. „Paljudest asjadest saab ise midagi teha, ei pea alati ostma valmislahendust,“ on naine rahul, sest sellisena passib kapp hästi meigilauaks.\nLugusid täis aed\nLeidlikult on Koppelite kodus lähenetud ka aiale. Siiski pole ükski asi sinna sattunud juhuslikult, isegi mitte kivid, sest need on eri kohtadest kokku korjatud. Nende lummuses on Martti isegi selja paigast tõstnud. Paar suurt põllukivi lasid nad tuua ka kopajuhil. Ühele ehitas peremees äärde trepi, et saaks kivi otsa ronida. Nüüd on puud aga nii suureks kasvanud, et ainult kass mahub kivile peesitama.\n„Pojaga mõtlesime, et meil oleks kindlasti maakeldrit tarvis. Võtsime labidad kätte ja kaevasime – sai päris sügav, kuid hommikuks oli see vett täis. Ehitasime selle siis paremaks ja vooderdasime, aga sügise saabudes oli seis ikka sama – ujusid nii õunakastid kui ka surnud hiired,“ kirjeldab Martti värvikalt toonast ettevõtmist.\nPärast suurt vaeva ja ebaõnnestumist otsustati kelder täis ajada ning selle asemele aiamaja ehitada. „See on ilus mälestus: minu ja Piia isad aitasid katusealust rajada, akna ja ukse sain tädipojalt,“ jutustab mees. Aias kasvab ka Piia ema kingitud kirsipuu, isa toodud pojengid ja Tabiverest, Martti vanavanemate kodust välja kaevatud ploomipuu. Neid lugusid, mida aed jutustab, peavad abikaasad kõige väärtuslikumaks.\nAjutised lahendused võivad olla parimad\nMõtted aia edendamiseks tekivad pererahval peamiselt puude all kõndides ja vaadates, mida saaks teha teisiti või veel juurde lisada, aga kõik head plaanid ei täitu nagu loodetud. Nii jäi soiku plaan ehitada maja ühele küljele nelja posti peale toetuv trepiga veranda, sest selle all olev õunapuu kasvas üleootuste suureks. Samas kui mõni taim aias ei kasva, saab selle alati ümber istutada, või kui miski välja läheb, siis ilmselt ongi aeg soetada midagi uut!\nTeinekord kujuneb aga ajutisest lahendusest hoopis midagi sobivat. Näiteks saunaruumist alles jäänud kraanikauss, mis juhtumisi läheduses oleva kahe kännu peale tõsteti, jäigi paigale. „Et vähe sobilikum oleks, panime mulla ja taimed sisse,“ muigab Martti.\nKoppelid leiavad, et kõik ei peagi aias väga põhjendatud olema. Näiteks kohvikumööbel, mis magamistoa akna all seisab, on siin vaid romantilise atmosfääri pärast. Naabrid tahtsid seda ära visata, aga meile see meeldis. Võtsime endale ja värvisime üle," jutustavad abikaasad kui ehedat näidet sellest, kuidas ühe vana on teise uus. Võib-olla leevendab see ka kunagist unistust teha koju autovarjualusesse oma kohvik?\nKäekirjaks kergelt lohakas aed\nNii Piia kui ka Martti lemmikkoht kodus on maja ja aeda ühendav terrass, mis on tehtud õdusaks vaipade, taimede ja mälestusesemetega. Tänu maja heale paiknemisele paistab terrassile ka pikalt päike. Istumiskohta on leidnud tee ka suured tünnid ja klaaspudelid. Piia kiskus vanalt tumbalt ära ka kanga ja vooderduse ning värvis üle – nii tekkis huvitava lahendusega kast.\nTerrassi ühte serva sai tehtud taimepottidega sein. „Kui ma seda ideed kuskil ajakirjas nägin, ütlesin Marttile, et meil on vaja kohe poodi minna,“ räägib Piia naerdes, kuidas ta idee leheveerult avastas.\nTerrassilauad, mis on tavapärasest paksemad, on neil püsinud 17 aastat. „Peagi tuleb need küll välja vahetada, aga õnneks on praegu kõik natuke lagunev moes,“ võtab Martti stressivabalt oma suhtumise kokku. Ta mainib, et talle piinlikult korras aiad ei meeldigi. „Mõtlen, et kui on sammal, siis las see kasvab! Kergelt lohakas on lahe.“\nMõtteid, kuidas kodu ja aeda pidevalt muutumises hoida, on paaril tulevikuks küllaga. Kas aianurka plaanitav väliköök või uus kasvuhoone – eks näis! See aga ei tähenda, et pere pidevalt muutuvat kodu ei naudiks. „Olen iga päev õnnelik, et siin elame,“ võtab Piia kokku koos loodud kodu hetkeseisu.\nNipid, kuidas hoida kodu pidevalt värske\nSäti ümber! Kui sulle tundub, et vaas ei sobi ikka hästi lauale, siis tõsta see kapile või mujale, kuhu passib paremini.\nVaheta välja! Kui tüdined mingist asjast ära, vaheta see muu vastu välja. Vana asja ei pea ära viskama, ehk on see mõne aasta pärast jälle sobilik.\nKatseta! Ega enne lõplikult ei tea, kas miski meeldib, kui see pole seinas. Julge proovida ka erinevaid tapeete ja seinavärve, sest alati saab asja ümber teha.\nVaata ringi! Käi avatud silmadega ringi, saa inspiratsiooni teistest kultuuridest, sest kodus istudes ei tule nii palju ideid kui looduses, külas ja laatadel käies.\nKäi ära! Reisilt tulles on kodu alati värskem ja see kõige parem koht maailmas.