Hankige oma kliendi juht: mõistmine, miks inimesed ostavad, mida nad ostavad | Erinevad - 2019\nAvaldatud: Erinevad • Vaatamisi: 19382\nOn kuus peamist isiksuseomadust, mis mõjutavad inimeste ostmise viisi. Turustajad saavad seda väärtuslikku teavet oma huvides kasutada.\n1. Üldine luure\n6. Emotsionaalne stabiilsus\nKuus kuut Fitness indikaatorit saavad muuta ostumustreid\nInimesed on üksteisega väga sarnased. Meil kõigil on sama füüsiline vorm, samad skeleti- ja lihasstruktuurid. Meie vahelised erinevused on väikesed - näoomadused, vaimne meik - kuid väga oluline.\nPsühholoogid on tuvastanud peamised isiksuseomadused, mis eristavad inimese mõtteid üksteisest. Need tunnused on mõõdetavad ja igal inimesel on igaüks neist erinev. Isikust saab palju teada, kuidas nad neid omadusi või sobivuse näitajaid hindavad, nagu Geoffrey Miller oma raamatus „Kasutatud”.\nPeaaegu iga ostja poolt ostetud mitteoluline ost, olgu see siis supermarketis, võrgus või kaubamaja-poes, ostetakse ühe või mitme isikliku sobivuse indikaatori suurendamiseks. Inimesed ostavad teatud tooteid, uskudes, et objektide omamine muudab seda, kuidas teised inimesed neid tajuvad ja oma elu parandavad.\nJa teatud määral see toimib. Kui ostate kallis kella, eeldades, et inimesed, kes näevad sind seljas, eeldavad, et olete intelligentne ja hea maitse, see avaldab mõõdetavat mõju teie enesekindlusele ja enesehinnangule.\nTurundajad saavad nende kuue tunnuse kohta teavet kasutada, näidates, kuidas inimesed reageerivad klientidele, kes kannavad, tarbivad või kasutavad teatud kaubamärki.\nÜldine intelligentsus, esimene võtmemärk, on oluline funktsionaalse ja soovitava ühiskonnaliikme ilmumiseks nii grupina kui romantilises sidumises. See võib suurendada ühiskonna arusaama vaimselt ja füüsiliselt tervislikust ning kõrge geneetilise kvaliteediga inimesest.\nOleme pidevalt suunatud toodete reklaamidele, mis muudavad meid tundlikumaks, olenemata sellest, kas tegemist on aju toidud, nutikad ravimid (või aju suurendavad vitamiinid) või nutikad mänguasjad lastele. Irooniline, et paljud neist luuret suurendavatest toodetest kannavad ka kõrget hinnasilti - kui me hoolime oma sotsiaalsest staatusest, maksame sageli heameelt maksta rohkem staatuse sümboli, näiteks kallis kella eest.\nEkstraversioon on see, mil määral keegi on väljuv, jutukas ja sotsiaalselt kindel. Inimesed, kellel on kõrge ekstraversioon, kalduvad olema juhtivad, aktiivsed ja enesekindlad, mis tähendab, et nad meelitavad neid inimesi sageli ja eristavad rahvahulka. Ekstraversiooni peamine põhjus on vajadus vaadelda, et oleks suurem valik valiku tegemiseks, nagu lindudele sobivad tantsud.\nInimesed võivad eksponeerida - või mida nad loodavad ekstraversioonina -, kui nad kannavad erksat värvi riietust, et projekteerida väljaminev isiksus, mis neile tavaliselt ei ole omistatud. Seda nähakse tihti filmides, kus “tavaline” näitleja või näitleja riietub erinevalt ja siis tajutakse ootamatult populaarseks ja ilusaks.\nAvatus on omadus, mis nõuab tasakaalustavat tegevust; see on seotud uudishimu, uudsuse otsimise ja inimeste laiaulatuslike aspektidega. Meil kõigil on loomulik mugavuse tase ja nad püüavad otsida teisi sarnase iseloomuga inimesi. Inimesed, kelle avatus on kõrgem kui meie, on ähvardused, veider, ekstsentriline või isegi hull; neid, kellel on madalam tase, peetakse sageli igavaks või tüütuiks. Sellel on evolutsiooniline alus - me peame olema piisavalt avatud, et moodustada ühiskondlikke rühmi, kuid mitte nii avatud, et me muutume häirivateks.\nPaljud jaemüüjad ja brändi turundajad püüavad näidata, et konkreetse kaubamärgi ostmise tulemusena näeme me avatumad ja muutume seega tähelepanu keskmeks. Palju ostu on aga seotud paigaldamisega. Ainus punane sportauto on mõistlikel mustadel autodel täis parkimisvõimalus, kuid see võib samuti olla ohtlik, et see märgistatakse lahtise kahurina. Idee ei ole lihtsalt lihtsalt sobida, vaid leida konkreetne viis, kuidas olla eristusvõimeline, ilma et see oleks liiga palju.\nVastutustundlikkus on võtmeks pikaajaliste suhete loomisel, olgu see siis romantiline või platooniline. See on seotud usaldusväärsuse, terviklikkuse, usaldusväärsuse ja täpsusega. See on ka üks viimasel ajal arenenud psühholoogilisi tunnuseid, mis peegeldavad aju eeslihaste poolt teostatud enesekontrolli aju limbilise süsteemi impulsiivsete lühiajaliste instinktide suhtes. Me usume, et need, kellel on suurim ilmne tunnetus, teevad paremad pikaajalised kaaslased, pakkudes rohkem perekonnale ja hoolitsedes järeltulijate eest.\nSee, mida me näeme kohusetundlikuna, sõltub meie individuaalsetest veendumustest, olgu see siis isiklik hoolitsus, eetiline pangandus või tervisliku toitumise pakkumine meie peredele. Turustajad konkureerivad üksteisega, et edendada tooteid, mis lisavad meie kohusetundlikkuse tunnusjooni, isegi kui tajutavad eelised on tegelikult valed, näiteks paljude „tervislike” hommikusöögihelbedega.\nOlulisus on inimese altruismi ja sotsiaalse progressiooni alus ning nagu avatus, on eri olukordades soovitav erinevatel tasanditel. Kuigi väga meeldivad inimesed on sõbralikud ja head meeskonnaliikmed, on nad ka vähem tõenäoliselt juhid või väljapaistvad ideed; võrreldes pigem tajutakse vähem meeldivaid inimesi domineerivamana.\nSeetõttu turustatakse mõningaid tooteid, et muuta meid tundlikumaks ja teised turustatakse, et anda meile oma kolleegide ees suurem eelis või jälgida stereotüüpi, et vähem meeldivad inimesed on seksuaalselt atraktiivsemad. Mida rohkem “meeldivaid” tooteid kipub kuuluma altruismi või kingituse andmise kategooriasse, näiteks ühispakenditesse.\nEmotsionaalne stabiilsus on võime taluda survet ja taastuda emotsionaalsetest tagasilöökidest. Meil on tihti soov, et teised inimesed näeksid meid emotsionaalselt stabiilsena, ostes tooteid, mis meie arvates võivad parandada meie emotsionaalset stabiilsust (näiteks hiljutine meeleolu toodete tõus) või näidata teistele meie emotsionaalset stabiilsust.\nOstjad on sageli käivitatud ostude tegemiseks olukorra ebastabiilsuse alusel. Näiteks toitu, kes ostab tühja kõhuga kaupluses, näeb pagariäri juures kooki ja ostab selle, sest nende veresuhkru tase on langenud ja nende insula nutab suhkru eest.\nOstjad muutuvad sageli kindlateks toodeteks sõltuvaks, mis tähendab, et nad saavad tõenäoliselt korduvateks ostjateks ja arendavad pikaajalisi brändi lojaalsusi. Näiteks tooted, nagu luksusautod ja kellad, võivad saada toodeteks, mida ostjad toetavad staatuse kindlustamiseks. Oma marki luksusliku pildi säilitamise abil saavad turundajad oma toote soovi sobivuse indikaatorina säilitada.


PÖFFi elutööauhinna saab Hollywoodis töötav Eesti operaator Alar Kivilo | Elu\nPÖFFi elutööauhinna saab Hollywoodis töötav Eesti operaator Alar Kivilo\nOhtuleht.ee, 10. november 2020 09:34\nAlar Kivilo filmi „Esimene aasta“ võtetel.Foto: Suzanne Hanover\nÜhe kahest Pimedate Ööde filmifestivali elutööauhinnast saab eesti filmioperaator Alar Kivilo.\n67aastane Kivilo on filmimaailmas kõige kaugemale jõudnud eestlane, kes tegutseb 1997. aastast peamiselt Hollywoodis. Tema üles võetud filmidest on tuntumad „Pime nurk“ (rež John Lee Hancock), „Harti sõda“ (rež Gregory Hoblit), „Lihtne plaan“ (rež Sam Raimi), „Saatuslik side“ (rež Gregory Hoblit), „Maja järve ääres“ (rež Alejandro Agresti), „Esimene aasta“ (rež Harold Ramis), „Halb õpetaja“ (rež Jake Kasdan), „Igavesti sinu“ (rež Scott Hicks) ja „Elu valikud“ (rež Ross Katz).\nTiina Lokk: kõik maailma filmifestivalid tegelevad praegu ellujäämisega (1)\nValitsus lubas PÖFFile ka väliskülalised kolmandatest riikidest\nParima filmi Oscarile on kandideerinud nimeka ameerika jalgpalluri Michael Oheri elul põhinev spordidraama „Pime nurk“. Sama filmi eest sai Sandra Bullock ka parima naispeaosatäitja Oscari. Lühifilmi Oscari on pälvinud Kanadas filmitud „Poisid ja tüdrukud“. Oscaritele on Kivilo üles võetud filmidest kandideerinud veel põnevusdraama „Lihtne plaan“.\nKivilo kaamera ees on mänginud Kevin Bacon, Bruce Willis, Cameron Diaz, Colin Farrell, Keanu Reeves, Bridget Fonda, Billy Bob Thornton, Christopher Plummer, John Cusack, Donald Sutherland ja paljud teised Hollywoodi tippnäitlejad.\nTa on võitnud Ameerika filmioperaatorite ühingu auhinna filmi „Saates Chance’i“ eest, samuti kandideerinud sellele auhinnale filmi „Gotti” ja telesarja „Sissetungijad“ eest. Auhindu on ta pälvinud ka reklaamklippide operaatori ja fotograafina.\nTema viimane film „Murtud südamete galerii“ (rež Natalie Krinsky) jõudis ookeani taga ekraanidele tänavu septembris.\nPÖFFi juhi Tiina Loki sõnul on Alar Kivilo filmimaailmas kõige kaugemale jõudnud eestlane, kes pole hoidnud oma rikkalikke kogemusi vaka all, vaid on jaganud neid ka Eestis. „Ta on eeskujuks paljudele meie noortele operaatoritele, tõestades, et elus on kõik võimalik, kui anne ja töökus kokku saavad,“ ütles ta.\nAlar Kivilo on sündinud 1953. aastal Kanadas väliseesti peres. Tema vanemad lahkusid Eestist Teise maailmasõja ajal. Ta õppis Toronto ülikoolis filmindust ja tegutses operaatori assistendina. 1985. aastal asutas ta reklaamifirma Propeller. 1997. aastal kolis Los Angelesse. Praegu elab koos abikaasa Enega vaheldumisi USAs ja Eestis.\n2012. aastal kuulus Kivilo ka PÖFFi Euraasia võistlusprogrammi žüriisse.\nElutööauhinna saab laureaat kätte PÖFFi lõputseremoonial, mis leiab aset 27. novembril. Teise elutööauhinna saaja, kelleks on traditsiooniliselt välismaine filmitegija, kuulutab PÖFF välja festivali ajal.


