Mihhail Kõlvart: koroonaotsuseid ei saa langetada valitsuse iganädalaste istungite põhjal – Pealinn.ee\nMihhail Kõlvart: koroonaotsuseid ei saa langetada valitsuse iganädalaste istungite põhjal (2)\nMIhhail Kõlvart Foto Ilja Matusihis\n„On tore, et valitud uus president Alar Karis on valmis suhtlema kõigi inimeste ja erakondadega, seda ka vene keeles. Karis sobib hästi presidendi ametikohale,“ rääkis Tallinna linnapea Mihhail Kõlvart täna ERR-i saates „Otse uudistemajast“.\nKõlvarti sõnul tuleb praegu vahet teha valitud presidendi ja presidendi valimise korra vahel, mis vajab kindlasti muutmist. „Uus valitud president ei ole selles süüdi, et praegune valimiskord on kohmakas ning see tuleb ümber teha,“ lausus ta.\nKõneldes alanud kohalike valimiste kampaaniast, märkis Kõlvart, et erinevalt opositsiooni erakondade esindajatest pole ta veel oma kampaaniaga pihta hakanud. „Linnajuhtidel tuleb kuni viimase ametis oldud ajani tegeleda linna juhtimisega ning kampaaniat saab teha alles viimasel hetkel,“ selgitas ta.\nKõlvart on arvestanud ka sellega, et pärast valimisi pole Keskerakonnal võimalik linna juhtimist üksinda jätkata. „Valijad teevad otsuse, kas oleme võimelised linna valitsemist jätkama. Tallinlaste toetus meile on suurem kui riigis keskmiselt ning läheme valimistele vastu optimistlikus meeleolus ning valimisi võitma. Aga midagi pole ka lahti, kui me üksinda või kellegagi koos koalitsioonis linna valitseda ei saa. Võime olla ka opositsioonis.“\nKõlvart ei pidanud vajalikuks enne valimisi hakata sõlmima ka kokkuleppeid teiste erakondadega. „Valimised näitavad, missuguse valijate usalduse keegi pälvib ning alles seejärel on võimalikud läbirääkimised. Parem on praegu rääkida ühisest linnaruumist ja rohelisest pealinnast. Kui saame näiteks Reformierakonnaga nendest teemadest enne valimisi rääkida, siis on see hea. Kui aga Isamaa esindaja räägib, et linna juhitakse venemeelselt ja korruptiivselt, siis on see vale ning raske on niimoodi edasi arutleda. Linna ei juhita korruptiivselt,“ kinnitas linnapea.\nRääkides alanud kooliaastast ning koroonapiirangutest, pidas ta tähtsaks, et koolides toimuks õppetöö kontaktvormis. Samas oleks hea, kui haridus- ja teadusministeerium valmistaks ette varuplaani, kuidas tsentraalselt korraldada koolides kaugõpet. „Valitsusel on jäänud puudu pikaajalisest plaanist. On küll olemas Valge raamat olukorra kirjeldamiseks, kuid selles ei leidu juhiseid, kuidas tegutseda kui olukord halveneb. Me ei saa otsuseid teha valitsuse iganädalaste istungite põhjal. Koolidel on raske isegi avaaktusi pidada, kui ei teata, kuidas käituda.“\nPuudutades ühise ühistranspordi süsteemi arendamist koos naabervaldadega pidas ta vajalikuks nii valdade suuremat panustamist ühistransporti kui ka riigi tuge. „Süsteem läheb käima siis, kui ka naabrid panustavad rohkem. Tallinna võimekus panustada on suurem kui teistel ning riik peaks võtma siin eestvedaja rolli.“ Ta avaldas lootust, et pärast valimisi määratakse valitsuse poolt keegi selle teemaga tegelema.\nKõlvart pidas ka oluliseks linna suuremat panustamist Tallinna haigla valmimisse, juhul kui riik sellesse rohkem ei investeeri. Samuti minnakse edasi Linnahalli projektiga ning strateegilise partneri otsinguga, et vähendada linna rahalist koormust, suunates need pigem haigla kiiremaks valmimiseks aastaks 2026.\n5. sept. 2021 12:59\nValitsus saab võtta eeskuju ka välisriikidest. Anaaltest võetakse igalt saabuvalt reisijalt kohe lennujaamas. Hiina võimude sõnul on pärakust testides viirus paremini tuvastatav kui ninasõõrmest, sest elab seal kauem. Sellegipoolest tehakse turistidele ka PCR test — miks tehakse mõlemad, võib jääda arusaamatuks, kuid täpsustavat ega selgitavat infot oma piiriülese testimise korra kohta Hiina väljastanud ei ole. Anaaltesti tegemiseks sisestatakse pärakusse viie sentimeetri sügavusse soolveega niisutatud vatipall ja keerutatakse seda mõned korrad. Anaaltesti eesmärgiks on ka info saamine sperma või libesti olemasolu ja keelatud ainete tarbimise kohta. https://lounaeestlane.ee/hiina-muutis-koroona-anaaltesti-kohustuslikuks-koigile-valismaalt-tulijatele-lisatud-selgitav-video/\n1. sept. 2021 14:46\nhttps://eestinen.fi/2021/08/kuum-ara-vaktsineeritud-iisraelis-purunes-koroonarekord/ Ära vaktsineeritud ja ümber lõigatud Iisraelis, kus inimesed vaktsineeriti koroona vastu ära esimesena maailmas, purunes koroonaga nakatumiste rekord.


Teisaldatud, aga mitte unustatud – Pronkssõduri vendeta sakslase pilguga. – Diplomaatia\nTeisaldatud, aga mitte unustatud – Pronkssõduri vendeta sakslase pilguga.\nFelix Münch, „Diskriminierung durch Geschichte? Der Deutungsstreit um den „Bronzenen Soldatien" im postsowjetischen Estland". Marburg, Tectum Verlag, 2008. 145 lk. ISBN 978-3-8288-9809-7. 24.90 eurot\nThe king is gone, but he’s not forgotten – kuningas on langenud, kuid mitte unustatud – laulis kunagi 1978. aastal Kanada-Ameerika kitarri-rock’i ikoon Neil Young. Ta pidas kuninga all silmas Johnny Rottenit, kurikuulsa Briti punkansambli The Sex Pistols anarhistlikku lauljat, kes koos oma bändiga valas välja Suurbritannia No Future põlvkonna ängid ja tungid.\nMässumeelne põlvkond oli hädas massilise tööpuudusega, astus vastu oma vanemate väärtustele ning vabadust ihkavaid hingi lämmatavale Briti klassiühiskonnale tervikuna, püüdes end sellest lahti rebida.\nYoungi sõnu võib kasutada ka Eesti lõhestunud ühiskonna põhisümboli, nimelt Pronkssõduri mälestusmärgi kohta. Kahe aasta eest valasid sajad noored venelased välja oma viha Andrus Ansipi valitsuse otsuse üle kaevata üles juba 1944.-1945. aastal Tõnismäele maetud nõukogude “fašismist vabastajate” surnukehad ja matta nad tavalisele sõjaväekalmistule, kuhu kavatseti viia ka niinimetatud Aljoša, maetute kohal kõrgunud kurvailmeline, aga siiski uhke ja majesteetliku välimusega punasõduri pronkskuju. Suuresti tänu “kuningas” alkoholile kasvas meelepaha avaldamine peagi üle massilisteks rahutusteks, rüüstamiseks ja puhtaks vandalismiks. Pronksiööga sattus väike ja tundmatu Eesti äkitselt keset rahvusvahelist meediatähelepanu. Mida oleks küll Johnny Rotten arvanud venelaste No Future põlvkonna spontaansest vastupanupuhangust?\nTõsi, neid eristab Rotteni põlvkonnast üks väga märkimisväärne erinevus. Pronkssõduri isehakanud kaitsjad ei astunud (ega astu) oma vanemate ja vanavanemate väärtuste vastu, see tähendab, ei vaidlusta nende arusaamu ajaloost. Vastupidi, nad on hoopis võtnud omaks nõukogude arusaama Eesti (ning Läti ja Leedu) vabatahtlikust ühinemisest Nõukogude vennasrahvaste perega 1940. aastal, Balti rahvaste aktiivsest koostööst väärastunud antisemiitliku natsismiga aastail 1941-1944 ning nende ja teiste rahvaste vabastamisest Hitleri ikke alt 1944. aastal. See ning Venemaa lõputu hädakisa “jõleda fašismi taassünni” pärast Eestis on pannud eestlasi tõsiselt mõtlema enda kui (Nõukogude ja Euroopa) ajaloo ohvrite rolli peale. Sellest vaatepunktist süvendas peaminister Ansipi otsus kuju ja selle alla maetute säilmed ära toimetada vaid veelgi Eesti ühiskonnas valitsevaid pingeid ega lahendanud midagi – mis puutub venekeelse vähemuse integreerimisse, siis lükkasid 2007. aasta tormilised sündmused ja selle järelkajad kellaosutid tagasi 1991. aastasse.