\nLemmikkoht: Hubane terrass on kui õutuba, kuhu hea tulla kohvi jooma või raamatut lugema. Foto: Laura Strandberg\nSilmnähtav kohviaroom: Cappucinovärvi seinad köögis ja elutoas lihtsalt panevad haarama tassitäie järele. Foto: Laura Strandberg\nNutikas peitja: Õhupuhasti ümber ehitatud kast ei anna aimu tehnika asukohast ning sulab köögiga ühte. Foto: Laura Strandberg\nKöök on kodu süda: Koppelite köök peegeldab igal sammul neid endid – armastust mere, kohvi ja huvitavate leidude vastu. Foto: Laura Strandberg\nRohkem õhku ja valgust: Esiku liugustega kapi otsustasid abikaasad välja lõhkuda ning asendada fotoseina ja meeleolu loovate mööblitükkidega. Laste kolides mahuvad nende üleriided ka nagisse ja toakappi ära. Foto: Laura Strandberg\nLeide mitmelt poolt: Põneva tapeediga magamistuppa on tee leidnud laadalt toodud kardin ja tuunitud nõukaaegne kummut. Foto: Laura Strandberg\nKui ei teaks, siis ei usuks: Plankudega tapeet mõjub väga autentsena. Foto: Laura Strandberg\nKõige väiksem tuba: Esialgsest magamistoast, kuhu suurt peale voodi mahtunud, on laste väljakolides saanud lugemistuba. Taustal paistab teistmoodi tapeedilahendus. Foto: Laura Strandberg\nNokitsemist jätkub kõikjale: põrandal Piia heegeldatud vaibad, kardinaks tema vanaema näputöö ja seinal Martti ehitatud redel. Foto: Laura Strandberg\nKasutusel 30 aastat hiljem: Pulmakingiks saadud peegel leidis tee paar kuud tagasi valminud saunaruumi. Foto: Laura Strandberg\nMeri tõmbab: Kalavõrguga kaetud riiul lisab mõnusat nüanssi duširuumile. Foto: Laura Strandberg\nOma kätega loodud: kodu, mis ei saa kunagi valmis. Foto: Laura Strandberg\nMälestused jäävad: Martti ja Piia isade kaasabil kerkinud aiamaja jääb neid ja nende abi alatiseks meenutama. Foto: Laura Strandberg\nLõkkenurk: Elava tule ümber on alati hea istuda ja maailmaasju arutada. Lõkkenurga taha plaanib pere ehitada kunagi väliköögi. Foto: Laura Strandberg\nTrepp kivile: Puude suureks sirgudes on trepist kivile ronimisel abi ainult pere kassil. Foto: Laura Strandberg\nAaretega täidetud õueriiulid: Huvitavaid leide ei tasu peita koduseinte vahele, vaid presenteerida ka õues. Foto: Laura Strandberg\nTaimesein: Ajakirjast nähtud idee pani Piia koheselt tahtma endalegi sarnast. Foto: Laura Strandberg\nArmastus suurte tünnide vastu: Koduõuel leidub alati kohta peremehe lemmikutele. Foto: Laura Strandberg\nLugu on varem Nipiraamatus ilmunud juulis 2018.\nEpp Petrone peab Setomaal metsikut aeda: ma ei tahagi, et see oleks liiga korralik


Villu Karu: Tagasivaade lõppenud aastale - Maaleht\nVillu Karu: Tagasivaade lõppenud aastale\nAlanud aasta esimestel päevadel on õige aeg vaadata vallavalitseja pilguga korraks tagasi läinud aastasse ja tutvustada 2014. aasta plaane.\nVillu Karu, Märjamaa vallavanem\n2013 oli vallale kahtlemata edukas aasta ja loodan, et edukas ka valla elanikele. Kohalike valimiste järgselt on uus vallavolikogu ja -valitsus sujuvalt ja täie pingega tööle hakanud. Möödunud varasuvine otsus volikogu koosseisu kärpimisest on pigem positiivselt mõjunud ja lõplikult hajutanud kahtlused, et väiksem volikogu koosseis mõjub liialt võimu tsentraliseerivalt ja eelistab nn alevikesksust. Volikogus on esindatud kõik valla suuremad külad-keskused ja üldine meeleolu töine.\nUued ehitused ja algatused\nPositiivsete kordaminekutena jäävad läinud aastat meenutama mitmed meie elukeskkonda paremaks muutnud investeeringud.\nNäiteks Märjamaa uus bussijaam, Sipa mõisa kütte- ja elektrisüsteemi rekonstrueerimine, Märjamaa Sotsiaalkeskuse uus katus, alustatud kergliiklusteede ehitus Varbolas ja Orgital-Märjamaal, Laukna küla tänavavalgustuse rekonstrueerimine.\nNimetada võib veel palju väiksemaid parendusi, kuid eriti rõõmu teeb see, et ei investeerinud ainult omavalitsus riigi abiga, vaid tähelepanuväärselt panustas ka eraettevõtlus ja kolmas sektor. Tänu Olerexi tanklale sai uue väljanägemise Märjamaale sissesõit, Luhtre Turismitalu ja Kuuda hooldekodu laiendasid end, Vana Bussika pubi seadis sisse end vanas bussijaamas, Airi Evestus ja Eneli Niinemäe näitasid LapiButiigi ja Sipa juuksuritöökoja asutamise näol eeskuju, kuidas endale ise töökoht luua. Palju edu neile kõigile ja vabandan, et kõiki väärilisi siinkohal ära ei nimetanud.\nKa meie seltsid-ühingud ja vaba tahtlikud ei istunud käed rüpes. Nii sai nende abiga Varbola küla mänguplatsi ja noortetoa. MTÜ-de aktiivset tegevust üle valla ei jõuaks selle artikli raames üles lugeda.\nVallavalitsuse eriline tänu kuulub Orgita Põld OÜ juhatajale Sulev Möldrile, tänu tema abile ja koostööle avati Kasti lasteaias Karikakar teine rühm.\nLasteaiakohtade probleem pitsitab endiselt, tööd alustanud Märjamaa lastehoid ei ole vajadust lasteaiakohtade järele oluliselt vähendanud. Kindlasti pole see tublide ettevõtjate probleem, lihtsalt üks ei asenda täiel määral teist. Seepärast jäävad ka uuel aastal vallavalitsuse üheks prioriteediks lasteaiakohad ja lasteaedade materiaalne olukord.\nLäinud aastal tähistasid kaks valla lasteaeda, Midrimaa ja Pillerpall oma 45. ja 40. aastapäeva, muusika- ja kunstikool 25. ja sotsiaalkeskus 10. sünnipäeva. Pikaajalise tegevusega on nad tõendanud oma asendamatust ja vajalikkust.\nAktiivse tegevusega paistis silma Sillaotsa Talumuuseum, kelle plaanid seonduvad Euroopa turistidega, aga samal ajal hoolitakse, et ei ununeks kodune ja maalähedane. Meie kultuuri- ja seltskonnaelu on endiselt vilgas, möödunud folgist jääb kindlasti mällu oma ja kodukootud kohvikute päev - esimene ja uudne.\nPraegu käib vilgas ettevalmistus suureks üleriigiliseks laulu-ja tantsupeoks - õpitakse repertuaari ja uuendatakse rõivastust.\nRõõmu teeb, et ka küla tasemel ei unustata oma rahva ajalugu ja tähtpäevi. Nimetan Põlli küla, kes pühitses 27. märtsil 2013 priiuse põlistumise päeva ja 20. augustit kui „uue alguse" tähist. Varbola küla tähistas 130. aasta möödumist hariduselu algusest. Märkimist väärib kodanikualgatusel korraldatud ja valla aasta teoks tunnistatud Midrimaa lasteaia perepäev. 2013. aastasse jääb koostöö Rootsi kuningriigi Vara kommuuniga.