Naissaare looduspargi kaitse-eeskiri – Riigi Teataja\nNaissaare looduspargi kaitse-eeskiri\nNaissaare looduspargi kaitse-eeskiri - sisukord\n§ 1 Naissaare looduspargi kaitse-eesmärk\n§ 3 Ehituskeeluvööndi ulatus\n§ 4 Kaitseala valitseja\n§ 5 Kaitse alla võtmise ja piirangute põhjendused\nRT I, 20.09.2016, 10\nNaissaare looduspargi kaitse-eeskiri1\nVastu võetud 15.09.2016 nr 98\n§ 1. Naissaare looduspargi kaitse-eesmärk\n(1) Naissaare looduspargi2 (edaspidi kaitseala) eesmärk on kaitsta:\n1) Naissaare looduslikke ja poollooduslikke kooslusi ja kaitsealuseid liike ning säilitada maastikuilmet ja ajaloolis-kultuurilisi objekte;\n2) elupaigatüüpe, mida nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (EÜT L 206, 22.07.1992, lk 7–50) nimetab I lisas. Need on esmased rannavallid (1210)3, püsitaimestuga kivirannad (1220), rannaniidud (1630*), püsitaimestuga liivarannad (1640), eelluited (2110), valged luited (liikuvad rannikuluited – 2120), hallid luited (kinnistunud rannikuluited – 2130*), metsastunud luited (2180), luidetevahelised niisked nõod (2190), puisniidud (6530*), vanad loodusmetsad (9010*), soostuvad ja soo-lehtmetsad (9080*) ning siirdesoo- ja rabametsad (91D0*);\n3) kaitsealuseid liike, mida Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (ELT L 20, 26.01.2010, lk 7–25) nimetab I lisas, ja nende elupaiku. Need on merikotkas (Haliaeetus albicilla), karvasjalg-kakk (Aegolius funereus) ja valgeselg-kirjurähn (Dendrocopos leucotos);\n4) kaitsealust loomaliiki põhja-nahkhiirt (Eptesicus nilssonii) ja tema elupaiku;\n5) kaitsealuseid seeneliike limatünnikut (Sarcosoma globosum) ja valget sirmikut (Macrolepiota nympharum) ning nende elupaiku.\n(2) Kaitseala maa-ala jaguneb vastavalt kaitsekorra eripärale ja majandustegevuse piiramise astmele kuueks sihtkaitsevööndiks ja üheksaks piiranguvööndiks.\n(1) Kaitseala asub Harju maakonnas Viimsi vallas Naissaarel.\n§ 3. Ehituskeeluvööndi ulatus\nNaissaarel on ehituskeeluvööndi laius 200 m, välja arvatud:\n1) Naissaare piiranguvööndis Sadama katastriüksusel (katastritunnus 89001:001:0048), kus ehituskeeluvööndi laius on 0 meetrit, ja ülejäänud piiranguvööndi ulatuses 50 meetrit veepiirist;\n2) Lõunaküla ja Väikeheinamaa küla piiranguvööndis, kus ehituskeeluvööndi laius on 50 meetrit põhikaardile kantud rannaastangu servast ning rannaastangu alla kuni veepiirini jääv ala;\n3) Jurka küla, Põhjaküla ja Virbi küla piiranguvööndis, kus ehituskeeluvööndi laius on 50 meetrit veepiirist.\n§ 4. Kaitseala valitseja\n§ 5. Kaitse alla võtmise ja piirangute põhjendused\n(2) Telkimine ja lõkketegemine on kaitsealal lubatud õuemaal ning kohtades, mis on kaitseala valitseja nõusolekul selleks ette valmistatud ja tähistatud. Telkimine ja lõkketegemine selleks ettevalmistamata ja kaitseala valitseja nõusolekul tähistamata kohtades on lubatud järelevalve- ja päästetöödel ning kaitseala valitseja nõusolekul teadus- ja kaitse korraldamisega seotud tegevusel.\n(3) Kaitsealal on lubatud mootorsõidukiga ja maastikusõidukiga sõitmine teedel ning jalgrattaga sõitmine teedel ja radadel. Mootorsõidukiga sõitmine väljaspool teid, jalgrattaga sõitmine väljaspool teid ja radasid ning maastikusõidukiga sõitmine on lubatud järelevalve- ja päästetöödel, kaitseala valitsemise ja kaitse korraldamisega seotud tegevusel, kaitseala valitseja nõusolekul teostataval teadustegevusel, liinirajatiste hooldustöödel ning kaitse-eeskirjaga lubatud töödel, sealhulgas metsa- ja põllumajandustöödel.\n(4) Kaitsealal on lubatud jahipidamine 1. septembrist 14. veebruarini.\n4) lubada ehitada ehitusteatise kohustusega või ehitusloakohustuslikku ehitist, sealhulgas lautrit või paadisilda;\n1) Hülkari sihtkaitsevöönd;\n2) Kivikangrute sihtkaitsevöönd;\n3) Kunilamäe sihtkaitsevöönd;\n4) Naissaare sihtkaitsevöönd;\n5) Savikalda sihtkaitsevöönd;\n6) Taani Kuninga aia sihtkaitsevöönd.\n(1) Hülkari ja Naissaare sihtkaitsevööndi kaitse-eesmärk on metsa- ja rannikukoosluste loodusliku arengu tagamine ning kaitsealuste liikide elupaikade kaitse.\n(2) Kivikangrute sihtkaitsevööndi kaitse-eesmärk on metsakoosluste ja maastikuilme säilitamine ning kaitsealuste liikide elupaikade kaitse.\n(3) Kunilamäe sihtkaitsevööndi kaitse-eesmärk on metsakoosluste säilitamine ja taastamine, metsakoosluste liikide ja vanuse struktuuri hoidmine, rannikukoosluste säilitamine ning kaitsealuste liikide elupaikade kaitse.\n(4) Savikalda sihtkaitsevööndi kaitse-eesmärk on metsa- ja rannikukoosluste säilitamine, maastikuilme säilitamine ning kaitsealuste liikide elupaikade kaitse.\n(5) Taani Kuninga aia sihtkaitsevööndi kaitse-eesmärk on puisniitude säilitamine ja taastamine, vanade loodusmetsade, soostuvate ja soo-lehtmetsade ja rannikukoosluste säilitamine ning kaitsealuste liikide elupaikade kaitse.\n1) rohkem kui 50 osalejaga rahvaürituste korraldamine ja rahvaürituse korraldamine selleks ettevalmistamata kohas;\n3) Kivikangrute, Kunilamäe, Savikalda ja Taani Kuninga aia sihtkaitsevööndis koosluse kujundamine vastavalt kaitse-eesmärgile;\n4) teede ja metsasihtide maapinna hooldus tulekaitse abinõuna;\nTaani Kuninga aia sihtkaitsevööndi poollooduslike koosluste esinemisaladel on nende ilme ja liigikoosseisu tagamiseks vajalik heina niitmine, loomade karjatamine ning puu- ja põõsarinde kujundamine ja harvendamine.\n3) uute ehitiste püstitamine, välja arvatud kaitseala valitseja nõusolekul tootmisotstarbeta ehitise püstitamine kaitseala tarbeks ning tee või tehnovõrgu rajatise püstitamine kaitsealal paikneva kinnistu või kaitseala tarbeks;\n4) adru varumine, välja arvatud kaitsealal asuva majapidamise tarbeks.\n(2) Kaitsealal on üheksa piiranguvööndit:\n1) Haldja küla piiranguvöönd;\n2) Jurka küla piiranguvöönd;\n3) Kunilamäe piiranguvöönd;\n4) Lõunaküla piiranguvöönd;\n5) Naissaare piiranguvöönd;\n6) Noodamajaranna piiranguvöönd;\n7) Põhjaküla piiranguvöönd;\n8) Virbi piiranguvöönd;\n9) Väikeheinamaa küla piiranguvöönd.\nPiiranguvööndi kaitse-eesmärk on elustiku mitmekesisuse, maastikuilme ja rannikukoosluste säilitamine ning kaitsealuste liikide kaitse.\n2) lageraie kuusikutes langi pindalaga kuni üks hektar ning turberaie häilraiena;\n3) rajatise püstitamine Haldja küla, Jurka küla, Kunilamäe, Lõunaküla, Naissaare, Põhjaküla, Virbi ja Väikeheinamaa küla piiranguvööndis;\n4) rajatise püstitamine kaitseala tarbeks Noodamajaranna piiranguvööndis;\n5) hoonete püstitamine Haldja küla, Lõunaküla, Naissaare ja Virbi piiranguvööndis;\n6) hoonete püstitamine ajaloolistes asustuskohtades või hajaasustusena Jurka küla, Põhjaküla ja Väikeheinamaa küla piiranguvööndis.\n1) uue maaparandussüsteemi rajamine, välja arvatud Väikeheinamaa küla piiranguvööndis üksikkraavide taastamine ja rajamine kaitseala valitseja nõusolekul;\n2) maavara kaevandamine, välja arvatud liiva ja kruusa võtmine saaresisesteks vajadusteks Kunilamäe ja Naissaare piiranguvööndis kaitseala valitseja nõusolekul ning liiva ja kruusa võtmine oma kinnistu piires isiklikus majapidamises kasutamise eesmärgil;\n5) biotsiidi, taimekaitsevahendi ja väetise kasutamine, välja arvatud põllu- ja õuemaal.\nEnne käesoleva määruse jõustumist kehtestatud detailplaneeringu alusel on ehitiste püstitamine piiranguvööndis lubatud detailplaneeringu kohaselt.\nVabariigi Valitsuse 24. jaanuari 2001. a määrus nr 38 „Naissaare Looduspargi kaitse-eeskiri” tunnistatakse kehtetuks.\nMääruse menetlus viidi läbi keskkonnaministri 8. juuli 2009. a käskkirjaga nr 1097 algatatud haldusmenetluses, mille ülevaade koos ärakuulamise tulemustega on esitatud käesoleva määruse seletuskirjas5.\n2 Kaitseala on moodustatud Vabariigi Valitsuse 31. märtsi 1995. a määrusega nr 150 „Naissaare looduspargi moodustamine ja kaitse-eeskirja kinnitamine” kaitse alla võetud kaitseala baasil ja nimetatud looduspargiks Vabariigi Valitsuse 24. jaanuari 2001. a määrusega nr 38 „Naissaare Looduspargi kaitse-eeskiri”. Tulenevalt Vabariigi Valitsuse 5. augusti 2004. a korralduse nr 615 „Euroopa Komisjonile esitatav Natura 2000 võrgustiku alade nimekiri” lisa 1 punkti 2 alapunktist 247 hõlmab kaitseala Naissaare loodusala, kus tegevuse kavandamisel tuleb hinnata selle mõju loodus- ja linnuala kaitse-eesmärkidele, arvestades Natura 2000 võrgustiku alade kohta kehtivaid erisusi.\n4 Kaitseala välispiir ja vööndite piirid on kantud määruse lisas esitatud kaardile, mille koostamisel on kasutatud Eesti põhikaarti (mõõtkava 1 : 10 000) ja maakatastri andmeid. Kaardiga saab tutvuda Keskkonnaametis, Keskkonnaministeeriumis, keskkonnaregistris (register.keskkonnainfo.ee) ning maainfosüsteemis (www.maaamet.ee).\nLisa Naissaare looduspark