\nMünch, kes on põhjalikult teinud ära kodutöö ning uurinud tohutul hulgal allikaid erinevates keeltes, sealhulgas eesti keeles, annab kõigepealt lugejatele ulatusliku ülevaate „mälestusmärkide sõjast”\nVähemalt võib niimoodi kokku võtta hiljuti avaldatud väga huvitava ja teaberohke raamatu Pronkssõduri vendeta kohta. Selle autor Felix Münch on paljulubav noor saksa ajaloolane ja politoloog, kes on mõnda aega õppinud ka Venemaal, Poolas ja Eestis (Tartus). See on esimene väljaspool Eestit ilmunud selleteemaline raamat. Münch, kes on põhjalikult teinud ära kodutöö ning uurinud tohutul hulgal allikaid erinevates keeltes, sealhulgas eesti keeles, annab kõigepealt lugejatele ulatusliku ülevaate „mälestusmärkide sõjast” (Pärnu 2002, Lihula 2004 ja Tallinn/Tõnismägi 2005-2007). Seejärel käsitleb ta Ansipi (osaliselt luhtunud) katset leida 2007. aasta jaanuaris-veebruaris kuju eemaldamisele korralik juriidiline põhjendus – Münch kipub küll selle juures unustama, et sel ajal oli Keskerakond veel Reformierakonna koalitsioonipartner; märtsikuiseid parlamendivalimisi, kuju eemaldamist ja rahutusi, kaasa arvatud politsei tegevust; vahetut järelkaja (küberrünnakud, Eesti saatkonna piiramine Moskvas Naši poolt) ning reageeringuid Eestis, Venemaal ja teistes Euroopa riikides, samuti Iisraelis ja Brüsselis. Ülevaade on üksikasjalik ja korralikult tasakaalus, kuigi võib ka väita, et autor hindab niisuguseid venekeelseid uudisteallikaid nagu The Voice of Russia, RIA Novosti, Kommersant ja Regnum liiga kergekäeliselt usaldusväärseks, ehkki tegelikult tuleks nende andmeid alati tõsiselt üle kontrollida, eriti kui neis on tsiteeritud Eesti või teisi Balti poliitikuid. Vaid üks näide: viimastel kuudel on RIA Novosti mitmel korral väitnud, et Eesti valitsus on valmis leevendama oma (negatiivset) seisukohta Põhja-Euroopa gaasijuhtme rajamise osas Läänemere põhja, mis lihtsalt ei vasta tõele.\nSeejärel üritab Münch seada “mälestusmärkide sõja” laiemasse teoreetilisse raamistikku, mis hõlmab Eesti 1991. aasta järgset Vergangenheitsbewältigung’i (“minevikust jagusaamine”) ning riigiloomet, osutades sealjuures Jan Assmani, Pierre Nora, Stefan Troebsti, Jürgen Trimborni ja teiste töödele. Erilist tähelepanu pööratakse “mälukultuurile” ja “ajaloopoliitikale”, mis vastavalt loovad kõikvõimalikke rahvuslikke pühaks peetavaid rituaale ning asetavad rahva ja riigi ajaloo õigele poolele (kui tsiteerida kunagist Hollandi välisministrit). Mõlema eesmärk on luua Wir-Gefühl ehk meie-tunne. Autor asub nii kaude kui ka otse kriitilisele positsioonile sel moel tekitatud meie-tunde tipphetke, nimelt kaheteistkümne nõukogude sõduri säilmete ja Pronkssõduri kuju eemaldamise suhtes. Ta kasutab teiste autorite väljendeid, mis mõnikord on ilmselgelt liiga suuresõnalised (“etniliste venelaste karistamine”, “sümboolne mõrv”, “memoritsiid”), ning väidab, et “Eestis on eesmärk jõuda mineviku osas kokkuleppele teisenenud otse vastupidiseks – tekitatud on tondid, mida peeti juba ammu unustatuks, sest valitsus alahindas saatuslikult monumendi tähendust”. Viimane märkus ei käi ainult sõjamehe enda tähenduse kohta – tegemist on kangelasliku võitlusega fašismi vastu ja selle käest “vabastamisega” -, vaid ka nähtuse kohta, mida Münch nimetab dekontekstualiseerimiseks: et mälestusmärk eemaldati linnasüdamest, kaotas ta oma sümboolse tähenduse. Ilma algupärase kontekstita (Tõnismägi) on sõjamehest saanud tavaline mälestusmärk, mis sarnaneb paljude samasuguste poolunustatud monumentidega.\nSuuresti tänu „kuningas” alkoholile kasvas meelepaha avaldamine peagi üle massilisteks rahutusteks.\nSiiski jääb õhku suur küsimus: miks Eesti võimud otsustasid seda teha alles 2007. aastal, ehkki “mälukultuur” ja “ajaloopoliitika” said alguse juba pea kohe pärast iseseisvuse taastamist 1991. aastal? Miks ei eemaldatud Aljošat 1994. aastal pärast Venemaa sõjajõudude lahkumist või 2004. aastal pärast Eesti ühinemist ELi ja NATOga? Vahest oli Ansipi vihje kuju eemaldamisele populistlik valimisloosung, mis pidi aitama enda poole tõmmata konservatiivseid valijaid? Võib-olla muutusid tema sõnad isetäituvaks ennustuseks, sest valitsusse pääsenud Isamaa ja Res Publica Liit nägi siin oma võimalust? Münch ise rõhutab, järgides selles osas eesti juurtega Austria juuraprofessorit Henn-Jüri Uibopuud, “eliidi püsimist” poliitikas ja õigussüsteemis ka pärast 1991. aastat. Kõrgetel ametikohtadel endised kommunistlikud ametnikud, kellest paljud pääsesid 1995. aastal riigikokku, ei olnud huvitatud minevikust jagusaamisest, sest see oleks võinud paljastada mitmeid ebameeldivaid tõiku nende enda mineviku kohta. Alles siis, kui nad olid lavalt lahkunud, hakkasid kuhjuma pinged Venemaaga. Seegi arusaam on liialt piiratud, sest sellised juhtivad poliitikud nagu president Lennart Meri, Mart Laar ja Siim Kallas kritiseerisid Venemaad tugevalt juba 1990. aastatel, “kompenseerides” mõnes mõttes parlamendiliikmete tõrksust sama teha. Küll on Münchil õigus, kui ta mainib, et Kreml hakkas “fašismi taassünni” mantrat kasutama alles üsna hiljuti, milleks talle andis hea võimaluse Euroopas, USAs ja Iisraelis levinud pahameel Pärnu ja Lihula mälestusmärkide pärast.\nKeskmine Eesti lugeja võib kergesti jõuda järeldusele, et Münch lähtub “tüüpilistest Saksa/Lääne-Euroopa” postmodernsetest ideedest, sest ta osutab korduvalt sellele, et Eesti peab jagu saama oma mineviku negatiivsetest aspektidest. Ta puudutab kaht väga tundlikku teemat: uurimise lõpetamist 2005. aasta detsembris Harri Männili asjus, kes teenis natsiokupatsiooni ajal politseis ja keda Simon Wiesenthali keskus peab vastutavaks sadade juutide ja kommunistide hukkumise eest, ning 36. politseipataljoni mõrvarlikku tegevust 1942. aastal Valgevenes, milles osalesid väidetavalt ka eestlased. Mida ka arvataks tähelepanust, mida Münch pöörab natsidega koostöö tegemise teemale, on tal õigus, kui ta kirjutab, et Eesti on liiga kergekäeliselt lükanud vastutuse juudivastases vägivallas Natsi-Saksamaale. Ta mainib näitena Inimsusevastaste Kuritegude Uurimise Eesti Rahvusvahelise Komisjoni aruannet “Estonia 1940-1945” (2006), mille eessõnas märgitakse, et “üldine vastutus enamiku, kui mitte kõigi raportis käsitletud kriminaalsete episoodide eest lasub Saksa sõjaväe- ja tsiviilokupatsioonivõimudel”. Münchi meelest tuleneb selline “Eesti aktiivse [sic!] osalemise eitamine holokaustis paratamatult [Eesti] rahvusajaloo konstrueerimisest, mis distantseerib ennast Nõukogude Liidust ja Venemaast”. Ta märgib ka seda, et komisjoni kuulunud vabahärra Wolfgang von Stetten oli Weikersheimi uurimiskeskuse esimees. Keskuse näol on tegemist Saksamaa vastuolulise äärmus-konservatiivse mõttekojaga, mida tihtipeale seostatakse Saksa paremäärmuslaste niinimetatud intellektuaalse väljundiga ehk uusparempoolsetega (Neue Rechte).\nAutor hindab niisuguseid venekeelseid uudisteallikaid nagu The Voice of Russia, RIA Novosti, Kommersant ja Regnum liiga kergekäeliselt usaldusväärseks.\nSellist kriitikat ei tohi muidugi pidada tõsiseks süüdistuseks “ulatuslikus” koostöös, mida hüsteeriliselt püüab väita Venemaa. Samas kirjutaks Münch kindlasti alla arvamusele, et võib täiesti mõista, miks 48 aastat kestnud nõukogude okupatsioon ja repressioonid kipuvad varjutama juutide saatust palju lühema natsiokupatsiooni ajal. Aga kui Eesti tahab ühekorraga ja lõplikult vabaneda ebameeldivatest süüdistustest, tuleb tahes tahtmata asuda põhjalikult uurima aastaid 1941-1944. Eeskujuks võib olla Leedu, kus on viimastel aastatel avaldatud mitmeid teaduslikke uurimusi osalemise kohta natsikuritegudes ning antisemitismi juurte kohta.