JUMALAITA KURB ON OLLA LAPSED Mari\nMa olen alati enda üheks väga heaks omaduseks pidanud seda, et ma ei kisa ega karju laste peale. Noh, eks ma häält olen tõstnud ikka, aga sellised suvalised “muidu emme läheb ära ja jääd siia üksi” jutud pole poes üldiselt minu rida. Proovin ikka rahulikult hakkama saama ja närvi lähen ikka super harva. Seetõttu tänane mind nii endast välja ajabki. Sest ma ISE ajan ennast närvi ja ma lihtsalt ei oskagi normaalselt käituda ja niiöelda hea lapsevanem olla.\nEhk siis. Asjast. Käisime Mariga hambaarsti juures. Mulle tehti nüüd kõik viimased asjad ära, nüüd mõnda aega mureta. Maril on antibjotsid mõjuma hakanud ja teoorias oleks pidanud nüüd saama ta hamba korda teha, sest põletiku võttis rohi maha. Ma olin nii rõõmus, et me nüüd, enne võtteid, sellega ühele poole saame, sest pole midagi kohutavamat, kui vaadata, kuidas laps nutab, et ta on niiiiiii valus. Ärkab öösel mitu korda nuttes. Süüa ei saa jne.\nEnne arstil käiku olime kõik ära rääkinud, et tuleb tublisti suud lahti hoida, et arst kiiresti vaatab ja teeb korda ja siis enam hammas ei valuta. Mari noogutas, et jajaa, teeme korda. Teel sinna rääkisime seda viis korda vist, iga kord lubas, et nii see olema saab. Kuni me hambaarsti ukse taga jõudsime. Mari keeldus sissegi tulemast. Kuidagi saime ta sisse lohistada ja leppisime kokku, et arst teeb minu hambad enne ja siis Mari. Mina sain valma ja Mari lihtsalt keeldus tooligi istumast. Lõpuks kuidagi ikka istus, aga pead ei toetanud, kisas ja nuttis paaniliselt.\nProovisime seda, et ma läksin kabinetist välja. Ei miskit, ainult karjus nagu keegi tapaks teda.\nLäksin sisse, hoidsin ta käest, rääkisime rahulikult, et teeme hästi vähe. Teeme ainult korraks. Seletasin, et hammas ei saa mudu terveks. Seletasin, et saame ruttu ühele poole kui ta ei kisa. Aga Mari oli konkreetselt hüsteerias. Rapsis jalgadega, kisas, karjus, värises lausa. Anusin mina ja anus arst, aga ei midagi. Ma isegi proovisin lõpuks teda kinni hoida, aga no see oli sama edukas katse, kui üritada pardile võrksukki jalga ajada.\nPolnud midagi teha. Pidime ära minema.\nKliiniku ees olin ma NIIIII VIHANE. Ma ei mäleta, kas ma elus üldse olen mõne lapse peale NII vihane olnud. Ja langesin oma vihas ise ka eriti lolli raja peale, ehk siis ma hakkasin Mari karjudes ähvardama, et kui ta sinna kohe tagasi ei lähe ja tooli ei istu ja suud lahti ei tee, siis ma lihtsalt sõidan ära ja jätan ta sinna tänavale ja ta peab seal surmani üksi elama.\nÄhvardused aitasid nii palju, et ta nuuksudes oli nõus tagasi minema, aga juba istus toolis järgmine patsent ja ma pidin ikkagi Mariga autosse istuma ja linna minema. Ma olin TERVE TEE NIIII VIHANE. Ma rääkisin Marile, et mitte kunagi enam ei saa ta midagi magusat. Ei ühtegi kingitust. Ei ühtegi multikat. MITTTE KUI FREAKING MIDAGI ta ei saa enne, kui ta läheb hambaarstile ja oma fking suu lahti teeb ja laseb selle hamba korda teha. Mari ainult nuuksudes noogutas ja mina muudkui jätkasin korrutamist, et ma EI OLE TA SÕBER (jah, langesin sinna) ja pmst sain roolis vihainsuldi, sest meil hakkavad homme maal võtted ja kui ta nüüd seal ühe korra mulle räägib, et ta hammas valutab, siis ma saan teise vihainsuldi otsa.\nSest ma ei taha, et ta hammas valutab. Ja ta ju lubas, et teeb suu lahti. Ja nüüd istub oma katkise hambaga edasi nagu lollakas. Jumala eest noh. Ma saan aru, et ta on ainult viiene ja ta on väike laps ja ei oska asjadest nii aru saada, aga ma olen NIIIIIII VIHANE JA KURB selle olukorra peale ja enda käitumise peale ja kõige peale, et ma ei oskagi mitte midagi muud teha, kui blogisse ennast välja elama tulla.\nEga muud ei olegi, proovime peale võtteid korra veel ja kui ikka oma suud lahti ei tee, siis kirjutan ta kuskile lastekodusse sisse ja annan neile kirjaliku soovituse kaasa ta kuskile narkoosiga hambaravile saata, sest muu ei aita.\nReply\tAnne 27. detsember 2019 at 11:49\nTead kui ma seda blogi lugema hakkasin tekkis kohe alguses juba selline tunne, et ma kohe tean kus asja iva ennast peidab.\nKui sa alguses ütlesid, et sa kunagi ei karju, ei tõsta häält jne , mõtlesin, selge, sissepoole elav inimene. Mis tähendab aga ainult ühte asja – ühel korral tuleb see kõik välja ja siis ügekorraga. Lapsega on ka tõenäoliselt vedanud et tema kuulab sõna ka päris hästi – st ei teagi mis on probleemne laps, seega saabki ilusasti hakkama.\nMeil on kodus on asjad teistpidi. Mina olen selline otsekohene ja kipun kõiki asju ilma mõtlemata välja ütlema. Ehk siis täiesti väljapoole elav inimene. Ja laps õnnestus mul saada täiesti pöörane, pane juurde see et me teda mehega oleme üdini ära hellitanud, siis on asi lausa katastroof.\nMina olen aastatega püüdnud kogu hingest asja rahulikumalt võtta, ja enesetaltsutamist arendada.\nJa teate mis välja tuleb. Tõde on täpselt teie ja meie vahel.\nVahel on vaja kurja häält ka teha, siis ei paisu probleemid nii suureks ühe hetkega. Ja ära mõtle nüüd et rikud lapse elu ära.\nLapsed ei mäleta ühtegi asja te olete neile ostnud, ühtegi head tegu te neile olete teinud. Aga nad kindlasti kindlasti mäletavad seda kuidas te ükskord talle kasevitsa tegite või kurjasti karjusite.\nNiiet, siin nagu polegi võimalik võita või täiesti õigesti asju teha, niiet milleks selle üle nii suurt teadust teha, tuleb nagu tuleb.\nSee hambaarsti juurde minek jääb su lapsele kindlasti eluks ajaks meelde. Sulle ka vist.\nÜldnarkoos on hea küll jah … Kui sa lapse üldse niikaugele saad.\nMa arvan pigem oleks vaja vähem asjadest rääkida. Teha kodus harjutusi jne. Ja siis lihtsalt sisse, ja tehtud.\nReply\tTargutaja 13. juuni 2019 at 18:20\nProovi isaga saata, meil õnnestus niipidi palju paremini.\nReply\tinimene 13. juuni 2019 at 12:07\nMa arvasin, et sa oled parem, kui see.\nSt vihane olemisest ma saan aru. Ma olen ise ka röögatanud lapsele: NII EI TOHI TEHA, SAAD ARU!\nAga ähvardamine, et sa jätad ta tänavale ja deklareerimine, et sa ei ole ta sõber? Need on asjad mida mingil juhul ei tohi teha! Enne anna laksu lapsele, aga ära räägi midagi nii jubedat. Ja selles, et seal juba teine patsient sees istus, ei ole laps ammugi süüdi.\nNendest asjadest veel jubedam saaks olla ainult: “Ma kahetsen, et ma su sünnitasin”, vms.\nNagu öeldud, ma olen ka mõnikord väga vihane olnud. Ükskord ma röögatasin lapsele: “ma olen su sõber, aga ma vannun, et kui sa kohe /…/ siis jääd sa aasta lõpuni ilma teleka ja telefonita! Usu mind, ma teen seda!”\nAga elu sees ei tuleks ma selle peale, et last hülgamisega ähvardada. Kurat.\nLisaks – kui sa last millegagi ähvardad, siis peaks see siiski olema selline asi, mis on teostatav. Noh… mõni meelelahutus, mis talle väga meeldib. Sellest ilma jätta. Ja päriselt.\nAh, kui mul laps juba suurem oli, siis ma vahepeal paar korda ütlesin, et: “Kui sulle ei meeldi/…/ siis otsi endale uus ema” – nagu filmis “Noor pensionär” – aga see oli poolenisti naljana.\nPS: Su avameelsus on muidugi hinnatav. Oot – kas sa Gordoni perekoolitusel oled käinud?\nReply\tinimene 13. juuni 2019 at 12:11\nMa arvan, et kuna Mari on erijuhtum niikuinii, siis peate selle tee ette võtma. Ega narkoos pole ka hea variant, aga hammaste ja suu seisukorrast sõltub kogu ülejäänud keha tervis, nii et.\nReply\tMallu 14. juuni 2019 at 09:09\nReply\tK 5. juuli 2019 at 17:19\nSa ikka eriti rumal, otsi endale uus ema on ka hülgamisjutt ja üleüldse sa pole küll õige inimene kedagi teist õpetama.\nReply\tGeidi 12. juuni 2019 at 23:21\nMa nutsin täna vihast. Või siis oli see segu viha + teadmatus mida teha. 12+ aastat ema olnud ja esimest korda tundsin, et ma ei tea mida teha! Rääkisin abikaasaga telefonis ja hüsteeriliselt nutsin, mina vist nagu väga ei rääkinudki.\nSain metsiku peavalu sellest muidugi.\nVälja mõtlesin ka mida teha.\nNutma ajas olukord mis põhjustab minu lapsele PALJU valu nagu üüratut valu + eluaegsed armid ja inimene kelle süü see on, on totaalselt süüdimatu!!! Appi läheb uuesti närvi.\nNiii valus on näha kui lapsel on valus.\nReply\tEvelin 12. juuni 2019 at 18:11\nArstist sõltub tohutult palju. Kui mu enda tütar oli väiksem, siis oli temaga sama jama. Pärast seda, kui talle hambaarst esimest korda natuke haiget tegi, siis enam ei olnud nõus laskma ennast ravida. Käisime mitu korda tühjalt arsti juures ja ta ei lasknud midagi suus teha ja mina olin närvis jne, selline nõiaring.\nAga siis õnneks soovitati meile Kaarli hambapolikliinikus superhead arsti: et dr Ahven oskab lastega käituda. Sellel armsal pisikesel naisarstil on endal mitu tütart ning ta on tõeline lastelausuja 🙂 Kõneleb ilusti ja leebelt ja igatahes saavutas selle, et mu tütar laskis tal hamba korda teha ning edaspidi sama arsti juures käies polnud enam mingit probleemi. Soovitan väga!!!