\nUmbes 1300 sealset ametnikku ja töötajat külastasid sügisel meie valla asutusi. Laukna vabatahtlikud tuletõrjujad ning Märjamaa rahvamaja kultuuritöötajad omakorda käisid Vara elu-olu uudistamas. Selline omavaheline läbikäimine jätkub kindlasti ka käesoleval aastal.\nVabariigi parimaks maadlusklubiks on endiselt Märjamaa maadlusklubi Juhan eesotsas Harri Koidustega.\nElanike arv väheneb\nKuid eelmist aastat jäävad meenutama ka Märjamaa viimase pangakontori asendamine pangabussiga ja paljudele valla elanikele peaaegu märgilise tähendusega Kati poe sulgemine.\nEks seegi näitab arengut, meeldigu see siis kellelegi või mitte. Vähem meeldivama poolelt peab kahjuks mainima valla elanike arvu vähenemist. Kui sündide- surmade suhe jäi 2012. aastaga samale tasemele (-23 surmade „kasuks"), siis väljarändajaid oli möödunud aastal varasemaga võrreldes tunduvalt rohkem. Paljuski Tallinna tasuta transpordi arvele tuleb see ilmselt panna.\nSamal ajal suurenes ka valda registreerunute hulk, kuid üldist elanike arvu vähenemist see ei peatanud. Rahavastikuregistri andmetel on võrreldes aastataguse ajaga Märjamaa valda oma elukohana deklareerinuid 179 inimest vähem, kokku 6780 elanikku. Kahjuks puudub objektiivne pilt tegelikust elanike arvust, mida praeguse elukoha registreerimise korralduse kohaselt polegi võimalik saada.\nErilise südamesoojusega täname kõiki, kes aasta lõpus õnnetuse läbi kodu kaotanud perele abikäe ulatasid - see on veelkordne tunnistus sellest, et meie inimesed hoolivad teineteisest.\nMärgin ära mõned inimesed, kes läinud aastal leidsid tunnustamist ja meile eeskujuks on. Raplamaa Kultuuripärli tiitli 2012. aasta tegemiste eest ja Eesti Rahvuskultuuri Fondi elutöö tänuauhinna pälvis kõrges eas kirjanik Harri Jõgisalu; valla aasta ema Külli Saia, Sulu küla kogukonna pärlid Aile ja Ülo Pajula, Midrimaa lasteaia perepäeva eestvedaja Jane Hainsalu, noorte rahvatantsurühma juhendaja Tiina Kokemägi. Lisada võiks veel pika nimekirja tublidest inimestest, keda valla tänukirjaga ja muud moodi tunnustati.\nAasta 2014 pole vallavalitsusel mitte vähem ambitsioonikas. Ehkki Euroopa Liidu tõukefondide uue perioodi raha kasutamist alles planeeritakse, siis Märjamaal on käesoleval aastal plaanis alustada noortekeskuse ehitusega. Lõpetamist ootab Orgita-Märjamaa kergliiklustee, Midrimaa lasteaeda ja Märjamaa alevisse tulevad uued laste mänguväljakud.\nMuusika ja -kunstikool saab parkla, Sauna tänavale tuleb kõnnitee. KIK-i positiivse rahastamisotsuse korral korrastatakse Haimre pargi tiigid. See on osa suurematest töödest, mis selleks aastaks kavandatud. Plaanis on ka ettevalmistused tulevaste aastate suuremate investeeringute tarbeks.\nTeiselt poolt nõuab rohkem tähelepanu sotsiaalvaldkond. Aasta-aastalt komplitseeritumaks muutuvad juhtumid ei näita vähenemistendentsi, sestap tulebki suurema tähelepanu ja konkreetsete meetmetega üht tähtsamat valdkonda sel ja järgnevatel aastatel toetada.\nTehniline progress ja riikliku toe puudumine on raskesse seisu asetanud riigi väiksemates kohtades eksisteerivad kinod. Nii ka Märjamaa kino, mille kaasajastamine (digitaliseerimine) läheks maksma üsna kopsaka rahasumma.\nSelle kõigega plaanib vallavalitsus siiski hakkama saada.\nSaabunud aastal tähistame ka Märjamaa kirjaliku esmamainimise 650. aastapäeva.\nSellele tähtpäevale pühendatud kalender ja kirjamargid on juba saadaval. Aasta jooksul on erinevate ettevõtmiste näol neile lisa oodata.\nKallis Märjamaa valla rahvas, soovin teile kõigile õnnerikast ja edukat uut aastat! Üheskoos suudame paremini oma elukeskkonda ja ümbrust paremaks ja kenamaks muuta. Oleme teineteisele toeks, siis on põhjust ka rohkem rõõmustada!


Mida kaunis Annett Grossfeldt reisima minnes esimesena kohvrisse pistab? + Reisivideod! | Buduaar\n2014. aasta 9. september 09:44\n“Kes meil siis ei armasta reisida!” hõiskab särtsaks Sadama Suveterrassi mänedžer Annett Grossfeldt tunnistuseks küsimuse peale, kui suur reisisõber ta on. Uurime kogenud reisijalt, mida ta esimeste asjad hulgas kohvrisse pistab.\n“Kes meil siis ei armasta reisida!” hõiskab särtsaks Dance of Colorsi promootor ja Sadama Suveterrassi mänedžer Annett Grossfeldt tunnistuseks küsimuse peale, kui suur reisisõber ta on. Uurime kogenud reisijalt, mida ta esimeste asjad hulgas kohvrisse pistab.\n“Esimese asjana lisan ma alati kohvrisse oma lemmikkingad ja kleidi, et vähemalt midagi naiseliku oleks kaasas! Kuna siis tulevad lohesurfi asjad ja neid on palju,” räägib lohesurfi jumaldav Annett Buduaarile.\nAnnetti Austraalia video vaata SIIT\nAnnettile meeldib reisida võimalikult lihtsalt ning kerge kohvriga, ülearust träni ta kaasa ei vea. “Ma võtan kaasa hädavajaliku ja vahel isegi vähem, kuna lohesurfi asjad võtavad palju ruumi ja neid kilosid ei ole ju palju lubatud ning alati saab koha peal poest kraami juurde osta.”\nVarem regulaarselt Filippinidel surfamas käinud kaunitar on viimastel aastael avastanud ka uusi randu ning maid. “Filipiinidel pole nüüd mingi pea 3 aastat käinud, täitsa igatsen! Vahepeal on käidud Egiptuses pikemalt, Austrias ja Austraalias.”\nKindlaid plaane Annett reisiks ei tee, pigem meeldivad seiklemisjanuslit tüdrukut uued ja põnevad väljakutsed. “Ma väga hullult detailidesse ei lasku, lasen end elul üllatada!”