\nMünch kutsub Eestit üles tõsisemalt pingutama praegu omavahel põrkuvate ajalooversioonide lepitamise nimel, et pluralistlikus ühiskonnas võiks võidule pääseda ühtekuuluvustunne (Zusammengehörigkeitsgefühl). Seepärast peaks mälukultuur ja ajaloopoliitika olema kaasavad, mitte välistavad. See ei ole muidugi sugugi algupärane seisukoht ning seda on pooldanud ka mitmed Eesti enda juhtivad ühiskonnateadlased. Siiski jääb püsima otsustava tähendusega küsimus: kuidas täpselt saavutada niisugune ühine, “demokraatlik” mineviku mõistmine? Münch jääb siinkohal abstraktse arutelu pinnale, ent nendib, et see on keeruline ülesanne, sest Eesti “põrkuvad” ajalookäsitlused on alates 2007. aasta aprillist üksteisest veelgi enam lahku triivinud. Ta ei varja oma poolehoidu Aleksandr Astrovi sihilikult ülepaisutatud teooriale, mille kohaselt venelane on uus homo sacer, isik, kes antiikaja Roomas seati väljapoole seadust ning kelle suhtes ei kehtinud õieti mingid muidu kodanikku kaitsvad reeglid. Lisaks soovitab Münch Eestil eirata Venemaa “ajaloost tingitud” reflekse ning näidata selle asemel üles oma “demokraatlikku üleolekut”.\nSelle juures tekitab suure probleemi aga tõsiasi, et Eesti-Venemaa modus vivendi eeldab mineviku sellise tõlgenduse omaksvõtmist, mis ei lähtu sugugi selgelt ajaloolistest faktidest. Ei pea üldse olema rahvuskonservatiiv, Mart Laari jünger või Kaitseliidu paadunud liige, et mõista, et see ajalooversioon, mida tõstetakse kilbile Venemaal ja suures osas vene diasporaas, tugineb sürrealistlikule (nõukogude) mütoloogiale ega vasta kuigi palju tegelikkusele – seda on hakanud mõistma isegi enamik Lääne-Euroopa ajaloolasi. Mõistagi ei ole see omane ainult Venemaale – ka Prantsusmaal kulus üle neljakümne aasta, enne kui hakati tunnistama Vichy režiimi (liigagarat) koostööd Natsi-Saksamaaga, ning Holland ei soovi seniajani avalikult ja selgelt välja öelda, et usinate Hollandi tsiviil-ametnike tegevus andis suure panuse nende juutidest kaaskodanike küüditamisse, rääkimata juba tõese hinnangu andmisest räpastele koloniaalsõdadele, mida Holland pidas 1940. aastate teisel poolel Indoneesias. Siiski on Prantsusmaa ja Holland demokraatlikud riigid, mis on juba suutnud või lõpuks suudavad tõele silma vaadata ja täita ka rahvusajaloo mustemad leheküljed.\nTa ei varja oma poolehoidu Aleksandr Astrovi sihilikult ülepaisutatud teooriale, mille kohaselt venelane on uus homo sacer, isik, kes antiikaja Roomas seati väljapoole seadust.\nVenemaa Vergangenheitsbewältigung ei ole aga samas isegi veel alanud ning võib ainult imetleda selliseid teadlasi nagu Boriss Sokolov ja Jelena Zubkova, kes on söandanud arvustada Kremli ajalooversiooni ja kramplikku “Suure Isamaasõja” esileupitamist. Eesti ei saa siin kuigi palju kaasa aidata ja samamoodi ei saa loota, et Eestis suudaks keegi tõsiselt võtta nii pentsikuid valesid ja moonutusi, mida esitab näiteks Aleksandr Djukovi raamat “Müüt genotsiidist: nõukogude võimu repressioonid Eestis (1940-1953)”. Teisisõnu: dialoog Eesti venekeelse vähemusega ning üldisemas plaanis venelaste osalemine Eesti poliitilises ja ühiskondlikus elus on äärmiselt tervitatav ja sellele tuleks võimalikult palju kaasa aidata, kuid see ei saa tähendada tegelikkusest irdunud ajalooarusaama kaasamist Eesti rahvusajaloo narratiivi. Kuigi käesoleva artikli autor ei poolda natsismi ja kommunismi võrdsustamist, võrduks niisugune kaasamine sellega, kui Saksamaa järsku “võtaks arvesse” Kolmanda Reich’i “positiivseid jooni” ning asuks pooldama juba mainitud Weikersheimi uurimiskeskuse seisukohti. Meeleheitlikud katsed ühitada vastandlikke, teineteist välistavaid “okupeerimise” (Eesti) ning “vabatahtliku liitumise” ja “vabastamise” (Venemaa ning venekeelne vähemus) dogmasid on ette läbi kukkunud. Selle asemel tuleks Eesti venekeelsetele elanikele hoopis jõulisemalt tutvustada seda, mis tegelikult juhtus maal, mis nüüdseks on ka nende kodumaa. Selleks tuleb neile pakkuda korralikku ja objektiivset teavet vene keeles.\nMünchi peamine teene seisab selles, et ta tutvustab “vana Euroopa” laiemale publikule eesti ja ka vene hinge iseärasusi. See on seda olulisem, et praegune Vergangenheitsbewältigung Eestis ja teistes endistes kommunistlikes riikides puudutab ka Euroopa Liitu tervikuna, nagu näitavad selgelt Euroopa Parlamendi “uute” liikmete, näiteks Tunne Kelami korduvad katsed mõista üleeuroopalisel tasandil hukka ka kommunistlike režiimide kuriteod. Raamat sisaldab mõningaid pisivigu – nii on Diena Läti, mitte Leedu ajaleht; Naši protestijad ei hõivanud Eesti saatkonda Moskvas; Venemaa välisminister Lavrov osales 2007. aasta aprillis Oslos NATO, mitte aga ELi kohtumisel; 1938. aasta Kristalliöö leidis aset Hitleri, mitte aga Weimari vabariigi ajastul -, kuid need on piisavalt pisikesed, et mitte muuta üldmuljet. Ja see üldmulje ütleb, et seda raamatut tuleks lugeda kõigil, kes tunnevad huvi Eesti püüdluste vastu kujundada rahvusidentiteeti ning Eesti ühiskonnas peituvate pingete vastu. See raamat näitab veenvalt, et – kui kasutada taas Neil Youngi sõnu – there’s more to the picture than meets the eye (on pildil kujutatud enam, kui palja silmaga võib näha).


Juuste kasvatamiseks mõeldud piparmündroom: retsepti toiduvalmistamiseks, kasutamiseks, arvustuste tegemiseks - Hoone 2020\nMuidugi, iga tüdruk teab, et juuste lõikamine on palju lihtsam kui pikkade lokkide kasvamine. Aga kui seate eesmärgi, siis saavutate hea tulemuse. Pretty naised, kes ei soovi liiga kaua oodata, tulevad juuksekasvule kasulikeks piparjuurteks. Punane pipar on reeglina pigem meeste kui naiste jaoks, kõigest veidi, mida daam meeldib oma põleva maitsega. Sellest hoolimata kasutab inimlik kaunis pool seda sageli kosmeetikatoodetena, mis aitab kasvatada suuri ja ilusaid juukseid, kuid samal ajal võitleb kiilaspäisusega. Ja pipra tinktuura, mille kohta saate kuulda peaaegu igast tüdrukust, aitavad teil seda teha.\nKuidas ma saan juuksed kasutada punast pipart?\nIga tüdruk mõistab, et midagi kasulikku ei juhtuks, kui ta lihtsalt paneb peas punase pipra papa. Oodatava tulemuse saamiseks on vaja rakendada erinevaid maske, tinktuure ja õlisid. Pärljuurt juustele kasutatakse laialdaselt kodu kosmeetikas. See võimaldab teil tõhusalt tegeleda juuste väljalangemisega, kiilaspäisusega, ärkab "magavaid" sibulaid, nii et lokid kasvavad kiiremini. See maagiline tööriist, mida saate osta ühes apteekis või kodus. Õige soo esindajad usuvad, et see on põletav tinktõur, mis on kõige tõhusam kõigist juuste kasvu vahenditest. Võite ka teha ja õli lisada punase pipraga. Näiteks võtke populaarne takjasupp õli ja ühendage see maapähklitega. Mõju on lihtsalt hämmastav. Erinevate juuste kasvu maskides võite lisada punast pipart, mis muutub üheks peamiseks koostisosaks.\nRetseptid piparmündi maskid juuste kasvatamiseks\nTüdrukute seas on kõige populaarsem juuste kasvatamiseks mõeldud piparkriin. Seda võib seletada asjaoluga, et see aitab kaasa kuulmispea kiirele taastamisele ja seda on üsna lihtne omandada. Aga mis siis, kui te ei saa endale lubada lisaraha? Peame oma kodus raha teenima. Praeguseks on punase pipraga seotud maskide jaoks palju retsepte. Kuid kõige populaarsemad ja tõhusamad on vaid mõned neist.\nSelleks, et piparmündi juuksemask (tinktuura või või) oma tööd teha, tuleb see kombineerida teiste koostisosadega, mis parandavad tulemust.\nNäiteks helitugevuse suurendamiseks, juuste sibulate stimuleerimiseks ja alopeetsia vastu võitlemiseks võite teha maapirnide ja maitsetaimede põhjal maski. Võtke 8 supilusikatäit tavalist pipra tinktuuri (saate seda apteekris osta), lisage 1 supilusikatäis eukalüpti, tselluloosi, naistepuna ja kummikut. Lase lahusel valmistada. Kandke juustele õhtul ja jätke ööseks. Hommikul loputage sooja veega. See mask koos pipra tinktukiga aitab lisaks toita juuste juukseid ja neid tugevdada.\nKuid mask, milles kasutatakse pipra tinktuuri ja mesi, saab ainult tugevdada juuste kasvu, kuid mitte taastada nende struktuuri. Rasiga 1 tl mett 3 vutšamunat, lisage 1 tass lusikatäis tinktuure, 1 tl võid ja 2 spl munapuljongit. Segage koostisained, kandke juustele, maski hoolikalt hõõruge juurtele. Pange oma käterätik rätikuga ja mine 40 minutiga, seejärel pese mask ära.