\nReply\tmai 12. juuni 2019 at 14:25\nSee on puhtalt sinu probleem ja sina pead lapsevanemana oma lapse mure ära lahendama. Ma ei kritiseeri, olen ise olnud sarnases olukorras. Ütleksin iseendale sama. Otsi abi endale ja ni isaad aidata ka oma last.\nReply\tM 12. juuni 2019 at 06:54\nMinu lapsed käivad hambaarstil rootsis ,siin antakse lastele ,kes paaniliselt kardavad ”vägijooki” (väike kohus rahustit). Siis ootavad paar mintsi ja sellest joogist on laps rahulik ja veidi ”pilves” .\nMul lastel auke pole küll olnud aga tütrel pidi kaks hammast ära tõmbama tagant sest uued kasvasid peale ja tegi ilma probleemita seda .Aga poeg miskipärast kardab ja olgugi et auke pole olnud siis lihtsalt suu lahti tegemiseks ,üle vaatamiseks anti seda võlujooki.Õeldi talle et peale seda jooki pn ta sama julge kui superman ? ja oligi .\nNii et kaalu seda varianti ja vajadusel ehk vaheta arsti ? Mõni arst on täiskasvanutega super ja muidu ka lahke aga lihtsalt lastega ei oska ümber käia . Lastehambaarst peab oskama lapse usalduse võita ja tavaliselt need head laste hambaarstid ei palu ja nunnuta 10 minutit last vaid sujuvalt oskavad rääkida .\nKõige parem oleks muidugi kui ema läheks kabinetist välja ja ootaks ukse taga .Ma arvan et tihti ongi emad põhjuseks ,mils laps hüsteeriasse läheb .Nad tunnetavad ema emotsioone ja kogu see palumine ja nurumine ja ähvardamine on too much lapsele .\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:27\nLugesin väike korgi rahusti 😀 Aga eestis vist seda ei pakuta nkn..\nReply\tTYY 12. juuni 2019 at 00:26\nAi sa täna et Mari ei tee seda mida minu oma tegi.Sama pull iga õhtu ja öö hammas valutab, laps nutab. Mina väsinud ja kurnatud sellest. No tean juba varasemast et see käik lihtne ei saa olema aga ehk ikka avab suu kui endal selline piin on. Saime siis arstionu juurde ja see lubas maad ilmad kokku kui lubad oma suhu vaadata- ainult vaadata. Pani kõik oma riistad ka eemale. Poiss avaski suu ja niikui arstionu oma sõrme sinna suskas klõpsatas poiss oma hambad kokku ja enem neid ei avanud. Ise kogujõuga neid kooshoides ja dr vangitsetud sõrmepidi poisi suhu. DR palub ja anub et ava natuke et saaks sõrme kätte ja poiss ainult möriseb mmm-mk mmmmm Arstionu kurdab peaks küll juba olema harjunud aga ikkagi on valus ! Appi mul on siiani nii häbi jakujuta ette kui tige ja kuri ma sealt tulemusta lahkudes olin.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:25\nReply\tLiis 11. juuni 2019 at 21:14\nSelle vihapurske kohta Osakan soovitada vaid seda, et räägid Mariga ja palud oma käitumise/sõnade pärast vabandust. Õnneks on mul seda väga harva juhtunud, aga ise vähemalt teen nii, kui tunnen, et olen liiga kuri olnud ja lepime ära.\nReply\tKadri 11. juuni 2019 at 16:47\nMind ajaks ka vihale. Paljud asjad, mis lapsed teevad, ajavadki. Käisin just väiksema poisiga hambaarstil, muidu jube jurakas, aga hambaarstile tegi suu ilusti lahti ja oligi auk (ise on 2a 7k), järgmise aja panime paranduseks ja imekombel lasi ära parandada. Õnneks oli kerge auk, mida ei pidanud puurima. Aga see igaõhtune hambapesu käib konkreetselt madratsile pikali pandult ja kõiki jäsemeid ja pead kinni hoides. Algusest peale pole lasknud normaalselt hambaid pesta. Eks sellepärast ka see auk oli. Nüüd ca nädala on pisut libedamalt see hambapesu läinud, võibolla hambaarstil käimine on mõjunud, ei tea. Aga see sama laps mul karjus viimase lennureisi ajal 1,5h, millest viimase 20 min, kui pidi turvavööga oma koha peal kindlalt kinni olema, lasi niimoodi röökida, et ma pole iial midagi sellist kogenud. Oli öine aeg ja ma ise tundsin end nii abituna ja ka tihkusin nutta, ei aidanud eriti kaasa ka kaasreisijate mõnitused lapse pihta. Nagu hallooo, teie elust on see mingi pisike aeg, mina pean selle koletisega koos elama igapäevaselt. 😀 Õnneks ta päris iga päev selline pole 🙂 Aga lastekasvatus on ikka selline elukool, mida ma küll ette ei kujutanud. Iga päev on uus challenge. Hoian teile pöialt, et Mari julguse ja mõistuse pähe võtab, et hammas korda saada.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:24\nKohati on küll jah ülemõistuse keeruline nendega..\nReply\tMairi 11. juuni 2019 at 14:01\nOlen olnud ise samas olukorras. Käinud mitme arsti uksetaga istumas ja laps suud lahti ei tee. Viimane variant mis üle jäi oli saata lapse isa sinna võitlema ja oh üllatust saimegi suu lahti. Las Kardo katsetab ja läheb ise Mariga ehk õnnestub.\nReply\tRiin 11. juuni 2019 at 11:23\nTean seda jõuetuse tunnet hästi. Minu 9a tütrel on kunagi hambaid parandatud edukalt. Paar pisikest piimahamba parandust, ilma tuimestuseta.\nÜks hammas tuleb nüüd teha süstiga, kuna pildilt on näha, et see auk on sellisel sügavusel, et niisama parandada ei saa. Laps on valmis, et laseb hamba korda teha, lähme arsti juurde, istub tooli, laseb üle vaadata, tuimestava geeli panna ja kui süsti tegemise koht, siis on lukus ja mitte mingi nipiga ei saa teda nõusse suud lahti tegema. Oleme käinud 2018 sügisest saadik ca 5 korda ja sama tulemus. Nüüd vahetasime arsti. Oleme uue juures 2x käinud ja nüüd tulemas kolmas kord. Arst veel lohutas mind, et ärgu ma muretsegu – hammas veel ei valuta ja küll me selle korda saame. Super armas arst on ja palju kiidetud ka, see annab lootust! Proovime järgmisel korral teha korda ühe piimahamba, kus pisike auk ja mis tuimestamist ei vaja. Ehk annab julgust ka edaspidiseks.\nTunnistan, et üks kord vihastasin lapse peale, kuid ma näen, et see ainult süvendab, sest ta ei tee seda meelega. Rääkisime sellest ja vabandasin ja arutasime teemat. Probleem oli minus ja minu tunnetes – võtan töölt vabaks, arsti ees piinlik jne.\nSinu vihahoogu oli väga valus lugeda. Valus, sest tean seda tunnet, kuna olen su olukorras olnud. Valus, sest see on nii vale 🙁\nOtsisin juba lastepsühholoogi kontakti välja, kuna tunnen, et ma ei oska ise last aidata. Hirm on hirm. Proovime see üks kord parandada, laps ise on lootusrikas. Kui siis sama tulemus, lähme abi otsima. Äkki te võiksite ka sama kaaluda?\nNarkoosis hamba parandus ei ole sellisel juhul lahendus, sest tahaks, et sa suudaks selle hirmu ületada.\nLoodan siiralt, et Mari ei saanud püsivat traumat ja saate järgmine kord abi ning hamba korda. Palun ära ähvarda teda. Siin kõlas hea nõuanne – ära tee kokkuleppeid, ära luba midagi vastutasuks. Pigem ole ise valmis, et ka seekord ei õnnestu, siis oled mentaalselt valmis ja ehk ei pettu.\nReply\tM 11. juuni 2019 at 11:22\nOeh, nii tuttavad emotsioonid, ainult laps on vanem. Mitu korda oleme käinud ja peale 20 min pisaraid ja veenmist minu ka arsti poolt on lasknud ära teha. Aga viimane kord oli vaja hammas välja tõmmata ja vot seda ta teha ei lubanud. Kuigi vanem vend oli selle juba ära teinud ja ütles, et on kergem kui puurimine. Aga ei…kisa, pisarad ja nutt ja ära me tulimegi.\nMa olin nii vihane, nutsin korraliku pestäie ja see pani lapse ka nutma ja tahtis tagasi minna. Aga hilja oli. Kuna tal oli oma 8 aastase elu jooksul juba mitmeid operatsioone olnud, siis jutt narkoosist hirmutas teda küll. Kõige suurem hirm on kanüül. Arst ütles lahkudes, et kui ta teha ei lase tuleb narkoosis teha. Sellest on juba tükk aega möödas, pole saanud rohkem käia kuna järgmine operatsioon tuli peale…\nKui nüüd ära taastub, lähme hambaarstile. Siis on kanüül nii värskelt meeles, et laseb vast ära teha ikka.\nPS praegu olen lõputult väsinud ja vihane ja kuri ja kõike seda, kuna tal oli mandliop ja ma ei jaksa enam teda sööma-jooma meelitada/sundida. Pidev nutt ja hala, sest valus on, möllata ei tohi, süüa saab ainult “plödi”. Aga ta on nädalaga juba ligi 2 kg allagi võtnud! Oeh…\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:23\nReply\tMM 11. juuni 2019 at 10:18\nTuttav tunne – ma olin ise kunagi selline laps. Minul aitas ainult see, et arst hakkas mulle, paariaastasele, tegema tuimestavaid süste (hästi natukene, ainult nii palju kui selles vanuses lapsele lubatud on) ja enne ei tegelenud minuga, kui pool suud tuim oli, alles siis hakkas puurima ja uurima. Kuna lapse puhul maksab ravi kinni Haigekassa, siis ei olnud arstil ka probleemi mulle süste teha, ainuke mure oli, et kuna ma olin ikka väga noor (7-aastane), siis ta oli selle tuimestusega väga ettevaatlik. Nii et see on üks võimalus, ilma last narkoosi alla panemata.