Pariisi rünnakutes kahtlustatav Salah Abdeslam tabati - Maailm - Postimees.ee\nPariisi rünnakutes kahtlustatav Salah Abdeslam tabati\n18. märts 2016 19:48\nAbdeslam sai jalga haavata.\nKokku peeti viis inimest kinni.\nPrantsusmaa ootab Belgialt Abdeslami väljaandmist.\nÜks Pariisi terrorirünnakutega seotud isik on ikka veel jooksus.\nBelgia võimude kinnitusel saadi täna Brüsseli eeslinnas Molenbeekis toimunud politsei haarangus elusalt kätte Pariisi terrorirünnakute peamine kahtlusalune Salah Abdeslam.\nSalah Abdeslam Foto: Scanpix\nAbdeslami arreteerimist kinnitasid nii Belgia föderaalprokuratuur kui ka asüüli- ja migratsiooniminister Theo Francken. «Me saime ta kätte,» kirjutas minister Twitteris.\nBelgia peaminister Charles Michel oli sunnitud juhtunuga seoses varem lahkuma ELi ja Türgi tippkohtumiselt.\nProkurör Eric Van der Sypti sõnul ei andnud Abdeslam kohe alla. Ta ei olnud relvastatud, ent ta ei allunud koheselt korraldustele, mistõttu tulistati teda jalga, sõnas ta. Abdeslam võeti vahi alla kella 16.40 paiku kohaliku aja järgi.\nKoos Abdeslamiga võeti vahi alla samuti Pariisi rünnakutega seotud Monir Ahmed Al Hadj, tuntud ka kui Amine Choukri, kes sai haarangu käigus ka kergelt haavata. Mõlemad vigastatud toimetati haiglasse.\nVarasemalt käis meedias läbi info, et koos Abdeslamiga peeti kinni mees, kes kasutab nime Soufiane Kayal. Kayali seostatakse ka alžeerlasest Mohamed Belkaidiga, kes sai surma teisipäeval toimunud politseireidis. Belgia võimud teatasid varasemalt, et Prantsuse ja Belgia ühisoperatsiooni käigus pääsesid kaks terrorismis kahtlustatavat politsei käest põgenema.\nBBC-l õnnestus video peale jäädvustada Abdeslami kinnipidamine.\nProkuratuuri pressiesindaja Thierry Werts ütles hiljem pressikonverentsil, et täna pärastlõunal vahistati kolmes haarangus ühtekokku viis inimest.\nWertsi sõnul on vahistatute seas Abdeslami varjanud kolm ühe pere liiget: Abid A, Sehan A, ja Djamilla M.\nKohaliku meedia teatel oli täna piirkonnas reidi ajal kuulda plahvatusi.\nPrantsuse presidendi François Hollande'i sõnul ootab Prantsusmaa Belgialt Abdeslami võimalikult kiiret Pariisile väljaandmist. Terroriohu tase on kõikjal Prantsusmaal ja Belgias jätkuvalt kõrge, lisas ta. Veel märkis ta, et Pariisi terrorirünnakutega on seotud rohkem inimesi, kui arvati.\nAmetnike sõnul jätkub politseioperatisoon piirkonnas ka öösel.\nBelgia politseinikud õhtul Molenbeeki linnaosas Foto: Scanpix\nProkuratuur teatas enne politseioperatsiooni algust Abdeslami sõrmejälgede leidmisest ühes teises Brüsseli linnajaos asuvast korterist, kus teisipäeval toimunud haarangus sai surma Islamiriigi džihadist Belkaid. Ametkond ei osanud küll öelda, millal Abdeslam võis seal viibida, sest sõrmejälgede järgi ei saa täpset kuupäeva öelda.\nUSA president Barack Obama õnnitles hiljem õhtul telefonitsi Prantsuse presidenti François Hollande'i ja Belgia peaministrit Charles Micheli Pariisi terrorirünnakute peamise kahtlusaluse Abdeslami vahistamise puhul.\n«Obama helistas Hollande'ile, et õnnitleda teda sekkumise eest,» teatas Prantsuse presidendiamet AFP-le mõni tund pärast Abdeslami vahistamist.\n«Õnnitlused USA presidendilt. Belgia ja Prantsusmaa seisavad ühtsena terrorismivastases võitluses,» teatas Michel Twitteri kontol, lisades pildi endast Prantsuse presidendi kõrval telefoniga rääkimas.\nAnalüütikute hinnangul võib Abdeslam pakkuda uurijatele väärt infot Islamiriigi Euroopas kavandatavate terrorioperatsioonide kohta.\nVõimud kahtlustavad, et 26-aastane Prantsuse kodanik Abdeslam etendas 13. novembri terrorirünnakutes tähtsat logistilist rolli. Molenbeekist pärit terrorist on kaheksamehelise ründajate rühma viimane elusolev liige. Väidetavalt keeldus ta end mitme oma kaasvõitlejate kombel õhku laskmast.\nUurijad usuvad, et Abdeslam rentis ühe rünnakute läbiviimisel kasutatud autodest ja viis sellega enesetapuründajad Prantsuse rahvusstaadioni Stade de France juurde.\nAbdeslam põgenes väidetavalt Pariisi rünnakute järgsel päeval Brüsselisse ning Belgia on olnud rünnaku suhtes läbiviidava juurdluse keskmes alates esimest rünnakujärgsest päevas.\nVõimud usuvad, et Abdeslam varjas end rünnakute järel kolm nädalat Molenbeeki korteris.\nMitu isikut on vahistatud kahtlustatuna Abdeslami põgenemisele kaasaaitamises.\nBelgia võime on kritiseeritud möödalaskmiste eest, mille tõttu õnnestus rünnaku korraldajatel võimudele märkamatult rünnakuid ette valmistada.\nRünnakute planeerija ISi liige Abdelhamid Abaaoud oli samuti Brüsselist pärit. Ta tapeti novembris Pariisis politseihaarangu ajal.\nVarem sel nädalal korraldasid Prantsuse ja Belgia politsei haarangu Brüsseli Foresti linnajao korteris, tulistades surnuks ebaseaduslikult Belgias elanud 35-aastase alžeerlase Mohamed Belkaidi. Korterist leiti Kalašnikovi automaat, äärmusislamistlikku kirjandust ning ISi lipp. Sellest korterist leiti Abdeslami sõrmejäljed.\nPariisi 13. novembri terrorirünnakutes hukkus 130 inimest ning umbes 350 sai vigastada.\nPariisi terrorirünnakutega seotud mehed Foto: Scanpix\nPariisi rünnakutega seotud kahtlustatavatest meestest viibib ainsana veel vabaduses Mohamed Abrini (pildil ülemisel real kolmas mees). Abrinit nähti kaks päeva enne rünnakuid Pariisi tanklas koos kahtlusaluse Abdeslamiga. Võimude sõnul kasutati Renault Cliot, millega Abrini sõitis, hiljem rünnakutes.