Marcalt maailmale: Hüsteeritsev eit kaitseks natuke teist\nHüsteeritsev eit kaitseks natuke teist\nMa olen täiesti spordikauge inimene aga tänane Postimehe artikkel ehmatas ennast küll lugema. Kohe tuleb ära mainida, et lingi all on antud artiklist hoopiski viisakam variant ehk siis algselt oli armsa "õpivõimetu näitsiku" asemel nüüd artiklis olev "hüsteeriline naisterahvas" ja praeguse "naisterahva" kohal selline sõna nagu "eit"...Kel paberleht käepärast, võib sealt lugeda. Netikommentaaridest saab seekord samuti enamasti tõde kuulda. Ma arvan, et me kõik saame aru, et Kaia Kanepi loos võib temapoolseid vigu märgata, kuid kuidas tuleb loole kasuks lihtlabane solvamine? "Eit" noore naisterahva kohta öelda on siiski solvang. "Mingi eit oli mu kinni parkinud!"; "Eidemöla!" jne. Eite-taati on natuke teine kontekst. Ma arvan, et antud artiklist saaks ka feministid kenasti kinni hakata - hüsteeriline nagu eit? Ehk siis tüüpiline emotsioonideohvrist emane? No kuidas muidu - kõik naised on ju sellised. Ma saan aru, et meil on võrdsus aga ikkagi on kuidagi hämmastav vaadata neid mehi, kes naiste kohta halvasti ütlevad. Nagu mingi kompleks oleks, millele abi saab siis kui mõnele naisele "ära panna"...\nKole kui ennast nö kvaliteetleheks pidav väljaanne nii madalale laskub. Saan aru, et sport võib kirgi üles kütta aga endale võõrast inimest (no ma eeldan, et Pulleritsul pole mingit isiklikku vaenu Kanepi vastu) pettumusest avalikult solvata on kuidagi imelik.\nHuvitav kohe, mis edasi saab. Nagu näha selle artikli muutmisega on siiski oma vigu tunistatud. Samas mina Kaia Kanepi asemel oleksin vist ikkagi šokeeritud ja nõuaks isiklikku vabandust.\nrääkis Marca at 12:24\nSaila 1:02 PM\nno mida! pullerits on ise eit mis eit. mehelikkusest on asi kaugel. iga tõeline mees annaks sellise ilge möla peale ytlejale-kirjutajale paraja koosa tappa. sõnadest ei saagi too tyyp aru.\nPaar kontserdipilti Rammsteinilt\nRammstein 24.02.2010 Saku Suurhallis\nLits lapsega vol. 2\nNothing tastes as good as skinny feels*\nMida rohkem lugejaid seda parem?\nTäna olen laisk


Rahu, ainult rahu! | Kaheksanda Mai Liikumine\nRahu, ainult rahu!\t8. jaanuar 2009\nEsimest võib lühidalt nimetada “ajakirjanduse võim”: terve aasta jooksul on ajakirjandus pealkirjastanud oma artikleid, kutsudes neid kohtualuseid “pronksöö ninameesteks” ja mässu korraldajateks ning nagu ka härra Ginter osutab: millegipärast ei refereeritud ajakirjanduses kaitsja seisukohti. Täielikult puudusid kohtureportaažid, erapooletud, niisugused, kus tõendeid oleks kirjeldatud, telefonikõnede transkriptid ning kõik muu taoline.\nKuigi Itaalia meediat peetakse tihti kallutatuks – ja tihti ta seda ka on -, siis võrreldes Eesti pronksöö protsesside kajastust Itaalia G8 protsesside (mille tulem tegi mind väga õnnetuks) kajastamisega, peab ütlema, et Itaalia ajakirjanduse sai siiski märkimisväärse hulga vajalikku faktiteavet. Ka need raadiokõned, mida politsei omavahel pidas, tüüpi: “need pasakotid tuleks kõik ära hävitada, ühe me juba tapsime, las käia”. Isegi siis, kui meedia oli pigem parempoolne, reportaaž oli seal reportaaž. Sellest meediast sai piisava hulga faktiteavet, et igaüks sai omaenda mõistuspärase arvamuse kujundada.\nEesti meedia tegeles viimase aasta jooksul kohtualustest süüdlaste pildi loomisega ja loomulikult tuli seejärel paljudele kohtuniku otsus üllatusena ning “külma vett näkku” tundena. Ja just see, meediavõimu vastutustundetus, ebaprofessionaalsus, erapoolikus või halvimal juhul – mõjutatus poliitilise võimu poolt tõi kaasa selle, mida mainisid Wild ja Juta: võimaluse, et Eesti äärmusrahvuslased hakkavad otsima kättemaksu, need, kes ei viitsi kohtu töösse ja põhjendustesse süüvida. Ignorants on oht rahule, mõtlemisvõime mittekäivitamine on oht rahule, kohtuotsus, mis lähtub faktidest ja mitte emotsioonidest ei ole oht rahule.\nKui nüüd tuua veel, et “A kohtud ongi korrumpeerunud!” ka sisse, siis ongi täiuslik lolli ja verejanulise rahvamassi kuvand koos ja riigipööret ei üritaks mitte Klenski oma pisikese ja natuke haleda bandega, vaid hoopiski õiglusemõistjad ise, sest nad hävitaksid ju õigusriigi, uputaksid selle verre. Verd, verd, verd…! Rahvamassi “õiglus & õigus” oleks lihtsalt tappa, pimesi tappa…\nKuid mõtlemiseks on vaja fakte. On vaja seda alust, millest mõelda. Muide, kas te tõesti usute, et need neli meest olid nii karismaatilised, organiseeritud ja kavalad, et suutsid niisuguse hulga inimesi sundida tänavale tulema ning tagada siis seal laamendamise? Mina küll ei usu. Kes organiseeris Kreeka rahutused? Tallinnas oli sama lugu. Ma usun, et härra Ganini tapsid konkreetsed inimesed või konkreetne inimene, ehkki mul pole õrna aimugi, kes; rahutused kui niisugused organiseerisid ennast paraku ise. Revolutsioonid, muide, kipuvad ennast ka tavaliselt ise organiseerima, vastuseks teatud ühiskondlikele situatsioonidele.\nVabade inimeste ühendus?\nTeine aspekt on minu arvates vastutustundetus ja vabaduse puudus. Millal sa viimati märkasid, et Eesti on vaba, küsiti augustis. Mina märkan aina enam, et Eesti ei ole vaba, sest aina enam kohtan ma Eesti inimesi, kes ei pea ennast oma riigis osaliseks. Kes vigade puhul ei küsi – mida mina tegin valesti, et see viga juhtus? Kes ei küsi, milline meie riigi poliitilist võimu omavatest isikutest on näiteks süüdi selles, et meie riigi pealinn segi peksti. Ei, paljud tunduvad ikka arvavat, et Eesti on endiselt NSV Liidu osa ja kõik otsused tehakse Moskvas ning meie ei saa parata.\nMuuhulgas, ka Moskva ei ole enam NSV Liidu pealinn. Ka Venemaa on praegu palju keerulisem nähtus kui kõigil neil aegadel, kui Eesti temaga ühes riigis – olgu siis NSVL või Vene Impeerium – on olnud. Kohati autoritaarne, kohati peaaegu anarhistlik. Me tegelikult ju siiani, kes seisab Aleksander Litvinenko mõrva taga: Putini võim võib olla suur, aga mitte seesugune kui Stalinil ja ka temal on vastased Venemaa sees. Venemaa on niigi piisavalt probleemne, ütles hiljuti mulle vestluses üks väljapaistvamaid Venemaa-uurijaid Robert Service, ei ole vaja talle probleeme juurde mõelda.\nIdee, et Venemaa kavandas Eestis riigipööret, värbas seda läbi viima Eesti venelased, saates need koordineeritult anarhistlikul viisil mässama ja meie poliitikutel ning rahval endal ei olnud Tallinnas toimunud rahutustega suurt pistmist on Venemaale probleemide juurde mõtlemine ja Eesti vabatahtlikult vähem vabaks riigiks kuulutamine. Tsiteerin veelkord, seekord Juhan Kivirähki, tema artiklit “Uue kolmikliidu verine algus” 30. aprillist 2007:\nRahvahulkade tegevuse kontrolli alt väljumist on sotsioloogias juba piisavalt kaua uuritud. Ka Tallinnas ööl vastu eelmist reedet toimunud sündmused käisid otsekui õpikust õpikusse korduva krestomaatilise teksti järgi. Politsei rakendas jõudu meeleavaldajate laiali ajamiseks, kes pidid lahkuma mööda kitsast Tõnismäe tänavat. Selle emotsionaalselt üles ärritatud massi vastuvõtmist koridori teises otsas polnud aga keegi kavandanudki. Vabasse, korrakaitsjate poolt kontrollimata piirkonda jõudes vallandus meelavaldajates viha – ning selle tagajärjel rüüstati ja süüdati esimene kiosk. See oli hetk, mil meeleavaldajate tegevust oleks olnud veel võimalik peatada. Ent kui sellisele teguviisile mingeid sanktsioone ei järgnenud, võis olukord sealt edasi juba ainult halvemaks minna. Ohvriks langes Pärnu maantee täies pikkuses Kosmose kinost kuni Vabaduse platsini.\nHakkame otsast peale…\nSee on punkt, millest lähtuvalt tuleks otsida neid, keda karistada toimunu eest ning kuidas vältida, et seda enam ei toimuks. Küsimus ei ole Moskvas. Küsimus ei ole Klenskis, Linteris, Sirõkis ja Revas. Küsimus on igas Eesti elanikus. Kas sina tahad vaba ühiskonda? Niisugust milliliku, kus võib kõige hullemat asja arvata ja arvamust välja ütelda (muidugi mitte solvata ning laimata ning arvamused rahutuste keskel omavad teatud piiranguid). Vaba, mitte-ignorantide ühiskonda, kus aga igaüks peab ise oma vigu parandama.