\nKui otsustate lisada pipar Tinktuura, mitte vesi, kuid keefir, siis kasutab see efektiivsust mitu korda. Kuid see on kõige parem võtta see keefir koos suure rasvasisaldusega. Segu eelsoojendage ja kandke peanaha kuivale. Seejärel keerake see üles ja käige nagu mõni tund, kuni põletamine toimub.\nKui olete liiga rasvade juuste omanik, siis sobib kõige paremini mask koos pipra tinktuuri, sinepise ja jogurtiga. Võtke 2 supilusikatäit Tinktuure, segage neid 1 tl kuivatatud sinepi ja 3 supilusikatäit kefiari. Kandke segu juuste juurtele. Pese 40 minuti pärast oma peanaha pesta.\nVähem positiivseks efektiks on pipra tinktuuri, pärmi, piima ja mett mask. Selle abil saate mitte ainult ilusaid ja pikki juukseid, vaid ka parandada verevoolu pea, laiendada poorid ja küllastada nahka vajalike vitamiinidega. Tema jaoks võta 1 tl pärmi, lahjendage neid soojas piimas, lisa 1 tl mett. See segu peaks olema pool tundi piisavalt soojas kohas. Alles pärast seda lisage 2 supilusikatäit pipra tinktuuri. Kandke põhjapinnale tund aega, pesta see ära.\nKerge õlu, pipar Tinktuura ja munakollane mask. Võtke 1 munarakk, 100 ml õlut ja 30 ml pipar-tinktuure. Sega kõik hästi ja kandke peale.\nSaate luua selle "happe" maski: segada pool grammi boorilist ja salitsüülhapet 4 g resortsinooliga ja 5 ml paprika tinktuure. Lisage tingimata pehmendav (1 tl). See võib olla mis tahes õli. Kanda peanahale. Kui teil pole paprika tinktuure põletikku, võite selle segu ohutult ööseks jätta. Soojendamiseks mähkige oma peaga rätikuga. Positiivse tulemuse nägemiseks peate maski kasutama vähemalt 2 korda nädalas.\nVõite ka luua sidruni ja pipra palsami. Võtke 5 suurt kaunist ja 2 sidruni. Puhastage need ja eemaldage luud, kasutage homogeense massi valmistamiseks segistit. Siin lisatakse 1 liitrit vett, keedetakse. Pärast keemist mähkida anum, milles te tegi palsamit, rätikut ja jäta mõnda aega. Pärast jahutamist valage pudelisse ja kandke pärast pesemist pea peale.\nKui me räägime sellest, mis on tavaline paprika tinktuu juustele, koosneb see lihtsatest paprikaistadest, mis nõuavad alkoholi. Reeglina saab apteekris osta tinktuure hakitud pipraga 90% alkoholis. Sellisel juhul on proportsioonid 1:10. Kui soovite osta pudelit, mis on juba valmis kasutamiseks välistingimustes, siis võite valida 25 või 100 ml pudelite vahel.\nJuuste kasvu piparmündroomi kasutatakse mitte ainult kosmeetika eesmärgil, vaid aitab leevendada tugevat valu reuma, radikuliti või müosiidi korral. Seda saab kasutada ka isu parandamiseks. Loomulikult ei ole selle Tinktuura koostises midagi keerukat, nii et seda saab ise ise hõlpsasti teha.\nReeglid koduse pipra tinktuuri loomiseks\nKuidas teha paprika tinktuura nii, et see ei erine kvaliteedist apteegis müüdavatest toodetest? Kõigepealt on vaja mõista, et üldmuljele on üsna raske eristada head alkoholi ja ebaadekvaatset alkoholi. Seetõttu saab tavalise viina alusel valmistada kodust pipra tinktuure. Kuid pidage meeles, et see peab olema ilma lisaaineteta.\nPipar on parem võtta kuivatatud, kuid see on võimalik ja värske. Juuksekasvu pipar-tinktuuri tuleks infundeerida nädala või isegi kahe nädala jooksul. On väga oluline, et kõik koos olevad koostisosad on tänasel päeval pimedas, kuivas ja jahedas kohas, kuid mitte külmkapis.\nKodu valmistatud retseptid punase pipraga\nNii et juuste väljalangemine on efektiivne, peate teadma selle loomise retsepte. Praeguseks on mitmeid huvitavaid retsepte, kuid kaks neist on tõesti tõhusad.\nVõtke 1 paprika punast pipart ja 100 ml viina. Korralikult lõigake pipar ja valage see viina abil, laske aines kaks kuni kolm nädalat ära tõmmata. Seda tehes peaks see olema pimedas ja lahe kohas. Selle tinktuuri saab lisada erinevate maskide juuste hooldus.\nSeal on retsepti pipra tinktuura, mis käib meie lokke veelgi õrnalt. Sellega kasutage viina asemel taimeõli. Kuid pidage meeles, et sellise Tinktuura mõju ei ole nii märgatav.\nJuukse taastamise protseduur punast pipart tinktuuri abil\nTavaliselt aitab kodus pärinev tinkturu juuste kasvu suhteliselt tugev, kuid peate teadma, kuidas seda kasutada, et selline hea efekt saada. Kui olete valmis võtma radikaalseid meetmeid, siis võite kasutada sellist Tinktuura "puhtal kujul". Selleks võta väike kogus teie loodud või ostetud tinktuuri ja hõõruge juuste juurtele. Pead pannakse kilekotti ja asetage see rätikuga üles. See protseduur on üsna riskantne, kuna peate peanahka kergesti põletada. Selle vältimiseks võite seda segada tavalise veega või võiga. Proportsioon peaks olema 1: 2.\nEsimene menetlus peaks alati olema "kohtuprotsess". Nii saate hinnata, kui korrektne proportsioon on teie keha jaoks. Kui tunnete põletustunde, siis lisage järgmine vesi (või) järgmisel korral. Kui te ei tunne midagi üldse, siis lisage veel tinktuure. Ideaalis peaks see olema veidi põletatud. On väga oluline, et sellise ravi väga seanss viiakse hoolikalt läbi. Segu segatakse aeglaselt, jaotage see ainult pro-osade kaupa. Ärge kasutage juuste juuksed, eriti nende näpunäiteid, pipra tinktuura, kuna need muutuvad habras ja kuivaks. Segude hõõrumise hõlbustamiseks kasutage puuvillast tampooni või pipetti. Protseduuri ajal peaksid käed olema kummikindad, nii et te ei "põletaks" teisi kehaosi.\nProsi kasutatakse pipra tinktuuri\nPaljud meist on kuulnud, et juuste kasvu pärlitinkuur mõjutab nende üldist seisundit. Seda võib seletada asjaoluga, et tavapäraste punaste paprikate koostis on inimkehale oluline, A-vitamiin. See, kes stimuleerib juukseid kiiresti kasvama. Lisaks sisaldab see C-vitamiini, eeterlikke õlisid, karotinoide, kapsaitsiini, saponiine. Tänu sellele "set" paprika tinkruktuurile juustele, mille arvustused eristavad positiivsed ja entusiastlikud epiteedid, on tõepoolest raviomadused.\nJuuste kasvu stimuleerimiseks kasutatavad pipra tinktuurid\nTänapäeval on juuste kasvu tugevdamiseks võimalik kasutada erineval viisil pipra tinktuure. On olemas spetsiaalsed kursused, kuid on regulaarseid protseduure. Mida valida - see on teie jaoks.\nKümme päeva pikkadele juustele. See kümnepäevane kursus aitab teil kiiresti ilusaid ja pikki tegevussuundi saada. Kuid tänu sellele, et te rakendate tinktuure iga päev, ärge jätke ravimeid oma peas pikka aega. Võite massaaži oma peaga 10 minuti jooksul ja pese see peast ära.\nRegulaarne kursus. Kui soovite regulaarselt tinktuuri kasutada, siis pidage meeles, et menetluste vahel peab alati olema võrdsed ajaintervallid. Need sõltuvad sellest, kui palju teie juuksed kukuvad välja. Seda ravimit võib manustada kas üks kord nädalas või üks kord iga 2 nädala järel või üks kord kuus.\nKui te olete kuivade juuste omanik, siis peaksite olema väga ettevaatlik, et neid veel raskem ära kuivada. Peale selle, pärast sellise ravimi sagedast kasutamist võite märgata nn kuiva kõõma välimust. Selle vältimiseks lisage kindlasti Tinkukruorile koorivõli, selle raviga ei kannata teie kuivad juuksed.\nReeglid, millest iga tüdruk peaks teadma\nJuuste pepperintruktuur, mille ülevaated näitavad, et see on piisavalt tõhus juuste väljalangemise vastu võitlemisel, aitab ainult siis, kui te kasutate seda õigesti. Milliseid reegleid peaksid tüdrukud teada, kes otsustasid pikkade lokkide kasvatamist, kasutades pipra tinktuuri?\nEnne protseduuri läbimist kontrollige, kuidas teie keha rekendab tinktuura. Selleks pange nahale väike kogus (võite käed). Kui mõne aja pärast ei esine allergilisi reaktsioone, lööbeid ega punetust, siis võite juuksed tinktkuuri ohutult kasutada.