Peavalu. | Peavalu | Arsti nõuanded | Küsi nõu Eesti tipparstidelt! - Kliinik.ee\nPeavalu. 01.12.15 / Peavalu\nMul on peavalud. Algas see asi kevadel. Mõnedel öödel ärkasin üles tugeva peavaluga. Tegin kaela harjutusi ja peavalu taandus ning jäin uuesti magama. Hommikul ärkasin ikkagi peavaluga ja kadus siis ära kohvi juues või kui see ei aidanud, masseerisin pead kuuma vee all. Alati sain peavalust seejärel lahti. Mõnedel öödel aga polnud üldse valu ja ka hommikul mitte ja niimodi vaheldumisi kuni eilseni, mil peavalu ei kadunud enam. Ja siiani pidev peavalu. Eile õhtul jäin magama kergema peavaluga, aga öösel ärkasin tugeva valuga. Jälle mõned kaela harjutused, läks kergemaks ja magasin edasi. Hommikul aga ärgates jällegi tugevam valu ja nii ma siis kannatangi seda nüüdseks pidevalt. Kuna aga magan juba 17a. rahustiga, siis ehk seetõttu saan ka kuidagi magada. Kaela harjutusi tehes tugevam valu kaela vasakul poolel ja peegli ees seistes parem õlg madalamal kui vasak. Nüüd siis olengi suure küsimärgi ees, et mida teha ja kas üldse midagi teha? On ka iiveldus ja söögiisu puudus. Söön vastu tahtmist natuke, sest pean võtma psoriaatilise artriidi ravimeid...Salazopyrin ja Trexan. Tänan ette vastuse eest! P.s. kaheksa aastat tagasi oli sama lugu. Siis olin voodis poolteist kuud, kuni valud iseeneset kadusid. Proovisin ka erinevaid valuvaigisteid, aga ükski ei aidanud.\nsee võib olla üks esmase peavalu vorm, mida nimetatakse eesti keeles unepeavaluks. Kuid tegemist on nn. välistamisdiagnoosiga, mis tähendab seda, et kindlasti on vaja esimesel võimalusel teostada täiendavad uuringud - magnetresontantstomograafia koos angiograafiaga peast ja kaelast.\nKui s.o. siiski unepeavalu, siis esimese valiku ravimiks peavalu leevendamiseks on koffeiin. Kaasuvate unehäirete tõttu soovitan pöörduda plaanilises korras unespetsialisti poole, sest lihtsalt uinutite (mis on sageli ka rahustid) tarvitamine ei pruugi olla kõige õigem lahendus.


LinkedIn - parim tööalane sotsiaalvõrgustik - Sekretar\nLinkedIn - parim tööalane sotsiaalvõrgustik\nSotsiaalsed võrgustikud on internetis levinud juba aastaid – paljud alustasid Rate.ee ja Orkutiga, viimasel ajal on populaarsed Facebook, MySpace ja Twitter. Minu arvates on persoonibrändi ja karjääri seisukohalt kõige olulisem sotsiaalne võrgustik LinkedIn.com, mis on Eestis seni vähem levinud.\nLinkedIn on USAst alguse saanud ärialane sotsiaalvõrgustik, mis ühendab tänaseks üle 70 miljoni professionaali – alates valdkonna spetsialistidest kuni suurfirmade tippjuhtide ja investoriteni. Uuringu järgi 85% USA firmadest kasutab LinkedIni oma uute töötajate värbamise protsessis.\nLinkedIn sobib hästi tööalaste kontaktide haldamiseks ja muudab sinu kontaktivõrgustiku läbipaistvaks, näitab inimeste omavahelisi kontakte, nendega seotud firmasid ja kajääri ajalugu. Mina ise kasutan LinkedIni oma avaliku CV-na, mida ma jooksvalt täiendan.\nKuidas alustada LinkedIn kasutamist?\n1. Alusta www.linkedin.com aadressilt, loo konto ja täida ära profiili põhilised andmed. Pane kirja oma praegune ja ka varasemad töökohad, haridustee, kuuluvus organisatsioonidesse ja klubidesse.\n2. Koosta oma eesmärkidest lähtuv “Summary” ehk lühitutvustus. Too välja oma peamised saavutused, kogemused ja eristuvad tugevused. Mõtle teksti kirjutamisega oma sihtgrupile – mida tahaksid sinu kohta lugeda võimalikud uued tööandjad, kliendid või äripartnerid?\n3. Lisa profiilile foto - see muudab sinu profiili elavaks ja inimesed tunnevad sind paremini ära.\n4. Lisa viited oma firma veebilehele, võimalusel oma personaalsele veebile, twitterile või blogile. Määra ka oma profiilile personaalne aadress (näiteks www.linkedin.com/in/rainrannu), mis muudab sinu profiili otsingumootorites leitavaks.\n5. Kasvata oma kontaktivõrgustikku. Heaks tavaks peetakse, et aktiivsel LinkedIn kasutajal on vähemalt 40-50 kontakti. Pikema karjääriga ja aktiivsematel inimestel on sadu kontakte. Kui sa oma profiili andmed korralikult ära täidad, siis pakub LinkedIn sulle automaatselt inimeste kontakte - kolleegid, koolikaaslased jne. Loodetavasti leiad nii esimesed 10-20 kontakti. Lisaks on võimalik kontakte lisada otsingu kaudu või importides oma kontakte Outlookist, Gmailist ja muudest e-posti teenustest. Kutsu oma sõbrad ja kolleegid LinkedIni kasutajaks.\n6. Liitu erialaste gruppidega. Grupid ühendavad sama valdkonna, huvi või taustaga inimesi, olgu selleks tööandja, ülikool (EBS, Tartu Ülikool), organisatsioon (JCI Estonia) või konkreetne teema. Gruppides on sul võimalik jälgida temaatilisi uudiseid, vestlusi ja soovi korral aruteludes kaasa rääkida ning oma nime ja teadmisi tutvustada. Grupid pakuvad häid võimalusi oma võrgustiku laiendamiseks, sarnaste huvide ja erialaga inimeste leidmiseks. Gruppide leidmiseks kasuta gruppide kataloogi ja otsingut, eelista suurema liikmete arvuga gruppe. Kui sinu valdkonnas sobivat gruppi pole loodud, võid selle ise luua.\nAlusta juba täna oma LinkedIn konto ja korraliku personaalse profiili loomisega. Jõudu!\nAutor: Persoonibrändi blogi - Martin Villig, Urve Vilk


ADAV801ASTZ-REEL, ADI (Analog Devices, Inc.) ADAV801ASTZ-REEL on saadaval. Osta ADAV801ASTZ-REEL parima hinnaga Components-Mart.com\nKodu > Tooted > Integraallülitused (IC) > Liides - CODECid > ADAV801ASTZ-REEL\nOsta ADAV801ASTZ-REEL kindlalt Components-Mart.com, üheaastase garantii\nIn Stock 13501 pcs\nComponents-Mart.com on elektrooniliste komponentide usaldusväärne varude turustaja. Oleme spetsialiseerunud kõigile ADI (Analog Devices, Inc.)-seeria elektroonilistele komponentidele. Meil on 13501 ADAV801ASTZ-REEL ADAV801ASTZ-REEL tükki, mis on praegu saadaval. Küsige pakkumist komponentide komponentide komponendist Components-Mart.com, meie müügimeeskond võtab teiega ühendust 24 tunni jooksul.\nKirjeldus:IC AUDIO CODEC STEREO 48-QFN\nKirjeldus:IC VIDEO CODEC JPEG2000 121-BGA\nKirjeldus:IC CODEC PCM FILTER 13B 20SSOP\nKirjeldus:IC PCM CODEC 16BIT 32-VQFN\nKirjeldus:IC STEREO CODEC 24BIT 32BGA\nSeotud uudised ADAV801ASTZ-REEL-le\nADAV801ASTZ-REEL seotud märksõnad\nADI (Analog Devices, Inc.) ADAV801ASTZ-REELADAV801ASTZ-REEL turustajaADAV801ASTZ-REEL tarnijaADAV801ASTZ-REEL hindADAV801ASTZ-REEL allalaaditavate andmete lehtADAV801ASTZ-REEL andmelehtADAV801ASTZ-REEL aktsiaosta ADAV801ASTZ-REELADI (Analog Devices, Inc.) ADAV801ASTZ-REELAD ADAV801ASTZ-REELADI (Analog Devices, Inc.) ADAV801ASTZ-REELAnalog Devices Inc. ADAV801ASTZ-REELAnalog Devices, Inc. ADAV801ASTZ-REEL


Eesti Naisüliõpilaste Selts andis üle kingituse EV 100. juubeliks – Eesti Naisüliõpilaste Selts\nEesti Naisüliõpilaste Selts andis üle kingituse EV 100. juubeliks\nEesti Naisüliõpilaste Seltsi (ENÜS) kingitus Eesti Vabariigile 100. juubeli puhul on üle antud: Eesti Naisüliõpilaste Seltsi korraldatud väliseestlaste noortelaager on lõppenud.\nLaagrist võttis osa 23 Eesti juurtega noort vanuses 15-19, kellest 17 elavad välismaal ja 6 Eestis. Laagrisse tuldi kokku eri maailma paigust: Austraaliast, Iirimaalt, Kanadast, Leedust, Lätist, Norrast, Saksamaalt, Soomest ja USAst.\nLaagrist osavõtnute tagasisidest käisid läbi järgnevad mõtted:\n– “Laager oli minu elu parim kogemus!”\n– “Seal kandis, kus elan, ei ole teisi väliseesti noori. Olen end alati väga eraklikuna tundnud. Laager viis mind kokku teiste omavanuste eestlastega, nüüd on mul viimaks oma Eesti sõbrad!”\n– “Laager parandas minu eesti keele oskust. Kodus ei saa ma eriti eesti keelt rääkida, kuid nüüd sain seda teha lausa nädal aega!”\n– “Minu jaoks on Eesti olnud alati minu vanemate Eesti. Nüüd sain ma teha ja näha hoopis teistsuguseid asju!”\n– “Ma ei teadnud enne, et Eestis on kõrgharidus tasuta. See on suur boonus miks astuda Eestisse ülikooli!”\n– “Laager kasvatas minus enesekindlust. Kui enne kartsin võõrastega suhelda, siis nüüd olen palju julgem!”\n– “Rabas matkamine ja eriti laukajärves ujumine jätsid Eestist kustumatu mälestuse!”\nLaagri programmiga saab tutvuda SIIN\nLaagri pildid on üleval nii SIIN ja SIIN\nPressiteade on leitav SIIN\nOleme südamest tänulikud Eesti Naisüliõpilaste Seltsi Toronto, Rootsi, Austraalia ja Lõuna-Kalifornia koondistele, tegevseltsile ja 19 seltsiõele, kes aitasid lahke rahalise toetusega.\nOleme väga rõõmsad, et meid toetasid Eesti Vabariigi Haridus- ja Teadusministeerium ja Eesti Instituut rahvuskaaslaste programmi kaudu, Hasartmängumaksu Nõukogu, Tartu Ülikool ja Tartu linn ning Eesti Leivatööstus, Epiim, Grüne Fee, Nopri, Põltsamaa ning Saku.\nLaagri korraldamisega tegeles kokku lausa 34 seltsiõde. Suur aitäh Ingi Mihkelsoo, Janne Aule, Reesi Lepa, Hanna Ainelo, Epp Alatalu, Maili Jakobson, Mari Järve, Karin Kangur, Tiiu Kreegipuu, Krista Liin, Angela Mettus, Ria-Sadu Needo, Maris Nuhkat, Mailis Polma, Jane Raamets, Signe Salumets, Kudrun Tamm, Riin Alatalu, Mariken Arro, Elen Horeva, Katre-Helena Käppa, Anett Mäerand, Kaisa-Liina Näär, Birgitta Ojamaa, Elin Org, Kätlin Pitman, Anne-Mari Rebane, Pille-Riin Riis, Siiri Salutee, Marja-Liisa Samoldin, Anna Smertina, Silva Sulg, Maali Tamm, Liis Tammesalu.\n© ENÜS 2020


Ainult mitte Ivy Pocket - Lasteleht\nTallinna Keskraamatukogu veebileht > Lasteleht > Soovitused > seiklus > Ainult mitte Ivy Pocket\nToatüdrukust preili Pocket on 12-aastane endast heal arvamusel paras naaskel, kellele meeldib stseene korraldada. Ühel päeval avastab Pocket, et ta emand, Krahvinna Carbunkle on tema eest Lõuna-Ameerikasse pakku sõitnud. See annab Pocketile võimaluse olla iseenda peremees. Tal ei ole tööd, talle on jäetud üks nael ja ei mingeid väljavaateid. Siis aga kutsutakse ta Trinity hertsoginna visiidile, kust ta saab ülesandeks viia Kellateemant peagi 12-aastaseks saavale Matilda Butterfieldile. Sealt algab seiklusi täis teekond.