\nMuide, proua minister Maripuu peaks tagasi astuma.\n1.\tMuidumeez - 8. jaanuar 2009\nJah, mina tahaks küll vaba ühiskonda, kus võin arvata, mida ma tahan. Aga ma tahaks ka, kui tohib muidugi, et kui keegi võtab kätte ja orgunnib röögatud laamendamised, siis et need organiseerijad kasvõi natukenegi, kui tohib muidugi, ka karistada saab. Ok, ma tean, nüüd järgneb teadaanne, kuidas Ansip ja Co on tegelikult süüdi, okei, ma ei hakka sellel teemal vaidlemagi, aga nemad nüüd seal kesklinnas ei laamendand. Selge see, et kui sellid õigeks mõisteti, siis tõendeid polnud piisavalt või oli miski nihu läind, aga ikkagi, ma ei tahaks, et vabaduse sildi all mulle vastu hambaid antaks, auto põlema pandaks, klaasid sisse pekstaks. Kui te tõesti arvate, et vabaduse hind ongi selles, et miskid kriminaalid võivad seda kõike teha, siis on meil vabadusest erinev arusaam.\nTore, kui inimesed ajalugu tunnevad (see käis viimase lause kohta). Ehk siis “Delenda est Carthago”\n2.\tOudekki - 8. jaanuar 2009\nMuidumeez – ma pyyan veelkord puust ja punaseks ytelda\nArvestades praeguseks avaldatud motiveeritud kohtuotsust, sotsioloogi kàsitlust vàgivalla tekkest, minu enese màlestusi antud òòst – tegemist ei olnud organiseeritud vàgivallaga. Tegemist oli organiseerimata vàgivallaga, millel ei olnud eestvedajaid. Olid pòhjused, aga minu arvates on praeguste tòendite valgel suhteliselt ilmne, et need neli meest kyll selleks pòhjuseks ei olnud, isegi kui nad vàga tahavad. Miks olid korratused? Kysi enda kàest! Kysi Ansipi kàest kah, miks ta tollele òòle eelneval pàeval ei tulnud Tònismàele rahvaga rààkima. Tol ajal veel rahumeelse rahvaga.\nKriminaalide yle, kes tol òòl varastasid ja laamendasid, on kohus juba peetud. Kah faktidele toetuv kohus.\n3.\tWild - 8. jaanuar 2009\nJah, proua minister peaks tagasi astuma.\nKas sina tahad vaba ühiskonda? >>> jaa, eriti kui arvamused minu omadega kokku langevad, muidu ma ärritun, siis tahan ma veel Saturni rõngal patseerida ja et kanad muneksid kiievi kotlette. That’s it – pole ju palju küsitud? :)\n4.\tOudekki - 8. jaanuar 2009\nWild, aga mida sa parata saad kanade kiievi kotlettide munemiseks? Geenitehnoloogiat òppida? Aga kuidas selle vaba yhiskonna ehitamisega on? Mida sa sinna parata saad?\n5.\tsirje - 8. jaanuar 2009\nkusjuures ma olen mõelnud, et tegelikult võiks samahästi kui klenski ja Co süüdistusega tegeleda, võtta süüdlasteks ka näiteks Liim, Böhm ja Martin Helme. Nood käisid kah kogu aeg sealkandis ja ärritasid ning provotseerisid venekeelseid inimesi, kel lõpuks sai mõõt täis. aga see on vaid mõte. tolle eesti rahvuslaste kolmiku süüdi mõistmine poleks kergem kui vene oma.\n6.\tjuuni - 8. jaanuar 2009\njee, vabade inimeste yhendus ! ainuyksi selline sõnadekooslus on nonsens. kui on yhendus, on mingid yhised huvid, kehtestatud reeglid jms. seega pole vähemalt pooled yhistu osalised vabad, ja vabadest pooled on ajuvabad.\nja selliste avalduste tulemus on kaos.\nSirje: Millisest ühistust käib jutt?\n7.\tFranz - 8. jaanuar 2009\n“Tegemist oli organiseerimata vàgivallaga, millel ei olnud eestvedajaid”\nTõenäoliselt oli midagi tõsisemat kavandatud 9. maiks, aga kaevamistööde algus paiskas kaardid segi ja sündmused arenesid küllaltki isevoolu teed.\nOudekki: 9. mai osas olen ma kahtleval seisukohal, aga 8. maiks oli kyll midagi planeeritud :) Tàitsa rahumeelne midagi, ausòna! Isegi Klenskiga rààkisime yle, et vòimalike ààrmuslaste kokkupòrkeid eos vàltida. Kuid see, kas 9. maiks oli midagi planeeritud, polnud selle kohtuistungi teema\n8.\tFranz - 8. jaanuar 2009\n“ärritasid ning provotseerisid venekeelseid inimesi”\nTähelepanu võiks juhtida ka sellele, et umbes pooleteise aasta jooksul enne aprillisündmusi tegelesid ajaleht “Vesti Dnja” ja venekeelse Delfi arvamusrubriik pideva hüsteeria üleskütmise ja ässitamisega.\n9.\tIndrek - 8. jaanuar 2009\nKas sa, Franz, pole mitte tähelepanu juhtimisega hiljaks jäänud? Kui sa õigel ajal oleks Kapole korduvalt koputanud, siis oleks see asjalik ametkond ehk ka seda märganud ja meetmed tarvitusele võtnud.\nSirje: Isiklikud rumalad märkused pole siin saidil tolereeritud! Mitte kellegi arvel.\n10.\tNirti - 8. jaanuar 2009\nMa usun, et sellel teemal ei ole mõtetki pikalt rääkida… Intelligentsed inimesed saavad ise ka aru, et rahvas tahab praegu lihtsalt omaenda mingisuguste okaste ja kipituste leevendamiseks pidulikku autodafeed, mitte faktipõhist kohtumõistmist.\nNeid ei huvita, et laamendajate ja rüüstajate seas oli ligi kolmandik eestlasi, neid ei huvita, et tegelikult alustasid selle kokkupõrke ju eestlased – kas oli vaja neid Sõduri juures käivaid venelasi torkimas käia?\nUsun, et eestlased tõuseksid kõik tagajalgadele, kui Peteruris eesti kogukonda samamoodi represseerma hakataks ning neil näiteks jõulude pidamine või meie riigi iseseisvusaastapäeva ei lubataks tähistada & käidaks mõnitamas.\nRahvamassid on eluaeg lollid olnud ja need ei saa ka kunagi targaks muutuma. Täna leitakse, et sitta sellest kohtuotsusest, kindlasti on nad süüdi (enamus isegi ei ole kursis sellega, et mida Klenski endast kujutab) ja tuleks lihtsalt maha lasta. Homme leitakse, et Maret Maripuu tuleks õigluse mõttes läbi peksta ja maha lasta. Ja nii edasi ja edasi.\nNagu ma ütlesin – kõige suuremat ohtu demokraatlikule Eesti Vabariigile kujutabki endast justnimelt see verejanust hullunud pööbel, keda kasuahne ja rumalavõitu eesti meedia on poolteist aastat hullutanud ja tantsitanud.\n11.\tants - 8. jaanuar 2009\nEt see nelik püüdis valla päästa mingit ‘riigipööret’ Eestis, selles olen oma talupojamõistusega absoluutselt veendunud (peale kõige muu lugege tänast Ekspressi).\nNirti – ütle ometi konkreetsemalt, kes on “see verejanust hullunud pööbel, keda kasuahne ja rumalavõitu eesti meedia on poolteist aastat hullutanud ja tantsitanud?” Sinu praegune definitsioon on paraku liiga üldine ja lahmiv.\n12.\tGallacher - 9. jaanuar 2009\nNirti: “Neid ei huvita, et laamendajate ja rüüstajate seas oli ligi kolmandik eestlasi, neid ei huvita, et tegelikult alustasid selle kokkupõrke ju eestlased – kas oli vaja neid Sõduri juures käivaid venelasi torkimas käia?”\nOhhoo. Ma olen jätkuvalt veendunud, et laamendajate ja rüüstajate seas EI OLNUD eestlasi kolmandik- mingi teise teema alla sai selle üle ka arutletud.\nJa mismoodi eestlased selle kokkupõrke alustasid? Kas sellega, et vankad seal punalippudega lehvitama kippusid? Ma ise elan Tõnismäe kandis ja tean, et kümmekond aastat tagasi oli tõesti tegemist mälestamisüritustega. Kaks või kolm aasta tagasi enam mitte.Mingi hetk muutus asi ussipesaks ja jõuline hoop oli mitte ainult õigustatud vaid paratamatu.\nJa jõudu sulle end rahvarämpsust erinevaks übermenschiks kujutamast.\n“Usun, et eestlased tõuseksid kõik tagajalgadele, kui Peteruris eesti kogukonda samamoodi represseerma hakataks ning neil näiteks jõulude pidamine või meie riigi iseseisvusaastapäeva ei lubataks tähistada & käidaks mõnitamas.”\nIse ka saad aru, kui totter see näide on? Sa oled ehk kuulnud, et venelased tähistavad jõule veits teisel ajal? Kui oled, siis küsimus: kus ja millal seda Eestis on keelatud tähistada?\n13.\tHubbil - 9. jaanuar 2009\nSiin soojendatakse ules vana teemat, millest on siin foorumis juba raagitud vist rokem kui uks kord.\nIsiklikult olen ma vaga rahul selle kohtuotsusega see nelik oigeks moista. Kahel pohjusel.\nEsiteks, paris kindlasti olid need neli isikut koik uhel voi teisel viisil seotud protestiga pronkssoduri ja luukerede (kunism) transportimisega paar kilomeetrit eemale. Olles liidrid oma uhiskonnas. Kuriteo puudumise tottu moisteti nad oigeks, tubli.