Koguduse lugu: Sangaste kogudus - e-Kirik\nKoguduse lugu: Sangaste kogudus\nSangaste kirik (Foto: koguduse koduleht)\nÕp Kristjan Luhamets tutvustas Pereraadio saatesarja “Koguduse lugu” seekordses osas Sangaste koguduse lugu.\nOtepäält 17 km Riia poole ehitati viikingiajal Sangaste linnus, mis ühendas Väike-Emajõe piirkonda ja hõredalt asustatud lõunapoolseid alasid Koiva jõeni välja. 14. sajandil sündis Sangaste ja Otepää äärealadel Urvaste kihelkond ja Sangaste lõunapoolsest osast eraldus Karula kihelkond. Rootsi ajal loodi Karula ja Urvaste piirimail ka Hargla kihelkond.\nPärimuse järgi oli kirik juba Sangaste linnuses. Sellest ka linnuse jalamil asuva järve nimi: Kirgjärv. 1223. aastal läänistas Tartu piiskop Sangaste kihelkonna Lüneburgi Helmoldile, Rosenite esiisale. Seejärel sai Sangastest Tartu piiskopi lauamõis ja keskus viidi linnamäelt praeguse Sangaste mõisa kohale. Kirik ehitati paika, kus Väike Emajõgi ristub maismaateega.\nEsimest korda on Sangaste Andrease kirikut mainitud 1379. aastal. See lihtne maakividest kirik kannatas Liivi sõjas 1582. aastal, kuid tehti jälle korda.\nKatoliiklikul Poola ajal ehitas Laatre omanik von Taube oma mõisasse väikese kiriku, „et evangeelset Jumala sõna kuulutada.“ Sangaste kihelkonda on ikka topeltnimega Sangaste-Laatreks nimetatud.\n1613. a. nimetas katoliku preester Tecnon Sangaste kirikut Ecclesia Sanguinis Christi – Kristuse vere kirik, ja lisas, et siin hoitakse hoolega Kristuse ihu ja verd. Sel ajal oli kihelkonna piires veel mitu kabelit. Rahvajutu järgi asunud üks Kurevere Jaanimäel.\nSangaste kirik lõhuti Poola-Rootsi sõjas. 1630. a., kui kogudust asus teenima luterlik pastor Joachim Rossihnius, olid kirikust alles vaid müürid. Võlvid olid hävinud. Rossihnius oli hinnatud jutlustaja ja tõlkija – lõunaeestikeelse luterliku kirjanduse rajaja. Ta tõlkis eesti keelde epistleid ja katekismuse.\nNelja aasta pärast oli Sangaste kirik parandatud, väljast lubjatud ja laudkatus peal, akendel klaasidki ees. Kirikus oli puust altar ja väike hõbekarikas selle peal. Olid istekohad koguduse jaoks ja tornis kaks väikest kella. Vaid kantsel oli puudu ja 1642. a. tähendati, et puudu oli ka lagi.\nKui venelased 1656. aastal Tartu vallutasid, põgenes Sangaste kirikuõpetaja Christian Wassermann Haapsallu ja jäigi sinna ametisse.\nRootsi aja lõpul teenis Sangaste kogudust Chilian Rauschert, kes 1686. aastal kutsus siia Forseliuse õpilase ja abilise Bengt Adamsoni. Rauschert andis koolitoaks kirikumõisa vana häärberi ja koolipoiste öömajaks oma rehe. Kuigi Bengt oli vaevalt üle 15 aasta vana ja mõnedki õpilased tema eakaaslased või vanemad, edenes lugema õppimine rõõmsal meelel ja imehästi.\nEnamik Bengti õpilasi jõudis ühe talvega kaugemale kui läti koolilapsed saksa koolmeistrite juhatusel kahe talvega. Rauschert ja Bengt käisid koos Riias, kus kindralsuperintendent Johann Fischer nõustus, et sakslaste asemel tuleks koolmeistreiks võtta läti ja eesti talupoisse.\nChilian Rauschert oli hea kõnemees. 1690. a. pidas ta jutluse Tartu Ülikooli taasavamisel. Kirikuraamatusse märkis ta, et „16. mail 1697 kella 10 ja 11 vahel öösel tundus siin ja ümbruses midagi maavärisemise sarnast.“\nMõne aasta pärast algas Põhjasõda. 28. juulil 1702 läks Vene korpus Sangastes asuva Rootsi välikorpuse vastu. See taandus üle Väikse Emajõe Hummuli mõisa juurde ja sai lahingus lüüa. Sangaste kirik põles ja õpetaja Rauschert viidi Venemaale vangi.\nÜle kümne aasta oli Sangaste kogudus ilma oma õpetajata. Vabanedes pöördus Rauschert tagasi Sangastesse. Ta armastas oma kogudust ega lahkunud temast, kuigi talle pakuti Narvas ülemõpetaja kohta.\nEsialgu püstitati ajutine puust „hädakirik“. Alles 1742 õnnestus Laatre omaniku, parun Budbergi abiga Sangaste kivikirik üles ehitada. See pühitseti 12. pühapäeval pärast kolmainupüha.\nChilian Rauscherti tööd jätkas tema poeg Gotthard Friedrich Rauschert. Ka tema oli usin kirjamees. Koos Kambja õpetaja Sutoriga kohendas ta Wastse Testamendi tõlget, mis trükiti 1727. a. Seejärel valmis 1729 koos Sutori ja Otepää õpetaja Clarega tartukeelne lauluraamat.\nÕpetaja Rauscherti töökusest kõneleb seegi, et kord oli ta 18 päeva järjest külades palvetunde pidamas. Gotthard Friedrich Rauschert maeti Sangaste kiriku altari kõrvale.\nJärgmine õpetaja Zacharias Raebel jäi poissmeheks. Ta elas kokkuhoidlikult ning oli maise varanduse poolest õnnistatud. Kirikuraamatuid ta ei pidanud, ametitalitused märkis üles sedelitele, mida hoidis suures viljakotis.\nÕpetaja Johann Sebastian Nelkerdt oli tubli põllumees. Kirikumõisa põllud andsid rikkalikku saaki. Sama ei saa öelda vaimupõllu kohta. Kui ümberringi levis vennastekoguduse ärkamine, jäi Sangaste sellest kõrvale. Viljakas põllumaa ei toonud inimesi Jumala juurde. Ei aidanud ka vendade suhtes sõbralik mõisahärra.\n1765. a. oli Kuigatsi vallas siiski 50 ärganut. 1874 pühitseti Vaalu kooli- ja palvemaja, kus veel Eesti aja lõpul palvetunde peeti.\n1861. a. parandati Sangaste kiriku võidukaare võlv ning kirik sai uue kaarlae, uued aknad, uksed, kantsli ja altari. Kantsel tehti nelinurkne. Kiriku sisemus sai klassitsistliku ilme. Muutmata jäi baroksete ristvõlvidega käärkamber. 1873. a. kaeti kirik uue sindlikatusega ning ehitati uus, barokkvormides haritorn. 1883 telliti Münchenist altarimaal. Sellel on kujutatud Kristust ristil ja risti all Jeesuse ema Maarja, Maarja-Magdaleena ja jünger Johannes. Maali all on predella ehk väike maal, mis kujutab püha õhtusöömaaega. Kiriku idaseinal altari kohal on suur kipsist ristil rippuva Kristuse kuju. 1894 valati Peterburi Orlovi tehases tornikell.\nKirikus jäävad silma kaks neogooti stiilis kahhelpottidest ahju. Tartu pottsepp Hans Lõoke valmistas need 20. sajandi alguses. Selliseid luksuslikke ahje kohtab Eesti kirikutes harva.\n1869. a. alustas tegevust Sangaste-Laatre laulukoor ja 1871. a mängukoor ehk orkester. 1885. a. registreeriti ühise põhikirjaga selts nimega Sangaste-Laatre Laulu- ja Mängukoor.\nSangaste oli üks Lõuna-Eestis jõukamaid mõisaid. Krahv Berg aretas 1875. aastaks talvekindla ja suure teraga rukkisordi “Sangaste”. See on täna vanim kultuurrukki sort, mis on tootmises levinud.\n1918. aasta detsembris võtsid kommunistid Sangaste mõisa enda kätte. Kirikuõpetaja Albert Hesse, kelle kaks venda tapeti, põgenes Ida-Preisimaale. Kogudust teenis ajutiselt tema 82-aastane isa, endine Sangaste õpetaja.\nKui noormehed olid Vabadussõjas, käisid 1919. aastal leeris ainult tütarlapsed. Vabadussõja ausammast pole aga Sangastesse kunagi püstitatud – üks väheseid kihelkondi, kus seda pole. Plaaniti küll, aga taheti midagi võimsamat, sest oli rikas kihelkond. Enne sai aeg otsa, kui midagi ehitada oleks jõutud.\nSangaste vana oreli ehitas 1832. aastal Paide meister Carl Thal. Aastatega oli üheksast registrist alles vaid neli. Uue oreli ehitasid vennad Kriisad 1924. aastal. 7. septembril mängis köster Karl Rossmann viimast korda vanal orelil. See mäng jäi viimaseks nii pillile kui mängijale. Köstri silmad uut orelit ei näinud. Uus, 24 registriga orel saabus 15 hobusekoormaga ja pühitseti 23. novembril. Vanast orelist jäi alles prospekt.\nEesti Vabariigi päevil kiideti küll Sangaste koguduse head majanduslikku järge, kuid kurdeti inimeste usuleiguse üle.\nTeises maailmasõjas jäi kirik terveks, aga küüditamine käis siit raskelt üle. Koguduse nõukogu viidi peaaegu täies koosseisus külmale maale. Õpetaja Johannes Laurson võeti surnuaiapühalt kinni ja viidi Siberisse.\nKirikuga oleks võinud halvemini minna. Noored saksa sõdurid kaevasid kiriku kõrvale kaeviku ja panid sinna kuulipilduja üles. Ohvitser ajas nad minema ja näitas käega Võru poole, kust mäe pealt oleks neid kohe auklikuks lastud. Venelased tegid kirikusse laatsareti. Orelit lõhuti pisut ja altari pilt lõigati katki, kuid suuremat kahju ei tehtud. Kolm saksa sõdurit ja üks ohvitser on maetud käärkambri akna alla.\n1960. aastatel hakkas koguduse elu alla käima. Kaua aega polnud siin oma õpetajat. Pastoraat lagunes. Viimaks läks koguduse nõukogu Tallinnasse nagu Makedoonia mees paluma, et keegi tuleks neid teenima. Ja tuligi! Ivo Pill saadeti Sangastesse karistuseks tema varasemate tempude eest, kuid ta tunneb, et Sangastest sai temale karistuskoguduse asemel hoopis õnnistuskogudus.\nTeemaviited: Koguduse lugu, Sangaste kogudus\nAjaloolaste värske lähenemine: ristisõdade eelne kristlik Muinas-Eesti\nKirikutuur: Vigala Maarja kirik\n← Pühapäevased palvused rahvusringhäälingus\nHobikokk Mart Salumäe jagab paastuaja retsepte →


Me peame rääkima liberalismist | Vikerkaar\nJohn Rawls. Õiglus kui ausameelsus: Taasesitus. Inglise k-st tlk Tanel Vallimäe. Tallinn: Valgus, 2015. (Avatud Eesti Raamat). 326 lk. 19.10 €.\nRiigi kohta, kus taasiseseisvumisest saati on rõhutatud üksikisiku vabadusi, on meie argiarusaamad liberalismist häirivalt vildakad. Vabaduste masinavärgi käitlemiseks on vaja peent näputööd ja teravat silma. See on kellassepa, mitte kiviraiduri töö. Ometi läheneme me sellele aparatuurile sageli pintsettide asemel suruõhuhaamriga, mille tulemusel tekib tavaliselt nii palju müra, et keegi teine objektile läheneda ei saa, ja kui sealjuures mõnda kriitilist jubinat ära ei lõhuta, on isegi hästi läinud.\nSealjuures on ühed sagedasemad süüdlased „liberalismi“ külmrelvana kasutamises needsamad mehed (praktiliselt alati mehed), kes teistes sõnavõttudes poliitika „peenhäälestamisest“ räägivad. Eestis domineeriv arusaam liberalismist pärineb Reformierakonna ristiisalt Siim Kallaselt, täpsemalt tema „Kodanike riigi manifestist“. Tegemist on turufundamentalistliku visiooniga riigist, mille keskmes on eraomanik ning kus suurem osa ühiskondlikest institutsioonidest on erakätes. Riigi edu ja sotsiaalne õiglus sõltuvad Kallase nägemuses eraomanike rohkusest ning nende võimalikult suurest vabadusest oma omandit käsutada. Nii saavad kodanikud teha valikuid, mis neile endile tunduvad kõige ratsionaalsemad, selmet jätta need riigi hooleks. Kallase ideaalses ühiskonnas on pensionisüsteemid, tervishoid ja kõrgharidus täielikult erakätes ning ettevõtte tulumaksu ei eksisteeri. See nägemus on üsna kaugel Eesti reaalsusest, ent sellist locke’ilikku, omandi- ja ettevõtlusvabadust rõhutavat arusaama liberaalsusest tuletatakse meile meelde iga kord, kui mõni valge kampsuniga mees põhjendab poliitikasaates selle või teise reformi võimatust fraasiga „riik on halb peremees“.\nEraomanikekeskse liberalismi kõrval on meil käibel veel üks teine teemat tappev „liberalism“: SAPTK-i ja EKRE populariseeritud, Venemaa, Kesk- ja Lääne-Euroopa paremäärmuslikelt liikumistelt laenatud termin „vasakliberaalid“, mida kasutatakse sünonüümselt selliste toredate nimetustega nagu „liberast“ või „tolerast“. Siin maalitakse liberaalsusest eksistentsiaalne oht, mis on oma soovilt inimesi „vägisi“ ümber kujundada sisuliselt identne nõukogude sotsialismiga. Kui Kallas lõi „Kodanike riigi manifestiga“ vastanduse halva kommunismi ja hea kodanikukeskse liberalismi vahel, siis „vasakliberalism“ koondab ühe katuse alla nii sotsiaaldemokraadid, eri sorti vaba turu sõbrad kui ka isikuvabaduste eest seisjad ning vastandab neile „rahvuskonservatismi“ sellisel kujul, mida mujal maailmas tuntakse küll pigem paremäärmusluse nime all. „Vabadus“ ei vastandu selles maailmavaates mitte „repressioonile“, vaid „õiglasele korrale“, mis ülekäte läinud liberaalsetes ühiskondades hävineb. Ilmselgelt on mõlemal puhul tegemist eduka strateegiaga, sest nagu juba Carl Schmitt kirjutas, põhineb poliitikategemine eeskätt sõbra ja vaenlase vahelisel vastandusel. Vaadates, kui edukalt on levinud EKRE kujutluspilt liberastide Euroopa Liidu ees koogutavast ühisest rindest, kes mõttepolitsei abil kõike õiget, eestlaslikku ja head maha suruvad, tuleb nentida, et nad on õppinud parimatelt.