Vähifoorum :: Vaata teemat - Rinnavähi operatsioon ja sellest taastumine\nRinnavähi operatsioon ja sellest taastumine\nPostitatud: Esm Nov 26, 2007 10:06 pm Teema:\nTänud kõigile, kes siin mind on püüdnud nõuga aidata.\nOperatsiooni aeg pole veel teada, sest konsiilium on ülehomme alles. Isegi see sõna -konsiilium- on minu jaoks ilma mingisuguse tähenduseta. Nimelt pole ma kunagi veel mingeid operatsioone üle pidanud elama. Vaid sünnitusmaja on minu jaoks olnud mitmel korral selline koht, mis seostub sõnaga -haigla-. Oma arvamist mööda siis kogunevad sinna kõik arstid, kes hakkavad mu lugu uurima. Mul pole isegi küsimusi, mida arstidele esitada. Kõik mu küsimused on seoses tundmatu tulevikuga, aga neid esitada oleks väga lapsik (mulle tundub nii). Enamuses info olen enda jaoks netist juba kätte saanud, aga need rohkem sellised, mis nagu ei puuduta täpselt just minu tulevikku.\nSee nõuanne, et võtaksin endaga kaasa kellegi lähedastest, ei tule minu puhul vist kõne allagi. Ema muidu võtaks, aga ta mul selline pabistaja ja muretseja, et teeksin temale sellega vaid halba. Tegelikult ei tahakski kedagi oma muret tekitavate oludega kurvastada, sest igal inimesel ole omigi muresid.\nKõige imelikum on see, et tunnen end täiesti tervena, midagi ei valuta. Ja sellest ka hirm, et mind hakatakse nagu heast peast lihtsalt sandistama. Sorry sellise väljendi pärast, aga tunne momendil on just selline. Ma ei kardagi niivõrd valu ja kannatusi, vaid seda, et peale kõike neid läbielamusi pole ma enam äkki töövõimelina või siis ei tule rahadega välja.\nEsitaksin siia mõned küsimused, mis mind juba mitu päeva kummitanud:\n1.Kui ruttu peale konsiiliumi see op tavaliselt tehakse?\n2.Peale lõikust kui kaua möödub enne, kui keemiaravile saadetakse?\n3.Olen siit lugenud, et tehakse mitu keemiaravi lausa. Kas need on järjest, kui pikk on paus keemiaravide vahel?\n4.Kas üks keemiaravi on ühekordne doos seda südame-pahaks-ajamise rohtu minu elunditesse saatmisel?\nAppike, kui nõmedad küsimused kukkusid välja.\nAga vabandan veelkord, et tõesti ma pole kunagi kellegilt seda pidanud varem küsima.\nPostitatud: Teis Nov 27, 2007 9:00 am Teema:\nKuna kohe opile ei saanud, siis sain 4 keemiat alustuseks. Peale viimast keemiat ootasin kuu aega opile. Suhtlesin ainult onkoloogiga, mingist konsiiliumist polnud juttu. Ilmselt sõltub opiaeg järjekorra pikkusest, või kui on ikka tarvis kiiret sekkumist, siis võetakse kohe ette.\nPeale lõikust kosusin kuu aega. Keemiad olid 3-4 nädalaste vahedega. Mulle tehti 6x. Enne igat tehakse vereproov. Nii mõnigi, ka mina, saadeti verd kosutama. Paus oli neli nädalat.\nÜks keemiaravi oli minul üks doos. See koosnes mitmest süstlatäiest, mis järjest veeni süstiti. Mõnedele tilgutati istudes, see kestis ka tunni ringis, mõned läksid kuhugi pikali oma portsu saama.\nUhh, peaaegu hakkas paha seda kõike meenutades.\nMul polnud ka midagi enne viga, ega ka praegu. Enne oppi olin valmis minema veel Hiiule, et saada kinnitust diagnoosile. Telefoni teel tehti aga selgeks, et pole mõtet.\nAga aeg-ajalt arvan veelgi, et toimus eksitus.\nMida ma ei teadnud, oli see, et peale oppi pole juttu enam rinnast, vaid käest ja selle liikumasaamisest. Mingit hullu valu pole karta.\nTaastumine ja sinu naasmine tööle sõltub sinust ja sinu töö iseloomust. Ei seda ette tea. Ise läksin tööle 3 nädalat peale oppi, kui enam ei pidanud käima koevedelikku välja tõmbamas.\nSoovitan ikka koguda tel nr ja luba helistada. Mäletan, et tuli mingi paanika laupäeva õhtul kell üheksa ja polnud kelleltki küsida.\nPostitatud: Teis Nov 27, 2007 1:34 pm Teema:\nKõik need tunded on endal läbi elatud. Just see tunne, et olen täitsa terve ja hakatakse lõikuma, kemiseerima...Kui tunned end pahasti, siis mõistagi tahad, et Sind ravitakse, aga kui ei tunne... ja ravi on ebameeldiv siis on selline tunne, et tahaksid sellest ravist hoopis pääseda.\nMõistusega muidugi saad aru, et ravi on väga vajalik.\nSinu küsimustele vastuseks- on oluline vahe kas oled Tallinnas või Tartus.\nMul on kogemusi mõlema kohaga ja Tartu raviskeem on selline nagu kerahein kirjutas. Tallinnas sain pärast konsiiliumi kolme päeva pärast haiglasseja opile, nemad ei saanud aru milleks venitada, et lõikus tuleks teha kohe. Esimene keemia tehakse umbes kuu pärast oppi ja siis jah nii 4 nädalaste vahedega, oleneb ilmselt ka staadiumist, maksimaalset 6 seanssi.\nTahaks veel lisada, et tõesti- mina keemiaravi ajal eriti ei kannatanud, nii et eks ta ole individuaalne. Ja söögiisu ei vähenenud, vaid pigem oli pärast keemiaraviseannsi jube nälg, kuigi süüa ma ei julgenud kohe, sest pidin bussiga koju sõitma.\nAga hea oleks jah kellegagi neist asjadest rääkida, mul olid mõned head sõbrad, kellega seda kõike jagasin ja sellest oli suur abi.\nSoovin Sulle vaprust, usku ja teadmist, et kõik läheb hästi!\nPostitatud: Teis Nov 27, 2007 1:49 pm Teema:\nÜkski küsimus pole rumal. Kõik on väga asjakohane. Mul endal oli möödunud aastal sama tunne, et mitte midagi ei tea ja nii edasi. Enne oppi polnud ma veel sellest foorumistki siin teadlik. Kõik toimus nii kähku. Olin minagi juba paar aastat Hiiul käinud jälgimisel vasaku rinnaga, kus healoomuline tihenemine. Eelmisel sügisel taas korralises kontrollis käies tundus ka kõik ok, aga arst saatis ikka kindluse mõttes mammograafiasse ja ultrahelisse ja siis ultrahelis sain teada, et ka paremas rinnas miskit. Siis hakkasin halba aimama ja arst kinnitas mu kahtlust. Ei tundud ma midagi enne ultraheli, siis kui oma aparaadiga seda kohta nühkis, oli küll veidi valulik. Isegi arst ei saanud algul katsudes aru ju. Mul oli ka selline teadmatus ja hirm just teadmatuse ees. Aga muudkui küsisin oma "rumalaid" küsimusi ja arstid ikka vastavad:) Valu ei maksa karta, tõesti, sest magad ju opi ajal. Pärast ma ei tundnud ka haavavalu. Mis häiris oli dreenivoolik (mis kogus koevedelikku). Pärast muidugi see käe liikumisprobleem. Nüüdseks on õnneks enam-vähem taastunud, saan jälle käe üles tõsta. Taastumine on ikka igaühel individuaalne. Õigus on saada 120 päeva haiguslehte. Mina kõike ära ei kasutanud. Peale oppi olin kuskil kuu aega kodus ja siis kiiritusravi ajal umbes sama palju. Keemiaravi ei ole saanud, seda ei oska kommenteerida.\nKui Sul on küsimusi-muresid, võid neid julgesti minuga jagada ka privaatsõnumi kaudu.\nJõudu, vaprust, optimismi Sulle!\nPostitatud: Teis Nov 27, 2007 7:32 pm Teema:\nKõik kipub ikka individuaalne olema - mina läksin keemiasse juba 17 päeva peale oppi ja sain kokku 8 keemiat. Süda polnud kordagi paha ja veri oli alati korras. See on ikka organismis kinni ma arvan. Aga haiguslehel olin ma 150 päeva, missiis, et tervis justkui korras oli. Käi rahulikult konsiiliumis ära, siis oskad nii mõelda kui küsida. Ka minu priva on sinule avatud\nPostitatud: Nelj Nov 29, 2007 10:46 pm Teema:\nJõulud jah,... tundmatu tulevik momendil minu jaoks...\nAga loomulikult, kel võimalust, see nautigu seda ka nende eest, kel see võimalus puudub.\nMina siis 10.dets. haiglasse ja 11. on op. Lubati reedesel päeval haiglast välja, kui kõik ok. Nii et ei teagi, mis olekus ma jõulude ajal olen.\nJa keemiaraviga tuleb algust teha peale jõule kohe.\nKas keegi kirjutaks soovitusi siia, et mida ei tohiks kindlasti ära unustada kaasa võtmast, kui haiglasse 5-ks päevaks minek ees ootamas?\nVeel küsimusi, et kes oskab vastata:\n1.kas peale op-i viiakse intensiivi või kohe palatisse?\n2.kaua mul umbes kulub aega, et end jälle liikuma voodist välja saan?\n3. kaua see puuduva rinna haav üldse paraneb?\n... käe kohta enam küsimusi ei küsi, selle kohta olen siit juba ise infot leidnud ja loodan, et väga kaua ma ilma parema käe kasutamise võimaluseta ei pea olema\nPostitatud: Reede Nov 30, 2007 10:43 am Teema:\n5 päeva haiglas läheb väga ruttu! Kaasa tuleb võtta hügieenitarbed, sussid/plätud. Soovitan kindlasti juua kaasa võtta, tavalist vett, seda kulub. Võibolla ka puuvilja. Esimeseks päevaks ka midagi söömist. Mäletan, kuidas terve esimese päeva sai nälgitud, alles kella viie ajal õhtul anti mannasuppi:) Hea oleks ka eest lahtikäiv pluus, ühesõnaga kõik, mis on nööbitav või lukuga.\nVeidi aega peale narkoosist ärkamist viidi palatisse. Mina tõusin juba mõni tund peale palatisse saamist ja läksin wc-sse. Õhtul mõtlesin süüagi, aga siis läks süda pahaks ja see oligi kõige jubedam. Kuskil teise päeva lõunaks oli ok. Süüa küll ei julgenud, aga jõin palju ja puuvilja tahtsin ka.\nReedel sain haiglast välja juba hommikul. Mul oli rinda säästev operatsioon. Ausalt öeldes ei mäletagi, kui kaua haav paranes. Ruttu tegelikult. Kaks nädalat peale oppi käisin juba ühel üritusel. Seega - jõulud tulevad!\nRahu ja optimistlikku meelt Sulle!\nPostitatud: Reede Nov 30, 2007 10:49 am Teema:\nHaiglasse kaasa: isikut tõendav dokument; sussid; mugavad riided; hügieenitarbed, saunalina; lugemist vm ajaviidet; juua (gaseerimata vett); mobiililaadija, kui oled telefoni kasutaja...\nKüsimused 1-3: kõik sõltub inimesest enesest, sh tema iseloomuomadustest (aktiivsed, rõõmsameelsed hakkavad kiiremini ennast püsti upitama), organismi üldseisundist ning paranemiskiirusest, operatsiooni õnnestumisest ja veel paljudest muudest asjaoludest. Usun, et sina oled üks neist kiiresti-püsti-ajajatest, seda näitab juba see, et enne oppi aktiivselt infot otsinuna oled siia jõudnud\nIgatahes usun, et kõik läheb nii hästi, kui vähegi võimalik ning jõulud tulevad sul ikka sellised imelised, nagu loodad!\nPostitatud: Reede Nov 30, 2007 12:29 pm Teema:\nMa ka siis soovitan-niikuinii kõik on erinevad\nMina ei võtnud oma riideid kaasa, sest siis koju tulles ei tuletanud miski haiglat meelde.Kitli ja öösärgi sain haiglast. Aga see muidugi on individuaalne. Naised soovitasid seal panna kittel tagurpidi peale oppi, et potsikut kaasa vedada ja oligi kõik. Saunalina ma küll ei võtaks, ennast üleni ma seal küll pesta ei saanud. Hiiul ja see vann ainult oligi. Aga ma pole tallinlanna, seega pigem põhjus vähe asju võtta oli selles, et ei peaks tassima. Peale oppi ma ajasin end kohe püsti kui uni ära läks. Osad viiakse intensiivi ärkama, teised mitte. Mina magasin palatis õhtuni. Sõin ka samal õhtul juba. Haav paraneb nagu ikka haavad paranevad, oleneb palju sul koevedelikku on. Me oleme ju kõik nii erinevad ikkagi.\nViimati muutis seda pandariin (Püh Veeb 24, 2008 12:02 pm). Kokku muudetud 1 kord\nPostitatud: Reede Nov 30, 2007 12:52 pm Teema:\nMinul oli nii: peale oppi kohe palatisse. Üritasin liiga vara püsti ajada, pea hakkas ringi käima. Vist oli narkoosi mõju veel. Kõigepealt istuli ja siis edasi rahulikult. Kirurg tuli mind ka vaatama, painutas voodis käe üle pea, vist otsis skalpelli taga. Aga valus polnud. Näitas mõned harjutused. Ta käis mul neil päevil kätt üle pea sikutamas. Iga vaba hetke kasutasin seal võimlemiseks.\nRinnahaav oli plaastri all, vist alles enne väljaminekut või kodus, vot ei mäletagi enam, võtsin selle ära. Oli sissesulava niidiga õmblus. Rinna kohale hakkab miskit tekkima, ära sellest ära kohku. Pärast paljusid oppe võin arvata, et see voldike, mis tekib pärast dreeni äravõtmist, on koht, kuhu koguneb lümf. See dreeniauk külje peal vajab ehk kodus määrimist. Panin Bepantheni salvi peale.\nJuba samal õhtul pesed sa hambaid selle parema käega!\nKeeldusin opieelsel õhtul pakutud unerohust, mida hiljem kahetsesin. Igasugused haiglahääled ei lasknud uinuda. Järgmiseks ööks juba küsisin.\nKuule, ära ole nii pessimistlik jõulude suhtes. Ilmselt käid sa see aeg koevedelikku välja tõmbamas ja võtad parema käega ülemiselt riiulilt kohvipurki ja kui oled autoga, siis sõidad ringi nagu muistegi, esimest käiku paned kogu kehaga.\nViimati muutis seda kerahein (Laup Juun 25, 2011 8:50 am). Kokku muudetud 1 kord\nPostitatud: Reede Nov 30, 2007 1:14 pm Teema:\nArvan, ka et Sinu jõulud tulevad ilusad, sest oled ühe raske asjaga ühele poole saanud .Hea kerge tunne, et kasvaja on eemaldatud. Järgmisel päeval pärast oppi kõnnid juba ise ringi. Soovitan harjutusi käele kindlasti kohe tegema hakata, siis on kindel, et edaspidi liigub normaalselt. Mul on kaks operatsiooni tehtud (esimene oli säästev lõikus) ja käsi on täiesti normaalne ega anna kusagilt tunda. Ja midagi joodavat võiks kindlasti kaasas olla. Ja mõni tore lemmikraamat, mis ajapuudusel lugemata jäänud .\nIse asusin peale op-i kohe tööle, sest mulle tundus, et tegutsemine aitab minu puhul kiiremini taastuda, see on muidugi igal inimesel erinev ja oleneb muidugi ka tööst.\nHea, et "sõbrakesest" kähku lahti saad, edu ja jõudu!\nPostitatud: Reede Nov 30, 2007 11:07 pm Teema:\nTänan kõiki, kes siin oma kogemuste jagamisega mulle oma nõuga abiks olnud.\nOlen nüüd paljuski selgema pildi saanud.\nPostitatud: Reede Nov 30, 2007 11:49 pm Teema:\nOlen minagi kindel, et oled jõuludeks juba nii palju paranenud, et ei pea ennast väga õnnetult tundma. Minul oli op 24.aprillil ja 1.mail võtsin kodus juba sünnipäeva külalisi vastu. Kolme nädala pärast läksin tööle ja natuke üle kuu oli möödunud, kui läksin juba rahvatantsu tegema. Ujumine muidugi ka. Hetkel tagasi mõeldes ma aga ei soovitaks väga seda tööle ruttamist - peaks ikka rahulikult aja maha võtma ja optimistlikult iseenda tervenemisele pühenduma.\nMina soovitaks samuti haiglasse kaasa võtta oma kõige mugavamad riided ja pluus peaks olema tõesti eest lahtikäiv, sest üle pea on alguses paha särke ajada. Minul olid sellised venivad dressid ja hommikumantel kaasas - mulle haiglariided kohe üldse ei meeldi. Kohe peale oppi on alguses muidugi haigla särk seljas ja kitli või hommikumantli taskusse on tõesti hea dreenikotti toppida.\nMina olin peale oppi kuni ärkamiseni intensiivis, siis viidi palatisse ja mäletan, et üsna varsti toodi juba süüa. Sõin üsna hea meelega, kuid varsti hakkas paha ja oksendasin kõik välja. See pidi narkoosist olema. Õhtul sai ikka juba ringi paterdatud.\nKas Sulle seda on öeldud, kas on võimalik teha ka rinda säästev op? Minule näiteks oli kiiritus vastunäidustatud ja selle tõttu otsustasin terve rinna opi kasuks (pane tähele, et selliseid otsuseid tuleb just nimelt ise vastu võtta) Ehku peale ei julgenud mina küll midagi jätta. Eks see opitud rinnapool ja käsi alguses väheke valulikud olid. Siis läheb paremaks, kui dreen ära võetakse. Kuid kätt liigutama ja võimlema peab tõesti võimalikult ruttu hakkama. Tavaliselt paar nädalat tuleb haava polikliinikus sidumas käima. Minul oli ikka mingi niitide äravõtmine ka.\nMina sain keemiat kord kuus ja kokku 6 kuuri kollast lahust tilgutati paari tunni jooksul veeni. Keemia tuba on Tallinnas selline, et rida kõrge seljatoega toole ja telekat saab tavaliselt vaadata. Mõnikord on keemia kabinetti ka järjekord. Minul juuksed ära ei tulnud, kuid nüüd enam rinnavähiga sellist keemiat ei tehta.\nPane tähele, et ka haiglast võib teistelt häid kogemusi hankida (palatikaaslastele lisaks ka telekavaatamise diivani peal)\nProovi olla positiivne, kuigi peame tunnistama, et rinna kaotmine ei ole ühelegi naisele kerge. Samas aga oleme vähemalt lahti saanud vähist ja sellega anname endale võimaluse edasi elada ning saame aru, et igast asjast (ka väikesest) on mõtet elus rõõmu tunda.\nKõike head Sulle ja usku tervenemiseks!\nPostitatud: Laup Dets 01, 2007 7:16 pm Teema:\nKersti, sinu kirjeldusest haigla elust ja keemiaravist sain väga palju juurde teadmisi. See kõik ju nii võõras, et ei oska isegi õigeid küsimusi esitada, et endale kogu tuleviku suhtes infot juurde saada.\nRind eemaldatakse mul terves ulatuses. Põhjuseks pidi olema see, et rinda säästev op minu väikeste rindade puhul poleks lihtsalt olnud võimalik. Kujutan isegi ette, et kui seda säästa, siis midagi paremat ei tuleks, kui tervest ilma jääda.\nNüüd vaid mul üks küsimus jäänud, et kui varakult peaksin parukat valima-proovima-tellima minema?\nPostitatud: Laup Dets 01, 2007 9:50 pm Teema:\nMon, ilmselt on see ikkagi meil kõigil erinev, kammides lihtsalt tunned, et juuksed hakkavad lahti tulema. Mina näiteks läksin teise keemiasse juba parukaga, sest peale esimest keemiat oli pihk juukseid täis. Mu palatikaaslane tuli alles kuuendasse keemiasse parukaga. See on ikkagi individuaalne .)