\nPeal olevate tinktuumide puhul peate olema väga ettevaatlik. Ärge laske sellel limaskestadel lasta.\nSoovitud tulemuse saavutamiseks ärge tehke kõike, et muuta see nähtavamaks, sest väärkasutus võib viia negatiivsete tulemuste saavutamiseni. Pidage meeles, et esimesed märkimisväärsed "nihked" näevad paremini alles paar kuud pärast kursuse algust. Seda seetõttu, et juuksefolliikulisse ei saa kohe "ellu jääda".\nKui te ei tea, millist õli on kõige paremini segada pipar Tinktuura, siis soovitavad eksperdid kasutada takjas. See avaldab positiivset mõju juuksefolliikule tervisele ja koos pipra Tinktuuraga teeb tõeliselt imesid. Loomulikult võite kasutada ka teisi õlisid: nõgeslille, linaseemneid, oliiviõli, ratas.\nKui palju ma peaksin oma juustele pehme Tinktuura maski hoidma, et saada soovitud tulemust? See sõltub täielikult sellest, millist individuaalset sallivust selle tööriista jaoks on. Keegi, kes tunneb sellist maski tunni pärast, võib tunduda tõelise toiduna ja keegi võib seda ööseks oma pead jätta. Kuid tasub meeles pidada, et tund aega pärast seda, kui ta enam aktiivselt põles põles, kaotasid toimeained oma funktsionaalsuse. Seetõttu võite selle puhtaks pesta sooja veega ja šampooniga.\nKui sageli ma saan korrata istungjärke juuste kasvu parandamiseks? Eksperdid soovitavad lõpetada 1-2 korda nädalas. Kuid kui soovite, et mõju oleks lühikese aja jooksul märgatav, saate seda tinktuuri enne iga šampooni (kuid mitte rohkem kui 1 kord päevas). Peatage selline aktiivne ravi, kui tunned, et te ei suuda põlemist vastu pidada.\nPropelli sisaldav loorberiõli | Burdock Oil - Aitab kahjustatud juuksed


Mis saaks toidu keedetud konveieril Ahi ? - Tips for you - Tipsed.Com\nkonveier ahju pika ahju kettülekandega konveierilindi sees.Toit pannakse ühes otsas konveierilindi ja viiakse mööda ahju sisemine kuni see jõuab teise otsa.Toite, mis on kuumutatud teatud aja jooksul ja toidud, mis ei vaja kipub samas küpsetamine on ideaalne konveierilindi toiduvalmistamiseks.\nkas ümmargused või kandilised, õhuke koorik või sügav tassi, pizza on klassikaline toitu süüa konveier ahju.Cooking pizza konveier kõrvaldab töö, nagu ketramine kook koor on kõrvaldatud.Mis ei leviala, mullid koorik on peaaegu välistatud.Pizza on seatud ahju avamiseks ja unustanud, kuni see võetakse välja ja lõigatakse.\nLeib pulgad on loomulik võsu pizza äri ja samu eeliseid konveier ahju toiduvalmistamise.Leib pulgad olla lihtsalt või kaetud juustu.Rohkem töötada pulgad saab kaetud pepperoni või köögivilju enne juustu lisamist.Plain leiba pulgad saab pöörata magustoit, lisaks võid ja kaneeli suhkru lõpus küpsetamine.\ncalzones ja kondiitritooted\nPirukad soolased täidised on populaarne paljude etniliste köögis ja nad kõik kasu toiduvalmistamise konveier ahju.Puuduvad leviala tegeleda, nii et keetmine on ühtlane ja toores tainas ei ole küsimus muretsema.Aseta pirukad ekraanidele ära cooking igal pool, ja nad pruuni põhja samuti top.Cutting väike lõikab pealispind aitab kõrvaldada plahvatusi õmblused on aurutatud.\nNagu paljud loominguline kokk on avastanud, jõulud cookies küpsetada suurepäraselt konveier ahju.Küpsised kõiki tüüpi teha ka ümbritsetud soojust keskkonda, ning asjaolu, et need on ahjust automaatselt välistab igasuguse võimaluse pannil küpsiste põletamine ahjus.Suuri partiisid võib valmistada korraga ära suure ruumi ahjus ja piisavalt ruumi kasutada väga suure plaadil.\nNäited Commercial Konveier Ahjud


Euroopa Liit uuendab küberjulgeoleku strateegiat - ITuudised\nInfoturbe konverentsil räägime küberruumi riskide juhtimisest, andmete kaitsmisest, küberhügieenist jpm juhile olulisest. Usaldus, privaatsus, kiirmõtlemis lõksud - kõik avameelselt küberelust.\nTule osalema! Infoturbe konverents "Kuhu küll kõik andmed said?" toimub 26. septembril.\n„Arenenud e-riigina plaanib Eesti olla üks esimestest, kes loob täiesti uue küberturvalisuse seaduse. Seaduse eelnõu saadame valitsusele heakskiitmiseks selle aasta detsembris,“ kommenteeris Palo. „Eesti uus küberturvalisuse seadus saab olema karmim kui ELi nõuded kehtestavad. Selle jõustudes saab iga Eesti kodanik olla kindel, et tema andmete kaitsmisel kasutatakse kaasaegseid tööriistu ning on paigas selge korraldus. Kui riik on võtnud endale vastutuse pakkuda inimestele e-teenuseid, on vajalik nende tõrgeteta toimimise tagamine ning küberohtude väljaselgitamine ja ennetamine, mistõttu selline seadus kaitseb igaüht.“


Aed: Kas Kääbus Rabavatel Kirssidel On Väikesed Juured? - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nPõhiline > Aed > Kas Kääbus Rabavatel Kirssidel On Väikesed Juured?\nTänu oma 1-tollistele kevadistele lillidele, mis õitsevad enne rohelisi lehti, võivad kibuvitsad (prunus subhirtella "lumi purskkaevud") kuvada heledat roosa värvi majakat, mis on suurepärase aia välimusega. Need 12-suulised dekoratiivsed kultivarid on ameerika ühendriikide osakonnas...\nKastmine ja mulšits\nTänu oma 1-tollistele kevadistele lillidele, mis õitsevad enne rohelisi lehti, võivad kibuvitsad (Prunus subhirtella "lumi purskkaevud") kuvada heledat roosa värvi majakat, mis on suurepärase aia välimusega. Need 12-suulised dekoratiivsed kultivarid on Ameerika Ühendriikide põllumajandusministeeriumi taimede taluvuse tsoonides 5 kuni 8 vastupidavad. Erinevalt teistest puudest, mis juhivad suured kerrootihedad maapinnale, kasvavad selle lehestikuga liigid madalad rootesüsteemid.\nNiiske ja hästi kuivendatud pinnasega täieliku päikesevalguse kohtade eelistamiseks kasutavad kääbuskirsside puud lõtv muld, et levida juured juba nende tilgutijooneni. Feeder juured jäävad top 24 tolli mulda, kus niiskus, toitainete ja hapniku on hõlpsasti kättesaadavad. See levimisstrateegia võimaldab puul saada laia baasi hea kinnituspunkti ja rohkesti toitainete kättesaadavust. Kui puul on kevadel ja sügisel lehestik, tõuseb vihm veetust väljastpoolt, nagu vihmavari. Tugev feeder juurte alla tilguva joone kasu mineraale leitud langeb vihmapiiskadega.\nKui teie regioon on kuival perioodil kalduv, veetage kääbusikirssi sügavalt, kuid harva. Veega, mis imendub mulda sügavale, julgustab juuri otsima niiskust vertikaalselt ja horisontaalselt, luues tugevama juurusüsteemi. Vältige pagasiruumi ja lehestiku jootmist; käsitsi vett või paigaldage tilguti süsteem niiskuse pinnale muljumiseks, mitte pihustades piirkonda standardsete sprinkleritega. Spread kuni 4 tolli multši kogu maa, et hoida juured isoleeritud temperatuuri kõikumistest. Ärge lubage seda koormatuse vältimiseks puudutada pagasiruumi. Mulgit peaks laialdaselt läbimõõdulisi jooni tõmbama, et kõik juured toimiksid tõhusalt.\nEhkki see võib olla esteetiliselt meeldiv, ärge tehke oma muru kääbusõstra puu. Madala juurte tõttu konkureerivad kirsipuu rohuga mulla toitainete, niiskuse ja hapniku jaoks. Enamik haljasaladel esinevaid rohumaid on väga agressiivsed, piirates looduslikke ressursse kirsipuudega. Puu võib külvata rohumaal, kui see on taandunud või väsimatu. Puhastage mullas lai ruumi ja kasutage rohus dekoratiivse tõkega orgaanilist multši. Teie kirsipuu õitseb oma eksklusiivses aiapiirkonnas, kus mulch tõkestab rohu ja umbrohu levikut.\nSelleks, et vältida oma juurte vette laskmist, asetage niiskusmõõtur tilguti joonesse maapinnale; ärge kahjustage juuri, kui vajutate selle alla. Madalad rootesüsteemid lagunevad kiiresti, kui nad on liiga niisked. Mõõturid, mida kasutatakse koos teie kastmissüsteemiga, annavad täpse maapinna niiskuse taseme näitamise. Pärake kirsipuu vett ainult siis, kui seade näitab kuivad tingimused. Terved juured on loomulik resistentsus patogeenide ja kahjurite vastu ning soodustavad jõulist õitsengut ja juurkasvu.