Õpetajate Lehes sel reedel: headest matemaatikutest on puudus ehk Kuidas tuleks koolis matemaatikat õpetada? - Arvamus\nÕpetajate Lehes sel reedel: headest matemaatikutest on puudus ehk Kuidas tuleks koolis matemaatikat õpetada?\n1. märts 2018, 10:53\nÕpetajate Leht 2.03.2018. Foto: Õpetajate Leht\nÕpetajate Lehes 2. märtsil:\nAlgklasside erilehekülgedel heidame pilgu põletavatele küsimustele, millega klassiõpetajad silmitsi seisavad: kirjatehnika reform, loodusõpetuse e-tasemetööd ja uurimisõpe, kaasav haridus ja laste jõukohane õpetamine.\nKaasava hariduse luhtumine ja tuhanded abita lapsed\nMiks erineb tavakoolides õppivate HEV-õpilaste osakaal omavalitsuste lõikes märkimisväärselt? Äkki elab ühes omavalitsuses riskilapsi mitu korda rohkem kui teises? Äkki HEV-õpilased siiski ei käi elukohajärgses tavakoolis või vajavad tuhanded HEV-õpilased alles avastamist?\nEhkki kaasav haridus kehtib kaheksandat aastat, pole koolides piisavalt spetsialiste, kes mõistaksid hariduslikke erivajadusi märgata ja nende mitmekesisusega toime tulla.\nNeil saab igast lapsest liider\nTallinna ülikooli ideeaidas tutvustati Ameerikast alguse saanud koolimudelit «Liider minus endas». Kui Eestis räägitakse ainult ennast juhtivast õppijast, siis selles koolis räägitakse lisaks veel teisi juhtivast õppijast. Eeldatakse, et igast õpilasest saab liider, kui liidri omadusi vaid piisavalt harjutada. «Liider minus endas» koole on maailmas juba üle 3500. Kõige rohkem on neid Ameerika mõlemal mandril, Euroopas on oma 50 «Liider minus endas» kooliga juhtival kohal Holland.\nMeie õpetaja pedagoogiline käekiri\nSA Noored Kooli koolitusjuht Maria Kurisoo kirjutab, missuguseid metoodilisi võtteid kasutavad Noored Kooli õpetajad õppeprotsessi huvitavamaks muutmiseks. Nii näiteks antakse õpilastele võimalus ise valida, kas vastata suuliselt, kirjalikult või testi täites, õpiku abiga või ilma. Nende õpilased valmistavad ise tunde ette, õpivad uusi mõisteid keelemängude ja robotite abil jne.\nKaasav haridus lasteaias? Mõtleme veel!\nKaasavas hariduses on lahtisi otsi ja vastuseta küsimusi terve hulk. Miks siis ei peeta dialoogi sisulise töö tegijatega, vaid pannakse õpetajad fakti ette ja valikuvõimalust enam pole? Kas tõesti ei nähta, et iga hinna eest kaasates kannatab kõigi laste eakohane areng ning ka õpetajate jaoks tähendab see terviseriski, kirjutab lasteaiaõpetaja Irina Kalso. Tema arvates ei tasu kaasavat haridust rakendada enne neljandat klassi.\nMilline on põnev lasteaiaõu?\nLasteaiaõue ühetaolisteks mänguväljakuteks jagamine on suur ressursi raiskamine, seda enam, et nii suuri õuealasid kui meie lasteaedades pole üheski teises Euroopa riigis, leiab Rakvere kolledži alushariduse õppekava eelkoolipedagoogika lektor Lehte Tuuling. Alushariduse eriala kolmanda kursuse üliõpilaste kavandatud õpiõued pakuvad õues tegutsemiseks mitmekesiseid ja põnevaid võimalusi.\nKes kaitseb õpetajat õpilase eest?\nKiviõli 1. keskkooli õpetaja Kadriliis Rämmann leiab, et seadusega on tarvis täpselt ja üheselt reguleerida, missugused on õpetaja õigused ja kohustused ning milliseid meetmeid tohib ta õpilasi korrale kutsudes või ohuolukorras kasutada.\nMatemaatikaoskust on päriselt ka elus vaja\nTallinna reaalkooli vilistlane ja lapsevanem Taavi Tamkivi kirjutab, et isegi kõige atraktiivsematel tehnoloogiaettevõtetel ja riigiasutustel on väga raske leida häid matemaatikuid, rääkimata nendest, kes oskavad oma matemaatikateadmisi hästi rakendada. Siit tekib tema sõnul fundamentaalne küsimus: «Kuidas tuleks koolis matemaatikat õpetada, et olukord paraneks?»\nTöökust saab õppida\nKasvatusteadlane Maie Tuulik selgitab, et topeltandekas, ent mitte väga töökas inimene võib omandada samaväärsed oskused kui töökas inimene, ent ometi on ta saavutused aja jooksul mitu korda väiksemad. Meil on varjatud eelarvamus nende suhtes, kelle saavutuste taga on tõsine ja suur töö.


Rahvusvaheline matemaatikaolümpiaad oli Eesti õpilaste jaoks edukas | TÜ teaduskool\n20.–28. septembrini toimunud 61. rahvusvahelisel matemaatikaolümpiaadil võitsid Eesti õpilased ühe hõbe- ja kaks pronksmedalit ning pälvisid kolm aukirja. Koroonaviiruse pandeemia tõttu toimus olümpiaad virtuaalselt. Iga osalejamaa õpilased lahendasid ülesandeid oma riigi eksamikeskuses.\nEesti õpilased võistlesid Tartu Ülikooli Delta keskuses. Riiki esindasid Miina Härma Gümnaasiumi värske vilistlane Hendrik Vija, Tallinna Reaalkooli lõpuklassi õpilane Martin Rahe ja üheteistkümnendik Ralf Joosep Kask, Pärnu Koidula Gümnaasiumi abiturient Andres Alumets ning Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlane Artur Avameri ja kümnendik Kristjan-Erik Kahu (eelmisel õppeaastal Miina Härma Gümnaasiumi õpilane). Noori matemaatikuid juhendasid Tartu Ülikooli tehnoloogiainstituudi teadur Oleg Košik, robootika spetsialist Sandra Schumann ja Eesti matemaatikaolümpiaadi žürii liige Kaur Aare Saar.\nMaailma vanimal ja suurimal rahvusvahelisel olümpiaadil osales sel aastal 616 noort matemaatikahuvilist 105 riigist. Rahvusvahelisel matemaatikaolümpiaadil antakse kahe päeva jooksul lahendamiseks kuus tõsist puremist nõudvat ülesannet, mille edukas lahendamine sõltub eelkõige matemaatikatõdede nutikast kombineerimisest. Seega ei piisa edukaks esinemiseks lihtsalt paljude faktide äraõppimisest. Iga ülesande eest on võimalik teenida kuni seitse punkti.\nEesti võistkonna jaoks oli jõuproov edukas. Eesti parimana kogus Hendrik Vija 24 punkti 42 võimalikust, võites sellega läbi aegade kuuenda Eesti õpilasena hõbemedali. Pronksmedalid said kaela Artur Avameri ja Martin Rahe, kes kogusid vastavalt 19 ja 16 punkti. Ralf Joosep Kask, Kristjan-Erik Kahu ja Andres Alumets teenisid kõik aukirjad ühe täispunktidele lahendatud ülesande eest. Kolm esimest kohta kuulusid tänavu Hiina õpilastele.\nKolmandat korda ajaloos jõudis rahvusvahelise matemaatikaolümpiaadi võistluskomplekti Eesti pakutud ülesanne, mille autor on võistkonna juhendaja Oleg Košik. Ülesanne oli järgmine: „Antud on pakk n > 1 kaardiga. Igale kaardile on kirjutatud positiivne täisarv. Pakil on järgmine omadus: iga kaardipaari arvude aritmeetiline keskmine on mingi hulga (ühe või enama) kaartide arvude geomeetriline keskmine. Milliste n väärtuste korral tähendab see, et kõik arvud kaartidel on võrdsed?“\nRahvusvahelise matemaatikaolümpiaadi kõigi ülesannete ja tulemustega saab tutvuda olümpiaadi kodulehel.\nJärgmisel aastal peetakse rahvusvaheline matemaatikaolümpiaad loodetavasti Venemaal Peterburis, kus see pidi toimuma juba tänavu.\nEesti õpilaste ettevalmistust ja osalemist rahvusvahelistel olümpiaadidel rahastab Haridus- ja Teadusministeerium ning koordineerib Tartu Ülikooli teaduskool. Täname ka matemaatikaolümpiaadi eratoetajat Jaan Tallinna.\nLisateave: Oleg Košik, Eesti võistkonna juhendaja, Tartu Ülikooli süsteemibioloogia teadur, oleg.koshik [ät] ut.ee


Kas soovite jäädvustada 360-kraadist VR-kaadrit? Kodak PixPro 4KVR360 - Kaamerad\nKas soovite jäädvustada 360-kraadist VR-i kaadrit? Kodak PixPro 4KVR360 võib olla teie taskukohane kõik-ühes lahendus\n- Kui tehnoloogiamaailmas on 2016. aastaks buzz, siis on see virtuaalne reaalsus ehk VR. Kuid selliste videote jäädvustamiseks ei pea te tänapäeval olema nipsasja ega ülirikas laps. 2017. aasta alguses ilmuv Kodak PixPro 4KVR360 on kõik-ühes kahe objektiiviga seade, mis suudab kaamerasse jäädvustada ja automaatselt ühendada 360-kraadise 4K kaadri. See on potentsiaalselt ideaalne VR -seadme taasesitamiseks.\nKäesoleval aastal Saksamaal Kölnis toimunud Photokina näitusel proovisime 4KVR360 prototüübi mudelit, mis asub ettevõtte varasema SP360 mudeli kohal, et näha, kuidas Kodak soodsa hinnaga VR -i loomise ja tegevuskaamerate maailmas asju edasi ajab.\nPraeguses etapis ei ole PixPro 4KVR360 toimiv üksus, see on lihtsalt makett, mille eesmärk on näidata mudeli suurust ja disaini. See on üsna nõtke kahe objektiiviga seade, võrreldes mõne konkurendiga, nagu näete meie käeshoitavast pildist. See on suurem kui GoPro Hero, kuid siis teeb Kodak kaks objektiivi ja topeltandureid - nii et ilmselt vajab see natuke rohkem ruumi.\nKahekordsed läätsed pole aga mõlemad ühesugused. Hõõguvam on laiem nurk, pakkudes 235-kraadist vaatenurka, veidi vähem sibulakujuline aga 155-kraadist vaatenurka. Need kaks ei pea olema üksteisest nii laiad, kuna kattuvus on piisav, et luua kaks videot, mida saab kokku liita.\nKahe objektiivi omamise põhjuseks on asjaolu, et tavapärase jäädvustamise korral pakuvad need maailmale erinevaid vaateid: kas poolkera või lihtsat lainurga 4K videot. Kasutades 20-megapiksliseid andureid (mitte SP360 12-megapiksliseid), on võimalik ka 105- ja 135-kraadiseid vaatenurki sisse lõigata ja jäädvustada.\n4KVR360 on võimalik juhtida seadme enda nuppude abil, samas kui väike ekraan annab teile teada, mis toimub. Põhjalikum viis selle juhtimiseks on aga seotud rakenduse kaudu - see tähendab selgemat visuaali, eelvaate jäädvustamist ja nii edasi. Me ei näinud rakendust praegu töötamas, kuid see on praeguse SP360 seadme juhtelementide laiendus.\nKuid 4KVR360 ei ole spetsifikatsioonides päris täiuslik: selle 360-kraadist 4K-jäädvustust (mis on kaks partiid 3840 x 1920) saab automaatselt kaamerasse õmmelda kiirusega 15 kaadrit sekundis (kaadrit sekundis). pole tõesti kiireks tegutsemiseks piisavalt hea. Õmble kaadrid väljaspool kaamerat kaasasoleva tarkvara abil ja 24 kaadrit sekundis on saavutatav. Sellegipoolest tahaksime näha suuremat, kuid kaadrisagedust.\nArvatavasti pole suurem kaadrisagedus soojuse hajumise tõttu usutav. Meile öeldi, et seade on valge viimistlusega, mis aitab vältida näiteks päikesekiirte leotamist ja kuumutamist. Seega, kuigi suurem kaadrisagedus oleks soovitav, pole see siin saavutatav. Samuti pole aegluubis valikuid, sealhulgas madalama eraldusvõimega.\nAsi, mis peaks tegelikult Kodak PixPro 4KVR360 müüma, on selle eeldatav hind alla 500 naela. See on endiselt palju sularaha, kuid kõik-ühes-ja eriti maailmas, kus kaks SP360-d maksavad 360-kraadise jäädvustamise jaoks 800 naela-see on hind, mis annab võistlejatele mõtlemisainet .\nLoomulikult ei ole me praegu seadet töös näinud, sellest tulenevat kaadrit ega õmblusvõimet, nii et kui hea PixPro 4KVR360 saab, on veel näha. See on kindlasti huvitav väljavaade taskukohase VR -i loomise maailmas, kuigi on piisavalt mitmekülgne, et tegutseda ka tegevuskaamerana.\nkõik kättemaksjate filmid korras\ngalaktika s4 versus galaktika s5\ntule hd 8 vs 10


Ostu tagastus – Kamee\nTagastatav toode ei tohi olla kasutatud, rikutud, samuti määrdunud või muude kasutamisjälgedega. Toode peab olema komplektne (sisaldama tootepakendit ja kõiki tootepakendis sisaldunud esemeid – sertifikaat , juhend jne.)\nKauba tagastamiseks tuleb esitada kauba ostmisest taganemise avaldus ning saata see enne kauba tagastamist e-posti aadressile info@kamee.ee hiljemalt 14 päeva jooksul kauba kättesaamisest. Taganemisavalduses palume märkida järgmised andmed:\nOstja pangakonto number\nOsalise tagastuse puhul tagastatava kauba tootekood\nKauba tagastamine on ostjale tasuta. Kaupa saab tagastada ainult Omniva pakiautomaadi kaudu. Pärast taganemise avalduse esitamist saab ostja oma e-mailile Omniva pakikaardi, millega on võimalik kaup tasuta tagastada.