\nTeiseks, ja seda ma olen siin foorumis ka ennem kirjutanud, oli ruustajate kamp uks tuupiline jalgpallipublik. Hasart ja sport ja veidi auru peas. Ma olen paris kindel, et ideelised protesteerijad lahkusid stseenilt varem. Jargi jai organiseerimatu poobel, 2/3 voi mis iganes, venekeelsed. Kes katte saadi, on oma karistuse katte saanud, hiljuti oli vist ajalehes nupp selle kohta.\nMassiline allumatus bourgeois uhiskonna igapaevasele enese naba imetlemisele ja eneserahulolule mojus eestlastele kulma dushina, millest pole ilmselt veel ule saadud.\nPraegune majanduses toimuv omab teatud paralleele aprilliga 2007. Ei usutud, et kumbki kriis on voimalik. Argake ules eestlased, te elate 21. sajandis ja peate kannatama koike seda, mida on kannatanud ennem teised rahvad. Isolatsiooni aeg, milles elati NL-s on juba peaaegu inimpolve kaugusel. Poliitiline vale otsus, majanduslik vale otsus, sellel on oma tagajarjed. Need on oppetunnid, mis ma loodan, aitavad Eesti kunagi Euroopasse, kuhu ta veel oieti ei kuulu. 2004. aasta 1. mai ei teinud eestlasi mitte veel eurooplasteks.\n14.\tNirti - 9. jaanuar 2009\nnimetan selleks neid inimesi, kes foorumites ja ajalehesabades kutsuvad üles ilma kohtuotsuseta inimesi surnuks piinama. Sobib? Loe ise ka vahelduseks kommentaare, süda läheb küll pahaks, aga lõpuks tekib selge pilt sellest, mis su ümber toimub.\nma lubasin endale uue aasta puhul, et ma ei torgi inimesi, kelle jaoks mõttevahetus erineval arvamusel olevate inimestega ilmselgelt on ärritav peaasjalikult seetõttu, et ei saa õllepudelit jõuliselt pihku surudes räusata, et mismoodi venkudele tuleks lõuksi anda ja pededele ka, kuid ma teen sulle selle erandi, et ütlen, et kõik natukenegi rohkem haridust näinud inimesed, keda ma oma tuttavaks nimetada julgen, on Pronkssõduriga juhtunut + nende idiootide eestlaste vahelenussimist pidanud Eesti bläkiks.\nSee, et seal mõned rumalad provotseerivad venelased olid, ei tähenda seda, et seal poleks olnud ka memmesid, kes oma mehi taga leinavad ja väikeseid lapsi, kes, lilleke näpus, surmasaanud ja ainult pildialbumeist tuttavale vanaisale mõtlesid.\nNeed venelased, kellega ma suhelnud olen, on valdavalt oma kaasrahvuslaste käitumise pärast siiralt šokis ja tunnevad piinlikkust. Ja nad julgevad seda avalikult tunnistada. Kuna teatud rühm inimesi loeb ainult ajalehti ja usub pimesi kõike, mida noka vahele topitakse, siis muidugi kahetsejate hääl nendeni ei jõua, sest ajalehed kipuvad avaldama lugusid, millega lollidelt nende raha ära võtta.\nNormaalne riik & valitsus & rahvas vabandab, kui valesti teeb.\nJa mis übermenschi puutub, siis jõudu sulle kanepi tarvitamisel. See, kui ma idioodid ja kuritahtlikud inimesed hukka mõistan, ei tähenda, et ma peaksin ennast mingisuguseks übermenschiks.\nNii et ära praali.\n15.\tNirti - 9. jaanuar 2009\nNing jah, ma olen teadlik Sirje ja Oudekki viisakuspoliitika osas, kuid ma ei lase lihtsalt mingisugusel ülbel oinal ennast lihtsalt sellepärast solvata (“übermensch”), et ma ei jaga tema vägivaldseid & “jõulisi hoope” õigustavaid vaateid.\n16.\tFranz - 9. jaanuar 2009\n“et laamendajate ja rüüstajate seas oli ligi kolmandik eestlasi”\nMiks see vale küll nii elujõuline on? Väidetavalt 30 % oli eestlasi kinnivõetute hulgas. Need ei olnud aga laamendajad ja rüüstajad, vaid lihtsalt tänavalt kinni võetud juhuslikud inimesed või need eestlased, kes tulid venelasi korrale kutsuma.\n17.\tsirje - 9. jaanuar 2009\nTundub, et see teema lihtsalt ei ole ikka lahti räägitud ja ka emotsioon pole maha jahtunud, kui sel teemal ikka nii tuliselt arutleda saab.\nFranz, kuidas sulle on jäänud mulje, et kõik eestlased on ühesugused? Mina küll ei kujuta ette, et eestlane oleks sellise püüdliku kooliõpetaja tüüpi. Pealegi räägib sinu jutule vastu fakt, et üks esimesi rüüstajaid, kelle üle kohut mõisteti, oli eestlane.\nKuigi jah, valet on nonde ööde kohta meedias ikka päris palju võimendatud ja alati, kui tv-s seda näidatakse on samad lõigud meestest, kes aknaid lõhuvad. Otse noil öödel näidatud telepilt oli ikka hoopis mitmekesisem. Mul näiteks ei lähe meelest lõik, kuidas politsei lohistas pärnu maanteel ühte alaealist tüdrukut mööda asfalti.\nKui mina teisel õhtul vabaduse väljakule sattusin, siis kogunesid sinna parasjagu eesti noored sinimustvalgetega ja gaasi said nii eesti kui vene lapsed võrdselt. Teine õhtu oli see, kui löödi sisse kaubamaja ja kunstiülikooli aknad, sest inimesed aeti just sinnapoole.\n18.\tFranz - 9. jaanuar 2009\n“Pealegi räägib sinu jutule vastu fakt, et üks esimesi rüüstajaid, kelle üle kohut mõisteti, oli eestlane”\nAga on ju teada kohtualuste nimed, kes 26.-27. aprillil 2007 laamendamise ja rüüstamise eest hiljem süüdi mõisteti. Absoluutne enamus neist ei ole eestlased.\n19.\tsirje - 9. jaanuar 2009\nAga eestlaste vaimseks juhiks oli Klenski ja Co?\n20.\tGallacher - 9. jaanuar 2009\n21.\tFranz - 9. jaanuar 2009\nSirje, ma ei saa aru, mida sa selle küsimusega öelda tahad.\n22.\tants - 9. jaanuar 2009\nFanaatikuid pole lihtsalt võimalik mitte mingisuguse loogikaga mõjutada, rääkimata ümberveenmisest Tõeline fashist oli veendunud, et kõiges halvas on süüdi juudid ning nad tuleb hävitada. Stalinit peavad paljud geeniuseks, vaatamata kõigile tema poolt valla päästetud koledustele. Meenutagem usufanaatikuid, kes sulgesid endid koopasse jäädes ootama maailma lõppu või tegid enesetapu pääsemiseks Hale-Bopp (oli vist ikka Hale-Bopp? Aga nimi polegi lõpuks nii eriti oluline) komeedile uuele elule. Ja kui terve rood käib ühte sammu, kaks teisiti siis on see samm nonde kahe jaoks lihtsalt vale samm. On ju nii!?\n23.\tsirje - 9. jaanuar 2009\nma siis selgitan. ma mõtlen seda, et me oleme ühel nõul, et lõhkumisega tegelesid peamiselt venekeelsed, aga oli ka suur osa eestlasi. kui klenskit ja Co süüdistati selles, et nemad õhutasid venekeelseid, siis kes õhutasid eestikeelseid?\nkuigi minu seisukoht on, et lõhkumine oli stiihiline ja tingitud paljudest erinevatest asjaoludest, ilma, et seal oleks üldse olnud migit suurt juhti. samuti ma ei usu, et lõhkujate poolel oleks tegemist olnud peamiselt mingite eri fanaatikutega. arvestades tolle aja emotsionaalset laetust, tekitas see tundeid ikka väga paljudes, iseasi kuidas keegi seda välja elas.\n24.\tFranz - 9. jaanuar 2009\n“aga oli ka suur osa eestlasi”\nLõhkujate hulgas eestlasi praktiliselt ei olnud. Samuti ka “esimese laine” varaste hulgas. “Teise laine” varaste hulgas oli olnud vähesel määral ka eestlasi. Venelased märatsesid esmajoones “ideoloogilistel põhjustel”, vähesed eestlastest vargad lihtsalt kasutasid olukorda ära.\n25.\tsirje - 9. jaanuar 2009\nsee seisukoht on kallutatud. need venelased, keda on lõhkumiste eest karistatud, olid ka enne karistatud. seega olid seal nii eesti kui vene kurjategijaid, kes kasutasid olukorda ära. kas seal ka ideoloogilistel põhjustel lõhkujaid oli, ma kahtlen. keegi pole väitnud, et sirõk, klenski jne oleksid osalenud näiteks westmani röövimisel.\n26.\tGallacher - 9. jaanuar 2009\nFranzil on õigus- lõhkusid ja sisse murdsid venelased, siin pole vaielda midagi. Kahjuks oli ka eestlaste hulgas neid kes hiljem nö. juhust kasutasid ja juba rüüstatud poodidest varastasid. Kokkuvõttes oli neid iivanitega võrreldes siiski käputäis.\nMis puutub eestlastest kinnipeetutesse, siis enamjaolt oli tegemist inimestega, kes seaduse vastu ei eksinud. Ära korjati nad peamiselt põhjusel, et hoida ära rahvustevahelisi kaklusi.\nOudekki: syydimòistetuteks kandis eesti nime minu teada kolmandik. Tànaval oli venelasi raudselt enamus – ma arvan, et nii 90% – aga lòhkujatest ei tea, nendega mul juttu ei olnud. Aga see, mitu eestlast oli, on aia-august rààkimine. Rààgiks probleemist, sellest, millised Eesti poliitikad ja milline avalik diskursus selle òhtu vòimalikuks tegi ja mida edaspidi muuta saaks, demokraatia piiresse jààdes.\n27.\tasd - 9. jaanuar 2009\noudekki, poliitikad? integratsioon ja venekeelse elanikkonnaga suhtlemine.