\nSellised relvaks taotud liberalismidefinitsioonid sobivad küll hästi poliitilisteks duellideks „Foorumi“ stuudios, ent nendega on raske reaalseid reforme analüüsida ja planeerida. „Turg annab kõige suurema vabaduse“ (positiivne karikatuur) ja „piiramatud õigused kõigile, tagajärgedest hoolimata“ (negatiivne karikatuur) ei lahenda tegelikult konflikte, kus põrkuvad omavahel erinevad vabadused. Üks liberaal võib seista alkoholireklaami ja -müügi dereguleerimise eest, sest ta kaitseb ettevõtlusvabadust, indiviidi vabadust oma tervist rikkuda ning üleüldist sõnavabadust, samas kui teine liberaal võib toetada reklaami keelustamist ja müügikohtade piiramist, sest et purjus autojuhtide, maksatsirroosiga haiglas tiksuvate patsientide ja avalikku korda rikkuvate jörmide kahju kolmandatele isikutele on piisavalt suur, et põhjendada ettevõtlusvabaduse osalist piiramist. Üks parlamendisaadik võib kaitsta praegust vanemahüvitise süsteemi kirjutades, et „muidugi võiks isade roll olla laste kasvatamisel suurem. Aga liberaalne on lasta perekonnal ise neid valikuid teha“. Selle peale vastab aga Euroopa Parlamendi Liberaalide ja Demokraatide fraktsiooni liige: „Toetused ei ole olemuslikult liberaalsed. Kui juba, siis tuleb arvestada kõigiga – emade, isade ja laste huvidega.“ Liberalismist tõsisemalt mõtlema hakates peame paratamatult vaagima, kuidas lahendada selliseid põrkuvate vabaduste konflikte, nii et tulemused oleksid õiglased ning praktiliselt teostavad.\nSelle probleemi katkihammustamisele pühendas terve oma karjääri ameerika poliitikafilosoof John Rawls, kelle kokkuvõttev töö „Õiglus kui ausameelsus. Taasesitus“ on nüüd eesti keeles ilmunud. Rawlsi järeldused on ebamugavad nii eraomandi primaarsust rõhutavatele klassikalistele liberaalidele kui ka nende kriitikutele, kelle jaoks liberalismil ja vasakpoolsusel peaaegu et polegi vahet. Ta lähtub eeldusest, et kõik kodanikud on oma otsustes vabad ja õigustes võrdsed, ning et nad on oma otsustes kantiaanlikult mõistlikud ja johnstuartmillilikult ratsionaalsed. Nende aksioomidega peaks nõustuma igaüks, kes end liberaaliks nimetab. Kuidas aga jõuda neist eeldustest juhendini, mis aitaks teha otsuseid õiglase ühiskondliku korralduse kohta?\nSiin läheb asi huvitavaks. Rawls tuletab neist põhimõtetest kaks õigluse printsiipi, mis panevad nii mõnegi kaasteelise pead kratsima. Esiteks väidab Rawls, et ühiskondlikke kokkuleppeid tuleks teha nn „teadmatuse loori“ tagant, kus kõik kodanikud kujutavad ette, justkui astuks nad loodavasse ühiskonda teadmata omaenese sugu, vanust, rassi, rahvust või staatust. Vaid sellises olukorras on võimalik kindlustada, et me seame üles tõeliselt vaba ja õiglase mängulaua, mitte sellise, kus „vabadus“ on vaid eufemism, mille tõeline tähendus on „see, mis minule on kasulik“. Teiseks lubab Rawls sotsiaalset ja majanduslikku ebavõrdsust vaid siis, kui see kaasneb ametikohtadega, mis on põhimõtteliselt avatud kõigile kandidaatidele (seega igasugune aristokraatia on juba eos välistatud) ja mis toovad kõige rohkem kasu kõige väetimatele ühiskonnaliikmetele. Ka selle, nn erinevusprintsiibi eesmärk on vältida vabaduse nime all sohitegemist, olukorda, kus me loome küll pealtnäha õiglase ja võrdsetel alustel toimiva süsteemi, teades samas, et neil, kes alustavad võrdsetel alustel mängu suurema rahahulga või sümboolse kapitaliga, on ikkagi tohutu eelis. Õiglane ühiskond ei saa olla õiglane ainult stardipaugu hetkel, see peab andma võrdsed võimalused eneseteostuseks ka viienda või viiekümnenda põlvkonna esindajatele. Erinevusprintsiip tasakaalustab seda süsteemi, nõudes, et Neinar Seli võib oma loomulike annete ja suure töövõime tõttu küll rikkaks saada, aga vaid siis, kui samal ajal võidab tema raskest tööst kõige rohkem ühiskonna kõige nõrgem kiht.\nNeed on küllaltki abstraktsed printsiibid ja Rawlsi tihe ning pedantne kirjutamisstiil teeb nende konkretiseerimise küllaltki keeruliseks. Ilmselt seetõttu on temast saanud 20. sajandi üks tsiteeritumaid filosoofe, sest tuhanded politoloogid on kulutanud aastakümneid üritamaks aru saada, kuidas erinevad institutsioonid, alates haigekassast ja lõpetades arenguabiga, Rawlsi kahe õiglusprintsiibiga suhestuvad. „Õiglus kui ausameelsus“ on seetõttu väga hästi valitud tõlketeos, kuna selles filosoofi elu lõpul valminud käsitluses vastab Rawls otseselt kriitikutele ja spekuleerib ka natuke selgemalt teemadel, milliseid poliitikaid õiglane liberaalne ühiskond järgima peaks.\nOn üsna selge, et Eesti liberaale esindavatele reformierakondlastele selline ühiskond ei meeldiks. Alustagem sellest, et Eesti kodakondsuspoliitika ei läbiks Rawlsi esimest printsiipi mingi valemiga: on raske uskuda, et keegi nõustuks sündima ühiskonda, teades, et tal on võrdlemisi suur võimalus kaotada terve hulk õigusi lihtsalt selle pärast, et tema vanematel ei ole selle riigi passi. Oluline on ka poliitiliste vabaduste jätkusuutlikkus ehk institutsioonide reguleerimine viisil, mis tagaks kõigile kodanikele ausa ligipääsu esindatusele riigiaparaadis ja valimisprotsessis. Selle tingimuse täitmine, kirjutab Rawls, nõuab „tõenäoliselt selliseid asju nagu valimiste avalik rahastamine ja valimiskampaania toetamise piirangud, võrdsema juurdepääsu kindlustamine avalik-õiguslikule meediale ning teatavad sõna- ja ajakirjandusvabaduse regulatsioonid (kuid mitte piirangud, mis puudutavad kõneldava sisu)“ (lk 237).\nKa eespool vihjatud Arto Aasi ja Kaja Kallase vahelisele vanemahüvitise-teemalisele Twitteri-sõjale on Rawlsil üsna ühemõtteline vastus: „Kui naiste ebavõrdsuse põhilisi – kui mitte peamisi – põhjusi on see, et laste saamisel, hoidmisel ja nende eest hoolitsemisel langeb perekonna traditsioonilises tööjaotuses neile meestega võrreldes suurem roll, tuleb astuda samme kas naiste rolli võrdsustamiseks või neile selle kompenseerimiseks“ (lk 261). See pole õigustus üksnes Kaja Kallase välja pakutud vanemahüvitise jaotamiseks isa ja ema vahel, vaid ka näiteks riikliku elatisfondi sisseseadmiseks üksikemadele, kelle laste isad õigeaegselt alimente ei maksa: „Näib vastuvõetamatu, et mees võib oma pere juurest ühes oma sissetulekutega lahkuda ning jätta naise ja lapsed maha palju vähem kindlustatutena, kui nad olid varem. … Ühiskond, mis laseb sellel sündida, ei hooli naistest, veel vähem nende võrdsusest meestega ega isegi mitte nende lastest, kes on ühiskonna tulevik. On see õigupoolest üldse poliitiline ühiskond?“ (lk 261–262). Mäletatavasti seisis Reformierakond omal ajal sellele initsiatiivile vastu, kuna neile oli olulisem kahju „ausate maksumaksjate“ rahakotile kui nende emade ja laste olukord, kes sel ajal, kui rongaisasid taga aeti, kuidagi hakkama saama pidid.\nOmaette huvitav on Rawlsi lähenemine majanduslikule ebavõrdsusele. „Õigluse kui ausameelsuse“ lõpuosas annab ta oma heakskiidu süsteemile, mida nimetab „omanike demokraatiaks“ ning mis asetseb kuskil heaolukapitalismi ja demokraatliku sotsialismi vahepeal (lk 221). Probleem on selles, et kapitali ja tootlike jõudude suur kontsentreerumine väheste isikute kätte, nagu see tänapäeval toiminud on, annab nendele megarikastele liigsuure võimu ühiskondlike protsesside üle. Maine, raha ja võimuga annab ka kõige läbipaistmatuma teadmatuse loori kõrvale tõmmata ja panna poliitikud oma pilli järgi tantsima. Selle vältimiseks soovitab Rawls jaotada tootlikud jõud ühtlasemalt kogu ühiskonnas: töötajatel peaks olema suurem sõnaõigus ettevõtete juhatuses ning ettevõtteid ja omandivorme peaks olema pigem rohkem kui vähem. Siin võiks mõelda näiteks Saksa mudelile, kus ettevõtete nõukogudes on esindatud nii töötajad-ametiühingud kui ka aktsionärid ning kus börsil noteeritud ettevõtetes on kehtestatud ka 30%-sed sookvoodid. Üldiselt soovitab Rawls tagada tootmisvahendite võrdsemat jaotumist ühiskonnas, selmet jagada pärast tulu rikastelt vaesematele. Pidades silmas, et infoühiskonnas on üha rohkem tootmisvahenditest kahe kõrva vahel, nõuab ta „inimkapitali (s.o. hariduse ja koolitatud oskuste) laia levikut“, mis annaks eelduse ühiskonna kõigi liikmete individuaalseks toimetulekuks ning võrdseks, ausaks koostööks (lk 223). Juba puhtempiiriliselt ei sobitu „Kodanike riigi“ tasulise kõrghariduse mudel selle ideaaliga mitte kuidagi.\nSkeptilisele lugejale võib tunduda, et Rawls ei tee muud, kui üritab liberaalsetest põhimõtetest sotsiaaldemokraatlikku või suisa sotsialistlikku riiki välja pigistada. Ega see päris vale väide olegi. Ka Eesti politoloogid on märkinud, et Rawlsi poliitilise liberalismi ja näiteks Ernesto Laclau ja Chantal Mouffe’i radikaalse demokraatia vahel on ühisosa kaugelt suurem kui erinevused. Ent hoolimata EKRE-laste retoorilistest hõisatustest ei saa Rawlsi ja Karl Marxi ega isegi Rawlsi ja Olof Palme vahele võrdusmärki tõmmata. Rawls on ühtviisi skeptiline nii suurtööstuse kui ka suure riigi suhtes, eelistades hästi timmitud tasakaalu, kus ükski ühiskonna liige ei suuda saavutada liigsuurt võimu teiste üle. Heakskiit eraomandile, olgugi teatavate piirangutega tootlikule eraomandile, eristab Rawlsi selgelt klassikalisest sotsialismist.\nMis veelgi olulisem, Rawlsi, eriti „Õigluse kui ausameelsuse“ hilise Rawlsi võlu seisnebki sellest, et tema süsteem annab kätte printsiibid, mille alusel hoida ühiskondlike otsustuste järjepidevust, jättes samas alles paindlikkuse, ajaloolise sattumuslikkuse ja kultuurilise eripära rolli poliitikategemisel. Üks tüütumaid asju võitlevate sotsialistide juures on see, et millist probleemi sa ka ei arutaks, ikka jõutakse lõpuks klassivõitluse ja tootmisvahendite riigistamiseni välja (parafraseerides: kui su ainsateks tööriistadeks on sirp ja vasar, siis meenutavad kõik probleemid heinu ja naelu). Isegi kui nende jutus võib pikas perspektiivis iva olla, siis senikaua kui me revolutsiooni ootame, tahaks ju ikkagi natukene paremini ja ausamalt elada. Rawls pakub välja häid küsimusi, andmata samas ülemäära piiravaid vastuseid. Tema küsimusi on aga nii analüütikutel kui ka poliitikutel väga vaja. Näiteks võiksid sotsiaaldemokraadid, kelle jaoks turumajandusliku õigluse küsimus peaks olema keskne, küsida sagedamini, kas näiteks tulumaksulangetamisega nõustumine mõnede toetuste tõstmise nimel vastab Rawlsi erinevusprintsiibile.\nTõsi, marksistlikust perspektiivist võib Rawlsi ka kahtluse alla seada. Põhiprobleemiks on siin Rawlsi algpositsioon ehk teadmatuse loor, mis kõlab kahtlaselt sarnaselt „poliitilise emantsipatsiooniga“, mida Marx kritiseerib oma essees „Juudiküsimusest“ (1843). Kas on üleüldse võimalik, küsib Marx, eraldada oma poliitilist identiteeti ühiskondlik-majanduslikust subjektiivsusest? Kas see, kui me peame jätma poliitilisel väljal tegutsedes oma identiteedi mehe, naise, moslemi, kristlase, palgatöötaja või omanikuna ukse taha, ei tekita mitte paratamatut võõrandumist poliitikast kui sellisest? Kas ei loo mõttemäng teadmatuse loorist ohtlikku illusiooni, nagu piisaks huntide ja lammaste võrdsuse saavutamiseks vaid sellest, kui hundid on valmis ütlema, et „me unustame ära, et me oleme kiskjad, skaudi ausõna“. Vaadates, kuidas peavooluparteid Euroopas ja USA-s, mis kõik kätkevad endas mingisuguseid liberaalseid printsiipe, vaevlevad Donald Trumpi või Martin Helme taoliste identiteedile rõhuvate populistide küüsis, tundub, et Marxi kriitikal on oht tõele vastata. Rawls ise vastab sellele küsimusele põiklevalt, kirjutades, et „poliitiliste vabaduste ausa väärtuse abil … on võimalik kõikidele kodanikele, hoolimata nende ühiskondlikust positsioonist, tagada ausad võimalused avaldada poliitilist mõju“ (lk 275). Üks tuttav teatraal nentis selle vastuse peale, et sellest on umbes sama palju abi kui lavastaja soovitusest „näidelda paremini“.\nMeie, idaeurooplased, elame ajal, mil sotsialism alternatiivina liberaalsele kapitalismile on end diskrediteerinud, ning seetõttu tundub paljudele ainsa alternatiivina see riigikord, mida Peter Pomerantsev ja Anton Šehhovtsov on nimetanud Viktor Orbáni näitel „illiberaalseks demokraatiaks“ (vt Vikerkaar, 2016, nr 3). See aga ei pea olema ainuke alternatiiv. USA-s, Prantsusmaal ja mujal tehtud uuringud näitavad, et neid inimesi, kes tõepoolest jagavad radikaalsete kandidaatide ideoloogilisi väärtusi, ei ole tegelikult väga palju. Ülejäänute jaoks on Trumpi-laadsed tegelased lihtsalt sümpaatsed kujud, kes ei kuulu poliitilisse peavoolu, milles ollakse pettunud. See jätab lootuse uskuda, et ka enamus EKRE valijatest ei taha tegelikult elada riigis, kus 27-aastaselt on kohustus sünnitada ja kus ametikohtadele määratakse inimesi nende rahvuse järgi. Küll aga tuleb pakkuda tõsiseltvõetavaid alternatiive praegusele süsteemile. Liberalism ei ole turumajanduslik võluvits ega ka kõikide meie hädade algus, vaid selle mõttevoolu sees on palju teid, mis annavad filosoofiliselt süsteemse ning järjepideva võimaluse ajada ka teistsugust poliitikat. Rawlsi „Õiglus kui ausameelsus“ annab hea lähtepunkti nende teede kaardistamiseks.