Kommentaarid - VIDEO | Jõhkardeist poisikesed peksavad lõbu pärast oma ohvrit - DELFI\nVIDEO | Jõhkardeist poisikesed peksavad lõbu pärast oma ohvrit - kommentaare 1-20\nRegistreeritud (28) Anonüümne (193)\nSee kommentaar on sisestatud anonüümse kasutaja "rusikakangelaste nimed ka siis siia kes puudega inimest vabalajal peksavad" poolt ja on seetõttu nähtav ainult anonüümsete kommentaaride kaustas\nPasunasse + hea sõna mõjub sellistele paremini, kui ainult hea sõna. Üksnes hea sõna üle nad irvitavad. Ja niiöelda vanakooli löömamehele pole sellistest vastast....endast nõrgemaid ja mitmekesi on nad valmis ainut peksma.\nTühjad, südametud inimesed.\nLisks on noormees häbiväärne argpüks, kes julgeb lüüa väetit vanameest ja seda veel alatul moel, enne kätt pakkudes. Sellisele peaks kõva keretäie endale andma.\nSee kommentaar on sisestatud anonüümse kasutaja "keegi" poolt ja on seetõttu nähtav ainult anonüümsete kommentaaride kaustas\neaeaea, te vist ei saanud ühiskonnakriitilisest sarkasmist aru\nSee kommentaar on sisestatud anonüümse kasutaja "lol" poolt ja on seetõttu nähtav ainult anonüümsete kommentaaride kaustas\nEga see ometi Põltsamaa olnud? Seal oli mingi kutsikakari sel ajal "ilma tegemas"?\nNoored odini sõdalased\nKas "Eesti inimesed" nimetavad ennast nüüd Odini sõdalasteks?\nVäga vale võrdlus. Odini sõdalsed just võitlevad ja kaitsevad abitud, mitte ei trambi niisama naljapärast ringi.\nKahju, et pudeliga vastu nägemist ja teisele roosi jalga ei lajatanud.\nmõte pole paha.....hea sõna ei paistnud mõjuvat.\nHea et peidetud ainult ohver.\nVärdjatel ei ole aimu, mida käeandmine tähendab. Omal ajal oleks sellised vigaseks pekstud. Ja ka vanglas ei oleks sellistel kuigi hea elu olnud.\nKui ruttu nagad kinni nabitakse?\nAi ai, jälle need rikastest peredest pärit lumehelbekesed tegutsevad. Vabakasvatuse viljad... Lastele tuleb kodus kolm korda nädalas peksa anda, nii kasvavad normaalsed inimesed, kes kardavad Jumalat ja valivad EKRE-t.\nLastekodulapsed tegelikult :)\n"Avaldame salvestise lootuses, et kogukonna hukkamõist aitab vägivaldseil noorukeil õigele teele pöörduda."\nMiks te valetate?\nKust kindlalt teatakse, et lõbu pärast?!\nVitsalaul: Mõni puu on kuivanud ja enam ta ei lehti,\nainult vitsad kuivanud ja nende võim ei kehti.\nHead lapsed need kasvavad vitsata,\nKas me teame, kas me teame lahke sõna võimu,\nsageli me kuulma peame kärkimist ja sõimu.\nVitsaga ei aja läbi vitsal pole lehti,\nvits on vilets oksake ja vitsa võim ei kehti.\nAnnaks jumal, et sa ise selle õnnetu pässi olukorda sattuksid, kellega ülbati ja siis neile kusikutest kaakidele kätt andmise asemel neile seda laulukest iniseda saaksid. Selliseid ei pea enam vitsaga taga ajama vaid ikka kolmelöögise seeriaga pea piirkonda kostitama. Seni kui kukub, kõik kümpi, viimane nii, et kolp veel maast tagasi põrkab. Kaks nädalat koomas ja ülejäänud sitane elu emme- issi keerata, pesta ja kusetada nende elu lõpuni. Edasi juba vaadaku ise, kuidas hakkama saab. Vanasti oli kombeks, et iga kutsikas vanemale mehele kätt ei toppinud ja kui sellest aru ei saanud, tõmmati see lihtsalt küljest ära. Käe andmine oli vanema mehe tunnustus nooremale. Aga ju nende pärdikute vanemadki ei tea kommetest ei ööd ega mütsi, tattninad arvatavasti ei tee neist enam ammu väljagi, vaid ootavad neilt korralikku kummardamist ja nunnutamist. Ilmselt hakkavad neile vanglasse manti tassima ja imestama, kuidas sellisest nunnukesest selline m.nn küll kasvas.\nOtsige omale mõni õige vastane, siis nii kõvad mehed pole enam ilmselt.\nPakud natuke üle, taolistest poisikluttidest (isegi 5-6 mitte), pole mulle mingt vastast. Olen eluaeg tegelenud kulturismi ja karatega, praegugi veel heas vormis.\nAlles hiljuti tulid 3 nagamanni ilmse röövimissooviga õhtul hilja mulle kallale. Asi lõppes neile üpris kurvalt - üks murtud käeluu, mõned kaotatud hambad ja paigast lõualuud. Rohkem neile tappa anda polnud mõtet ja ma ei tunne põrmugi oma teo pärast kahetsust.\nAvaldage nimed ja sotsiaalmeediakontod ka siia palun!\nAnonüümsetes kommentaarides olemas\nMa mõistan väga hästi, et prügimeestest ja joodikutest on alati kõrini. Aga lõbu pärast nii norida ja peksta - see on äärmiselt rumal tegu. Jah, see on jõhker, aga see on ka sellistele noorukitele ohtlik, sest see on igatpidi karistatav. Võib karistada seaduse järgi, aga võib ka mõnda nakkushaigust saada. Mõned arvavad, et nii nad "puhastavad ühiskonda saastast". Aga tegelikult see nii pole. Nad teevad seda, et ennast näidata.\nMa tean ja olen näinud, et Elvas politsei tuleb kohale ja viib ära joodikuid ja prükkareid, kui nad häirivad kedagi. Jah, seal on palju selliseid, aga politsei tegutseb ka, nii, et pole vaja neid peksta ja narrida.\nVene poolel on sama teema, ainult seal on öeldud, et see toimus Elvas.\nKui need alakad jätkavad samas vaimus - siis nad lõpuks karistavad ise endid.\neino muidugi. näete eestlased ka! krt vaadake palju on eestis eestlasi ja palju venelasi ja palju kriminaale vanglas. pooled seal venelased.\nOsa sihukseid peksjaid pidid sportlased olema ja peksavad palju jõhkramalt


Eesti Vaimse Kultuuripärandi Nimistu | Kodavere murrak\nKoostaja: Mari Niitra (2013)\nIdamurret, iseäranis Kodavere murrakut, on nimetatud vadjapäraseks. Nähtavasti on sellise vadja-mõjutustega murde levikuala olnud ajalooliselt märksa laiem. Vadja keele mõjudele on kaks seletust. Nõukogudeaegne teadus eelistas hüpoteesi vadja-vene sisserändest 12.-15. sajandil. Uuemal ajal on tekkinud aga oletus, et I aastatuhandel ja II aastatuhande algul asustasid Peipsi ja Pihkva järve ümbrust koha peal kujunenud ja ühise päritoluga läänemeresoome hõimud, keda nende alade põhja- ja kirdeosas nimetati kirjalikes allikates vadjalasteks. Nii võidi nimetada ka idamurret kõnelevat rahvastikku Peipsi läänekaldal. Teisisõnu - polnud erinevad etnilised grupid (eestlased, vadjalased) tol perioodil veel üksteisest lahknenud. Igal juhul on vadja keelel Kodavere murrakuga kõige rohkem sarnasusi, näiteks rohke õ (õtsekõhe), st asemel ss (muss), eitusverbi muutumine kõigis pöördeis jne.\nSoome keeleteadlane Lauri Kettunen (1885-1963) koostas Kodavere murraku häälikuloolise kirjelduse ning kaitses selle põhjal 1913. aastal doktoritöö. See oli esimene läänemeresoome keelte alane süvauurimus. Kettunen pidas murrakut juba sada aastat tagasi hääbuvaks keeleks, kuid õnneks oli tema kartus siiski ekslik - veel 20. sajandi keskel oli murrak paljudes külades laialt kasutusel.\nKodavere murrakus on lühipalu kirjutanud Juhan Liiv, murrakut on kasutanud oma juttudes ka Anna Haava. Mall Hiiemäe monograafia „Kodavere pajatused" (1978) kaardistab põhjalikult Kodavere kandi jutuvestmistraditsiooni, talletades seejuures ka murrakut. Kodavere murrakus on luulet kirjutanud Mari Vallisoo, nt kogus „Ussisõnad" (2001). Eevi Treial on koostanud mitmeid kohalike inimeste pajatuste kogumikke, nagu näiteks „Õlemä elon" (2006), „Põlvess põlve" (2007), „Elo kessäb" (2009), „Mälessusi eluss ja esivanematess: Kodavere murdetekste" (2011). Anne Elken on koostanud vanasõnaraamatu „Egän nukan õma muud: Kodavere kihelkonna vanasõnad" (2001).\nKui meetmeid ei rakendata, võib Kodavere murraku saatuseks olla täielik hääbumine. Keeleoskajaist vanem põlvkond lahkub, noored aga murrakut enam ei valda, napib ka huvi. Üheks ohuks on veel praeguste kõnelejate eriarvamused n-ö „õiges" kirja- ja kõnelemisviisis.\nSuuresti tänu entusiastidele, kelle missiooniks on murrakut ka järeltulevatele põlvedele tutvustada, on selle säilitamiseks viimasel kümnendil tehtud väga palju. 2008. aastal koostas Ann Kilk Kodavere murraku kodulehekülje koos sõnastiku ja lugemispaladega. Sääritsa külas korraldatakse Eevi Treiali ja seltsing „Särapi" eestvedamisel 1999. aastast keelepäevi ning laste murdelaagreid. Murraku kõnelejaid ja nende tegemisi on jäädvustatud Ann ja Andrus Kilgi videofilmis „Kodo kiil" (2007).\nKodavere murrakus näidendeid on kirjutanud ja lavastanud Mare Nõmm ja Eha Veskimets. Ann ja Andrus Kilgi ning Elle Pintsoni amatöörmängufilm „Kettunen ja Kodavere murrak" (2013) kaasas vanema põlvkonna murdekõnelejaid külainimeste värvikatesse rollidesse - nii kõlab filmis ehe murdekeel.\nAnsambel Triskele plaadistatud „Kodavere laulud" (2011) sisaldab mh murdekeelseid laule Eesti Rahvaluule Arhiivi materjalide põhjal. Piirkonna koolides on mõnevõrra taastärganud huvi õpetada lastele murdelaule ja -jutte. Kodavere murrakut püüab oma tegevusega tutvustada ka Liivi Muuseum Alatskivil, nt püsinäitusega „Kodavere - hää mürakas kihelkonda" (2013) ning igasuviste pärimuspäevadega. Loodetavasti õnnestub lähiaastail koostada aabits-lugemik, mis tutvustaks lastele kodukandi keelelist ja pärimuslikku eripära.\nKodavere murrak - Ülevaade Kodavere murrakust, kodaverekeelsest kirjandusest, väike murdesõnaraamat.\nAhju ees - Traditsiooniliste toitude teemaline katkend Ann ja Andrus Kilgi filmist „Kodo kiil“ (2007).\nFolgialbum. Triskele – Kodavere laulud - Valik Tartumaa rahvamuusikat ansamblilt Triskele (Helikodu 2011). Saate külaline oli ansambli liige Toivo Sõmer, saate autor Liina Vainumetsa. ERR, 2011.\nKodavere kandis ei räägita üldse - Rein Raudvere artikkel Kodavere murraku kõnelejatest – Maaleht, 24. juuli 2008.