\nmis võimaldas saata inimestele üleskutseid teemal pronkssõdurit hävitatakse…\nkohtuotsus on täiesti õige. netis levivat anonüümset lahmimist oleks parem tähele mitte panna, idioote leidub igas ühiskonnagrupis suhteliselt stabiilselt mingi protsent, jaota seda rahvuse või jumalteabmille järgi.\nkõrgemate ametimeeste lahmimine on teine lugu, see on juba kurjast. olgu ansipi ja pihli isikud ja vaated nii vastumeelsed kui tahes, mõlemad ei vaielnud kohtuga.\nkohtu ja kohtuniku isiku mõnitamine eesti meedias on samas minu arust täiesti sürrealistlik.\n28.\tFranz - 9. jaanuar 2009\n“syydimòistetutest kandis eesti nime minu teada kolmandik”\nNojah, mis mõtet sel vaidlemisel on. Tundub, et mõni usub lihtsalt seda, mida ta uskuda tahab. See, mis tegelikult toimus, polegi nagu üldse oluline.\n29.\tOudekki - 10. jaanuar 2009\nMa lingin siia veel mòned artiklid, mis seda diskussiooni veel aitab edasi pidada:\nAndres Maimik: monumentaalne!\n30.\tGallacher - 10. jaanuar 2009\n31.\tKatrin - 10. jaanuar 2009\nCallacher, loe ka samal teemal: “Allkirjad õigusriigi vastu”\n32.\tGallacher - 11. jaanuar 2009\nLugesin seda jura. Allkirja tagasi võtma siiski ei kipu.\n33.\tvertigothomas - 11. jaanuar 2009\nLeian, et igal inimesel on õigus avaldada arvamust selle kohta, kas ta nõustub kohtuotsusega või mitte. Eks ennegi on erinevate kohtulahendite järel kõvasti arutatud, kas oli õige/õiglane või mitte. (Noor roolimees/erinevad mõrvarid jne).\nKummaline on praeguse hetke suur vaidlus, kus kohtuotsus polegi jõustunud ning on teada, et kaevatakse järgmisse astmesse edasi.\nNii, et enne Riigikohtu lahendit kõvahäälselt karjuda polegi mõtet. (Välistada ei saaks ka Euroopa kohut, kuigi loodan, et Eesti Vabariigi Riigikohtust piisaks)\nRahvameelestatust tuleks aga mõista. Jutt teemal “Oli siis vaja seda kujukest näppima minna” on absurd. Aastaid olid sealkogunenud inimesed teadlikult rikkunud avalikku korda. Nii liikluse takistamise osas kui ka avalikus kohas alkoholi tarbimisega.\nEesmärk oli viia nende inimeste jaoks oluline monument kõigi jaoks mugavamasse ning sobivamasse kohta, millest kangekaelsed ning mõtlemisvõimetud inimesed kahjuks aru ei saanud. (Ning paljud siiani ei saa.)\nVõrdlus monumendi hävitamisega ning hauarüüstega on populistlik pläma.\nKüsimusele, kes õhutasid eestlasi? Kodu kaitsmine oli see põhjus. Ma olen õnnelik, et väga paljud eestlased talitlesid kaine mõistusega ning jätsid vandaalide märatsemise ohjeldamise selleks ette nähtud inimestele, kuid mu enda väga head sõbrad pidid tol kurikuulsal ööl oma enda kodust evakueeruma, kuna umbjoobes märatsejad murdsid trepikoja ukse maha, urineerisid ning lõhkusid koridoris ning vaid naabruses asuvate poodide ahvatlus tõmbas neid korterite ustest eemale.\nSelsamal ööl tehti näiteks Statoili bensiinijaamadele (mis on pea ainus, mis igal ajal avatud) korduvaid vene keelseid ähvardusi, lubades jaamu nii põlema panna kui lihtsalt tühjas tassida, mille tulemusena olid enamik ohupiirkonnas (kesklinnas, kui ka Ida-Virumaal) asuvaid teenindusjaamu suletud ning turvafirma isikvalve all.\nSelle valguses väita, et vaesed sõjamälestajad (kes tegelikkuses ise vaevu püsti seisavad) avaldasid vaid omal moel nördimust on väiklane.\nKokkuvõttes. Oodake lõplik kohtulahend ära (enne kui seda kiruda või ülistada) ning siis leppige sellega.\nKui tuleb õigeksmõistev otsus, siis kas nende tõendite alusel pole võimalik inimesi süüdi mõista, mis on ainult hea, et ei teki “näidishukkamist”.\nKui aga süüdimõistev otsus, siis kõrgeim Eesti Vabariigi kohtuorgan peab tõendeid piisavaks.\n34.\tHubbil - 11. jaanuar 2009\n“Võrdlus monumendi hävitamisega ning hauarüüstega on populistlik pläma.”\nKlassik utles, et sitaga loopimine on vaidluses parim argument.\nMonument tahendab rohkem kui pronks voi graniitpost. Hauad aga on inimeste jaanused maa all, mis tavaliselt jaetakse rahule, kui just nende maetute jareltulijad ei avalda avalikult soovi sailmete umbermatmiseks, pluss harvad erandid. Inimkond on arenenud humaansuse suunas, viimane kord kui ma kontrollisin. Monumentide ja haudadega voitlemine ei ole vaariline tegevus tanapaeva maailmas. Ja mis oleks oieti juhtunud, kui selles kuulsas aprillis oleks need rahule jaetud? Mitte midagi halba silmas pidades Eesti uhiskonda. Tegelikud aktsiooni tagajarjed sellel arulagedal ettevotmisel on ennast naidanud kui vaga negatiivsed just uhiskonna koherentsust silmas pidades. Pluss naabrile liiva silma viskamine selle lombaka parema jalaga. Ei saa just vaita, et sellel poleks olnud teatud majanduslikke tagajargi, majandus on justkui vaga teravalt paevakorras nendel paevadel.\nSee Pronkssoduri vark oli uks vaga kuuniline aktsioon, mille votsid ette valimisteks valmistuvad erakonnad. Paralleel on praegu Gazas toimuv, Iisraeli vasaktsentristlikud parteid votsid ette Gaza runnaku, sest nad soovivad valijate haali parempoolse ja sojakama Likudi kaest ara votta, valimisteni ju ainult moni nadal. Molemal juhul naeb siin igauks, kes viitsib oma silmad avada, johkrat politikaanlust, kus astutakse peale tunnetele ja Gazas ka koige pohilisemale inimoigusele, oigusele elule. Iisrael sai esimest korda peksa oma ajaloos 2006. aasta Liibanoni soja ajal, aga nad proovivad veel kord samale rehale astuda. Rahvuse maine ainult kaotab sellest, nagu juhtus ka Eestis aprillis 2007. Kusimus, millal astub Eesti uuesti rehale? Kui samad parteid jatkavad, siis kindlasti on see tulemas.\n35.\tvertigothomas - 11. jaanuar 2009\nPronksööde ning Gaza võrdlemine on erakordselt kohatu. Pigem kumab siit läbi saamata jäänud hääled eelmistel valimistel. Eks valija põlgab populismi, aga veel rohkem rumalat populismi.\nKa Harju mäelt leiti inimjäänuseid, mis täpselt samamoodi uuritult ning dokumenteeritult sobivasse kohta ümber maeti. Samuti ei mäleta mina, et Tõnismäele maetute järeltulijad oleks oma seisukohta avaldanud…sest ega keegi ju täpselt ei teadnudki, kes ja mispärast sinna maetud on.\nNing laamendamine ning vandaalitsemine algas ikkagi enne teisaldamisprotsessi, mis on fakt, mida ei saa kuhugi poole väänama hakata.\n36.\tGallacher - 12. jaanuar 2009\nHubbil: “Hauad aga on inimeste jaanused maa all, mis tavaliselt jaetakse rahule, kui just nende maetute jareltulijad ei avalda avalikult soovi sailmete umbermatmiseks, pluss harvad erandid.”\nVastupidi. Kõikjal tsiviliseeritud riikides, sh. Eestis on komme, et kui kusagilt tühermaalt või trollipeatuse alt leitakse inimeste säilmed, maetakse nad tsivisleeritult ümber. Kusjuures Tõnismäel olid nad maetud mitte ainult tänase trollipeatuse alla vaid enne kaevamisi polnud täpset sotti, kelle ja mille ga tegu.\n“Ja mis oleks oieti juhtunud, kui selles kuulsas aprillis oleks need rahule jaetud? Mitte midagi halba silmas pidades Eesti uhiskonda.”\nEga maakera poleks teistpidi pöörlema hakanud. Aga suure tõenäosusega oleks jamad ja konfliktid ainult ja ainult kasvanud.Tendents liikus ju aasta-aastalt selges suunas ja seda viimasel ajal eriti kasvavas tempos. Me ei tea ju, mis möll toimunuks pronssõduri juures tänavu mais.Või mullu. Selge on vaid see, et kogu see trall oleks siiani päevast-päeva meedia luubi all ja probleemide korral küsiksid paljud, et miks hiljemalt 2006 või 2007 seda ära ei viidud?\nMuide, peale aprilliöid oli sambapooldajatel üks põhilisi argumente selline: pronkssõdur küll viidi poole linna segikspeksmise hinna eest minema aga mida see muudab; venelased leiavad uue kultuskoha ja eesti radikaalid omakoda uue vihkamisobjekti. Täna, ligi kaks aastat hiljem näeme, et pole juhtunud ei ühte ega teist.\nNirti: “See, et seal mõned rumalad provotseerivad venelased olid, ei tähenda seda, et seal poleks olnud ka memmesid, kes oma mehi taga leinavad ja väikeseid lapsi, kes, lilleke näpus, surmasaanud ja ainult pildialbumeist tuttavale vanaisale mõtlesid.”