Kas teadsite, et soolestik on hea tervise alus? - Tervis Pluss - Delfi Lood\n9. oktoober 2019 4 min.\nKas teadsite, et soolestik on hea tervise alus?\nÜha rohkem uuringuid toob välja, et inimeste soolestikus toimuv mõjutab kogu keha heaolu. Seetõttu hinnatakse aina enam probiootikumide rolli, sest need aitavad suurendada soolestikus heade bakterite osakaalu ja tasakaalustada kogu keha toimimist.\nKas teadsite, et 70–80% immuunsüsteemist paikneb soolestikus? See võib tunduda kummaline, sest soolestikku on alati seostatud seedimisprotsessiga. Kuid soolestik ka kaitseb organismi alla neelatud toksiinide, viiruste ja patogeensete bakterite eest. Mitmekesine bakterikooslus ehk mikrobioom annab meile vastupidava ja hästi reguleeritud immuunsüsteemi.\nTerve inimese organism sisaldab kümneid triljoneid mikroorganisme, rohkem kui 1000 eri liiki, millel on tähtis roll peaaegu kõigis keha süsteemides. Igal inimesel on ainulaadne soolestiku bakteriaalne koostis (sarnane sõrmejäljele), samas täidab igaühe mikrobioom samu füsioloogilisi funktsioone. Meie elustiili valikud – mida me sööme, kui palju ja kui hästi magame ning kui palju treenime – võivad muuta meie mikrobioomi koostist ja mõjutada tervislikku seisundit.\nViimase kümne aasta jooksul on suurenenud teadlikkus probiootikumide rollist tervise säilitamisel ja haiguste ennetamisel. On leitud seos inimese mikrobioomi ja erinevate haiguste vahel, nagu rasvumine, II tüüpi diabeet, ärritunud soole sündroom, kasvajad, hingamisteede haigused jne.\nTarbides juurvilju, hapendatud kapsast ja muud fermenteeritud toitu või jogurtit ja keefirit, saame häid baktereid, aga kahjuks ei sööda neid toite tänapäeval piisavalt ning seetõttu on suureks abiks toidulisandid. Probiootikumi kasutamine on tõhus viis oma soolestiku bakterikooslust mitmekesistada.\nEesti tootja Nordaid valmistab lastele ja täiskasvanutele probiootilisi tilkasid, millele on lisatud ka vitamiini D3.\nNordaidi probiootikumid lastele\nSoolestiku mikrobioom areneb välja juba lapsepõlves ja see aitab kaasa lapse üldisele tervisele. Lactobacillus rhamnosus on imiku mikrobioomi loomulik koostisosa ja üks enim uuritud piimhappebakter maailmas. Antibiootikumide sage kasutamine või keisrilõikega sündinud laste piimaseguga toitmine võib bakteriaalset keskkonda negatiivselt mõjutada ning sellisel juhul oleks väga soovitatav kasutada piimhappebakteritega toidulisandit.\nNordaidi piimhappebakterid koos D-vitamiiniga lastele on mõeldud immuunsüsteemi tugevdamiseks, seedimise toetamiseks ja D3-vitamiini taseme tõstmiseks. Probi® Lactobacillus rhamnosus valiti tootesse seedetrakti kaitsvate ja immuunsust reguleerivate omaduste tõttu. Kliiniliste uuringutega on tõestatud, et Probi Rhamnosus 6594 kasutamine vähendab ülemiste hingamisteede põletike esinemist. Peale selle on tootel positiivne mõju seedesüsteemile, vähendades beebidel puhitusi ja koolikuid ning soodustades seedimist. Vitamiin D3 on vajalik lapse luude ja hammaste arenguks. Ühes annuses (viies tilgas) on 5 miljardit CFU Probi® Lactobacillus rhamnosu’st ja 400 IU D3-vitamiini.\nNordaidi probiootikumid täiskasvanutele\nNordaidi piimhappebakterid koos D-vitamiiniga täiskasvanutele on samuti mõeldud immuunsüsteemi tugevdamiseks, seedetrakti toetamiseks ning D3-vitamiini taseme tõstmiseks. Laste ja täiskasvanute toodetes on kasutatud erinevaid bakteritüvesid, sest nende mikrobioom on erinev. Toode sisaldab Probi® Lactobacillus paracasei’d, mis toetab immuunsüsteemi ja vähendab põletikke, aidates nii kaasa tervislikule eluviisile kõigil eluetappidel. Nordaidi tootes esineval bakteril Lactobacillus paracasei 13434 on kliiniliselt tõestatud immuunsüsteemi patogeenide sissetungi eest kaitsev toime. Ühes annuses (5 tilgas) on 5 miljardit CFU Probi® Lactobacillus paracasei’d ja 4000 IU D3-vitamiini.\nSelleks, et elada aktiivset ja heaolu täis elu, on vaja, et meie keha püsiks tugev ja terve. Probiootikumid immuunsüsteemi toetades just seda pakuvadki. Kui soovite enda ja oma lapse tervist parandada, alustage soolestikust. Soolestiku tervis mõjutab sõna otsese mõttes kogu keha!\nPraegu on parim aeg alustada, sest just praegu saate osta Nordaidi probiootikume 20% soodsamalt.


Naiste jalgpalli meistriliiga kuu parimate auhinnad läksid Sportingusse - Delfi Sport\nNaiste jalgpalli meistriliiga kuu parimate auhinnad läksid Sportingusse\nFoto: Eesti Jalgpalliliit\nNaiste jalgpalli meistriliiga augusti- ja septembrikuu parimaks mängijaks valiti Saku Sportingu ründaja Katriin Saulus ja parimaks treeneriks naiskonna peatreener Jan Harend.\nSporting ei kaotanud kahe kuu jooksul ainsa naiskonnana punkte, kui kirja saadi kaheksa järjestikust võitu. Harendi juhendamisel alistati augusti alguses 4:0 Lasnamäe Ajax ning 4:1 Tuleviku ja Suure-Jaani ühendnaiskond. Seejärel saadi kirja oluline võit, kui koduväljakul õnnestus alistada tabeliliider FC Flora 1:0, vähendades vahe liidriga ühepunktiliseks.\nLisaks oldi augustis 1:0 üle Pärnu Vaprusest ja 7:0 Tartu Tammekast. Septembrikuu jooksul Sportingu hoog ei vähenenud, kui taaskord võeti 4:0 võit Ajaxi üle, alistati ühendnaiskond 3:1 ja Põlva Lootosest oldi üle tulemusega 2:0.\nSportingu ründaja Katriin Saulus panustas naiskonna edusse märkimisväärselt, kui teenis mänguaega kõigis kohtumistes ning sai selle aja jooksul kirja seitse väravat. Ühtlasi oli tema tabamuse autoriks tähtsas kohtumises Floraga, kus õnnestus kirja saada minimaalne võit.