CookieMizeri abil saate hõlpsalt ja ohutult valmistada puitkettaid – tegemist on populaarsust koguva tootega, mida kasutatakse siseviimistluses ning aiateede, väikeste tööpindade ja riiulite valmistamiseks. Lihtsalt kinnitage CookieMizer oma lintsaeraami külge, käivitage saag ja lõigake lühikesed palgid väärtuslikeks toodeteks – ümarateks puitketasteks!\nKui soovite oma lintsaeraami funktsionaalsust laiendada, kasutage CookieMizeri pressi. Selle saeraami sängi külge kinnitatud kompaktse seadmega saate ohutult ja tõhusalt toota ümaraid puitkettaid. CookieMizer on kasulik seade, mis muudab lühikesed palgid väärtuslikeks toodeteks – väikesteks tööpindadeks, aiateedeks, ümarateks riiuliteks ja muudeks populaarseteks sisustusesemeteks.\nCookieMizeri seadmes on kasutatud kahte V-kujulist palgiklambrit, üks libisev ja teine fikseeritud. Klambrid on varustatud teravate hammastega, mis hoiavad palke kindlalt paigal, kui neid püstiasendis lõigatakse. Palgi läbimõõt võib olla vahemikus 127 mm kuni 508 mm ja lõikekõrgusega 24 mm kuni 600 mm. Liugklambril on pöörlemisfunktsioon ebakorrapärase kujuga palkide paremaks kinnitamiseks. Lisaks aitavad sängist kõrgemale kinnitamist võimaldavad lisatoed paremini kinnitada ebakorrapärase kujuga palke.\nKõige populaarsemate lintsaepingimudelite jaoks on saadaval mitu paigaldamisvõimalust. CookieMizerit saab paigaldada kolmele erinevat tüüpi sängile: LT15, LT20/LT40/LT70 ja LX100. Kõik paigalduskomplektid on mõeldud CookieMizeri kiireks ja lihtsaks käivitamiseks.\nSaagimine CookieMizeriga on saele ohutu, kuna see on varustatud tera ohutusnäidikuga. CookieMizeri võimalike kahjustuste vältimiseks langetage tera enne sae käivitamist nii, et see puudutaks ohutusnäidiku ülaosa.\nCookieMizeri töötas välja Wood-Mizer USA-s, kuid Euroopa turu jaoks toodetakse seda ettevõtte Poola tehases. CookieMizer on valmistatud kõrgeima kvaliteediga terasest, kasutades täiustatud tootmistehnikaid, et tagada seadme ohutus, vastupidavus ja funktsionaalsus.\nCookieMizer tarnitakse ühel kaubaalusel, selle mõõtmed on 890 × 735 × 118 mm ja kaal kõigest 72 kg, nii et seda on saeraami sängil tõesti lihtne kokku panna ja reguleerida. Esimeste ümarate puitketaste valmistamisega saate alustada mõne minuti jooksul pärast CookieMizeri kättesaamist.\n1) Kompaktne disain ja lihtne paigaldus\n2) Usaldusväärne ja stabiilne saagimine tänu kahele V-kujulisele klambrile\n3) Lihtne reguleerida soovitud suuruseni\n4) Sobib enamikule populaarsetele Wood-Mizeri tüüpi lintsaeraamidele\n5) Usaldusväärne ja vastupidav konstruktsioon