\nKindlasti oli selliseid. Nüüd on neil võimalus märksa sobivamas kohas oma meest või vanaisa mälestada. Kusjuures, mul on mulje jäänud, et selline kaader eriti ei kippunudki uue asukoha üle virisema, pigem veendusid, et sõjaväekalmistul just ongi talle sobiv koht (paljud siinkirjutajad üldse on Aljošat ta uues asupaigas näinud? Mina näiteks olen).\nJa lõpetuseks ei saa ka unustada, et taolisi memmekesi ja lapsukesi oli ka Lihula ausammast külastamas…Nendega käituti mitmeski mõttes palju räigemalt kui Tõnismäe publikumiga.\n37.\tHubbil - 12. jaanuar 2009\nVertigo, erakordselt kohatuks minu toodud paralleeli Iisraeli ja Eesti vahel ei saa mitte pidada. Nii motlevad inimesed, kellel on tundlikkus sailinud. Iisraelis on koigest 7 miljonit juuti, kes sellest hoolimata omavad maailma uhte koige suurema potentsiga armeed. Siin on tosi taga, Eestil vist on ainult uks pataljoni suuruses uksus, mis on voitlusvalmis. Vordlemist siin ei saagi olla.\nMa raagin aga hoopis millestki muust. Valimiste ettevalmistamisest, kus tuuakse haalte saamiseks ohvriks mis iganes vaja. See pole mitte valimisplakatitele kulutatud raha vaid reaalsed inimesed. Ja seda ei tohiks tolereerida keegi. Argake ules eestlased.\n38.\tvertigothomas - 12. jaanuar 2009\nHubbil, Su eelmine kommentaar paraku ütles kõik.\nPoliitilised veendumused võivad olla erinevad ning erinevad arvamused tekitavadki huvitava ühiskonna aga…\nIndiviidid, kes niimoodi suhtlevad, on ikka ise suure peetusega.\nVabandan, sest kui oleks seda teadnud, poleks sõna võtnud.\nVõrdsetega (või tugevamatega) vaidlemine on edasiviiv, kääbikutega aga mitte.\nSirje: Mis Sul Tolkieni fantaasiategelaste vastu on?! Hubbil ei öenud sinu isiku kohta ühtegi märkust, vaid rääkis teemast. Siin blogis ei ole lubatud isiklikud märkused ja ma ei usu, et sul on mingi õigus diagnoose panna.\n39.\tluize - 12. jaanuar 2009\nIseenesest on nimetatud kohtuotsus ilmselt õige. Aga mitte selletõttu, et nimetatud kohtualused süütud oleksid. Nemad ikka organiseerisid küll, aga mis puudutab rüüstamist ja lõhkumist, siis just nimeta SEDA nemad ei orgunninud. Ja see, mida nad teha tahtsid, seda jällegi ei toimunud. Klenski, va totu, üritas järel küll profiiti lõigata.\nNii et Oudekki, sul on ühest küljest õigus küll, aga kui sa arvad, et Ansipi välja ilmumine ja rahusõnum midagi muutnud oleks, siis jääb üle lihtsalt oodata, kuni su naiivsus ükskord ometi taandub. Või jumalat paluda, et sa kunagi riigijuhtimise tüüri juures kuidagi ei asu.\nSirje: See veel puuduks, et Jumal hakkaks meil ministreid määrama!\n40.\tHubbil - 13. jaanuar 2009\nHmmm Vertigo, sa nimetad mind kaabikuks? Siin foorumis ma ei vaidle kunagi, ara tee seda viga niimoodi moeldes. Vaidlemisest ei ole siin kasu mitte tuhkagi. Vaielda voivad ehk sobrad omavahel. Kirjuta mis sul on kirjutada, et arendada diskussiooni. Gallacheriga oli mul uks vana nuga ihuda, ma imestasin veidi kui ta ilmus tagasi ja kirjutab asju, mis tekitavad tervisehaireid.\nPaari aasta jooksul, mis ma siin olen kirjutanud (klaviatuuri abil muidugi) sai mulle selgeks usna ruttu, et see foorum on millegiparast selline, kuhu trugivad sisse kommijad, kellel on hoopis teine maailmavaade. See on tegelikult perversses mottes hea, paneb uhte isikut veidi pingutama, et tuua valja teistele arusaadavalt oma motteid. Ajude voimlemine ehk.\n8. mai liikumine on ules seatud moistlike ja leplike inimeste poolt. Ma ei jaga paljusid nende pohimotteid, kuid mulle meeldib siin kirjutada. Igauks peaks voimalikult selgemalt valjendama oma pohimotteid, teema piirides, see on minu arvamus. Tsiviliseeritult. Pane ules oma arvamus ja kui sa leiad, et keegi on irriteerivalt lohakas faktidega, puua korrigeerida.\nPaljusid kommentaare ma loen ja ei saa aru, mida need inimesed motlevad, kui uldse motlevad. Ei ole vaja uhkust tunda selle ule, et keegi oskab kolm sona ritta panna niimoodi, et see moodustab lause ja siis riputada see ules kuskile foorumisse.\nSirje voi keegi, palun vota see 37. komm maha, ma ei ole uhke selle ule mis ma kirjutasin, mitte. Vabandan siiralt.


Päevapoliitika - Lehekülg 186\nLehekülg 186, kokku 204 Esimene ... 86136176182183184185186187188189190196 ... Viimane\nNäidatakse tulemusi 3 701 kuni 3 720, kokku 4079\n06.06.19, 15:24 #3701\n06.06.19, 17:26 #3702\nOkei moslemid (ja kõik muud euroopast väljas elavad) saavad rohkem lapsi. Miks see sind kotib? Kas sa kardad, et kui 5000 moslemit tulevad eestisse siis 200 aasta pärast on Eesti Muslim majority riik ja su järglased peavad araabia keelt rääkima?\nKüsime parem nii. Kas sinu meelest mõni aafriklane või araablane võib kunagi eestlaseks saada?\nKui sa vötad köik ühe puuga, unustades ära oma etnilise päritolu ja kultuuri, lased köigil vabalt ringi rännata, sest köik on vördsed, siis ma arvan jah, et see on probleem. Kas on inimesi, kes pole sinu koju teretulnud? vöi magamistuppa? Muidugi on, selle jaoks on sul uksed ja aed ning seadused, mis seda kaitsevad. Kui sul puudub kontroll riiki ületavate inimeste üle, siis see on probleem. Mida on halba korralikust riigipiirist ja kontroll seda läbitatavest inimestest? immigratsiooni vastu pole mul isenesest midagi, kui see on limiteeritud. Inimesed, kes suudavad süsteemile tulu tuua on ilmselget hea möte. Suvaline arv suvalisi inimesi sinu riiki tulemas? no thanks. See tekitab ainult kaost. Seda rääkis juba L.Meri, et korralik riigipiir on Eesti jaoks üks tähtsamaid prioriteete. Kahjuks saadi sellest sellest alles siis aru, kui kapo ametnik piiril kinni vöeti. UK, Prantsusmaa, Rootsi ja Soomes on suur hulk uusi immigrante, kes makse ei maksa ja koormavad sotsiaalsüsteemi. -EV riigile ja rahvale, samal ajal igasugune kriitika immigrantide ja moslemite suunas on aina rohkem tsensuur ja hate speech ning rassismisüüdistused kiirelt tulema. See "köik on vördsed" teema on kindlalt seoses aina suurema naiste osalusega poliitikas ja juhtimises, mis on täiesti uus nähtus ajaloos. Loomu poolest kriitiline meel väiksem, nõustuvamad ja suurem kaastunne ja ohvrimeelsus vähemuse suhtes.\nMul on Saaremaal üks Ghana söber, keda vöiks aina rohkem eestlaseks pidada. On siin juba pea 10a. elanud, õpib ja enam vähem oskab eesti keelt, käib tööl ja kasvatab lapsi, kes räägivad eesti ja inglise keelt, mitte araabia ega miskit muud. Sama teema selle Flora grusiiniga.\n06.06.19, 18:06 #3703\nEhk siis lühidalt, kogu probleemi olemus on see, et naised on võimule lähemale saanud?\n06.06.19, 18:07 #3704\nMis see TOP1 kõige hullem asi nüüd on, mis EKRE valitsuses olles riigis pekki keeranud on? (noh pärast seda kaevurite sundpuhkust ja koondamisi milles neid juba süüditatakse)\n06.06.19, 19:18 #3705\nKaala jutu peale muidugi on sobilikud pildid:\n06.06.19, 19:30 #3706\nMainekahju, sellest vist köige rohkem räägitud. Kuidas seda täpselt tölgendada, ma ei tea\n06.06.19, 19:32 #3707\nPolitsei statistika ei pea paika sinu jaoks?\n06.06.19, 20:57 #3708\n07.06.19, 04:43 #3709\nMind paneb imestama see, et ekre fännid ei saa ise absoluutselt aru kui rumalad nad on.\n07.06.19, 09:20 #3710\nSama võiks ManU fännide kohta öelda ju.\n07.06.19, 09:56 #3711\nAlgselt postitas Rögin\n07.06.19, 10:49 #3712\nSelline lause kehtib argumendina olenemata sinu enda taibukuse tasemest (vöi selle puudumisest), parempoolseid vaateid toetava väite kvaliteet ei mängi siin rolli, sest automaatselt oled rumal EKRE troll. Ja sinnapaika see arutelu jääb. Kahju. Kusjuures ma ei pea end parempoolseks EKRE fänniks ega vasakpoolseks reformide toetajaks, pigem liigitaks end vahepeale.\n07.06.19, 11:01 #3713\nAga miks sa küll siis ometigi vastasid linnukale, kui linnukas ei pidanud sind silmas?\n07.06.19, 11:02 #3714\n07.06.19, 11:12 #3715\naga miks sa mulle vastad, kui ma ei pidanud sind silmas?\n07.06.19, 11:37 #3716\nOolrait man. Klassika, kui vastata midagi ei ole, siis vastame ikka küsimusele küsimusega. Kurat, nagu Ratta Jürka juba!\n07.06.19, 11:49 #3717\nMulle tundub, et see on umbes see keiss nagu nende püramiidiskeemidega. Et asjad on obvious BS, aga vennad kes selle sees on, ei saa sellest absoluutselt aru. Omeitigi on enamasti suht mõistlike inimestega tegu. A noh, polegi ammu neid püramiidiskeeme liikumas olnud vist.\n07.06.19, 12:03 #3718\n07.06.19, 12:21 #3719\nSellist ideoloogilist suhtumist leidub igas ääres. Kui küsimusele "kas vöiks üldse olla infot, mis töestaks vastupidist" on vastus ei, siis on ilmselt tegemist usu põhjal kinnistunud mötteviisiga, mida pole vöimalik ümber lükata.\n07.06.19, 12:45 #3720\nKusjuures. Kas neist vendadest kirjutatakse lugusid siis ka kui "mull on lõhkenud"? Et ma mõtlen, et mida tüübid siis arvavad ja räägivad.\nKunagi oli mingi kohvimasinate või kohvijoogi teema, mingi realitysaadetes käiv vend veel promos. Mis sellest saanud on näiteks