Liha salatid - toiduvalmistamise üldpõhimõtted ja -meetodid\nEt inimene elaks jõuliselt ja tervislikult, ei vaja ta mingeid konkreetseid tooteid. Ta vajab energiat ja mõnda ainekompleksi, mida ta toidult toob. Keha ise ei suuda sünteesida toiduga saadud komponente.\nNiisiis rõõmustavad liha sööjad! See liha sobib suurepäraselt ülaltoodud teaduslikku kontseptsiooni. See on kõige olulisem toiduaine, millest ei saa keelduda, sest sellel on kõrge toiteväärtus. Liha rasvad ei moodusta mitte ainult toote lõhna ja maitset, vaid määravad ka liha energiasisalduse. Liha ja lihatooteid tarbides varustab inimene oma keha raua, kaaliumi, naatriumi, fosfori, väävli ja mitmete mikroelementidega: joodi, tsinki, koobaltit ja vaske.\nSeetõttu on vaja värskeid ja nõuetekohaselt keedetud lihatooteid.\nLiha salatid - toiduained\nSalatile liha tuleb valida värske ja kõrge kvaliteediga. Noorel veiselihal on kreemjas valge rasv ja see on helepunane, kuid mitte bordo. Värske liha lõhnab piima. Liha ja kollase rasva tume värv näitab, et liha on vana.\nVärskel sealihal on valge rasv ja ühtlane roosa liha. Kui sõrmega vajutate, peaks liha vedama, mitte suruma.\nLiha all olev veekook tähendab, et müüjad jootsid seda, et mitte närida. Seda toodet ei saa võtta. Pärast kuumas hooajal vees viibimist muutub liha tervisele ohtlikuks.\nKöögiviljad peavad valima küpsed, kuid mitte üleküpsenud. Nad peaksid nii magu kui silma. Parem on endiselt majoneesi kasutamist vältida, kuid meie retseptides on see olemas. Te saate selle muuta hapukoore ja sojakastme seguks. See on ka maitsev. Kui kasutate majoneesi, peate seda rakendama ainult nõutud koguses.\nLiha salatid - roogade valmistamine\nSalatite koostisosade viilutamine peab teadma, milline nuga ja mis on mõeldud. Üks noa kõik on ökonoomne, kuid vale. Köögiviljade puhul peaksid olema spetsiaalsed noad: köögiviljade puhastamiseks ja nende purustamiseks.\nLiha lõikamiseks kivist on olemas ka eraldi nuga. See ei ole liiga pikk nuga, millel on lai alus ja tera kitsas ots. Sellise konfiguratsiooniga saab see kergesti mööda luud üle minna, vabastades selle kergelt lihast. Pikad kitsad noad, mille lõikepinnal on sälgud, on hea vorstide ja liha lõikamiseks.\nNoad peavad olema alati teravad! Nüri nuga põhjustab köögis vigastusi kui terav.\nEt nuga ei oleks enam tuhm, ärge kasutage kõvaid lõikeplaate. Keraamilised, klaas- ja metallplaadid on head, kuid mitte noad. Kasutage puitplaate, kuid tehke neist piisavalt. Liha, leiva, kala ja nii edasi.\nLiha salatid - parimad retseptid\nRetsept 1: salat “Elementary”\nMitte mitte iga salat peaks olema kulinaarse kunsti tipp. Mõnikord tuleb lihtsalt valmistada midagi väga maitsvat, kuid kiirustades. See on väga lihtne. See salat aitab perenaine välja, kui külalised on juba praktiliselt siin.\nRasvata sealiha - 250 grammi, 2 muna, 400 grammi tomatit ja kartuleid, majoneesi riietamiseks, tükeldatud musta pipra, vähe soola ja oksi rohelisi ilu jaoks. Majoneesi puudumisel võite selle asendada universaalse kastmega, mille jaoks on vaja segada: veiniäädikas - 30 ml, 1/2 spl. oliiviõli, sool ja pipar, küüslauguküüs. Keetmise meetod\nKeedetud munad. Keeda kartuleid vormiriietust kuni valmis. Liha tükeldatakse suurteks tükkideks ja küpseta, kuni see on valmis. Kõik komponendid jahutatakse. Külmutatud kartulid lõigatakse õhukesteks viiludeks. Jahutatud liha tükeldatakse väikesteks tükkideks. Lõika tomatid ribadeks. Munad jagatakse valkudeks ja munakollaks. Me sõtkame munakollaneid ja oravad hõõruvad riivile.\nSügava salatikausi allosas pange tomatikihi, siis liha ja lõpuks kartul. Iga kiht on kergelt soolatud ja pipar (vajaduse korral) ja kaetud majoneesiga. Vala majoneesi ülemisele kihile valge ja hakka üles munakollane. Me kaunistame salat rohelised.\nRetsept 2: salapärane liha salat\nVärske kurk ja roheline õun annavad veiseliha salatile vürtsika maitse ja intriga. Lase külalistel proovida salatite koostisosade saladust lahti võtta. Igal juhul saab selle meistriteose loodud perenaine tähelepanu ja kiitust.\nKeedetud veiseliha - 300 grammi, üks roheline kurk ja värske õun, kõva juust (150 gr), 2 keedetud muna ja 1 sibul, 1 sidrun, tilli tilli ja salat, sool, pipar ja majonees.\nLõika õuna ja veiseliha õhukesteks ribadeks, riisige juust ja munad ning lõigake kurk ribadeks. Purustatud sibul puistatakse kergelt sidrunimahlaga. Tükeldage tilli.\nSügava klaasist salatikausi põhjas on salat. Salat moodustab koostisosade kihtidest. Maitse järgi soola ja pipra kihid. Kihid paigutatakse järgmisesse järjekorda: veiseliha, sibul, majonees, õun, majonees, mahlaga juust, majonees, kurk, majonees, munad ja viimane majoneesikiht. Top salat peab kaunistama.\nRetsept 3: Liha salat “Idamaine turg”\nKuna basaar on idamaine, siis siin ja seal ei ole sealiha, kuid seal on ka pähklid ja ploomid, ilma milleta ei ole idapoolset turgu. See on veel üks kihilistest salatidest, kuid ... omal käel. Pigem ploomidega. See on rikkalik ja meeldiv maitse. Retseptis valmistatud keedetud veiseliha võib kalkuni kergesti asendada, muutes selle aluseks salatid.\n200 grammi keedetud veiseliha, 4 kõva keedetud muna, kõva juustu (150 gr), 100 gr. ploomid, kaevanditeta, 3 väikest kurki (soolatud või marineeritud), 100 grammi rohelisi hernest (konserveeritud), 1 sibul, grammi 50-70 seedripähklit (soovi korral), majoneesi.\nLõika liha, ploomi kurgid ja sibulad. Sibul valatakse paar minutit keeva veega ja loputage seejärel külmas jooksvas vees. See on maitsev ja krõmpsuv, kuid ärritab mao. Riista juust ja munad ning segada üksteisega, lisades natuke majoneesi. Pähklid röstitud kuival pannil. Nii et nad on isegi maitsvamad.\nVõtke sügav salatikauss ja määrige seest taimeõli. Täitke pott kinni kinni, et oleks veel vaba serv. Määrige kile majoneesiga salati kaussi. Me paigutame osa munajuustu segust, mis on segatud majoneesiga põhja, me karastame selle kihi ploomidega. Kihi servad magavad väikese osaga munakese juustu segust. Kärpige ülemisele kergelt määrdunud majoneesile. Järgmine kiht on liha. Servad on jälle munajuust. Majonees kihi peal. Järgmine kiht on marineeritud kurgid. Servad on jälle munajuust. Majonees. Rohelised herned magame kogu viimase kihi pinda ja määrdeme sujuvalt majoneesiga. Kata salat filmi servadega ja pange tass külmkappi tund aega. Pärast salati külmkapist eemaldamist avame kile servad, vajutage tassi salatikausi ülemisele pinnale ja keerake salatit kiiresti ülespoole! Salat oli paigutatud taldrikule. Jääb seda kaunistada pähklite ja maitsetaimedega.\nLiha sisaldavad salatid - kasulikud nõuanded kogenud kokadelt\nSalatid peavad kaunistama. Esteetilisel komponendil toiduvalmistamisel on oluline roll. Kõik peaks andma mitte ainult söödavat, vaid ka ilusat.\nSalatite kaunistamiseks roheliste riisidega ei piisa, et kogu tükki tükeldada, vaid panna paar oksi. Selleks võtke noored lehed või isegi lehtede otsad. Tomatid kaunistamiseks lõigatakse õhukesteks viiludeks, viiludeks või ringideks. Kurke saab lõigata ringidesse. Sel juhul ei ole nahka vaja eemaldada, et värvivahemikku häirida.\nHuvitavad kaunistused saadakse keedetud munadest, pipartükkidest või keedetud porganditest. Sibulast valmistage kaunid liiliad.\nMajonees võib olla värviline. Valmistatud sinep muudab selle kollaseks, punane vein ja peedi mahl muutuvad kirsiks, tomat muutub oranžiks ja hapukoore püree muutub roheliseks. Majoneesi võrgusilm on ka salatikaste. Seda saab valmistada toiduvalmistamise süstla või pärgamentpaberi abil, kui rullite selle kotti ja lõigatakse otsast välja.\nHõõruge kõva juust hoolikalt nuga kuuma veega. Külmkapis jahutatakse nuga, mis aitab sulle valmistada valmis salat.


Eine murul 2019 | Pühalaulu veebikodu\nPublished on 29/06/2019 by Eerik Jõks\n„Eine murul 2019“ toimub 12. juulil. Kes soovib, võib tulla eelmisel päeval ja jääda ka peale 12. juuli päeva ööbima.\nPlaanis on taas teha jalgrattamatk – seekord läheme avastama Loksat ja Pärispea poolsaart. Mul ei ole veel täpselt teada, kus me kohtume (ja pärast ühtlasi ka lõpetame), aga saan selle selgeks järgmise nädala jooksul.\nNagu tavaliselt, võib tulla oma jalgratastega, aga kellel seda võimalust ei ole, siis ma korraldan jalgrataste laenutamise.\nPalun andke mulle paari päeva jooksul, aga hiljemalt 3. juuliks teada, kes ja kui palju osaleb: (1) kes soovib ööbimist 11. juulil, ja kes soovib ööbimist 12. juulil; (2) kes tuleb jalgrattamatkale ja kes vajab jalgratast; (3) kes soovib sõita matka kaasa autoga, et teaksin arvestada piknikukraami.\nRegistreeri ja küsi lisa eerik@ekn.ee\nPäeva teises pooles kogunevad soovijad Oina tallu. Teeme lõket ja valmistame järgmise päeva tegevusi ette.\n10.00 Kogunemine jalgrattamatka alguspunktis, mille annan teada järgmisel nädalal\n10.15 Jalgrattamatk Loksale\n12.00 Keskpäevapalvus Loksa Maarja Kirikus\n12.20 Sõit mere äärde, piknik, üllatus ja tagasisõit jalgrattamatka alguspunkti\n15.45 Autodega Oina tallu\n16.00 Supp Oina talus\n17.30 Autodega Ilumäele\n17.45 Valmistume kabelis Vespriks\n18.00 Vesper Ilumäe kabelis\n20.00 Lõke Oina talus\nHommikusöök ja laialiminek.\nthis article Eine murul 2019\nUus ajakava “Eine murul 2019”