Monadnock ScStr - Ajalugu Podcastid - 2021\nMonadnock ScStr - ajalugu\n(ScStr: dp. 3400; 1,258'6 "; b. 52'9", dr. 12'8 ", s. 9 k. Cpl. 150 (umbes); a. 4 15" D.sb. ; cl Miantonomoh)\nEsimene Monadnock, kahe kruviga, puidust kerega, kahekordse torniga, rauast kaetud monitor, pandi maha Bostoni mereväeõues, Charlestown, Mass., 1862. aastal; käivitati 23. märtsil 1863; ja telliti Bostoni mereväe õuele 4. oktoobril 1864, kapten John M. Berrien.\nKlassi ainus monitor, kes nägi kodusõja ajal tegevust, Monadnock aurutas Norfolki, Va. Ja seal Comdr. Enoch G. Parrott asus juhtima 20. novembril 1864. 13. detsembril lahkus ta Norfolkist Fort Fisheri vastu. Ta liitus 15. detsembril kontradministri D. Porteri Põhja -Atlandi blokeerimiseskaadriga ja neli päeva hiljem lahkus Beaufortist, et liituda föderaallaevastikuga, mis oli massiliselt rünnanud Konföderatsiooni kaitset Cape Feari jõel. Jõuluõhtu hommikul sulges ta jõe sissepääsu, mida valvas Fort Fisher. Vähem kui 1200 meetri kaugusel kaldast alustas ta kindluse) pommitamist ja jätkas kogu päeva. Järgmisel hommikul jätkas ta tulistamist, kui vastuolulise kindral Benjamin F. Butleri juhtimisel maandus 2000 liidu sõdurit kindlusest põhja pool. Pärast kindluse lähedale jõudmist aga tõmmati väed tagasi ja istuti uuesti dessantpaatidesse.\nRünnakut uuendati 13. jaanuaril 1865. Läbi 15. kuupäeva kaitses Monadnock uuesti kindluse kaitset, keelates paljud relvad. Tulistamine jätkus seni, kuni viimane relv merepinnal vaigistati, tunduvalt pärast seda, kui kindralmajor Terry juhtimisel asunud väed ning meremehed ja merejalaväelased olid alustanud oma viimast ja edukat rünnakut. Aktsiooni ajal, võib -olla Ameerika ajaloo suurim amfiiboperatsioon enne II maailmasõda, tabati Monadnocki viis korda.\nOlles abistanud lõunaosa Wilmingtoni sadama sulgemist, mis on viimane oluline lüli ülemeremaade varustamise päästerõngas, pöördus Monadnock Charlestoni poole. Ta ületas baari üle 20. päeval pärast konföderatsiooni vägede evakueerimist. 19. veebruaril, olles veel Charlestoni piirkonnas, saatis ta vabatahtliku meeskonna blokaadijooksja Hirve oma valdusesse võtma.\nPärast Port Royalis viibimist naasis ta 15. märtsil Hampton Roadsisse. 2. aprillil aurutas ta James Riveri jõge, et toetada viimast rünnakut Richmondile, ning aitas seejärel puhastada jõe torpeedodest, et võimaldada ohutu läbipääs langenud Konföderatsiooni pealinna. 7. aprillil Hampton Roadsile naastes sõitis ta 17. päeval Havannasse teel Atlandi ookeani. kus ta jälgis CSS Stonewalli. Tagasi Norfolki 12. juuniks sisenes ta 20. päeval Philadelphia mereväe õue, et sõita läänerannikule.\nMonadnocb lahkus Philadelphiast 5. oktoobril; koos Vanderbilti, Tu & corora ja Powataniga. Pärast peatusi paljudes Lõuna -Ameerika sadamates läbis ta Magellani väina ja jätkas sõitu San Franciscosse, ankurdades selle linna kõrvale 21. juunil 1866. 26. juunil suundus ta ValleJosse ja sisenes Mare saare mereväe õue, kus ta 30. juunil tegevuse lõpetas.\n200 aastat Ameerika paberitootmist\nAvastage Monadnocki paberivabrikute pikk ja rikkalik lugu.\nSirvige meie ajalugu\nVarsti pärast 1812. aasta sõda avatakse New Hampshire'is Benningtonis Contoocooki jõe kaldal paberivabrik\nPuidumassi kasutuselevõtt paberi tootmisprotsessis. Benningtoni paberivabrikute juurde on paigaldatud Fourdrinier paberimasinad, kus toodetakse kirjutamis- ja tühja raamatu paberit\nLinase kaltsukate nappuse tõttu rajatakse kinnistule tselluloositehas\nRaudtee laiendab oma marsruute Benningtoni ja ostetakse uusi masinaid, suurendades oluliselt veskite võimsust\nPaberivabrik nimetas piirkonna silmapaistvaima mäe ümber Monadnocki paberivabrikuteks (Monadnock).\nMonadnock (m ’NAD nok): tipphetk, üksinda [Algonquin], kes tähistab pädevust ja keskkonnale pühendumist.\nMonadnock hakkab kasutama taastuvenergiat, varustades tehast Contoocooki jõega.\nKolonel Pierce ostab Monadnocki paberivabrikud, ehitab uue tellisetehase ja laiendab oluliselt tootmisvõimsust.\nMonadnock omandab hüdrorajatiste ja tammide omandi, andes sel ajal piisavalt energiat veski käitamiseks ja linna elektrivarustuse varuks\nGilbert Verney ostab Monadnocki paberivabrikud ja alustab eripaberite tootmist\nKvaliteetsed nihke- ja läbipaistmatud paberid töötatakse välja ja täiustatakse, kasutades järjepidevuse ja ühtluse tagamiseks ajakohastatud varude ettevalmistamise protsesse\nMonadnock paigaldab auru tootmiseks pakettkatlad\nPremium tekst ja kaaneklassid suurendavad Monadnocki tootevalikut\nMonadnock annetab Teise maailmasõja mälestuspargina säilitamiseks 30 aakrit maad\nTöötatakse välja tehnilised erialad ja teisenduspaberid. Esimene integreerimata veski, mis paigaldab beeta-skaneerimisandurid\nÖkoloogia lipp lehvatati esmakordselt Monadnocki paberivabrikutes\nVeski reoveepuhasti alustab tööd, parandades Contoocooki jõe veekvaliteeti\nPaigaldatud on täiustatud protsessijuhtimissüsteemid, mis parandavad kvaliteeti ja suurendavad tootmist\nMonadnock paigaldab veepõhiste dispersioonkatete jaoks masinaväliseid katmisseadmeid, sealhulgas nihke-, sügav- ja paindekatteid, samuti liim-, tõkke- ja libisemiskindlaid katteid.\nNumber üks paberimasina võimsust suurendatakse sektsioonilise elektriajami paigaldamisega\nMonadnock areneb ja hakkab kasutama uut põhjaveekaevu, et vähendada jõe koormust\nPaberi järjepidevuse parandamiseks on mõlemasse masinasse paigaldatud masinatevahelised arvuti juhtelemendid. Oleme Ameerika vanim pidevalt töötav paberivabrik\nPulberveski tiik, Monadnocki hüdroelektrijaama hoidmisbassein, on tähistatud sportlike kalade ja metsloomade alana\nMonadnock saab ISO 9001 sertifikaadi\nMonadnock omandab lausriidest sulatatud tootmisüksuse, laiendades võimalusi õhu ja vedeliku filtreerimiseks\nMonadnock saab esimese kuberneri auhinna reostuse vältimise eest. Aitab NH jõgede kaitse programmi raames Contoocooki jõge määrata\nMonadnock kuulutab välja PC 100, millega seatakse standard 100 % tasemel taaskasutatud sisust trükipaberile\nMonadnock vähendab viimase 10 aasta jooksul magevee tarbimist poole võrra\nMonadnockist saab jätkusuutlike metsade algatuse programmis osaleja\nMonadnock taaskasutab põllumajanduse kompostina 100 protsenti lühikestest paberkiudjäätmetest\nMonadnockist saab EPA WasteWise'i partner\nMonadnock Non-Wovens avab Pocono mäel uue rajatise, lisades märkimisväärset tegevusruumi ja ruumi täiendavatele kalendriprotsessidele\nMonadnock paigaldab auruturbiinigeneraatori, mis toodab energiat liigsest aurust\nMonadnock saab FSC sertifikaadi, suurendab sisemist ringlussevõtu määra 70 protsenti, alustab keskkonnajuhtimissüsteemi arendamist\nMonadnock võtab endale programmi Energy Star “Muuda valgust, muuda maailma”\nMonadnock omandas oma keskkonnajuhtimissüsteemi ISO 14001 sertifikaadi, võitis kuberneri auhinna saaste vältimise eest, sai EPA tulemuslikkuse jälgimise ettevõtteks\nMonadnock Non-Wovens paigaldab kolm korda sulatatud masina kahekordistamisvõimsuse, paigaldab rööbastee ja voodri koos vaigutranspordisüsteemiga, mis eemaldab kohalikelt teedelt 50 veokit aastas, säästes energiat ja parandades keskkonda\nMonadnock tutvustab Envi tooteportfelli, saab Green-e sertifikaadi ja EPA Green Power Leaderi, kõik graafika ja pakendipaberid on nüüd süsinikuneutraalsed, kasutades 100 % taastuvenergiat\nMonadnock Lausriie saab saidipõhise ISO 9001 sertifikaadi\nMonadnock pälvis New Hampshire'i ettevõtete sotsiaalse vastutuse eest nurgakivi auhinna ja Business NH ajakirja Lean & amp Green auhinna\nMonadnock Non-Wovens alustab neljanda sulatatud masina paigaldamist ja suurt tehase laiendamist\nMonadnockist sai NH rohelise liidri osariik, ta sai kubernerilt tunnustuse taastuvenergiale pühendumise eest\nMonadnock Non-Wovens laiendab kirurgiliste näomaskide valikut, et toetada ülemaailmseid jõupingutusi sigade ja H1N1 gripi tõrjeks\nMonadnockist saab EPA SmartWay transpordipartner\nMonadnock Lausriie annab välja põhjaliku meedia valideerimise juhendi, viib lõpule kolmeaastase rajatiste laiendamise ja väljundvõimsuse tarnete sorbendikandjatele, et aidata kontrollida naftareostust Mehhiko lahes\nMonadnock loob Envi Card Stocki-kiudpõhise alternatiivi PVC kinkekaartidele\nMonadnock koostab esimese säästva arengu aruande\nMonadnock sai New Englandi keskkonnaäri nõukogu John A.S. McGlennoni keskkonna-energiaauhind ettevõtte juhtimise eest\nMonadnock sai Tootmisjuhtimise ja jätkusuutlikkuse juhtimise auhinna ning#8221 Envi kaardi uuenduste eest\nMonadnock avaldab selle neljanda väljaande ja tuntud väljaanded Field Guide for Eco-Friendly, Efficient and Effective Print.\nMonadnock pälvis 2017. aasta FSC juhtide auhinna pühendumise eest vastutustundlikule metsandusele.\nKogu Monadnocki perekond tähistab seda olulist verstaposti. Siin ’s järgmise 200 aasta jooksul.\nTutvustame Astrolite PC 100 Velvet C2S.\n“ Joe Cutter ja#8217 ehitasid endale laeka! Ja#8221 oli Jaffrey linnarahva heasüdamlik lõbu juba 1808. aasta suvel ja see oli väärt väljasõitu Monadnocki jalamile talumaja vaatama. kelle mõõdud olid suuremad kui linna koosolekumaja!\nArk ” pakkus külalislahkust kui Ameerika varajane võõrastemaja ” peaaegu sada aastat. Täna kuulub Monadnocki kristlikule konverentsikeskusele, Inc, kinnisvara 1180 jalga merepinnast üle saja aakri.\nMaa oli olnud#8220Cutter kinnisvara ja#8221 sellest ajast peale, kui Joe Cutteri isa Joe Cutter Sr. astus Jaffrey'sse vaevalt rohkem kui kümme aastat pärast esimest alalist asunikku. Ta ehitas koos oma naisega kodutalu ja kasvatas aastatel 1777–1793 kümme last, ostes samal ajal üha rohkem maad mäe aluse ümber ja puhastades selle karjamaaks. Linna suurima maaomanikuna maksis ta viieteistkümne dollari maksu!\nAastal 1804 jagas Joseph Cutter Sr oma talu oma poegade vahel ja kolis kõrtsi meeleolukamaks eluks linna. Algsest Cutteri kodutalust sada jalga edelas asuval maal tõstis Joe Jr oma talumaja, mis oli iga päeva standardite järgi mugav. Tegelikult valmis maja lõunaotsas esialgu vaid kaksteist tuba. Põhjaots oli pühendatud puidu- ja vagunikuuridele. Ülal oli tohutu “ avatud kamber ”.\nRäägitakse, et kuu aega vana Joseph Cutteri vennapoeg viidi katuseharja, kui “The Ark ” tugev raam üles tõsteti ja tseremoonia, mis väidetavalt tõi majale õnne ja beebile õnne.\nJosephil ja Phoebe (Gage) Cutteril sündis kuus last lapsel “The Ark ”. Kõik peale ühe kasvasid täisealiseks, kuid ükski ei jäänud talus edasi toimetama. 1873. aastal pandi see koht oksjonile.\nJoel Hobart Poole, Joseph Cutteri nooremapoeg, ostis maja ja 100 aakrit maad 1500 dollari eest. Tema ja proua Poole taastasid järk -järgult talumaja, mis oli selleks ajaks juba mitu aastat tühjana seisnud ja hooletusse jäetud.\n1874. aastal palusid doktor ja proua William P. Wesselhoeft Bostonist kohast ja selle asukohast rõõmuga osa majast suveks rentida. Räägitakse, et härra Poole nimetas üüratu hinna lootuses neid minema ajada. Tema tingimused võeti siiski vastu ja järgmised kuus hooaega asusid Wesselhoeftsid maja idaosas ja lasid ehitada ka kaks külalistemaja. Kümne aasta jooksul said poolakad suvelauad. Hoolimata poolakate protestidest oli “Ark ” muutunud äriks!\nPoole poeg Arthur võeti hiljem partneriks. Majutuskohad laienesid 1895. aastal, kui juurdeehitus (praegune Carlsoni mõis) ehitati lähedale. Arthur E. Poole suri 1912. aastal ja pärast vanema surma 1926. aastal sai proua Poole juhatajaks Charles Bacon, kes oli kahekümne aasta jooksul “The Ark ” operatiivtöötaja. Tol ajal maksis külalisele vannis vannis käimine kakskümmend viis senti. Vannitoa võti rippus hunniku majapidamisvõtmetega proua Poole vöökohas.\n1929. aasta kevadel müüdi Ark ” ja selle talu Charles Baconile. Ta lisas suurele kolmanda korruse pööningule seitse tuba ja moderniseeris suvilad. Tol ajal tehtud remonditööd tegid isa ja vanaisa tüdrukust, kellega Baconi poeg Charles Jr ühel päeval abiellub ja toob “ The Ark ” elama.\nCharles Bacon, vanem suri 1932. aastal äkitselt pimesoolepõletikku ja tema naine Hattie jätkas tegevust kuni aastani 1948. Charles Bacon, juunior ja tema naine Virginia olid omanikud aastatel 1950–1965.\nAastatel 1873–1953 avati Ark ” külalistele 365 päeva aastas. Baconid ei järginud aga nii jäika ajakava, kuigi nad töötasid aastaid täistööajaga juunist oktoobri keskpaigani. Talvistel nädalavahetustel ja koolivaheaegadel avati suusa- ja uisupidudeks Ark ’s ” rõõmsad punased uksed. Vahtrasuhkrupeod “ Ark ’s ” oma suhkrumajas olid iga -aastane maiuspala.\n1965. aastal asutatud Monadnocki kristlik konverentsikeskus on laagri-, konverentsi- ja taganemiskeskus. MCCCI on mittetulunduslik, mittekonfessionaalne, religioosne ja heategevuslik sõltumatu ettevõte.\nViimase sajandi jooksul on ajalooline kodutalu pakkunud head seltskonda, mugavust ja lõõgastust puhkevõimaluste hulgas, millest vana Joe Cutter poleks osanud unistadagi päevil, mil tee “The Ark ” oli vaid lõõgastav rada, mis viis “ 8220 Joe Cutteri ja#8217 puhastamine. ”\n3 mõtet & ldquoMonadRocks: Mount Monadnock ’s Põnev geoloogiline ajalugu ja rdquo\nTõesti tõesti huvitav postitus ja ma tänan teid selle eest! See on ilus aare, mis on moodustatud suurest tõmbamisest ja tõmbamisest. Ma nägin neid Türgi kriimustusi ja eeldasin alati, et need olid külmematel aastaaegadel kantud krampidest. Rumal mina! Aitäh veelkord, Nell! Suurepärane töö!\nTänan teid selle eest! Väga informatiivne (aga kes toona mandreid nimetas? Lol) Jätsite suure osa välja, miks Mt. Monadnock on ülaosas avalikult paljas, paljastades kivivundamendi! Ma arvan, et põlevate geoloogiliste protsesside ajalugu on ‘ lõpetatud ’. Jätkake Monadnock ’s looga!\nSee oli väga huvitav raport. Sellel oli palju öelda. Kui ma mõtlen kõikidele erinevatele kihtidele ja Türgi radadele. Jah!\nAidake meil seda hetke ajaloos dokumenteerida: COVID-19 arhiivikogu\nPraegu leiame end ainulaadsel ajaloolisel hetkel, kui meie kogukonnad, rahvas ja maailm võitlevad COVID-19 pandeemiaga.\nMonadnocki ajaloo- ja kultuurikeskusesse oleme kogunud rikkaliku arhiivi materjale, mis räägivad lugusid neist, kes on enne meid läinud. Nüüd on aeg koguda materjale, mis räägivad tänast lugu- meie kogukondade lugu selle kriisi ajal.\nLoodame, et liitute meiega kodanik-ajaloolasena ja aitate meil seda aega dokumenteerida. Tulevased kohalikud ajaloolased tahavad teada, kuidas pandeemia mõjutab meie piirkonna tervist ja majandust, kuidas muutus meie laste haridus ja kuidas igapäevast elu muutis sotsiaalne distantseerumine ja kodus viibimise kord .\nKoostöös Monadnocki pearaamatu transkriptsiooniga loob Monadnocki keskus COVID-19 kriisi arhiivi, mis dokumenteerib Monadnocki piirkonna inimeste kogemusi.\nSee materjalide kogu säilitatakse tulevastele põlvedele Monadnocki keskuses. Kümne, viiekümne või saja aasta pärast saavad Monadnocki piirkonna inimesed kuulda meie häält, õppida, kuidas kogukond kokku tõmbub (jäädes 6 meetri kaugusele!), Kogeda meie pettumusi ja triumfe ning näha viise pidasime vastu.\nMonadnock Ledger-Transcripti ajakirjanikud ja toimetajad on teinud hämmastavat tööd, et teatada arenevast kriisist. Fotod ja uudised nende kajastusest kuuluvad COVID-19 kogusse, kuid vajame ka teie esimese isiku panust!\nKirjutamine (luule-, ajakirja- või päevikukirjed, aimekirjanduslugu kriisiga seotud sündmusest või isikust jne)\nKaasake pere! Paluge oma lastel pildistada, kirjutada, joonistada, maalida või teha video oma ajaloolise hetke kogemustest. Kui esitate lapse tööd, märkige palun, et olete lapse vanem, ja andke meile teada lapse eesnimi, vanus ja linn.\nKodanik-ajaloolasena ei piirdu te ühekordse esitamisega. Esitage julgelt pandeemia ajal nii palju või nii palju kui soovite.\nMõned esildised võidakse avaldada Monadnocki pearaamatu transkriptsioonis. Saates oma materjalid COVID-19 arhiivikogusse, annate oma loa Monadnocki ajaloo- ja kultuurikeskusele ning Monadnocki pearaamatule materjali reprodutseerimiseks, avaldamiseks ja jagamiseks.\nSaatke oma e -kirjad aadressile d i r e c t o r @ null M o n a d n o c k C e e x74 e r . o r g või saatke USA posti kaudu Monadnocki keskusesse PO Box 58, Peterborough, NH 03458. Lisage oma esitamisele kindlasti oma täisnimi, e -posti või postiaadress ja telefoninumber. Peame suutma dokumenteerida, kust esildised pärinevad, et need kogusse lisada.\nTänan teid juba ette avalduste eest!\nMichelle Stahl, Monadnocki keskuse tegevdirektor\nHeather McKernan, kirjastaja, Monadnock Ledger-Transcript\nMonadnock Center teeb koostööd Savron Graphicsiga, et pakkuda ajakirju COVID-19\nKui Rob Crowley Jaffrey osariigis Savron Graphicsist COVID -kriisi dokumenteerimisprojektist teada sai, võttis ta Monadnocki keskusega ühendust ideega printida ajakirjad, et inimesed saaksid oma kogemused kirja panna. Arvasime, et oleks huvitav omada dokumente tulevastele põlvedele, et nad teaksid, kuidas inimesed tegelevad kodus püsimise ja sotsiaalse distantseerumisega. Loodame, et inimesed kasutavad neid ajakirju, et luua õigeaegne ülevaade kirjutamise, joonistamise ja muude loominguliste viiside abil oma kogemuste salvestamiseks, ütles Rob.\nKui kriis on möödas, võidakse ajakirjad sisse anda ja Savroni graafika digiteerib need. Digitaalsed koopiad tehakse linna ajalooseltsidele ja Monadnocki keskusele kättesaadavaks, et neid tulevikus säilitada. COVID-19 ajakirju kogutakse alles pärast seda, kui kuberner tühistab kodus viibimise korralduse. Ajakirjade sisu ei tee avaldada ajalehes.\nNeed COVID-19 ajakirjad on tasuta ja neid on levitatud kogu Contoocooki orus. Korjake päevikut järgmistes kohtades: Savron Graphics Jaffreys (32 Fitzgerald Drive, kast asub kontori välisukse juures), Peterborough linnaraamatukogu (tagumise sissepääsu kõrval oleva üleulatuse all), Hancock Inn (verandal), Delay's Harvester Greenfieldi turg (verandal) ja Dublini üldpood (poes, saadaval ainult poe lahtiolekuaegadel).\nPalun võtke oma päevik kätte, kui teete olulisi tegevusi, näiteks toidupoed, selle asemel, et teha päeviku hankimiseks erireisi.\nMonadnocki keskus tänab Savron Graphicsit ja perekonda Crowley selle idee meieni toomise ja ajakirjade trükkimise eest!\nMonadnock Art/Dublini kunstikoloonia sõbrad on ainult vabatahtlike organisatsioon. See on mittetulunduslik organisatsioon 501 (c) (3) ja 100 protsenti kõigist annetustest läheb meie kunstnike reklaamimiseks ja iga-aastase kunstituuri läbiviimiseks. Palun kaaluge liikmeks astumist või annetuse tegemist Monadnock Arti toetuseks. See jaotis annab võimaluse liikmeks astuda või annetada.\nEdie Clarki poolt\nAutoriõigus © Edie Clark 2008\nDublini kunstikoloonia, mida alles hiljuti nimetati selliseks, sai alguse ühe kunstniku kehastuses, Abbott Handerson Thayer (1849–1921), kes tuli Dublinisse 1888. aastal ja kelle kunstiline kirg, ekstsentrilisus ja magnetiline isiksus meelitasid hiljem üles sellise tähtkuju kunstnikke, et see mõiste tekkis mugavuse huvides peaaegu sada aastat hiljem, tähistades seda selle väikese New Hampshire'i küla sügav kunstiline pärand. See kunstitegevuse keeris kestis umbes kuuskümmend aastat, kuigi paljud kunstnike järeltulijad elavad siiani piirkonnas. Dublini kunstikoloonia sõbrad asutasid 1995. aastal entusiastlike elanike rühmitus, kes soovis mitte ainult seda pärandit tähistada, vaid ka tunnustada Dublinis ja seda ümbritsevates linnades jätkuvalt eksisteerivat loomingulist jõudu. 2007. aastal muutis rühmitus nime Monadnock Art / Friends of the Dublin Art Colony. Selle grupi missioon on tähistada nii paljude kunstnike minevikku kui ka tulevikku, kes praegu elavad ja töötavad väikese, kuid võimsa Monadnocki mäe varjus.\n19. sajandi lõpus ei olnud Dublin tüüpiline New Hampshire'i talukoht. Vastupidi, seal oli suur looduslik ilu, mille olid algselt kaardile pannud sellised valgustid nagu Thoreau ja Emerson, kes mõlemad tegid Dublini palverännakuid ja kirjutasid selle maagilisest kvaliteedist. Dublini taustal oli müstiline Monadnocki mägi ja selle järv, mida kunagi nimetati Monadnocki järveks ja nüüd Dublini järveks, peegeldas mäe ikoonilist profiili. Paljud rikkad suveelanikud, kes olid silmapaistvad valitsuses ja äris, elasid suursugustes elegantselt kujundatud suvekodudes, mis olid varjatult järve ümber peidetud.\nAbbott Thayer oli hobuste ja lollakate arstide poeg New Hampshire'is Keenes. Thayer oli emersoonlasest transtsendentalist ja tuli algselt Dublinisse Dublini suveelaniku ja ühe tema tulihingelisema austaja Mary Amory Greene'i käsul. Greene, proua John Singletoni Copley Greene kasuisa, oli ise jõukas filantroop, kes võttis Thayerilt kunstitunde. Lugu ütleb, et tema kiindumus Thayerisse ja tema töösse jõudis nii kaugele, et väsinud rongist Harrisville'ist Keenesse sõitmisest ehitas ta talle suvemaja - Monadnocki alla ja Dublini järve kohale - nii et ta oleks talle lähemal.\nRichard Meryman, juunior, samanimelise Dublini kunstniku poeg, on kirjeldanud Thayerit kui „abivajavat geeniust, kes on mõne naise kaitseinstinktidele kassitõbi”. Samuti oli ta enda sõnul “olümpiaklassi ekstsentrik”. Kahtlemata. Ta kolis oma naise ja lapsed soojustamata suvemajja, mille Mary Greene talle ehitas, ja asus elama aastaringselt. Tuberkuloosi ajastul uskus Thayer värske õhu tervendavasse jõusse. Suvel ja talvel magasid ta ja tema pere õues laagrites, mis olid ühel küljel avatud. Külmadel kuudel pakkisid nad end karunahkadesse ega väitnud end ebamugavust tekitavat.\nEnnekõike oli ta hüpnotiseeriv õpetaja, kes meelitas Dublinisse igasuguseid kunstnikke, kus nad tema jalge ees istusid ja tema kirgedest üle said. Ta uskus, et tema kunst on "Jumala diktaat". Tema missioon oli täiuslik ilu ja Monadnocki mägi oli totem. Lisaks võimsatele, müstilistele inglite ja mägede maalidele on Thayer tuntud kamuflaažide kujundajana, mida nüüd kasutavad praktiliselt kõik maa peal olevad sõdurid, ja esimese looduskaitsjana. Tema ettenägelikud ja teravad jõupingutused Monadnocki mäe arengust päästmiseks käivitasid liikumise, mis on suutnud luua öösel tuledeta mäe, kambrite tornid või mis tahes konstruktsiooni ümbermõõdust kaugemal. Juba ainuüksi selle pärast tuleks teda tähistada, kuid just tema kunsti ja loodusjõulise isiksuse pärast mäletatakse teda kõige paremini.\nPaljud kunstnikud, kes sel ajal Dublinis kogunesid, tulid sinna kas Thayeri juurde õppima või tema juurde. George de metsahari (1855-1941) kohtusid Thayeriga New Yorgi Riiklikus Disainiakadeemias ja nad suhtlesid uuesti Pariisis. Kasvas sõprus, mis viis Brushi 1898. aastal Dublinisse, kus ta lõpuks asus elama ja töötas elu lõpuni, suri seal 1941. aastal. Brush, keda mäletati sooja, õrna ja teatrimehena, veetis aega 1880. aastatel Ameerika Ühendriikides. Lääs, maalides indiaanlasi nende reservatsioonidele. See imendas teda nende põlisameeriklaste vastu eluaegse kaastunde ja kaastundega. Hilisematel aastatel töötas ta enamasti portreedena. Tema töid võib leida New Yorgi Metropolitani muuseumist, MFAst Bostonis ja Freerist Washingtonis, kus on eksponeeritud ka Abbott Thayeri tööd.\nTeiste Thayeri jüngrite hulgas Frank Weston Benson (1862-1951), üks suuri Ameerika impressioniste. Enne New Hampshire'i mererannikule kolimist, kus ta maalis peamiselt väljas, maastikke ja merejalaväelasi, veetis Benson neli või viis suve Dublinis, töötades Thayeri mõjul, maalides eeterlikke, idealiseeritud naiste portreesid. Ta maalis ka mäge ja järve. Muralist ja maalikunstnik Barry Faulkner (1881-1966), Abbott Thayeri sugulane, kasvas samuti üles Keenes, kuid pidi minema New Yorki õppima Thayeri käe all, kes oli temast üle kolmekümne aasta vanem. Ta õppis seal ka George de Forest Brushi käe all, nii et need tugevad sidemed Dubliniga viisid ta lõpuks sinna. Tema õpingud Itaalias tõid talle esimese seinamaalingute tellimuse, mis alustas tema silmapaistvat karjääri. Tema mosaiikpildid täiustavad selliseid hooneid nagu RCA hoone Rockefelleri keskuses, John Hancocki hoone Bostonis, rahvusarhiiv Washingtonis ja mitmed osariigi pealinnahooned.\nRockwell Kent (1882-1971) oli Thayeri õpipoiss kahel suvel, aastatel 1903 ja 1904. Kent jätkas maalähedaste maastike-Gröönimaa ja Tierra del Fuego-maalimist ning on seotud nii Monhegani kui ka teiste kunstnikega. kunstikogukonnad. Ta ei elanud kunagi Dublinis, kuid naasis sageli Thayeri külastama. Üks Kenti tuntumaid maale mäest ja varjutatud Dublini järvest on Smithi kolledži alalises kollektsioonis. Sotsialist ja kommunistliku partei liige Kent oli piisavalt nördinud selle üle, kuidas teda McCarthy juurdluste ajal koheldi, et ta annetas suure osa oma kunstist „Nõukogude Liidu rahvale”, kus suur osa sellest on praegu väljas Riigi Ermitaaži muuseum Peterburis, Venemaal. Kuni viimase ajani polnud need maalid vaatamiseks saadaval.\nTeine, kes tuli mäele ja jäi, oli Richard Meryman (1882–1963). Massachusettsi osariigis Chelseast pärit Meryman, kes oli õppinud Frank W. Bensoni ja Edmond C. Tarbelli käe all Bostoni muuseumikunstikoolis, tuli 1906. aastal Dublinisse Thayeri koopiateks. Kuna Thayer arvas, et tema teos on Jumala antud lõigud, kartis ta oma sekkumist ja palkas seetõttu teoste säilitamiseks teatud kohtades kopeerijaid nagu Meryman. Neid koopiaid kasutas ta töö kiirendamiseks. Ta kartis, et Jumal võib ta igal hetkel hüljata ja siis maal rikutud. Nii et Meryman ja teised (sealhulgas Alexander James) olid seal, et päästa Thayer iseendast. Lõpuks maastiku- ja portreekunstnikuna iseseisvalt saavutanud Meryman sai osa Thayeri lähiringist ja asus 1935. aastal elama Dublinisse, kus tema perekond säilitab endiselt kodu, mille Meryman ostis 1924. Aastal tagastatud maksude eest. Tema mäe impressionistlikud esitused on väga kogutavad, nagu ka tema portreed, millest paljud on suveelanike tellitud.\nAlexander James (1890-1946) oli mitte ainult Thayeri, vaid ka Frank Bensoni õpilane. James sündis Cambridge'is intellektuaalselt rikka pärandina: tema isa oli William James, Harvardi filosoof ja onu oli Henry James, romaanikirjanik. Vaatamata sellele raskele intellektuaalsele taustale kaldus Alec, nagu ta oli tuntud, rohkem kunsti poole, mida tal pärast mõningast hämmingut perekonnas lubati jätkata. Esmakordselt tuli ta Dublinisse 17 -aastaselt Thayeri käe alla õppima ja seitse aastat jagas ta oma aja Bostoni ja Dublini vahel. Tema varajane töö portreekunstnikuna köitis John Singer Sargenti tähelepanu, kellest sai eluaegne sõber. James tegi mõned maastikud, kuid ta pani suurema osa oma energiast portreedesse. 1919. aastal kolis James koos kasvava perega Dublinisse. Aga Aleci jaoks ei tohtinud tegelikult „kodu” olla, sest ta lahkus oma perest sageli või viis nad vajaduse korral kaasa sellistele mitmekesistele maastikele nagu California, Prantsusmaa ja ilmselt väga ahvatlev Richmond, New Hampshire. kahekümne kolme miili kaugusel Dublinist, kuid väga kaugel selle rahva iseloomu poolest, kelle nägu ta lõuendile rohkesti pühendas. Richmondis ostis ta vana talu nn Polecati linnaosas ja läks sinna elama, ilma pereta. Mõned ütlevad, et just siin oli ta kõige õnnelikum. Hoolimata eliitkasvatusest või võib -olla ka selle tõttu tõmbas James tavalise inimese nägu ja tundis rõõmu nende lähedusest tema ümber. Ta naasis Dublinisse ja lasi ehitada stuudio nende suure telliskivimaja taha Dublinis. Stuudio valmis oktoobris ja James suri järgmisel veebruaril. Alexander Jamesi matuste päeval peatati Dublinis kogu töö, poed suleti. Dublini kirikus toimunud jumalateenistusele tuli rahvahulki igalt poolt. Kes kirikusse ei pääsenud, seisis väljas lume all.\nNagu Thayer, tõmbas Alexander James ka õpilasi ligi ja toetas nende karjääri. Ta kohtus vene kunstnikuga Gouri Ivanov-Rinov (1902–1966), kes tuli Jamesiga õppima ja ehitas lõpuks rammitud maja Dublini kinnistule, mille Jamesi perekond talle kinkis. Ta elas seal oma abikaasa Murieliga elu lõpuni. Ta maalis religioosseid ikoone sama oskuslikult kui maastikke, osa neist kohalikust, osa teistest paikadest. Onni Saari (1920-1992), Dublinis asuva MacVeaghi mõisa aedniku poeg, köitis nii Jamesi kui ka Barry Faulkneri tähelepanu ning sponsoreerisid nad 18-aastaselt Saarile kunstinäitust. Ta läks New Yorki, kus ta veetis oma karjääri, enamasti graafikuna, tootes LP -de jaoks raamatujopesid ja -kaaneid. Tema surma järel jättis Saari sadu lõuendeid, mida ta oli hoidnud oma aias Harrisville'is, millest ükski polnud tema arvates piisavalt hea. Kuid tugev müük Harrisville'is pärast tema surma korraldatud näitusel tõestas, et ta eksis.\nJamesi ja. Vahel tekkis tugev side Albert Quigley (1891-1961), kes elas naaberriigis Nelsonis. Nende oma oli pikk vastastikuse imetluse sõprus. Näiliselt valmistas Quigley raamid Jamesi portreede jaoks. Tema raamid olid väga ihaldatud. Kuid Quigley oli ka omaette suurepärane maalikunstnik. Nagu Richmondi head inimesed, oli ka Quigley pärit maalt ja mitte mõisast sündinud. He lived right off the Nelson town green in a tumble-down house where he raised his family, clearing off the kitchen table in order to paint and trading his paintings for groceries and odd jobs that he needed done. He painted portraits and landscapes, evocative of the Depression, a time when the New England landscape showed its bones. The multi-talented Quig, as he was known, was also a well-known fiddler and played Monday nights for the Nelson dances.\nCopyright 2021 \_ Monadnock ScStr - ajalugu...