Bob Dylan oli siin — Sirp\nBob Dylan oli siin\npressifoto Ei, nad ei kummardanud. Kui kõik möödas oli, rivistasid Bob Dylan ja tema bänd end pimeduse varjus lavaserva üles, pealiku käeviipe peale anti prožektoritest tuld, ja seal nad siis seisid oma stiilsetes ülikondades, mustad kauboikaabud peas – ereda valguse käes silmi kissitades, kuid võidukad, rahvas nende jalge ees. „Jätke need näod endale hästi meelde,” tundus Dylan ütlevat, „ja minge nüüd koju ja rääkige kõigile, et seda tegid Bob Dylan ja tema gäng.”\nMehe kohta, keda tagaselja just suurimaks filminäitlejaks ei peeta, on Dylanil mõjusate kaadrite peale hämmastavalt hea silm. Isegi ilma aeglaselt hajuva revolvrisuitsu ja postitõlla jäänusteta tagaplaanil oli see suurepärane kujund – meeldetuletus sellest Ameerikast, mida kipume igapäevapoliitika kõrval unustama. Ega olnud see esimene kord, kui tabasin end mõttelt, et termin „americana” sai vist küll loodud peaasjalikult selleks, et Dylani repertuaar ühe erapooletu sõnaga kokku võtta.\n4. juuni õhtul oli Saku suurhalli laval kuus meest. Põhitöö tehtiära kolmekesi: Bob Dylan (laul, klahvpillid ja suupill), Tony Garnier (bass ja kontrabass) ja George Receli (trummid). Vaheldumisi lap steel’i, viiulit, bändžot ja kitarri mänginud Don Herroni puhul võis siin rolli mängida ka halb õnn – Eestis nii tavalise üllatusena läks suurem osa tema partiidest enne kõlaritesse jõudmist lihtsalt kaduma. Kitarristid Stu Kimball ja Denny Freeman tundusid kummalisel kombel rohkem kodus konkreetse struktuuriga mittebluusilikes lugudes, särades eelkõige „All Along The Watchtower’is” ja „Thunder On The Mountain’is”, ning kuigi Kimball terve õhtu tagaplaanile hoidis, andis just tema akustiline kitarr ansambli kõlale suure osa selle traditsioonilisest dylanlikkusest.\nTeine pool Dylani patenteeritud „metsikust elavhõbeda-sound’ist” tuli aga vanameistri enda klahvpillist. Viiekümnendate lõpul klaverimängijana alustanud Dylani mõne aasta tagune loobumine kitarrist on teeninud vastakaid arvamusi, kuid vähemasti Tallinna kontserdil olid tema partiid asendamatud, lisades iseloomulikku värvi nii vanematele („Stuck Inside Of Mobile With The Memphis Blues Again”, „Positively 4th Street”, „Just Like A Woman”) kui uuematele („Beyond The Horizon”, „When The Deal Goes Down”, „Workingman’s Blues #2”) lugudele. Omaette üllatuseks oli ka Dylani suupill, mida viimastel plaatidel just palju kuulda pole olnud: isepäisest suupillistatiivist vabanenud maestro mängis ootamatult puhtalt ja ülimalt emotsionaalselt.\nNagu Tom Waits tundub Dylangi täpselt kontrollivat oma hääle karedust, varieerides seda omatahtsi ragisevast haukumisest kauni leelotamiseni. Tundub, et kõige karusem hääl on reserveeritud pidevast esitamisest kuluma kippuvate ballaadide jaoks – „If You See Her, Say Hello” äratundmiseks kulus suurem osa esimesest salmist, ja tekst oli ometigi peaaegu muutmata! Loost loosse rõhutas Dylan ka miljöösse hästi sobivaid fraase, kuulutades näiteks „Honest With Me’s”: „Ma ei tule enam siia, kui see teid häirib!” Jah, iga kuulaja kohta, kes esimese laulu alates oli istekohalt lava ette sööstnud, jäi saali vähemalt üks pettunud moega korralik kodanik – olemata jäi ju harjumuspärane kabaree-spektaakel, mida tänapäeval nimetatakse rock-muusikaks.\nSamast loost jäi kõlama ka „ei kahetse ma miskit, mis ma olen teind” – tõepoolest, isegi Tallinnas ja aastal 2008 mahtus saali rahvast, kellele härra Zimmermanni protestilauluaegsed tegemised need ainsad õiged tunduvad. Paraku ei tabanud siinsed folkarid vist järgmises reas peituvat vihjet: lause „rõõmus, et ma võitlesin, kurb, et me ei võitnud” pärineb USA kodusõja järgsest lõunaosariikide „hümnist” „Good Old Rebel”, kus muuhulgas teatatakse: „Ma vihkan jänkiriiki ja kõike, mis see teeb, iseseisvusdeklaratsiooni ma vihkan rohkem veel…” Muide, eesti folgiaktivistid jäävad seisukohale, et kui indiaanlased kõrvale jätta, ei ole olemas Ameerika rahvamuusikat, sest pole olemas ameerika rahvast: seal elutseva kirju inimkarja mõtteid, tundeid, elusaatusi ja maitse-eelistusi peaks tänini väljendama mitmesaja aasta eest seljataha jäetud Vana Maailma pärimuspagas.\nDylani improvisatsioonid Tallinnas keskendusid rohkem rütmile ja fraseerimisele kui tekstiloomele ja selle säravaim näide oli „Summer Days”. Näoga bändi veteranide poole – Garnier on ansamblis olnud aastast 1989, Receli aastast 2001 – mängis eeslaulja iga salmiga rõhke ümber, ja rütmigrupp reageeris momentaanselt, õhutades Dylanit üha sügavamale variatsioonide rägastikku tungima. Loo lõpuks oli Bill Haley rock’n’roll’i rütmiskeemide raamat kaanest kaaneni läbi võetud ning saal täidetud nakatava rõõmuga, mida pillimehed oma loodud lärmist tundsid – isegi stoiline Garnier oli hakanud Bill Blacki kombel kontrabassi keerutama.\nJa Receli trummide taga oli tõeline loom: võimeline vajadusel keerukaid ja hapraid rütme punuma, oli mehe löökidel selline jõud ja täpsus, mis lubas tal suurema osa avaloost „Rainy Day Women #12 & 35” vasaku käega mütsi kohendada. Kui Dylan otsustas „Honest With Me” struktuuri tekstipausidega liigestest välja venitada, tundus Receli vastukaaluks igas taktis eri biiti proovivat. Ja kui juba „Rollin’ And Tumblin’i” stuudioversioon oli mõnusalt logisev, siis nüüd oli selle bluusistandardi igas salmis eri arv takte – vana deltabluusi trikk, aga mängida see välja kuueliikmelise koosseisuga, kusjuures kaotada siin-seal ainult mõni kidramees?! Üks silm peoperemehel, teine Garnier’l, istus Receli keset kaost ning kutsus eksleva karja uue salmi alguseks ikka ja jälle kellalöökidega koju, meenutades nii väga Mezz Mezzrow kirjeldatud muistseid New Orleansi jazztrummareid, et pidin mehe nime Google’isse sisse lööma: „Receli, George – sündinud New Orleansis”. Ahah, nojah.\n1962. aastal tutvustati Dylani debüütalbumi kaanetekstis teda ühe mõjusama valge bluusilauljana, keda eales salvestatud; aasta hiljem tunnistas ta „Freewheelin’ Bob Dylani” tagakaanel: „Ma pole veel nii osav nagu Big Joe Williams, Woody Guthrie, Leadbelly ja Lightnin’ Hopkins. Ma loodan, et see päev kunagi tuleb, aga nad on ju kõik vanemad inimesed”. Käes on aasta 2008 ja ettekuulutus on täide läinud: Bob Dylani Tallinna kontsert oli suuresti bluusikontsert, popurrii Ameerika muusikast, kui soovite. Ning nagu Muddy Waters omal ajal, juhtis ja dikteeris Dylan muusikat ja tempot oma häälega, laulu rütmiga – ja nagu ammused bluusibändid, ei järginud tema saateansambel ei trummarit ega kirjapandud arranžeeringut, kõik oli ühtaegu juhuslik ja sihikindel ning bändi iga liige andis oma panuse, kommenteerides ja edendades räägitavat lugu. Nii, nagu seda tegelikult peakski tegema.\nMuidugi, küsimused jäävad: miks polnud Herronil mütsi? Kuidas saab võtta „High Water’i” teksti, viisi ja instrumentatsiooni ning jõuda välja hoopis teise loo juurde? Miks lubati Receli suitseva koniga lavale, kui Keith Richards oleks Šotimaal sama asja eest peaaegu pokri pistetud? Kas Dylan valis lõpulooks „Blowin’ In The Wind’i” sellepärast, et talle öeldi, et see on ainus tema laul, mida meie siin tunneme? Kas tal Leedus sugulasi ka on? Miks esitas ta „John Browni” („John Brown läks sõtta ta, võitlema ta võõral maal, ta emmel sellest oli uhke meel…”). Lahesõja ajal Ameerikas ja nüüd just Venemaal, Peterburis? Mis puutub siia vabamüürlaste kõikenägev silm? Ja tuleb Dylan tagasi ka?\nMina loodan küll, et tuleb.\nJaak Kangilaski pälvis Paul Ariste medali\nHõimurahvaste programm kuulutab välja rahvusteaduste auhinna konkursi\nEdvin ja Lembe Hiedeli nimeline toimetajaauhind ootab taas kandidaate\nPeosarja HoneyCombat klubiõhtu\nKIBE x NIEDRE x KUBJA A-galerii akendel