WordPress, anna armu\n30. jaan. 2015 ~ Kati\t~ 4 kommentaari\nMa ei ole kindlasti esimene ega viimane inimene, kellele need wordpressi uuendused väga ei meeldi.\nEks vb asjade üles leidmine võtab lihtsalt aega ja üleüldse kõik harjumist….aga mina ei taha nii mängida:(\nTagatipuks nüüd ma ei saa aru, kas ma vajutasin mingit maagilist nuppu kuskilt kogemata või milles asi aga KÕIK Briti komentaarid ilmuvad mulle readerisse. Kõik kes teda komenteerivad ja kõik komentaarid, mis ta vastab.\nTe võite mu nägu ette kujutada, kui avasin readeri ja vaatasin et oiiiii täna nii palju lugemist….ja siis vaatasid mulle ainult komentaarid vastu:D\nKeegi oskab selles asjus aidata?????:D Muidu ma pean armsale Britile halba soovima, et keegi tema postitusi enam ei komenteeriks:D\nMuutused elus mulle meeldivad ja ma pean neid enda jaoks isegi vajalikuks.Üksluisus mulle ei meeldi, kuigi tihtipeale ma selle käes siiski vaevlen. Tuba on vaja tihti ümber tõsta, menüüs on vaja uusi asju katsetada. Riideid on ka KOGU AEG uusi vaja, sest vanad viskavad niii kiiresti üle…jne jne\nMäletan hästi, kui oli aeg rate.ee-st orkuti kolida ja siis hiljem veel facebooki. Üldse ei tahtnud, kõik tundus nii keeruline ja vana sait oli nii armsaks saanud ju…..japs hiljem aga ei jõudnud ära laita, kui nõme eelnev oli:D\n..aga wordpressi uuendustega on vaja veel sõja ajal olla, ehk lepime varsti ära!\n31. dets. 2014 31. dets. 2014 ~ Kati\t~ 3 kommentaari\nMinul oli igatahes üks väga segane, emotsionaalne, rõõmurohke, väsitav ja hoooopiski teistmoodi aasta kui eelnevad…..ja et uus oleks muidugi parem, kui eelmised. Ma loodan, et mind ootavad ees suured muudatused ja rahu.\nSigavinget ja super lahedat aastavahetust kõigile!\nJa kuigi ma siin tükk aega olen vaikne olnud, siis hoidke alt, mul on NIII palju vaja kirjutada ja jutustada, et nii kui mahti saan, hakkan aga mõtteid üles kirjutama ja teistegagi jagama:)\n14. nov. 2014 ~ Kati\t~ 4 kommentaari\nHip-hip hurra, täna 25 aastat tagasi sündisin mina siis, üpriski trullakana ja vigureid täis plikatirtsuna! Trullakusest kasvasin välja aga viguritest siiski mitte:D ….ja noh kui mul lapse kõrvalt rohkem aega oleks, siis eks ma teeks neid “lollusi” vb veel edasigi:D\nViimased ettevalmistused igatahes peoks käivad, suurema osa sain eile tehtud (tänks Annikale ka siinkohal)!\nJa suured andestused, et ma aina oma sünnipäevast latran aga peale pidu ehk üks postitus veel, kuidas läks ja siis saab rohkem kuulda muudel teemadel ka:D\n13. nov. 2014 ~ Kati\t~ 3 kommentaari\nTellisin siin nädala alguses endale kleidi, millele ammu pilk peale oli jäänud…see oli kuidagi nii minulik ja täiesti minu maitse.Maksin enda kohta päris hea summa ka veel, sest noh plaan on homsel sünnal ikka kaunis välja näha.\nSõbrannadega vahepeal siis vestelnud ja ilma kokku leppimata, tuli välja, et enamustel tüdrukutel plaan selga ajada üks kena peokleit. Lihtsalt võrratu minu arust, mulle nii meeldivad kleidi peod:D Hõiskasin mina oma hõisked ära, et nii lahe ikka, et me kõik kauneid kleite kanname ja siis sain enda paki käte….\n….võtan oma võrratu kleidi pakist välja ja olen üliõnnelik, sest kleit on täpselt selline nagu pildil ja no tõesti kena! No ja muidugi ajasin endale selle kohe selga ka ja mida minu silmad näevad..kõike,mida näha ei tohiks olla!!!\nEhk kleit oli niiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiii mini.Minikleidid mulle tegelikult väga meeldivad aga reegel on ikka, et kataks kah miskit. Ma ei tohiks selle kohta isegi kleit õelda, see on lausa pluus.\nSeega jah, oligi palju tahetud, et kõik sujuks hästi. Nüüd mul siis 3 varianti..ma kas leiutan sinna alusseeliku, kasutangi seda pluusena (mida ma arvatavasti teengi, sest mul üks uus seelik ka tellitud) või noh lähen ja välgutan oma kanne…sünnipäevalapse pihta äkki ei vaadata viltu?:D\nSee on minu karistus, et ma nii silmapime olen ja pildil olev modell(kes siis mu kleiti kandis) tundus minust ikka jupp maad pikem (seega kleit oleks pidand olema jupp maad pikem ka, dah). Õpetus:KATI KÜSI TEINEKORD MÕÕTE KA!!!\nJa kui juba viltu minemisest juttu tegin, siis Hanna KÕIK NELI esihammast otsustasid ka, et nii tore oleks ju enne minu sünnipäeva tulla ja mu last meeletult piinata…niiet Hanna lihtsalt nutab, röögib, ei maga ja siis nutab veel hästi palju. Tänks täiega hambad,kes te mu last piinate ja võtate suure tõenäosusega mu mehelt võimaluse mu peol pidutseda. Ahjaa nohu pidi ka veel mu lapsele külla tulema, seega korrutage see nutt 10-ga ja võite ise ettekujutada, mis tunded mind valdavad.\nAga noh,kuna homse peoni on veel natuke aega siis jõuavad igasugused viimasehetke draamad veel ilusti minu juurest läbi käia;)\n23. okt. 2014 ~ Kati\t~ Lisa kommentaar\nTihtipeale õhtuti mõne hea filmi või saate kõrvale käib üks mõnus midnight snack ka ikka. Hea meelega nosiks õhtutundidel porgandit, kurki ja paprikat näiteks aga kus sa sellega, kui mees toob koju suure krõpsupaki, siis pea (jah PEAB) seda ju sööma ja need juurviljad võivad köögis nukralt edasi kössitada.\nViimasel ajal aga on võimatu süüa krõpsu ja samal ajal telekat vaadata. Miks? Ma avastasin sellise veidra asja, et ma ei kuule absoluudselt enam telekat, samal ajal krõpse pugides. Kõrvus käib tugev krõbistamise heli ja see on lihtsalt nii häiriv. Üks päev nosisin jälle neid krõpse ja samal ajal käis muidugi jube hea saade ja siis ma pidin ikka paar korda Matult üle küsima, et oot, mis asja see või too ütles. Veider, ma tean…enne nagu pole seda tähele pannud või lihtsalt mu kõrvad tahavad mulle õelda, et aitab rämpsust.\nKõige lihtsam variant on muidugi krõpsust loobuda aga samas neid krõbisevaid asju ju muidki.\nMa tean, et see postitus tuli nüüd üli random aga no see ei ole ju normaalne, et ma ei kuule telekat, sest söön krõpse:D Elu aeg neid sisse endale ajanud ja nüüd siis selline veider lugu. 😀\nSorrry, kui keegi nüüd luges pealkirjast, et tegin avastuse ja lootis miskit huvitavat ehk lugeda aga pidi hoopis krõpsudest lugema:D\n2. okt. 2014 ~ Kati\t~ 5 kommentaari\nKas teile ei tundu vahepeal, et teie lapsed ajavad teile hirmu nahka:D No mitte otseselt laps ise aga tema nö creepy käitumine. Ma ei tea,kas ma hakkan siin üksi kodus natuke veiderduma (haha, ma ei tea,kas selline sõna üldse olemas aga sobib siia kuidagi) või tõesti osadel asjadel tõepõhi ka aga igatahes minul on vahepeal hirm küll nahas.\nNäiteks Hanna on siin vahepeal muutunud väikseks nõiaks. Juba mõnda aega „räägib“ tema meil siin usinalt juttu. Hommikust õhtuni vadistab oma keeles, mis on muidugi nii armas ja tore.\n…kuni jõuab kätte öö.\nMa olen loendamatu kordi ärkanud öösel selle peale,kui ta mind oma voodist piilub ja siis oma keeles midagi lausub. Kohati on tunne, et ta loeb meile needust peale, sest sõnad korduvad ja kõlavad kuidagi nõialikult:D\nMuidugi ma ei leia, et me talle liiga oleks teinud, et ta meid ära sõnuma peaks…aga Matu siin arvas, et äkki ta natuke siiski vihane, et me hommikul üldse ärgata ei taha ja tema omaette voodis olema peab….mis tal seal voodis siis ikka teha on,kui nõiasõnu meile laiskvorstidele lugema hakata.\nSamas jäin ma nüüd haigeks ka…mhhh 😀\nVahepeal ta suudab mind üldse nii ära hirmutada, et jube. Eile hakkasin ka magama minema ja kui ma tasakesi pimedasse magamistuppa astusin ja järsku nägin,kuidas Hanna mind vaikselt oma suurte silmadega voodist jälgib, siis ma täitsa võpatasin kohe, sest nii hirmus oli.\nÖösel suutis ta mulle muidugi lutisõda teha. Magan mina siis oma ilusat und (nii ilus kui see haigelt olla saab), kui järsku lendas miskit mulle näkku ja ma ehmatusest üles võpatasin. Mis see muud oli,kui Hanna lutt,mille ta nii muuseas mulle näkku viskas. Surkasin selle talle suhu tagasi ja üritasin magama tagasi jääda. Natukese aja pärast kordus see muidgi uuesti…ja siis veel ja veel. No okei see polnudki peale mitmendat korda enam hirmus, sest ma olin juba ärkvel aga no mainisin ikka ära,mis terror mul siin vahepeal käib.\n…ja siis kõige hirmsam on ju see, et lapsed näevad vaime. Ausõna näevad…või noh nii ma vähemalt lugenud olen. Kuidas lapsed on hakanud oma eelmistest eludest rääkima või jõllitavad tühja toanurka nagu Hanna puhul siis ükskord. Istus tema siis kenasti oma söögitoolis ja mina usinalt söötsin teda. Järjest raskemaks aga see tegevus muutus,kuna Hanna üritas minust mööda vaadata…no täpselt selline mulje jäi nagu ma oleks kellegil ees ja ta ei näe teda. Tulin mina siis sõbralikult eest ära ja Hanna lihtsalt jõllitab tühja kohta, polnud seal miskit huvitavat…või noh pisikese lapse jaoks võib igasugused asjad huvi pakkuda aga nii järjekindlalt ta toa nurka ei viitsiks vahtida ma arvan. Muidugi kõigele võib ka seletus olla aga too hetk oli ürpiski spookys.\nMa ei imesta,kui varsti on mul kodu rahvast täis, sest Hanna on enda „nähtamatud sõbrad“ külla kutsunud ja siis ta nendega armsalt toanurgas mängib ja räägib. Mida ma kehkenpüks siis teen? Selliseid sõpru välja visata ju väga ei saa aga jube hirmus tundub nendega teepidu ka pidada.\n…nagu mu õepoeg räägib viimasel ajal, et tal on vanem vend Marks. Marks on tööl ja parandab valget mersut.Selline fantaasia siis.\n18. sept. 2014 ~ Kati\t~ Lisa kommentaar\n….sest see on nii hea ja ilus.\nSamas ka väga kurb ja mõtlemapanev.\nIgatahes ma ei suuda selle kuulamist lõpetada.\n11. sept. 2014 ~ Kati\t~ Lisa kommentaar\nMa ei saa aru,mis värk sellega on, et kui lapsele panna mingi looma kostüüm või kõrvakestega müts,siis kõik ahhetavad ja ohhetavad,kui armas.\nJa no minuarust ongi, no ikka täiega armas….aga kui ma kuskil jänest näen (juhul kui ta pole jänkubeebi) siis ma ei ole väga vaimustuses, et vaadake kui armas jänes. Veel vähem ma ahhetaksin konna nähes (ma kardan konni), et oi kui nunsaaa. Ei, kindlasti mitte. Konnamütsid on aga vinged. Saa siis aru.\nNo muidugi oleneb lapse vanusest ka.Siin mingi aeg olid suured karvased jänkumütsid moes. Vaatasin ka mina esimest korda Palamuse laadal neid ja mõtlesin edamisi, et päris armsakesed teised. Enam mitte, sest kui mulle igapäevaselt kõndisid nii umbes 15 aastased vastu,kandes neid mütse, siis igasugune nunnumeeter vajus põhja.\nSamas ei vaata ma üldse viltu,kui täiskasvanudki tahavad kõrvakestega mütse kanda..las siis kannavad, täitsa lõbus ju aga need konkreetsed jänkumütsid olid ikka täielik moeröögatus (suurtel lastel siis peas). In my opinion\nTegelikult kui nii võtta, siis loomabeebid ju ühed maailma armsamad olendid + liita üliarmas beebi siis ei saagi tulemuseks olla mitte midagi muud,kui superhüperarmas laps.\nSamamoodi on riietega. Üks body on kohe mitu korda armsam,kui seal peal kaelkirjak. No kaelkirjakud niisama ka lahedad aga ega ma vabal ajal ei mõtle neile…body aga vaatan ja mõtlen küll, et küll see kaelkirjakuga riie on nii nunnu mu lapse seljas:D\nKarusid ka ju enamus pelgavad..või noh kui ei karda,siis metsas kokkupuutuda vaevalt sooviksid. Mis aga igal lapsel kodus on? KARU…sest mõmmid on ju armsad. Mis siis,et suuretõenäosusega nad pistaksid su lapse nahka. Ega see vatti täis topitud mõmm miskit ikka ei tee ja enamus mänguasjad totaalselt reaalsest olendist erinevad aga siiski naljakas mõelda, kust kohast see tuli, et mõmmid lapselemmikuteks järsku said?! Ma arvan,et kunagi kodustas üks pere ühe metsakaru ära ja siis pere pisem ja karu said suurteks sõpradeks..ja kuna pere kade ei olnud,siis nad tahtsid,et igal lapsel oleks oma karu. Kuna see täiesti ajuvaba idee,siis hakatigi tootma „vatikarusid“.\nSelge see, et ma eile öösel vist ikka väga hästi magada ei saanud ja mu mõtted jooksevad imelikke teid pidi. Seega ma rohkem igaksjuhuks loomadest ei mõtle ja kirjuta.\n27. aug. 2014 27. aug. 2014 ~ Kati\t~ 7 kommentaari\nKuna ma oma tag-is ära juba mainisin,et väheke õmmelnud olen,siis oli õige aeg lõpuks see postitus ka teele saata…\nIgatahes mõte õmblemisest tekitas minus juba hirmu, sest õmblemisega pole mul kunagi head suhted olnud…ma lausa peaaegu et vihkasin seda..aga olgem ausam kui väga see sulle meeldida saab,kui õmblusmasin ei allu sinu liigutustele ja käsklustele ja iga käsitööobjekt lõppes ikkagist vaatepildiga minu õest masina taga ja mina kõrval ulgudes, et ma ei oska ju.\nTegelikult pole isegi häbi tunnistada…sest ma pole kunagi end sellepärast kehvemaks inimeseks pidand, et sellised asjad mind ei huvitanud või ei tulnud hästi välja. Heegeldada mulle näiteks meeldis aga kudumise kohta sain ka ikka kriitikat kuulda, et kes su lastele siis sokke teeb…mmm vanaema?\nÜleüldse selline kohustuslik värk mulle ei istunud…pole ka kunagi suuremat sorti raamatulugeja olnud, sest mismõttes keegi sunnib mind miljoni leheküljelist raamatut lugema ja muidugi selle raamatu lugemis ajal jõuan ma kümme korda talveund magada. Pole minu teema. Samas mingi periood oli selline,kus aina otsisin head lugemist kokku ja no täitsa lugesin ka, sest huvitav oli ja ma sain täitsa ise otsustada,mis minu jaoks huvitav on. Okei natuke kaldun teemast kõrvale aga point selles, et ma siis nüüd õmblesin natukene ja täitsa vabatahtlikult.\nSuureks põhjuseks,miks ma otsustasin siis ikkagist omi käsi nõeltega torkida oli see,et abakhanis oli niiiiiiiiiiiiii palju ilusat kangast ja et ma seda niisama tolmu koguma ei ostaks,pidin miskit ju sellest tegema ka.\nTeeme nii,et keegi õmblusi ei vaata;)\nOma enda pisikeste kätega valminud suvekleit ja müts!\nNagu piltidest näha,siis ma õblesin juba tükk aega tagasi,siis kui veel soe oli…ja jäin oma postitusega lihtsalt väga hilja peale.\nHiljuti nüüd tuli uuesti tuhin sisse aga kuna mul õmblusmasinat endal pole ja õe juurde ei viitsinud ka oma lõigete ja kangastega minna, siis võtsin Hanna lootusetult ära määrdunud body ja tuunisin väheke ümber. Peaaegu sain plekid pedetud,niiet kodus käimiseks kärab kah:D\n…ja no ma alati unustan ´enne pildi teha:S. Igatahes tavalisest täpilisest määrdunud bodyst sai üks südamekestega body.\nÜks hea mõte ka suurtele sallisõpradele. Abakhan täis erinevaid siidist kangaid…VÄGA ILUSAD ka kusjuures. Vali sobiv välja ja maksa selle eest paar euri (kaalu järgi hind) ja muud ei midagi, et kui kodus lihtsalt ääred ära õmmelda! Minu triibuline (1.50maksev) sallike üks mu hetke lemmikutest 🙂\nKangaid on mul aga veel ja mõtteid ka igasuguseid….jääb vaid oodata,kuna uus tuhin tuleb ja eks ma siis sõbrune õmblusmasinaga uuesti 🙂\n…ja pildid on nagu nad on (ei jõua ära oodata,kui millegi paremaga,kui oma telefoniga pildistada saan)


Varjust välja hüpanud noortekoondise duo naudib palgapäeva - Korvpall - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\n8. september 2016, 8:51\nEesti korvpallikoondisesse tõusnud Rait-Riivo Laane ja Martin Paasoja ütlesid Lublini korvpallihallis justkui ühest suust, et tänavune suvi on olnud väga nauditav.\n«Sellepärast me korvpalli mängimegi, et kunagi koondisesse jõuda. Aga näiteks eelmisel aastal ma ei mõelnud, et peaksin sel suvel tegusid tegema. Seda ei osanud oodata ja pigem on see olnud hea üllatus,» ütles 23-aastane ja 191 cm pikkune Paasoja. Koos temaga pikalt Raplas mänginud, ent mullu TTÜ ridadesse siirdunud Laane lisas, et kuigi viisaastakuplaane pole mõtet teha, tahab igaüks tähtsates mängudes osaleda.\nHeade kehaliste võimetega Paasoja annab pingilt tulles koondisele energiat juurde ja vahel paigutatakse ta isegi väikese ääremängija positsioonile. Tiit Soku hoolealuste varasemast kiirem mängustiil sobib Paasojale ja koos kaitsespetsialisti Martin Dorbekiga moodustavad nad Eesti mõistes ebatraditsioonilise, kuid seni efektiivse duo. Laane ülesanne on anda puhkust põhimängujuhile Sten Sokule.