Lõppastme koolitus - Tartu Autokool Kiivi - A, B, C, D kategooria juhiload\nLõppaste algab pärast esmase juhiloa saamist ja kestab 23 kuud. Esmase juhiloa omamise ajal peab juht läbima koolitaja juures juhi ohutu liiklemise ja riske vältiva sõiduoskuse süvendamise koolituse. Selle käigus toimub juhi sõiduoskuse ja käitumise hindamine, viimistletakse tema üldisi sõiduoskusi.\nEesmärk on anda juhile valmidus ohtlikku olukorda ette aimata, seda vältida. Ohuolukorras osata õigesti toimida, et liiklusõnnetuse tagajärgi võimalikult kergendada. Juht peab saama oma oskustest ja võimetest reaalse pildi, tunnetades auto teelpüsivuse piiri.\nKeskkonda säästev , ohutu ja teisi liiklejaid arvestav mõtteviis. Käitumine libedates teeoludes. Libedasõidu riskivältimise praktikum – 3 tundi. Kursust on võimalik läbida ka e-õppe teel.\nKeskkonda säästva, riske vältiva kaitsliku sõiduviisi süvendamine – 1 sõidutund\nLibedasõidu riskivältimise harjutused – 1 praktikum ja 1 sõidutund\nKiivi Autokool pakub võimalust läbida mõlemad sõidud samal päeval!\nLõppastme koolitus 140 €. Lõppaste automaatkastiga autoga 150 €.\nÕpilased, kes lõpetasid autokooli pärast 01.10.2011, peavad olema läbinud enne lõppastme koolitust pimeda aja koolituse algastmes.\nPärast lõppastme koolituse läbimist Kiivi Autokoolis tehakse mootorsõidukijuhi koolituskursuse tunnistusele sissekanne. Kande põhjal vahetatakse esmane juhiluba ilma eksamiteta kohalikus transpordiameti büroos juhiloa vastu. Dokumendid võib Transpordiameti büroosse viia 1 kuu enne esmase juhiloa aegumist. Uut juhiluba saab taotleda ka Transpordiameti e-keskkonna kaudu.\nA-kategooria – E-koolitus


Langeproon - epatherm etp\nIsolatsiooniplaat epatherm etp\nepatherm etp isolatsiooniplaadid on mõeldud kliima reguleerimiseks ning kondensvee ja hallituse tekkimise ärahoidmiseks siseruumides.\nPlaate saab kasutada ka seinte ja konstruktsioonide soojusisolatsiooniks ning kuivehituseks. Lisaks nõuetele vastavatele ehitusfüüsikalistele omadustele on täidetud ka EnEV 2009 nõuded.\nepatherm isolatsiooniplaate saab kasutada ka kuivehitusel (katuse väljaehitamine, ripplaed, vaheseinad).\nepatherm etp on valge, mineraalne kaltsiumsilikaadil põhinev plaat.\nPlaadid on soojusisoleerivad, survekindlad ja helineelavad, mittesüttivad ning lihtsalt paigaldatavad. Suudavad suurtes kogustes niiskust imada ning uuesti välja anda. See „puhvermõju“ aitab ära hoida hallituse teket sisetingimustes ning ühtlasi vältida mustuse ja tolmu teket.\nKuivtihedus 220 kg/m³\nPoorsus 90 Vol.-%\nSoojusjuhtivus 0,059 W/mk\nSoojusjuhtivuse nimiväärtus 0,067 W/mK\nSurvetugevus >1 N/mm2.\nVeeaurudifusiooni takistus 3\nTulekindlus: DIN 4102-4 A1\npH väärtus: 11 – 12\nepatherm isolatsiooniplaatidel on ehitusteenuste töövõtuameti heakskiit (tõend nr Z-23.11-1768).\nOhutusnõuded: epatherm isolatsiooniplaadid ei ole kantud ohtlike ainete registrisse.\nJäätmekäitlus: materjali jääke võib utiliseerida nagu ehitusprahti.\nAluspinnalt eemaldada hallitus kehtivate eeskirjade kohaselt. Hävitamiseks kasutada epatherm etx ja sidumiseks hallitust siduvat ainet epatherm etb.\nAluspind kontrollida vastavalt DIN V 18550 ja vajadusel eeltöödelda. Ebatasane aluspind egaliseerida selleks ettenähtud mördiga, näiteks lubimördiga epasit mpm1 või lubitsementmördiga epasit mpm2.\nKohvi pealispind karestada ja kruntida tuletõkkega epasit ab. Koormust taluvad kipsist aluspinnad tuleb eeltöödelda kipsikrundiga epasit gg.\nVajadusel lõigata epatherm isolatsiooniplaadid parajaks käsisaega, tikksaega vm sobiliku töövahendiga. Plaadid kogu ulatuses kruntida epatherm etg krundiga.\nLiim kanda tasandatud seinale või plaatidele hammastatud kelluga (hambad 10–12 mm).\nPlaadid kohale suruda ja joondada. Plaatide servadele mörti mitte panna. Plaate mitte asetada kohakuti. Plaatide vahekoht peab olema vähemalt 20 cm kaugusel kõrvalrea (alumise ja ülemise) plaatide vahest.\nLagede, keerulise aluspinna ja ruumi kõrgusel üle 2,80 m tuleb plaadid lisaks liimimisele tüübeldada (2 tüüblit plaadi kohta ja kiil). Nurkades ning akna- ja ukseavades on soovitav kasutada servakaitset.\nSeinte plaadid paigaldatakse aluspõrandani (pealmise katteta põrandapinnani).\nLiitmike paigaldamisel on soovitav kasutada epasit ühendusainet.\nPlaadid katta täies ulatuses sisepahtliga epatherm eti (1 kiht järgneva krohvimise jaoks, 2 kihti järgneva värvimise jaoks). Sisepahtlile on soovitav lisada epatherm võrkkangast. Seejuures on soovitav kasutada epatherm multi-eti paksusega 5-7 mm.\nViimistluskiht tuleb kokku sobitada teiste süsteemi komponentidega. Tapeedid, veeauru läbilaskvad ja vetthülgavad värvid ning krohvid kasutamiseks ei sobi. Sobivateks lahendusteks on:\n– värvivõõp leelisvärviga epatherm etf\n– ühekordne värvivõõp koos struktuurvärviga epasit esf\n– krunt lubivärviga epasit kf/v ja kahekordne kiht lubivärvi epasit kfi või jämedat lubivärvi epasit kfg\n– krunt krohviga epasit pg ja struktuurkrohviga epatherm ete/s või epatherm ete/r. Vajadusel lisada krohvile leelisvärvi epatherm etf\nLadustamine: hoida kuivas.\nTarnimisviis: plaadid on mõõtmetega 0,75 x 1 m ja paksusega 30 või 50 mm. Eritellimusena saab ka 20–160 mm paksusega plaate.\nAkna- ja ukseavade katmiseks on 20 mm paksused ja 1 x 0,24 m suurused plaadid.\nLae ja vaheseinte lõikekohtade katmiseks on kiilukujulised plaadid mõõtmetega 1 x 0,60 m, mille laius kitseneb 40-lt 5 mm-le (vt tehnilist infolehte epatherm etp/K).\nRohkem infot toote märklehelt epatherm_etp.pdf