GAG õpilastööd: november 2017\nViiendike keerukamad pusimised heegeldamises on tehtud ning valmis said kaunid kotikesed. Proovisime ka nööbi õmblemist ja luku nõelumist. Valmisid omanäolised värvikirevad tööd - nüüd võib juba suurematest ja uhkematest ideedest unistama hakata!\nKuuendas klassis püüame kudumise tehnilised oskused sõna otseses mõttes "käppa" saada, et mistahes kudumistöö alustamine ja lõpetamine ning erinevate parem- ja pahempidiste mustrite lugemine oleksid selged nagu kellavärk! Valmisid vahvad pallid või kuubikud, mille kudumiseks oli vaja kuus erinevat ruudukest valmis saada. Seejärel õppisime, kuidas need omavahel kokku heegeldada. Lisasime sisse täitematerjali: vatiini, vatti, vanu-seisvaid-mittekasutuskõlblikke lõngakera jääke või muud seesugust, mis oli vähegi paslik palli sisse peita. Usutavasti sai nii mõnigi väiksem õde või vend, aga miks mitte hoopis koduloomake omale vahva mänguasja.\nPostitanud Lisete Lige at 13:36\nSildid Kudumine, pall


"Vanaema lihapallid ja veel 50 hakklihatoitu" (133724610) - Osta.ee\nEseme ID: 133724610\n10 tundi 49 minutit 31 sekundit K 19.02.2020 17:15:00\nEseme ID: 133724610 Seisukord: kasutatud Tarneaeg: 10 päeva\n10 tundi 49 minutit 31 sekundit\nmarin24100% / 20757 / Vaata müüja teisi esemeid\nVanaema lihapallid pohlatoormoosiga on kindlasti rootslaste lemmiklõunasöök, aga sellele tiitlile pretendeerivad ka paljud teised toidud. Selles raamatus pakub Kristina Eriksson nii maitsvate igapäevatoitude kui ka piduroogade retsepte. Vasikalihakotletid Itaalia moodi, kalakotletid kõrvitsapüreega, aasiapärased kotletid taimetoitlastele, rikkalik seene-hakklihapada, kanahakklihalasanje sinihallitusjuustuga, hakkliha-juurviljapirukas Dijoni sinepiga, lõhepallid, kapsavorm, vürtsikad pirukad, pelmeenid ...\nKokku on kogutud retsepte kogu maailmast. Retseptides kasutatakse nii veise-, segu-, sea-, kala-, kana-, lamba-, metslooma- kui ka sojahakkliha.\n112-leheküljeline suures formaadis ja kõvas köites raamat\n3.60€ 2h, 4m\n1.60€ 2h, 4m\nE. Padu "Põdrad teevad nalja" Muinasjutte ja mõistulugusid\nK. Ristikivi "Hingede öö" XX sajandi romaan\n7.60€ 10h, 49m\n5.60€ 10h, 49m\nPitsa. 50 ahvatlevat vana ja uut retsepti. Dwayne Ridgaway\n50 grillrooga vabas õhus söömiseks ja külaliste\nEestimaine purpur ja kuld. 50 lugu eesti veinidest. Vello\n50 grillrooga vabas õhus söömiseks ja ... / 2000


Hiina tahab jõuda tehisintellekti liidrite hulka - ITuudised\nHiina andis reedel välja plaani, kus seisab, et aastaks 2020 peaksid olema riigi tehnoloogiahiiud jõudnud oma arendustööga nii kaugele, et Hiina on tehisintellekti arendamisel ühel pulgal teiste tehnoloogiariikidega.\nHiina teaduse- ning tehnoloogiaministri asetäitja Li Meng tõdes, et aastaks 2025 peaksid Hiina ettevõtted olema teinud aga juba suure läbimurde tehisintellektide alal, kirjutab CNN. 2030. aastaks peaks Hiinast olema saanud aga “tehisintellekti globaalne keskus”, on Li prognoosinud.\nHiina Riiginõukogu neljapäeval avaldatud teates seisab, et riigi tehisintellektitööstus teeb lähiaastal läbi nõnda suure arengu, et selle väärtus küündib 150 miljardi dollarini.\nJa näib, et Hiinal on tehisintellektiga tõsi taga. Mitmed Hiina ettevõtted on asendanud näiteks laotöölised hoopis robotitega, teedel hakkavad tasapisi vurama isesõitvad autod. Tulevikuplaanide kohaselt proovitakse isegi arste asendada robotite või arvutitega, mille ülesandeks saab välja selgitada, mis haigus patsienti vaevab.\nTehisintellekt on mitmete maailma juhtivate tehnoloogiakompaniide nagu Alphabet ja Tesla üks tähtsamaid valdkondi, kuhu ka suurel määral raha pumbatakse.\nHiina tehnoloogiagigandid Baidu ning Tencent on oma tehisintellektikeskused püsti pannud Ameerika Ühendriikidesse. Baidu on sealjuures eriti optimistlik tehisintellekti osas ning määras mõne aja eest oma sellenimelise osakonna etteotsa teadlase Andrew Ng. Tõsi, viimane lahkus ettevõttest selle aasta alguses, et luua oma tehisintellektiga tegelev ettevõte. Lisaks teatas Ng Twitteris, et Hiina valitsuse plaan jõuliselt tehisintellektiga tegelema hakata on kahtlemata vajalik ning aitab kaasa tööstuse arengule.\nJack Ma hoiatab\nAlibaba asutaja ning Hiina rikkaim inimene Jack Ma on tõdenud, et tehisintellekt saab ühiskonnale olema suureks katsumuseks. Tema arusaamise kohaselt jäävad paljud inimesed tehisintellekti pärast töötuks, samuti hakkavad tulevikus ettevõtteid juhtima robotid. Ma ennustas, et 30 aasta pärast võime ajakirja Time esikaanelt leida hoopis roboti, kes on valitud aasta parimaks juhiks, vahendab CNN.\nTa on viidanud, et inimesed peavad olema tulevikus võimelised kiiresti ümber õppima ning suutma ajaga kaasas käia. Lisaks on Ma rõhutanud, et tulevikus läheb üha enam hinda statistika ning andmetöötlusoskused. “Tuleviku maailm on justkui üks suur andmebaas. Ma usun, et praegune on andmeajastu algus,” ütles ta, kirjutab CNBC.\nApple rajab Hiina andmekeskuse\nMaailma üks suuremaid mobiilitootjaid jõuab lõpuks Eestisse\nHiina pidas kinni hulga telekomipettureid


missioon: võimatu - kukkumiste ülevaade - selle aasta parim märulipõnevik\nPõhiline Filmid Võimatu missioon - Fallouti ülevaade - selle aasta parim action-põnevik\nVõimatu missioon - Fallouti ülevaade - selle aasta parim action-põnevik\nKui Tom Cruise ripub veel ühest kohast või teeb selle spetsiaalse autoriõigusega kaitstud ülikiire jooksu, on lihtne unustada, et Hollywoodi tugevad on neid teinud Võimatu missioon alates 1990ndate keskpaigast. Kakskümmend kaks aastat. See on palju kauem, kui algsed telesarjad 60. – 70.\nCruise'i kutsika entusiasm - mis võib varjata või mitte varjata mõnda tema hinge mattunud sügavamat surmasoovi - on osa Võimatu missioon frantsiisi näiliselt surematu vaim. Igas filmis on Cruise leidnud uusi viise, kuidas oma füüsilise esinejana oskusi proovile panna, ning varasemate sissekannetega, näiteks tema sõrmeotsaga Burj Khalifa, ronida Missioon: võimatu - kummitusprotokoll, on pidanud publikut tagasi tulema rohkemate tema kaelamurdvate spioonide seikluste jaoks.\nSama oluline kui Cruise'i kirg trikkide vastu, on ka tema maitse filmitegijate vastu. Juba esimesest peale Võimatu missioon 1995. aastal on ta töötanud koos suurepäraste režissööride, kirjanike ja tehnikutega, kes on aidanud oma tegevusstseenides esile tuua parima. Brian De Palma, John Woo, JJ Abrams, Brad Bird ja lõpuks Christopher McQuarrie on kõik ostnud frantsiisile oma maitse - ja Missioon: võimatu - kukkumine, režissöör McQuarrie on vaieldamatult parim film alates sellest, kui De Palma alustas asju 1996. aastal.\nSüžee on nii keerukas, et see peaaegu ei vasta kirjeldusele, kuid proovigem vähemalt. John Larki-nimelise salapärase tegelase juhitav terrorirühmitus on omandamas kolme tuumapommi, mida ta soovib kasutada status quo muutmiseks. Üli-spioon Ethan Hunt (loomulikult Cruise) üritab pomme pahadelt kätte saada, kuid tema pikaajaliste partnerite Benji (Simon Pegg) ja Lutheri (Ving Rhames) osalusel tehtud operatsiooni käigus näevad lõhkeained kaugelt üle tema haardeulatuse.\nKaristatud ja teades, et tuhanded võivad päevade jooksul surra, asub Hunt teisele missioonile, mis toob kohale mõjuva CIA agendi August Walkeri (Henry Cavill, kes mängib vuntse, mis aitas kuulsalt Justice League'i kordusvalu saata) ja hõlmab näppimist. Missioon: võimatu - Rogue Nation ” s anarhistlik kaabakas Solomon Lane (Sean Harris) vangistusest.\nSee on järjekordne lõbus põnevus, mis vibreerib meid Berliinist Roomast Pariisi ja kaugemale, selle keerdkäigud jäävad vaevu usutavuse paremale poole. Kruiis saab sõita mootorratastega, hüpata üle vertikaalsete vahede ja nii edasi, kuid veel kord Välja kukkuma kuidagi õnnestub vältida tundepõneviku tundmist tuttavate liikumiste kaudu.\nMcQuarrie on selle suur põhjus. See on tema teine M: Mina filmi ja näete, kuidas ta on kasvanud tehnilise filmitegijana alates 2015. aastast Rogue Nation. Fallout toob endaga kaasa uue pühendumise kaamerasisesele tegevusele ja seda aitab operaator Rob Hardy (kes töötas koos Alex Garlandiga imelise Ex Machina ja Hävitamine ), on tulemused sageli hämmastavad.\nEuroopa pealinnas mängitakse tagaajamisdetaili John Frankenheimeri filmi ajastuse selguse, pingelise ja asjatundliku tundega Ronin . Tundub, et McQuarrie ja tema kaastöötajad on uurinud ka Michael Manni ja Christopher Nolani kiiremat tempot Välja kukkuma' s aeglase kogunemisega hetked, mis annavad võimaluse rahuldavatele krahhidele ja paukudele.\nÖöklubi vannitoas toimuv järjestus, mis võtab sisse Cruise'i, Cavilli ja sihtmärgi, kes keeldub kindlalt tegemast nii, nagu peaks, on veel üks näide McQuarrie kasvavast kindlusest. Kui vabaneda verevalumite, komöödia ja selja vahel, on see nii toonis kui ka ajastuses meistriklass.\nPeaksime võtma aega ka Lorne Balfe'i skoori monstrumi väljatoomiseks, mis võtab Lalo Schifrini tuttavaks Võimatu missioon teema ja keerutab selle kärarikkaks, kõmisevaks tagasivooluks, mis tuletab meelde Hans Zimmeri töö kurjakuulutavat mõju Pimeduse rüütel. Lihtsalt muusika keskne roll Välja kukkuma ’Pinget ei tohiks alahinnata - aga jällegi ei tohiks ka McQuarrie arusaam sellest, kuidas ja millal lihtsalt vait olla ja lasta piltidel lugu rääkida.\nLiiga paljudes peavoolu märulifilmides räägivad valatud jutud ja kaklused üksteise käes autode tagaajamise või relvavõitluse keskel - võib-olla seetõttu, et kaamera taga olevad filmitegijad muretsevad, et publik häälestub, kui kangelased ei suhtle kogu aeg. Aastal on võtmemomente Välja kukkuma kus Hunt ja tema kaasmaalased lihtsalt kiristavad hambaid ja teevad oma tööd; kõik, mida me kuuleme, on mootorite vingumine või püssipaugutamine ja dramaatiline efekt on hüpnotiseeriv.\nNagu hiljem selgub, on Cavill ka suursugusem koosseis. Ehkki enamus tunneb teda nüüd Terasemeesena, laseb Fallout Cavillil sirguda rollis, mis on ohtlikum ja mõistatuslikum. Sama hea on tagasipöörduv Rebecca Ferguson kui salapärane spioon Ilsa Faust; pole raske ette kujutada, kuidas ta Hunt-mantli haarab, kui Cruise kunagi otsustab oma saapad üles riputada. Simon Peggil ja Ving Rhamesil on mõnevõrra vähem teha, kuid nad on teretulnud toetuse poole nagu alati. (Jeremy Renner, kes osales kahes eelmises filmis, puudub silmatorkavalt.)\nÜllatavalt järeleandlik, ligi 150-minutine jooksuaeg ütleb edasi Välja kukkuma Mõnikord on mõned ekspositsioonistseenid mugavuse huvides pisut liiga pikad. Kuid kui film leiab oma sammu, on see sageli hämmastav: pingeline, põnev, naljakas ja absurdselt suurejooneline võrdselt. See on selleks Missioon: võimatu - Fallout ’ Au on see, et kuue filmi korral võime hõlpsasti ette kujutada, et Cruise naaseb veel paar korda Hunti rolli.\nMissioon: võimatu - kukkumine on Suurbritannia kinodes 25. juulil.\nanarhia pojad 3. hooaja 11. osa\nmida tähendas lahkumineku lõpp\nviimane jedi väljalaskekuupäev bluray\nkas abby sureb meist viimasena 2\nrick and morty küünis ja hoarder\nSuvise Glau tähistamine\nDeuce 2. hooaja treiler, väljaandmise kuupäev, näitlejad, uudised ja palju muud\nÄmblikmees: kojutulek kasutab muusikat täiuslikult\nLuciferi 3. hooaja 7. osa ülevaade: Plaadist väljas\nLoomariigi 4. hooaeg: väljaandmise kuupäev ja näitlejate naasmine\nMacGyveri 5. hooaeg: väljaandmise kuupäev, näitlejad, treiler ja süžee\nBatman v Superman Ultimate Edition: vaadake esimesi 10 minutit