Paul Oja: Mida Soome noortele liberaalidele koolis õpetatakse - Uued Uudised\nEsilehele » Arvamus » Paul Oja: Mida Soome noortele liberaalidele koolis õpetatakse\nPaul Oja: Mida Soome noortele liberaalidele koolis õpetatakse\nSoomlastel on põhjust häbeneda – ainult mitte oma rahvust ja rassi, vaid seda, et nad on oma tõelisest soome identiteedist lahti öelnud. Pilt on illustratiivne.\n“Kui ühiskondlikel teemadel vaidlema hakatakse, selgub peagi, et iga osapoole seisukohad määrab ära väike, ühe käe sõrmedel üles loetav hulk väiteid või teese, mida vaidleja peab aksioomideks. Aksioomid on teatavasti juba eelduse järgi õiged väited, mida tõestama ei pea ning millele ehitatakse üles kogu muu argumentatsioon.\nÕige ammu on taibatud, et oluline on istutada aksioomipõhi inimese teadvusse võimalikult varases eas. Uutes Uudistes tänavu jaanuaris ilmunud artiklis olen kirjeldanud, kuidas valitsev ideoloogia Soomes oma liberaalsallivaid väärtusi kooliõpilastele jõuliselt peale surub ning väga pahaks paneb, kui Põlissoomlased traditsioonilistele väärtustele tuginedes sellele protsessile vastu seisavad.\nAjakirjal Suomen Kuvalehti on kombeks avaldada igal aastal valitud kirjandeid emakeele üliõpilaseksamitelt. Ajakirja tänavuses 27. numbris (8. juulil) on ilmunud neli seekord sõelale jäänud teksti.\nOlen sealt välja noppinud üksikuid lauseid, milles kirjutaja aksiomaatiline aluspõhi eriti reljeefselt avaldub. Pikemaid arutlusi ma siin tsiteerima ei hakka, sest internetist leiab praegu argumente ja tõestusmaterjali igasugustele väidetele. Nende valiku ja esitusviisi määrab aga just see, millistele aksioomidele kirjutaja tugineb.\n„Minul on tihti raske olla uhke selle üle, et olen soomlane. Olla soomlane ja kuuluda valgesse rassi teeb mulle häbi, ja nii see peabki olema.“ Iiris Mäki, Oulu.\nTüdrukud on koolis tihtipeale musterõpilased. Ka see tütarlaps on liberaalse ideoloogia poolt propageeritud hoiaku õhinal omaks võtnud. Kas niisugune arusaam kedagi õnnelikumaks teeb – või aitab ainult süvendada vihkamist ja põlgust inimeste vahel, jääb lugeja enda otsustada.\nKielo Kiikeri, Tampere, kirjutab ajaloost, lipust ja rahvustundest.\n„Oma ajalootundide vanglakaristuse ära kandnuna tean, et talvesõda liitis ühte kaheks jagunenud Soome.“\nKodumaa ajalugu käsitlevad koolitunnid tunduvad tütarlapsele vanglakaristusena. Hoiak on loodud. Mida ta seal „vanglas“ istudes siis veel teada sai?\n„Rahvas jagunes kaheks ja võitles omavahel kodusõjas kõigest veidi rohkem kui saja aasta eest, ning pärast sõda valged võitjad said määritleda soomluse enda näo järgi.“\nMilline õnnetus – soomlaseks olemise defineerisid need, tänu kellele Soome Vabariik üldse püsima jäi. Ja milliseks oleks kujunenud soomluse mõiste vastaspoole võidu korral – Soome Nõukogude Sotsialistlikus Vabariigis alates aastast 1918? Sellest ajalootundide „vanglas“ ilmselt ei räägitud.\nSamuti jäi seal nähtavasti vaatluse alt välja küsimus, miks nii visalt kutsutakse Soomes kodusõjaks sõda, mille lõpetamiseks oli vaja 14. oktoobril 1920 sõlmida rahuleping naaberriigiga – kommunistliku Venemaaga.\n„Varem või hiljem lüüakse endiste aegade eksklusiivse rahvustunde kirstu viimane nael ja lastakse see haua häirimatusse rahusse puhkama. /—/ Vaikne poolring heisatava lipu ümber ning sitkus võimatute ülesannete täitmisel äratavad uhkust ning tugevdavad rahvustunnet nagu enne, nii ka nüüd ja edaspidi. Ainult et lipu ümber tuleb kutsuda kõik.“\nHuvitav, millisele lipuplatsile kõik tulla soovijad ära mahuksid? Ja keda nende seast siniristilipp enam huvitaks?\nReetta Saine Helsingist kirjutab, et traditsiooniline kujutelm Soome naisest on seni põhinenud „Kalevalast“ pärit Aino kujul.\n„Varem kehtinud ettekujutus soome naisest ei sobi enam globaliseerumise käigus rikastunud soome identiteetide kirevasse kogusse,“ leiab ta. „Ainost tuleb omaks võtta uutmoodi kuju: nii mina kui ka mitmekeelne, hidžaabi kandev, mehe kehasse sündinud, Aasia päritolu ja kiilaspäine naine peavad võima olla soome naised.“\nMulle jääb arusaamatuks, miks kirjeldatud „rikastunud“ omadustega naine üldse Soome peaks pürgima ennast identifitseerima? Miks talle enda identifitseerimine oma sünnimaal, oma rahva hulgas ei kõlba?\nLauri Kuosmanen, Lahti:\n„Vanaaegseid mõttemalle järgivad inimesed on järelikult väljasuremise ohus, mis minu jaoks evolutsiooni tähendab. /—/ Selline areng ei toimu siiski automaatselt, vaid meil tuleb kahjulikke mõttemalle aktiivselt meie süsteemidest ja kooskondadest välja kitkuda. /—/ Näiteks Donald Trumpi pääsemine Ühendriikide presidendiks on õudustäratav näide sellest, kuidas me oleme suutelised oma arengu saavutusi sekundite jooksul sügavasse prügikasti heitma.“\nMilline õudus. USA sai presidendi, kes erinevalt oma mitmetest eelkäijatest ei alustanud maailmas ühtki sõda, kes sai Lähis-Ida lootusetult kinni kiilunud rahuprotsessi ometi kord paigast liikuma, kes on täitnud kõik oma põhilised valimislubadused ega nõustugi välja surema või laskma ennast kuskilt välja kitkuda – see on ikka õudne küll.\nLõpetuseks lisab Elina Jokinen, üliõpilaseksamikomisjoni emakeeletsensor oma kokkuvõtvas kommentaaris:\n„Tänavu kevadel oli üliõpilaseksami emakeele kirjandi teemaks rahvuslus,“ kirjutab ta.\n„Noored kujundavad oma rahvuslikku identiteeti olukorras, mil traditsioonilised arusaamad soomlusest enam ei piisa: Liiga paljude noorte suhe soomlaseks olemisse on praegusel hetkel „segane“, „vastuoluline“ või „häbistav“.“\nAsjamehe ametinimetus on soome keeles „ylioppilastutkintolautakunnan äidinkielen sensori“.\nSensori-sõnale ei anna erinevad sõnaraamatudki muud vastet kui „tsensor“. Miks üliõpilaseksamikomisjoni tähtsat asjameest just selle nimega kutsutakse, seda mina ei tea, kuid tähendusrikas tundub see küll.\nKas on põhjust imestada, et mõnevõrra teistsuguselt aksioomipõhjalt üles ehitatud tekste äravalitud kirjandite hulka ei sattunud?”\nTeemad: esilugu kool kuum noored soome