SOOVITA SÕBRALE: Teeni kokku 1500€\nKodu\t» Unibet\t» SOOVITA SÕBRALE: Teeni kokku 1500€\nSoovita Unibetti sõbrale ja saa 1500€\nKas sulle meeldub Unibeti kasiino? Miks mitte, soovita kasiinot ka oma sõpradele ja teenige mõlemad sellelt kasu. Sina saad iga liitunud sõbra eest 50 eurot päris raha ja 15-eurose tasuta panuse ning sõber saab tervitusboonuseks 50€ ulatuses oma esimesele sissemaksele 100% juurde. Sina saad kasiinot kokku soovitada 30-le sõbrale ning teenida seega 1500 eurot.\nKuidas kutsuda sõpru Unibetti?\nLogi oma kasutajaandmetega kasiino kontole\nAktiveeri Unibeti Soovita Sõbrale Programm\nSaada e-maili kaudu sõpradele kutseid\nTeeni iga kasiinoga liitunud sõbra eest 50 eurot\nTeeni soovituste eest kokku 1500 eurot\nTasuta 15-eurone jalka ennustus\nKui sinu sõber liitub Unibetiga hiljemalt 10ndal juulil, siis saad lisaks 15-eurose tasuta ennustuse. Tasuta ennustust on võimalik kasutada ainult jalgpalli EM-i mängudele ennustuste tegemiseks. Tasuta ennustus kantakse sinu kontolekolme päeva jooksul pärast seda, kui su sõber teeb oma esimese sissemakse.\nJälgi jalkat Unibet TV vahendusel\nUnibeti spordiennustuses saad jälgida sadu Unibeti TV spordisündmusi tasuta. Selleks on vaja, et sinu Unibeti kontol oleks raha. Unibeti TV töötab ka siis, kui oled ööpäeva jooksul ennustuse teinud. Ülekantavad sündmused leiad kalendrist - need on märgistatud teleri ikooniga. Samuti kuvab süsteem sulle kalendrisse ülekantavad sündmused, kui teed Unibeti TV kastikeses märkme.Sind ootavad aastas rohkem kui 30 000 otseülekannet. Ülekandeid saad lisaks veebikasiinole jälgida ka mobiilses Unibetis.\nProovi siit Net Entertainment'i mänge


Vallavalitsus kvalifitseeris pakkumused Vaida kooli laienduseks - Vaida põhikooli laiendus - Rae vald\nVallavalitsus kvalifitseeris pakkumused Vaida kooli laienduseks\n15. veebruari vallavalitsuse istungil kvalifitseeriti Vaida põhikooli juurdeehituse ehitustööde peatöövõtu tööde tegemiseks kuus pakkumust, mille summad jäid vahemikku koos käibemaksuga 1 251 303,50 - 1 708 608 eurot.\nEdukaimaks tunnistati AS Parmeroni pakkumus maksumusega 1 251 303,50 eurot (koos käibemaksuga).\nVallavanem Mart Võrklaeva sõnul on valla käesoleva aasta eelarvesse planeeritud Vaida põhikooli laienduse teostamiseks 1 miljon eurot. „ See summa tugines prognoosile, kuid paraku oli parim reaalne hinnapakkumus 251 303 euro võrra suurem,“ kõneles Võrklaev, kes lisas, et kuna valla jaoks on kooli laiendamine väga oluline, tuleb teha kõik selleks, et leida eelarves lisavahendid.\n„Kuigi selle aasta investeeringud on vallal äärmiselt suured ja lisaraha leidmine keeruline, on Vaida põhikooli I etapi ehitustööd valla selle aasta kindel prioriteet ning seetõttu oleme vallavalitsusega otsimas võimalusi. Kuna ehituslepingut ei ole vallavanemal enne võimalik allkirjastada, kui eelarves on vahendid olemas ja eelarve muudatus volikogu poolt kinnitatud, plaanime vallavalitsuse poolsed ettepanekud lähiajal volikogule esitada,“ kõneles Võrklaev.\nVallavanema sõnul on ehituse valmimise tähtajaks planeeritud 1. septembriks 2016 ja seetõttu on otsuste tegemise aeg äärmiselt lühike, mis tähendab, et volikogul tuleb eelarve muudatuse tegemiseks erakorraliselt kokku tulla märtsi alguses. „Pärast lisaraha leidmist ja volikogu poolt eelarvemuudatuse heaks kiitmist ning peale 14 päevase vaidlustusaja möödumist alates pakkumiste kvalifitseerimisest ja edukaks tunnistamisest soovime koheselt sõlmida ehituslepingu, et ehitaja saaks töödega alustada,“ resümeeris vallavanem.\nToimetaja SIGNE HEIBERG\nVaadatud: 3987, Kommentaare: 0


Kuidas luua päris oma riik? Sa ei pea olema rikas, vaid lihtsalt julge - Reisijuht - parimad reisikirjeldused ja pakkumised\nKuidas luua päris oma riik? Sa ei pea olema rikas, vaid lihtsalt julge\nIgaüks võib saada uue riigi Islandia kodanikuks!\nJuhuslikult kohtunud matkaseltskond otsustas osta Kariibi mere saare, luua tulevikus sinna turismikeskus ja kui kõik hästi läheb, asutada saarele lõpuks oma riik. Ka sina saad sellest ambitsioonikast plaanist ühel või teisel moel osa võtta, kui sul just midagi paremat teha ei ole.\nInimesed unistavad erinevalt. Mõni tahab avada oma firma. Laiskvorst fantaseerib igapäevasest kella kaheni päeval magamisest. Õhulosside ehitaja mängib ideega omaenda riigist. Riigist, mille saaks algusest peale ise üles ehitada.\nÜks rahvusvaheline reisiseltskond on pead ja rahad kokku pannud, istunud kujutletavasse paati ning sõuab nüüd üle tormise mere, maailma noorima riigi loomise suunas.\nLihtsalt öeldes tähistab sõna riik territooriumit, kus on kehtestatud ühtne õiguskord. Kuigi riigil ei ole väga kompaktset definitsiooni, on riigi tunnustest rääkimisel lähtekohaks võetud õigusfilosoof Georg Jellineki õpetus, mille kohaselt on riigi loomise juures hädavajalikud kolm komponenti: territoorium, rahvas ja valitsus.\nKust leida territoorium? Ametlikku mittekellegimaad (ladina keeles terra nullius) tänapäeva maailmas praktiliselt enam ei eksisteeri. Küll aga saab jupikaupa pinda osta juba olemasolevatest riikidest. Võimalik on soetada endale meelepärane viljakas maalapp või koguni troopiline saar.\nJust selle — troopilise saare ostmisega — otsustas hakkama saada Gareth Johnson, kes on Young Pioneer Tours’i (seiklusreise korraldav firma, mis muuhulgas viib sind soovi korral Põhja-Koreasse) asutaja. Sõprade sõnul oli ta pikemat aega rääkinud riigi asutamisest.\nMitte küll nagu veidrik. Pigem oli esmapilgul (ja ka teist korda vaadates) grotesksena tunduval plaanil küljes eluterve huumori ja ettevõtluse maik.