Noa Home Estonia valmistatud põletid\nÕue- ja terassimudelid\nDisaini oma kamin\nBioetanol on kaminale sama, nagu autole bensiin. Selle kvaliteedist sõltub Teie kamina töö, turvalisus ja lõhnata põemine. Turul liigub erineva kvaliteediga bioetanoli ja etanolitooteid. Enamus müügil olevatest etanoisegudest ei ole mõeldud kaminas põletamiseks, vaid on tehniliseks otstarbeks, näiteks külmutusseadmetes kasutamiseks. Need vedelikud sisaldavad liga palju lisaaineid, mis põlemisel tekitavad ebameeldivat lõhna. Kuna Eestis ei ole veel välja arenenud biokaminate ja nende tarvikute tööstusharu, siis kvaliteetse bioetanoli müüjaid väga haruldased. Reeglina on imporditud kvaliteetse bioetanoli hind väga kõrge.\nNoa Home Estonia on aastaid valmistanud biokaminaid tellimustööna ja vahendanud ka Euroopa tuntuimate kaminavalmistajate toodangut. Sellega seoses oleme kasutanud ja testinud üle tosina teiste kaminavalmistajate poolt tarnitavaid küttevedelike ja aidanud ka bioetanoli põlemisomadusi muuta teatud efektide saavutamiseks. Enamus kasutatud vedelikest on siiski liiga kallid Eestis müümiseks ja mitmed ei vasta kvaliteedi nõuetele.\nKuna valmistame ise põleteid ja kaminaid, siis on meie jaoks eriti oluline, et kaminas saaks kasutada ka parimat küttevedeliku mõistliku hinnaga. Koostöös valmistajatega oleme leidnud koostise, mis tagab meie klientidele puhtaima ja kõrgeima konsentratsioniga bioetanoli saadavuse. Meie kütuses on bioetanoli osakaal vähemalt 98% ja vältimatute lisaainete osakaal on nii madal, et see ei tekita mingit lõhna ega põlemise probleemi. Vaatamata parimale kvaliteedile on meie küte saadaval väga soodsa hinnaga.\nNoa Home Estonia poolt müüdav bioetanol on saadaval 4, 5 ja 10L kanistrites, hind sõltub ostetud kogusest.\n5L kanister maksab 12,5 eur + k/m. Alates 10L Tallinna piires tasuta kohaletoimetus!\nÜle Eesti soodne saatmisvõimalus.


E-RAAMAT: VAIMUDE POOLT VALITUD | Raoutlet\nE-RAAMAT: VAIMUDE POOLT VALITUD\nSelle raamatu kirjutas Sarangerel, kodanikunimega Julia Ann Stewart, Kuuvalguse šamaan kui juhendmaterjali, mis sobib nii algajale šamaanile kui ka kogenud praktikule. Autori eelmine raamat Riding Windhorses: A Journey into the Heart of Mongolian Shamanism (Ratsutamine Tuulehobul: teekond mongoolia šamanismi südamesse) oli sissejuhatus Siberi šamaanide maailma. See on tänaseks samuti eesti keeles ilmunud. Seal räägitakse võtetest, mida kasutavad need, kes juba on šamaanid, kuid selgus, et raamat on vajalik ka neile, kes alles astuvad šamaani rajale.\nPraegu kutsuvad vaimud maailmas paljusid šamaanideks, kuid enamus kutsutavatest on pärit kultuuridest, millele šamanism on jäänud kaugeks. Autori arvates põhjustab seda vajadus maailma tervendada ja taastada selles tasakaal, sest praegu toimuv areng ei taga seda. Eirates looduse kutset ja unustades vaimuilma ning looduse tähtsuse käituvad inimesed valesti. Meie võime vaimud unustada, kuid vaimudel oleme me meeles. Nad on ju meie esivanemad, kes on läbi sajandite kandnud edasi elutarkust.\nMuistsete Ameerika ja Siberi põliselanike kultuurides on säilinud inimeste võime ja oskus elada kooskõlas looduse ja esivanemate tarkusega. Nende traditsioonides maailm elustub; meid ümbritseb esivanemate ja teiste elusolendite teadvus ja aitab seda paremini mõista. Kas tõesti ei tasu neid kuulata?\nPole ime, et inimkond tunneb vajadust taasühineda selle tegelikkuse aspektiga ja muistsed traditsioonid hakkavad paljusid inimesi jälle ligi tõmbama.\nKa see ei ole juhuslik, et tutvudes isegi kõige uuemate teaduse saavutustega ja võrreldes neid muistsete tarkade teadmistega leiame, et teadus lihtsalt seletab meile sobival kujul lahti teadmisi, mida tundsid juba väga kaua aega tagasi ka meie esivanemad. Sellepärast on kaasaegsel inimesel mõistlik tutvuda muistsete teadmistega ja tunnetada, kas ka teie, armas lugeja, pole üks nendest, kelle vaimud on välja valinud. Sellest aitab paremini aru saada see raamat.


10 küsimust Jeff Potteriga, kes valmistab Geeksile küpsetamist 🏠 | June, 2022\n10 küsimust Jeff Potteriga, kes valmistab Geeksile küpsetamist\nO'Reilly Media peakorteris töötades kuulsin uue raamatu kohta buzzi Geeksi toiduvalmistamine juba mõnda aega, nii et olin rõõmus, kui ma nägin autorit Jeff Potterit videot filmides Make: Labs, kuidas oma aeglasest pliidist häkkida. Igaüks, kes on huvitatud toidu ja toiduvalmistamise teadusest, peab kopeerima selle unikaalse ja põnev raamatu. Vaadake videot, mida Jeff filmis maitse järgi, ja kuulake, mida ta peab 10-le küsimusele küsima.\nTelli MAKE Podcast iTunes'is, laadige m4v video otse alla või vaadake seda YouTube'is ja Vimeos.\n1. Mis inspireeris teid kirjutama toiduvalmistamise Geeksile? Ma tahan nii vastata: "Ma olin näljane!" Mul on õnnelik, et vanemad, kes võtsid minuga aega süüa, on laps, kes kasvab - toit ja toiduvalmistamine oli lihtsalt midagi, mis oli minu tausta osa. Kolledžisse jõudmisel olin üllatunud, kui sain teada, et see ei olnud tegelikult väga tavaline asi; enamik mu klassikaaslastest ei osanud süüa. Ja ma avastasin ka, et ma ei teadnud, kuidas õhtusööki süüa - ainult hommikusööki ja magustoidut, sest see on see, mida mu huvid olid olnud. (Kes mind, magus? * Ära kunagi. *) Ma veetsin parema osa kümnendist, õppides välja tooma head sööki, päris palju katse ja eksituse tõttu. Mitmeti, Geeksi toiduvalmistamine on see raamat, mida ma sooviksin, et oleksin kümme aastat tagasi olnud, nii et minu katse- ja veaetapp oleks olnud palju lühem.\n2. Räägi meile, kuidas Geeksi toiduvalmistamine erineb tavalistest kokaraamatutest. Enamik kokaraamatuid on vaid retseptide kogud. Nad märgivad tõesti ühelt kokalt teisele, meeldetuletusi koguse ja sammude kohta. Aga see on haruldane, et kokaraamat tõepoolest tagasi astuks ja suuremat pilti vaataks. Olles geek - keegi, kes on uudishimulik, kuidas asjad toimivad - tahtsin rohkem kui lihtsalt „seda teha, seda teha” tüüpi juhiseid. Kui tegemist on toiduvalmistamisega, siis on peamine toiduteadus tegelikult väga uskumatu.\n3. Mis on teie taust? Milline geek sa oled? Vaatame, osa saksa keeles, osa inglise keelest, osa norra keelest, osa iiri keelest. Olin õppinud nii arvutiteadust kui ka visuaalset kunsti Brownis, nii et ma arvan, et võiks öelda, et minu „geek krediit” pärineb CS kraadist, kuigi tõesti arvan, et igaüks, kes rakendab mingit teaduslikku lähenemist, kvalifitseeruks automaatselt geeki.\n4. Millal hakkasite kokaraamatute tegemisel? Minu ema kaevas ühe, ma arvan, et see oli 1984? See on olnud klassiprojekt, kus iga õpilane määrati ühe retsepti lisamiseks. Mulle meeldis pannkoogid kui laps, nii et minu leht oli pannkoogid.\n5. Kirjutad: „Kokandus on kogukonnast ning teadmiste ja toidu jagamine on üks parimaid viise kogukonna loomiseks.” Selgitage. Me kõik sööme, ja me kõik toetume toiduks teatud määral või teisele. Kas te räägite põllumajandustootjalt, kes varustab toidukauplust või kokk, kes on teie söögi ajal kokku pannud, on toit sotsiaalne asi. Ja kui te vaatate kogukonda, siis nii palju on üles ehitatud üksteise eest hoolitsemisel ning toidu valmistamine ja söömine on üks tähtsamaid asju, mida me koos teeme. Sõltumata teie vaimsetest ja poliitilistest veendumustest on koos istumine ja leiva purustamine võime inimesi lähendada.