Viis Niagara veinitehast, mida külastada - Winestealssd.com - Vein Reis\nPõhiline Vein Reis Viis Niagara veinitehast, mida külastada r n r n t Veinirajad: Niagara reisijuht r n t Torontosse lendamiseks - Sky Scanner r n t Toronto hotellide jaoks - härra ja proua Smith ...\nViis Niagara veinitehast, mida külastada r n r n t Veinirajad: Niagara reisijuht r n t Torontosse lendamiseks - Sky Scanner r n t Toronto hotellide jaoks - härra ja proua Smith ...\nInniskillini veinitehas Niagaras.\nVaadake viit külastatavat Niagara veinitehast, mille Lonely Planet valis oma uude raamatusse Veinirajad.\nVeinirajad: Niagara reisijuht\nLendudeks Torontosse - Sky Scanner\nToronto hotellide jaoks - härra ja proua Smith\n01 INNISKILLINI VEINID\nInniskillin on tänapäevaste aluste kinnisvara Niagara 1975. aastal veinitehase litsentsi saades oli ta seda aastakümnete jooksul esimene teinud ja see aitas käivitada uue kasvu, mille tunnistajaks me täna oleme. Inniskillin oli keskne roll Niagara tuvastamisel magusa jääveiniga - ja on siiani kõige kuulsam oma Riesling , Vidal ja Cabernet Franc . Kuid see toodab väga laias valikus veine, valgeid ja punaseid, mitmes kvaliteeditasemes. Ilmselt on tegemist mitme huviga suurema tootjaga, kuid siinne külastus ja degusteerimine on Niagara mineviku ja oleviku mõistmiseks hädavajalikud. Asub vaid mõne minuti kaugusel Niagara jõest, mööda rida 3 Rd, sisenege mõisa uhketesse valgetesse väravatesse, et soojalt vastu võtta. Kohapeal on veinibaar ja vabaaja hooajaline grill.\nwww.inniskillin.com tel +1 905-468-2187 1499 Liin 3 Niagara Pkwy, Niagara-the-the-Lake järvel suvi kell 10–18, talv\nPilt: Lonely Planet\nVaadake Niagara Decanteri reisijuhti 2016. aasta veebruari väljaandes. Telli Decanter siin.\n02 FROGPONDI TALU\n2001. aastal avatud Frogpondi talu on uhke selle üle, et on Ontario esimene mahepõllumajanduslikult sertifitseeritud veinikelder alates 2006. aastast. Rajatised on täielikult toidetud tuulest ja veest saadud rohelise elektriga. Sellisena esindab see ühte paljudest elujõulistest suundadest Niagara veinivalmistamise tuleviku jaoks. Praegu on tema veinid üsna ühtlaselt jaotatud valge ja punase vahel, sealhulgas kaks hübriidveini Vidal ja Chambourcin . Kuiv, Elsassi stiilis Rieslingud on erilist tähelepanu väärivad.\nwww.frogpondfarm.ca tel +1 905-468-1079 1385 Larkin Rd, Niagaraon-the-Lake kell 11–18 suvi, 17–17 talv\nPAKKUMINE: kasutage koodi RAUD25 25% allahindlust Veinirajad ja kõik teised Lonely Planeti tiitlid\n03 RAVINE VINEYARDARDE WINERY\nVaid mõne kvartali kaugusel Frogpondi talust lõuna pool on see uus mõis (2008), mis asub vanas talus (1867). Viienda põlvkonna omanik Norma Jane Harber ja tema abikaasa Blair töötavad koos veinivalmistaja Martin Warneriga, et toota üsna laia valikut tuntud rahvusvahelisi sorte - Chardonnay , Riesling , Cabernet Sauvignon ja Merlot . The Cabernet Franc on aga ilmselt nende parim vein - ja üks Ontario parimatest - tänu nende saitide soojusele. Maitsesta nende kahte villimist kindlasti vaadiruumis.\nSiin saate osaleda mitmel temaatilisel visiidil, mis sobib teie huvidega, näiteks ajalooline ekskursioon või veinivalmistustuur või privaatne degusteerimine. Seal on ka suurepärane talust lauale restoran, mis võib olla kogu projekti tõeline täht.\nwww.ravinevineyard.com tel +1 905-262-8463 1366 York Rd, St Davids temaatilised ekskursioonid mitu korda päevas\n04 PÄRL MORISSETTE\nPartner Mel Pearl ja veinivalmistaja François Morissette esindavad üht vähestest ja parimatest mõisatest, kes küsivad „milline viinamarjasort väljendab Niagara jaoks parimat veini?“ Ja tegutsevad selle järgi. Vastuse avastamiseks on nad vähe vaeva näinud ega kulutanud. Burgundia koolitatud François töötab üle 12 hektari (30 aakri) suurusega Cabernet Franc , Chardonnay , Pinot Noir ja Riesling kahest erinevast muutuva vanusega viinamarjaistandusest (ja apellatsioonist). Kelder on üks Kanada lahedamaid: täis hulgaliselt erinevaid vananemisnõusid räägib see rahututest parimatest veinidest. Pearl Morissette'i kõrge kvaliteet on aga enamasti tingitud viinapuude laitmatust majandamisest - kui külastate kevade ja sügise vahel, palute viinamarjaistanduse tuuri - ja ärge unustage küsida basseini kohta. Pearl Morissette asub Tawse viinamarjaistandusest ida pool, mööda maanteed 81.\nwww.pearlmorissette.com tel +1 905-562-4376 3953 Jordan Rd, Jordan Sat & Sun kokkuleppel\n05 TAWSE VEINI\nTawse on Niagara üks tunnustatumaid valdusi (pälvib mitu auhinda) ja üks suurimaid. Kümme sorti on istutatud kuude viinamarjaistandusse üle 80 hektari (200 aakrit) ja villitakse laias stiilivahemikus: vahuvein, valge, roosa, punane ja magustoit. Viinamarjaistanduste tavad hõlmavad orgaaniliste ja biodünaamiliste meetodite kombinatsiooni. See vara ise on nii suurejooneline kui ka intiimne: lai sissesõidutee viib mööda hoolitsetud muruplatsidest, nutikast purskkaevust ja puudega ääristatud niitudest laitmatult varustatud maitsmisruumi, kus on ümbritsetud baar (kus on lihtne teiste reisijatega segada) ja Euro stiilis tünnikelder. Siin olles ärge unustage vaadata aromaatset troopilist karjääriteed Gewürztraminer ja palus Estate Gamay Noir.\nwww.tawsewinery.ca tel +1 905-562-9500 3955 Cherry Ave, Vineland kell 10–17 E – R, 10–18 L ja P\nPaljundatud kasutaja loal Veinirajad , 1. edn. © 2015 Lonely Planet.\nTeele jõudsid ‘Harley-Davidsoni’ veinid...\nJuubeliveinid 2021: Dekanteri juhend...\nDecanteri 2018. aasta tippveinid: kõige põnevamad valikud...\nNapa ‘raamatukogu’ oksjoni esikohal on haruldaste Shaferi veinikogu...\nAustraalia vein känguruga pudelis\nmüügil keiserlik veinipudel\nparim vein singiga serveerimiseks\nparim punane vein Hispaaniast


VIDEO | NUNNU! Väljasurnuks peetud loomake sattus looduskaamera kaadrisse\nVäike hiirhirv nuusib lehtede sees toidu järele.Foto: AFP PHOTO / Southern Institute of Ecology / Global Wildlife Conservation / Leibniz Institute for Zoo and Wildlife Research / NCNP\nToimetas Greete Kõrvits, 12. november 2019 19:06\nVietnami metsas üles seatud looduskaamera silma jäi tõeliselt rõõmustav vaatepilt: vahepeal juba väljasurnuks peetud Tragulus versicolor ehk Vietnami hiirhirv.\nKanšillide perekonda kuuluv kabjaline on umbes jänese või kassi suurune. Hiirhirvedel pole sarvi ja hüüdnimigi on neil üsna täpne: näeb ta tõepoolest natuke välja nagu metskitse ja hiirekese ristand. (Tegelikult pole nad ei hiired ega hirved.) Sarvede puudumist asendavad väikesed teravad kihvad, millega hiirhirv ennast kaitseb.\nLoodusajakirjas Nature oma uurimuse avaldatud teadlased kirjutavad, et Vietnami hiirhirve pole nähtud 90ndatest saati ning paljud sealsed loomasõbrad eeldasid, et teda ei eksisteerigi enam. Selles on paraku süüdi hiirhirvedele kiskjatest kordades ohtlikum liik: inimene. Haruldase looma salaküttimine ja elupaikade hävitamine tegid populatsioonile kahjuks kiire lõpu peale.\nVõi nii vähemalt näis. Nha Trangi kuurortlinnast natuke väljaspool asuvates metsades elavad külaelanikud väitsid ikka, et näevad loomakesi mõnikord (et hiirhirved eelistavad sageli öösiti liikuda ja omavahel kuigi seltsivad pole, ei tee nende märkamist kergemaks). Ühte metsa, kust teated kõige enam tuli, panidki teadlased oma kaamerad üles.\nKui nad hiljem materjali üle vaatasid, selgus, et kõik kolm kaamerat võtsid üles kaadreid ringi askeldavatest hiirhirvedest. See tõestab, et vähemalt sellel väikesel maa-alal neid tõepoolest eksisteerib. Suur võit on see kindlasti, ehkki äärmiselt ohustatud liigi staatusest Vietnami hiirhirv nende tõendite põhjal siiski ei pääse. Täpselt pole küll võimalik teada, mitu isendit metsas elab, ilmselt jalutas mõni kaamerasilma eest läbi enam kui kord, kuid fotosid eri kauguses üles võetud salvestistelt on kokku üle 2000 – piisavalt järeldamaks, et ainult üks tilluke modell kaamerate ees poseerimas ei käinud.\nPärast arutelusid kohalike looduskaitsjatega otsustasid uurimuse koostajad hiirhirve kaitsmise huvides kaamerate täpsemaid asukohti mitte avaldada.\nJärgmiseks loodavad Vietnami keskkonnakaitsjad propageerida püüniste kasutamise vähendamist, mis paraku on riigi maapiirkondades väga levinud ja ohustab palju muidki haruldasi loomi.\nÜldiselt hiirhirved eriti seltskondlikud pole, vahel harva võib neid kahekaupa näha. Foto: AFP PHOTO / Southern Institute of Ecology / Global Wildlife Conservation / Leibniz Institute for Zoo and Wildlife Research / NCNP\n14. november 2019 11:48\nvombat 13. november 2019 09:39\nVaeseke veel ei teagi et ta on väljasurnud.