Kinni püüti suurepärane signaal kosmosest: kaua kadunud tudengisatelliit Hämarik andis elumärke - FORTE\nKinni püüti suurepärane signaal kosmosest: kaua kadunud tudengisatelliit Hämarik andis elumärke\n17.november 2020 13:56\nKoit ja Hämarik on 1U kuubik-satelliidid (10 * 10 * 10 cm). Mõlemad on ehitatud Maa vaatlemiseks kosmosest - satelliidid teevad pilte ja videoid, mille abil saab jälgida sündmusi, kaardistada Maad ja jälgida taimkatte elu. Satelliitidel on kaks kaugseire kaamerat, millest üks teeb värvipildi (RGB) ja teine lähi-infrapunase (NIR) pildi. Nende abil saab näiteks analüüsida metsade ja põldude elujõulisust või merekeskkonna kvaliteeti nii ajas kui ruumis.\nTehnikaülikoolil õnnestus luua side aasta aega kadunud olnud satelliidiga Koit (28) 8 p


Raadio Sky Plus Blogi | Mõtted Raadiost, Muusikast ja Muust\n20/05/2013 | Programmidirektor\tTäna levis üks tähelepanuväärne uudis, kuidas Ämari lennujuhtide raadioside oli kuuldav Kuku raadio lainepikkusel.\nKaitseväe peastaabi šeff Ingrid Mühling ütles BNSile, et Ämari lennuvälja lennujuhtimisteenistuse sagedus 120,9 MHz, seega piisavalt kaugel Kuku raadio omast. Teiste sageduste kasutamine on keelatud. Ja veel nentis ta: «Siiski on võimalik, et atmosfäärinähtustest, näiteks äikesest, samuti objektide paigutusest või teiste jaamade koosmõjust tingituna võib esineda sageduste kombineerumist. Näiteks on meie navigatsiooniseadmete leviala umbes 100 kilomeetrit, kuid meie signaali on vastu võetud ka Jaapanis. Tõenäoliselt juhtus sama ka möödunud nädala lõpus, mil atmosfäärinähtused muutsid signaali nii, et kodanik kuulis seda Kuku raadio sageduselt.“\nArtikli kommentaarides on inimesed jahmunud. Aga olles juba miski paarkümmend aastat raadiotööd teinud, siis pole see üllatus. Olen sattunud kuulama täiesti uskumatuid nn ülilevisid ehk jaamu, mida ei tohiks eales kuulda sagedustel, kus nad nendel hetkedel tõesti tulevad. Olgu need siis Soome raadiod, mida äkki Kesk-Eestis autos kuulata saab või siis hoopis mõni Tallinna sagedus, mis ootamatult levib ka Pärnus või saartel. Mis põhiline, mitte kunagi ei saa aru, millest see tuleb. Võimalik, et kuskil on tõesti äike. Samas on seda juhtunud ka selge ilmaga. Või lihtsa pilivisusega.\nMagic! Nagu raadio olema peabki. Suvi tuleb, sõitke autoga ringi ja skännige, võimalik, et kusagil kuuleb ka meie saatejuhtide asemel hoopis piloote.\nNatuke on asja seletatud digi TV vaatenurgast siin. Või guugelda sõna “ülilevi”.\n06/05/2013 | Programmidirektor\tTundub, et rahvas on valvel. Nad istuvad oma klaverite, trummide, viiulite või mis iganes pillide juures ja ootavad. Ootavad hitti. Ja kui see siis tuleb, läheb kiireks tagumiseks!\nhttpvh://www.youtube.com/watch?v=s6NDY8FSr9M” frameborder=”0″ allowfullscreen>\nhttpvh://www.youtube.com/watch?v=doeZ5UFsSj4″ frameborder=”0″ allowfullscreen>\nhttpvh://www.youtube.com/watch?v=T5Cp55MvX54″ frameborder=”0″ allowfullscreen>\nhttpvh://www.youtube.com/watch?v=hq2C9Ynb4o8″ frameborder=”0″ allowfullscreen>\nhttpvh://www.youtube.com/watch?v=2TMIUAzF2q4″ frameborder=”0″ allowfullscreen>\nhttpvh://www.youtube.com/watch?v=lRdRSNQdWMM” frameborder=”0″ allowfullscreen>\nhttpvh://www.youtube.com/watch?v=xNMAAZNTNms” frameborder=”0″ allowfullscreen>\n29/04/2013 | Programmidirektor\tHuvitav stoori kulgeb hetkel superstaar will.i.am’i ümber. Nimelt on tema uuel plaadil track koos Chris Browniga ning see lugu sisaldab elemente trance-produtsentide Arty & Mat Zo 2011.aasta loost „Rebound“. Iseenesest üsna levinud viis musa teha. Kasutada juba väljamõeldut uus võtmes. Paraku eeldavad elementaarne viisakus ja ka seadused sedalaadi kopeerimiseks luba. Mida will.i.am’il polnud! Seega võib öelda, et tegu on pesuehtsa vargusega. Enamgi veel, pihta on ju pandud terve track! Chris Brown ei jätnud endast ka just soliidset muljet, öeldes, et ta ei tea selliseid tüüpe ja tal on suht suva nendest, sest tal paluti lihtsalt laulda.\nhttpvh://www.youtube.com/watch?v=lV6W6_PUj0E&list=PL8CVYsPnSkfRamqltd4A_oG7cquxBCx9q&index=5″ frameborder=”0″ allowfullscreen>\nhttpvh://www.youtube.com/watch?v=DXQhVmnNmxk” frameborder=”0″ allowfullscreen>\nVeel tuleb välja, et lugupeetud produtsendi eelviimane singel koos Britneyga, „Scream & Shout“ on samuti teel kohtusse. Hagejaks on briti laulja Tulisa, kes väidetavalt kirjutas selle loo osad sõnad, aga millegipärast teda autorite nimekirja pole lisatud. will.i.am’i väitel pidi Tulia lugu alguses lihtsalt laulma, kuid see versioon ei sobinud ja nii tegi ta loo Britney jaoks ümber. Segane värk, ent miljonid on mängus kuna lugu oli üle Euroopa nr 1.\nSaagad jätkuvad, karikatuurid juba ilmuvad.\n26/03/2013 | Programmidirektor\tLisaks raadiole kuuleb muusikat ka mujal. Näiteks poes. Kuigi ega tavakodanik seda seal eriti tähele pane. Mis ongi ju eesmärk. Peaasi, et meeldiv tunne oleks. Eks kauplused ning nende siseraadiod näevad sellega vaeva ka, muusikaterapeudid nõustavad ja puha.\nLoomulikult on erandeid. Eelmisel nädalal Berliinis käies sattusin mingisse türklaste kebabikohta sööma. Kell 12 päeval tegi kokk leti taga Youtube abil diskot! See oli üsna hull kuulamine, õnneks söök päästis.\nEnt eriti sürrealistlik on kuulata ühe kindla ametiga kaasas käivat muusikavalikut. See on rühmatreenerite oma. Ei salga, et liiga tihti tahaks spordiklubis käies kõrvad katta. Probleem on lihtne – treeneritel on vaja laule, mis sobiksid oma tempolt . Ehk siis lugusid, mille saatel oleks hea rütmis hüpata, karata, sikutada, vändata jne. Ja nii saabki nende muusikavaliku argumendiks mitte nende palade sobivus vaid õige BPM ehk löökide arv minutis.\nAsi kisub absurdseks näiteks siis kui spinningutrennis tehakse spurte ja käima lähevad lood, mille tempoks ca 140 lööki minutis. Üheksakümnendate kõige koledamad ööklubilaulud on selles žanris endiselt teretulnud! Öäk. Kui vaja 70 lööki minutis, siis sobivad (kahjuks) saama tüüpi lood.\nTihti on rühmatreeneri puldi ja mikrofonikasutuse oskus olematu. Mikrofon vilistab, jutt ei kosta, muusika liiga vaikne, muusika liiga kõva, plaadid on sassis, lood hüppavad – seda kõike juhtub jube tihedalt. Täiesti arusaamatu on see, kui mingite laulude otsimine toimub keset trenni täis saali ees.\nMuidugi on treenerite jaoks muusika leidmine keeruline. Neil pole uhked andmebaase või virtuaalseid plaadikogusid nagu meil siin raadios. Nähes neid kõrvetatud CD-toorikuid, siis ilmselt see muusika lihtsalt sebitakse kusagilt, mitte ei osteta. Heal juhul mingi tuttav DJ aitab. Huvitav, kas nad oleksid nõus trenne andma Adibassi riietuses?\nMa ei taha norida. Tegelikult on spinningutrennid ägedad. Ja mõnel treeneril on kogu see muusikavalik ja tehniline taip väga paigas. Juba enne trenni algust. Aga arvestades, et aina rohkem sportimist armastavad eestlased on nõus nende trennide eest maksma just mitte kõige odavamat hinda, siis võiks see muusikavärk rohkem korras olla.\nÕnneks on kevad kohe käes. Ja ma käin “Kalinka” tehnoversiooni saatel pedaale sõtkumas ainult veel mõned korrad.\n13/03/2013 | Programmidirektor\tMike Tompkins on ilmselt üks Youtube’i kiiremaid ja vingemaid coverdajaid. On temast siin blogis ennegi juttu olnud. Kõik lood puhtalt acapella. No ikka tase tüüp, videod ise ka ikka teisest maalilmast kogu ülejäänud isehakanute kambaga võrreldes.