Soole verejooksu karakteristikud: põhjused ja ravi - Isheemia September\nSellest artiklist saate teada: mis on soolestiku verejooks. Põhjused ja ravi.\nSoole verejooks on vere väljavool väikese või jämesoole luumenisse. Vere vabaneb kahjustatud sooleseinast ja varem või hiljem lahkub keha soolestiku kaudu. Lisaks sellele on väljaheites olev vere iseloom väga erinev sõltuvalt limaskesta vigastuse asukoha või "kõrguse" tasemest. Mida kõrgem on verevool seedetraktis, seda rohkem muutub veri väljaheites. Väljaheite ebatavalise välimuse ja värvi puhul võib patsient kahtlustada, et soolestikus on midagi valesti.\nSoole verejooks on ainult haiguse sümptom või ilming, millest mõned on surmavad. Seetõttu peaks meditsiinilise abi otsimise põhjuseks olema vähim kahtlus veres vabanemise kohta. Diagnoosi esmane seos muutub sageli üldarstiks, kes vajaduse korral suunab patsiendi kirurgi, prokoloogi, gastroenteroloogi või onkoloogi.\nHaiguse prognoos sõltub täielikult verejooksu massilisusest, samuti selle seisundi otsesest põhjusest. Mõningatel juhtudel võib haigus ilma jälgita edasi minna ja mõnikord ähvardab see patsiendi elu. Umbes 60–70% juhtudest põhjustavad mao- ja kaksteistsõrmiksoole haavandid seedetrakti verejooksu - ilma kohese abita võivad need seisundid patsiendi elu mõne tunni jooksul võtta.\nSoolest verevoolu peamised põhjused:\nPeptiline haavand ja kaksteistsõrmiksoole haavand on muutunud veri väljaheites väljaheites kõige levinum põhjus.\nRektaalsed haigused: anal fissure, hemorroidid.\nSoole vigastused: pärasoole võib langemisel või võõrkehaga vigastada. Ülejäänud seedetrakt võib kahjustada juhuslikult või patsiendi poolt alla neelatud võõrkehad: nõelad, tihvtid, labad jne.\nEriline põletikuliste soolehaiguste rühm: Crohni tõbi, haavandiline koliit, tsöliaakia ja teised.\nSoole mikroobide erirühma põhjustatud soole nakkushaigused: düsenteeria, šigelloos, kõhutüüf.\nSoole onkoloogilised haigused: erinevate lokaliseerumisega soole vähk.\nMassiivse verejooksu korral on haiguse pilt nii ere, et sellise seisundi diagnoosimine ei ole raske. Olukord on halvem harvade ja väikeste verejooksude diagnoosimisel.\nMe loetleme, millised on soole verejooksu sümptomid.\nVere otsene avastamine väljaheites\nArstid nimetavad seda verd värskeks, sest selle välimus ei muutu. Värske veri katab tavaliselt väljaheited või eritub samal ajal väljaheitega. See sümptom on iseloomulik pärasoole jämesoole alumise osa haigustele. Hemorroidid, päraku lõhenemine, pärasoolevähk ja pärasoole põletik - proktiit - kaasnevad väga sageli värske verega välimusega.\nVeri säilitab oma välimuse, kuid see on juba segunenud väljaheitega või on veenide välimus. See sümptom on iseloomulik ka jämesoole haigustele, kuid see mõjutab käärsoole “kõrgemaid” sektsioone: cecum ja sigmoid koolon.\nPõhjuseks võib olla käärsoolevähk ja käärsoole - koliidi põletikuliste haiguste erirühm, sealhulgas Crohni tõbi või haavandiline koliit (UC). Ka võib väljaheites vere tekkida mõnede nakkushaiguste taustal - düsenteeria ja šigelloos.\nVäljaheite värvuse, lõhna ja konsistentsi muutused\nVäljaheited omandavad vedeliku või seente konsistentsi, musta värvi, lakitud pinda ja väga iseloomulikku lõhna. Arstid nimetavad seda tooli väljaheidet või melena. Selline tool on tingitud asjaolust, et mao ja soolte ensüümsüsteemid "seedivad" verd, eraldades sellest rauda, mis määrab väga mustana tõrva värvi. See on üks mao või soolestiku verejooksu iseloomulikumaid sümptomeid, maohaavandit ja kaksteistsõrmiksoole haavandit, samuti nende seedetrakti pahaloomulisi kasvajaid.\nOn väike nüanss - melena võib kaasas olla mitte ainult seedetrakti verejooks, vaid ka suuõõne, söögitoru, nina- ja ülemiste hingamisteede vere väljavool. Sellisel juhul neelab patsient lihtsalt verd, mis läbib kõik samad ensüümreaktsioonid maos ja sooles.\nTeine nüanss on see, et fekaalimass võib teatud toitude ja ravimite võtmisel omandada tumeda tooni: toores liha, aktiivsüsi, vismuti ja rauapreparaadid. Seda funktsiooni kirjeldatakse iga ravimi osas „kõrvaltoimed”, kuid see hirmutab endiselt patsiente. Tegelikult erinevad sellised fekaalimassid põhimõtteliselt tõelisest meleenist lõhna ja lakitud läige puudumise tõttu.\nKõhuvalu tihti kaasneb haigusseisundi algperioodiga. Valu sündroomil on oma omadused sõltuvalt verejooksu põhjusest ja lokaliseerumisest:\nkaksteistsõrmiksoole haavandite puhul on valu väga tugev ja terav;\nsoolte onkoloogiliste haiguste korral - tuim ja ebakindel;\nmittespetsiifilise haavandilise koliidiga - rändavad, krambid;\ndüsenteerias - kaasasõit vabaneda.\nKaalulangus on samuti väga iseloomulik sümptom, mis kaasneb soole verejooksuga. See on tingitud raua ja toitainete pidevast kadumisest verest ning kahjustatud soolte häirimisest. Soole limaskesta hävitamine häirib toitainete toitumist.\nAneemia või aneemia - punaste vereliblede ja hemoglobiini taseme langus. Verekaotuse tõttu ei ole kehal aega raua varude taastamiseks ja uute hemoglobiini ja punaste vereliblede sünteesimiseks. Suure vere väljavooluga tekib aneemia ägedalt ja see põhjustab häireid kõikides elundites ja kudedes. Aeg-ajalt väheneb väike kogus vere, tekib aneemia aeglaselt. Sellised varjatud aneemiad kahjustavad ka inimeste tervist, vähendavad selle tõhusust ja resistentsust teiste haiguste suhtes.\nAneemiat saab diagnoosida üldise vereanalüüsi abil ning seda võivad soovitada kaudsed tunnused: naha ja limaskestade nõrkus, nõrkus, uimasus, pearinglus, kuiv nahk ja juuksed, rabed küüned, õhupuudus ja südamepekslemine - tahhükardia.\nSeedetrakti häired ei ole otsesed sümptomid soolestiku verejooksust, kuid sageli kaasnevad nendega. See võib olla kõhulahtisus, kõhukinnisus, puhitus, suurenenud kõhupuhitus, iiveldus ja oksendamine.\nTemperatuuri tõus on iseloomulik mõnedele soolestiku verejooksuga kaasnevatele haigustele: düsenteeria, shigelloos, NUC, Crohni tõbi ja muud põletikulised soolehaigused.\nSoolevähi korral võib tekkida eriline sümptomite kompleks - paraneoplastiline sündroom, mis on igasuguse pahaloomulise protsessiga kaasnevate sümptomite loetelu: nõrkus, pearinglus, söögiisu puudumine või moonutamine, une- ja mäluhäired, naha sügelus ja ebamäärased pursked, spetsiifilised muutused vereanalüüsis.\nDiagnoosimeetmed soole verejooksuks\nOn väga oluline seda seisundit õigeaegselt ära tunda, sest isegi väike verekaotus kahjustab oluliselt patsiendi töövõimet ja elukvaliteeti. Me loetleme nõutavad minimaalsed uuringud soolestiku veritsuse kohta.\nKolonoskoopia - isoleeritud või kombineeritult fibrogastroskoopiaga - on seedetrakti sisepinna uurimine endoskoopiga. Endoskoop on pikk, õhuke ja paindlik toru, mis on varustatud kiudoptilise süsteemiga ja on ühendatud monitori ekraaniga. Toru saab sisestada läbi suu või läbi patsiendi päraku. Endoskoopia ajal ei saa te ainult tuvastada verejooksu allikat, vaid ka seda kohta „põletada” või panna sellele spetsiaalsete pihustitega metallklambrid, samuti võtta biopsiaks ja seejärel mikroskoobi all uurimiseks kahtlane verejooksu piirkond.\nSoole röntgenkiirte uurimine toimub bariumiga. See üsna vana uurimismeetod on osaliselt asendatud endoskoopiaga. Röntgenikiirgus jääb siiski informatiivseks, eriti juhtudel, kui endoskoopia on tehnilistel ja füsioloogilistel põhjustel võimatu.\nMeetodiks on see, et patsient saab baariumsoola lahuse joogi või klistiirina. Barium-lahus on röntgenkiirguses selgelt nähtav. See täidab soole luumenit tihedalt, korrates selle sisemist reljeefi. Seega näete iseloomulikke muutusi seedetrakti limaskestas ja soovitate verejooksu põhjust.\nLimaskestade saadud fragmentide histoloogiline või mikroskoopiline uurimine. Biopsia abil on võimalik kinnitada või eitada pahaloomulisi kasvajaid, samuti mitmesuguseid põletikulisi soolehaigusi. Histoloogia on kuldstandard Crohni tõve ja haavandilise koliidi diagnoosimiseks.\nSee on pärasoole uurimine, kasutades sõrme meetodit või spetsiaalset rektaalset spekulatsiooni. See on kiire ja lihtne viis ebanormaalsete hemorroidide veenide, lõhede ja rektaalsete kasvajate tuvastamiseks.\nRektoskoop - vahend, millega arst kontrollib pärasoole\nVereanalüüs hemoglobiini, punaste vereliblede ja trombotsüütide kontrollimiseks. Kaks esimest näitajat annavad teavet verekaotuse olemuse ja massilisuse kohta ning trombotsüütide tase näitab patsiendi vere hüübimisega seotud individuaalseid probleeme.\nEri näitajate väljaheidete analüüs: mikroobide koostis soolestiku infektsioonides, lagundamata kiudude jäänused, samuti varjatud veri väljaheidete analüüs. Viimane analüüs on äärmiselt oluline harvaesinevate ja väikeste verejooksude diagnoosimiseks, kui need väikesed verekaotused ei muuda väljaheite välimust. See analüüs viiakse läbi soolte verejooksu kliiniliste sümptomite ja ebaselge aneemia puhul.\nErinevate nakkuslike ja mittespetsiifiliste soolehaiguste vastaste antikehade erianalüüsid.\nRavi kiirus, kestus ja agressiivsus sõltuvad nii veritsuse massilisusest kui ka selle algpõhjustest.\nMassiivi väljavool verest mis tahes sooleosast, mis ähvardab patsiendi elu, on koheselt kirurgiline. Kõigepealt püüavad nad verd endoskoopiliste meetoditega peatada: verejooksule või klambrite kasutusele võtmisele veresoontes. Kui selline säästev ravi on võimatu või ebaefektiivne, lähevad arstid avatud operatsiooni. See kirurgiline ravi on hädaolukord.\nVere mahu taastamine doonorivere või veret asendavate lahuste komponentide ülekandmisel. Sellised toimingud on hädavajalikud patsiendi seisundi stabiliseerimiseks pärast suurt verejooksu.