Juhuse tahtel: mai 2013\nKui vanad säravad...\n... sinust eredamalt, oled keskea piirimail ja omadega rappa vajumas.\nD.L. kevad 2013\nÜhel päeval helistas mulle tuntud kirjanik Heljo Mänd, helistas toimetuse telefonile. Kui otsitakse fotograafi, siis eeldad kohe, et tegemist on pildisooviga. Ma pildistasin teda mitu aastat tagasi ja oli lihtne arvata, et just neid pilte ta nüüd tahabki. Kuhugi, kellelegi, endale. Suur oli mu üllatus, et ta soovis sootuks muud. Nimelt rääkida ja vestelda minuga - luulest. Minuga? Ta kutsus mind endale külla ja kokkulepitud päeval jalutasingi ma tema juurde. Läbi varakevadise Kreegi metsa, mööda Lootuse puiesteed.\nIlmselt oli üsna kohatu minna tühjade kätega aga mul oli meeles, et ta ei saanud hästi süüa neid krõbedaid kooke. (Ühe sellise olin just eelmine päev küpsetanud) Puru kippus proteeside vahele ja neid ära võttes tundis ta end samuti ebamugavalt, ebakaunilt. Seetõttu olin kimbatuses ja ei suutnud midagi paremat välja mõelda. Banaanipüreega ju ei lähe...\nProua Heljo seisis uksel ootel, viipas lahkelt sissepoole. Mina sahmerdasin pikalt värava kallal, see oli nii kiiva vajunud, et ei tahtnud kuidagi avaneda. Kuidagi väga lihtne oli tema juurde minna, soe ja kodune tundus seal kõik. Ja kuigi perenaine vabandas häbelikult, et remont on pooleli, täpsemalt aknavahetus, ei märganud ma midagi häirivat. Nojah, minu kodus olid ju samuti aknaauku "kaunistamas" makroflexi miniskulptuurid ja reklaamkirjadega kleebised. Ilu oli teadmises, et see pilt peagi muutub.\nMillest siis see eakas luuletaja minuga rääkida tahtis. Teda sundis mind üles otsima meie ammune jutuajamine. Täpsemalt mingi lausekatke, milles ma mainisin, et vaimuliku sisuga luulet on napilt. Ma ei mäleta seda lauset aga tema pani selle tallele. Muutused olid teel, riimid selles vallas hakkasid temani liikuma ja jõudsid pea kohale.\nNeid, teistmoodi luuletusi ta nüüd mulle näidata tahtiski. Suurem ports valmis ja vaja kellegagi jagada. Heljo Mänd kirjutab teadupärast oma luulet kirjutusmasinaga, ei mingit arvutit. Minu ülesandeks ja suureks auks, sai see luule edasi viia. Kirikulehele. Teistele huvilistele. Ja nüüd ma istungi arvuti taga, paberipatakaks laual ja klõbistan klahve, et luule jõuaks kaugemale. Kirjutan, loen ja imetlen...\nKuidagi omapärane tunne on kirjutada ümber elukogenud naise südamest tulevaid luuleridu. Nii isiklike, elule tagasi vaatavaid, surmale mõtlevaid ja ometi lootusrikkaid, stiililt nooruslike vabavärsse. Värskeid ja kosutavaid, hirmuta ja elujaatavaid.\nMa imetlen tegelikult pidevalt, neid üle 80 aastaseid elukogenud naisi, kes suudavad mõelda värskelt nagu õhetavad tüdrukud. Ja nad ei unusta kõike seda armastust, rõõmu ja ilu, mida nad elu jooksul on kogenud. (Mu vanaema on üks neist.) Siis hakkab mul enese pärast veidi häbi. Miks mõtlen ma ennast vahel nii vanaks, väsinuks, kuigi tean, et hing ei hooli kesta hääbumisest. Hing püsib noorena igavesti, kui sa vaid julged ja lased tal noor olla. Loodan, et suudan selle kunsti ära õppida :)\nmõtiskles Daisy Lappard at 22:08 1 kommentaar:


Praekartulid | Taimetoit.ee\nVõin ausalt öelda, et see on minu nr.1 lemmik toit! Kartulite koorimine ja tükeldamine võtab küll natuke aega, kuid tulemus on kindlasti seda väärt. Need kartulid valmisid puupliidi peal ja lausa sulasid suus.\n• 8-10 keskmist kartulit\n• 2 sibulat (võib ka ära jätta, kui ei maitse)\n• 1 teelusikatäis soola, näpuotsaga jahvatatud musta pipart\nKoori kartulid, loputa ning lõika kõigepealt pikkupidi pooleks ja siis mõlemad poolikud veelkord pikkupidi pooleks. Lõika ühtlased ja küllaltki õhukesed kartuliviilud. Pane pann tulele ning lisa parast ports õli (nii et põhi kõik korralikult kaetud ja veel natuke ülegi). Vala tükeldatud kartulid kuuma õli sisse. Koori samal ajal sibul ning tükelda väikesteks tükikesteks. Lisa sibul pannil praadivatele kartulitele. Raputa peale soola ja pipart. Prae kartuleid aeg-ajalt segades, kuni need on pehmed ja küllaltki pruunistunud. Kõrvale sobib eriti hästi ketšup ning marineeritud kurk.\nLabels: Gluteenivaba , Kartul , Soodne


Bulgaaria ringreis - Korea Vabariik - Mainor Travel reisibüroo\n9. – 16. juuli 2022\nKes siis ei teaks Bulgaaria kosmeetikat, õunu, tomatikonserve ja Gabrovo nalju! Teeme tutvust selle lähedal asuva, ent ometi meile mitte nii tuttava riigiga. Maaelureis Bulgaariasse sobib ideaalselt neile, kes soovivad lisaks kuldsetele liivarandadele ka midagi muud näha!\nReisi algus: 09.07.2022\nReisi lõpp: 16.07.2022 (8 päeva)\nHind inimese kohta: 1395 €\nLisatasu ühekohalisele toale: 250 €\nREISI SIHTKOHT Bulgaaria: Sofia – Veliko Tarnovo/Arbanasi – Kazanlak – Plovdiv – Bansko – Sofia\nREISI TOIMUMISAEG 09.07 – 16.07.2022\nLennupileteid sihtkohta ja tagasi turistiklassis koos lennujaamamaksudega\nÖöbimist valitud hotellides kahekohalistes tubades koos hommikusöögiga\nLõuna- ja õhtusööke vastavalt programmile\nKõiki programmis kohtade sissepääsu- ja külastustasusid\nVabatahtlikke kulutusi ja teenuseid, mis ei ole programmis loetletud\nLaupäev, 09.07 Tallinn - Sofia\nLufthansa lennud Sofiasse:\nSaabumine ja transfeer valitud 4* hotelli.\nPühapäev, 10.07 Sofia - Veliko Tarnovo/Arbanasi (H, L)\nSõidame üle Balkani mäestiku Vitinya aheliku ja jätkame reisi imekaunis Doonau jõe orus piirkonnas, mida tuntakse “Bulgaaria viljaaidana”.\nEnne lõunat külastame Letnitsas asuvat üht suurimat teraviljatootjat: põllud laiuvad 7000 hektaril, kasvatatakse nisu, otra, päevalilli, maisi, rapsi jne). Lisaks kasvatatakse ka lutserni ja ettevõttel on oma töötlemisüksus. Lõuna Krushuna jugade juures asuvas restoranis. Seejärel saabume Bulgaaria ilusaimaks linnaks peetavasse Veliko Tarnovosse, mis on kunagine Bulgaaria Kuningriigi pealinn. Rikka ajalooga ebatavaline linn asub neljal mäel, mille järskude nõlvade vahel voolab Jantra jõgi. Kaldapealsed imearmsad majad on kaugelt vaadates otsekui üksteise otsa laotud. Loomulikult ei puudu sealgi niinimetatud Bulgaaria renessansi stiilis vanalinn oma rohkete kohvikute, restoranide ja käsitöökauplustega.\nLinnaekskursioon. Vaba aeg. Ööbimine Veliko Tarnovos.\nEsmaspäev, 11.07 Veliko Tarnovo - Kazanlak (H, L)\nPeale hommikusööki sõidame Drjanovo piirkonda, kus külastame:\nPuuviljaaiandit, kus on 3 ploomi ja 2 õunaaeda 400 000 m2 alal. Praegu ehitatakse juurde ka puuviljade kuivatamiseks mõeldud hooneid, et toota kuivatatud puuvilju.\nPiimafarmi, kus sööme ka lõunat koos pererahvaga.\nPeale lõunat käime Etura Vabaõhumuuseumis Gabrovos (Gabrovo naljad!) ja tutvume lähemalt Bulgaaria käsitöö ja rahvatraditsioonidega. Seejärel sõidame üle majesteetliku Shipka mäeaheliku Kazanlaki, kus ka ööbime.\nTeisipäev, 12.07 Kazanlak - Plovdiv (H, Õ)\nHommikul külastame Kazanlaki hauakivi, mis läheb ajas tagasi 4 saj eKr ja peegeldab traaklaste elu ja traditsioone. Sealt lühikese sõidu kaugusele jääb Rooside org, kus külastame roositalu, kus 15 ha kasvavatest roosidest valmistatakse roosiõli. Roosiõli on vaid sellele piirkonnale – Traakia orule – omane toode. Näeme tootmisprotsessi ning maitseme ka roosimett.\nPeale lõunat jätkub meie teekond Starostelis, kus külastame kohalikku venimõisa – tegemist on parima punaveinide alaga. Õhtusöök ja ööbimine Plovdivis.\nKolmapäev, 13.07 Plovdiv (H, Õ)\nHommikul linnaekskursioon ca 2,5 h: Maritsa jõe kahel kaldal ja kuuel justkui müstilisel mäel asuv Plovdiv on Bulgaaria suuruselt teine linn. Eriti võluv on vanalinn, kitsaste tänavatega ja mägine, enamik hoonetest pärineb 19. sajandist. Vanalinnas asub iidne tänaseni kasutusel olev amfiteater, mälestus Rooma impeeriumist.\nÜlejäänud päev vaba puhkuseks.\nNeljapäev, 14.07 Plovdiv - Bansko (H, Õ)\nHotellist lahkudes külastame:\nKitsefarmi, suurim Boer tõugu kitsede farm Euroopas (hetkel 200 looma).\nSõidame Rhodopi kitsarööpmelisel raudteel ja naudime imelisi vaateid, teel asub ka kõrgeimal asuv raudteejaam Avramova (1267 m üle merepinna).\nÕhtuks jõuame kuulsasse Bansko suusakuurordisse, kus sööme õhtust ja ööbime.\nReede, 15.07 Bansko - Rila klooster-Sofia (H, Õ)\nPeale hommikusööki külastame UNESCO pärandi hulka kuuluvat Rila kloostrit.\nPeale lõunat külastame tõuaretusega tegelevat veisekasvatajat, kellel on ka 80 Simmentali tõugu lüpsilehma. Teiseks käime lambafarmis (800 looma) ning seejärel piimatööstuses, mis kasutab mõlema farmi piima. Maitseme toodangut.\nÕhtuks jõuame Sofiasse, kus toimub folklooriõhtu traditsioonilises restoranis. Ööbimine Sofias.\nLaupäev, 16.07 Sofia - Tallinn (H, L)\nPeale hommikusööki transfeer lennujaama, kojusõit:\n11:50-13:10 Sofia-Frankfurt/14:45-18:00 Frankfurt-Tallinn\nÜhese toa lisamaks: 250 €\nRingreis Peruus toimub 19.10.-31.10.2023.


Eelmise aasta eest deklareeritud tulu kasvas 6,7 miljardi euroni\nEraisikute eelmise aasta eest deklareeritud tulu kasvas 11,7 protsenti ehk 700 miljoni euro võrra ligi 6,7 miljardi euroni. Reuters\nEraisikute eelmise aasta eest deklareeritud tulu kasvas 11,7 protsenti ehk 700 miljoni euro võrra ligi 6,7 miljardi euroni. Ühe deklaratsiooni kohta deklareerisid eraisikud tulu 11 700 eurot, samas kui aasta varem oli summa 11 200 eurot, rääkis maksu- ja tolliameti teenindusosakonna juhtivspetsialist Hannes Udde pressikonverentsil.\nKokku esitati 588 531 tuludeklaratsiooni, mis on aasta varasemast tasemest 6,3 protsenti enam. Deklaratsiooni esitanud isikute arv kasvas 20 193 võrra ehk 3,1 protsenti. Hilinenud deklaratsioonide esitajate arv kahanes 8501 inimeselt 6663 inimesele.\nTagastamisele kuuluva tulumaksu summa kasvas 2,5 protsenti 95,2 miljonile eurole. Juurdemaksmisele kuuluv tulumaks jäi aasta varasemale 25,1 miljoni euro tasemele.\nPalka ja muid tasusid deklareeriti kokku 6,4 miljardi euro eest ehk 943 eurot kuus; aasta varem oli summa 898 eurot. kasu deklareerisid kokku 2092 inimest 17,4 miljoni euro eest ning kahjumit 1581 inimest. Investeerimiskontot deklareeris 3222 isikut, aasta varem oli näitaja 2639.\nTulu mõttes euromiljonäre oli mullu kuus, aasta varem oli neid kolm. Kroonimiljonäre ehk üle 64 000 euro tulu teeninud inimesi oli 3468, aasta varem oli neid 3101.\nEraisikute tulumaksu juurdemaksmise tähtaeg on 1. juulil\nEraisikute laenuturul on märgata rahunemismärke\nMida pead teadma tulude deklareerimisest\nPõletavad küsimused maksuteemadel