★★★ Solid-laine puidust stend ★★★\nMitmel paljudel pole oma kodus pinki, võib-olla seetõttu, et on raske leida mudelit, mis sviibib siseruumi disaini. Kuid on ka mõningaid võimalusi, mis hämmastavad teid vastavalt nende stiilile. Henrybuilt valmistatud mööbel juba harjutasid meid oma elegantsete puidust pingid ja lauad, kuid see, mida me kavatseme esitada, lööb kõik piirid.\nHämmastav Wave Bench'is on asjaolu, et see ei ole lihtsalt lihtne asi istuda, vaid ka tõeline kunstiteos. Kuid need pole selle pinki ainsad omadused. Sellel pingil on väga uuenduslik asjaolu, et see võib mängu lõimimiseks integreerida. Selle koha peal olevad kohad on kumerad, mis muudab selle pingi mugavaks, kuigi see on valmistatud puidust. Lihtne konstruktsioon võimaldab meil pinki paigaldada ka klassikalises või kaasaegses toal.\nUus valamu disainilaine Reginox\nSelle pingi jaoks kasutasid disainerid parimaid materjale hoolikalt kujundatud kujul. Disainerid tegid koostööd, et luua tükke, mis tunnevad end nii ilusate tööriistadega kui teenetemärgi objektid. Nagu te seda pinki jälgite, mõistate, et selle materjalide tõttu saate seda olla hooletu, kasutada seda igapäevaselt ja see jääb täiusliku kujuga ilma kahjustamata. See kestab pikka aega, nii et teie investeering on nutikas. Wave Bench on saadaval tahke wenge, mõõtmetega 17 "H x 16" W, pikkusega kuni 10 "ja tahke metsa ulatuses. Selle suurepärase pingi hind on 2300 dollarit. Iga tükk on tellimuse järgi ehitatud.\nKuulsused kujutasid endast vene generaale Replaceface'i järgi\nKaasaegne elukoht koos geniaalse arhitektuuri detailidega: 4 × 30 maja\nEbatavaline kodus Londoni doki laeval\nCNC viilutatud viimistlusplaat EVT poolt on Uber Modern


Valdur Mikita: seenelkäik on maailmakultuuri seisukohalt palju tähtsam kui reis Pariisi - Elutark\nValdur Mikita Foto: Anni Õnneleid\nTavaliselt me ei mõtle seenele minnes, et seenelkäik kuulub tegelikult maailmakultuuri haruldaste ja hääbuvate vormide hulka. Mükofiilseid kultuure on alles väga vähe. Täpselt samuti kuulub sinna toimetamine vanas taluaias või (palve)rännak mööda isiklikke pühapaiku. Põhimõtteliselt on kõigil neil samasugune väärtus nagu mõnel Bachi sonaadil või iidse linna varemetel.\nVaadates neid eesti kultuuri iseloomulikke ja omanäolisi jooni, hakkab kangastuma üks üpriski erilaadne kommunikatsioonimudel, mis määratleb inimese kõneluse maa, elava looduse ja viimaks iseendaga (maagiline sõna). Viimase sajandi tunnusjooneks on, et inimene on meeletult täiustanud kommunikatsioonisüsteeme inimese ja inimese vahel, kuid alla on käinud võime suhelda nii looduse kui iseendaga. Mõlemal puhul on see kaasa toonud ränga võõrandumistunde.\nVõiksime pidada seda maagilist kommunikatsioonisüsteemi ehk rohelist kirja üheks kolmest suurest leiutisest, mis on kujundanud maailma ajalugu. Need on roheline kiri, alfabeet ja kümnendsüsteem. Kõige pikema ajalooga on kahtlemata esimene, see on kujundanud inimese ja maailma (st inimese ja looduse) suhteid kümneid tuhandeid aastaid. Võib öelda, et maagiline sõna on olnud maailma kultuuriloos kõige vanem ja jätkusuutlikum dialoogivorm. See võimas leiutis lagunes koost vähem kui paarisaja aastaga.\nJaan Tätte: kui leiad endas vaikuse, siis see on hetk, kus kõik on võimalik 09.06.2016\nEesti keeles on loodus ja looming meeldivalt hübriidsed, samatüvelised sõnad. See avab minu meelest väga hästi maagilise sõna ja rohelise kirja olemust. Ei tohi unustada, et roheline kiri on ühtlasi ka inimese kõige vanem kiri, palju vanem kui näiteks kreeka filosoofia, see on kõige kauem eksisteerinud mõtlemise süsteem üldse. Eesti on justkui selle rohelise kirja tilluke kaitseala. Suhe inimese ja looduse vahel taandub lõppkokkuvõttes alati mingisugusele dialoogile. Meie ökoloogiliseks imperatiiviks võiks olla maagiline sõna.\nTänapäeva maailma vallutab üks tähelepanuväärne tendents – kultuur trügib jõuliselt tagasi loodusesse, katsub taastada katkenud kooselu. Sellised „metsa läinud kultuurivormid” pole Eesti eripära, vaid tuntav globaalne tendents. Inimesi valdab äratundmine, et kunagi varem pole inimhing viibinud nii vähe õues, nii vähe looduses, nii vähe kokku puutunud taimede ja loomadega. See asetab ka eesti kultuuri mõnevõrra teise valgusesse. Taas on tähendusrikkaks muutumas eesti põlistalud. Mõnes mõttes on neist uuesti saamas eesti kultuuri kõige olulisem nurgakivi.\nKuid lähme veidi ajas tagasi. Geeniuuringute järgi on eestlastel ja leedukatel Euroopa rahvaste seas kõige rohkem n-ö küttide-korilaste geene (isaliin), ulatudes kuni 30%-ni. Muidugi ei tähenda see, nagu oleksime otsesõnu küttide-korilaste järeltulijad, kuna suurema osa Euroopa rahvaste geneetilisest pärandist on andnud siiski Lähis-Idast migreerunud karjakasvatajate järelsugu. Küll aga näitab see, et Läänemere piirkond oli tõepoolest pikka aega küttide-korilaste eldoraado, kus küttimise ja korilusega oli hõlpsam toidupoolist hankida kui põldu pidades. Ja see on väga oluline teadmine, kuna sellest järeldub, et Eesti aladel säilis koriluskultuur oluliselt kauem kui enamikus mujal Euroopas. Veel keskajal jäi siin põllumajanduses kasutatav tehnoloogiline võimekus oluliselt maha küttimise ja koriluse teel saavutatule.\nSee, mida me praegu Eestis veel siin-seal näeme ja mille üle imestame, on suuresti küttide-korilaste leiutis. Võib öelda, et Eesti on üks üpris iidne küttide-korilaste saar kaugel Euroopa kirdeserval. Kui võtame eesti keele, siis üks selle kõige nähtavamaid erijooni – onomatopöa – on sisuliselt küttide-korilaste leiutis. Miks Euroopa keelte hulgas on nii vähe ideofooniat – üks võimalik vastus ongi selles, et enamik Euroopa rahvaid olid põllupidajad, neil polnud onomatopöast suuremat tolku. Küttide-korilaste jaoks oli aga imitatiivide valdamine elulise tähtsusega, keel aitas võimendada kütile hädavajalikku terast keelekõrva. Sellel teemal on inspireerival moel mõtisklenud näiteks kanada keeleteadlane K. David Harrison.\nSee, et tänapäeva keelepruugis tuntud sünesteesia fenomen kuulub samuti küttide-korilaste kultuuri, tundub ehk liiga radikaalne mõte, kuid minu jaoks on seos ilmne ja püüan seda ka käesolevas raamatus põhjendada. Sünesteesia võis olla üks peamisi mentaalseid tehnikaid, kuidas arhailine inimene lõi isiklikke maailmu, mis oli omakorda üks animistliku kultuuri tugisambaid.\nKui me vaatame Eesti geograafia üht vanapärast erijoont – hajakil asustust, siis ka see pärineb küttide-korilaste maailmast. Metsade ja soode vahele laiali pillatud üksiktalud on kahtlemata eesti kultuuri üks unikaalsemaid nähtusi.\nVajutades nüüd pisut tugevamini belletristlikule pedaalile võiksime väita, et siin on säilinud teatud keelelised, kultuurilised ja geograafilised tingimused, mis võimaldavad meile ligipääsu ühele väga vanale teadmiste süsteemile. See raamat tegelebki selle „süsteemi” jälgede ajamisega ning sellest vaatenurgast klassifitseerub kahtlemata klassikaliste vandenõuteooriate hulka.\nSee vandenõuteooria väidab, et eesti kultuuris on alates kirjaoskuse levimisest 18. sajandil üha paisutatud eesti kultuuri indoeuroopalikku külge, küttide-korilaste loodu on aga vajunud aina enam perifeeriasse. Kui ma peaksin sõnastama Eesti missiooni suuremal kultuuriväljal, siis oleks selleks animistide vaimne rehabilitatsioon. Selle arhailise maailma makrotasandiks on küttide-korilaste jäljed eesti kultuuris, mikrotasandiks aga Eesti vanad talukohad. Tänapäeval tuleks iga põlist talukohta käsitleda kui reservaati, millel on kultuurifilosoofiline eristaatus. Minu meelest kangastub eesti põlistalus tsiviliseeritud maailma tulevik – ideaalmaailm, kuhu inimene enam arvatavasti kunagi ei jõua, ent mille poole püüdlemine kätkeb endas siiski teatud lepitust.\nTänapäeva rohelist mõttelaadi ilmestab hulk suundumusi, mis vaikival moel on olemas põlistes talukohtades. Kui vaatleme neid tegureid ükshaaval, pole see iseenesest midagi erilist, kõik koos aga moodustavad üsna haruldase tingimuste ampluaa. Nimetame neist mõningaid: metsikus (kultuuri ja looduse põimitus), eluküllus (looduslik mitmekesisus), hajaasustus, „metsik lapsepõlv”, linna ja maa eksistentsiaalne lähedus (Eestis pole Euroopa mõistes suurlinnu) ja viimaks pärimus, mis seob kõik nähted omavahel. See, mida Eestil maailmale pakkuda oleks, pole niivõrd eesti loodus ega eesti kultuur, vaid teatud valem, kuidas inimene ja loodus ka tsiviliseeritud maailmas üheskoos edasi võiksid kesta. Kõik nimetatud nähtused on orgaanilisel viisil selle maagilise valemi osad.\nMaal elavast lapsest on 21. sajandil saanud paraku ohustatud liik. Meil endal on taluõues avanevat imet raske märgata, see tundub liiga tavaline. Seetõttu oleme toonud eesti kultuuri hulgaliselt võõrapäraseid meetodeid, mis paljude arvates võiksid meil aidata roheliseks kasvada. Sellesse on küll väga raske uskuda.\nUsun, et eestlane võiks oma ilmavaadet aeg-ajalt kalibreerida järgmise mõtte kaudu: maailmas on palju inimesi, kes on käinud Pariisis, kuid väga vähe neid, kes on käinud seenel. Seenelkäik on maailmakultuuri seisukohalt igatahes palju tähtsam kui reis Pariisi. Lisaks pole maailmas enam tõenäoliselt alles ühtegi kultuuri, kus seenenäitust külastaks rohkem inimesi kui rokk-kontserti. Eesti rokkstaarid on kivipuravik, männiriisikas ja suur sirmik. Minu meelest kõneleb see siiski midagi inimese ja looduse seotuse kohta, see on korilase taktikaline võit tsivilisatsiooni üle. „Tatikaline võit,” tahtsin muidugi öelda.\nEestlaste paiga- ja loodustunnetus kuulub „Kalevipoja”, Hurda kogude ja vana rahvalaulu kõrval meie kõige olulisemate kultuurisaavutuste hulka.\nKõikide nende ühisnimetajaks on pärimus. Paraku on eestlaste intuitiivne loodustunnetus jäänud ikka veel põhjalikumalt sõnastamata ja kirjeldamata, seetõttu ei mõista me ise kuigi hästi selle väärtust. Mida aeg edasi, seda enam tundub mulle, et selles paiga- ja loodustunnetuses sisaldub midagi suurt ja salapärast, miski, mis kõlab jõuliselt vastu tänapäeva loodusfilosoofias.\nOlen käesoleva raamatu mõttelise telje laenanud eesti päritolu teadlaselt Jaak Panksepalt. Lihtsalt öelduna kõlab see nii: see, mida me elus kõige enam igatseme, on võimalus otsida. Otsimine annab meie elule tähenduse, mitte leidmine. Seega on investeering headesse matkasaabastesse igal juhul arukam endlikepikese abil tehtud reisipiltidest, mis jätavad petliku mulje päralejõudmisest. Minu kavatsuseks on luua vaimsete otsingute jaoks midagi Google’i otsingumootori taolist. Need ülal kirjeldatud nähtused on justkui maagilised tööriistad, mille abil on endale hea tahtmise korral võimalik luua teatud isikupärane otsingute süsteem. See ei ütle, mida me otsime, see ütleb, kuidas me selle leiame. Minu meelest kuuluvad biofiilia, topofiilia, servaefekt ja vanad talukohad selle salapärase algoritmi hulka.\nEesti metsad on tõepoolest midagi Google’i algoritmi sarnast. Seenelkäik ja guugeldamine on põhimõtteliselt üks ja sama tegevus, mille leiutasid korilased.