\nPlaneeritud operatsioon hõlmab patsiendi ettevalmistamisel teatavat kirurgilist sekkumist. Sellisteks kavandatud operatsioonideks on hemorroidide kirurgiline ravi, soolte polüüpide või kasvajate eemaldamine, mao või kaksteistsõrmiksoole haavandite plastiline kirurgia.\nRavimite verejooks peatub hemostaatiliste või hemostaatiliste ravimitega: tranexam, etamzilat, aminokaprooshape, kaltsiumglükonaat ja teised. Seda ravi kasutatakse ainult vähese veritsusega.\nVerejooksu vahetu põhjuse ravi: see hõlmab ranget dieeti ja haavandivastast ravi, haavandilise koliidi spetsiifilist ravi, soolestiku infektsioonide antibakteriaalset ravi. Sellistel juhtudel on verejooksu põhjuse paranemine või vähemalt stabiliseerumine täielikult verekaotus.\nKõigi patsientide puhul on soolestiku verejooksu järgselt näidatud hemoglobiini taseme taastamiseks ja aneemia raviks mõeldud rauapreparaatide kasutamine.\nSoolestiku verejooksu õige ja õigeaegse ravi prognoos on ohutu.\nKõrgeimad suremused ja tõsised tervisekahjustused on maohaavandite ja kaksteistsõrmiksoole haavandite sooleverejooks.\nSamuti on äärmiselt ebasoodne prognoos patsiendi eluea kohta, kes põeb soolestiku lagunemist. See vähk on sageli tähelepanuta jäetud ja seda ei saa radikaalselt ravida.\nSoole verejooks - vere väljavool alumisest seedetraktist. Esilekerkivad haiguse sümptomid, samuti värske vere olemasolu roojamise ajal (väljaheitega segatuna või roojate kujul fekaalimassil). Diagnoosimiseks kasutatakse rektaalset digitaalset uurimist, väikese ja jämesoole endoskoopiat, mesenteriaalsete veresoonte angiograafiat, stsintigraafiat märgistatud erütrotsüütidega, kliinilisi ja biokeemilisi vereanalüüse. Ravi on tavaliselt konservatiivne, sealhulgas põhihaiguse ravi ja verekaotuse asendamine. Kirurgiline ravi on vajalik raske soolehaiguse (tromboos, vaskulaarne isheemia, nekroos) korral.\nSoole verejooks on verejooks, mis esineb väikese või jämesoole luumenis. Seedetrakti verejooks moodustab ligikaudu 10-15% kõigist verejooksudest. Tavaliselt ei ole neil ilmseid kliinilisi sümptomeid, need ei põhjusta hemorraagilist šokki. Kõige sagedamini avastatakse teiste haiguste uurimisel juhuslikult soole verejooksu. Verejooksu taset saab määrata väljaheite värvuse ja järjepidevuse järgi: soolestiku verejooks peensoolest avaldub vedeliku, musta, fetid väljaheitega; veri käärsoole ülemistest osadest on tume, ühtlaselt roojaga segatud. Käärsoolevähi alumise osa soolestiku verejooksu juures hõlmab punane veri ülemisest väljaheitega. Väikesed verejooksud ei pruugi ilmneda kliiniliselt, neid saab avastada ainult väljaheitega varjatud veri analüüsi käigus.\nVerejooksu põhjuseks võivad olla soolte ja mesenteriaalsete veresoonte mitmesugused haigused. Väikeste ja jämesoole veresoonte angiodüsplaasia võib avalduda ainult verejooksu tõttu ja neil ei ole muid kliinilisi tunnuseid. Soole divertikuloos on kõige tavalisem verejooksu põhjus. Samuti kaasneb soole verejooksuga sageli krooniline (Crohni tõbi, haavandiline koliit) ja äge põletikuline soolehaigus (pseudomembranoosne koliit); väikese või jämesoole spetsiifiline patoloogia (tuberkuloosne koliit).\nSamuti võivad mesenteriaalsete veresoonte kahjustused põhjustada soolestiku verejooksu - intestinaalset isheemiat, mis on tingitud mesenteriaalsete arterite spasmist või tromboosist. Massiline verejooks lõpetab kasvaja patoloogia (vähk, soolepolüübid). Soole verejooksu allikas võib olla hemorroidid, anal lõhed. Laste puhul on seedetrakti võõrkehad tavaline soole verejooksu põhjus.\nHarvaesinevad tegurid, mis tekitavad soolestiku verejooksu, hõlmavad kiiritusravi koliiti pärast kiiritusravi, aorto-intestinaalset fistuli, ankylostomidoosi, soole süüfilist, amüloidoosi ja pikaajalisi maratoni võistlusi sportlaste seas. Vähem kui 10% juhtudest ei ole võimalik kindlaks teha soole verejooksu põhjust.\nSoole verejooks on harva massiivne, põhjustades selget hüpovoleemia, hemorraagilise šoki kliinikut. Sageli mainivad patsiendid verd perioodiliselt väljutatuna väljaheites ainult pärast põhjalikku ajalugu. Kõige tavalisem kaebus soolestiku verejooksuga on vereringe väljaheide. Kui verejooks peitub soolest, on vere kokkupuude seedetrakti ensüümidega pikka aega, mis viib hemoglobiini oksüdeerumiseni ja annab verele musta värvi. Kui verd on palju, ärritab see soolestikku ja suurendab sisu liikumist seedetrakti kaudu. See väljendub vedelate, mustade, solvavate väljaheidete - melena juuresolekul.\nKui verejooksu allikaks on jämesoole ülemised osad, osaleb veri aktiivselt väljaheidete moodustumise protsessis, oksüdeerumise aeg. Sellistes olukordades tuvastatakse tumeda verega segu, mis on ühtlaselt segunenud väljaheitega. Sümmoidi, pärasoole soolestiku verejooksu juures ei ole verel aega väljaheitega segamiseks, mistõttu see asetatakse näiliselt muutmata fekaalimassi peale tilkade või trombide kujul. Vere värv on sel juhul punane.\nSoolestiku nakkuslik patoloogia, mis viib soole verejooksu tekkeni, võib kaasneda palavikuga, kõhulahtisusega, pideva sooviga vabaneda (tenesmus). Kui soole verejooks on tekkinud pikaajalise subfebriilse seisundi taustal, tuleb kaaluda olulist kehakaalu langust, kroonilist kõhulahtisust ja mürgistust, soole tuberkuloosi. Soole verejooks koos süsteemsete naha, liigeste, silmade ja muude organite kahjustuste tunnustega on tavaliselt mittespetsiifilise põletikulise soolehaiguse sümptom. Värvunud väljaheidete ja verejooksu kliiniku täieliku puudumise korral peaksite leidma, kas patsient ei söö roogasid toiduvärvidega, mis võivad viia väljaheite värvi muutumiseni.\nSelleks, et täpselt kindlaks määrata soolestiku verejooks, ei ole vaja mitte ainult konsulteerida gastroenteroloogiga, vaid ka endoskoopiga. Kõrvaltoimete tõsiduse ja riski kindlakstegemiseks soolestiku verejooksudes tehakse erakorraline vereanalüüs (määratakse hemoglobiini, punaste vereliblede, normotsüütide, hematokriti tase), väljaheitega varjatud vereanalüüs, koagulogramm. Eksami ajal pöörab gastroenteroloog tähelepanu pulsisagedusele, vererõhu tasemele. On hädavajalik teada saada, kas patsiendil on anamneesis teadvusetust.\nKui väljaheites on punase verega, teostatakse hemorroidide ja polüüpide olemasolu kontrollimiseks digitaalne rektaalne uuring. Siiski tuleb meeles pidada, et pärasoole veenide hemorroidse laienemise diagnoosi kinnitamine ei välista seedetrakti teistest osadest pärinevat soolestiku verejooksu.\nLihtsaim ja kõige odavam meetod soole verejooksu tuvastamiseks on endoskoopiline. Diagnoosi kindlakstegemiseks võib läbi viia kolonoskoopia (ülemise käärsoole uurimine), sigmoidoskoopia (sigmoidi ja pärasoole visualiseerimine). Endoskoopiline uurimine võimaldab tuvastada soolestiku verejooksu põhjust 90% juhtudest, teostada samaaegset endoskoopilist ravi (polüptoomia, veritseva veresoone elektrokoagulatsioon). Tähelepanu pööratakse verejooksu kirjeldusele (peatatud või jätkuvatele, verehüübe esinemisele ja selle omadustele).\nKui verejooks jätkub, kuid selle allikat ei olnud võimalik tuvastada, teostatakse mesenterikograafia, mesenteriaalne vaskulaarne stsintigraafia märgistatud punaste verelibledega. Mesenterikograafia näitab soolestiku verejooksu allikat 85% juhtudest, kuid ainult siis, kui selle intensiivsus on üle 0,5 ml / min. Mesenteriaalsete veresoonte sisse viidud kontrast tuleb välja vereringega soolestiku luumenisse, nagu on näha röntgenkiirte abil. Sellisel juhul võib kateetrit, mis asub mesenteriaalsetes veresoontes, kasutada nende kõvenemiseks või vasopressiini sissetoomiseks (see põhjustab veresoonte kitsenemise ja verejooksu peatamise). See meetod on kõige olulisem soolestiku verejooksu tuvastamisel soole divertikuloosi, angiodüsplaasiate taustal.\nKui soolestiku verejooksu intensiivsus on väike (0,1 ml / min), võib stsintigraafia märgistatud punaste verelibledega aidata tuvastada selle allikat. See tehnika nõuab teatud aega ja ettevalmistust, kuid suure täpsusega võimaldab teil teha diagnoosi madala soolestiku veritsusest. Erinevalt mesenterikograafiast näitab stsintigraafia veritsuse allikat, kuid mitte selle põhjust.\nSoolest röntgeniuuringuid baariumisuspensiooni sisseviimisega soovitatakse teha viimases kohas, sest need on kõige vähem informatiivsed ja võivad moonutada teiste meetodite tulemusi (endoskoopilised ja angiograafilised uuringud). Tavaliselt viiakse läbi sisu kontroll läbi soolte mitte varem kui 48 tundi pärast soolestiku verejooksu lõpetamist.\nMadala intensiivsusega sooleverejooks ei nõua tavaliselt patsiendi hospitaliseerimist gastroenteroloogia osakonnas, kuid kui esineb hemorraagilise šoki märke, vajab patsient intensiivravi osakonnas kiiret haiglaravi. Need nähud on: naha hellitus, külmad jäsemed, tahhükardia, madal vererõhk, urineerimine. Intensiivraviüksuses on ette nähtud stabiilne veeniline ligipääs, algab vereasendajate infusioon, veretooted (erütrotsüütide mass, värske külmutatud plasma, krüopretsepitaat). Hemodünaamilisi parameetreid jälgitakse pidevalt ning hemoglobiini, punaste vereliblede ja hematokriti tasemeid jälgitakse üks kord tunnis. Verejooksu allika ja selle endoskoopilise vahistamise määramiseks viiakse läbi hädaolukord. Selle taktika tulemusena peatub soolestiku verejooks 80% juhtudest.\nKui verejooks on mõõdukas, algab ravi selle põhjuse kõrvaldamisega, st haiguse raviga. Soolestiku verejooks soolestiku divertikuloosi taustal on kõige tõhusamalt peatatud vasopressiini infusiooni kaudu kateetri kaudu pärast angiograafiat. Sellised verejooksud kipuvad korduma kahe järgmise päeva jooksul, nii et kateeter eemaldatakse mesenteriaalsest anumast mitte varem kui 48 tundi. Samuti saab angiograafia ajal paigaldatud kateetrit kasutada veritseva veresoone emboliseerimiseks. Kui soolestiku verejooksu, mis on keeruline soole divertikuloos, ei ole võimalik peatada või kui see kordub pärast konservatiivset hemostaasi, võib olla vajalik operatsioon - hemicolectomy, subtotal colectomia.\nSoole akuutse isheemia taustal verejooks vajab teistsugust taktikat - algfaasis aitab vereringe taastamine vasodilatatsiooni ajal veritsust peatada. Kui sooleinfarkt on arenenud, tehakse ka peritoniit - kahjustatud osa soolestikus resektsioon. Juhul, kui soolestiku verejooks on põhjustatud angiodüsplaasiast, viiakse endoskoopilise uuringu käigus läbi kahjustatud veresoonte elektro- või laserkoagulatsioon. Kui hemorroosne verejooks on nende kõvenemine või ligeerimine.