\nSaare ostmist põhjendab Gareth sooviga lõhkuda (põhjendatud) kujutelm, et erasaari saavad endale lubada ainult “rikkad ja ilusad”.\nElus sõltub palju inimestest, kellega sa oma eluteel kohtud. Oma rännuteedel põkkus Gareth üha enam teiste rännumeeste ja -naistega, kes olid temaga sarnaselt meelestatud.\nIdee võttis aastal 2018 konkreetse suuna. Asutati natukene — olgem ausad — vaimuvaese nimega osaühing Island Buying Group (Saare ostmise grupp).\nMiks just saar ja mitte metsasalu maismaal, kus ei ole tõusu ja mõõna pärast vaja muretseda?\nSeltskond kratsis natukene aega koos kukalt ja otsustati, et luuakse pretsedent: ostetakse tavaliste ja mitte märkimisväärselt jõukate inimeste poolt saar, kasutades Hooandjale sarnast platvormi. Ideest osa võtma olid kutsutud kõik, mitte ainult oma sõbrad.\nIga investor saab soetada IBG osaku (umbes kolme tuhande dollari eest) ning sellega seoses otsustamise õiguse saare ja tulevikus saarele loodava riigi üle.\nEesmärgiks sai leida 120-150 investorit ning kokku kuhjata 400 000 dollarit. Ligikaudu 60-70% sellest arvestati saare kokkuostuhinnale ja 30-40% panustatakse järgnevalt infrastruktuuri, saare arengusse, samuti õigusabi- ja üldkuludele.\nMõeldud-tehtud. Müügis olevaid saari uudistati nii Iirimaal, Filipiinidel, Kesk-Ameerikas kui ka Eestis. Grupi ühisel hääletusel otsustati lõpuks Kesk-Ameerika riigi Belize rannikul ilutseva Coffee saare kasuks.\nCoffee saar. Foto: Islandia\nCoffee saar asub Belize linnast 15-minutilise paadisõidu kaugusel.\nSaar on väike — 0,3 hektari ringis. Võiks minna ka hullemini: näiteks Uganda ja Keenia vahel piirivaidlusi tekitav Migingo saar Victoria järvel on pindalalt 0,2 hektarit ning seal elab 130 püsielanikku.\nPhilippe tutvustab mulle täiesti jaburalt kõlavat võimalust: olla erasaare omanik ning loodava riigi kodanik!\nSelle artikli kirjutamise ajal on IBG investoreid, asjaajajaid ja osanikke kokku natukene alla kahesaja inimese. Nad on erinevatest rassidest, pärit erinevatest maadest ja erineva taustaga inimesed, keda ühendab ühine huvi reisimise vastu ja loomulikult soov teha midagi ainulaadset.\nMina saan kõne all olevast projektist teadlikuks Kambodžas, kus esimest korda trehvan juhuslikult ühte osanikku — prantsuse fotoajakirjanikku Philippe’i.\nLoo autor Rene Satsi. Foto: erakogu\nNaljatledes teen teatavaks, et kavatsen võibolla huvitavasse ettevõtmisesse investeerida, kuid ainult tingimusel, et minust saab tulevikus loodava riigi kaitseminister. Minu mõttekäik on järgmine: kuna selline mikroriik kunagi sõtta ei lähe, ei saa keegi teada, kui halvasti sa oma tööd teed, aga sõjaministri tiitel on see-eest uhke!\nPhilippe analüüsib minu üllatuseks, et minu nalja edasiarendamine on teoreetiliselt võimalik: “Meie ministrid valitakse vabatahtlikest oma ala spetsialistidest äriühingu liikmete ühishääletusel. Meil on demokraatia. Igaühest võib saada minister.”\nSõtta mitte minemise killu peale kostab ta ajaloole viidates: “Aga mis siis, kui saare territooriumilt leitakse naftat?”\nKüsin kohe ära ka pakitsevalt olulised küsimused: miks ei valitud projektiks Eestile kuuluvat saart ja kas Coffeel ujuda saab ning kas seal levib wifi?!\nPhilippe: “Kuigi Eestis jäi pilk peale nii mõnelegi ilusale kohale, sai määravaks faktoriks kliima. Ujuda on loomulikult võimalik — saar on ümbritsetud randadega. Internetiga on hetkel kehvasti. Mobiiltelefoni levi ulatub vaevu kahe pulgani. Uberit kutsuda on raske. See olukord aga korrigeeritakse, kui investeeringuga edasi minnakse.”\nKas saare ostmine on siis investeering?\nPhilippe on konkreetne: “Suuresti on see kõik, mis me teeme, lihtsalt meelelahutus, sest elus peab ette võtma huvitavaid tegemisi, mis rõõmu ja põnevust pakuvad. Kuid saare ostmine on kindlasti ka tõsiselt võetav investeering. Kõigepealt ehitame paadisilla, siis väikese majutuskoha ja siis vaatame edasi.”\nIBG veebilehelt võib lugeda: “Meie eesmärk on lõppkokkuvõttes aktsionäridele investeeringutasuvus. Töötame oma saare lühi- ja pikaajaliste plaanide ärimudelite kallal. Meil on pikk ideede loetelu, mille lõppeesmärk on paradiisikuurordi ehitamine.”\nSiinkirjutaja usub, et kuigi väikesele saarele mahub ilmselt vaid üks õdus majutusasutus ja maksimaalselt kaks rannabaari, leidub tulevikus kindla peale kamaluga huvilisi, uudistamaks eripärase auraga turismisihtpunkti, et teha konksuke oma “nähtud-tehtud” reisinimekirja.\nSaar on nüüdseks ostetud, paberid korras. Kui kallis see kinnisvara lõppude lõpuks oli?\nPhilippe puikleb otsesest vastusest kõrvale ning rõhutab, et saarest rääkides võiks kontsentreeruda jäikade numbrite asemel pigem loo eripärale — kollektiivsele troopilise saare ostmisele juhusliku seltskonna poolt.\nKuidas reageerida, kui rahakoti avavad ühisürituse jaoks indiviidid, kelle eesmärk on tulevikus saarele rajada näiteks — jumal hoidku — bordell?!\nKuna see on ääretult ebatõenäoline perspektiiv, küsin ausalt välja: kui suur on võimalus, et riik, mille töönimeks hetkel on Islandia, tõepoolest kunagi täiemõistuslike inimeste poolt arvestatavale maailmakaardile märgitakse?\nPhilippe: “Ütleme nii, et me teeme kõik, et see idee ellu viia. Me ei tee ainult nalja. Loomulikult tegutseme me Belize’i riigiga kooskõlastatult ning lõppude lõpuks sõltume nende heatahtlikkusest. Kindlasti ei hakka me aga oma plaani nende territooriumil nii-öelda jõuga läbi suruma.”