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:22\nAga kuidas selleks süstiks suu lahti saada 😀\nReply\tKT 11. juuni 2019 at 09:33\nMul on ühe sellise arstilkäigu pärast laps jõulupeost ilma jäänud – me lihtsalt ei jõudnudki sinna. Samas olin ahastuses ja närvis, sest igemes oli hull põletik ja seetõttu ei saanud ka ravi edasi lükata. Nüüd, kui ta on juba varateismeline, palusin peo ärajäämise ja enda emotsioonide ülevoolamise eest andestust ja selgitasin, miks see kõik juhtus – nii, et kõik ei ole kadunud 🙂\nAga. Leidsime imelise arsti. Pärnu Unimedis on maailma kõige parem lastestomatoloog Piret Jänes. Ta on suhteliselt noor, konkreetne ja enesekindel, aga samal ajal hästi sõbralik ja rahulik. Ta ei anu ega meelita, vaid lihtsalt järjest toimetab, ise samal ajal rahulikult rääkides, mida ta tegema hakkab. Kuna ta teab, mida teeb, siis on laps ise ka rahulik. Olen teda mitmele hambaarstihirmuga laps vanemale soovitanud ja siiani on 100% asjad toiminud. Kui sul on võimalik, siis soovitan käik Pärnusse ette võtta. Mu lapsele on tehtud raviks ka tuimestust ning enne süsti ka geeliga igemetuimestus – sisuliselt ei ole valus kohe üldse.\nMida aga ei ole vaja teha (mul kogemust, õnnestumisi ja ebaõnnestumisi 4 lapsega) – lõputult seletada enne hambaarsti ja mingeid lepinguid sõlmida. Kõige lihtsam on öelda, et “täna läheme dr Jänese juurde”. Kui laps küsib, mida arst teeb, siis võikski öelda, et sa ei tea seda – sest sellest räägib arst ise. Ja jutul lõpp. Teine asi on see, et mina ise ei ostaks enam last ära mingite kingitustega (aga olen seda kunagi teinud) – arstiprotseduurid on asjad, mida tuleb teha ka ilma preemiata.\nReply\tRr 11. juuni 2019 at 09:19\nVihastamisel ja karjumisel ei ole mõtet, kui laps kardab. Sa ei saa sinna midagi parata , ta on ikkagi viiene. Mina ravisin lapse hambad Tartus narkoosi all – kuna ka tema kartis.\nReply\tMari 11. juuni 2019 at 07:28\nOhjah tean mida tunned. Mul sai poiss 7.aastaseks ja kogu aeg üks moosimine käib. Õnneks tänu hambaarstile on see harvaks jäänud. Tean, et kuskil Tallinnas saab ka narkoosi alla panna inimesi aga õnneks leidsin Kaarli Hambapolikliinikus dr. Age Kuusk kes on saavutanud nii palju, et laps laseb parandada.\nReply\tMaasu 11. juuni 2019 at 07:28\nSoovitaksin stigma hambakliinikut tartus seal väga toredad arstid ja tehakse ka ajutise narkoosiga kui laps tõesti üldse suud lahti ei tee meie saime 2.5 aastase suu kiirelt korda.\nTeine koht on raekoja plats 6 hambakliinikus kus ka väga toredad hambaarstid\nReply\tImestan 11. juuni 2019 at 01:15\nOh jumal küll, mis jutt ja kommentaarid… Sa ju käisid mingil lapsekasvatuskursusel, midagi ei olnud kasu sellest või? Lapsel on HIRM, paaniline hirm. Põhjendatud hirm, kusjuures, sest tehaksegi ju haiget. Kui sa ise midagi kardad, kas sul läheb hirm üle, kui keegi vihastab su peale, karjub, sisiseb, anub või ähvardab või lubab uusi asju osta või mitte osta või sind selle hirmu eest karistab? Need peaks nagu olema efektiivsed meetodid lapse hirmu leevendamiseks su meelest? Sul on erivajadusega laps, kelle üht suurt hirmu sa proovid alla suruda lisades talle juurde veel teise hirmu, et ema jätab ta maha ja ei armasta teda enam, kui ta ei tee asja, mida ta ilmselgelt ei ole võimeline tegema. Laps VÄRISEB HIRMUST ja pärast seda sa ähvardad ta üksi maha jätta, sest oled vihane? Ma ei tea, normaalselt on emadel üldiselt instinkt hirmunud ja paanikas laps kaissu haarata ja talle turvatunnet pakkuda, sul ei eksisteeri sellist asja? Selle asemel teeb hoopis kõige rohkem muret, et ta jumala eest mingite filmivõtete ajal valust ei viriseks. Vabandust, et ma nüüd nii otse ütlen, aga sa oled ilmselgelt suht sassis. Päris tihti saad sa kriitikat meedias, kommentaarides, perekoolis, facebookis, kus iganes, aga selle postituse valguses tuleb tunnistada, et see on ülekohtune. Sa oled oma mitte just planeeritult loodud perega isegi hästi hakkama saanud arvestades kui sassis sa tegelikult oled nagu siit postitusest nüüd välja tuli.\nReply\tMallu 11. juuni 2019 at 10:14\nMu mure ei olnud selles, et ta võtted ära rikuks, vaid et tal hakkab valus kuskil maal, kus erakorralist abi raske pakkuda. Sassis võin ma ka muidugi olla, ei vaidle vastu.\nReply\tMa 11. juuni 2019 at 10:33\nPähh, Mallukas, KÕIK emad on käitunud ebaadekvaatselt. Vähemalt korra oma elus. Ma tean ka, et nii ei tohiks käituda, aga olen käitunud küll.Lööge mind risti siis!\nReply\tnaine 12. juuni 2019 at 09:54\nvaevalt keegi nii ingel on ja ainult KORRA elus eksib ja karjub oma lapse peale 😀 no jeerum vahest tuleb karjuda ka\nReply\tD 12. juuni 2019 at 12:25\nArmas “Imestan”, su kommentaar on kõige haigem asi, mida ma nädalate jooksul lugenud olen. Nii suur kurbus tuli peale. Sul peab hirmus valus olema kuskilt, et niimoodi oma jutuga haiget tahad teha 🙁\nReply\tkätlin 10. juuni 2019 at 22:52\nOi, ma tean, mida sa tunned. Mul pole sama situatsiooni olnud, kuid samad emotsioonid küll. Enamasti on need seotud jonnihoogudega. Laps lihtsalt röögib ja röögib ja röögib ja jääbki röökima. See pole nutt vaid konkreetselt hääl nagu tapetakse.\nJuba lapsena ma ei kannatanud, kui väikesed sugulased jonnisid. Nii vihale ajas 😛 Miks, ma ei tea.\nKui endal lapsi polnud, siis ausalt ma mõtlesin hirmuga, et äkki ma ei tohiks lapsi saada, sest ma ei kannata jonni (nüüd juba tean, et nutuga saan hakkama, aga jonniga pean veel tegelema).\nReply\tKiia 10. juuni 2019 at 21:43\nÜldanesteesia võiks jätta siiski viimaseks võimaluseks, mitte kasutada seda nagu mingit igapäevast asja. Lapsega tuleb rääkida, veenda ja vaeva näha, aga mitte mask näkku ja magama. Seletamine on ehk keeruline ja aeganõudev aga võimalik ja vajalik. Tänapäeva hambaravi on täiesti valutu ja kui laps saab esimesed postiivsed elamused on terve elu kergem. Abivahendina võiks kasutada mõnd kergemat rahustit, mida tavapäraselt lastele enne opertasiooni antakse- see välistab igasuguse hüsteeria, rabelemise ja nutmise.\nKui anesteesia oleks ohutu ja lihtne lahendus ei võimleks hambaarstid paanikas lastega ja ei teeks sada trikki, et ravi teostada.\nNarkoosiravimite kõrvalmõjud ajule on märkimisväärsed ja paratamatud, raskete operatsioonide puhul on üldanesteesia muidugi vältimatu ja kasu kaalub kahju üles. Piimahamba eemaldamine või ravimine ei ole kindlasti põhjus lapsele narkoosi teha. Soovitan lugeda teadusajakirjast Anaesthesia artikleid narkoosi toimimisest ja kõrvalmmõjudest.\nReply\tMaarja 10. juuni 2019 at 20:31\nÄkki saad selle arsti nime anda, mul sama mure…:(\nReply\tKristi 10. juuni 2019 at 20:12\nSaime sama asja korda vanaema abiga. Tema on väga sirgjooneline ja eesmärgistatud, mitte mingi vastuhakkamine ei tule kõne allagi. See oli ammu muidugi, nüüd plika 11. Ma ise ei lähe enam Maxillasse kaasagi , istub trammi peale ja käib üksi ära. Oli 10 kui nii hakkasime tegema. Saab üksi raamatukogus käidud, saab üksi hambarsti juures käidud. Mina muidugi helistan sinna pärast ja uurin maad.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:18\nKui me ka sinnani jõuaks kunagi..\nReply\tE. 10. juuni 2019 at 20:11\nWelcome to the club! Vihkan ka seda, kui lapsed ei lase ennast aidata. Endal veits kehvem olukord vist – mees 2 nädalat komandeeringus, homme tuleb lõpuks koju (t**a ma sellega üldse nõus olin, et ta nii pikaks ära läheb! never again!!!) 1 a ja 2 kuune laps juba kolmapäevast saati viril ja neljapäevast saati palavikus (38-39), muidu igati musterlaps (tõsiselt).\nOkei, sain aru, et purihambad lõikuvad, eks sellest palavik ja kehv olla.. Oksendab, kui vähegi midagi tahkemat süüa anda, isegi jäätist! (oi kui palju ma olen pidanud just pestud riideid ja voodipesu uuesti pesema). Igemed tal nii paistes, et juba lõikunud hambadki paistavad vaevu välja! Täna perearstile helistades sain teada, et tegemist igemepõletikuga ja seal suurt midagi teha saagi, määrida igemegeeli ja vsjoo :'(\nAga sa arva, kas laseb mul midagi määrida või üldse suhu vaadatagi! Muidugi mitte! Karjub nagu rattal ja siis ma nagu mingi lihunik üritan tal hambaid pesta ja geeli igemetele määrida.\nKirsiks tordil – käisin 20 minutit kodust ära, lapsega apteegis ja poes ja koer oli sit… vabandust kakanud ja pissinud mul tuppa selle aja jooksul!!! Mitte, et ta oleks pool päeva õues enne seda olnud!!! Kokkusattumus? I don’t think so!!! (Ta teeb seda iga kord, kui üksi koju jääb! Täna õhtul ta süüa ei saa igatahes rsk!)\nOlen ka nii vihane, aga veintsi rüübates õnneks lahtus viha veits. Nüüd mõtlen, et kui homme pole asi paremaks läinud, kas tõmban ennast oksa või jätan kogu kupatuse lapse isale ja sõidan nädalaks suvalisse kohta puhkama (#rongaema).