7 mõtet meeskonna coachivast juhtimisest - Inspireerivad meeskonnakoolitused | UpWise\n7 mõtet meeskonna coach’ivast juhtimisest\nKuidas panna tegutsema ja tõhusalt koos toimima inimesed, kes töötavad ühise eesmärgi nimel? Kuidas kasvatada, arendada ning suunata töötajaid kõrgemale ja kaugemale, hoides neid seejuures motiveerituna, väärtustatuna ja pühendununa?\nCoach’iv ehk arendav juht töötab eesmärkide nimel, kasutades oma meeskonna maksimaalse võimekuse kasvatamist ühe oma parima ressursina. Ta keskendub lahendustele, takistused ja ebaõnnestumised on vaid selleks, et õppida, leida uusi ideid ning viia ellu muudatusi. Selline juht ei anna töötajatele kandikul vastuseid, vaid esitab neile väljakutseid, kuidas ja mida saame paremini teha, ning toetab oma meeskonda vastuste ja lahenduste leidmisel.\nJenny Rogers kirjutab raamatus „Juht kui treenerˮ, et arendav meeskonna juht annab võimu käest ja kaasab oma töötajad otsustusprotsessidesse, suurendades seeläbi töötajate isiklikku vastutust ja panust. Siis tunnevad töötajad end olulisena ja on veelgi pühendunumad.\nCoach’iva juhi roll sarnaneb sporditreeneri rolliga. Treeneri eesmärk on võimalikult tõhusalt ja tulemuslikult sportlane tegutsema panna ning saavutada parimaid tulemusi. Treener ei tee sooritust ise, vaid ikka sportlane.\nGallupi uuringu ja kaudsemate andmete kohaselt meeskonna treenimise kasulikkuse kohta näitavad, et:\n* inimesed on kaasatumad, nad on valmis rohkem panustama ja mõtlema kasulikumaid otsuseid nii ettevõtte kui ka klientide seisukohast lähtudes;\n* kulud vähenevad, sest inimesed töötavad tõhusamalt ning rakendavad nutikamaid tööprotsesse ja ideid;\n* koosolekud on lühemad ja produktiivsemad;\n* parema kvaliteediga otsused mõeldakse läbi;\n* tekib hea üldine meeleolu ja ühtsustunne ning väheneb stress;\n* meeskond on püsivam.\nMillised on arendava juhtimise olulised nüansid?\nLahenduskeskne mõtteviis ja väärtustav pilk\nCoach’ivas juhtimises ei keskenduta probleemidele, vaid lahenduste leidmisele ning tuleviku sooritusele. Coach’iv juht suunab kogu meeskonda vaatama tulevikku, kuidas saab paremini, tulemuslikumalt ja tõhusamalt oma eesmärkide nimel tegutseda. Väärtustava pilgu all keskendutakse positiivsetele ressurssidele ning iga töötaja on väärtuslik, oluline ja tähtis. Sellises keskkonnas nähakse probleemide asemel väljakutseid ja juba see on inspireeriv.\nUsaldus, avatus ja kohalolu\nUsaldus on arendava juhtimise vundament – usaldada inimest ja uskudes tema tahet anda endast parim. Üks lahenduskeskse coaching’u mõtteid on selline: „Kui muudad oma vaadet, kuidas sa näed teisi inimesi, siis hakkavad ka nemad muutuma.ˮ See, mida sa näed, seda sa ka saad.\nInimestega vesteldes on juht täiesti kohal – ei istu samal ajal arvutis ega loe telefonis meile. Ta paneb tähele, kasutab aktiivse kuulamise meetodeid ja avatud küsimusi selleks, et mõista ning leida parimaid lahendusi.\nTunnustus ja hinnanguvaba tagasiside\nOluline tööriist on regulaarne tagasiside andmine ja saamine. Toetav ja edasiviiv tagasiside ei anna hinnanguid isikule, vaid peegeldab kokkulepitud tegevusi, käitumist ja selle mõju tulemustele. Regulaarne ja tuleviku arengule orienteeritud tagasiside tõhustab töötajate individuaalset ja meeskondlikku sooritust. Coach’iv juht küsib regulaarset tagasisidet ka enda töö ja tegevuste kohta, sest ta usub, et juht ise peab olema võimeline arenema.Miks mitte lisada edasiviiv tagasiside iganädalastesse meeskonna koosolekutesse? Sellise rutiiniga avardatakse regulaarseid mõtteid ja tuuakse uusi vaatenurki kogu meeskonna tasandil. Andes positiivset peegeldust inimese tööle, tunnustades tema pingutusi ja sooritust piisavalt regulaarselt, suurendame tema pühendumist ning tahet anda endast parim.\nArendava juhi roll ei ole alati olla kõiketeadja, konsultant ja ekspert\nTa oskab oma rolle vajaduse järgi muuta. Sellisel juhul on oluline tabada, mida töötaja hetkel juhilt vajab. Olgu see siis moraalne toetus või hea nõuanne, kinnitus tehtule, õpitud abitus, tahe areneda või vajab meeskond koosolekul protsessi juhti, kes suudab kõigi head ideed välja tuua ja ühtsustunnet ning teotahet suurendada.\nMõnikord tasub lasta lahti „mina tean kõige …ˮ eksperdi rollist ja võtta endale „mitteteadja rollˮ. Selles rollis saab suurendada töötaja ressursside kasutamist, uurides temalt: „Kuidas sina seda teeksid? Mis on sinu mõtteid? Milliseid lahendusi sina näed? Kuidas sina selle olukorra lahendaksid? Mida teeksid sina teisiti?ˮ\nHarvard Business Review uuringu kohaselt pühendavad maailma TOP 20 edukama ettevõtte juhid 67% oma ajast näost näkku vestlustele oma alluvatega.\nKaasamine ja vastutuse jagamine\nEesmärkide, tegevuste ja protsesside planeerimisse kaasab arendav juht kogu meeskonna. Näiteks toimivad organisatsiooni väärtused palju paremini ja peegelduvad igapäevatöös, kui nende väljatöötamise protsessi on kaasatud töötajaid. Sel juhul on need „meieˮ väärtused.\nEesmärkide seadmisesse kaasatud meeskonnalt on hea küsida miks, mida, kuidas, millal, kellega, sest sellega suurendab juht töötajate isiklikku vastutust ning pühendumist tulemuste saavutamisel.\nArendav juht on ka kaval juht, kes oskab peente tööriistade abil õpitud abitust harrastavatele töötajale vastutuse tagasi anda, ei jaga kandlikul vastuseid, vaid suunab neid ise lahendusi leidma seni, kuni töötajad juba iseseisvalt hakkama saavad.\nProtsesside ja aja juhtimisel on oluline koht\nMeeskonna arendava juhtimise puhul keskendub juht palju protsesside juhtimisele ja näeb tuleviku tervikpilti, keskendub praegusele hetkele, otsib koos meeskonnaga paremini toimivaid protsesse, et olla veel tõhusam.\nKui meeskonna koosolekud on muutunud iganädalaseks nn musta pesu pesemise kohaks ja emotsioonide õhku paiskamiseks, siis juhi vastutus on protsessi muuta ja arendada selliselt, et koosolekutel oleksid selged eesmärgid, sisu, esinejad, moderaator, ajapiirangud ja oodatud väljund; juht seisab koosoleku ajal selle eest, see asi toimiks.\nArendav juht jagab koosolekul oma mõtteid alati viimasena, julgustades ja andes võimaluse töötajatel oma ideed ja mõtted lauale tuua.\nArengule, avatusele ja tulevikule orienteeritud õhustikku saab luua üksnes isiklikult eeskujuks olles ning liidrina pidevalt kokkuleppeid, väärtusi ja põhimõtteid järgides. Siinkohal ei kehti sõnum „Käituge minu sõnade, mitte tegude järgiˮ, vaid meeskond on sinu peegelpilt. See, mida sa ootad meeskonnalt, seda on soovitav ka ise järgida ja selle järgi tegutseda. Kui oled pühendunud, avatud ja väärtustad juhina ka ennast kui inimest – lähed õigel ajal töölt koju, võtad aega puhkuseks, arendad ennast ning pead lugu oma tervisest –, siis on ka sinu meeskond terve, pühendunud ja edukas.


Kuidas mürk mõjub ja kes on sarimürgitaja (negatiivsusest) - Personaliuudised\nPositiivsus mõjutab sind ümbritsevaid inimesi vaid 11% ulatuses, samas kui negatiivsus "nakkab" kahekordse jõuga.\nKas vastab tõepoolest tõele, et nn mürgised inimesed meie ümber võivad oluliselt ja otseselt mõjutada ka meie endi heaolu? Ja õigupoolest, kes need mürgised inimesed siis on? Nojah, ja kui see kõik tõele vastab, mida siis teha?\nAlustades sellest, kas ja kuidas mõjutavad negatiivsusest pakatavad inimesed meie ümber meie endi emotsioone, võimekust ja heaolu? Lühike vastus sellele küsimusele on: jah, mõjutavad. „Ütle, kes on su sõbrad, ja ma ütlen, milline inimene sa oled” ja „Sa oled oma viie kõige lähedasema inimese produkt” stiilis rahvasuus levinud ütlused pole õhust võetud. On tehtud päris hea ports igat sorti eksperimente ja uuringuid, kuidas nn mürk levib, ja siin on mõni näide neist:\n* Negatiivsus (mürgisuse pehmem metafoor) levib sarnaselt haigusliku viirusega, leidsid teadlased Harvardi ülikoolist ühes uuringus. Seega, leviku muster on sama, nagu mistahes viiruse puhul, olgu see siis külmetus- või kõhuviirus. Teadlased leidsid, et kui sul on kurb, negatiivsusest pakatav sõber või lähedane, siis suureneb kaks korda tõenäosus, et ka sa ise nakatud negatiivsusesse.\n* Negatiivsus levib palju tõhusamalt, kiiremini ja kaugemale kui positiivsus. Ehkki ka õnnetunne levib nagu viirus, suurendab näiteks üks õnnelik sõber sinu õnnetunde tõenäosust vaid 11% (võrdle negatiivse emotsiooni kahekordseks kasvanud tõenäosusega).\n* Nagu tavapärassse haiguslikku viirusessegi nakatumisel – mida rohkem on sul sõpru-lähedasi viirusesse nakatunud, seda suurem on tõenäosus, et ka sa ise nakatud. Nakatumine sõltub suuresti kontaktidest viirusekandjatega, ent paranemise aeg ja viis on juba igaühel individuaalne.\nKes siis aga on see, kes imeb inimestest elumahlu ja külvab negatiivsust? Trikk on siin teha vahet inimestel, kes lihtsalt tüütavad sind, ja nendel, kes on päriselt energiavampiirid. Mõni näide (vampiiridest)!\nNeid võib olla esimese hooga raske ära tunda. „Ohvritega” suheldes märkad tõenäoliselt aga peagi, et suurema osa oma ajast tegeled sa nende probleemidega (ja probleemidest neil puudust pole). Sa lahendad neid, annad nõu, elad kaasa ja oled üldse oma arust tubli toetaja. Kui aga öeldakse, et valu on vältimatu, ent kannatamine on valik, siis ohvrid valivad reeglina kannatamise. Mõistagi käib ohvri mentaliteediga kaasas vastutuse lükkamine – ohver keeldub oma elu ja tegude eest vastutust võtmast, ikka ja jälle on keegi teine nende hädades süüdi.\nKõik asjad – teemad, nähtused ja juhtumid on kuidagi nendega seotud. Alustades juttu mingil suvalisel teemal, jõuate üsna kiiresti selleni, kuidas tema mõtleb, teeb ja tunneb – ja kuidas see kõik ikka nii pahasti just talle mõjub (on mõjunud). Teda ei tundu üldse huvitavat, mida teised mõtlevad ja või tunnevad, kogu maailm pöörleb ümber tema tunnete, mõtete.\nNegatiivsust kiirgavatest inimestelt kuuled sa erakordselt palju hinnanguid teiste inimeste kohta. Mõistagi on sellest suurem osa, et mitte öelda pea kõik, negatiivne – küll on see rumal, küll on see saamatu. Püsiv, pidev ja katkematu negatiivne hinnangulisus on mürgi taastootmise ammendamatu allikas. Ent kui keegi saab millegi positiivsega hakkama, teeb midagi tõesti hästi – mis tahes kriteeriumi järgi mõõtes –, siis maksimum, mida välja pigistatakse, ja sedagi eraldi küsimise tagajärjel, on „normaalne”. Ehk teisisõnu see pole midagi erilist …\nAlati. Peab. Õigus. Olema. Midagi pole teha, on minu arvamus ja siis on vale arvamus. Küsimus ja diskussiooni koht on ainult selles, kui vale see teine arvamus võib olla. Ja muuseas, "mürgitajad” ei vabanda. Mitte kunagi. Äärmisel juhul on nad nõus küll ütlema "No vabandust”, ent siis järgneb kohe ka „aga …” ning jutt sellest, kuidas tegelikult on tal ikka õigus.\nNad ei lase lahti. Ei lase. Kui nad on otsustanud korra kannatada, siis kannatavad kuni lõpuni. Mida iganes see lõpp tähendab. Negatiivsust külvavad inimesed kasutavad iga võimalust, et negatiivsust üha uuesti taastoota. Nii tulevadki lauale ikka ja jälle needsamad teemad, millest teised inimesed on juba ammu edasi läinud või on lihtsalt aeg teinud oma ravimise töö. Ent negativismi levitajad võtavad need teemad sobival hetkel (selle võib käivitada absoluutselt igasugune sündmus, sest vt eespoolt – kõik on nendega seotud) sahtlist välja ja saag tõmmatakse jälle käima.\nEks neid iseloomustavaid käitumismustreid võib veel kirjeldada ja ilmselt oskame kõik neid ise juurde lisada. Peamine küsimus on ehk see, mida siis teha, kui oled sellise energiaimejaga kokku sattunud – olgu tööl või eraelus. Esimese hooga tahaks hüüda nagu Mihkel Raud, kelle esimene nõuanne inimestele, kes küsisid, kuidas alkohoolikuga toime tulla, oli: jookse! Siis on vähemasti üks inimene maailmas tervem. Ent päris elus me ei saa alati joosta. Kui võtta negativismi nagu nakkushaigust, siis on ehk ka kaitsemeetmed sarnased – mida vähem kokkupuudet, seda väiksem on tõenäosus ise nakatuda. Ning kasvatada samal ajal immuunsust, korjates ja hoides teadlikult enda ümber inimesi, kes teevad meid õnnelikumaks. Sest, nagu eespool öeldud – ka õnnetunne levib viiruslikult.