\nSoolestiku verejooksu tulemust on väga raske ennustada, kuna see sõltub paljudest teguritest. Suremus soolestiku verejooksudes varieerub erinevates riikides, kuid jääb üsna kõrgeks. Ameerika Ühendriikides 8 aastat, alates 2000. aastast registreeriti peaaegu 70 000 juhtumi puhul soole verejooks surma põhjusena. Soole verejooksu ennetamine hõlmab selliste haiguste õigeaegset avastamist ja ravi, mis võivad põhjustada selle komplikatsiooni tekkimist.\nSoole verejooksuga kaasneb märkimisväärne või väike kogus verd soolestiku luumenisse. Patoloogiline protsess halvendab oluliselt inimese seisundit ja meditsiinilise sekkumise puudumisel muutub tema surma põhjuseks. Enamik diagnoositud sisemise verejooksu juhtudest esineb seedesüsteemis. Paljude haiguste ohtlik sümptom nõuab laboratoorseid ja instrumentaalseid uuringuid. Pärast soolestiku verejooksu põhjuse määramist määrab gastroenteroloog ette patsiendi farmakoloogilised ravimid ja rasketel juhtudel on vajalik operatsioon.\nSoole verejooksule ei ole iseloomulikud väljendunud sümptomid. Patoloogiline protsess leitakse teiste haiguste diagnoosimisel, mis sageli ei ole seotud seedetraktiga.\nHoiatus: „Inimese võib oletada verejooksu väikese või jämesoole õõnsusse, muutes väljaheite massi järjepidevust. Iga roojamise toiminguga on must vedelik väljaheide, mille lõhn on lõhn. "\nVäikesed verejooksud ei ilmne kliiniliselt - selle avastamiseks on vaja analüüsida varjatud verd fekaalimasse. Verejooks soolestikus on sageli tingitud:\nveresoonte kahjustused (tromboos, skleroos, rebenemine);\nvähendada organismi võimet vältida ja peatada verekaotus.\nNeed provotseerivad tegurid võivad esineda samaaegselt, mis viib patoloogilise protsessi kiire progresseerumiseni. Verejooks peensoole ülemise osa haavanditega tekib kroonilise haiguse ägenemise ajal pärast veresoonte seina mädastumist. Käärsooles võib verd jaotada sagedase ja pikaajalise kõhukinnisuse taustal. Vastsündinute verejooksu põhjuseks on sageli soolte väändumine ja vanematel lastel - polüpakkide moodustumine jämesooles.\nPahaloomuline kasvaja soolestikus\nSoole limaskesta rakkude degeneratsiooni protsessis moodustub pahaloomuline kasvaja. Healoomulisi kasvajaid nimetatakse polüütideks ja neid saab elimineerida endoskoopilise kirurgia abil. Sageli tekib vähk polüüpide kudedest. Pahaloomulise kasvaja oht on soole verejooksu väljendunud sümptomite puudumine:\nei ole vererõhu langust;\neritub väike kogus verd;\nväljaheites ilmuvad tumedad verehüübed või triibud;\nHelepunane verejooks esineb ainult siis, kui pärasoole või sigmoidi käärsool on vähi all. Pahaloomulise pahaloomulise kasvaja tekkimisel avastatakse väljaheidetes tumedad eritised. Rauapuuduse aneemia muutub sageli kaudse märgiks vähi esinemisest sooles.\nSageli tekib verejooks, kui koliit on soole põletikuline protsess, mis on põhjustatud isheemilisest, meditsiinilisest või nakkuslikust soolestiku kahjustusest. Enamikul juhtudel diagnoositakse haiguse krooniline vorm või seletamatute sünteeside haavandiline koliit. Käärsoole põletik areneb ka proktiidi, Crohni tõve korral immuunsüsteemi patoloogilise seisundi tõttu. Kliinilist pilti domineerivad sellised soolestiku veritsuse sümptomid:\nebamugavustunne kõhupiirkonnas, harvem epigastria piirkonnas;\nväljaheite eritumine, punase värvusega värvitud;\nharvadel juhtudel tekib suur verevarustus.\nKui isheemiline koliit süvendab kroonilisi vaskulaarseid haigusi, mis on soolestiku seintes. Sageli muutub suurte soolte suurte arterite ummistus teguriks, mis provotseerib patoloogilist protsessi. Verevarustus on katki, tekivad suured haavandid ja erosioon. Limaskestade hajumine kutsub esile seinte silelihaste lihaste spasmid ja selle tulemusena soole verejooksu.\nKõige tavalisemad soolestiku verejooksu põhjused - päraku pärssimine. See esineb siis, kui pärasoole limaskestale ja rasketel juhtudel ning selle sügavamatele kihtidele kahjustatakse. Valusad praod tekivad seedetrakti haiguste tõttu, millega kaasneb seedehäired, krooniline kõhukinnisus ja kõhulahtisus. Väljalangemise protsessis eritatakse kõva väljaheitega massi, mis tühjendamise ajal kahjustab pärasoole tõsiselt. Milliseid märke täheldatakse anaallõhest isikul:\niga soole liikumise korral tugev valu;\nväike kogus tumedaid veri trombe väljaheites;\nvärske vere tilgade avastamine aluspesu või tualettpaberile.\nPatoloogia vajab kiiret ravi. Fakt on see, et pärasoole limaskestal ei ole aega taastuda haigestumise vahel, mis süvendab haigust, põhjustades raskemat sooleverejooksu.\nDivertikuloos - soole limaskesta väljaulatumine lihaskihi tulemuste tõttu. Sigmoidkooles moodustuvad, tihendatakse ja kogutakse fekaalimassid. Pärisoolesse liikumise reguleerimisel on see oluliselt segmenteeritud, läbib suurema rõhu ja venib. See viib divertikulaadi moodustumiseni. Soole verejooks tekib järgmiste tegurite toimel:\nveresoonte pigistamine soolte seintes;\nkudede verevarustuse halvenemine ja aneemia areng;\nsoolestiku silelihaste lihaste vähenemine.\nÜle 45-aastased inimesed on kalduvad divertikulaarhaigustesse. Haigust ei ole võimalik iseseisvalt ära tunda, sest sümptomid on kerged ja ilmnevad ainult tumedates eritistes soole tühjendamise ajal. Ainult divertikulaarse põletikuga võib see puruneda ja põhjustada tõsist verejooksu.\nHemorroidid tekivad siis, kui päraku veres on vereringet. Haigust iseloomustavad veenilaiendid ja sõlmede moodustumine. Hemorroidide progresseerumisega kaasneb põletik ja soolestiku valendikusse sadenemine, mis viib limaskesta rebendini. Seedetrakti verejooks selles patoloogias on kombineeritud järgmiste sümptomitega:\nteravad valud iga soole liikumise korral;\nvärske vere tilkade väljaheide väljaheites.\nHaigus provotseerib sageli päraku sügava pragunemise. Meditsiinilise või kirurgilise ravi puudumisel on inimesel arteriaalne hüpotensioon ja rauapuuduse aneemia.\nProvotseerivate tegurite korral hakkavad siseseinte veresooned kasvama ja tungima soole luumenisse. Nende akumuleerumist täheldatakse sageli õiges käärsooles või käärsooles. Veresoonte terviklikkuse rikkumine põhjustab:\nraske soolestiku verejooks;\nAngiodüsplaasiaga ei kaasne valu, mis raskendab patoloogia diagnoosimist. Kõige informatiivsem uuring sellisel juhul muutub kolonoskoopiaks.\nIgaüks, kellel on kroonilised seedetrakti haigused, peaks teadma, kuidas soolestiku verejooks peatada. Kui iga roojamise toimingu ajal eritub väike kogus verd või selle tumedad trombid on väljaheites, siis ei ole patsiendile vaja kiiret ravi. Ravi ajal peate järgima isikliku hügieeni reegleid ja kasutama vatitupsusid.\nNõuanne: „Raske verejooksu korral vajab inimene kiiret meditsiinilist või kirurgilist ravi. Peate helistama kiirabi meeskonnale ja kirjeldama sümptomeid saatjale. "\nIseseisvalt kindlaks teha verejooksu allikas on võimatu, kuid leevendada patsiendi seisundit enne arsti saabumist igaühe jõu all. On vaja panna inimene rahule. Vere absorbeerimiseks võib kasutada rätikut või muud paksu lapiga. Seda materjali ei ole võimalik kõrvaldada või kustutada - kogenud arst kaalust ja välimusest määrab kergesti kindlaks esialgse diagnoosi jaoks verekaotuse. Kui soolestiku verejooks on avanemise ajal avanenud, siis tuleb laboratoorse uurimise jaoks võtta väljaheide.\nPatoloogiaga kaasneb vedeliku kadu, mis on nõrgendatud organismi jaoks äärmiselt ohtlik. Dehüdratsiooni vältimine on puhta, gaseerimata vee sagedane kasutamine. Arstid hindavad patsiendi seisundit, mõõdavad pulssi ja vererõhku. Üldjuhul on soolestiku verejooksuga patsiendil haiglaravi jaoks kiire haiglaravi.\nKui avastatakse soole verejooksu põhjus ja allikas, on instrumentaalsed diagnostilised meetodid kõige tõhusamad. Kuid enne patsiendi uurimist peab kliinik mitmeid tegevusi: uurib haiguse ajalugu ja inimelu ajalugu. Füüsiline läbivaatus seisneb kõhuõõne välisseina ettevaatlikus palpeerimises, naha uurimises, et avastada rauapuuduse aneemia märke. Sama oluline on patsiendiuuring. Gastroenteroloog või kirurg on huvitatud esimesest patoloogia sümptomitest ja veritsuse kestusest.\nVeenduge, et teete laboratoorsed vereanalüüsid. Pärast saadud tulemuste dekodeerimist hindab arst:\nvere võime hüübida;\nVajadusel kasutage järgmisi instrumentaalseid uuringuid:\nMaaverejooksu eristamiseks on patsiendile näidustatud fibroesofagogastroduodenoskoopia. Rektoromanoskoopia ja kolonoskoopia aitavad tuvastada pärasooles verekaotuse allikat. See uuring viiakse läbi mitte ainult diagnoosimiseks, vaid ka soolestiku veritsuse raviks.\nKui ilmneb isegi väike kogus pärasoolest pärinevat verd, tuleb kohe pöörduda gastroenteroloogi poole. Patsiendi ravi algab voodipesu, psühho-emotsionaalse ja füüsilise koormuse välistamisega. Soole veritsuse raviskeem sisaldab:\npatoloogilise protsessi põhjuse väljaselgitamine;\nverekaotuse asendamine veres asendavate lahuste parenteraalse manustamise abil (5% ja 40% glükoos, Poliglyukin, 0,9% naatriumkloriid);\nhemostaatiliste ravimite kasutamine (Ditsinon, Vikasol);\nvõttes raua sisaldavaid ravimeid (Ferrum-lek, Sorbifer, Fenüls, Totem).\nRikkalik mitmekordne verejooks nõuab kiiret kirurgilist sekkumist, eriti haavandi perforatsiooni korral. Verejooksu leevendamiseks kasutatakse nii avatud kõhu- kui ka endoskoopilisi operatsioone: elektrokoagulatsiooni, kõvenemist ja ligeerimist.\nSeedetrakti verejooksu eesmärk on täita verekaotus. Esimesel ravipäeval soovitati patsienti täis nälga. Patsiendi toitumine hõlmab kõrge valgusisaldusega toiduaineid:\nkeedetud munad ja auru omelets;\npiim, piima suudlus, kodujuust;\nteravilja vedel koor või või;\nGastroenteroloogid soovitavad patsientidel juua puljongit, kummeli teed ja gaseerimata mineraalvett. Immuunsuse ja üldise tervise tugevdamiseks viiakse läbi mikroelementidega komplekssete vitamiinide vastuvõtt: Vitrum, Complivita, Selmevita, Centrum.\nSeedetrakti verejooks on mitmesuguste haiguste tüsistus, mille ühiseks tunnuseks on veritsus seedetrakti õõnsusse ja järgneva vereringe puudulikkus. Verejooks seedetraktist (GIT) on suur sümptom, mis nõuab kiiret diagnoosimist ja ravimeetmeid.\n45–60-aastased mehed kannatavad kõige sagedamini sellise veritsuse all.\n9% patsientidest, kes on kirurgilise osakonna hädaolukordadesse sattunud, on seedetrakti verejooksuga patsiendid.\nUSAs tulevad igal aastal meditsiiniasutustesse üle 300 tuhande sarnase verejooksuga patsiendi.\nEuroopas on 100 000 elaniku kohta keskmiselt 100 inimest pöördunud arsti poole seedetrakti verejooksu eest.\nOn umbes 200 võimalikku seedetrakti verejooksu põhjust. Siiski on rohkem kui pool kõigist peptilise haavandi põhjustatud veritsustest.\nMao, seedetraktist rohkem kui 50% verejooksust\nKaksteistsõrmiksoole kuni 30% verejooks\nKäärsool ja pärasool umbes 10%\nSöögitoru kuni 5%\nSoolest kuni 1%\nVerejooksu peamised mehhanismid\nLaeva terviklikkuse rikkumine seedekanali seinas;\nVere läbitungimine veresoonte seina kaudu suureneb;\nÄge verejooks võib olla rikkalik (maht) ja väike. Ägedad rohked ilmuvad kiiresti sümptomite iseloomuliku mustrina ja põhjustavad tõsise seisundi mitu tundi või kümneid minutit. Väike verejooks, mis avaldub järk-järgult rauapuuduse aneemia suurenemise sümptomites.\nKrooniline verejooks avaldab tõenäolisemalt aneemia sümptomeid, mis korduvad ja pikenevad pikka aega.\nVerejooks seedetrakti ülemisest osast ja veritsus alumises osas\nVerejooks ülemises osas (söögitoru, mao, kaksteistsõrmiksool)\nAlumine osa (väike, suur, pärasoole) veritsemine.\nÜlemise ja alumise sektsiooni vaheline piir on Treitz'i sidemega (kaksteistsõrmiksoole toetav sidemega).\nVeritsuse põhjused (kõige levinumad)\nI. Seedetrakti haigused:\nA. seedetrakti haavandid (55-87%)\n1. Söögitoru haigused:\n2. Mao ja / või kaksteistsõrmiksoole peptiline haavand\n3. Akuutsed seedetrakti haavandid:\nRavimid (pärast pikka ravimit: glükokortikoidhormoonid, salitsülaadid, mittesteroidsed põletikuvastased ravimid, reserpiin jne)\nStressiivne (põhjustatud erinevatest rasketest vigastustest nagu mehaaniline trauma, põletusšokk, müokardiinfarkt, sepsis jne) või emotsionaalne ülekoormus pärast traumaatilist ajukahjustust, neurokirurgia jne.\nEndokriin (Zollinger-Ellisoni sündroom, vähenenud kõrvalkilpnäärme funktsioon)\nSiseorganite (maksa, kõhunääre) haiguste taustal\n4. Seedetrakti ühendite haavandid pärast eelmisi toiminguid\n5. Erossiivne hemorraagiline gastriit\n6. Käärsoole kahjustused:\nB. Seedetrakti mittehaavandavad kahjustused (15-44%):\n1. Söögitoru ja mao veenilaiendid (tavaliselt maksatsirroosi taustal ja suurenenud rõhk portaalisüsteemis).\n2. Seedetrakti kasvajad:\nHealoomuline (lipoomid, polüübid, leiomüoomid, neuroomid jne);\nPahaloomuline (vähk, karcinoid, sarkoom);\n3. Mallory-Weiss'i sündroom\n4. Seedetrakti divertikulaar\n5. Rectum lõhed\nIi. Erinevate elundite ja süsteemide haigused\nIdeopaatiline trombotsütopeeniline purpura\nVon Willebrandi tõbi jne.\nSüdamehaigus südamepuudulikkuse tekkega\nGallstone'i haigus, trauma, maksakasvajad, sapipõie.\nSümptomid ja verejooksu diagnoos\nEbamõistlik nõrkus, halb enesetunne\nMinestamine on võimalik\nTeadvuse muutused (segasus, letargia, agitatsioon jne)\nNaha ja limaskestade kandja\nSinised huuled, sõrmeotsad\nKiire, nõrk impulss\nKõik ülaltoodud sümptomid sõltuvad verekaotuse kiirusest ja mahust. Kui päeva jooksul esineb aeglaselt mitte intensiivne verekaotus, võivad sümptomid olla väga väikesed - kerged vaevused. Kerge südame löögisageduse tõus normaalse vererõhu taustal. See nähtus on seletatav asjaoluga, et kehal on aega verekaotuse kompenseerimiseks konkreetsete mehhanismide aktiveerimise tõttu.\nLisaks ei välista verekaotuse ühiste sümptomite puudumine seedetrakti verejooksu võimalust.\nSeedetrakti verejooksu välised ilmingud, peamised sümptomid:\nEmetilised massid muutunud või muutmata verega, "kohvipaksud". Kohvipõhja värvus on tingitud vere reaktsioonist maomahlaga. Oksendamine "kohvipõhjad" näitab verejooksu keskmist intensiivsust, kuid samal ajal kogunes maos vähemalt 150 ml verd. Kui oksendamine sisaldab muutumatut verd, võib see viidata verejooksule maos või söögitoru verejooks. Kui oksendamist verega korratakse 1-2 tunni pärast, arvatakse, et veritsus on veel pooleli. Ja kui seda korratakse pärast 4-5 tundi või rohkem, räägib see rohkem verejooksust.\nVäljaheidete värvimuutus, pruunist tihedast konsistentsist kuni mustani, tõrva vedelikuta, nn melena. Kui aga päeva jooksul siseneb seedetrakti kuni 100 ml verd, ei ole silmade kaudu nähtavaid väljaheiteid. Selleks kasutage spetsiifilist laboratoorset diagnoosi (testige Gregdersseni varjatud verd). See on positiivne, kui verekaotus ületab 15 ml / päevas.\nVerejooksu sümptomid sõltuvad haigusest:\n1. Peptiline haavand ja 12 kaksteistsõrmiksoole haavand on kõige tavalisem seedetrakti verejooksu põhjus. See on peamiselt tingitud asjaolust, et need haigused on kõige sagedasemad elanikkonna seas (kuni 5% täiskasvanutel).\nHaiguse sümptomid, vt maohaavand, kaksteistsõrmiksoole haavand.\nVerejooksu iseloomustab peamiselt „kohvipõhja” oksendamise esinemine (mida iseloomustab kaksteistsõrmiksoole 12 kahjustused) või oksendamine koos muutumatu verega (täpsemalt mao kahjustuste suhtes).\nVerejooksu ajal on iseloomulik intensiivsuse vähenemine või haavandilise valu kadumine (Bergmani sümptom).\nMitte intensiivse verejooksu korral on iseloomulikud tumedad või mustad väljaheited (melena). Tugeva verejooksuga suureneb soole motoorne aktiivsus.\nSarnased verejooksu ilmingud esinevad ka teiste seedetrakti haiguste korral (erosive hemorraagiline gastriit, Zollinger-Ellisoni sündroom: kõhunäärme saarerakkude kasvaja, mis liigselt tekitab spetsiifilist hormooni (gastriini), mis suurendab maohapet ja viib raskete haavandite tekkeni).\n2. Üldine verejooksu põhjus on maovähk (10-15%). Sageli muutub veritsus esimeseks haiguse tunnuseks. Kuna maovähi ilmumine on üsna vähe (põhjuslik nõrkus, söögiisu muutus, väsimus, maitseelistuste muutus, põhjuslik vaigistamine, pikaajaline kõhuvalu, iiveldus jne).\nVerejooksud, mis sageli ei ole intensiivsed, väikesed, kestvad, korduvad;\nVõib ilmneda oksendamine koos „kohvipaksudega”;\nKõige sagedamini väljendub verejooks muutus väljaheite värvis (värvus tumedaks).\n3. Mallory Weiss'i sündroom - mao limaskesta ja submucous kihi rebendid. Pikisuunalised pisarad asuvad mao ülemises osas (südame) ja söögitoru alumises kolmandikus. Kõige sagedamini esineb see sündroom isikutel, kes kasutavad alkoholi kuritarvitamist pärast ülekuumenemist, kaalu tõstmist, samuti tugevat köha või luksumist.\nRikkalik oksendamine koos muutumatul kujul muutmata verega.\n4. Veritsus söögitoru laienenud veenidest\n(5-7% patsientidest). Kõige sagedamini toimub see maksatsirroosi taustal, millega kaasneb nn portaali hüpertensioon. See tähendab, et suureneb rõhk portaalisüsteemi veenides (portaalveeni, maksa veenide, vasakpoolse mao veeni, põrna veeni jne). Kõik need laevad on ühel või teisel viisil seotud maksa verevooluga ja kui esineb takistus või stagnatsioon, kajastub see kohe nende laevade rõhu suurenemisel. Laevade rõhk suureneb söögitoru veenides, millest tekib verejooks. Suuremad survetunnused portaalisüsteemis on: söögitoru laienenud veenid, suurenenud põrn, vedeliku kogunemine kõhuõõnde (astsiit).\nVerejooks tekib teravalt, tavaliselt pärast ülekoormamist, toidurežiimi rikkumist jne;\nÜldist tervislikku seisundit (halb enesetunne, nõrkus, pearinglus jne) häiritakse lühikest aega;\nHalva tervise taustal esineb oksendamist vähe muutunud tumedate verdega, seejärel ilmuvad tõrvalised väljaheited (melena).\nVerejooks on tavaliselt intensiivne ja sellega kaasnevad üldised verekaotuse ilmingud (raske nõrkus, naha nõrkus, nõrk kiire pulss, vererõhu langus ja teadvuse kaotus).\n5. Hemorroidid ja rektaalne lõhenemine. Esiteks on madalamast GI-st veritsemise sagedus sellised haigused nagu hemorroidid ja rektaalsed lõhed.\nHemorroididega veritsemise omadused:\nScarlet'i vere (tilguti või lipsu) isoleerimine defekatsiooni toimumise ajal või vahetult pärast seda, mõnikord tekib pärast füüsilist ületamist.\nVere ei segata väljaheitega. Vere hõlmab väljaheiteid.\nSama verejooksuga kaasneb anal sügelus, põletustunne, valu, kui põletik on ühinenud.\nPärisoole veenilaiendite korral suureneb survet taustal süsteemis, mida iseloomustab tume veri rohke sekretsioon.\nVerejooksu tunnused anal fissure'iga:\nVerejooks ei ole nõrk, sarnaneb hemorrhoidaliga (ei ole segatud väljaheitega, “lamades”);\nVerejooksuga kaasneb tugev valu anusis roojamise ajal ja pärast seda, samuti päraku sulgurlihase spasm.\n6. Pärasoole ja käärsoole vähktõbi on alumine seedetraktist teine kõige levinum verejooksu põhjus.\nVerejooks ei ole tavaliselt intensiivne, pikaajaline, mis viib kroonilise aneemia tekkeni.\nSageli ilmneb vasaku käärsoole vähk, lima ja tumedad vered roojaga.\nSageli muutub krooniline verejooks käärsoolevähi esimesteks märkideks.\n7. Haavandiline koliit.\nHaiguse peamiseks sümptomiks on vesised väljaheited, mis on segatud verega, lima ja mädanikega koos valede ärkamistega.\nVerejooksud ei ole intensiivsed, neil on pikk korduv kursus. Põhjuseks on krooniline aneemia.\n8. Crohni tõbi\nSest soolestiku vormi iseloomustab olemasolu lisandite veri ja tuss lima väljaheites.\nVerejooks on harva intensiivne, põhjustades sageli ainult kroonilist aneemiat.\nSiiski on raske verejooksu oht väga suur.\nVerejooksu diagnoosimisel arvestage ka järgmisi fakte:\nSageli on verejooksu välised tunnused väga demonstratiivsed ja näitavad otseselt verejooksu olemasolu. Siiski tuleb arvesse võtta asjaolu, et veritsuse alguses võivad välised märgid puududa.\nTuleb meeles pidada võimalust värvida väljaheitega massid ravimitega (rauapreparaadid: sorbifer, ferumlek jne, vismutpreparaadid: de-nol jne, aktiivsüsi) ja mõned toiduained (verevorst, must sõstar, ploomid, mustikad, granaatõunad, must ashberry).\nVere esinemine seedetraktis võib olla seotud vere allaneelamisega kopsuverejooksu, müokardiinfarkti, nina verejooksu, suu. Kuid veri võib oksendada ja hingamisteedesse sattuda, mis seejärel avaldab hemoptüüsi.\nErinevused hemoptüüsist hematemeesist\nKoronaarse vasospasmi tüübid, sümptomid, põhjused ja ravi\nEktoopilised rütmid, mida iseloomustab ka asendamine, on südame kokkutõmbed, mis on tingitud müokardi teistest osadest või juhtimissüsteemist ilmnenud automatismist.


MIKS TELLIDA KODUKORISTUS? - Ökoloogiline kodukoristus Tallinnas, Harjumaal\nHome / Miks ökokoristus? / MIKS TELLIDA KODUKORISTUS?\nHOIAD KOKKU koristusvahendite pealt\nSa ei vaja enam nii palju kõikvõimalikke puhastusvahendeid, sest regulaarkoristuse teenuse hind sisaldab ka vajalikke koristusaineid.\nKodukoristaja ei paiguta ühtegi Su asja teise kohta, kui pole teisiti kokku lepitud. Parima koristustulemuse saad siis, kui Sul on lahtised asjad ära pandud. Regulaarkoristuse teenust kasutavad inimesed ütevad, et see on parim viis oma asju jooksvalt korras hoida ja mobiliseerida seda tegema ka oma pereliikmed - homme tuleb koristaja, kui ei taha ise oma tuba koristada, siis korja asjad kiirelt kokku.


Tööjõukriis surub peale: täna peab värbama homseks | Grant Thornton\nTööjõud ja värbamine\nAutor: Kai Miller, Äripäev\nSee on tekitanud olukorra, kus tööandja peab üha rohkem oma töötajatesse investeerima. „Üks tööjõuprobleemi lahendus on see, kui ettevõtja tegeleb pidevalt töötajate ümber- ja juurdeõppega – see on ajamahukas, aga ka kulukas,“ nentis Kohtla. Ta lisas, et täna otsivad värbajad pigem võimet õppida, kui juba konkreetselt valmis lihvitud oskusi. „Võetakse tööle need, kel on potentsiaali midagi uut juurde õppida.“\nGrant Thornton Balticu personalijuht Marge Litvinova sõnul on töötajakeskne tööjõuturg uus reaalsus ning selle pöördumist ette näha ei ole. „Pigem võib minna olukord ettevõtja jaoks veel keerulisemaks ning seda enam peavad värbajad ja personalijuhid ajaga kaasas käima ja üha uusi lahendusi leidma,“ märkis ta.\nSelleks, et töötaja ettevõttes püsiks või sinna tööle asuks ning sobivus oleks vastastikune, peab ta Litvinova sõnul meeskonda sobituma. „Kaasame värbamisse ka kõik meeskonnaliikmed, kellega kandidaat tööle hakkab, et tal tekiks aimdus uuest keskkonnast ning arusaamine, kas ta mõistab näiteks meeskonna huumorit,“ kirjeldas ekspert oma kogemust. „Värbamistulemus on seda parem, mida rohkem terve ettevõte panustab.“\nKohtla lisas, et kandidaadile loodava kuvandi tekkimisel mängib rolli, missugune ettevõte välja paistab. „Igaüks, kes kandidaadiga kokku puutub või talle koridoris vastu tuleb, on sel hetkel värbaja,“ kirjeldas ta kogu meeskonna rolli värbamisprotsessis.\nHea kuvand on oluline mitte ainult värbamisprotsessis vaid ka selleks, et inimene katseaja lõppedes tööle jääks „Katseajal selgub, kas kuvand ka tegelikkusele vastab ning see määrab ära, kas töötaja jääb alles ka pärast katseaja lõppu,“ rääkis Kohtla. Lisaks rääkis ekspert, et rahulolev töötaja võib abiks olla edasises värbamisprotsessis, näiteks soovitada tööle oma sõpru ja tuttavaid.\nSamas rõhutas Litvinova, et väga tähtis on ka inimese tegutsemis- ja otsustamisvabadus meeskonna sees. „Vajame inimesi, kes igapäevaselt käest kinni hoidmist ei oota,“ kirjeldas ta ideaalset töötajat.\nSelle kõige kõrval on aga oluline värbamisprotsessi võimalikult varakult planeerida. „Ettevõtja võiks mõelda, millist tööjõudu tal lähitulevikus vaja on, millised on kriitilised oskused, mis tuleb kompetentsiga täita,“ rääkis Kohtla. „Värbamine peab laual olema varakult ja seda tuleb mitu sammu ette mõelda,“ rõhutas ta.\nKohtla sõnul peab iga tööandja arvestama sellega, et ideaalseid kandidaate pole tänasel tööturul olemas ning seetõttu tuleb välja töötada plaan B juhuks, kui oma ootustele vastavat kandidaati leida ei õnnestu. „Ettevõtja võiks valmis olla selleks, et kandidaat tuleb vastavate koolituste ja mentorlusega järgi aidata ja kohandada,“ selgitas ta. „Samuti võib olla vajalik töö ümber kujundamine – juhtidele võib tunduda see mõttetu, kuid värbamine on samuti väga kallis, vaadates kas või seda, mis maksab töö, mis mõne positsiooni tühjalt seismise tõttu tegemata jääb.“\nLitvinova lisas, et värbamise etteplaneerimine aitab laiemalt ning tulevikku silmas pidades mõelda ka juba käimasolevatel töövestlustel. „Meil on tavapärane, et isegi kui mingi konkursi raames otsime üht konkreetset inimest, kuid näeme, et kandideerib mitu head inimest, siis võtame mõlemad tööle,“ selgitas ta. „Isegi kui näeme, et inimesel on selline taust, millele leiame rakendust alles tulevikus, loome talle ametikoha siiski kohe ja võtame ta tööle.“\nSamuti tuleb Litvinova sõnul aegajalt ette olukordasid, kus ettevõte jääb potentsiaalsele töötajale ise oma mainega silma. „Kui saadetakse CV ning meie näeme, et alles arendame vastavat valdkonda, kus ta saaks tööle asuda ja praegu just kui kohe teda vaja poleks, siis ikka kohtume inimesega ja võtame võimalusel tööle – hiljem ei pruugi sama positsiooni täitmine enam nii lihtne olla.“\nKohtla sõnul värbabki tark ettevõtja endale töötajaid tänase asemel homseks. „Siinjuures on suhete hoidmine värbamisprotsessis hästi oluline – tuleb jätta endast hea mulje ning anda tagasisidet,“ märkis ta. „Alati on mõistlik hoida vähemasti sidet nende inimestega, kes on huvi üles näidanud.“\nHoia töötajat kinni\nKui värbamisprotsess on edukalt lõpule viidud, ei tohi Litvinova sõnul unustada, et värbamine ja sisselamine käivad käsikäes. „Kindlasti ei lõpe uue töötajaga tegelemine lepingu allkirjastamise ja esimese tööpäeva kokku leppimisega – meil ettevõttes on sisseelamise programm, kuhu on kaasatud terve firma töötajad,“ sõnas ekspert.\nLitvinova tõi näite, et alati on hea, kui firma juhtivpartner või asutaja leiab uue tööaja jaoks tunni, et rääkida ettevõttest. „Samuti kogume uutelt töötajatelt tagasisidet, et mida on sisseelamisprogrammis olnud liiga palju või liiga vähe, ning muudame seda programmi nii veelgi paremaks,“ rääkis ta. „Samuti on tähtis, et kõik oleks ettevõttes vastavuses sellega, mida uuele töötajale värbamisprotsessis välja lubanud või reklaaminud oleme.“\nVeel on Litvinova sõnul tähtis, et uus töötaja saaks aru oma rollist ettevõttes ning talle seatud ootustest. „See peab olema selgelt läbi räägitud ja kommunikeeritud – suhtlemine peab olema avatud,“ rõhutas ta.\nKohtla lisas, et töötajaga tuleb edasi tegelda ka siis, kui katseaeg on edukalt läbitud. „Inimesega rääkimine on juhtimises väga oluline, tuleb aru saada, kuidas inimesed meeskonnas mõtlevad, mida nad tunnevad ja tahavad,“ selgitas ekspert. „Sellest lähtuvalt saab ettevõte end seal töötavate inimeste järgi kohandada,“ lõpetas Kohtla.


Kuus köögimüüti, mis ei vasta tõele - Kodu - Tarbija\n20. märts 2017, 10:45\nToorest kana pole vaja veega loputada.\nKana veega loputamine uhab bakterid minema – müüt. Päris nii lihtsalt see ei käi, sest toorest kanaliha loputades satuvad mistahes bakterid kraanikaussi ning võivad sinna püsima jääda. Samas kui kana ei loputata ning töödeldakse kõrgel kuumusel, siis ei ole bakteritel nagunii elulootust, mistõttu piisab vaid kana kuumutamisest.\nPuidust lõikelaua peal pesitseb rohkelt baktereid – müüt. Lõikelaud pole siiski Petri tass, kus mikrobiokultuure kasvatatakse. Kui lõikelauda regulaarselt kuuma vee ja pesuvahendiga puhastada ning lasta õhu käes kuivada, ei saa sellest bakteripesa. Eraldi lõikelaud tasub siiski hoida lihatoodete ja juurviljade jaoks.\nAlkohol aurustub seda toidus kasutades täielikult – müüt. Olgu tegu kastme või küpsetisega, alkohol aurustub selles siiski vaid osaliselt. Kõiki jälgi alkoholist roast kustutada ei saa.\nLeib püsib külmkapis kauem värskena – müüt. See ei vasta tõele, sest jahe temperatuur hoopis kiirendab leiva liisumist. Leiva hoiustamiseks on parim siiski toatemperatuur.\nMõlkis purgist ei tasu konserveeritud toitu süüa - tõsi. Kui konservikarp on saanud mõlgi, siis võib see tekitada sinna kasvõi pisikese, silmale nähtamatu ava ning õhk pääseb toidule ligi. See aga ei välista, et toidu sees hakkavad pesitsema bakterid või kiirendab see lihtsalt toidu halvaksminekut. Seega tasub mõlgiga konservipurke pigem vältida.\nTomatid võib panna aknalauale järelküpsema – müüt. Valge ja palju päikest saav aknalaud ei ole siiski koht, kuhu peaks tomatid paigutama, et need rohkem küpseksid. Pärast tomati korjamist võib päikesevalgus tomatinahka kahjustada ning kiirendada selle halvaksminemist. Parem koht tomatite ja teiste värskete viljade säilitamiseks on näiteks paberkott, mida tuleks hoida toatempratuuril ning kaitsta otsese päikesevalguse eest.


Kanaldamine – mis see on? – KristalliMaagia\nKanaldamiseks nimetatakse informatsiooni saamist üleloomulikul teel. See on info saamine/vastuvõtmine Universumilt ja/või vaimolenditelt ning selle info edastamine. Info võib joosta ühtlase voona, aga see võib toimuda ka dialoogina.\nKanaldada suudavad ja seda oskavad teha paljud, vaja läheb vaid tugevat soovi, võimet lõdvestuda ja olla keskendunud. Siinkohal võib mediteerimine olla väärtuslikuks treeninguks.\nMe suudame kanaldada infot nii iseenda kui ka teiste inimeste tarbeks. Ka paljud terapeudid ja kunstnikud kasutavad oma töös kanaldamist.\nKanaldamisele avame end vibratsiooni ehk võngete tõstmise kaudu. See tähendab, et meil on vähetõenäoline ligi meelitada madala sagedusega ja vaenulikke vaimolendeid. Kui see aga juhtub, siis tunneme nad ära sellest, et nad ütlevad meile mida teha selleks, et tunneksime end halvemini. Sel juhul võime neil lihtsalt paluda lahkuda.\nMõned inimesed kanaldavad transiseisundis ega mäleta pärast midagi. Siiski on parem olla teadvusel, sest nii avardub meie normaalne ehk tavateadvus ja rikastab tervikuna meie elu. Hea oleks saabuv info kohe salvestada või kirjutada see vahetult peale kanaldamist üles. Hiljem ei pruugi see enam meenuda või võib olla moonutatud.\nMinevikus oli kanaldamine oraaklite, selgeltnägijate, prohvetite, šamaanide pärusmaa, kuid viimase paarisaja aasta jooksul on aina rohkem inimesi selle võime endas avastanud. Mõnede sõnul tuleneb see sellest, et Maa võnked on muutumas ja paljud kõrgemad hinged otsustavad inkarneeruda. Oma võimega uurida teisi reaalsusi loovad nad ülejäänute jaoks ukseava.\nPõhjuse ja tagajärje seadus ehk karma\nSõnumid ja märgid meie elus\n← Heliteraapia – mis see on?\nKes on vaimsed teejuhid ja kuidas neilt abi küsida →\nHome energia Kanaldamine – mis see on?


Amitriptüliin - Unes kõndimine\nAmitriptüliin on antidepressant, mis kuulub tritsükliliste ühendite rühmast. Sellel on rahustav, analgeetiline, antihistamiinikum, hüpnootiline, haavandivastane toime. Kõige sagedamini on see ravim ette nähtud erineva päritoluga depressiooni, neurooside, psühhoosi ja mõne muu patoloogilise seisundi korral.\nAmitriptüliini tabletid on üsna võimas aine, mis avaldab kehale süsteemset toimet. Lisaks selle ravimi positiivsele ravitoimele, mis saavutatakse üsna kiiresti, märgivad paljud patsiendid selle kasutamisel mitmesuguste kõrvaltoimete ilmnemist. Enamasti ilmnevad kõrvaltoimed juba 1–2 päeva pärast ravimteraapia algust. Mõelge, millised on amitriptüliini kõrvaltoimed, miks need esinevad ja kellele on selle ainega ravi keelatud.\nKõige sagedamini on amitriptüliini kõrvaltoimete ilmnemine seotud selle üleannustamisega (ravimi maksimaalne annus on iga inimese jaoks individuaalne). Neid võib seostada ka asjaoluga, et uimasti kasutamisel muudab inimene lamamisasendi järsult istuvaks ja seisvaks (kõik liigutused peaksid olema sujuvad). Negatiivne mõju avaldub ka siis, kui amitriptüliin suhtleb teiste ravimitega. Nende hulgas on:\nAmitriptüliini kõrvaltoimete hulgas märgime järgmist:\n1. Seedesüsteemi küljelt:\nkollatõbi sapiteede ülekoormuse tõttu;\nmaitse tajumise muutused;\n2. Kardiovaskulaarse süsteemi ja hematopoeetilise süsteemi küljelt:\nsüdame juhtimissüsteemi rikkumised;\nerütrotsüütide, leukotsüütide ja trombotsüütide protsentuaalsed muutused;\nkäte ja jalgade kontrollimatu liikumise ilmnemine;\npea ja jäsemete värisemine;\nnärvilise erutuvuse vähenemine ja suurenemine.\nseksuaalse soovi muutused;\nnaatriumioonide sisalduse vähenemine;\n5. Muud kõrvaltoimed, sealhulgas need, mis on seotud ravimi terapeutilise toimega:\nmitmesugused allergilised ilmingud (angioödeem, urtikaaria, sügelus jne);\nSelle ravimi kasutamise ajal ei tohi mingil juhul tarbida alkohoolseid jooke. Amitriptüliini ja alkoholi koostoimel on kesknärvisüsteemile pärssiv mõju ja kui hingamiskeskus on pärsitud, võib see põhjustada lämbumist ja surma.\nAmitriptüliini võtmise vastunäidustused:\nmüokardiinfarkt (äge ja taastumisfaas);\npeptilise haavandtõve äge staadium;\nmaksa- ja neeruhaigused ägedal perioodil;\npõie seinte toonuse nõrgenemine;\nAmitriptüliin on ohtlik ravim\nÜldine informatsioonNäovalud on meditsiinis kõige raskem probleem. Valu võib olla seotud närvisüsteemi patoloogiaga (kolmiknärvi kahjustus), ENT organite, hambumusega ja silmadega.