\nÄra nüüd plzzzz mu meiliaadressi laste- ja loomakaitsele avalikusta 😀\nReply\tMallu 10. juuni 2019 at 20:25\nI feel you, ausalt 😀\nReply\tE. 10. juuni 2019 at 20:52\nA kuhu reisile lähme siis? :’D Gruusias pidi maruodav vein ja ülihea toit olema! :’D\nReply\tKatrin 10. juuni 2019 at 19:48\nMa tean täpselt Mida sa tunned! Mul tütar käis selle hetkeni rõõmsalt hambaarsti juures (vanust võis tal olla ka siis umbes 5) , kuni ükskord olime olude sunnil sunnitud minema Tõnismäele valvearsti juurde, kuna tal hakkas nädala vahetusel hammas hirmsasti valutama. Hambaarstiks oli üks tõsine nõukogude jõu meetoditega hambaarsti tädi, kes lihtsalt röökis lapse peale, et Tal hammas valutab ja et Olgu vait ja lasku tal tööd teha. Kõik.. Pärast seda polnud laps nõus enam ka oma lemmik arstitädi juurde minema. Ükskord lasi teha, issand, kui piinlik mul kõrval oli. See röökimine ja visklemine. Ta ei lubanud puuri suhu.. siis ei lubanud imurit suhu… mitte midagi. Istuda ei tahtnud, pikali ei tohtinud jne. Viimane kord tema endises lemmik hambaarsti kohas aga viskas sõna otseses mõttes arst meid kabinetist välja. Eelnevalt aga ta oli jõudnud talle teha hambasse ühe suure augu. Ka mina, kabinetist väljudes, olin nii püha viha täis… Esimesena sai viha oma kaela loomulikult tütar. Jätsin ilma eelnevalt lubatud mänguasjadest ja preemiatest, kui vaid laseb hamba korda teha. Riidlesin ja ka hiljem näitasin talle netis koledaid hambapilte, kui ei ravi.. Ta nuttis ja oli paanikas.. palus, et läheksime uuesti tagasi. Et ta ei taha sellist surnuaeda omale suhu. Reaalselt 2 aastat hiljem , nüüd on ta 7 aastane, otsisin ma netist kaua uut hambaarsti. Otsisin, et arst suudaks tegeleda raskete lastega. Leidsin arsti, kes on isegi autismi tundemärkidega lapsi ravinud… Oleme juba pikemat aega tema juures käinud. Laps käib rõõmuga. Talle ta arst väga meeldib. Laseb korraga mitu hammas teha, kui vaja (oma 15 hammast oli vaja ära parandada suuremal või väiksemal osal). Naljatavad ja naeravad igakord… inimene on lihtsalt lapsele nii oma ja sümpaatne.\nNüüd on 2 hammas veel jäänud ning 1 logisev hammas välja tõmmata…\nReply\tGerly 11. juuni 2019 at 06:31\nKas oleks võimalik saada selle arsti nime? Sellised on kulla hinnaga❤\nMul poiss käis ilusti hambaarstil, lasi endaga toimetada, kuni üks kord mind enam kabinetti kaasa ei lubatud. Peale seda keeldub kategooriliselt isegi hambaarsti juurde minemise juttu arutlemast.\nReply\tTriinu 10. juuni 2019 at 18:26\nTead, vahest peab neid ähvardama. Mul endal küll lapsi pole (jah, seepärast olen ma kõige targem targutama siin :D) Aga ma mäletan, et minu peal toimis see üli hästi, kui mu ema lausus need sõnad, et mine otsi siis endale uus emme. Ja ma ei vihka teda tagantjärgi selle eest 😀\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:16\nSee ähvardamine ei aidanud 😀 Tegi ainult enesetunde halvemaks..\nReply\tKeidy 10. juuni 2019 at 17:16\nMeil on väga tore hambaarst alati mängib lapsega nende “jubedustega”, et täitsa toredad asjad ikka. Pritsivad vett, siis tõmbavad sinna tolmuimejasse jne. Peale visiiti saab ka kleepsu, üks kord sai lausa suhu vaatamis peegli, ikka õige klaasiga. Lapsel täielik usaldus. Nüüd oli esimene “täpike” hamba peal ja puur vist tegi natuke haiget ja plommi kartis panna, hakkas ka esimest korda nutma ja streikima aga siis hambaarst meelitas ära ning hiljem tegid sarnasest ainest pallikese ja kivistasid ära meeneks. Augusti lõpus peame jälle minema, eks näis kuidas siis tuju on aga peale visiiti küll megahäpilt lubas tagasi minna ? Kindlasti tasuks uurida kuidas arstid käituvad vb lapsesõbralikum leida. Meie arst pole erakliinikus, et “maksame kinni” vms.\nReply\tTriinu 10. juuni 2019 at 17:14\nTuttav lugu. Selline asi süveneb. 5 aastaelt jooksis mul tütar toolist minema, täna 12 aastaselt käis ta narkoosiga hambaravil. 7 aastasse jääb kordi kus ta isegi suu lahti tegi ja kordi kus ta hüsteeriliselt nuttis.\nTal on meeletu hirm, lausa nii suur, et kui talle mask pähe pandi, et ta magama jääks…ta kobkreetselt hakkas nutma ja üle kere jälle värisema/vappuma. Hetkel ei oska muid teha kui iga 3k tagant kontrollis käia…\nKõik see mis sa Marile täna ütlesid, on mul läbi käidud tee. Lõpuks oled lihtsalt ise õnnetu aga last ei aita see kuidagi ja ega ta suud kindlalt lahti ei tee enne kui ta ise seda tahab.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:15\nMa niiväga loodan, et läheb üle ja ei kesta nii kaua 🙁\nReply\tTaimi 10. juuni 2019 at 17:12\nTean mida sa tunned. :/ Minu kuuene preili peale puurimist ka enam suud lahti ei tee. 🙁 Tänu kohalikele hambaarstidele ja nende odavate plommidele,olen pidanud lastega hambaarsti vahet jooksma oi kui palju ja viimased korrad tühjad käigud ka,kuna suud lahti ei tehtud. Ja tänu sellele,et nad ei plomminud üht piimakat,peab nüüd selle välja laskma tõmmata. Me saime aja narkoosis hambaravisse(vajalik hambaarsti saatekiri)…muidu peale hamba väljatõmbamist oleks hullem kartus,kui praegu. Mustamäele saab aja üsna ruttu…noh 2-3k ooteaeg,aga arvasin algul,et kauem.\nSamas 7a preili lasi mitu hammast korraga teha ja temaga pole kunagi probleeme olnud. Lapsed on ikka nii erinevad.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:14\nReply\tOlberg 10. juuni 2019 at 16:35\nMina sain oma kolme aastase nii suud lahti tegema, et istus minu süles. Teinekord pani arst lelu, (mis lubatakse peale igat õnnestunud visiiti lapsele) talle silmnähtavasse kohta. Ühe korra jalutasime ilma leluta välja ja teine kord tegi suu lahti, et jumala eest lelust ilma ei jääks ☺\nPaar esimest korda oli super tubli, kuid kui ühel korral arst puuris ja valus oli, siis hakkas tõrkuma, et enam ei taha.\nReply\tLy 10. juuni 2019 at 16:16\nMeil käis laps isaga. Hambaarst ütleski, et lapsed pidid emaga rohkem nutma. Isaga ei nutnud kordagi. Proovige.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:12\nMeil Kardoga samasugune..\nReply\tKata 10. juuni 2019 at 16:02\nMinu 3 – aastane piiga käis samuti narkoosiga hambaravi saamas, sest juba suu valutas ja oli paras õudukad! Tund ootamist ja suu korras! Soovitan kindlasti minna kui muidu ei õnnestu! Edu!\nÜldse ei tahaks, aga eks vaatab jaa..\nReply\tKAJA 10. juuni 2019 at 16:01\nNiii tuttav tunne… nii lapse kui Sinu seisukohalt.. ma võitlen! oma neljasega praegu korra kuus, sest tal hambad katki. Ausalt, ma vist annan varsti alla ja luban narkoosis tal need korda teha. Kannatust ja veelkord kannatust! Meile kõigile…\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:11\nReply\tAnni 10. juuni 2019 at 15:58\nMa Keilas 13ndal lapsega (2.5a)hambaarsti juurde, las Mari tuleb piiluma,igati tore ja asjalik hambaarst, esimene kord laps natuke nuttis kui plomm pandi aga arst seletas jne ning teinekord oli nii tubli juba ei mingit piiksugi 🙂 Võin anda arsti kontkti, proovige Mariga, arst pidevalt jutustab jms ning ütleb häid sõnu lapsele 🙂 mu kutt isegi süsti/vereproovi ei kardagi, ei tee teist nägugi\nReply\tMarit 10. juuni 2019 at 15:44\nProovid hambaarsti vahetada? Mina vahetasin lapsega 3 korda hambaarsti ennem, kui tema jaoks õige arsti leidsin.(iga arsti juures käisin ikka mitu-mitu korda)\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:10\nMeil täiega tore arst, aga Mari arust vist mitte 😀\nReply\tKristel 10. juuni 2019 at 15:21\nMeil oli vaja lapsega puugi vaktsiini minna tegema. Rääkisin enne, et arstitädi annab rohu jne. Läksime perega arsti kabineti ukse taha ja vahetult enne kabinetti minekut ütlesin lapsele, oi ma unustasin apteeki minna ja põhimõtteliselt lükkasin lapse koos issiga uksest sisse ja kadusin silmapiirilt. Süst sai ilma piuksuta tehtud. Ma ei tea, mis teema on, aga mulle tundub, et sellistes kohtades on lapsed isadega palju vapramad. Muidugi lubasime pärast mänguasjapoodi ka minna. Ja kui kuu aja pärast kordussüsti pidime tegema, oli sama süsteem, ainult et laps oli juba enne õnnelik, sest siis saab ju mänguasjapoodi pärast 😀\nMari Kardoga ka samasugune :/\nReply\tMarjatta 10. juuni 2019 at 15:19\nTeil on küll oma hambaarst, aga ikkagi soovitan minna KW hambakliinikusse dr. Anastassia Kuldmaa juurde. Ta on lastega nii tore, et ükski laps pole keeldunud tema abist. Proovige, südamest soovitan?\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:09\nReply\tKärol 10. juuni 2019 at 15:08\nAga miks mitte kasutada juba praegu narkoosiga hambaravi varianti? Mu 13a väikevend ainult nii saabki hambaarsti juures käidud. Ausalt öeldes ma ise ei läheks ka niisama sinna, ennem jään hambutuks.\nNo katsuks ikka kuidagi sellest hirmust üle saada, see narkoosi värk ka päris jube :/\nReply\tT 10. juuni 2019 at 15:07\nMu väike õde käis hambaarstil üldnarkoosi all, kuna muud moodi tehtud ei saanud, ta oli siis äkki viie aastane. Kui narkoosist välja tuli, siis ta oli täiesti šokis ja emal peale südame põhjani solvunud, et miks ema ta sinna viis. Oli väga raske lapsele kui ka emale, aga mis teha kui muud moodi ei saa.