\nSeltskond nimetab ennast hetkel inglise keeles mikrorahvuseks ( ingl micronation) ehk “uue riigi projektiks”. Selline väljend tähistab geopoliitilist entiteeti, mis huumori, traagika või lihtsalt igavuse tagantsunnil on ennast kuulutanud sõltumatuks ülejäänud maailma suveräänsetest riikidest, kuid ei ole ühegi riigi ega rahvusvahelise organisatsiooni poolt ametlikult tunnustatud.\nSelliste, mingil hetkel lõppenud või siiamaani kestvate projektide nimekiri on üllatavalt pikk.\nIslandia esindajad on kindlad, et nad saavad Wikipedia lehele lisatud üsna pea.\nIslandial on muuseas praeguseks olemas ka oma lipp, vapp ja isegi moto: “Meie, kes me julgeme.”\nOmamoodi julge on selline ettevõtmine tõepoolest ja seda mitmel tasandil.\nMis juhtub siis, kui osakuid ostab ka paar inimest, kelle huvid enamuse huvidega kohe üldse kokku ei lähe?\nToon drastilise näite: kuidas reageerida, kui rahakoti avavad ühisürituse jaoks indiviidid, kelle eesmärk on tulevikus saarele rajada näiteks — jumal hoidku — bordell?!\nPhilippe vastab tulevikuga žongleerivale küsimusele mõningase ettevaatlikkusega: “Ma ei taha uskuda, et meie kampa tikuksid inimesed, kes näeksid selles projektis ebaseaduslikke ja rumalaid perspektiive.”\nJust selle peale loodetakse heauskselt ka kogu organisatsiooni siseselt: “Hetkel me kedagi investoritest ega nendest, kes kodanikena tahavad meiega liituda, sõela peale ei pane. Me ei kontrolli kedagi. Kõik on teretulnud meie üritusest osa võtma ja saarega seotud edasised äriplaanid otsustatakse alati grupina koos, demokraatlikult. Me oleme globaalne sõpruskond.”\nKõik see tundub põnev ja väga multikultuurne. Mis siis, kui ma tahaksin juba praegu olla Islandia tegemiste sees ja ei jaksa nii kaua oma ministriametisse õnnistamisega oodata, kuni riik vähemal või rohkemal määral juriidilises mõttes kuju hakkab võtma?\nMinu küsimuse peale selgub, et Islandia pakub juba praegu võimalust kodanikuks saada. Sa võid endale lunastada elektroonilise ID-kaardi (soovi korral ka füüsilise) ning saada hulga kodanikuõigusi riigis, mida ei eksisteeri. Seda kõike ainult 19 dollari eest. Kodanikke on esialgu kavas kokku registreerida viis tuhat.\nKüsin lõpetuseks igaks juhuks üle, kas tõepoolest iga inimene võib saada Islandia kodanikuks.\nPhilippe vastab tõsisel toonil: “Jah,” ning jätkab siis vähem tõsiselt: “ja kui sa kunagi oled tahtnud olla naine, siis võime sind oma saareriigis registreerida naisena. Ja vastupidi. Kõik on võimalik! Fantaasia ei tunne piire!”\nÜritusega saad huvi korral kaasa minna SIIT!\nMis on mikroriik?\nMikroriigi mõiste ja olemus on ähmane. Esimene registreeritud mikroriik oli tõenäoliselt Inglise saar Lundy, mille omanik Martin Coles Harman kuulutas end 20. sajandi alguses kuningaks ning hakkas välja laskma münte ja marke. Nimekirja viimaste täiendite hulka tänapäeval kuulub Libeeria — Doonau läänekaldal asuv vaidlusalune maa-ala.\nMõned värvikad mikroriigid\nNurruva nimega Murrawarri Vabariik. Aborigeenidele kuuluv ala, mis 2013 kuulutas ennast Austraaliast iseseisvaks.\nCelestia, mis hõlmab peale maa ka kogu universumit. “Taevaruumi rahvas” ehk Celestia asutati 1949 aastal James T. Mangani poolt, et “takistada teisi riike endale nõudmast kosmoses territooriume”.\nPäkapikkude Vabariik Eestis. Vabariik sai alguse parlamentaarsest monarhiast, kuid valitsuse vorm muutus hiljem vabariigiks. Tipphetkel oli liikmete arv 15-20. Praeguseks on see arv langenud 3-5-le.\nKosmoses, satelliidi pardal asuv Asgardia Kosmose Kuningriik. Asgardlased on vastu võtnud põhiseaduse ning nad kavatsevad endi sõnul ” pääseda kosmosesse ilma teiste riikide kontrollita” ning neil on kavas 2043 aastaks rajada kuule alaline asula.\nSealand, mille territooriumiks on Põhjamerel, Suffolki rannikust 12 kilomeetri kaugusel asuv, II maailmasõja ajal brittide poolt ehitatud õhutõrjerelvade platvorm. Sealand on üks kuulsamaid mikroriike, mis asutati aastal 1967 Briti armee major Paddy Roy Bates’ i poolt, kes piltlikult surus üle platvormi serva ühe piraatraadiojaama meeskonna (Radio City) ja jätkas samal territooriumil, kasutades ära sinna jäetud sõjatehnikat, omaenese piraatraadioga (Radio Essex), kuulutades samas välja ka oma riigi. Sealandi on vapustanud relvastatud ülestõus, rahapesuskandaal, tulekahju ja mitmed juriidilised rünnakud, kuid riik eksisteerib siiamaani edasi (niivõrd kui üks mitte-riik eksisteerida saab).\nNutopia on kontseptuaalne riik, mille asutasid John Lennon ja Yoko Ono satiirilise vastusena Lennoni immigratsiooniprobleemidele. Nutopial pole ei maad ega piire. Ei passe ega viisasid. Igaüks, kes teab Nutopia olemasolust, võib sellega liituda. Tere tulemast!\nWhangamomona asutati naljaga, turismi edendamiseks samanimelises Uus-Meremaa maalinnas. Whangamomona presidendiks on erinevatel ajahetkedel olnud nii kits kui puudel. (Ma parem ei hakka siia Ameerika presidenti puudutavat nalja kirjutama)\nOuter Baldonia asutati 1950 ühel Kanada saarel sisuliselt selleks, et rühm mehi saaks rahulikult kalal käia. Outer Baldonia oli ajalooliselt üks organiseeritumaid mikroriike oma raha, passide ja sõjaväega. Nende iseseisvusdeklaratsioonis seisis muuhulgas: “Kalurid on omaette rass ja kaluritel on vääramatu õigus eemal olla: naistest, maksudest, poliitikast, näägutamisest ja habemeajamisest. Kaluritel on õigus olla segamatult, õigus vanduda, valetada ja juua. Õigus magada terve päeva ja olla öö läbi üleval…” 1973 aastal müüs Outer Baldonia asutaja Russell Arundel saare ühe Kanada dollari hinnaga Nova Scotia linnuühingule ja see tõelistele meestele mõeldud paradiisiriik lõpetas eksistentsi.\nVaata galeriid ilusast Islandiast: