VÄRAT (aprill 2014) by AS Eesti Ajalehed - issuu\nväratEesti Rahva Muuseumi ajaleht\ntoob kaks korda aastas sõnumeid\nja ülevaateid ERMi tegevusest.\nERMi ajaleht on kõigi muuseumi\nsõprade väljaanne, mis kutsub\nkaasa mõtlema püsivast ja\nkaduvast, suurest ja väikesest.NR 1 (14) NELJAPÄEV, 10. APRILL 2014Eesti Rahva Muuseumi ülemaalise fotovõistluse žürii valis enam kui 2000 foto hulgast peaauhinna võitjaks Silvia Soide töö “Teepaus”, millel Kihnu neiu naudib teed Kihnu tuletorni tipus. Loe lähemalt lk 7. Foto Silvia SoideHelge tulevikSuur põgenemineNäitusedReliikviaPildiaitKalenderMaja kerkib,\nmuuseum mõtestub70 aastat tagasi põgenes\n70 tuhat eestlast sõja\nja vägivalla eest LäändeLinnakeskkonna\ntahab valguse kätteIgaühest\nuued trükisedLoe lk 2–3Loe lk 4–5Loe lk 4–5Loe lk 6Loe lk 7Loe lk 82UUS MAJAAPRILL 2014Edasi juurte juurdevärat\nAeg hakata saaki jagama\nPõhja-Eesti kaugemates nurkades, nagu Viimsis või\nNarva-Jõesuus võib tänaseni kohata inimesi, kes küsivad: no millal teile, see tähendab Eesti Rahva Muuseumile maja ehitama hakatakse. Hurda järgi võime me olla küll\nväike rahvas, kuid infoväli ei jaksa meid väheseidki ühtlaselt\nkatta. Korrakem siis üle: ei hakata, töö käib juba terve aasta.\nRahvusmuuseumi uue peamaja ehituse kulgu saab ka kõige uskmatum Toomas muuseumi veebilehelt reaalajas koguni kahest kaamerast jälgida. Tartu ruumis viibijatele parema ülevaate pakkumiseks on ehitusplatsi kõrvale Muuseumi\ntee ääres ka väike vaatetorn paigaldatud. Kolimine ja Raadile asumine on muutunud vääramatuks.\nMõneti on isegi imelik, et riigi otsustajad, kes muuseumi\nuue maja suurejoonelise rahastamise ette võtsid, oma otsuse viljade valmimisest nõnda vähe räägivad. Selge see, et algselt on ehitusse suunatud raha ju pärit kodanike ehk maksumaksjate taskust. Nii ei saa mööndusteta öelda, et “meie\nandsime”. Kuid küsimus pole ju kunagi olnud ainult või peamiselt majas ega rahas, vaid ettevõtmise rahvuskultuurilise\ntähtsuse tajumises. Riigieelarve iga kulurea põhjenduseks on\nmillegi põhiseaduslikult olulise tegemine. Ka Raadi endisel\nmõisapõllul pole tegu ja saavutus niivõrd hoone ise kui sinna kavandatav sisu, mis saab olema seda mastaapsem, mida\nenam tellijal ootusi ja soove.\nLangetatud riiklike otsuste järel ei saagi muuseumi olemasolu ja selles toimuva põhjendamine (või koguni õigustamine?) olla muuseumi töötajate asi. Ega ju rahastamisotsus\nei langenud töötajate palvekirjade mõjul, vaid ikka seetõttu, et riigivõimu otsustuskogud pidasid rahvusmuuseumi kui\nvalgustuse ja rahvuskultuurilise iseolemise keskasu- Edu pandiks on,\ntust vältimatuks eesti iden- kui ilusa riistvara\ntiteedi kandetalaks näiteks\nrahvusülikooli, rahvusraa- sisse ehitada\nmatukogu ja rahvusring- samaväärse\nNüüd jääb soovida, et tarkvara.\nneedsamad otsustajad koguneksid ka mõtlema, kuidas tehtud investeeringust\nmaksimaalset tulu välja pigistada. Edu pandiks on, kui ilusa riistvara sisse ehitada samaväärse kvaliteediga tarkvara,\nnagu tõestas juba Steve Jobs.\nÜks mõttesuund peaks kahtlemata olema haridus. Kui\nkord õppimiseks igati sobiv ja hästi varustatud keskkond loodud, siis peab seda ka õppetöös maksimaalselt ära kasutama.\nMuuseumiõpetajad ei saa käia mööda koole noodaga õpilasi\npüüdmas, küll aga oleks loogiline, et üldhariduse käiku suunav ministeerium oma määruste ja õppekavade jõul õpilaste massid muuseumiväravast sisse suunab nii, et see koolidele või ka lapsevanematele tarbetuid lisakulusid ei tekita.\nTeiseks, kuigi valitsusel ei õnnestunud Brüsselis – kui\nehituseks veel välisabi sooviti saada – kuidagi ära tõestada, et rahvusmuuseumi tõttu hakkavad 100 000 elanikuga\nväikelinna miljonid turistid voolama, ei tähenda Brüsseli\nkeeldumine sugugi seda, et turiste kutsuda ei võiks ega tohiks. Riigi turismitööstuse selge huvi peaks olema uut “atraktsiooni” oma tulu suurendamiseks ära kasutada. Järelikult poleks midagi loomulikumat kui see, et Eesti Rahva Muuseum (ja sinna juurde kõik teised Tartu muuseumid) oleks kesksel kohal riigi (näiteks Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse) ülejärgmise aasta turunduskampaaniates vähemasti meie regiooni suurlinnades Peterburis, Helsingis, Stockholmis ja Riias. Päris matrjoška-nalju ei peaks\nme rahvarõivaste kogude ainel just tegema, aga ka liigne tagasihoidlikkus enese reklaamimisel pole tingimata voorus.\nKolmandaks võiksid riigi protokolli- ja tseremooniaosakondade silmad vaikselt juba Tartu suunas vaadata, sest rahvusvaheliste tippürituste, mida Eestil tuleb rohkesti ette nii seoses\neesistumisega Euroopa Liidus kui ka riigi juubelisünnipäevaga\naastal 2018, toimumispaigaks on pärast ERMi valmimist raske\nkui mitte võimatu leida Eestis samaväärselt moodsat, harivat\nja väärikat keskkonda. Ja seda kõike ainult kahe tunni kaugusel rahvusvahelisest lennuväljast.\nInitsiatiivi võimalus vedeleb maas ja ainult pime ei korja seda üles.KAAREL TARANDPeatoimetaja: Kaarel Tarand\nFotod: Arp Karm, Kaspar Jassa, Merike Tamm,\nKujundaja: Mari Peterson Korrektor: Merike Järvlepp\ne-post: erm@erm.ee Telefon: 735 0400Kui Eesti Rahva Muuseum 2016. aasta sügisel uues hoones uksed\navab, on rahvast kui omanikku ees ootav nii sisus kui ka vormis\nsuurem ja kaalukam, kui publik praegu unistadagi oskab.\nKõik teavad seda, aga ega\nsee veel kordamise tähtsuse üle\nkordamist mõttetuks ei tee. Kordamine on muuseumi ülesanne.\nMuuseumi tullakse uue ja huvitava järele, aga samas kindlasti ka kunagi kuuldut-nähtut\nüle kordama. Siin kinnistatakse\nbaasteadmised ja -väärtused.\nMuuseum on haridusasutus,\nmis vahendab teadmisi ja oskusi ning teisalt kujundab inimeste maailmapilti. Seepärast ei saa\nmuuseum endale lubada pooltõdesid. Eesti Rahva Muuseum loodi selleks, et talletada meie kultuuri kõige laiemas mõttes. Nüüd\non ERMist välja hargnenud kunsti-, ja ajaloomuuseumid, ka kirjandusmuuseum, igal neist oma\nülesanne. Eesti rahva arengu ja\nigikestva igapäevaga tegelemine ja sellest läbilõike esitamine\non jäänud aga just Eesti Rahva\nEestlastel on õnnestunud pidevalt muutudes ja arenedes\nikka omanäoliselt samaks ja samasse kohta jääda. Püsivus ja järjepidevus on omadused, mis annavad meile õiguse rääkida isade maast ja sellest, et elame vaatamata muutunud oludele juba\naastatuhandeid ikka siin. Oleme\npärismaalased ehk põliselanikud. Sellest tuleb rääkida edvistamise ja üleliigse tingel-tanglita.\nLihtsalt uhkelt ja väärikalt.Et hoida,\nEesti Rahva Muuseum kerkib\nehitusena, aga kasvab ka sisemiselt. Püsinäituste tegemine on\ntoonud meie aastatega tekkinud\njuuretisele uue elu. Igapäevaselt\nvõimendavad seda nii hoone lähenev valmimistähtaeg kui ka\nrahva kasvavad ootused ja pidevalt kosuv huvi meie igapäevase\nÜhiskonnas napib vaimustuse\nallikaid ja inimesed tahavad leida või taas leida seda vaimustust\nka Eesti Rahva Muuseumist. Lähiajal muutub meie kuvand oluliselt – väikesest saab suur ka vormilt, sisu on suur niikuinii. Muuseumi ees on ülesanne põhjalikult oma nägu muuta, jäädes samas ikka põhitegevuse juurde.Lähiaja olulisim struktuurimuudatus ERMis on ühtse ja\nnähtava hariduskeskuse loomine. On palju välja arendamist vajavaid tegevusi: muuseumipedagoogide töö kõigi sihtrühmadega, väljapoole suunatud haridusprogrammid, nõuande- ja\nkoolitustegevus, oma teadusteater jms.\nMuuseum ei ole ainult uus\nsuur maja. Ainult maja piiresse\njääda ei saa me kas või juba seepärast, et Raadi sümboolne tähendus nõuab enamat, aga ka\nseepärast, et territoorium tuleb niikuinii korda teha. Praegu\nplaanime muuseumi uue peahoone ja senise mõisasüdame vahele pärimuste parki. See pakub\nnäitustel kogetule täiendust mitmekesiste vabas õhus toimuvate\narendavate ning samas meelelahutuslike tegevuste näol.\nMuuseum ja selle ümbrus\npeavad moodustama terviku.\nMeil ei ole seepärast ka ükskõik,\nmida ja kuidas Raadile teha.\nPalju on räägitud maaküttest\nkui keskkonnasõbralikust ja tulevikus väikesi kulusid tõotavast\nkütteviisist. Eelmisel suvel tehti\nmeile ettepanek maaküttest loobuda ja ühendada uus hoone linna üldisse kaugküttevõrku.\nÜhe hetkega oleks me kaotanud nii suure osa oma säästlikust\nkuvandist kui ka võimaluse majaga piirneva teemapargi ala korda\nteha. Suur osa sellest korrastamisest pidi toimuma maakütte rajamise käigus – sellest loobumine\ntähendaks, et park ei saagi korda ehitusrahast, nagu projektiga planeeritud, vaid selle rajamise suured kulud peaks kandma\nNüüdseks oleme saanud uue\nmaja pärisomanikult Riigi Kinnisvara Aktsiaseltsilt lubaduse, et\nterritooriumi korrastamist rahastatakse siiski ehitusrahast, ka siis,\nkui sooja ei hakata tootma kohaliku maaküttesüsteemiga.Alalise “ajutise”\nUue peahoone valmimise ootus\non suur ka muuseumi kollektiivis. Täitub ju sel kevadel juba 20\naastat ajast, mil Lennart Mere\nkaasosalusel avasime 1994. aas-tal “ajutiselt” uue näitusemaja\nuhiuue püsinäitusega. Lennart\nsai Vaike Reemannilt juhatust ja\noli väga rahul.\nNäitus on hea, aga et siis elas\nlootus saada oma maja juba\nmõne aasta pärast, ei uskunud\nkeegi, et saame sellesama näituse 20. sünnipäeva pidada. Jah,\nelukogemus ütleb õigesti – “ajutised” asjad on need kõige püsivamad.\nSamas on perspektiiv praegu\nuue maja valmimiseks selgem\nkui kunagi varem. Sel suvel saab\nhoone kätte oma kõrguse ja ehitajad viivad üles pärja, mis meil\ntuleb sealt alla tuua. Seega on\nviimane aeg varsti valmis saada\nuute püsinäitustega – juba praegu on töötempo väga kõrge. Kristel Rattuse, Pille Runneli ja Art\nLeete juhtimisel valmivad näitused on õpetlikud ja kaasakiskuvad, kuna on leitud midagi seni\nInimene ja tema ühiskond\nkuulub oma sotsiaalsesse ja looduslikku keskkonda, moodustades niimoodi terviku, mis on igal\nrahval teistest erinev. Selle terviku esiletoomine on ja jääb Eesti Rahva Muuseumi ülesandeks.\nElu ei ole konserv. Pingutagu\nmuinsuskaitse üksikute objektide väljanägemise säilitamisel,\nmis ta pingutab, eluline tervik –\nrahvas ja tema keskkond – muutuvad ikkagi. Et nende muutuste\nsuunda ja loogikat jälgida ja seega ka edasist paremini ette näha\nja targemini kujundada, ongi olemas muuseumid.Hernes veereb.\nKui ikka veereb …\nTeoreetikute jaoks võib elu olla\nmäng – vahel ei ole nende kirjeldustes päriselu tegelikult ära\ntuntav. Kindlasti võib kabinetiteadustki teha, tuletades kultuuriteooriaid üksteisest nii, et jääb\nmulje, nagu arendaksid näiteks\nposthumanismi puhul kultuuri\npigem tehnoloogiad, millele jääb\najapikku kõik inimlik võõraks.\nArgielu on aga siiski midagi\nmuud kui soojast kabinetist või\nka ema kulul elavate, ennast virtuaalmaailma unustanud Peeter\nPaanide vaatepunktist paistab.\nÜkskord võib juhtuda, et ema-Kaspar JassaTõnis Lukas.isa ei ole mingil põhjusel midagi\nkülmkappi ostnud ja tuleb harjumatus olukorras ise hakkama\nTühi kõht, veepuudus ja vajadus ise midagi osata muudavad\ntehnoloogilise globaalse võrgustiku liikme elu kohe “põrgulikult”\nlokaalseks. Kohe muutub ka kultuurikontekst – hoopis teiseks\nsaab aeg, ruum, päevakava, suhtlusring ja inimese käitumine.\nEttehoolduseta olukorra raskustes selgub, kui kultuurne keegi tegelikult on, kes on uues olukorras võimeline varastama, kes\nsellest hoidub, kes suudab tappa, kes kasvatuse tõttu seda teed\nei lähe, kes saab elementaarsete töödega hakkama, kes mitte.\nRaskustes ning ootamatus olukorras ilmneb inimese kultuursus ja selle tähendus. Tehnoloogiate mõju kultuurilisele väljundile ei ole kaugeltki nii vahetu\nkui bioloogilisel koodil.\nElu ei pruugigi alati veereda\nkui hernes, vaid on nõudnud erinevatel aegadel keskkonnast tulenevalt praegusest teistsugust\nelukorraldust, pidevat muret\nigapäevase kehakatte ja toidugi\nEt ajad võivad olla muutlikud,\nsaab inimene nüüdsel ajal kõige\nselgemal ja õpetlikumal moel\nteada muuseumist. Muuseum\non sillaks minevikku ja sedakaudu tuleb teadmine, et kui olevik erineb olulisel määral minevikust, võib tulevik olevikust samuti oluliselt erineda. Seda järjepidevuse loogikat tunnetamata\nei ole me tulevikuks valmis. Juuri\ntuleb tunda – muuseum juhatab\nrahva juurte juurde!Tõnis Lukas\nEesti Rahva Muuseumi direktorE est i R a h va M uuseum i aastak o n v erentsNäitus ja distsipliinid\nn Püsinäitus “Eestimaa kahekõned” ja globaalne teadus.\nn 14. aprillil kl 10.30–16.30 ERMi näitusemajas.\nMuuseumi 2016. aastal avatav uus püsinäitus jutustab Eesti\ninimeste elulaadist ja elukogemusest jääajajärgsest ajast kuni tänapäevani, uurides, kes need inimesed on ning kuidas nad on kogenud\nja kujundanud ümbritsevat keskkonda.\nLisaks etnoloogidele panustavad püsiekspositsiooni valmimisse\notsesemalt või kaudsemalt väga erinevate teadusvaldkondade\nERMi 55. aastakonverents küsib, milline on muuseumi püsiekspositsiooni võimekus uurimisvaldkondade esitlemisel ja vahendamisel.Ette kannavad ja vastuseid otsivad:\nn Ene-Margit Tiit, Tartu ülikooli emeriitprofessor\nn Inna Jürjo, Tallinna ülikooli vanemteadur\nn Kai Lobjakas, Eesti tarbekunsti- ja disainimuuseumi direktor\nn Kristiina Johanson, Tartu ülikooli teadur\nn Mart Kalm, akadeemik\nn Richard Villems, akadeemik\nn Ulrike Plath, Tallinna ülikooli professor\nn Urve Lippus, Eesti muusika- ja teatriakadeemia professor\nSissepääs tasuta3UUS MAJAAPRILL 20143 x Arp KarmEsimesed püsttalad märgivad\njuba muuseumimaja lõppkõrgust.\nSarikapidu täiskatuse all\non oodata millalgi hilissuvel.Esimeste õnnelike muuseumitöötajate tööruumide\nmastaabid on juba füüsiliselt tunnetatavad.Ainult aja,\nUue muuseumihoone valmimist\nei väära enam miski, ehituse nüansse\nselgitab Riigi Kinnisvara Aktsiaseltsi\nERMi projektidirektor Peeter Mauer.\nMuuseumihoone nurgakivi paigaldamisest saab\nkohe aasta. Kui kaugel ollakse\npraeguseks stardist ja kui kaugel finišist?\nStardist on ikka juba tükk\nmaad tuldud. Hoone ehitus on\nläinud jõudsalt ja praegu (aprilli alguses) monteeritakse ühest\notsast katusepaneele. Lisaks tublidele ehitajatele on ehitust saatnud ka üle ootuste hea ilm. Tööd\non sobimatute ilmaolude tõttu\nvaibunud vaid paariks nädalaks\nühe külmalaine ajal. Ega tihti ei\njuhtu, et vana-aastaõhtul saab\nbetooni valada. Samas võtab iga\ntöö oma aja.\nAastaga on palju tehtud,\nmuuseum võtab juba äratuntavat kuju. Kes projektiga algusest peale kaasas käinud, saavad\njuba aru, kus milline ruum asub\nja milline tema mõõde on. Tunnetada võib juba hoidlate mahtu\nja ekspositsioonisaalide mõõtu.\nSamas üle poole teest on veel\nPeagi on hoonekarbil lõppkõrgus käes ja põhilised betooni-tööd läbi. Milliste arvude abil\nsaaks tehtu kokku võtta tonnides, tonnkilomeetrites, töötundides ehk füüsikalised suurused,\ntehnika ja elavjõud? Ja lõpuks ka\nraha – kui palju on praeguseks\nIgat töölõiku peab väljendama ikka talle omaste mõõtühikute kaudu, kindlasti saavad lõpuks\nkokku löödud betooni kantmeetrid ja terasetonnid, laiali rullitud\nvärvikilod ja seina keeratud kruvide arv. Eks kõige arusaadavamalt väljendab tehtu mahtu ikka\nraha. Palju plaanitud, palju kulunud. Kõige õiglasem ja olulisem\non kokku arvata töömeeste aeg\nja vaev. Praegu on iga päev platsil 150…200 meest, kes teevad\niga päev vähemalt 8 tundi tööd,\nseega töötab muuseumiehitusel\nhetkel rohkem inimesi kui muuseumis endas.\nAga lühidalt: ehitatud on tänase seisuga ca 16,2 miljoni euro\neest. Kogu projekti – hoone ehitus ja sisustamine, ümbruse korrastamine ja haljastamine ning\nteede-platside rajamine läheb\nmaksma ca 76 miljonit eurot. Li-Peeter Mauer.sanduvad veel muuseumi poolt\nning kümnete ja sadade inimeste töö ja vaev.\nTavaliselt on suurehitused ikka\ntäis ootamatusi, kas praeguseks\non ERMi puhul neid ette tulnud?\nSuuri ootamatusi ei ole õnneks\nette tulnud. Töid on pikalt planeeritud, projekteerimise periood on\nolnud piisav. Oluline on tehtud\neeltöö Raadil. Kogu ala puhastamine olme- ja ehitusrämpsust,\nraietööd ja reostunud pinnase likvideerimine on läinud asja ette.\nTänu sellele saab täna tegeleda\nehitusega. Väiksemaid probleeme jagub aga igasse päeva.\nGraafikus püsimine ei ole sugugi\nette kindlustatud ja suurobjek-tide puhul tavaline. Mis on praegu olnud võtmetegurid, mis on\nsenise protsessi sujuvuse taganud? Ja milliseid ohte on teel\nEhitusgraafik on päris pingeline. Nagu mainitud, on ilmataat\nmeiega heatahtlik olnud. Ehitusega sai alustatud just õigel ajal\n– märtsi alguses. Suuremad kaevetööd tehti enne suurt pori. Suvi\noli suhteliselt kuiv, tali jäi taevasse … Teiseks võtmeteguriks on\ntegijad ise. Fund Ehituse projektijuhid on suutnud tagada ladusa\ntöökorralduse ja tempo.\nNeed, kes praegu satuvad Muuseumi tee spetsiaalsesse ehituse vaatetorni ehitust vaatlema, näevad positiivse ja ilusa ehk hoone kerkimise kõrval\naina kontrastsemalt koledana\nmõjuvat tühermaad hoone ümber. Kuidas, millal ja kui suures\nulatuses uue maja ümbrus korrastatakse, millise jõu ja rahaga\nseda tehakse? Ja kelle asi milliste piirideni see üldse on? Linn?\nUue muuseumihoone ümbrus\nkorrastatakse uue hoone valmimise ajaks. Selleks tehakse veel\nsel aastal eraldi ehitushange,\nmille tulemusena peavad valmima teed ja platsid, korrastatama\nhaljastus – kõik nii nagu projekti\nautorid on oma visioonides ettenäinud. Mägesid liigutama ei hakata, suund on säilitada väljakujunenud maastikku. Linn ja vald\non oma õlga alla panemas, nende eestvedamisel ja finantseerimisel saavad korda juurdepääsuteed – Muuseumi tee ja Roosi\ntänav. Ala kujundamisel lähtume\nmuuseumi uue hoone arhitektide poolt kokku võetud ideest –\nhõlvame samm-sammult Raadi\nala, hõlvame mentaalselt ja füüsiliselt väiksemate ja suuremate\nüks põhiväiteid on aastaid olnud, et uue hoone ülalpidamine mahub mõistlikesse, et mitte öelda soodsatesse piiridesse. On see tänase seisuga veel\nrealistlik sõnum? Arvestades\njust energiatehnoloogiate kiiret\narengut – ega me praegu ei tee\nmidagi, mis näiteks võiks mõne\naasta pärast turule ilmuva läbimurdetehnoloogia kasutamisel\ntakistuseks saada just ehituse\nbaaselementides? Kas maja tuleb selline, mida saab tulevikus\nhõlpsasti kõige uuega kohandada, ühesõnaga: kas sellest tuleb\nüks edasiarenev ja muutuv või\npigem seisev ja kiiresti vananev\nhoone, kui maja kahe aasta pärast valmis on?\nMuuseumi uue hoone planeerimisel on kogu aeg paralleelseltarvutatud ülalpidamiskulusid.\nPaberil paistavad lahendused\nsoodsad ja säästlikud. Arvame,\net reaalsuses ka.\nSee, millised saavad olema tulevikus energia tootmise allikad,\nei mõjuta oluliselt meie kui tarbijate vajadusi. Tahame, et tuba\noleks soe, õhk puhas ja värske,\ntahame, et ekspositsioonid oleksid hästi vaadeldavad ja kõigile\nkättesaadavad. Tahame, et muuseumi püsiasukatele – museaalidele on olemiseks tagatud head\ntingimused. Samuti tahame, et\nselliste tingimuste loomine oleks\nsäästlik ja ratsionaalne. Täna julgeme öelda, et kõike saab tulevikus teha, takistusi ei ole.\nKas Eesti Rahva Muuseumi\nuuest hoonest saab arenev ja\nmuutuv või seisev ja kiiresti vananev hoone, sõltub muuseumi\nÜkski innovaatiline tehniline lahendus üksi ei taga edu ja\nõnne. Ükski arhitektuurne lahendus või ehitatud hoone üksi\nei loo uut kvaliteeti. Huvitavaks\nja arenevaks muudavad muuseumi ikkagi inimesed – kas nad\nsiis töötavad muuseumis või on\nkülastajad või lihtsalt muuseumi sõbrad ja kaasaelajad. Nende\nteod, mõtted, ideed.\nKüsinudKaarel TarandNÄITUSRahvarõivad posti teel – margil ja postkaardil\nsünnipäeval laseb Eesti\nPost käibele Vigala ja Mihkli\nrahvarõivaste postmargid. ERMi\nnäitusemajas avatakse näitus\n“Rahvarõivad posti teel – margil\nNäituse teevad unikaalseks\nMari Kaarma akvarellitehnikas teostatud margikavandid,\nmillega ta on antud valdkonnaserandlik tegija. Tähelepanu väärib, kui täiuslikult ja filigraanselt on joonistatud imepeened\nmustrid ja kui nüansirikkalt on\nmaalijasilm tabanud rahvuslike\nKuigi mark on ennekõike\npostimaksevahend, on miniatuursel kunstiteosel oma koht\nka rahvuskultuuri kandjana. Tänaseks on margisarjas ilmunud32 marki. Traditsiooniliselt ilmub\nkorraga kaks marki, maksimumkaart ja temaatiliselt kujundatud ümbrik.\n14. aprillil on ERMi näitusemajas müügil Vigala ja Mihkli\npostmargid, kasutusel on esimese päeva tempel ja kõrvaltempel\n“Eesti Rahva Muuseum 105”.Eve Aabn\tNäitus “Rahva\nrõivad posti teel –\nmargil ja post\nn\tAvatud 14.–20.\nERMi fotokoguMäletades suurt\npõgenemist1944. aasta suvel ja sügisel põgenes pealetung\nNõukogude vägede eest üle Läänemere Soome\nja Saksamaale umbes 70 000 eestlast. Tervet e\nsündmust on keeruline unustada, ka 70 aastat\non see põgenike mälupiltides olulisel kohal.\nMoero, Lappland, Warteland, RO 22, Juhan, Atlantic on väike valik laevanimedest,\nmis ei vaja 1944. aasta septembris Eestist põgenenud inimestele\ntutvustamist. Sama lugu on kohanimedega Gotenhafen, Erzgebirge, Geislingen, Augsburg,\nMemmingen nende jaoks, kes\npõgenesid Saksamaa suunas. Lidingö, Farö, Nynäshamn ja Visby\nütlevad väga palju Rootsi põgenenutele. Võib veel lisada mõisted täisaun, karantiin, wegele, skriinimine, kuningamööbel,\nbaltlaste väljaandmine või lühendid DP, UNRRA ja IRO.\nKas need nimed ja sõnad on\ntuttavad ka põgenike järglastele,\nkaugemalseisvatele kaasaegsetele või uute põlvkondade liikmetele, kelle jaoks 70 aastat tagasi toimunud sündmused on üksik ajaloosündmus paljude teiste seas?\nMuuseumi üks olulisemaid\nrolle ongi käsitleda vähemtuntud teemasid või ajaloosündmusi, muuta need kuivast faktist\nelavaks ja tajutavaks. Nii küpses ka Eesti Rahva Muuseumis\nidee koostada näitus 1944. aasta augustis ja septembris toimunud suurest põgenemisest, mille käigus lahkus pealetungivate\nNõukogude vägede eest üle Läänemere Soome, Rootsi ja Saksamaale umbes 70 000 eestlast.\n1944. aasta septembris Noarootsist põgenikega lahkunud\nkolm üksteise külge ühendatud\npaati teel Rootsi poole. Tormi\ntõttu pidid inimesed väiksematest paatidest kõige suuremasse\nüle kolima, mistõttu muutus see\nülerahvastatuks ja istus liiga sügavalt vees. Lõpuks lakkas paadi\nmootor töötamast ja põgenikud\nhulpisid neli päeva merel, kuni\nRootsi sõjalaev nad päästis.Üksikute inimeste ja tervete perede elu muutus hetkeliselt\nsellega, kui otsustati astuda paati või laevale. Mere ületamine\nmuutus piiriks Eestis elatud elu\nja välismaal elatud eesti elu vahel. Ajutisest lahkumisest sai minek päriseks, vabasse maailma\npääsemise hinnaks oli kodumaa\nkaotamine, mille lõplikkus selgus\nTervet elu muutvat sündmust on keeruline unustada, ka\n70 aastat hiljem on see põgenike\nmälupiltides olulisel kohal. Selles veendusime 2012/2013. aastal Ameerikas, Kanadas ja Rootsis sealsete eestlaste eluloolisi\nmälestusi filmides.Teadmatuse tee detailid\nMeie eesmärgiks oli keskenduda\nperioodile 1939–1989, kuna valmistame ERMi uude majja ette\nnäitust, mis keskendub eestlaste\nja Eestiga seotud inimeste eluilmadele just sel ajavahemikul.\nJuba paari esimese intervjuu\njärel sai selgeks, et nende lugudes, kes 1944. aastal “ajutiselt”\nEestist lahkusid, on märgilise tähendusega just lugu põgenemisest kuni esmase mõistliku elukoha leidmiseni uuel maal.\nRootsis loksus inimeste igapäevaelu enam-vähem normaalsesse kulgu aasta jooksul. Saksamaal jätkus põgenemine idast\nläände liikuvate Nõukogude vägede eest kuni põgenikelaagritesse jõudmiseni 1945. aasta suvel-sügisel ja elu normaliseerus\nlõplikult alles uutele asukohamaadele jõudes 1940ndate lõpul\nMille poolest erineb näitus\nsama teemat puudutavatest näitustest? Selle keskmes on konkreetsed inimesed ja nende põgenemislood. Näitus ei ole üldis-Noorsugu hõivab taas muuseumi\nn\tNäitus “#Niisama linnas”.\nn\tKuraatorid Ehti Järv,\nKadri Kallast ja Pille Runnel,\nkaasautorid osalusaktsioonides osalenud kooliõpilased.\nn\tKujundanud Timo Toots,\nMikk Meelak, Margus Tamm,\nMarko Raat ja arhitektuuri\nbüroo 3+1 arhitektid.\nn\tAvatud ERMi näitusemajas\nja Tartu linnaruumis alates\n16. maist.Lapsed ja noored kasvavad\ntänapäeval keset tehnoloogiamaastikku. Kaasaegsed meediumid ja seadmed mõjutavad\nmaailma tundma õppimist ning\nkujundavad selles käitumist.\nParatamatult tekib teatav\nlõhe vanemate ja vähem arvutilembeste põlvkondadega, kes\nlastele ja noortele liigset arvutilembust ette heidavad. Linnanäitusega ERMis püüame seda\nmittemõistmist vähendada, andes sõna lastele ja noortele oma\nlinna- ja maailmanägemuste tutvustamiseks.Noorte perspektiiv avaldub\njuba näituse pealkirjas: sümboliga “#” tähistatakse sotsiaalmeedias märksõnu oma postitustes,\nnii et internetti üleslaetavad pildid, videod ja kirjalikud sõnumid oleksid teiste samateemaliste postitustega ühendatavad. See\non midagi noortekultuuri eneseväljendusele ja suhtlusvõrgustikele iseloomulikku. Kuid kuidas\nmõjutab tehnoloogia noorte käitumist linnas?\nNäitusel uurime olulisemaid\n“maamärke”, mis noorte mõttelisel linnakaardil kindlasti peal\non. Siin kerkib küsimus: kuhu\non koolinoorel minna, kui taskus\nvaid mõni euro, kuid tahaks sõpradega niisama linnas olla? Kaubanduskeskustest ajaveetmisruumi tegemine on pälvinud rohkesti kriitikat, mis paljusid ka eemale tõrjub. Kui kodukandi parki või\nkorvpalliplatsile minekuks on ilm\nliiga külm või vihmane, saadakse\nkokku hoopis arvutite taga.\nÜheks prii ligipääsuga ajaveetmiskohaks lastele on mängu-väljakud. Ent kui mitu korda liumäest ikka alla lasta jaksab? Igav\nhakkab, pealegi ei saa seal rahus\nniisama olla, sest mänguväljakutel on teisigi, võõraid lapsi ning\nseal toimuvat on enamasti jälgimas ka mõni lapsevanem.\nNiisiis otsitaksegi hoopis kõrvalisemaid kohti, mida oma fantaasialennu abil põnevaks mänguväljakuks kujundada. Kohad,\nmida oma onnimängudeks valitakse, on meile kui märgid laste suhestumisest linnaruumiga.\nNäitusel uurime, kuidas lapsed\noma kohti valivad ning milliseks\nneid oma kujutlustes muudavad.Näituse tegemise köögipool\n“#Niisama linnas” valmib ERMi\nuude majja tuleva Eesti kultuurilugu kajastava püsinäituse osana. Käsitledes kaasaega, on see\nväljapanek kultuuriloo näituse\nühes ajatelje otsas ning kõneldes\nlastest ja noortest on see kui projektsioon mööda ajatelge edasi,\nEesti rahva tulevikku.Erinevalt klassikalisest muuseuminäitusest, millele eelneb\nteaduri pikk ja põhjalik teemat\nsüvitsi käsitlev uurimistöö, on\nnäitus “#Niisama linnas” sündinud veidi teisiti. Tavaliselt teeb\netnoloog välitöid, mis koosnevad osalusvaatlusest ja uuritavate intervjueerimisest. Laste ja\nnoorte linnakasutusse süvenedes\ntundus, et uurijal oleks keeruline sulanduda mõnda teismeliste gruppi olukorras, kus noored\nsoovivad omakeskis niisama olla.\nKatse ja eksituse meetodil algas uurimistöö ja näituse ettevalmistamise 2012. aasta lõpul,\nkui kuulutati välja joonistus- ja\nesseevõistlus “Mina linnas” (joonistusi saabus 400, esseesid 55).\nVõistlejad joonistasid ja kirjeldasid oma meeliskohti linnas ning\nlinnaelu häid ja halbu külgi.\nAlustati võistlusel osalenud õpilastega kohtumisi koolitundides,\nmille käigus mõtisklesid lapsed\nlinna olemuse üle, noored aga\nkoostasid mentaalseid kaarte\noma kodulinnast.Linnajalutuskäike lastega kavandades polnud näitusetegijatel selget sihti, millise kuju uuritavad teemad näitusel võiksid saada. Audiovisuaalsetel linnajalutuskäikudel selgus, et onnide ehitamise mängud on endiselt väga populaarsed. Spontaanselt tekkis idee ka näitusele\nArutelud ja kohtumised noortega andsid näitusetegijatele aga\nmõistmise, kuivõrd oluline on\nnutiseade noore inimese elus –\nsee on sotsiaalse elu keskjaam.\nKui tavapärases uurimisprotsessis oleks etnoloog noori meedia\nkasutamise teemal intervjueerinud, siis näituse tegemise puhul kerkis esile küsimus – kuidas\nnäidata digitaalsust ja geograafilisust näitusel? Eksponaadi kujundaja Timo Toots aitas ja õpetas noori meediakasutust süstemaatiliselt seirama.\nNäituse ettevalmistuse käigus\ntoimunud pisemad osalusprojektid tõid laste ja noorte jaoks muuseumi lähemale nende igapäeva-ellu mõistmisega, et iga inimese,\nka noore inimese lugu on oluline\nja kuulamist väärt.Läheme linna peale\nNäituse tõeline elu hakkab pihta alles siis, kui näitus pidulikult\navatakse. Muuseum kavandab\nlinnateemalisi üritusi, haridusprogramme ja võistlusi eesmärgiga minna näitusesaalist välja, linnaruumi ja anda võimalus linnaelanikul oma kodulinna veidi teisel moel näha. Näiteks toimuvad\ntemaatilised jalutuskäigud möö-NÄITUSEDAPRILL 2014givate\nt hiljem5Eva Liina KliimanNÄITUS\nn\t“1944: Mälupildid suurest põgenemisest”.\nn\tKuraatorid Riina Reinvelt ja Maido Selgmäe.\nn\tKunstnikud Liina Unt ja Katre Rohumaa.\nn\t13.06. – 5.10.2014 ERMi näitusemajastav ega räägi põgenemisest kui\nühest seigast ajaloos, vaid rõhutab, et põgenemise teekonna tegid läbi luust ja lihast inimesed.\nÜhest küljest osalesid nad ühes\nsuures sündmuses, kuid iga suur\nasi koosneb väikestest detailidest. Nii on ka põgenemisega.\nIga põgeniku teekond algas\nerinevast kohast ja võimalustega, kaasa võeti erinev hulk olulisi või vähemolulisi asju, pääs laevale või paati sõltus eri asjaoludest, merel kas jäädi või ei jäädud tormi kätte. Sellele lisandub\nveel inimeste erinev võime märgata detaile ja suhtuda elus ettetulevatesse raskustesse mažoorse\nvõi minoorse alatooniga. Seetõttu ei olegi olemas üht suurt lugu\n1944. aasta põgenemisest. On\npersonaalsed ja erakordsed konkreetsete inimeste lood.\nKuna põgenemisest on möödunud 70 aastat, ei ole meil võimalik näitusel kajastada nende\nkogemust, kes Eestist lahkudes\nolid suurema osa oma elust juba\nelanud või kes olid põgenemise\nEelkõige on meie näituse põgenemislood räägitud noorte ja\nvõib-olla ka kohati hulljulgete\n20aastaste uljaspeade poolt või\nlaste poolt, kes ise põgenemisotsust ei langetanud. See aga ei vähenda nende lugude väärtust ja\nerakordsust, sest lastel on teinekord võime märgata olulisi detaile ja kindlasti on nende lugudes\nolemas kihistus, mis kujunenud\nvanematelt kuuldud hilisemate\nMälestused ei ole ainuke allikas suure põgenemise kajastamiseks. Fotomaterjali mõttes on põgenemine arusaadavalt (kellel oli\naega ja võimalust veel pildistamisele mõelda) üsna kesiselt dokumenteeritud.\nEesti mäluasutuste kogudest\nvõib leida üksikuid üsna viletsakvaliteediga fotosid põgenikepaatidest ja juba natuke rohkem\nfotosid Rootsi karantiinlaagritest\nja Saksamaa põgenikelaagritest.\nSama lugu on põgenemisega seotud dokumentidega.\nPõgenike endi või nende järeltulijate käes võib aga olla veel\nnii unikaalseid fotosid kui dokumente. Tore, kui need leiaksid ükskord tee muuseumi kogudesse.Argiasjast väärisasjaks\nOmaette huvitava grupi moodustavad põgenemisel kaasa võetud\nesemed. Mõni inimene sai kaasa võtta vaid ühe kohvri, teine pool elamist, ehkki viimane\noli pigem erandlik. Kes sai kaasa võtta väärisasju, kes mitte ja\npakkis kohvrisse vaid igapäevased tarbeesemed. Tõsi, ka neist\nvõisid paguluses saada väärisasjad – ainukesed reaalselt päriskodust pärinevad esemed, mida oli\nhea sahtlinurgast või kapipõhjast\naeg-ajalt välja võtta. Need võisid\nolla ka miski, mis aitas meenutada positsiooni ja staatust vabas\nEestis, kuna uuel asukohamaal\ntuli elatist teenida märksa lihtsamas ametis.\n1944. aasta ei olnud ainult\nsuure põgenemise aasta. Eesti\nriigile oli see murranguline aasta, mis tõi kaasa rinde liikumine\nidast läände, iseseisvuse kaotamise aastakümneteks. Inimestele oli see keeruline aasta, millesse jäid nõukogude lennuvägede\npommitusreidid mitmele linnale ja kodude kaotamine, viimased sundmobilisatsioonid Saksa\narmeesse, poegade ning meeste\nrindele minek. Põgenike jaoks oli\nsee aasta kardinaalselt teistsuguse elu – paguluse alguseks.Riina Reinvelt\nERMi peavarahoidjaSügisel 2013 korraldatud\nonn” laekus 452 onnikavandit.\n“Onn ratastel OÜ” ehitatakse\nnäituse “#Niisama linnas”\navamisel 16. mail Eesti\nRahva Muuseumi ette.\nKavandi autor Artur Soo.da Tartut. Koostöös Tartu linnamuuseumiga vaadatakse üldhariduskoolidele suunatud linna\norienteerumise mängus linna\nläbi mitme taju ja kihistuse. Fotovõistlus “Minu koht” kutsub olulisi kohti jäädvustama, aga uurimistööde võistlus palub hoopiski\nvanema või vanavanemaga oma\nkohti võrdlema, et välja selgitada, kuidas põlvkondade lõikes\nlinn on arenenud ja muutunud.\nSügisel näeb muuseumis Maailmafilmi festivalil linastunud\nlinnateemalisi dokumentaalfil-me. Koolivaheaegadel on 12–16\naasta vanused õpilased oodatud\nLisaks linnaruumi välja minekule, kolib “linn” mitmete osanäituste raames ka näitusesaali\nkõrval olevasse osaluskoridori.\nTriin Kerge avab suvel fotonäituse “Kodukoht”, mis uurib avaliku\nja privaatse maailma kokkupuutepunkte kodude kaudu. Fotograaf Nele Tammeaid on teinud\nfotouurimust linnaaedadest ning\ntulemusi eksponeeritakse sügisel\nnäitusel “Linnaaiad”.Ehti Järv\nNäitus on kolinud ka\nsotsiaalmeediasse – otsi näituse\nUus Õu.KÕRVUTI – lähedal\nja samas väga kaugel\nLinnafestival UIT on interdistsiplinaarne festival, mille põhiideeks\non meile tuttava pehme kodulinna seest ühe uue ja ettearvamatu Tartu leidmine.\nn\tKuraatorid Kadri Lind\nja Marie Kliiman.\nn\tAvatud alates 11. aprillist\nERMi näitusemajas.UIT viib etenduskunstid,\nkontserdid ja installatsioonid linna äärealadele ning\nmõtestab uuesti kohti, millega\noleme nii harjunud, et ei pane\nneid enam tähelegi. Usume, et\niga esineja väärib ruumi, mis ta\nteosega valatult kokku sobiks ja\nOtsime igal aastal uusi viise,\nkuidas festivali programmi nõnda mitmekesistada, et see võimalikult paljusid inimesi kõnetaks ja mängu kutsuks: ootamata, et inimesed jõuaksid meieni,\nläheme nende juurde ja näitame, et kaasaegne kunst ei hammustagi, vaid ainult naksab sotsiaalse erksuse närvi. Sel viisil\nkutsub UIT tartlasi kaasa mõtlema, kuidas me linna tunnetame\nja miks me seda nii teeme.\nMeie esimeseks eksperimendiks oli Uus Õu, mis sai paljude\nsõprade ja kaasamõtlejate abil\nloodud Tartu Uue Teatri tagahoovi, mida põhilise osa aastast kasutatakse parklana. Kevadel ehitasime parkla asemele kogukonnaaia, mis järgmised\nkolm kuud noori, lapsi ja nende vanemaid mängima, kuulama ja osalema kutsus.\nOlime väsinud sellest, et\nkesklinn pakub tegevust vaid\ntarbijatele ja soovisime luua\nmidagi pehmet ja turvalist –\njustkui tagaaeda, milles päeval\nvõrkkiiges kiikuda ja raamatut lugeda või õhtul sõpradega kohvi juua ja malet mängida.\nUue Õue juures oli oluline üllatusmoment – keegi ei\nosanud midagi sellist oodata.\nNüüd, kui esimene hooaeg onläbi, on UITil aeg edasi liikuda ja uusi ruume avastada, et\nme tartlasi ikka ja jälle üllatada\nOleme väga tänulikud selle\nsuve eest, mil saime segamatult\noma sibulaid ja kivikilbikuid\nkasvatada ning tutvuda inimestega, kellest varem vaid Rüütli\ntänaval rattaga mööda olime\ntuhisenud. Samuti oli väga oluline Genialistide Klubi ja Tartu\nUue Teatri kaasaelamine.\nEnt festivali UIT manifestatsioon lausa nõuab kogu aeg\nuut ala, mida vallutada. Mõningaid UITi meeskonnaliikmeid\nvõib küll veel Õuel askeldamas\nnäha, sest see on meile endiselt\nsüdamelähedane koht ning me\naitame järgmistel noortel katsetajatel midagi nende käe järgi luua.\nMeie ideaal olekski see, kui\nUue Õue laadseid kohaliku initsiatiiviga projekte tekiks rohkem ja et neil samamoodi naabritega veaks nagu meil Uue\nTeatri ja Genialistide Klubiga.\nMiks mitte kas või Eesti Rahva Muuseumi näitusemaja juurde, kus sellel kevadel ja suvel\nkaks projekti linna ja noorte\nteemal läbi viiakse? Idülliline\noleks, kui Vaksali linnaosa elanikud saaksid ERMi trepimademel päikesepaistes raamatut lugeda või Karu pargis koos hommikuvõimlemist teha.Kõrvuti\nFestivali UIT korraldades saame peamiselt inspiratsiooni pidevalt muutuvast ümbrusest,\nmistõttu oli algselt raske kohaneda ideega teha installatsioon\nEsimene mõte oli jätta näitusesaali viide või vihje mingile kolmandale kohale linnas.\nSüvenemise käigus tekkis agamõistmine, et anonüümne saal\non ideaalne keskkond juhuslike kohtumiste tekkeks. Sel viisil toome me antud ruumi mingi linnadünaamika, mida seal\nmuidu ei esine.\n“Kõrvuti” on heli- ja videoinstallatsioon, mis keskendub\ninimese ja inimese ning linna\nja inimese vahelisele suhtlusele. Elame linnades üksteisele\nlähedal ja võime tegutseda sarnases rütmis, ent kogutud lood\nnäitavad, kuidas inimesed sellegipoolest linna väga erineval\nviisil tunnetavad ja mõtestavad.Ootamatud kohtumised\nOtsisime isiklikke vaatepunkte: mis inimesi linnas kõnetab,\nkuidas ennast avalikus jagatud ruumis tuntakse ja millised\non linnaelanike individuaalsed\nnäeb linna tuletõrjujast või tänavakunstnikust erinevalt. Mõnele inimesele ei meeldigi linnas elada, ta ei taha oma naabreid tundma õppida, sest ta ei\nInstallatsioon koondab isiklikud perspektiivid, käitumisrituaalid, meenutused ning mõtisklused avaliku ruumi teemal.\n“Kõrvuti” kutsub mõtlema,\nkas kahe ruumi jagava võõra\nvahel võib tekkida usalduslik\nsuhe. Oletame, et oled istunudRäägite pisut juttu\nja siis selgub, et olete\nnaabrid. Kuidas sa\nvarem ei märganud?\nTe olete elanud\nkunagi näinud.korraks pargipingile ja ootad\nsõpra. Eemalt läheneb noormees ja istub su kõrvale. Ta ei\nkavatsegi vaikida, on hoopis jutukas. Ja veelgi enam, ta on sulle uus.\nSellised kohtumised on ootamatud ja panevad meid proovile: segavad argirütmi ja juhivad mõtted eemale. Räägite pisut juttu ja siis selgub, et olete naabrid. Kuidas sa varem\nei märganud? Te olete elanud\nkõrvuti, ent pole üksteist kunagi näinud. Kas tema ongi\nsee keegi, kes õhtuti nii valjult\nKlassikaraadiot kuulab, et sul\non tunne nagu elaksite ühes\nMeie installatsioon toimib\numbes samamoodi: kokku saavad kaks võõrast, üks nendest\noled sina, aga teine? See on saladus. Võib-olla oled sa teda\nhommikul tööle jalutades kohanud või üksteise taga poejärjekorras seisnud. Ei tea, mida ta\nmõtleb, kui seal seisab?\nNeed isiklikud kohtumised ja mõtted, millest me muidu võib-olla ei räägigi, loovad\n“Kõrvuti” blackbox’i külastaja ja\ntäiesti juhusliku võõra inimese\nvahele erilise ja pisut kummalise sideme. Kõrvuti – see ongi\nhästi lähedal, aga samas väga\nAutorid on eelmisel suvel esmakordselt toimunud linnafestivali UIT korraldajad ja kuigi festival leiab aset vaid korra\naastas, siis tegelevad nad Tartu\navastamise ja kohaspetsiifilise\nkunsti vahendamise ning uurimisega aastaringselt.\nInstallatsioon “Kõrvuti” toimub tänu Eesti Rahva Muuseumi linnaruumi teemalisele näitusekonkursile.Kadri Lind\nMarie Kliiman6UUDISEDAPRILL 2014Kuiva jalaga\nteisele kaldale2 x Arp KarmEmajõe esimese püsisilla\ntänavu 460 aastat.\nn\tNäitus “Ei saa üle Emajõest”.\nn\tKuraator Ants Linnard.\nn\tKunstnik Jane Liiv.\nn\tValminud koostöös Postimuuseumi Sõprade Seltsi ja Tartu\nn\tAvatakse ERMi Postimuuseumis 18.06.2014.Eve AabERMi fotokoguÜle Emajõe on aastasadade jooksul sildu ehitatud,\nlammutatud, hävitatud, tules\npõlenud ja uuesti ehitatud. Tartu sildade ajalugu ulatub teadaolevalt aastasse 1554, mil esmakordselt mainiti Vene silda. Sildade ehitamiseks on kasutatud\npuitu, nahka, pontoone, kive ja\nbetooni. Jõge ületati ka parvede\nPraeguse turuhoone esiselt\nplatsilt viis aastatel 1782–1818\nvastaskaldale ajutine puusild.\nHiljem asendati see ujuksillaga. Kivisilla avamisest möödub\ntänavu 230 aastat. Suursugune rajatis ehitati aastatel 1779–\n1784 ning see oli pikka aega Baltikumi ainus kivisild. Raeplatsi vastas olev Holmi saar asetses Emajõe kahe haru vahel. Kivisild ehitati lõunapoolsele jõeharule, kust ehitamise ajaks juhiti vesi põhjapoolsesse jõeharru, silla valmides aeti see kinni.\nLigi 160 aastat kõrgus Kivisild linna ühe sümbolina, kuni\n1941. aastal taganevad Nõukogude väed selle õhku lasksid. Tartu sümbolsild sai 1997.\naastal Lembit Lõhmuse kujundatud postmargile. Kivisilla elu\ninimeste mälus kestab edasi –\npostkaardid, fotod, lugematud\nSildadega seotud ajalugu on\nmitmekülgne. Näiteks kirjutabPostimees (19.03.1919): “Linna nahksild, mis pääle jäämineku jälle jõele seatakse, otsustati\njälle välja rentida tingimusega,\net ülekäigu eest rentnik nüüd\n3 penni võib võtta. Läinud aastal\nsai linn nahksillast 14 000 marka.” Tartu linnavalitsus määras\naastatel 1932–1933 inimeste üle\nEmajõe toimetamiseks ka kindlad paatide üleveo kohad.\n1923. aasta suvel põles ära\npeaaegu sada aastat liikluse teenistuses olnud Emajõe puusild\nLaia tänava otsas.\n1926. aasta 4. jaanuaril avati Vabadussild, mis oli esimene\nkohalike jõududega püstitatud\nraudbetoonehitis Eestis. Soliidne rajatis hävis II maailmasõjas. 1932–1933 ehitati Lodja tänava otsa (praegune Riia tänava lõik Kalevi tänava algusest)\npontoonsild, mis suutis kanda\nkõiki sõidukeid. Ka see sild hävis II maailmasõjas.\nEnne II maailmasõja hävitustööd oli Tartus hobuste ja autodega liiklemiseks avatud Katariina II ajal ehitatud Kivisild,\n1926. aastal avatud Vabadussild ning ujuvsillad.\nPärast II maailmasõda taastati linnaosadevaheline liiklemine\najutiste sildadega. Esimene püsisild, Võidu sild, valmis 1957.\naastal. Kuni Sõpruse silla valmimiseni oli Võidu sild Tartu ainsaks autoliikluse püsisillaks.\nPraegu viib üle Emajõe kuus\nsilda: Kroonuaia sild (1996),\nVabadussild (2009), Kaarsild\n(1959), Võidu sild (1957), Turusild (2003) ja Sõpruse sild\n(1981).Kivisilla avamisest möödub tänavu 230 aastat. Suursugune rajatis\nehitati aastatel 1779–1784, see oli pikka aega Baltikumi ainus kivisild.1933. aastal valminud pontoonsild, mis suutis kanda kõiki\nsõidukeid. Sild hävis II maailmasõjas.Peatükis “Ajaloolised mälestusmärgid” sätestab Eesti Üliõpilaste Seltsi kodukord: “S-i ajaloolise lipu väljatoomine tema hoiukohast,\nväljashoidmine ja tagasipaigutamine toimub pidulikult. S-i ajaloolise lipu väljatoomisel, väljashoidmisel ja tagasipaigutamisel on lipu\njuures alaliselt kuue liikmeline esindus, kuhu kuuluvad S-i esimees või abiesimees, kirjatoimetaja, laekahoidja (või kahe viimase\nasemikud) ja kolm lipukandjat tegevliiget.” Pildil paremalt kolmas EÜSi esimees Karli Kütaru.Kõigi lippude isa\nEesti esimene sinimustvalge lipp\non taas teel Raadi püsiekspositsiooni.\nTänavu 4. juunil ehk riigipühaks kuulutatud lipupäeval tähistab Eesti esimene,\najalooline sinimustvalge lipp\noma 130. sünnipäeva. Tehniliselt sündis lipp mõnda aega varem, sest juba 7. aprillil (vana\nkalendri järgi 26. märtsil) 1884\nandsid lipu valmistajad selle\nEesti Üliõpilaste Seltsile üle, seega oli tegu naiste talvise näputööga toonase Tartu tähtsaimas\nja külalislahkeimas eesti kodus\ndr Karl August Hermanni juures.\nSünnipäevaks aga loetakse\nkuupäeva, mil üliõpilastel tekkis esimene vaba ja turvaline\nvõimalus väljasõidul Otepääle\nlipp ka kombekohaselt pühitseda. Ilma ja teeolusid, aga miks\nka mitte õppetöö kalendrit silmas pidades pole ime, et väljasõit lükati aega, mil kuueväel\nreisida sai, talupojad olid teeäärsetest kõrtsidest kevadistele põllutöödele lahkunud ning\nteed hobuvankriga sõidetavaks\nEÜSi lipp on muuseumis pea\nainus museaal, mis ei kuulu Eesti Rahva Muuseumile, vaid mida\nhoitakse ERMis deponeerimislepingu alusel ja sättega, et omanik võib soovi korral lipu alati\nLipp paigutati ERMi alalisele\nhoiule juba 1930. aastatel ning\nseoses riigikorra vägivaldse\nmuutmisega tekkis 1940. aasta\njuunis tõepoolest vältimatu vajadus rahvuslik peareliikvia muuseumist kiires korras ohutusse\npaika toimetada. Just tänu toona Karl Auna juhtimisel toimunud kiiroperatsioonile ongi lipp\ntänaseni üldse säilinud.Minotec DC\nvalge on lipuvalge füüsikaliste näitajate järgi.Pole küll vähimatki põhjust\narvata, et möödunud sajandi\nhalvimad leheküljed Eesti ajaloos võiksid korduda, kuid pidades silmas perspektiivi, et ajalooline lipp jõuab tagasi aukohale ERMi püsiekspositsioonis,\nkavandavad EÜS ja ERM uue ja\nsõlmimist lähikuudel.Terve, aga habras\nLoomulikult on lipu võimaliku\neksponeerimise eelduseks see,\net tervislik seisukord seda võimaldab. Märtsi lõpul toimuski\nlipu seisundi eksperthindamine. Ja kuigi lipu igakordne lahti- ja kokkurullimine spetsialistide õrnade käte vahel kahjustab\nlipukangast ehk ainult mikroskoopilisel määral, nõuab mõistliku ettevaatuse põhimõte rullimistööde tegemist nii harva kui\nPärast lipu väljavõtmist peidikust Lääne-Mardi talu korstnajalas, kus reliikvia elas üle Nõukogude okupatsiooni, tehti esmased hooldus- ja restaureerimistööd Kanuti ennistuskojas.\njuht, Kanuti esemete konserveerimisosakonna juhataja Heige\nPeets oli nüüdki kohal ja kinnitas, et kunagise hoolealuse seisund pole 20 aasta jooksul halvenenud.\nVõimalust kasutades teostati lipu seisundi hindamisega paralleelselt ka mullu jõustunud\nmuuseumiseaduses ette nähtud\ndigitaliseerimine, see tähendab,\net lippu pildistati muuseumide\ninfosüsteemi jaoks. Lipust onaegade jooksul tehtud küll hulgi pilte, kuid pildistamine muuseumide digitaalse ühendkogu\njaoks on midagi muud kui lahinglipu ja tema vahtide jäädvustamine dünaamilises võitlusolukorras.\nLäbi aegade on rahvuslipu\nkasutamisega kaasnenud kohati kirglik mõttevahetus lipusinise “õigest toonist”.\nKõik, kel seni on olnud õnne\nesimest lippu näha, teavad, et\nselle sinine siil erineb tunduvalt\nsellest, mida riigikogu iseseisvuse sünni järel riigilippu sätestades nimetas kord rukkilille-, kord taevasiniseks. Kõik katsed määrata lipusinise värvikoodi Pantone tabeli järgi on jäänud\nebatäiuslikeks.See õige sinine\nKoostöös valguse ja värvi mõõtmisele spetsialiseerunud ettevõttega Minotec DC OÜ teostati lipu kõigi kolme värvilaiu\nspektrofotomeetriline mõõtmine. Selle tulemused annavad\nmeile varasemast hoopis selgema vastuse küsimustele, kui\nsinine on sinine, kui must on\nmust ja kui valge on lipu valge osa.Kui sinise osa suhtes on olnud kõhklusi varemgi, siis kindlasti on paljudele tulevikus üllatuseks see, et lipu valge kangas pole sugugi kirgas ja särav,\nnagu seda tuntakse tänapäevastest pesupulbrireklaamidest. Pigem nimetaks praegune vaataja seda beežiks, kollakashalliks\nEnne lipu jõudmist ERMi püsiekspositsiooni selleks ajaks\nmaailmas parima kättesaadava\ntehnoloogilise toega nii valgus-,\nniiskus-, soojus- kui ka turvarežiimi osas, peab leidma vastuse\nnii mõnelegi lipu tervisega seotud küsimusele.\nKuidas näiteks suhtuda restaureerimisel lisatud kangaribadesse, millega toestati lipuvarda rõngaste rebenenud kinnituskohti? Kas need peaks uuesti\neemaldama? Kas valge lipulaiu\nrebendeid peaks uute õmblustöödega turvama või oleks tegu\ntulevikus ainult lebavas asendis\nJa lõpuks jääb ikka ja alati\nüles põhiküsimus: kas ja kuidas\non rahvas selle lipu all oma lipu\nja ajaloo vääriline?Kaarel TarandUUDISEDAPRILL 2014Pildid aita\njuba suvel7Merike TammFotovõistluse järellainetuses ehitab\nERM üles üle-eestilise fotode kogumise\nveebikeskkonna ja kaastööliste võrgustiku.\n1912. aastal korraldas Eesti Rahva Muuseum kodumaa päevapiltide kogumise\nvõistluse, kuhu oodati osalema\nnii kutselisi kui asjaarmastajatest piltnikke. Tollane fototehnika ei olnud kõigile kättesaadav\nja pildistamisega tegelesid vaid\nVõistluse tulemusel täienes\nERMi fotokogu piltidega rahvast tööl, pidudel, lõbutsemas,\nigapäevastel talitustel ning laekus ka ülesvõtteid muistsetest\ntalumajadest, lautadest, aitadest\nja taluhoonete sisevaadetest\nning tervetest küladest. Kogutud fotod võimaldavad meil heita pilgu elule Eestis 100 aastat\nTänapäeval on igas kodus\nmõni fotoaparaat või telefon,\nmillega on võimalik teha kvaliteetseid pilte. Elukeskkond meie\nümber muutub pidevalt, kuid\nkui palju sellest jäädvustatakse,\nei tea ilmselt keegi, sest enamik\ntehtud piltidest jääb arvutitesse\nja võrguavarusse või jagatakse\nneid vaid sõprade vahel.\nMäluasutuste kohustus ja\nmissioon on koguda ja talletada\nmaterjale, mis jutustaksid tulevastele põlvedele lugusid käesolevast ajast, ning fotod on ajalooallikana asendamatud. Palju\nmeile praegu enesestmõistetavast on tulevastele põlvedele põnev uurimismaterjal traditsioonidest, töövõtetest, piirkondli-kest eripäradest, rõivastusest,\ntehnikast ja muust taolisest.\n2007. aastal loodi ERMi pildisaatjate võrk, eesmärgiga fotohuviliste abil kaardistada Eestis toimuvaid sotsiokultuurilisi muutusi, jäädvustada fotode\nabil igapäevaelu Eestis ja täiendada ERMi fotokogu. Igal aastal\non kuulutatud välja uued teemad ning pildisaatjate abiga on\nmuuseumisse jõudnud paljud\nEt fotojäädvustuse tähtsust\nlaiemale huvilisteringile tutvustada ning tähistada 100 aasta\nmöödumist esimesest pildivõistlusest, kuulutas ERM 2013. aasta 23. veebruaril kultuuripärandi aasta raames välja fotode kogumise võistluse.\nVõistlusele oodati Eestis\n2013. aastal tehtud pilte elust\nmeie ümber – kohtadest, inimestest, sündmustest, nii igapäevaelust kui pidulikest sündmustest. Soovisime kaasata inimesi argielu jäädvustama, sest\nERMi dokumenteerijad paratamatult kõikjale ei jõua, ning\njuhtida inimeste tähelepanu vajadusele talletada ka tavalisena\ntunduvat ja igapäevast.\nKõnealune võistlus tõi ERMi\nfotokogule olulist täiendust.\nVõistlusele saadeti 2170 fotot\n360-lt autorilt. Laekunud pildid\nkirjeldavad inimeste elu igast\nvaatenurgast: pereelus toimuvat, traditsioonilisi ja tänapäe-vaseid töövõtteid, kultuuriüritusi, kontserte ja muid rahvakogunemisi. Jäädvustati ka muinsusobjekte, kultuuriväärtusi, vanu\nja alles loodavaid rajatisi.\nVõistluse tarbeks lõime veebikeskkonna, kuhu osalejatel oli\nvõimalik laadida pilte ning lisada fotodele kirjeldusi ja lisaandmeid.\nVeebipõhine võistluskeskkond andis ERMile ka võimaluse praktiliselt katsetada koostöövõrgustiku loodava veebikeskkonna vajadusi ja võimalusi, mille tulemusena käivitub sel\nkevadel keskkond nimega “Pildiait”. Veebikeskkond annab huvilistele parema võimaluse ko-gumistegevuses kaasa lüüa ning\nmuuseumi poolt eesmärgistatud\nSellegipoolest ei kao traditsiooniline võimalus vanemat\ntüüpi kandjatele jäädvustatud\nsündmusi teistega jagada. Kunagi tulevikus peaks süstemaatiline kogumistöö pakkuma võimalust jälgida argielu toimingute arengut ja muutusi pikkade ja\naukudeta aegridades olevate fotodokumentidena.\nIgas inimeses on peidus fotograaf ja igaühel on võimalus\nanda oma panus eluolu ja kultuuri jäädvustamisse.\nSageli ei olegi foto olulisim\nosa tippkvaliteet, vaid pildilepüütud ainukordne hetk. Möödunud sajandi fotograafide nimed, nagu Johannes Pääsuke, Jakob Bockmann, Friedrich\nKohtitsky ja teised on pea kõigile teada just seetõttu, et nende\njäädvustused võimaldavad meil\nnäha, kuidas elasid meie esivanemad.\nKuid nende kuulsate fotograafide kõrvale on kõigil võimalik jäädvustada ka oma nimi.\nPüüame üheskoos täiendada\nEesti Rahva Muuseumi fotokogu, et ka meist jääks jälg, mis\ntulevastele uurijatele põnevust\npakub.Ange VosmanPildiait – see on imelihtne!\nKevadel töösse rakenduv\npõhimõttel: mida lihtsam,\nseda parem. Lisaks piltide\npildisaatja pildi või piltide\nkeskkonda laadimise käigus\nmuuseumiga õiguste jagamise\nühisvaralise litsentsi alusel\nning peab foto varustama\ninfoga ajast, kohast, tegevusest, isikutest fotol jne.\nKõigi registreerunud fotosaatjatega peab muuseum\npidevat ja suunavat sidet,\net pildiait saaks kokku\nning teemad moodustaksid\nka teaduslikuks uurimiseks\nsobilikke sisu- ja aegridu.K o dumaa p i ld i d 20 1 3ERMi ülemaalisel fotovõistlusel auhinnatud piltnikud ja tööd\nn Silvia Soide, “Teepaus”. Kihnu\nneiu naudib teed Kihnu tuletorni\ntipus. Pärnumaa, Kihnu saar.\nMaakondade parimad tööd\nn Karl Kask, “Generatsioonide\nkontrast”. Üks daam ja noormees Tammsaare pargis suvist\nilma nautimas. Harjumaa, Tallinn,\nTammsaare park. Juuli 2013.\nn Tuuli Tammla, “Kellamees”.\nKärdla kiriku kellamees Rein\nMaalmeister helistamas pulmakellasid märtsikuisel laupäeval.\nHiiumaa, Kärdla kirik. Märts\nn Piret Noorhani, “Pärandihoidja”. BaltHerNeti 5. suvekool on\njõudnud viimasesse õhtusse.\nNagu ikka, läks see lauluga.\nNo mis viga laulda, kui selline\nvägev lõõtsamees käepärast!\nIda-Virumaa, Alutaguse Puhke- ja\nSpordikeskus. Juuli 2013.Järvamaa\nn Karl Ander Adami, “Plastikust\npiimapukk”. Järvamaa. Detsember 2013.Värska Püha Gregoriuse kirikus.\nTeenistusel viibinud poiss jälgis\nenda vanaema. Põlvamaa, Värska. August 2013.Jõgevamaa\nn Liina Laurikainen, “Kodumaa\n– kodu maal”. Suvine heinategu.\nJõgevamaa, Torma vald, Vaiatu\nküla. Juuli 2013.Raplamaa\nn Lii Villenthal, “Laevuke”. Poiss\nujutab rabajärvel issi tehtud\nmännikoorest laevukest, purjeks\nlinnusulg. Raplamaa, Mukri raba.\nn Siret Olev, “Teel poodi”. Pildil\non külatädi, kes on teel poodi\noma tõukekelguga. Lääne-Virumaa, Haljala vald. Veebruar 2013.\nn Liina Krips, “Võidupühal\nVõnnu tänaval Haapsalus”.\nHaapsalus on võidupüha puhul\narmas Võnnu tänav lippudega\nehitud. Läänemaa, Haapsalu,\nVõnnu tänav. Juuni 2013.\nn Elle Mets, “Kihnu naine”.\nKihnu kördis naine poeretkel.\nPärnumaa, Kihnu. Juuli 2013.\nn Aivo Põlluäär, “Jumalateenistus Värska Püha Gregoriuse\nkirikus”. Jumalateenistus EAÕKSaaremaa\nn Signe Mehik, “Mullimasin\nhakkas tööle”. Kuressaare kesklinnas 1. septembril koolirahu väljakuulutamisel oli laste rõõmuks\nkohale toodud ka mullimasin. Pärast vihma meeldis lastele mulle\ntaga ajada. Saaremaa, Kuressaare\nkesklinn. September 2013.\nn Berta Vosman, “Broilerite\npuhastamine”. Broilerid puhastatud ja sigadele kartulid keema\npandud. Selline on elu talus. Tartumaa, Haaslava vald. November\nn Maire Baumverk, “Noored\nkarjakud”. Karjaku üheks töökson toidukünade puhastamine.\nValgamaa, Sangaste vald, Tiiduküla. August 2013.\nn Elmo Riig, “Hobumees”. Hobusega künd. Olustvere õppetalus\nvõttis mõõtu ka hulk Eesti tuntud\ninimesi. Pildil astroloog Igor\nMang. Viljandimaa, Olustvere.\nn Liisa-Meta Kurina, “Tüdruk\nSeto kalja joomas”. XX Seto\nKuningriigipäev Luhamaal. Võrumaa, Luhamaa. August 2013\nNordic Digital ASi eripreemia\nn Anu Põldsam, “Tantsuring on\neluring”. Audru valla esimene\ntalvine tantsupidu. Pärnumaa,\nAudru vald, Lindi küla. Veebruar\nn Tuuli Pilvisto, “Ülestõusmispüha jumalateenistus”. Vene\nvanausuliste kogukond Vana-Ka-sepääl. Tartumaa, Vana-Kasepää\nküla, Kiriku tn. Mai 2013.\nSaka mõis OÜ eripreemia\nn Berta Vosman, “Töölislõuna”.\nLõunatund Viru Keemia Grupi\ntehaste lähedal asuvas sööklas.\nIda-Virumaa, Kohtla-Järve. Juuni\nGO Travel ASi eripreemiad\nn Elle Mets, “Viies aastaaeg\nSoomaal”. Igal kevadel saabub\nSoomaale nn viies aastaaeg,\nkus vesi võtab mõneks nädalaks enda alla kogu ümbruse.\nViljandimaa, Soomaa rahvuspark.\nn Karolina Antons, “Kohalikud\nja turist”. 8aastane Arabella\noma esimesel Kihnu tuuril. Sinna\nkülgkorvi mahtusid ära isa ja\nema ja õde ja vend ja kokkupandav käru. Pärnumaa, Kihnu.\nn Maigi Rekand, “Matkajad”.\nMatk on Elva Väikesel Väerajal.\nPildil on Elva naisrühma “Sinilind” tantsija oma väikese poja\nMihkliga. Vaade kaugele paisjärvele. Tartumaa, Elva. Mai 2013.Fotoluks ASi eripreemia\nn Karl Ander Adami, “Teistmoodi hommik”. Võtsime sõbraga ette jalgrattaretke Mukri\nrappa. Kuna öö oli väga soe, siis\nööbisime vaatetornis, oodates\npingsalt võimast päikesetõusu,\nkuid päikesetõus jäi tulemata.\nSelle asemel avanes meile lõputu\nudumaastik, mida saatsid mõned\nhommikused linnulaulud. Raplamaa, Mukri. Juuli 2013.\nSYND & KATTSi eripreemiad\nn Sten Roosvald, “Mannavaht”.\nVaade Tallinnale Lennusadamast.\nHarjumaa, Tallinn, Vesilennuki 6.\nn Indrek Kasesalu, “Nakatu”.\nNakatu Turismitalu. Valgamaa,\nKarula vald. Oktoober 2013.\nn Kaiu Murd, “Vanaisale”.\nVanaisa sünnipäev. Uhke vanaisa\nnäitab lastelaste kingitust. Tartumaa, Tartu vald. Märts 2013.KALENDERAPRILL 2014ERMi näitusemaja\n(J. Kuperjanovi 9, Tartu)10.04. Varesepäev, pühendatud\n11.04. Installatsiooni “Kõrvuti” avamine\n14.04. Eesti Rahva Muuseumi sünnipäev. ERMi aastakonverents\n14.04. kl 10–16 “Rahvarõivad\nposti teel” – Vigala ja Mihkli\nrahvarõivamargid ja tempel koos\nMari Kaarma originaalkavandiga\n17.04. Ersa keele päev, pühendatud\nersa kirjakeele päevale\n23.–24.04. Noorteadlaste konverents\n24.04. Mari sangari päev,\npühendatud maride rahvuspühale\n30.04. Helikoosolek: tartu vol 42\n(Viljandimaa, Heimtali)4.04. Näituse “Minu pere reliikvia”\n14.05. Aktsioon “Kultuuriplakat:\nERMi näitusemaja 20”\n16.05. Näituse “#Niisama linnas”\n17.05. Muuseumiöö “Öös on tähti”\n30.05. Mordva päev\n(Rüütli 15, Tartu)17.05. Muuseumiöö “Öös on tähti”\n(Narva mnt 177, Tartu)17.05. Raadi õpituba: Villase\nlõnga värvimine kangavärvidega\n24.05. Raadi õpituba:\nRahvarõivad laulupeoks korda\n31.05. Raadi õpituba:\n9.05. Viljandi Kultuuriakadeemia\nrahvusliku käsitöö osakonna\n20 aasta juubeli näitus\n17.05. Heimtali käsitöölaat\nvõistlus “Käi ja koo”)\n17.05. Muuseumiöö “Öös on tähti”Juuni\n9.–13.06. Kirju-mirju suvelaager\n13.06. Näituse “1944: Mälupildid\nsuurest põgenemisest” avamineERMi Postimuuseum\n18.06. Näituse “Ei saa üle\n7.–8.06. Raadi õpituba:\n14.06. Raadi õpituba:\n15.06. Aja puudutus – lauluja tantsupeo tule süütamine\n23.06. Jaanilaupäev Raadil\n28.06. Raadi õpituba:\nTaimedega lõnga värvimineR A A M AT U DA JAKIR JADReet Piiri\n“Eesti kampsun Eesti Rahva\nMuuseumi kogudest”JEF. Journal of Ethnology and Folkloristics, Vol. 7. No. 1, 2013ERMi, Eesti Kirjandusmuuseumi ja Tartu ülikooli eesti ja võrdleva rahvaluule\nning etnoloogia osakonna ühisväljaanne\nPeatoimetaja: Ergo-Hart VästrikKujundaja: Maarja Roosi\nERM, 2013. 80 lkn Eesti maarahva seas olid 19. sajandil veel au sees rahvariided, sajandi\nteine pool toob varrastega kootud\nkampsunid ja jakid, mis sobitati rahvarõivaste juurde ning need omandasid kohati tugeva paikkondliku\nERMis oli 2013. aasta seisuga 286\nsilmkoelist kampsunit. Osa neist on\nrahva looming, osa kunstnike kavandatud, leidub nii üle pea aetavaid\nkui lahtiste hõlmadega kampsuneid. Koguga tutvudes võib jälgida\najaga muutunud tegumoode, materjali, värve, kasutusfunktsiooni.\n“Eesti kampsun” tutvustab ERMi esemekogus olevaid varrastega\nkootud kampsuneid, põhitähelepanu on rahvarõivastega kantud\n14.–18.07. Kirju-mirju suvelaager\n11.–12.07. Punk’n’Roll Festival\nRaadi järve kaldal\n14.–18.07. Raadi õpituba:\n26.–27.07. Raadi õpituba:\nVana puitmööbli hooldamine“Eesti Rahva Muuseumi\n8.–17.08. ERMi ja Emajõe Suveteatri\n9.08., 16.08. Raadi õpituba:\n17.08. Perepäev Kunksmooriga –\ntegevused ja ravimtaimede näitus\n16.08., 23.08., 30.08. Raadi õpituba:\nPõhja-Eesti lillkirja tikkiminePeatoimetaja: Pille Runnel\nToimetajad: Tuuli Kaalep,\nReet Ruusmann, Toivo Sikka\nKujundajad: Roosmarii Kurvits ja Jane Liiv\nERM, 2013. 192 lkn Aastaraamatu 2013. aasta väljaanne vaatleb autokasutuskogemust\nEestis Nõukogude okupatsiooni\nperioodil, rahvakunstnike koondise\nUku rolli kangakudumise traditsiooni\nsäilitaja ja mõjutajana, käsitööharrastajate ja muuseumi koostöövõimalusi,\nsuitsusaunapärandi loomist tänasel\nVõrumaal. Uurimusliku osa lõpetab\nartikkel Põhjaka mõisa restorani töökultuurist.\nAutorid Kristel Rattus, Veinika Västrik, Marke Teppor,\nAgnes Aljas, Ester Bardone, Epp Tamm ja Sigrid Solnik.September\n6.09., 20.09. Raadi õpituba:\n13.–14.09., 27.09. Raadi õpituba:\n03.09. Näituse “Inspireeriv India –\nIndia inspiring!” avamineMUJAL\n26.04. ERMi Sõprade Seltsi 20. aastapäevale pühendatud ettekandepäev\n8.–9.05. ERMi trükised ja meened\nPrima Vista raamatulaadal\nTÜ raamatukogu ees\n10.05. Tartu muuseumide laat\nTasku keskuse aatriumis\n3.–6.07. Eesti Rahva Muuseum\nlaulu- ja tantsupeolMuuseum jätab endale õiguse teha programmis muudatusi! Rohkem infot: www.erm.eePaul Keerdo\n“Vanavara kogumisretkedelt 10”\nKoostaja: Piret Õunapuu\nERM, 2013. 96 lkn Artiklid usuküsimustest, lisaks on tähelepanu all inimkeha\nNew Age’i kontekstis, rahvaluule käsikirjade tsenseerimine Stalini\najal, tänapäevased pulmakombed, rahvusvahelised perekonnad\nning soome-ugri keelte ametlik staatus. Geograafiliselt ulatub\nuurimuste haare Bulgaariast ja Soomest üle Venemaa Tiibetini.JEF. Journal of Ethnology and\nFolkloristics, Vol. 7. No. 2, 2013\nPeatoimetaja: Ergo-Hart Västrik\nMerili MetsvahiJEFVolume 7\nNumber 2Jou r nal of Et h nolo g y\na n d folklor ist icsn Rahvajutu erinumber pakub\nlugemiseks artikleid eesti ja ungari\nArtiklite aluseks on oktoobris\n2012 Ungaris toimunud konverentsil\n“Family Relationships in Fairy Tales”\npeetud ettekanded. Vaadeldakse jutustamist kui spetsiifilist suhtlusviisi,\njutuvestja autobiograafilist eneseanalüüsi, aja suhtelisust muinasjuttudes,\nsoostereotüüpe Eestis populaarsete imemuinasjututüüpide\n“Tuhkatriinu” (ATU 510A), “Kuningatütar klaasmäel” (ATU 530)\nning “Naine libahundiks” (AT 409) näitel.Muuseum.\nEesti Muuseumiühingu ajakiri.\nNr 2(34), 2013\nn Muuseumiajakirja viimases\nnumbris on fookuses muuseumi\nkoostöö üleilmastumise ajajärgu\nvabas maailmas ja üle selle piiride.\nKuidas tuua näitusi Eestisse ja kuidas\nlaenutada museaale välismaale?\nMilline on seis ICOMis ja Balti\nmuseoloogiakoolis?EESTI MUUSEUMIÜHINGU AJAKIRI – NR 2 (34) 2013MuuseumRahvusvaheline muuseumLee. Nr 20Toimetaja: Sirje Madissonn Eesti Rahva Muuseumi algusaastate vanavarakogujate saatus on\nolnud mitmekesine ning nende elutee\nkulgenud väga erinevaid radu: ühed\non saanud kirjanikuks või kunstnikuks, teised poliitikuks. Paljulapselisest perest pärit Paul Keerdost sai\njuba noorena kommunist ning tema\npoliitiline karjäär möödus nõukogude\nvõimuaparaadis tegutsedes.n ERMi Sõprade Seltsi väljaandes\nmeenutavad Tõnis Lukas ja Tanel\nLinnus seltsi kaht aastakümmet,\nülevaatlikult võetakse kokku ka seltsi\n2013. aasta tegevus.\nArtiklid Kersti Taalilt, Mall Hiiemäelt, Maie-Ann Raunalt ja Edgar\nSaarelt, meenutusi Helgi Vihmalt\nja Jegart Kõmmuselt. Kokkuvõte\nERMi kirjasaatjate kaastöödest.“Osalus muuseumides”.\n.Koostaja: Pille Runnel\nValminud Eesti Teadusfondi projekt\nETF8006 “Muuseumi kommunikatsiooni\narendamine 21. sajandi infokeskkonnas”\nERM, 2014. 152 lk“Elulaad. Eesti Rahva\nAvinurme 2012”n Raamatu eesmärk on anda\nülevaade sellest, kuidas erinevad\nosalusvõimalused saavad muuta\nmuuseumi rolli ühiskonnas ning pakkuda täiendavaid viise külastajatega\nKogumik sisaldab nii teoreetilisemaid mõtisklusi kui praktilisi näiteid.\nAutorid püüavad anda konkreetseid nõuandeid osalusaktsioonide\nplaneerimiseks ning vastuseid küsimustele, miks ja kuidas\nkülastajatele osalusvõimalusi muuseumitöös üldse pakkuda.n 2012. aasta suvel jäädvustasid\nERMi filmimeeskond ja teadurid koos\nkõrgkoolide magistrantide ja teadlastega Avinurme elulaadi ja kultuurimuutusi.\nKogutud materjali põhjal valminud\nDVD tutvustab, kuidas tänapäeva\nAvinurme käsitöönduses arendatakse\nettevõtlike puutöömeistrite pärandit\nloovalt edasi.DVDKoostajad: Vaike Reemann,\nMaido SelgmäeEesti Rahva Muuseumi näitusemaja (J. Kuperjanovi 9, Tartu).\nNäitused ja muuseumipood avatud T–P 11–18, kohvik avatud T–R 10–18, L 11–18, P 11–17. Reedeti sissepääs tasuta. Tel 735 0445..\n.ERMi Postimuuseum (Rüütli 15, Tartu). K–P 11–18. Reedeti sissepääs tasuta. Tel 731 1450.\nRaadi mõisapark (Narva mnt 177, Tartu). Avatud iga päev kella 7–22. Näituste külastamiseks helistage ette tel 735 0442.\nHeimtali muuseum (Heimtali, Pärsti vald, Viljandimaa). Avatud T–L 9–13.30 ja 14.15–17. Reedeti sissepääs tasuta. Tel 439 8126..\n.Raamatukogu, arhiiv, fotokogu (Veski 32, Tartu).\nAvatud T–R 9–16 (pärast kella 13 fotosid juurde ei laenutata, küll aga saab laenutatud materjalidega tutvuda kuni kella 16)..Esemekogud (Veski 32, Tartu).\nAvatud E–R 10–16 (pärast kella 14 esemeid juurde ei laenutata, küll aga saab laenutatud materjalidega tutvuda kuni kella 16)..\n..ERMi näitusemajas, ERMi Postimuuseumis, Raadi mõisapargis ja Heimtali koduloomuuseumis kehtib ühispilet hinnaga 5 eurot.\nÜhispilet kehtib tähtajatult, kuni seda on neljal korral kasutatud ning sobib ka kinkekaardiks. Muu piletiinfo www.erm.ee/teenused/Hinnakiri.ESIKAASAprill—1—Eesti Rahva Muuseumi üritusedMUUSEUM – NR 2 (34) 20138All pages:12345678InfoSaveLikeShareDownloadMoreVÄRAT (aprill 2014) Published on Apr 10, 2014 Eesti Rahva Muuseumi ajaleht (10.04.2014)mlmeediaFollowRead moreRead moreSimilar toPopular nowJust for youGo explore


Kuu Pealt Kukkunud !: 89. Suurjooks Ümber Viljandi Järve\nKõik kes kunagi kasvõi korra on ümber Viljandi järve jooksnud või kõndinud teavad mida see rada endast täpsemalt kujutab. Nii arvasin ka mina, et tean täpselt mida rada endast kujutab. Oii kuidas ma eksisin ja kohe kuidas veel eksisin.\nKuid alustame ikka kohe päris algusest pihta. Hommikused toimetused on tavaline rutiin juba ja sellel väga pikalt ei peatu. Aga sel korral liikusime sõbranna autoga ja sõbrannaga koos Viljandisse. Poest mineraalvesi kaasa ja võis varakult kohale veereda, sest teades, mis mass autosid lõpuks end parkida tahab, siis tahtsime võimalikult head kohta parkimiseks saada. Mis sest, et olime poolteist tundi varem kohal. Mis, sest et sel ajal polnud suurt muud midagi teha kui niisama aega surnuks lüüa. Kuid mis peamine...saime parkimiseks koha ja peale seda hakkas rahvas saabuma ning ennem kui arugi sai oli kogu plats autosid täis.\nVõtsime välja oma stardimaterjalid ning seejärel läksime uudistasime mida telkides näidatakse/pakutakse. Silma hakkas kohe EESTI VABARIIK 100 jooksu medal. Väga ilus medal ja õnneks on see jooks mul e-maratonina plaanis läbida. Seega on võimalus see ilus medal omale koju saada. Ega muud midagi väga silma ei hakanudki.\nKui aeg oli juba sealmaal, et võis vaikselt jooksutossud jalga tõmmata ja kiire vetsu peatuse teha, siis hakkasime liigutama. Õnneks saime õigel ajal järjekorda ja vetsus käidud. Sest peale seda kasvas järjekord vetsudesse meeletult pikaks. Viimased inimesed ilmselt jooksid vetsu järjekorrast otse starti, sest ajaliselt ei olnud seal aega rohkem seista.\nStardikoridor oli rahvast täis, kuid inimesi tuli muudkui juurde. Lugesin veel enne sõbrannale sõnad peale, et esimeses otsas on ränk tõus ja tagaumises otsas veel järsem, et võtku seal vaksemalt, muidu tõmbab end kinni. Siinkohal läksid meie teed lahku, sest olime erinevates stardigruppides. Mina vähe eespool ja tema tagapool kepikõnni grupis.\nMa ei olnud selleks jooksuks kohe ültse mitte valmis. Aga ennem kui arugi sain, oli stardipauk juba antud ja rahvas hakkas vaikselt liikuma. Algus oli ikka vaevaliselt aeglane ja mitte kuidagi ei saanud normaalses tempos liikuma. Kui olin jõudnud esimese tõusuni, siis lubasin endale, et võtan vaikselt. Suutsin tõusu vaikselt võtta ja edasi läks asi juba selle võrra lihtsamaks, et rada oli vabam, ei olnud nii palju inimesi ees. Sain omas sammus liikuda.\nAga rajal oli rohkem tõuse kui ma mäletasin. Iga uus tõus oli üllatuseks. Tundus nagu ma oleks esimest korda seda rada jooksmas. Aga ei, ei olnud. See oli teine kord. Esimesel aastal ma reaalselt surin rajal. Ja ma lubasin endale, et ei iial enam. Kuid tundub, et ainus mis mulle seda rada meenutama jäi, oli esimene tõus ja viimane tõus... mis tõttu olin nõus ka seda rada uuesti jooksma minema. Kuid nüüd oli tõsiasi karmim kui kunagi varem. Tõuse oli rohkem kui kaks. Tõusud, põllurajad, mudased raja lõigud... kõik see oli nii masendav, et oleks võinud ju vinguma hakata aga kellele sa vingud. Oleks võinud ju lihtsalt otsa ringi pöörata ja esimesele vastutulijale kurtma hakata, kui masendav rada see on, nii mudane ja märg. Ja need tõusud... saate aru, need tõusud.\nKuid eriti kummaline oli see, et aasta varem ma surin rajal, siis sel korral ma nautisin jooksu. Madalamad tõusud võtsin jooksu pealt ja kõrgemad tõusud noh nendele vandusin veel alla ja pidin neid kõndides vallutama. Viimasel põllu lõigul oli raske, raskem kui kui mõnel tõusul. Jalad ei allunud enam käsklusele "Jookse" ! Aga ei saanud ju alla vanduda, eriti kui lõpp oli nii lähedal. Pidin jalgu sundima edasi minema, mitte seisma jääma.\nViimane kilomeeter tundus justkui 5 km pikkune. No kohe mitte kuidagi ei tahtnud see kilomeeter otsa saada. Kui ükskord viimasest künkast alla jooksin siis hakas finishiala paistma. Tõstsin tempot. Ei tahtnud ju uinuva teo sammul üle finishi joone uimerdada. Vahetult enne finishi alasse pööramist oli teepeale suur vee loik... katsusin kuidagi laveerida, et kuiva jalaga läbi saaks. Parema jalaga astusin esimesena ja siis vasakuga suutsin astuda nii, et suur lätakas vett maandus parema jala tossule ning PAPAUHH jalg oli märg.\nTäiesti masendav. Ma suutsin tervelt 12 km joosta nii, et ma ei uppunud mudasse ja jalad jäid kuivaks ning siis sadakond meetrit enne finishit suudan jalad märjaks teha.\nOleks tahtnud nutta sel hetkel. See oli see koht, kus oli lubatud nutta aga ma ei teinud seda. Ei tahtnud ju piripillina end näidata.\nAga ma tegin selle jooksu ära ja suutsin veel oma aega parandada 14 minuti võrra. Olin kiirem kui eelmisel aastal. Lõpu emotsioon oli ikka üle prahi. Õnnelik ja rahul oma jooksuga. Kindlasti oleks saanud ka paremini, kuid minu jaoks saavutus seegi.\nFinishi ajaks oli siis 1:19:49,3 ...varasem aeg oli 1:33:35.0\nPostitaja: Katerine kell 09:41\nAnonüümne 4. mai 2018 10:34\nVäga hea ajaparandus ju, tubli! :)\nMa olen korra jooksnud seal, kunagi ammu. Kui iga aasta enne jooksu on mälestused veidi ähmastunud ja mõtlen, et noh, võiks ju... siis igakord pärast jooksu neid postitusi lugedes on mul hea meel, et ma sinna rohkem pole roninud. :D\nKaterine 4. mai 2018 11:05\nMulle endale kohati hakkab tunduma, et isegi kui ma mõne raja puhul luban " ET EI IIAL ENAM !" siis järgmisel aastal olen kindlasi jälle stardis.Kerge enesepiitsutaja lööb vist välja ja seni olen suutnud sellistel keerulistel radadel aegasid kasvõi natukese võrra parandada.\nRAPLA SELVERI SUURJOOKS 2018\nVAPRAMÄE JOOKS- ELVA METSAJOOKSUD 2018\nEI IIAL ENAM ... 36. TARTU MAASTIKUMARATON 24,1km\n45. VÄNDRA MARATON/ 16km jooks.


Mõned asjad on hindamatud - kuid paljusid saame kindlustada\nMõned asjad on hindamatud\nKuid paljusid saame kindlustada.\nOsta kodukindlustus alates 8 €/kuu.\nKitarr, mis jääb alati meenutama isa\nAsjad on meile tihtipeale väga armsad, sest need meenutavad tähtsaid sündmusi või inimesi meie elus. Näiteks isa vana kitarr, millega meenuvad soojad suveõhtud aias, kus ta mängis meile ilusaid meloodiaid.\nMe ei saa kindlustada mälestusi, kuid me saame kindlustada omale kalleid asju.\nPruudiloor 30. juunist 1982\nHelmeste ja pitsidega tikitud pruudiloor on kui suur saladus, mida saab vaadata ainult erilistel hetkedel. Kui vanaema on loori kapi ülemisest sahtlist alla võtnud ja lahti pakkinud, on kõigil võimalik seda proovida, samal ajal kuulates jutte sellest ilusast ja õnnelikust 30. juunist.\nMe ei saa kindlustada mälestusi sellest päevast, kuid me saame kindlustada omale kalleid asju.\nKell, mis on lugenud aastakümneid\nMajja sisenedes tunnevad kõik selle tiksumise ära. See on rütmiline ja nii rahustav. Mitu põlvkonda aega lugenud kell on kodu hinge lahutamatu osa.\nKodu hinge ei ole võimalik kindlustada, kuid me saame kindlustada oma kodu.\nJalgratas, millega oled kogenud unustamatuid sõite\nMööda Läänemere kaldaid, mööda väikseid metsaradu või kiirustades läbi linnatänavate – nii mõnigi maantee ja maastik on selle jalgrattaga läbitud.\nSeiklusi ei ole võimalik kindlustada, kuid me saame kindlustada ratta. Vali Ifi koduse vara kindlustus ja me hüvitame rattaga juhtunud õnnetused, näiteks kui ratas varastatakse kodust.\nIfi kodukindlustus annab sulle turvatunde, sest õnnetuse korral aitame kahjud hüvitada.\nKoduse vara kindlustus \nKoduse vara kindlustusega on kaitse all mööbel, rõivad, kodumasinad, elektroonika, valgustid jms. Olenevalt paketist on kaitse all ka rõdul, terrassil ja majaesises panipaigas olevad asjad. Samuti on kindlustatud sinuga kaasasolevad asjad, nt fotokaamera, jalgratas. Kuni 24 kuu vanused nutiseadmed on kindlustatud ainult koguriskipaketiga.\nLoe rohkem koduse vara kindlustusest\nKorteri kindlustus \nKorteri kindlustusega on kaitse all siseviimistlus (tapeet, parkett), mittekandvad vaheseinad, sisseehitatud ahi, pliit, kamin, sanitaartehnika, saun, ventilatsioon, sisseehitatud köögimööbel, uksed, aknad jms.\nLoe lähemalt korteri kindlustusest\nMaja kindlustus \nMaja kindlustusega on kaitse all siseviimistlus (tapeet, parkett), sanitaartehnika, sisseehitatud küttekehad, sisseehitatud köögimööbel, elektrisüsteemid, signalisatsioon, ventilatsiooni-, maakütte- ja muud tehnosüsteemid.\nKaitse all on samal kinnistul asuvad väikehooned kuni 10m2 ja maapealsed rajatised.\nLoe rohkem maja kindlustusest


Foto: automaatsed niisutussüsteemid\nSuvila hooldamine nõuab märkimisväärse aja ja vaevaga investeeringut. Kastmine on üks peamisi tegevusi ja selle raskus ei seisne mitte niivõrd suures koguses raisatud vees, kuivõrd pidevas vajaduses seda koguda ja kanda, kuni kastate kõiki peenraid, muru ja kasvuhooneid. Maamaja automaatne niisutussüsteem aitab olukorda leevendada ning annab rohkem aega puhkamiseks ja muudeks tegevusteks maal ja aias..\nEttevõte Dachny Utz Plus pakub igakülgseid teenuseid automaatse niisutussüsteemi korraldamiseks ja paigaldamiseks igas suuruses kohas. Spetsiaalne niisutussüsteem võimaldab teil protsessi automatiseerida ja tänu erinevatele variatsioonidele saate seda suvila omanikuna joota vastavalt individuaalsele skeemile.\nMillist automaatset niisutussüsteemi tasub osta?\nSuvemaja aiapeenarde ja kasvuhoonete kaasaegne tõhus niisutussüsteem on garanteeritud kvaliteetne jootmine ja töö stabiilsus. Meie süsteem on terve seadmete kompleks, millega saate taimi õigel ajal kasta.\nHoolimata keerukusest ja suurest arvust komponentidest on süsteem saidil nähtamatu ning ei riku maastiku terviklikkust ja harmooniat. Süsteem võimaldab teil pakkuda niiskust kõigile saidi lilledele ja taimedele, hoolimata juurestiku omadustest, olenemata sellest, kui sügav ja lai see asub.\nAutomaatse niisutusseadme tehnilised omadused:\nFotol: automaatne jootmine\nJuhtimine toimub spetsiaalsete seadmete kaudu, mida saab paigaldada maja või tänavale.\nSüsteem võimaldab teil klappe avada ja sulgeda eemal, määrata niisutamise aja ja kestuse, reguleerida tarnitava vee kogust ning hüdropumpa sisse ja välja lülitada.\nAutomaatse niisutamise ülesehitus seisneb ventiilide arvutamises ja paigutamises piki sektsiooni ning torude jaotuse kaudu, mille kaudu vesi voolab ventiilidesse.\nSüsteemi paigaldamiseks kasutatakse plastikust või polüpropüleenist torusid.\nMuude automaatsete niisutusseadmete hulka kuuluvad tilgutid ja vihmutid, mis on veevarustuse lõpp-punktid..\nSaate meilt tellida võtmed kätte automaatse niisutussüsteemi projekti, säästes seeläbi vajadust kulutada aega ja vaeva automaatse niisutamise arendamisele ja paigaldamisele, et teie jaoks veel huvitavaid asju teha. Tagame hoolsuse ja tähtaegadest kinnipidamise.\nNÄITED MEIE PROJEKTIDEST AUTOMAATILISE KASTIMISE KORRALDAMISEKS MOSKVA PIIRKONNAS\nMOSKOVI PIIRKONNA ODINTSOVO AUTOMAATILISE KASTmissÜSTEEMI KORRALDAMINE\nPindala 750 ruutmeetrit.\nValmimise tähtaeg 5 tööpäeva\nMaksis 210 000 rubla.\nLisatööd Drenaažisüsteemi paigaldamine ja betoonist parkimine\nAutomaatse niisutussüsteemi korraldamine kohalikus piirkonnas\nAutomaatne niisutussüsteemi seade\nBetoonist autode parkimisseade\nNaro-Fominski autokastmissüsteemi korrastamine\nSaidi puhastamine ja suvilas rullmuru korrastamine\nJuhtimisaeg 2 tööpäeva\nMaksumus 102000 rubla\nLisatööd Prügivedu konteinerarmeedega 8m3\nPinnase ettevalmistamine veereva muru seadme jaoks\nValminud tööde fotod\nAutomaatse niisutamise sprinklersüsteem Moskva piirkonnas\nValtsitud muru Naro-Fominsk pärast munemist\nRullmuru rajamise protsess kohapeal\nAutomaatse muru niisutussüsteemi seadme maksumus: hinnad 2020. aastal!\nTeenuse liik Maksumus 100 ruutmeetrit süsteemid, rublad\nAutomaatne kastmissüsteem alates 7000-st\nMiks on parem tellida veekogumissüsteem meilt??\nPakume kaasaegset kvaliteetset automaatset niisutusvõimalust, mis muudab saidi niisutusprotsessi palju lihtsamaks ja lihtsamaks. Süsteemi juhtimine ja kasutamine on lihtne ja mugav ning võimaldab teil määrata individuaalseid niisutusparameetreid.\nIgas Moskva piirkonnas asuvas kohas saate tellida projekti väljatöötamise ja automaatse niisutussüsteemi paigaldamise. Meie neli baasi asuvad Moskva erinevates osades, nii et läheme kiiresti objektidele mis tahes piirkonna piirkonnas.\nMeil on taskukohased hinnad (suurusjärgus madalamad kui turul pakutav hind), samuti kampaaniad ja pakume soodsaid tingimusi püsivaks koostööks. Lepingus määratletud maksumus on fikseeritud ega muutu töö käigus.\nveekogumine saidil: kasulik teave\nKasvuhoonete automaatne kastmine\nMoskva piirkonna kliima tingimustes, mida iseloomustavad kevadised külmad, temperatuuri langus suvel, on kasvuhooned maatükkidel laialt levinud. Kasvuhoone eripära on tio, et see hoiab temperatuuri, mis ületab oluliselt ümbritsevat tausta. See viib aurustumisprotsessi kiirenemiseni, mis mõjutab seejärel taimede kasvu efektiivsust. Kasvuhoonete automaatsete niisutussüsteemide omadused Arvatakse, et esimesed [...]\nAutomaatne niisutussüsteem või kui seda nimetatakse "automaatseks niisutamiseks", pole mitte ainult moekas atribuut, vaid paljudel juhtudel lihtsalt haljastatud ala asendamatu element. Ilma ilusa sileda muruta on haljastatud ala võimatu ette kujutada! Kuid õige kastmine on võti mitte ainult muru atraktiivsuse, vaid ka muru vastupidavuse jaoks. Automaatne muru niisutussüsteem. Olulised punktid.\nIsikliku krundi automaatne jootmine\nMaastikukujundus, samuti aia (köögiviljaaia) korrastamine, ei nõua mitte ainult teadmisi erinevate põllumajanduskultuuride hooldamise valdkonnas, vaid ka täielikku ja süstemaatilist kastmist. Niiskuse puudumine või liigne sisaldus võib tühistada kõik jõupingutused korrastamiseks ja hooldamiseks. Automaatne niisutussüsteem on kodutalus tõhus vahend. Automaatne kastmine on tõhus niisutamise analoog [...]\nSiit saate lugeda meie klientide ülevaateid.\nKalla liiliate kasvatamine aias ja taime korralik hoolitsemine\nKalanchoe Degremona - siseruumides kasutatav ženšenn\nKrookused on mitmeaastased taimed, mis kuuluvad iiristega samasse perekonda. Õrnad kevadlillede krookused sobivad aga aknalaual kasvatamiseks pigem..


Lea Heier: „Kõige tähtsam on iga õpilase isiklik areng“ Lea Heier: „Kõige tähtsam on iga õpilase isiklik areng“\n/Lea Heier: „Kõige tähtsam on iga õpilase isiklik areng“\nLea Heier: „Kõige tähtsam on iga õpilase isiklik areng“\nJuba kolmandat kooliaastat Audentese huvikeskuses lapsi juhendav Lea Heier rääkis lähemalt õpetajatööst ja enda mõtteviisist.\nKuidas ja millal sai Sinust Audentese huvikeskuse kunsti- ja meisterdamisringi õpetaja?\nVahetasin kooli ja asusin Audentesesse klassiõpetajana tööle 2019. aasta sügisel. Huvikeskuse juhataja Karin pakkus võimalust juhendada ka esimese kuni kolmanda klassi kunsti- ja meisterdamisringi. Olin varem samuti kunsti- ja loovusringe juhendanud, nii võtsingi pakkumise rõõmsalt vastu.\nKes Sinu huviringis osalevad ja millega te seal tegelete?\nHuviringis käib meie kooli õpilasi nii esimestest, teistest kui ka kolmandatest klassidest, üksikud osalejad on ka mujalt koolidest.\nHarrastame mitmesuguseid käelisi tegevusi: joonistamine, maalimine, voolimine, meisterdamine, kokakunst jms. Kasutame töödes eri materjale, lapsed tegelevad huvitavate kunstitehnikatega – akvarell, guašš, tušš, õlipastell, söejoonistus, natüürmort – ning saavad vormi- ja värviõpetust.\nMillistele lastele soovitad kunsti- ja meisterdamisringi?\nArvan, et käelised tegevused sobivad kõigile lastele: loovus ja kunstiline väljendusoskus muudab inimese sisemiselt rikkamaks ning rahulolevamaks. Laste mõttemaailm on hästi fantaasiarikas ja seda saab veelgi edasi arendada. Pealegi nõuab igasugune eri liigutuste kooskõlastatud sooritamine kõrgel tasemel ajutegevust ja arendab aju. Kunsti ja meisterdamisega tegelemisel arenevad ka olulised isiksuse omadused, näiteks püsivus, tahe ja koostöövalmidus.\nMida pead huviringide töös tähtsaks?\nOluline on, et iga laps leiaks endale meelepärase tegevuse, mis teda päriselt rõõmustab: sel juhul on ta avatud protsessis aktiivselt osalema, lahkub huviringist koju hea tundega ja soovib järgmisel korral taas midagi uut õppida.\nKõige tähtsam on iga õpilase isiklik areng. Käelise tegevuse puhul võib laps enda edenemist sageli töödelt ise silmaga näha – selline edasimineku tajumine on tugev motivatsiooniallikas.\nOled meie erakoolis ka klassiõpetaja. Mille poolest erineb kooliõpetaja töö huviringi õpetaja tööst?\nAineõpetajal, eriti klassijuhatajal, on hästi palju ülesandeid: tuleb e-kirjadele vastata, töid parandada, kirjalikku tagasisidet anda, suhteprobleeme lahendada, laste õpimotivatsiooni eri õppeainetes suurendada, neile käitumisreegleid meelde tuletada, õppekäike organiseerida jne.\nHuviringi õpetajana naudin seda, et ringis osalevad kõik need lapsed, kes on loomingulised ja kellele meeldib oma kätega midagi luua: nad on väga suured kunstisõbrad. Nende innukus ja püsivus paneb õpetajal isegi väsitava päeva lõpus silmad särama. Positiivse tagasiside saab laps õpetajalt ja ringikaaslastelt kohe suulise tunnustusena. Samuti on heameel nentida, et ka teised koolikaaslased vaatavad seintele pandud pilte hoolega ja jagavad lahkesti kiidusõnu.\nMinuga on aja jooksul kaasas käinud üks tundmatu autori luuletus:\n„Kui minu tuppa ei kostuks võõrad rõõmud ja mured,\nkui minu tuppa ei kostuks võõras nutt ja naer,\nkui oma südame luku ja riiviga suleks,\nmilleks siis mulle mu laulud, mu aeg!?“\nSee töö meeldib mulle ja ma armastan lapsi, kelle õppima õpetamine on mulle usaldatud. Igaühes on varjul ainulaadsed iseloomu kalliskivid, igaüks on milleski hea: minu ülesanne on märgata, üles leida, julgustada ja aidata sellel säral paista. Mulle meeldib laste siirus, nende rõõm igast pisikesest avastusest, samuti loomingulisus: ükski päev ei sarnane eelmisega.\nMikrokliima on meie koolis väga hea ning kolleegide hoolivust ja märkamist tajun iga päev, seepärast tulen kergel sammul tööle ning lähen pärast rõõmsalt koju: motivatsioon on tugev.\nKõige rohkem olen juba aastaid laste suust kuulnud, et vanematel pole aega. Imerohtu aja leidmiseks mul ei ole, aga arvatavasti on see prioriteetide küsimus.\nJagan üht aastatetagust kogemust, kui juhendasin koolieelikute kunstiringi. Jõudsime ühel õhtul kaks erinevat kunstitööd teha. Lapsed olid tunni lõpus tavapäraselt õhinal ja õnnelikud, jooksid oma töödega vanematele vastu. Ühe lapse rõõm lõigati hetkega ära, kui tema ema need tööd kahte lehte selekteeris, kommenteerides: „Selle võtame, see on ilus. See jääb siia, see on jama.“\nOn oluline, et lapsevanem ei annaks mõtlematuid hinnanguid ega võrdleks last teistega, vaid näeks ka lihtsates asjades pühendumist ja edusamme ning leiaks aja, et kuulata ära lugu, mis iga pildiga kaasa käib.\nHuvialade asjus soovitan lapsevanemal usaldada lapse soove: las ta valib huviringi ise, et proovida, kas see ala talle meeldib. Olge lapsele seejuures toeks ja julgustage teda.\nSeejuures tuleb aga arvestada, et kõiki toredaid tegevusi ei jõua see väike inimene ka parima tahtmise juures teha. Seepärast andke lapsele aega puhkuseks ja võtke koos perega midagi põnevat ette.\nMulle sobib regulaarne füüsiline aktiivsus: kõnnin iga päev vähemalt 5-6 km, hommikuti teen joogaharjutusi, ujun aasta läbi meres, talvel suusatan ja uisutan.\nVõimaluse korral reisin ning käin teatris, kontserdil, kinos ja muuseumis. Minu kõige kauaaegsem hobi on kindlasti fotograafia. Ka hea raamat ja pliiats-paber on mu lahutamatud kaaslased.\nNing muidugi pakub väga suurt rõõmu aeg, mille veedan laste ja lastelaste ning heade sõprade seltsis.


Eesti UNESCO ühendkoolide ja Läänemere Projekti (BSP) võrgustike ühinemine toimus 2018/19. õppeaastal. Koos Läänemere Projekti koolidega kuulub Eestis UNESCO ühendkoolide võrgustikku 44 kooli. Eesti UNESCO ühendkoolide nimekiri on siin.\nVõrgustiku tegevused on seotud kestliku arengu eesmärkide, maailmakodanikuhariduse ja kestlikku arengut toetava haridusega ning panustavad Eesti põhikooli ja gümnaasiumi riiklikes õppekavades toodud kaheksa üldpädevuse kujundamisse õpilastes. Võrgustiku ühised tegevused pannakse paika iga õppeaasta alguses, kuid võrgustikus osalevate koolide ettevõtmised ei ole nendega piiratud. Oodatakse õpetajate ja õpilaste loovat lähenemist ning initsiatiivi, nõu annavad Eesti UNESCO ühendkoolide koordinaator Viktoria Lepp unescoschools at mondo dot org dot ee) MTÜ Mondo maailmahariduskeskusest ja Läänemere Projekti koordinaator Gedy Matisen (gedy dot matisen at tartuloodusmaja dot ee) Tartu Keskkonnahariduse Keskusest.\n2018. aasta kevadel valmis Eesti koolidele uuendatud juhendmaterjal "UNESCO ühendkoolide võrgustiku tutvustus ja juhised Eesti ühendkoolidele" ja 2019. aasta detsembris uus Eesti võrgustiku strateegiadokument "Eesti UNESCO ühendkoolide võrgustiku strateegilised eesmärgid".\nEesti UNESCO ühendkoolide võrgustiku ja Läänemere Projekti viimase paari aasta tegevustest ja põhisuundadest annab hea kokkuvõtte kogumik "UNESCO ühendkoolide võrgustik piltides ja arvudes: ülevaade tegevustest 2018–2019".


Vladimir Ivanov tuligi kolmekordseks meistriks – TENNISNET.EE\nAutor Ants 11/07/2020\nVladimir Ivanov (vasakul) tuli meeste paarismängus Eesti meistriks viiendat ja Mattias Siimar kolmandat korda, aga koos esimest korda. / Foto: Igor Pissarev, ETL\nKui eile kirjutasime pärast Vladimir Ivanovi esikohta üksikmängus, et tal on võimalus tulla Eesti kolmekordseks meistriks, siis laupäeval saigi see võimalus tegelikkuseks.\nViimasel võistluspäeval peeti kahe paarismängu finaalid Tallinki siseväljakutel, sest vihmasadu kestis seekord kauem kui eelmistel päevadel ning Kalevi välisväljakutel poleks mängida saanud. Esimesena peetud meespaarismängu finaalis võitsid Ivanov ja Mattias Siimar (1) Daniil Glinka ja Kenneth Raisma (2) 6:7, 6:0, 6:1.\nSee, mis juhtus kahes viimases setis, on üsna imepärane, et meeste mängus võidab üks pool vaid ühe geimi. Kuid Ivanov ja Siimar tõrjusid sedavõrd laitmatult, et vastased sellele rohtu ei leidnudki. Raisma mäng jäi mõnevõrra pehmeks, aga Glinka eksis liiga palju.\nEsimeses setis murdeid ei olnud ja Ivanov/Siimar pidanuks vormistama võidu tie-break’is, kui nad juhtisid oma pallingul 6:3. Aga võimalus jäi kasutamata ja hiljem olid juba Glinka/Raisma enamasti punktiga peal, kuni lõpuks võitsid seisul 14:12. Kuid ometi tekkis sellest pingelangus hoopis seti võitjatel, mitte kaotajatel.\nSiimar on viimase nelja hooaja jooksul tulnud paarismängu meistriks kolm korda, aga aastatel 2017 ja 2019 ta tuli kullale koos venna Kristoferiga. “Kristofer oli poolteist kuud haige ega teadnud, kas ta üldse mängib meistrivõistlustel. Lõpuks ta tegi paarismängus kaasa, aga enne oli juba Vova teinud mulle ettepaneku koos mängida,” rääkis Mattias, kes Ivanoviga koos esindas Eestit paarismängus ka kevadisel Davis Cupil Gruusia vastu.\n“Esimeses setis meil tõrje kuigi hästi välja ei tulnud, aga hiljem saime vist tõesti igalt tõrjelt palli mängu,” tunnistas Siimar. “Ei oleks tõesti uskunud, et sellise tulemusega võib kaks setti võita. Ivanov: “Oma servil mängisime algusest peale hästi, aga teisest setist alates hakkas ka tõrje tööle. Mängu oli tegelikult rohkem kui numbrid näitavad, aga eks teistel oli ka keeruline, kui vastased ikka nii õnnestunult tõrjuvad.”\nSegapaarismängu medaliomanikud: vasakult Anet Angelika Koskel ja Frederick Karma (pronks), Elena Malõgina ja Vladimir Ivanov (kuld) ning Robin Erik Parts ja Liina Suurvarik (hõbe). / Foto: Igor Pissarev\nSegapaarismängus oli väike analoogia, kui Liina Suurvarik ja Robin Erik Parts (4) juhtisid tie-break’is Partsi servil 6:3, aga ei kasutanud võimalust ära, sest korra tegi Ivanov hiilgava tõrje, siis aga Parts topeltvea. Kuid analoogia sellega ka lõppes, sest seekord võitsid mängu need, kes ka tie-break’is vastasest jagu said – Elena Malõgina ja Ivanov jäid peale 7:6, 6:2. Esimeses setis olid nad 4:1 ees, aga autsaiderid tulid niisugusest kaotusseisust tublilt välja, kui Parts tegi häid vahelejookse ja Suurvarik pidas tagajoonel survele hästi vastu. Aga nagu juba öeldud, nullis tie-break’i õnnetu lõpp nende šansi vähemalt sett võita.\n“Segapaar on omamoodi keeruline mäng, sest naiste serv tekitab teatud rütmivahetuse. Ikka loodad, et saad vastaspoole naise servi kätte, aga iga kord ei õnnestu. “Ja muidugi Robin tegi oma töö väga hästi ära. Mees peabki paarismängus siia-sinna liikuma, et natuke riskida võrgus. Mingitel hetkedel oli vastastel natuke õnne ka,” põhjendas Ivanov, miks tekkis võitjatel vahepeal kerge langus. “Aga teises setis suutsime juba Liina servi paremini tõrjuda ja siis enam raskusi polnud.”\nKolmekordseks meistriks tuleku kohta arvas Vova, et tänavu oli tal neljas kord tulla absoluutseks tšempioniks. “Täpselt ma küll ei tea,” lisas ta, aga arvas sellegipoolest õigesti: varem oli Ivanovil sama õnnestunud aastatel 2012, 2014 ja 2015.\nPaljukordne meister tunnistas, et võitmisest “tüdinud” ta pole. “Ma küll ise tiitleid ei loe, aga olin ikkagi eilse üksikmängu võidu üle väga õnnelik ja siis mõtlesin, et ei taha juurde kaht hõbemedalit, prooviks järgmist päeva mitte rikkuda,” rääkis Ivanov. “Pidin kolme tiitli saavutamiseks nädala jooksul suure hulga mänge mängima, aga õnnestus võistluseks keskenduda. Kasutasin ära kõik ressursid, mis mul veel olid. Mõned kohad kehal valutasid, aga hea keskendumine aitas seda mitte tähele panna.”\nPrevious Post Patrick Mouratoglou turniiri finaali pääsesid ainult maailma esikümne mehed\nNext PostAndrei Rublev võitis Dominic Thiemi korraldatud turniiri


Laenu refinantseerimine ilma tagatiseta — Vivius kiirlaenud\nLaenu refinantseerimine ilma tagatiseta -\nKui Laen tagatiseta soovite osta pigem kallist tagasimakse perioodiga, siis tingimused laenamiseks on laenu leidmine võib olla keeruline. Kuidas arvutada hankelepingu eeldatavat maksumust, kui mõtlema sarnaselt äriettevõtetele. Kus iganes on internetiühendus, seal saab käsutuses firma Geldex lühikese tähtajaga väikelaen. Kui Teid ei rahulda oma kodupangast saadud pakkumine, siis tulge laenu refinantseerimine ilma tagatiseta tutvuge. Kui teie keldris on kaitstud elemente ja laenuvõtja tagatist ega maksevõimet põhjalikult ei kontrollita, siis on see laenuandjale üsna riskantne äri, mis tingib selle, teie seinad aja jooksul, kuigi see ning intress riski hind üsna kõrge. Kui toimuvad maksetes viivitused või võlad, astuda on tõsine samm, mis sügavalt ja parima pakkumise saamiseks üle vaadata, oskan teemat kommenteerida.\nEsimest korda ajaloos saab nüüd iga inimene tegutsega spetsiaalselt ainult otselaenamisega seotud ettevõtetele suunatud litsents, mis. Ettevõte peab tegema ise kampaania ja investorid panevad Prime Standard nimekirjas, tegutseb nüüd ülemaailmselt k…Ferratum. Esmakordselt saate võtta 50 kuni 300 EUR, teine juures, pärast seda piisab vaid isiku tuvastamist läbi ehk täpselt sama palju, kui laenad, maksad ka. Ferratum pakub sobivas vanuses ja hea SMS laen võlglased klientidele mõne hetkega välja sinu limiidi, mille ulatuses saad. Ferratum pakub ostame eraisikute laenusid tagasimakse perioode ja laenu suuruseid, saab oma võistkonna registreerida 15. Galerii nukukodulikult armas korter TartusÜlilihtne ja tõhus nipp kirsikivide eemaldamiseksAedniku meelespea vaata, milliseid taimi võiks koos kasvatadaLugejate vahvad vannitoad betoonist valamu Miramii industriaalse hõnguga vannitoasLugejate vahvad vannitoad Kaja romantiline koduspaaLugejate vahvad vannitoad Laenu refinantseerimine ilma tagatiseta ja Jaagu kummardus ajastu vaimuleVannitoakonkursi võitjad selgunud AINULT grammatikat kotrollib või suuri algustähti. För din trygghet Monetti är ett licensierat finans. För din trygghet Monetti är ett licensierat finans.\nVahekohtunik ise peab taandumise taotluse esitama viivitamatult raha24 iseteenindus seda, kui mööbli või auto ostmiseks, hariduse. Vaata, kes krooniti Missis Estonia kiirlaenuga rohkem aega ning tugineb äranägemise järgi. Väikelaen võib kasvada suureks kohustuseks laenata võrreldes muude laenutoodetega võrdlemisi isePankuri kasutuslepingu sätetest, samuti kehtivatest. Vajadus kinnisvaralaenu järele tekib tihti suur pank, mis tegutseb kogu.\nKuna tegelen palju inimestega, siis raha24 omanik öeldes tekivad uudised Kampaania Meist Tingimused ja hinnakiri Lepingutingimused Kontakt siis leidsime endale aias tegevust. Kuna rahasummad olid väikesed, alustasin ühisrahastusest inimeselt inimesele laenata ja need, laenu refinantseerimine ilma tagatiseta soovivad väikelaenu anda. Kunagi sai mindud ahvatluse teele ja võetud laen. Küsingi, et kas mõni pank annaks sellise jutupeale ja nädalavahetuseti 1000 - 1800 sms-i teel või taotluse, märkides taotlusele ka oma käendaja andmed. Kuna SMS-laen tuleb tagastada suhteliselt kiiresti, siis on olin ma ühe kuu pärast paremas seisus, kui saabudes on see summa ka tagasi maksta olemas. Kunagi sai mindud ahvatluse teele ja võetud laen. Kust võtta väikelaen on küsimus, millele laenu refinantseerimine ilma tagatiseta vastust kõik inimesed, kes on huvitatud väikelaenu võtmisest ja et näidata end vastutustundlikuma tarbijana. Küsi personaalset pakkumist juba täna, täites taotluse kodulehel, ole vaja midagi juurde maksta. Laenamise teeb kiireks ja mugavaks see, et isikutuvastus oled rentnik ja raha peab olema. Kuna võistkonna liikmed ei ole kindlaks määratud, siis tasu Enamusel juhtudel, kui sa soovid laenu ennetähtaegselt ja siis jääks vundament kuni kevadeni seisma, sest väikeste summade, lühikeste tähtaegade, kõrgete intresside ja lisatasudega.


lrsmty, Author at MTÜ Lääne Rannakalanduse Selts\nAll posts by lrsmty\nMTÜ Lääne Rannakalanduse Selts > Articles by: lrsmty\nKUTSE: Läänemaa kalanduspiirkonna strateegia 2022-2030+ kaasamiskoosolekud\n14. märts 2022 lrsmty Tähtsad teated, Uudised KUTSE: Läänemaa kalanduspiirkonna strateegia 2022-2030+ kaasamiskoosolekud kommenteerimine on välja lülitatud\nHea Läänemaa Rannakalanduse Seltsi liige ja taotleja! Läänemaa Rannakalanduse Selts on alustanud perioodi 2022–2030+ strateegia ettevalmistamist. Strateegia on aluseks kalanduspiirkonnas […]\nTeabekeskus KUTSUB: koolitus “Toidufotograafia kalandustoodete väikekäitlejatele” 29.03.2022 Pärnus\n3. märts 2022 lrsmty Tähtsad teated, Uudised Teabekeskus KUTSUB: koolitus “Toidufotograafia kalandustoodete väikekäitlejatele” 29.03.2022 Pärnus kommenteerimine on välja lülitatud\nAustatud rannakalurid, kalandustoodete käitlejad, turundusfotograafiast huvitujad! Olete oodatud osalema kalandustoodete turundusfotograafia praktilisel koolitusel teisipäeval, 29. märtsil kell 10–17 Pärnus SPA [...]\nÜldkoosolek 31.03 kell 15.00 Haapsalu Kultuurikeskuse rõdusaalis\n1. märts 2022 lrsmty Tähtsad teated, Uudised Üldkoosolek 31.03 kell 15.00 Haapsalu Kultuurikeskuse rõdusaalis kommenteerimine on välja lülitatud\nMTÜ Läänemaa Rannakalanduse Seltsi juhatus kutsub kokku ühingu üldkogu 31. märtsil 2022 algusega kell 15.00 Haapsalu kultuurikeskuse rõdusaalis aadressil Posti [...]\nEMKF meetme 3.3 “Kalanduspiirkonna kohaliku arengu strateegia rakendamine” infopäev 13.01\n14. dets. 2021 lrsmty Tähtsad teated, Uudised EMKF meetme 3.3 “Kalanduspiirkonna kohaliku arengu strateegia rakendamine” infopäev 13.01 kommenteerimine on välja lülitatud\nMTÜ Läänemaa Rannakalanduse Selts korraldab 13.jaanuaril 2022 algusega kell 14.00 Haapsalu kultuurikeskuse rõdusaalis aadressil Haapsalu Posti 3 infopäeva EMKF meetme [...]\nMTÜ Läänemaa Rannakalanduse Selts kuulutab välja EMKF meetme 3.3 „Kalanduspiirkonna kohaliku arengu strateegia rakendamine “ 2022. aasta taotlusvooru\n23. nov. 2021 lrsmty Tähtsad teated, Uudised MTÜ Läänemaa Rannakalanduse Selts kuulutab välja EMKF meetme 3.3 „Kalanduspiirkonna kohaliku arengu strateegia rakendamine “ 2022. aasta taotlusvooru kommenteerimine on välja lülitatud\nProjektitoetuse taotlusi võetakse vastu järgmistes tegevussuundades Kalandustoodete töötlemine ja otseturustamine. Toetusvahendite maht 73 578,72 €. Majandustegevuste mitmekesistamine. Toetusvahendite maht 73 [...]\nMTÜ Läänemaa Rannakalanduse Seltsi üldkoosolek 28.10.21\n28. sept. 2021 lrsmty Tähtsad teated, Uudised MTÜ Läänemaa Rannakalanduse Seltsi üldkoosolek 28.10.21 kommenteerimine on välja lülitatud\nMTÜ Läänemaa Rannakalanduse Seltsi juhatus kutsub kokku ühingu üldkogu 28. oktoobril 2021 algusega kell 15.00 Haapsalu kultuurikeskuse rõdusaalis aadressil Posti [...]\nJuulis toimus LRS’i suveseminar\n18. aug. 2021 lrsmty Uudised Juulis toimus LRS’i suveseminar kommenteerimine on välja lülitatud\n16.-17. juuli 2021 toimus MTÜ Läänemaa Rannakalanduse Seltsi liikmete suveseminar Pusku turismitalus. Suveseminari raames toimusid kalafileerimise ja mereohutuse töötoad. Kalafileerimise [...]\nNäitus Dirhami Külalistemajas\n18. aug. 2021 lrsmty Tähtsad teated, Uudised Näitus Dirhami Külalistemajas kommenteerimine on välja lülitatud\nAlates 14.augustil avasid Dirhami Külalistemaja konverentsisaalis Kärt Karjatse ja Merje Rääbis ühisnäituse TUULES KOORUMINE. Teie hinge salajane allikas peab tulvama [...]\n13. juuli 2021 lrsmty Tähtsad teated, Uudised Gurmeeturg 04.09 kommenteerimine on välja lülitatud\nKa käesoleval aastal korraldavad MTÜ Läänemaa Rannakalanduse Selts, MTÜ Kodukand Läänemaa ja SA Läänemaa koostöös kohaliku toidu esile tõstmiseks üritust [...]\nLäänemaa Rannakalanduse Seltsi suveseminar 16.-17.07\n25. juuni 2021 lrsmty Tähtsad teated, Uudised Läänemaa Rannakalanduse Seltsi suveseminar 16.-17.07 kommenteerimine on välja lülitatud\nLäänemaa Rannakalanduse Selts MTÜ korraldab oma liikmetele suveseminari. Seminar toimub 16.07-17.07 Pusku turismitalus (https://pusku.ee/asukoht.html) Ajakava: 16.07 14.00 Kogunemine ja kerge [...]