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:08\nReply\tJanne 10. juuni 2019 at 15:03\nMinu laps (oli 4ne) tegi suu lahti küll et arst saaks hambad üle vaadata. Nii kui see süljeimeja või puur tööle pandi oli suu kinni ja nutt lahti. Mõnikord ei saanud kodustki välja, nuttis juba kodus ja venitas.Käisime iga kuu hambaarsti juures harjutamas aga ei midagi. Üks hommik tõusis suure nutuga, et hammas valutas. Läksime erakorralisse hambaravisse maksin 35 eurot ja nii kui imur tööle pandi oli kõik. Anti kontaktid, et minna lasta narkoosi all hambad korda teha. Käisin Tartus tegemas ja pool aastat hiljem hakkasid need paigaldatud täidised suus sulama. Panin Maxillase aja lapsele peale seda ja õnneks laps lubas oma hambad korda teha nende juures. Ma ei tea kas see oli tänu headele arstidele või neiu( nüüd kohe 6ne) kasvas välja sellest aga nüüd on rõõm vaadata, et ta enam ei karda.\nLoodan, et Mari saab ka oma hirmust üle ja saab oma kikud korda. Eks Sa tahtsid ka, et ta enam ei peaks seda valu tundma kui hammas valutab ja see lõi lained peapeal kokku.\nKõik lapsed on erinevad ühel läheb nii valutult hambaarstil käik, teistel on väga piinarikas teekond.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:02\nMa loodan ka, et kasvab kiirelt välja sellest 😛\nReply\tLiis 10. juuni 2019 at 15:00\nMu tuttava õe lapsel, samuti viie aastane, oli sama asi eelmine aasta. Vanemad käisid kümneid kordi temaga hambaarsti juures ja lõpuks lubasid, et kui ta ilusti arsti juures ära käib ja laseb hamba korda teha, siis ta saab ükskõik mis ta tahab, aga see ei aidanud. Siis me mõtlesime, et kuna ma saan lapsega nii hästi läbi, et ehk ta on nõus minuga minema, kui ta minu juurde tuli siis ma rääkisin ka talle, et homme lähme arsti juurde ja et ta peab tubli olema, et siis hammas ei valuta enam ja lubasin pärast edukat käiku tuttava juurde minna, kellel on palju loomi. Ta oli nõus sellega ja lubas tubli olla. Aga kohe kui jõudsime hambaarsti juurde, siis hakkas täpselt sama asi pihta, millest sa kirjutasid. Ta ei olnud nõus isegi mitte suud lahti tegema, et arst saaks vaadata, mis teeb nii hullu valu lapsele. Lõpuks tuligi talle teha narkoosiga hambaravi, sest midagi muud ei jäänud üle.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:01\nPäris hull ikka :/\nReply\tMarju 10. juuni 2019 at 14:53\nBeen there, done that 3 times. Pole hullu. Proovi seda varianti. Et kui ära ei lase parandada. Siis läheb üldnarkoosiga ja võib hambast üldse ilma jääda. Vanemal poisil mõjus see. Hetkel meil ühe hambaga jama. Nati viltu. Lähme varsti ortodonidi juurde. Keskmine poiss on käinud mitu korda narkoosis hambaid parandamas. Pole kahjuks muud varianti üle jäänud. Kahesega pole miskit. Korra aastas kontrollis ja korras. Ja ma ei viitsigi enam vihastada. Pigem on see et ööpäev võiks olla 48 tundi pikk. Mul jääb aega puudu. ???\nReply\tMallu 10. juuni 2019 at 14:58\nMaril on ükskõik. ütles, et võtke jah parem hammas ära ?♀ Ja ta ei tea, mis on üldnarkoos 😀\nReply\tMarju 10. juuni 2019 at 15:34\nSellisel juhul pea nõu hambaarstiga. Kui muu ei aita siis pole muud varianti. Valutava hambaga last on ka paha vaadata. Lõpuks on see et kui asi päris hulluks läheb siis on hamba parandamine arsti juures ka valusam. Üld narkoosi kohta võid nii palju öelda et pannakse tuttu ja kanüül kätte. Kui küsib mis see on siis räägigi nii nagu asi on. Äkki aitab. Loodan et saate ruttu selle korda. ???\nReply\tKati 10. juuni 2019 at 14:52\nMul oli oma poisiga ka sama lugu.. käisime kolm korda ja iga kord lubas, et teeb suu lahti.. Mina hoidsin oma närviminekut tagasi..Kuna tal midagi ei valutanud, siis hambaarst soovitas tagasi tulla siis, kui valutama hakkab. Mõtlesin korra siis isegi narkoosile.. Aga.. vahetasin arsti ja see arst pani poisi suud avama.. Esimene kord lihtsalt puhastas ja järgmine kord juba lappis augu kinni.. Et äkki piisab arsti vahetamisest. PS! Kui uue arsti juurde läksin, siis kordasin lapsele, et vot see on selline megatore tädi, kes ei taha kindlasti haiget teha sulle. Edu teile igatahes!\nReply\tKirsika 10. juuni 2019 at 14:42\nTean seda tunnet. Ma oma lapsega käisin 3 korda EKG tegemas, siis kui ta 7 a oli, et ADHD ravimit saada. Ei saanudki tehtud. 1 korra sai pea kõik kleepsud pandud kuniks jäi viimane kleeps panna ja ei, kiskus lihtsalt kõik ära ja jooksis kabinetist välja. Lõpptulemus oli see, et arst kuulas stetoskoobiga südant 5 minutit ja sai rohud. Sai lubatud kõik asjad ära võtta, sai lubatud kõikke poest osta, mitte midagi ei aidanud. Olin samuti nii vihane, et üle mõistuse. Kuigi sain väga hästi aru, et laps lihtsalt kardab ja kuna ta on isemoodi laps siis ei jõua lihtsalt kohale, et midagi kartta pole. Nüüd on ta 11. Saab ilusti kõik MRI-d ja muud uuringud tehtud mida vaja. Hambaarstil veel kardab kuid telefonist on veidi abi videote vaatamise näol, muidu pidi varem ikka seda rohtu andma mida vähemasti soomes antakse- esilääke, mis ta uimaseks teeb ja rahustab ja enne seda tehti nakoosiga korra hambaid korda.\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 21:59\nVähemalt läks üle see faas 😛\nReply\tAngela 10. juuni 2019 at 14:36\nMeil oli selline lugu seoses hambaarstil käimisega…nimelt, suurem laps käis esimene kord kenasti ära aga ma ei tea mis tal teisel korral hakkas ning keeldus toolile istuma.\nAsi läks meil nii hulluks , et arst ja õde panid veel mõnitustega puid alla , nii et olukord oli üsna hull kuna laps oli tige minu peale et ma ta sinna viisin ja mina olin tige Kõigi peale kuna vähe sellest ,et laps keeldus suud lahti tegemast siis mind üllatas arsti suhtumine lapsesse. Vahetasin peale seda käiku hambaarsti ja saatsin kaebuskirja ka. Õnneks nüüd meil uus koht ja kiidan arste. Enne kui uude kohta läksime, ma siis mõttes vist palvetasin ja olin nõus ma ei tea mida kõik kokku ostma aga õnneks ei läinud seda vaja. Suht närvesööv olukord on…tahad head aga saad halba vastu :/\nMa loodan, et Mari saab ruttu oma vaevusest lahti ja kõik on taas Õnnelikud*\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 22:00\nIssand mis arstid 🙁 Meie oma õnneks super tore ja toetav.\nReply\tAnnika 10. juuni 2019 at 14:30\nMeil on olnud sarnane olukord ainult, et teemaks oli näpust vere võtmine. Täiesti ulme millist kisa võib üks 6 aastane poiss teha. Konkreetselt lihtsalt röökis: Tädi ÄRA TEEEEE! Sinna otsa hüsteeriline nutt. Oh see oli jube. Ja see nii veider, et oleme ka kodus rääkinud ja seletanud milleks peab seda tegema. Räägib kaasa, saab aru ja kui uuesti lähme, hakkab kõik uuesti pihta. Ei teagi kuidas see veri antud saab. 🙁\nReply\tC 10. juuni 2019 at 14:57\nMiks üldse näpust võetakse? Isegi minu poole aastalt võetakse veenist. Ise annad ka ju analüüse veeniverest. Sõrmest võetakse tänapäeval ainult siis, kui veenist pole võimalik ehk viimses hädas. Sõrmest võttes tuleb nii palju koevedelikku ja analüüs pole täpne.\nReply\tAnnika 10. juuni 2019 at 15:07\nSee vist oleneb arstist või ma ei tea. Meil arst on kogu aeg näpust võtnud, 2ne laseb ja temaga pole probleemi aga 6ne hüsteeriliselt kardab. Olengi mõelnud, et vahetan arsti ja proovin teisiti antud olukorrale läheneda.\nReply\tKeidy 10. juuni 2019 at 17:07\nMeil võetakse ka lihtne proov näpust (põletik vms). Veenist, kui vaja põhjalikumat analüüsi ning saadetakse Tartusse (ilmselt). Veen ju jubedam ka, kui peaks pidevalt võtma. Muidu 5a laps käis näpuverd üksi andmas, peale veenivere võtmist kardab näpuotsast ka.\nReply\tC. 10. juuni 2019 at 20:15\nNäpust vere võtmine on kordades valusam ja ebsmugavam. Ei võeta ühte tilka. Ikka pikalt pigistatakse sõrme. Puhas lapse piinamine.\nJa seda enam, kui laps kardab, siis tuleks valida teine lahendus. Aga noh mõned arstid ei oska veenist lihtsalt verd võtta. Ja kui arstil puudub pädevus veenist verd võtta, tuleks arsti vahetada, mitte aga last piinata.\nSaara 13. juuni 2019 at 12:39\nLihtsalt infoks – arstid ei tegele tavaliselt verevõtmisega, see on õdede ülesanne. 😉 Kui arsti saad veel valida, siis õde kindlasti mitte.\nReply\tÄlis 10. juuni 2019 at 21:54\nMu 2,5 aastaselt pole kordagi veeniverd võetud. Alati näpust ja ei tee teist nägugi enam. Esimesed korrad nuttis natuke, aga enam mitte. Proove andsime päris tihti, sest rauanäit oli madal. Ja perearst pole kordagi maininud, et veeniverd peab andma.\nReply\tAnni 10. juuni 2019 at 14:20\nTeinekord tekib elus hetki, kus köik “lained üle pea kokku löövad” ja siis ei suuda inimene ennast kontrollida.. mis muidugi ei ōigusta lapse vöi kelle iganes peale röökimist.. Ma saan sinust aru, et see köik sind juba hulluks ajas, sest olete ju selle hambavalu hädaga juba möned head päevad maadelnud ja tahaks selle jama juba seljatada… Sa ilmselt pead Mariga rääkima ja kōik lahti seletama, et miks sa nii temaga käitusid ja selliseid asju ütlesid, sellepärast, et tal ei tekiks hirme.