\n6. Milline on teie lemmiktoit, mis masseerib? Sous vide, käed alla. Kui kellelgi on aega ühte asja proovida, soovitaksin sous vide. See on ilmselt üks tähtsamaid kulinaarseid tehnikaid, mis on viimastel aastakümnetel ümber kujunenud, kuid ei ole veel tarbijate stseenis suureks muutunud.\n7. Kuidas tähistate / katkestate ebaõnnestumise? Kas pudelit šampanjat või viski? Lihtsalt nalja, kuigi pole naljakas, kuidas teatud jookidel on nende meeleolu? Lühiajalised ebaõnnestumised - põlenud õhtusöök - mida ma üldiselt ei hooli liiga palju, peale selle, et püüan välja selgitada ilmne õppetund ja parandada oma arusaamist sellest, kuidas asjad toimivad. Siis on pikaajaline ebaõnnestumine - hunnik, ma lihtsalt kulutasin 2 kuud teadustöösse, mis läheb otse prügikasti, muul põhjusel kui “see lihtsalt ei töötanud”. häirige seda, mida ma olen teinud. Üldiselt on see minuga „On järgmisele asjale!”.\n8. Milline uus idee on teid viimasel ajal äratanud? Noh, seal on üldised asjad, nagu näiteks „internet”, mis on tegelikult „traditsiooniliste mudelite katkestamise” kood, näiteks sellised asjad nagu televisioon veebis. (Kui arvate, et muusikatööstusega juhtus raske, oodake, kuni näete, mis toimub järgmise viie kuni kümne aasta jooksul teleriga - sisu loomise lahutamine sisu levitamisest muudab radikaalselt meedia tarbimise viisi. ) Siis on konkreetseid asju, näiteks lõhna ja maitsete mõistmist ning mõtlemist selle kohta, kuidas saab uute koostisosade kombinatsioone algoritmiliselt järeldada. Bernard Lahousse on selles valdkonnas teinud suurepärast tööd ja on puhas online-tööriist just selle tegemiseks (vt foodpairing.com).\n„Põnev“ tähendab üldiselt üllatamist, kuid ma arvan, et Douglas Couplandi „Pessimistide juhend järgmise 10 aasta jooksul” osutub uskumatult ebaoluliseks.\n9. Kes on teie inspiratsioonid? See läheb kõlama, aga mu vanemad. Nad töötasid kõvasti; ja mõnikord tasub see töö ära ja mõnikord see polnud. Ma arvan, et avaliku elu tegelased - spordiüritused, näitlejad, poliitikud - on liiga lihtsad ja neid ideaalis, kuid sellega kaasnevat ohtu ei näe sa kunagi, kui raske on need inimesed töötada, et sinna pääseda, samas kui sa tunned kedagi, kes on väljaspool oma avalikku mainet, sa saad tõelise tunnet selle kohta, kes nad on ja mis teeb need märgiks. Ei ütle, et avaliku elu tegelased ei tohiks olla eeskujuks, kuid ma arvan, et liiga paljud inimesed vaatavad oma saavutusi ja soovivad väljamakset ilma tööta, ilma et saaksid aru, millised on tõenäosused.\n10. Milliseid nõuandeid annaksite alustavatele kokkadele? Nagu üks intervjueeritavatest ütles mulle: „Lihtsalt sinna sinna ja proovige seda.” See ei pruugi välja tulla nii, nagu te ootasite, aga see on OK. Ja õpi nägema, kuhu asjad lähevad, ja kohandage vastavalt. Olenemata elukutsetest on iga näide suurest loomingulisest tulemusest, mida olen näinud, olnud tihe tagasiside silmus: tehke midagi, vaadake, kuidas see väljub, korrigeeri, korrake. Ma ei suuda mõelda paljudele näidetele või inimestele, kellega olen intervjueerinud, kus nad lihtsalt istusid ja koputasid oma esimesel katsel täiuslikult.\nWeed-Pulling Robot on sinu õue Roomba 2019\nTI-Pi - A Raspberry Pi jõuab TI-99 / 4A-ga 2019\nSisse Vaata Kohandatud huvipakkujate loomist 2019\n7 Nutikas korduvkasutus Retro videomängukonsoolidele 2019\nDollar Store Hack: kartong Artiklite Baby Groot\nLõpetatud esimene edukas 3D trükk kosmoses\nKuidas võrgusilmad muutuvad\nMustad tüdrukud KOOD, mis toob robotid Berkeleysse\n13 asja, mis teeb tegija päevaks


Juri Poljakovi saatmine viimsele teekonnale\n23:24 14. August 2020\n17:32 22.03.2017 lühendatud link\nTohutu hulk inimesi oli tulnud Juri Poljakoviga hüvasti jätma.\nTeisipäeva hommikul peeti Vene Kultuurikeskuse suures saalis Tallinna Vene Kultuurikeskuse direktori Juri Poljakovi ilmalik matusetalitus\nLahkunuga kogunes hüvasti jätma tohutu hulk inimesi, kes tunni jooksul, lilli ja pärgi asetades, möödusid sarga eest katkematu vooluna. Juri Poljakovi viimsele teekonnale saatma saabunute seas oli mitmeid tuntud poliitikuid ja Eesti loomingulise intelligentsi esindajaid.\nVene Kultuurikeskuse juht Juri Poljakov suri 16. märtsil 65. eluaastal. Ilmalikule matusetalitusele järgnes mälestusteenistus Aleksander Nevski katedraalis. Juri Poljakov maeti Aleksander Nevski koguduse kalmistule.\nfotogalerii, matusetalitus, Vene Kultuurikeskus, Juri Poljakov, Eesti


Keskkonnainspektsioon kontrollis Harjumaa autoremonditöökodasid - RMP.ee\nEsileht » Uudised » Ettevõtlus » Keskkonnainspektsioon kontroll ...\nKeskkonnainspektsioon kontrollis Harjumaa autoremonditöökodasid\nKeskkonnainspektsiooni Harjumaa büroo tegi kolmapäeval, 21. märtsil reidi autoremonditöökodadesse, et kontrollida keskkonnanõuetest kinnipidamist, eeskätt vanaõli käitlemist. Tuvastatud rikkumiste põhjal alustati mitu väärteomenetlust.\nKokku kontrolliti 23 ettevõtet, peamiselt Tallinnas asuvaid remonditöökodasid. Reidi käigus alustati kuus väärteomenetlust, neljal juhul on asjaolud selgitamisel. Pisirikkumiste puhul piirduti suusõnaliste märkustega.\nKeskkonnainspektsiooni Harjumaa büroo juhataja asetäitja Tarmo Tehva sõnul tuvastati mitmes ettevõttes vanaõli põletamine katlas või selle üleandmine isikule, kellel puudus ohtlike jäätmete käitlemiseks vajalik luba ja litsents.\nUuendatud jäätmeseadusega motiveeritakse inimesi jäätmeid sortima 07.09.2017\nKeskkonnainspektsioon alustas esimesel poolaastal 670 menetlust 16.08.2016\nUuest aastast hakkab tööle uus ohtlike jäätmete saatekirjade infosüsteem 30.11.2015\nInspektorid saavad õiguse teha metalli kontrollmüüke 04.03.2015\nKÕKi juristid rääkisid KUKU raadios kallasrajast 26.03.2013\nVanaõli näol on tegu ohtliku jäätmega, mille ettevõtted peavad üle andma jäätmeluba ja ohtlike jäätmete käitluslitsentsi omavale isikule. Üleandmise kohta peab autoremondi töökojal olema ette näidata ohtlike jäätmete saatekiri.\n"Inspekteeritavate ettevõtete nimekirju kokku pannes kontrollib Keskkonnainspektsioon ohtlike jäätmete saatekirjade andmebaasi kaudu, kas ettevõte on üle andnud ohtlikke jäätmeid, sealhulgas vanaõli, või mitte. Autoremonditöökoda, kes oma kodulehe andmetel teostab hooldust, remonti ja õlivahetust, kuid pole saatekirjade andmebaasi andmetel regulaarselt vanaõli üle andnud, võib suurema tõenäosusega oodata peatset inspektorite visiiti," märkis Tehva.\nMitmes kontrollitud autoremonditöökojas tehti ka märkusi jäätmete liigiti kogumise nõude rikkumise pärast.\nLisaks kontrolliti reidil keretöödega tegelevate ettevõtete puhul välisõhu saasteloa vajadust, kliimaseadmete hooldamisega tegelevatel ettevõtetel pädevustunnistusega isikute olemasolu ja muid kliimaseadmete kohta käivaid nõudeid ning rehvide ja muude probleemtoodete maale toomisega kaasnevate nõuete täitmist.\nVanaõliks nimetatakse jäätmeseaduse tähenduses mineraalset või sünteetilist määrdeainet või tööstusõli, eelkõige sisepõlemismootorites kasutatud õli ja käigukastiõli, määrdeõli, turbiiniõli ning hüdraulikaõli, mis ei sobi enam algselt ette nähtud kasutuseks.\n2016. aastal lasti Eesti turule 12251,3 tonni õlisid, millest pidi tekkima umbes 6125,7 tonni vanaõli. Statistika järgi jõudis sellest käitlusse umbes pool ehk 53 protsenti vanaõli.\n2017. aastal lasti turule 11678,8 tonni õlisid, millest pidi tekkima 5839,4 tonni vanaõli. Jäätmekäitlejatele üle antud vanaõli koguste kohta andmed veel puuduvad.\nSeotud märksõnad: keskkonnainspektsioon, keskkonnanõuded, ohtlikud jäätmed