Mees, kel on aukartus muusika saladuse ees - Eesti Filharmoonia Kammerkoor\nMees, kel on aukartus muusika saladuse ees\nSari „Portreed“: Tõnu Kõrvitsa autorikontsert 11. XII Mustpeade majas, esinesid Kirsi Tilk (kitarr), Virgo Veldi (saksofon), Madis Metsamart (vibrafon), Eesti Filharmoonia Kammerkoor ja Tallinna Kammerorkester, dirigent Kaspars Putniņš, lektor Evi Arujärv.\nTõnu Kõrvits on meie muusikapildis isiksus, kes suudab kõnetada erakordselt suurt hulka muusikaarmastajaid. Nagu Kõrvits oma autorikontserdil Evi Arujärve küsimustele vastates tagasihoidlikult mainis, kestab teel olemine ja uute vahendite otsing edasi – ta ei ole heliloojana sugugi valmis. Sageli teeb Tõnu Kõrvits juttu muusika saladusest. Aukartus on säilinud. Samal ajal kuulen juba mõnda aega tema muusikas seda sorti rahu, mis annab tunnistust, et ta ei püüa kunagi olla kellegi või millegi moodi. Kõrvitsa muusika ongi tema siseilma peegeldus, ta on lihtsalt partituuri kirjutades selle meile ära tõlkinud. Seda mõistes ei ole üllatav, et Eestis esiettekandele tulnud kooriteosel on palju ühist bluusimaailmaga või et helilooja jutustab ERRi aasta muusika auhinda vastu võttes loo sellest, kuidas isa talle kunagi ammu ostis kalli Genesise plaadi. See ongi Tõnu Kõrvitsa essents. Ehk peitubki tema saladuse võti argiste asjade väärtustamises ja vääristamises?\nEestis ei ole just palju alla 50aastasi heliloojaid, kelle autoriloomingust võiks kokku panna nii mitmekülgseid kontserte nagu Kõrvitsa muusikast. Veel harvem aga juhtub, et ühel autorikontserdil kõlavad koos kammermuusika, teosed solistile ja keelpilliorkestrile ning koorimuusika, ühtlasi on see muusika nõnda pikale ajateljele laiali laotatud. Selles mõttes võib nädalatagust kontserti „Portree“ lugeda kaunis isevärki sündmuseks.\nSel õhtul olid peale Tallinna kammerorkestri ja Eesti Filharmoonia Kammerkoori publiku ees helilooja eakaaslane ja ammune sõber Virgo Veldi, kes oma altsaksofoniga on olnud Kõrvitsale uudsete mänguvõtete katselabori eest ja aidanud paljudel helilooja teostel parimas võimalikus esituses publikuni jõuda. Vibrafonisolist oli Madis Metsamart, väga tundliku puudutusega löökpillimängija, kes samuti sageli Kõrvitsa loominguga kokku on puutunud. Veldi ja Metsamart kahekesi esitasid avaloona „Allika“ vibrafonile ja altsaksofonile, mille nad aitasid publiku ette juba 2000. aastal. See on tõenäoliselt üks kaunimaid ja enimmängitud Kõrvitsa kammerlugusid, värviküllane näide tema impressionismimõjudega ansamblimuusikast, kus loodushelid võtavad noodiridade kuju ja imbuvad kontserdisaali. Heas esituses lisab „Allikas“ vibrafoni abil atmosfääri pisut retrolikku hõngu, lugu oleks nagu filmi taust. Veldi toon on uskumatult ehe ja mõistatuslik. Ta puudutab oma instrumendiga tasakesi teatud pindmisi õrnu kihte, kuid loomulikult ei ole mängustiil pealispindne, vaid jõuab sügavale südamesse.\nPean tunnistama, et solistidest oli kitarrist Kirsi Tilk mulle varem tundmatu, kuid ta näitas end „Concerto semplice’s“ ülimalt küpse ja veenva lüürikuna – iga tema rõhuasetus oli põhjendatud. Interpreedi tausta uurides leidsin lummava esituse Kõrvitsa teosest „Azure“, mille nad Heigo Rosinaga on salvestanud rabava süvenemisega. Selgub, et järjepidevus Kõrvitsa tudengipõlvest pärineva „Concerto semplice“ (1992) esiettekandegagi on olemas: Tilk on nimelt olnud teose esimese solisti ja salvestaja Tiit Petersoni õpilane. Kontserdil dirigeeris nii orkestrit kui ka koori Kaspars Putniņš, kes minu teadmist mööda on varem Kõrvitsa loominguga üsna vähe kokku puutunud, juhatades küll näiteks „Thule eleegiaid“ Vale of Glamorgani festivalil. „Concerto semplice“ kitarrile ja keelpilliorkestrile on nõnda siiras, headust õhkav ja päikeseline teos, et Putniņšil olnuks lihtne võtta seda kui dirigeerimisharjutust, kuid kõik orkestriliinid olid suisa meisterlikult välja joonistatud ja dünaamiline plaan klaar. Tegelikult on „Concerto semplice“ naiivselt kõlav, kuid salakaval teos, millega tagasihoidlikumate kogemustega dirigent võiks ehk reeta enesekindluse puudujääki. Vaimustav, kui täpselt hoidsid orkestrandid seekord kinni sellest emotsionaalsest piirist, mille ületamisel oleks publikut tabanud magusamürgitus (III osa lõpuni, mil hõllandus pidigi saabuma). Tõnu Kõrvitsa õnnelik naeratus näitas tegelikult juba I osa kadentsi ajal, et helilooja on oma muusika lainetel kihutanud aega, kuhu ta väga sageli ei satu.\nPidamata end suurimaks puhkpillimuusika austajaks, kuuluvad Tõnu Kõrvitsa loomingust mu lemmikute hulka kõik fantastilised orkestriteosed, mille solistid on head puhkpilllivõlurid nagu Virgo Veldi ja Martin Kuuskmann. Kõrvitsa muusikalised hingesugulased annavad tema taevalikult õhus rippuvatele fraasidele sellise elu, et nende mõju ei saa ratsionaalselt kirjeldada. Ja muidugi ei ripu need fraasid õhus, vaid saavad tuge kohati mahlakaks kujunevalt orkestripartiilt, mis selliste silmapaistvate karakterite taustal muutuks nagu ebaoluliseks, kuigi seda ei ole. „… neis aedades“ altsaksofonile ja keelpilliorkestrile, mille ettekandel Virgo Veldi soleeris, on eelöeldu parim näide.\nKontserdi teise poole sisustanud „The Canticle of the Sun“ ehk „Päikeselaul“ kammerkoorile kõlas Eestis esimest korda. Teos on loodud Lõuna-Mississippi ülikooli muusikakooli kammerkoorile Southern Chorale. See on ülev, ehkki näiliselt võrdlemisi lihtsa kompositsioonitehnikaga 12osaline tsükkel, milles iga sõna Püha Franciscuse Assisist fragmentideks jagatud tekstist läheb saali kõlama. Loodetavasti oli esiettekanne sama mõjuv nagu elamus Kaspars Putniņši dirigeeritud Eesti Filharmoonia Kammerkooriga. Kõrvits ei ole teoses loomulikult keskendunud eksperimenteerimisele, vaid helgele kooskõlale, sest muusikaharidusega lauljatest koosnev tudengikoor suudab küll teatud nüüdisaegseid elemente esitada suurepäraselt, ent nendega üle pingutada pole mõtet. Võimsad akordilised osad ja EFK kõlav forte vaheldusid polüfooniliste lõikudega, kus koor sai kõik liinid kenasti esile tuua (nt osas pealkirjaga „Sister Water“ ehk „Õde Vesi“). Usun, et paljusid publikus pani õhku ahmima, kui usutav bluusimutt suutis ühe osa solistina olla Kaia Urb, saavutades tulemuse oma klassikahääle vahenditega. Kriipivalt sopranisolistide häältest paisuvasse klastrisse suunduv lõpuosa „Praise and Bless“ ehk „Kiida ja õnnista“ jääb samuti erilisena meelde.\nOn meeldiv, et aina rohkem antakse kontsertidel heliloojate loominguülevaateid või vesteldakse heliloojaga. Muidugi toob see loojanatuuri publikule lähemale. Aga eriti Tõnu Kõrvitsa moodi tundelise helilooja autorikontserdi puhul las jääda kontserdielamus ikka terviklikuks, mitte katkestatuks. ERRi aasta muusiku auhinna üleandmise tseremoonia laiendamine kogu kontserdile võttis nihelema. Eraldi kellaaeg kontserdile ning põhjalikule loengule ja/või vestlusele selle eel, nagu meilgi juba praktiseeritakse, on väga teretulnud.


Продажа квартир: Kooli tn 11, Vajangu küla, Tamsalu vald - 1043533 - City24.Ee\nСity24 ID:: 1043533\nПродажа квартирKooli tn 11, Vajangu küla\n70.8 m², 4 Комнаты | Продажа квартир\nSoodsa hinnaga heas seisukorras avar korter!\nMüüa Tamsalu vallas Vajangu külas heas seisukorras avara pinnaga ruumikas korter, aknad on vahetatud.\nKorteri hoolduskulud on keskmiselt 25-30 eurot kuus, lisandub küttekulu talveperioodil ning vee- ja elektrikulu vastavalt mõõdikutele. Kohapeal on olemas pood. Soovi korral on võimalik kasutada ka aiamaad maja lähedal.


Osad inimesed pidevalt mõtlevad millestki ja elavad oma elu enda peas. Neil on palju mõtteid, neile meeldib kõike analüüsida, oletada, situatsioone ja teisi inimesi arutada. Lisaks „suurtele mõtlejatele“ on veel hulk inimesi, kes kardavad teadmatust ja oma pideva muretsemisega ei luba endal rahulikult elada. Oletus on võrdne eksimusega. Oletamine on tegelikkuses mitteeksisteerivate asjade ja olukordade väljamõtlemine. Miks on oluline oletuste tegemine lõpetada?\nOletuste loomine on soov olukordi või teiste inimeste otsuseid tõlgendada nii, et oletajal endal oleks mugav. Kui me oletame, siis püüame loogiliselt mõista, miks üks inimene käitus nii ja mitte teisiti. Asi on selles, et igaühel on oma maailmavaade ja ta näeb ümbritsevat läbi oma eluprisma. Samas olukorras võib üks inimene negatiivselt reageerida, samas kui teine, ei pruugi sellele tähelepanugi pöörata. Siinjuures pole oluline, et inimestel on sarnased vaatenurgad ja printsiibid, igaühel on oma arvamus. Inimesed edastavad informatsiooni ja lisavad juurde midagi endast. Lõpuks, kui informatsioon kohale jõuab, ei ole sellel enam algset mõtet.


Mikkeli muuseumis saab tutvuda legendaarse Tartu õpetlase kunstikoguga - Mikkeli muuseum\nAvaldatud 09.05.2022 | 09.06\nNäitus „Karl Morgenstern. Tartu õpetlase kunstikogu“ tutvustab Eesti esimest õpetatud kollektsionääri, kelle kunstimaitse, isiklikud kontaktid Euroopa kunstikeskuste ja vaimuelu suurkujudega määrasid paljuski siinset visuaalkultuuri, kunstimaitset ja kunstikogude kujunemist. Johann Karl Simon Morgenstern (1770–1852) oli 1802. aastal taasavatud Tartu ülikooli professor, kelle erialadeks olid klassikaline filoloogia, esteetika, kõnekunst ja kunstiajalugu. Vähem on teada, et Karl Morgenstern oli ka ise kunstikoguja, kes pärandas oma kollektsiooni ülikoolile. Tema kunstikogusse kuulus umbes 70 maali ja üle 1100 graafilise lehe, lisaks gemmivalandid ja mündid.\n„Kuigi kunsti kogusid Eestis tollal teisedki, on Morgensterni kollektsioon meie kontekstis erandlik. Tegemist polnud aadelliku kunstikoguga, mis koosnes reeglina portreedegaleriist ja peamiselt dekoratiivse väärtusega vanade meistrite teostest. Morgensterni puhul on tegemist valgustusajastu õpetlase ja intellektuaali peenekoelise maitsega koostatud kollektsiooniga. Lisaks oli tal tänu isiklikele sidemetele võimalik omandada mitmete oma ajastu tippkunstnike, sh Gerhard von Kügelgeni teoseid,“ kirjeldab kogu erilisust kuraator Anu Allikvee.\nNäitusel eksponeeritud antiiksete skulptuuride koopiad, gemmivalandid ning kõik gemme tutvustavad fotod ja tekstid pärinevad Tartu Ülikooli kunstimuuseumist ning kõik gravüürid, joonistused ja raamatud Tartu Ülikooli raamatukogust. „Morgensterni rajatud Tartu Ülikooli kunstimuuseumi kunstikogu peegeldab akadeemilist vajadust; see illustreerib õppetööd, keskendudes iseäranis antiikajale, millele olid pühendatud loengud klassikalistest keeltest ja arheoloogiast ning kunstiajaloost. Morgensterni erakogus oli antiikkunstil väiksem osakaal ja erinevalt akadeemilisest kollektsioonist leppis ta erakollektsionäärina ka antiikkunsti vähendatud koopiatega. Seda iseloomustavad tema gemmivalandite kollektsioonid, milles annavad tooni nii tuntud antiikskulptuuride miniatuursed kujutised kui ka mälupildid välisreisil nähtust,“ kommenteeris Tartu Ülikooli muuseumi teadusdirektor, näituse kaaskuraator Jaanika Anderson.