\nVöibolla ongi targeim otsus talle narkoos teha ja siis hammas ravida terveks ?\nReply\tMallu 10. juuni 2019 at 14:29\nOkei, ma nüüd meenutan, et ma ikka ei RÖÖKINUD, aga no vihaselt sisistasin küll lollusi. Eks ma hiljem seletan talle, praegu ma ikka vihane 😀\nReply\tAnette 10. juuni 2019 at 14:19\nKahjuks olen näinud, et enamasti nii ongi. Suu teevad hambaarsti juures lahti lapsed, kellel pole tekkinud sellega seoses hirme (st hammas pole valutanud või hambaarst ravinud tuimestusega lapse hambaid olles veendunud, et lapsel pole ravi ajal valus). Või kes on saanud haiget, kardavad, aga nad on NII motiveeritud hamba korda saama. Motiveerimise võimalusi on mitmeid, sõltub lapsest. Legode ja kogu maailma mänguasjade kokku ostmine ei aita. Aitavad piirangud, nii tobe ja ahistav, kui see ka ei tundu. Peaaegu alati toimib magusavaba periood nii kaua kuni hamba korda saab. Jah, see on karm, kui õde sööb magusat ja ise ei saa, aga selline see elu juba katkiste hammastega on. Enamasti paneb see lapsi juba ise huvi tundma, et millal küll juba selle hamba korda saab. Samuti aitab hirmul kaduda väga sage hambaarsti juures käimine, alati ei pea täidist panema. Lastel ju ikka vaja teha fluoriidlakkimisi, jäävhammastele kanda hambaid katsvaid ja tugevdavaid aineid, hammaste puhastamine- igati meeldivad protseduurid, mis aitavad tekitada arstiga usaldust. Aga edukat motiveerimist!\nReply\tMallu 10. juuni 2019 at 14:28\nJah, saabki nüüd piirangud peale, muud ei jää üle. Aga Mari on tegelikult väga sagedasti minuga kaasas käind jne, aga ika ei miskit.\nReply\tAnette 10. juuni 2019 at 14:40\nSeda niisama vanemaga kaasas käimise poindist pole ma aru saanud, kui temal endal seejuures midagi ei tehta. Ei ole mina näinud, et see kellegi peal töötaks. Küll mõjub lapsele, kui ta näeb enda vanust last hambaarsti juures tubli olemas.\nReply\tMallu 10. juuni 2019 at 14:45\nOo, aga kust ma sellise lapse leiaks 😀 keda mari vahtima võiks tulla 😀\nRaili 10. juuni 2019 at 15:18\nKas Lendega on hambaarsti juures käidud? Ta võib olla eeskujuks Marile. Me käisime pidevalt koos õega. Õde läks alati esimesena tooli- kui sealt naeratades väljus oli mul ka rohkem julgust.\ncarmen 10. juuni 2019 at 18:22\nKle ma pojaga varsti hambaarstile, järgmine nv, tulge kaasa 😀 ma võtan ta enda peale pikali kõhule. 3,5a. Seni oleme hakkama saanud.\nReply\tterje888 10. juuni 2019 at 14:18\nMe käisime nii hambaarstil nii ,et ta istus toolis minu süles ja koos pikutasime seal.Siis on hea kõrva sosistada ja julgustada,eks nuttu oli ka ikka,aga õnneks suu hoidis lahti. 🙂\nReply\tMallu 13. juuni 2019 at 21:56\nMa pole kindel, et see aitaks, aga tasub proovimist 😛\nReply\tGigi 10. juuni 2019 at 14:14\nKas see ei aita, kui lubad talle osta midagi, mida ta üliväga tahab? Võib-olla on siis nõus eesmärgi nimel julguse kokku võtma.\nReply\tMallu 10. juuni 2019 at 14:17\nma lubasin talle maad ja ilmad, aga noh, siiani ma olen talle enivei ostnud kõike, mida ta üliväga tahab 😀 enam ei osta ever midagi krt!\nReply\tGigi 10. juuni 2019 at 14:26\nAga äkki aitab, kui ta läheb arsti juurde kellegi teisega. Kardoga või vanaemaga. Omast kogemusest tean, et lapsed kipuvad emade kohal olles olema eriliselt “titad”. Teiste inimeste puhul mitte nii eriti. Igatahes soovitan proovida 🙂\nTa kunagi käis minu emaga, Kardoga ei avanud ka suud.\nReply\tE 10. juuni 2019 at 14:12\nRahu! Mari alles 5, mul 12aastasega igakord sama nali. Saab rahustit tund enne ja selle joomime on täielik tsirkus. Küll ma anun ja luban maad-ilmad kokku, siis susisen nagu uss läbi hammaste,et nüüd kõik keelud peal jne.\nReply\tMallu 10. juuni 2019 at 14:15\nissand, palun eiiii, ära ütle, et see nii kaua kestab ? Aga no niii närvi ajab, et TEMA ENDA HÜVANGUKS ju, aga ei huvita\nReply\tÄlis 10. juuni 2019 at 22:00\nMu kasuisa, kes varsti 60, kardab hambaarsti ja väldib nende juures käimist?♀. See on mingi elufoobia krt. Naeruväärne ju, täiskasvanud inimene, aga kardab ja ei lähe. Ütleski, et kui päris hulluks läheb, laseb teha narkoosi, kõik köndid välja tõmmata ja paneb proteesi.\nReply\tE 10. juuni 2019 at 20:30\nVõib kauemgi ? Mu eksämm käis vaid narkoosiga hambaarstil kuna kartis nii meeletult? Mul hakkas nüüd endal hammas valutama selle peale.\nReply\ta 10. juuni 2019 at 14:08\ntean mida sa tunned, olen ka paar korda niimoodi vihastanud laste ja enda peale. Pärast endal süümepiinad 🙁\nReply\tMallu 10. juuni 2019 at 14:10\nma siiani vihane


Kui palju ravitakse prostatiiti? - Menetlused 2021\nÜkski arst ei saa täpselt öelda, kui palju prostatiiti ravitakse. See haigus nõuab pikaajalist kombinatsioonravi, kuid täpsed tingimused sõltuvad haiguse vormist ja patsiendi prostatiidi omadustest.\nEt mõista, kui kaua prostatiiti ravitakse, tuleb mõista selle arengu põhjuseid.\nHaigus on kahte tüüpi - nakkuslik ja mitte-nakkuslik prostatiit. Nakkusliku põletiku põhjus on patogeensete toimeainete aktiivsus, mis tungivad eesnäärmesse vähendatud immuunsuse taustal. Samal ajal sõltub prostatiidi ravi kestus patogeenist.\nMitte-nakkuslik prostatiit on tingitud eesnäärme trofeerimisest. See toimub füüsilise inaktiivsuse, ülekaalulisuse, tasakaalustamata toitumise taustal. See haiguse vorm võib olla pikka aega asümptomaatiline, mistõttu on diagnoosi õigeaegne tegemine raskendatud.\nProstatiidi tekkimist provotseerivate tegurite hulgas:\nPõletikuline protsess algab alati, kui keha on nõrk. Immunosupressiooni võib põhjustada hiljutine haigus, stress või normaalne hüpotermia.\nBakteriaalset prostatiiti põhjustab haigusetekitajate tungimine eesnäärmesse. See võib tekkida neerude või põie põletiku korral. Sel juhul visatakse haiguse patogeenid uriiniga eesnäärmesse.\nNakkuslikku prostatiiti võib vallandada sugulisel teel levivate bakterite poolt, millisel juhul on põhjuslik aine klamüüdia või trichomonas. Selline põletiku vorm areneb pärast kaitsmata vahekorda.\nRavi sõltub sellest, kas infektsioon on põhjustatud eesnäärme või kongestiivsetest protsessidest.\nTäpne vastus küsimusele, kui palju prostatiiti ravitakse, on võimatu. Ravi tõhusus sõltub mitmest tegurist:\narsti soovituste täpsust.\nEsiteks on vaja kindlaks määrata haiguse tüüp. Selleks läbige eesnäärme sekretsiooni analüüs. Lisaks võib ette näha organi ultraheli või MRI. Sõltuvalt testide tulemustest valib arst ravi ja teeb esialgsed prognoosid taastumiseks.\nAkuutse prostatiidi ravi omadused ja kestus\nKui kaua prostatiiti ravitakse bakteriaalse iseloomuga, kui see ilmneb ägedate sümptomitega, sõltub see õigeaegsest ravist ja piisavast ravist.\nSelle haigusvormi ravi aluseks on antibiootikumravi. Harjutati antibiootikumide pikaajalist kasutamist 3-4 nädala jooksul.\nRavi efektiivsuse hindamiseks teostati eesnäärme mahla mitmekordne uuring. Analüüsi esmakordsel läbiviimisel tuleb tuvastada patogeeni tüüp. Samuti võimaldab see valida antibiootikumi, võttes arvesse patogeensete mikroorganismide omadusi.\nKorduv analüüs viiakse läbi 2 nädalat pärast antibiootikumravi alustamist. See on vajalik valitud ravimeetodi tõhususe esialgse hindamise jaoks. Kui reanalüüs näitas pettumust tekitavaid tulemusi, muudetakse ravirežiimi, ravimid asendatakse teise rühma antibiootikumidega.\nTänapäeval on kõige tõhusam ravi fluorokinoloonide kasutamine. Need ravimid kestavad 28 päeva. Siis määratakse patsiendile eesnäärme funktsiooni normaliseerimiseks immunostimulantide ja taimsete ravimitega taastusravi. Selle prostatiidi vormi pikaajalise ravi sümptomite leevendamisel on üks kuni kolm kuud. Kui pärast kolme kuu möödumist ei ole analüüsi tulemused rahuldavad, räägivad nad haiguse üleminekust kroonilisele vormile.\nRavi perioodilised uuringud võivad hinnata ravi efektiivsust\nKui palju ravitakse meestel kroonilist bakteriaalset prostatiiti - see sõltub patsiendi kehast. Selline ravi kestab keskmiselt kolm kuni kuus kuud. Kasutatud teraapias:\nküünlad taimsete ekstraktidega;\nSelle haigusvormi ravi raskendab patogeensete mikroorganismide resistentsuse areng erinevate antibiootikumide toimele. Ravi jaoks rakendatakse kombineeritud raviskeemi, sealhulgas ravimite samaaegset manustamist erinevatelt rühmadelt.\nRavi efektiivsust hinnatakse ka vastavalt eesnäärme sekretsiooni bakteriaalsete uuringute tulemustele.\nSelle eesnäärme põletikuvormi ravi eesmärk:\nnormaliseerida eesnäärme trofismi;\nSelleks kasutatakse kombineeritud ravi. Mittesteroidsed põletikuvastased ravimid on ette nähtud põletiku leevendamiseks. Stagnatiivse prostatiidi antibiootikume ei kasutata, sest põletikku ei põhjusta patogeensed mikroorganismid, vaid stagnatsioon vaagnaelundites.