VIDEOD | Kaheksa aasta pikkuse pausi lõpetanud Lakers viigistas seeria, Lillard sai vigastada - Delfi Sport\nLos Angeles Lakersi mängumehed\nKorvpalliliigas NBA jätkati play-offi avaringi mängudega. Seeria suutsid viigistada nii läänekonverentsi esimese asetusega Los Angeles Lakers kui ka idakonverentsis sama staatust omav Milwaukee Bucks.\nPortland Trail Blazersile seeria avamängu kaotanud Lakers sedapuhku vastastele suurt sõnaõigust ei jätnud. Suurema osa kohtumisest ees olnud Los Angelese klubi juhtis neljanda veerandaja alguses koguni 33 punktiga. Lõpuks saadi kirja 111:88 võit.\nLakersi jaoks oli see esimene võit play-offis pärast 2012. aastat. Üldse jõuti enne tänavust hooaega kohamängudele viimati 2013. aastal, kuid toona kaotati avaringis kuivalt San Antonio Spursile. Võitjate poolelt säras Anthony Davis, kes tõi üleplatsimehena 31 punkti ja korjas veel 11 lauapalli. Kentavious Caldwell-Pope lisas 16 silma, LeBron Jamesi arvele jäi 10 punkti.\nKohtumine lõppes enneaegselt Portlandi superstaari Damian Lillardi jaoks, kes nihestas kolmandal veerandajal ära enda sõrme. Pole veel teada, kas ameeriklane saab võistkonda kolmandas mängus aidata. Siiski jäi Lillard 18 punktiga meeskonna resultatiivseimaks, 13 punkti lisas CJ McCollum.\nVõidukas oli ka Bucks, alistades Orlando Magicu 111:96. Ka selles seerias on nüüd seis viigis 1:1.\nVõimsa kaksikduubliga säras Giannis Antetokounmpo, kes viskas 28 punkti ja noppis 20 lauapalli. Kaksikduubli sai kirja ka Pat Connaughton (15 punkti, 11 lauapalli). Üleplatsimeheks kerkis Magicu täht Nikola Vucevic, visates 32 silma ja korjates 10 lauapalli.\nHouston Rockets sai Oklahoma City Thunderi vastu teise järjestikuse võidu. Sedapuhku jäi Rocketsi võidunumbriteks 111:98.\nVäga aktiivselt toimetasid Rocketsi mängijad kolme punkti joone taga, kui mängu ajal saadeti teele NBA rekordit tähistavad 56 kaugviset. Korvirõnga läbisid neist 19.\nVõitjate resultatiivseim oli James Harden 21 punktiga. Danuel House jr lisas 19 silma. Thunderi poolelt vastas 31 punktiga Shai Gilgeous-Alexander.\nÕhtu esimeses mängus sai Miami Heat 109:100 võidu Indiana Pacersi üle. Miami juhib seeriat nüüd 2:0.


Murrsik - Pesaleidja MTÜ\nOMA KODUS OKTOOBER 2020. SUPER SÕBRALIK, KONTORI- JA KAISUKIISU! Üliarmsa Murrsiku lugu algas meile teadaolevalt nii, et ühel õhtul tuli Pesaleidja vabatahtlikule teade ühes väikses Raplamaa alevikus tee äärest august leitud üksi nutvast kassititast. Lapsed korjasid tite üles, andsid süüa, otsisid abi, nii nagu tegema peab. Kassike oli täpselt nii suur, et sõi juba ise, kuid ise hulkuma minekuks küll liiga tilluke. Ka oli ta puhas ja julge kiisu ning oli selge, et ta on juba varemgi inimesega harjunud. Kas tõesti jälle üks mänguasi, mis on lihtsalt kraavi visatud, kui isu täis sai?\nKiisupoiss sai nimeks Murrsik, sest ta on julge ja vapper ning on igal pool alati esimene. Ta on väga seltskondlik ja kindlasti sobib ka lastega perre - ta tahab kõiges osaleda. Samas peegeldab Murrsiku mustvalge kasukas tema kahte poolust – iseseisev ja osav mürakaru ja hellik painuruja. Paid meeldivad talle nii palju, et inimese vastu miilustades võtab ta lausa voolujoonelise kuju. Talle meeldib ka inimese seljas magada, õlal istuda ja üldse inimesele väga lähedal olla.\nMurrsik on kojuminekuks valmis – lisaks eelnimetatutele on olemas liivakastil käimise oskused, kiip ja pass. Murssik on sündinud umbes 15.06.2020. Murrsik elab koos kiisuõe Suusiga. Vaata ka tema Cv-d. Äkki just 2 kiisut on sinu unistus.\nMurrsik elab Tallinnas hoiukodus koos kärgperega, kuhu kuuluvad teistest pesakondadest pärit tüdrukud Marusja, Suusi ja Muusi. Kui soovid Murrsikuga tutvuda, siis täida meie loomasoovija küsimustik ning hoiukodu võtab sinuga ühendust. Siin piltidel on ta koos kasuõe Marusjaga.


BeFit 2017 teekond: Nädal 2/8 kokkuvõte ja edasised plaanid\nBeFit 2017 teekond\nNädal 2/8 kokkuvõte ja edasised plaanid\nNädal on möödunud tõusude ja mõõnadega toitmises. Ei, ärge valesti aru saage, toitumine on joonel ja kogu toit on kirjas, kaalutud. Lihtsalt mõnel päeval tundsin ma, et väga kerge oli süüa plaani järgi. Ma ei tundud ebamääraselt suurt isu. Teisel päeval seevastu aga unistasin ma sõna otseses mõttes sefiiritordi sisse oma pea pistmisest. Üritasin siis vaikselt oma kurje mõtteid eemale peletada ja mõelda eesmärgist, mille soovin 1. maiks saavutada. Kuna see nädal sõin ma nii mõnegi proteiinibatooni (ja see oli ainuke muudatus toiduainete osas), siis leian, et parem üritan oma süsivesikutesse magusaid puuvilju mahutada. Eks iga inimene on erinev ja kindlasti on väga palju ka neid, kelle jaoks on just nende vahepalade söömine perfektne viis enda joonel hoidmiseks, aga minu jaoks isiklikult toimib see võrdselt väikese tüki šokolaadi või koogitükiga. Ehk siis ma tahan juurde ja rohkem.\nIsude pärast võtsin ma kätte ja katsetasin natukene valgurikkamaid šokolaadimuffineid, mis mu makrodesse ilusti ära mahuksid. Huvi korral vaata retsepti mu instagrami lehelt siit.\nJärgmisel nädalal proovin enda kavasse rohkem rohelist sisse mahutada. Seda toitainete ja vitamiinide kätte saamiseks ning toidu mahu suurendamiseks.\nKuna minu üks etapp kolmest saab selle pühapäevaga läbi, siis tekitan endale juurde nädalassse 2 päeva, mis on veidi madalamad süsivesikute poolest. Väga suurt kõikumist ma endale plaani võtnud ei ole, et vältida isude kasvamist ületamatult suureks. Pigem panustan stabiilsele toitumisele. Järgmine asi, mille ma plaaninud olen järgneva 4 reede jooksul, on veekoguste suurendamine. Kuna trennidega kaduvat veehulka on mul endale küllaltki raske tagasi hetkel juua, siis luban endale seda ühel päeval nädalas teha. Olen seda ka varem praktiseerinud ja minu puhul on see pigem positiivselt toiminud. Jällegi pean ma mainima, et üle piiride ma ei kavatse minna, aga tavapärase 2 liitri asemel 3-4 liitrit proovin ikka juua. Enesetundele mõjub ja see on ka ainuke põhjus, miks ma selle plaani võtsin.\nEelmisele nädalale tagasi vaadates tundub, et trennid õnnestusid. Jõu poolest kõige parem ei olnud, aga mul on kalduvus vahel endast liiga palju oodata. Nädala lõpus olid pikad jalutuskäigud, millega suutsime vist peaaegu terve Mustamäe poodidele ringi peale teha ja poolele ka Kristiine omadest. Kõike jala. Laupäeval käisin ka jõusaalis. Kuna minu enda trennid olid tehtud, siis tegime kava, mille koostasin sõbrannale varasemalt. Jõudu oli ja üle pika aja tegin kätekõverdusi jalgadel. Ma usun, et eelmine kord võis jääda nii pika seeriaga 15-16 aasta tagusesse aega. Ka lõuatõmbed, mis on minu nõrgaks punktiks, tulid paremini välja. Pühapäeval ehk täna on tunda, et eile sai trenni tehtud - lihased olid hommikul kanged ja trepist käimiseks pidi rohkem jõudu varuma kui tavaliselt.\nUuel nädalal on plaanis intensiivsust kasvatada. Peale selle, et kava muutub ja rohkem tuleb superseeriaid kavasse, proovin ma trenni alguses ja lõpus 10 minutit joosta. Seda siis alustuseks. Teisipäeval ja reedel on hommikul jõusaal ning lõuna ajal PowerPlate ringtreening, millest sain inspiratsiooni ka kõrvaloleva harjutuse tegemiseks. Ma usun, et trenni ajal ma ei kiidaks kindlasti, kui hea ja mõnus see on, eriti teise trennina päevas, aga tegu on küllalt intensiivse trenniga, mis hoiab pulsi kõrgel ja minu kulutuse suurena. Kuna ühes trennis on ainult 6 inimest, siis on treeneril võimalik personaalsemalt läheneda. Kindlasti minu esimene valik rühatrennide osas hetkel, kuigi Spartas on tegelikult väga palju valikut igale maitsele ja meelele.\nKui varasemalt tulin ma õhtul koju ja vajusin diivanile, kust siis kella 21-22 ajal tõusin, et magama minna, siis ka selle muutsin ma natukene elavamaks enda jaoks. Plaan näeb ette, et käin kolmel päeval nädalas jalutamas või halva ilma korral teen kardiot jõusaalis/kodus (taipoksis õppisin kosmonaudid päris hästi selgeks). Seega lisandub 45 minutit kuni üks tund liikumist juurde päevadesse argipäevadel. Kuna nädalavahetused on natukene rahulikumad ja taastuva iseloomuga, siis nende juures palju muutma veel ei hakka. Pühapäevadel oleme leppinud emaga kokku, et tema teeb powerwalk´i ja mina siis sörgin tal kõrval. Tempo on meil põhimõtteliselt sama ja oma põlvega usun, et kõnnin/sörgin tal kõrval enesetunde järgi. Vähemalt selliste pikkade ringide puhul nagu meil kombeks teha on.\nSellised ongi siis hetkel plaanid. Aeg läheb kiiresti ja raskematel hetkedel, kui kipun vinguma, siis on mul hea tugi olemas, kes mu jälle õigele teele juhatavad. Olen selle eest meeletult tänulik.\nPosted by Kadi at 10:44 AM\nNädala 3/8 kokkuvõte\nNädal 1/8 kokkuvõte\nSissejuhatus ehk kuidas kõik alguse sai


Muster: Flint Knits\nLõng: Garnstudio Drops Paris 500g\nOstsin selle lõnga juba sügisel, kuid siis jäi ta kappi seisma õiget aega ootama. Algus ei tahtnud kuidagi sujuda, mitu korda pidi harutama ja seda õiget tunnet polnud. Mõtlesin juba, mida muud sellest lõngast võiks teha. Ei jätnud siiski jonni, tegin ülemises osas väikseid muudatusi ning lõpptulemusega olen rahul, mõnus suvine jakk tuli.\nJa lapsele üks suvine mütsike.\nMuster: Novita Muksu 2008\nLõng: Novita Bambu 50g\nTüdruk ütles eile, et pole kunagi nii rõõmus olnud.\nkirjutas rupamari @ 14:16 - Link - kommentaarid (13)\nNägin talvel Askos taolist taskutega riiulikest. Nagu Polkovnik oma blogis kunagi ütles, on emadele vaja tütreid, et nad saaksid oma täitumatuid lapsepõlveunistusi täide viia. Tahtsin tütrele pudi-padi hoidmiseks midagi sarnast teha. Enamus mulineedest on pärit lapsepõlvest, samuti kasutasin ära kangajääke, ainult punane aluskangas on juurde ostetud.\nHeegeldasin ka ühest lõngakotti seisma jäänud Tennessee tokist pajalapid, õpetus Novita kesä 2009 ja heegelnõel nr. 4. Muidu on nad mõnusalt paksud, kuna on heegeldatud kinnissilmustega läbi silmuse tagumise aasa ja eelmise rea vastava silmuse, kuid lõngavalik oli veidi vale. Nimelt on nad liiga libedad, et näiteks rasket malmpanni käes hoida.\nkirjutas rupamari @ 17:34 - Link - kommentaarid (7)


Ohutus paigaldamisel - Betoonimeister\nKasulik info > Ohutus paigaldamisel\nOhutus betoonisegu paigaldamisel\nBetoonisegu omab tugevalt leeliselist keskkonda, mis tekib betoonisegu tootmisel tsemendi ja vee kokku segamisel (pH on 11 – 13)!\nBetooniseguga töötamisel tuleb isikukaitse ja tööohutuse seisukohalt järgida alljärgnevat.\nBetoonisegu transpordi, pumpamise ja paigalduse käigus esineb tihti pritsimist, millest johtub betoonisegu sattumine ümbritseva keskkonna ja inimeste peale. Ohupiirkond on 5 – 10 m raadiuses arvestatuna betoonitehnikast.\nBetoneerimisel peab kasutama ettenähtud isikukaitsevahendeid (prillid, kindad, saapad, kiivrid, sobilik tööriietus)\nSilma sattunud betoonisegu tuleb pesta välja rohke puhta veega\nBetoonipumba püstitamise koht peab olema tasane ja ohutul kaugusel lahtikaevatud kohast, elektriliinist või kaevust.\nEi tohi unustada, et betoonisegu on pumba torudes surve all, ummistus võib torudes põhjustada väga kõrge surve, seetõttu võib juhtuda voolikliini ootamatut liikumist, purunemist ja betooni väljapritsimist. Betoonipumba voolikuid käsitledes väldi nende keerduminekut! Hoolitse, et betoneerimispiirkonnas ei viibiks kõrvalisi isikuid!\nBetoonipumba mastiga ei tohi kunagi tõsta inimesi, töövahendeid ja torusid või pikendusvoolikuid.\nBetoonipumba voolikud on rasked, neid tõstes arvesta sellega!\nEttevaatust töötades elektriliinide läheduses!\nÄra seisa kunagi betoonimikseri ja pumba vahel, mikseri tagurdades pumba juurde.\nBetoneerimise käigus peab olema tähelepanelik tarindist väljuvate sarrusvarrastega – varraste lõigatud otsad võivad olla teravad.\nSeinte, postide ja muude kõrguses olevate konstruktsioonide valamisel tuleb betoneerija turvata rakmetega ja kasutada töölava. Töötamine sellisel raketisel ainult pumba voolikust kinni hoides on keelatud!\nPimedas töötamisel hoolitse töömaa piisava valgustatuse eest.\nBetoonitehnika pesemine korraldada selleks ettenähtud kohas, et vältida keskkonna reostust.\nJuba kivinenud betooni töötlemisel väldi betoonitolmu sisse hingamist.\nTutvu betoonisegu Ohutuskaardiga.