\nLisaks määratakse rektaalsed ravimküünlad taimsete ekstraktidega. Sageli kasutatakse küünlaid propolise, ichtyol või kõrvitsõli, mis mitte ainult ei leevendab põletikulist protsessi, vaid parandab ka eesnäärme funktsionaalsust.\nSümptomaatilise ravina võib kasutada alfa-adrenergilise blokeeriva rühma ravimeid, mis normaliseerivad uriini väljavoolu.\nFüsioteraapiat kasutatakse trofismi normaliseerimiseks. Stagnatsiooni saab kõrvaldada akupunktuuri, praeguste ja magnetiliste kokkupuuteviiside abil. Patsient näitab füüsilise teraapia kulgu, mille eesmärk on parandada vereringet vaagnaelundites ja tugevdada puber-kokkgeaallihast.\nProstatiidi püsiva iseloomuga on äärmiselt oluline parandada vereringet vaagnaelundites.\nVaadake kindlasti läbi oma harjumused ja muutke dieeti. Patsient peaks lõpetama suitsetamise ja alkoholi joomise, vältima rasvaseid ja praetud toite, eelistades puuvilju ja köögivilju.\nKui palju sellist eesnäärme põletikku ravitakse - see sõltub sellest, kui kaua krooniline kongestiivne prostatiit oli asümptomaatiline. Ravi kestus kestab kuus kuud ja rohkem. Ravi ebaefektiivsusega näitab patsient iga-aastast ravikuuri ägenemiste ärahoidmiseks.\nKui te ei ravi prostatiiti õigeaegselt, muutub see krooniliseks. Seda haigust on raske ravida, mõnel juhul esineb meestel sageli prostatiidi ägenemist.\nTöötlemata prostatiidi tagajärjed:\nEesnäärme abstsess on akuutse bakteriaalse prostatiidi ohtlik tüsistus. Sama haiguse vorm võib viia ägeda uriini stagnatsiooni ja neerude infektsiooni tekkeni.\nKroonilise kongestiivse prostatiidi tagajärjed on viljatus ja erektsioonihäired. Raske haiguse korral on võimalik teha kirurgilist sekkumist nõudvaid eesnäärmekoe armid.\nHaigus võib kahjustada inimese elu kõiki piirkondi, mistõttu on oluline sümptomid kiiresti avastada ja läbida põhjalik ravi.\nKui kaua ravitakse täiskasvanutel kopsupõletikku?\nIgasugune põletikuline protsess kehas on üsna keeruline ja nõuab teatud aega raviks. Kopsude põletik on üks kõige tõsisemaid haigusi. Igal aastal sureb maailmas umbes 6 protsenti elanikkonnast. Haiguse edukaks raviks peaksite sellest rohkem teada, kuidas seda diagnoosida ja ravida.\nKuidas kopsupõletik ilmneb\nKopsupõletik on äge nakkushaigus, mis on peamiselt bakterioloogiline ja mõjutab hingamisteede elundeid. Siiski esineb kopsupõletikku ja viiruse etioloogiat, see mõjutab sageli lapsi. Põletik võib paikneda teatud kopsude piirkonnas ja võib mõjutada ka hingamisteede suurt piirkonda. Haigust iseloomustavad sellised ilmingud:\nKöha koos flegmaga.\nTeravate liigutustega kaasneb tugev valu rinnus ja see on hullem, kui püüate oma käsi tõsta.\nMõningatel juhtudel on kopsupõletik arenenud valutult ja ilma olulise temperatuuri tõusuta.\nKopsupõletikuga tehtud vereanalüüsides muudetakse ESR ja leukotsütoosi taset.\nIsegi kõige kogenum spetsialist ei suuda haiguse alguses taastumise aega täpselt kindlaks määrata.\nSiiski tuleb meeles pidada, et täiskasvanutel ravitakse kopsupõletikku pikka aega.\nMida kiiremini saab inimene haiglasse pneumoonia kahtlusega, seda kiiremini algab ravi ja seda kiiremini algab ravi. Sellisel juhul väheneb oluliselt ka igasuguste komplikatsioonide risk. Mida pikem on uuringu hilinemine, seda suurem on tõsiste tagajärgede oht.\nHaiguse tõsidust määrab arst testide, röntgenkiirte ja patsiendi üldseisundi alusel.\nPeamine meetod selle haiguse diagnoosimiseks on rinna radiograafia kahes projektsioonis. Vaja on kahte eendit, sest sirgjoonel ei ole alati võimalik näha põletiku fookust.\nLihtne vorm. Selle haiguse kuluga ei ole selle sümptomid liiga väljendunud. Üldise mürgistuse märke ei esine. Patsient võib ambulatoorse ravi ajal kodus viibida. Sellisel juhul on ravi kestus tavaliselt kaks nädalat.\nHaiguse keskmine raskusaste. Põhijooned on hästi märgistatud. Patsienti tuleb statsionaarseks raviks suunata haigla raviosakonda. Ravi kestab 15-20 päeva.\nHaiguse raske vorm. Patsient suunatakse intensiivravi või intensiivravi osakonda. Sel juhul on kopsupõletiku ravi vähemalt üks kuu, vajadusel võib seda pikendada.\nRasedad on haiglaravil, olenemata haiguse tõsidusest.\nSelliste kaasnevate haiguste esinemine nagu suhkurtõbi, HIV, onkoloogiliste haiguste esinemine, vererõhu probleemid raskendavad ravi ja võivad oluliselt pikendada haiguse raviaega.\nRavi ja selle kestus sõltub otseselt sellest, millisele kliinilisele rühmale ohver kuulub.\n1 grupp. See hõlmab patsiente, kellel on kerge kopsupõletik, kes ei ole viimase kolme kuu jooksul antibiootikume võtnud ja kellel ei ole seotud patoloogiaid ega tõsiseid kroonilisi haigusi.\n2 gruppi. Kerge haigestumisega patsiendid, kes on viimase kolme kuu jooksul saanud antibiootikumravi.\n3 grupp. Haiglasse haiglas mõõduka raskusastmega meditsiiniosakonnas.\nPatsiendi kuulumist konkreetsesse rühma määrab arst.\nRavi kestus ja taastumise kiirus sõltuvad mitmete tegurite kombinatsioonist:\nEttekirjutatud ravi õigsus.\nVastavus arsti soovitatud ravitingimustele.\nKrooniliste haiguste esinemine ohvris.\nIgal juhul nõuab selline tõsine haigus raviks kaua aega. Kui pärast patsiendi seisundi ajutist paranemist ravi katkestamiseks areneb haigus uue jõuga.\nSageli kestab täiskasvanud selle haigusega ravi kaks kuud. Soovitatav on, et ravi toimuks haiglas pideva arsti järelevalve all. Lisaks korraldatakse haiglas nõuetekohast patsiendihooldust. Mitte kõik patsiendid ei suuda jälgida voodikohta ja nõuetekohast toitumist kodus. Kui ravi on määratud õigesti ja annab soovitud tulemuse, võib patsient olla haiglas 10 kuni 15 päeva ja seejärel ravitakse arsti loal kodus kohustusliku sagedase külastusega spetsialisti. Kui tekib mõni patoloogia, võib komplikatsioonide vältimiseks patsienti uuesti haiglasse viia. Sellises olukorras võib korduv ravi haiglas aja jooksul olla pikem ja kestab kuni ühe kuu.\nKopsupõletiku korral tuleb aktiivsus peatada, voodikohta tuleb järgida ja spetsialisti määramist rangelt läbi viia.\nIsegi kui patsient on aja jooksul märgatavalt paranenud, ilmnevad selged kopsupõletikust taastumise tunnused, ravi peab olema täielikult lõpetatud.\nParem on, kui patsient paigutatakse haiglasse eraldi hoolekandeasutusse, mitte üldisesse kogudusse.\nKui ravi jätkub kodus, tuleb patsient paigutada eraldi ruumi. Eriti oluline on hoida puhtana. Ruumi igapäevane märgpuhastus on vajalik, samuti tuleb seda regulaarselt õhutada (vähemalt kaks korda päevas, vältides mustandeid). Siseruumides ei tohi õhutemperatuur ületada 20-21 kraadi, vastasel juhul ülekuumeneb ja higistab patsient palju, mis ei soodusta taastumist.\nKui arst soovitab jätkata kodus ravi pärast haiglat, on väga oluline, et kodus peaks olema keegi, kes hoolitseb haigete eest. Peaksite teadma, et mõnda aega võib ilmneda haiguse jäänud märke, millega kaasneb patsiendi ärrituvus. Mees ise on endiselt väga nõrk, nii et paljud enda hooldamise protseduurid ei ole veel võimelised. Seetõttu on lähedaste inimeste abistamine sellel perioodil nii tähtis.\nRavi jätkamise korraldamine kodus on vajalik rangelt järgida arsti soovitusi ravimite, igapäevase raviskeemi, õige toitumise ja patsientide hoolduse üldreeglite kohta. Patsiendi taastumine sõltub suuresti nende eeskirjade järgimisest.\nTäiskasvanu puhul võib haigus 4 päeva lõpuks nõrgeneda, seisund paraneb märkimisväärselt teise nädala lõpus. Kuni patsiendi täieliku taastumiseni on keelatud kehaline aktiivsus ja tööjõud. Kui seda reeglit ei järgita, võib haiguse edasist arengut põhjustada.\nIsegi kui patsient on mõnda aega aktiivselt taastunud, võib see jääda nõrkuseks, söögiisu puuduseks, kerge temperatuuri langus, sest organismi kaitsevõime on madal. Selle perioodi jooksul on väga oluline kaitsta võimalike hingamisteede haiguste eest. Pärast taaskasutamist on vaja taastusravi, mis hõlmab spetsialisti soovitatavaid rikastavaid aineid, vitamiinikomplekse. Spetsialistide juhendamisel võib ette näha terapeutilist võimlemist, massaaži, erinevaid füsioteraapiaid.\nOluline on meeles pidada, et kopsupõletiku ravi täiskasvanutel ei ole igal juhul kiire, see võtab aega ja vaeva.\nOhvrite halbade harjumuste olemasolu raskendab ka ravi ja häirib paranemisprotsessi.\nMuud tegurid võivad mõjutada ka ravi kestust:\nKopsupõletiku ravi kestust võib pikendada juhul, kui inimesel on allergilisi reaktsioone.\nSellisel juhul kohandatakse ravi sellisel juhul.\nMitte mingil juhul ei tohiks proovida kopsupõletikku ise ravida. Te ei saa ravida kopsupõletikku kui normaalset hingamisteede haigust. Ravi peab määrama ainult spetsialist. Eneseravim või tegevusetus sellises olukorras võib põhjustada tõsiseid tagajärgi, sealhulgas surma. Igaühe kohustus on kaitsta oma tervist ja lähedaste tervist.\nPneumoonia on üks levinumaid nakkushaigusi. Seda iseloomustab põletikuline protsess kopsukoes, kõige sagedamini akuutne, põhjustatud erinevate patogeenide rühmade poolt. See klassifitseeritakse kahjustuse raskusastme, patogeeni, suuruse ja lokaliseerimise, samuti haiglaravi ja haiglaravi järgi.\nPneumoonia esineb elanikkonna erinevates vanuserühmades, keskmine esinemissagedus Venemaal on 3,9 juhtu 1000 inimese kohta aastas. Suurim kopsupõletiku esinemissagedus on täheldatud alla 5-7-aastaste laste ja vanurite hulgas (20-45 juhtu tuhande elaniku kohta).\nNakkusetekitajad, mis põhjustavad kopsupõletikku - erinevad viirused, bakterid, seened, algloomad. Kõige tavalisem ja sagedasem kopsupõletiku põhjus on bakter Streptococcus pneumoniae. Atüüpiline kopsupõletik hõlmab klamüüdiaid, legionellaid, mükoplasma ja viiruseid. Pneumoonia tekke peamised tegurid on immuunsuse vähenemine, nii kohalik (hingamisteede) kui ka üldine.\nRavivõimet mõjutavad tegurid\nNakkusetekitaja tüüp. Protsessi kõige püsivam ja pikem kestus, resistentsus antibiootikumide suhtes on iseloomulik enterobakterite, sinise mädaniku, acinetobacteria, legionella ja pneumotsüütide poolt põhjustatud kopsupõletikule. Lisaks võib bakteriaalne kopsupõletik püsida pikka aega, kui bakteritel on mitmekordne resistentsus antibiootikumide suhtes.\nTervislik seisund, kroonilised haigused. Kõige pikem ja raskem kopsupõletik tekib diabeedi, neerupuudulikkuse, immuunsüsteemi kaasasündinud patoloogiaga patsientidel. Pneumooniat narkomaanidel, HIV-i patsientidel, iseloomustab eriti pikk ja püsiv kursus, väljendunud õhupuudus ja peaaegu kogu kopsukoe osalemine kahjustuses.\nPatsiendi vanus. Alla viie-aastased lapsed on leukotsüütide seas domineerivate vere lümfotsüütide rakulise koosseisu iseärasused, immuunvastus patogeeni suhtes on ebatäielik, lisaks on olemas anatoomilised omadused (hingamisteede nõrkus, viskoossema bronhide sekretsiooni teke, väike kopsukoe pindala võrreldes täiskasvanutega) Need tegurid põhjustavad asjaolu, et laste põletik esineb sagedamini ja on raskem kui täiskasvanutel. Kuni aasta kestab viiruse kopsupõletik sagedamini, neid iseloomustab kiirem kulg ja hingamisteede eluohtliku spasmi võimalus. Järgmine esinemissagedus on täheldatud vanemas eas.\nVarasema viirusinfektsiooni tüsistus. Kordudes hingamisteede epiteelis, hõlbustab viirus bakterite fikseerimist ja komplikatsioonide teket. Sellisel juhul võib põhjus olla inimese enda taimestik, mis on tavaliselt hingamisteedes ja mis ei põhjusta haigust.\nÄge ja pikaajaline stress, hüpotermia, kurnatus, alatoitumus, väsimus.\nPikaajaline viibimine haiglas. Paljudel haiglaosakondadel on oma haiglaravi, kus bakteritüved on desinfektsioonivahendite ja antibiootikumide suhtes äärmiselt resistentsed ning suudavad elada väga pikka aega. Sellised bakterid võivad tekitada inimestel haiglaravi pneumooniat, mida iseloomustab pikaajaline ja keeruline ravi.\nAllergilised haigused, millega kaasneb bronhiaalne hüperaktiivsus. See põhjustab bronhide suurenenud sekretsiooni, nende luumenite vähenemist, röga stagnatsiooni kopsudes, mis loob tingimused bakterite kasvuks.\nKrooniline bronhide põletik (suitsetaja bronhiit, KOK). Limaskestade pidev põletik loob soodsad tingimused bakterite kasvuks.\nHaiguste klassifitseerimine nakkusetekitajate poolt\nTüüpiline kopsupõletik, peamised esindajad: Streptococcus pneumoonia (pneumokoki infektsioon), hemofiilide batsillid, mitmesugused stafülokokid. Tüsistumata pehmemate vormide ravi kestus on 5-7 päeva, sõltuvalt valitud antibiootikumi kulgemisest ja selle toimest. Nõrgestatud immuunsüsteemiga inimestel võivad bakterid nagu püotsüaanne lõhk, legionella, Staphylococcus aureus, Klebsiella, klamüüdia ja mükoplasma põhjustada kopsupõletikku. Ravi kestus on 15-20 päeva kuni 1,5 kuud (koos abstsessiga), haiglaravi on kohustuslik. Pneumotsüstiline kopsupõletik mõjutab sageli HIV-infektsiooniga inimesi.\nOn iseloomulik vastsündinutele ja ühe eluaasta lastele. Sageli on kaasasündinud emakasisene infektsioon. Tüüpilised esindajad: adenoviirus, CMV ja PC infektsioon, gripiviirused, parainfluensus. Tüsistumata vormide kestus on 3-7 päeva, kuid väga sageli on viirusinfektsioon keeruline bakterite kleepumisega ja raviaega pikendatakse 15 päevani. Haiglaravi haiglas on soovitav, väikelastel on sageli hingamisteede viirusnakkuste taustal astmahoog.\nErinevused haiglaravi vajadusest\nÄrge nõudke haiglaravi. Kuni 75% kõigist patsientidest kuulub sellesse rühma, nad kannatavad kerge kopsupõletiku all ja vajavad kliinikus ainult ambulatoorset ravi.\nNõuda haiglasse hospitaliseerimist. Sellesse rühma kuuluvad mõõdukalt raskekujulise kopsupõletikuga inimesed, kellel on rasked haiguse sümptomid, kerged patsiendid, kellel on rasked kroonilised haigused, imikud ja väikelapsed, madala sotsiaalse staatusega inimesed, eakad 70 aasta pärast, aspiratsioonioht ja mõned teised. patsientide kategooriad. Need patsiendid on ravi- või kopsuosakonnas. Ravi aeg on umbes 10-21 päeva, sõltuvalt radioloogilisest dünaamikast ja patogeeni liigist.\nKategooria inimesi, kes vajavad intensiivravi osakonnas haiglaravi. See hõlmab raske kopsupõletikuga patsiente, alla ühe aasta vanuseid lapsi, eluohtlikke inimesi.\nKerge raskusaste. Kehatemperatuur kuni 38 ° C, hingamissagedus kuni 25 liikumist minutis. Mürgistus ei ole väljendunud, impulss on normaalsetes piirides. Kopsupõletiku sümptomid on kerged, mõned neist puuduvad.\nKeskmine raskusaste. Temperatuur kuni 39 ° C, düspnoe kuni 30 hingamisteede liikumist minutis, südame löögisageduse tõus 100-ni minutis. Raske joobeseisund, peavalu, tugev nõrkus, külmavärinad, hommikune ja öine higistamine.\nRaske kraad. Võimalik on patsiendi seisundi järsk halvenemine, temperatuur kuni 40 ° C, raske düspnoe (> 30), põletikulised pinged, poole kopsudest hingamises. Südame löögisageduse kiirenemine (> 100), tõsine joobeseisund, teadvuse kadu, deliirium, tüsistuste teke (pleuriit, mädane abstsess, pneumothorax, sepsis, nakkusohtlik šokk) on võimalikud.\nPraegu (2015. aastal) kasutavad patsiendi skaalad ja prognoosid sageli skaalasid (PSI-prognoosi hindamine, BTS, ATS, EPO kriteeriumid, CURB-65 - haiglaravi ja haiglaravi hindamine ICU-s).\nMeie kehal on arenenud ja hästi toimiv immuunsüsteem, mis kaitseb meid enamiku välisagentide eest, kes pidevalt meiega kokku puutuvad. Bakterid ja algloomad, mis põhjustavad kopsupõletikku, on pidevalt õhus ja kopsudes, kuid mitte kõik, kes nendega kokku puutuvad, ei arene haigust.\nKõige rohkem haavatavaid rühmi on lapsed ja eakad. Neil on immuunsuse füsioloogiline vähenemine.\nOn kaasasündinud haigusi, mis vähendavad immuunsust - primaarsed immuunpuudulikkused (Brutoni tõbi, Di Georgesi sündroom, mitmesugused hüpogammaglobulinemiad). Nende haiguste esinemissagedus on äärmiselt väike ja nad kõik ilmnevad varases lapsepõlves.\nSekundaarne immuunpuudulikkus. Sellesse rühma kuuluvad inimesed, kellel on HIV. Paljud neist tekitavad kopsupõletiku (mükoplasma, pneumotsüsti) atüüpilisi vorme. Sellise kopsupõletiku ravi on väga pikk, sageli on patsientidel intensiivravi ja haiguse tulemus on ebasoodne.\nGlükokortikoidhormoonide vastuvõtt ja ravi tsütostaatikumidega põhjustavad ka immuunsuse märkimisväärset langust ja suurendab bakteriaalsete infektsioonide riski.\nSotsiaalselt ebasoodsas olukorras olevad. Nende esinemissagedus on kõrgem kui vanuserühma keskmine. Selle põhjuseks on halb toitumine, halvad elamistingimused, halb kanalisatsioon, ülerahvastatus, antibiootikumide rahastamise puudumine.\nMis määrab ravi edukuse\nratsionaalse antibiootikumravi või viirusevastase ravi õige diagnoosimine ja väljakirjutamine.\nRavimid antibiootikumravi valimiseks\nVastavalt soovitustele tuleb alustada koostoimeteta kopsupõletiku mitte-raskete vormide ravi kaitstud penitsilliinidega (amoksitsilliin / klavulaanhape, amoksiklav). Penitsilliini allergia või kahtlustatava atüüpilise kopsupõletiku korral on ravi alguses makroliidide (asitromütsiin, klaritromütsiin) manustamine. Kaitstud penitsilliinide asemel on tsefalosporiinide (tsefuroksiim-aksetiil) väljakirjutamine lubatud. Alternatiiviks on levofloksatsiin ja moksifloksatsiin.\nKerge kopsupõletiku korral on võimalik ainult antibiootikumi suukaudne manustamine. Mõõduka kopsupõletiku korral on antibiootikumide manustamine parenteraalne intramuskulaarne, millele järgneb ülekanne suukaudseks manustamiseks. Raske kopsupõletiku puhul määratakse antibiootikume peamiselt parenteraalselt intravenoosselt. Pneumoonia ravi kohta saate lugeda siit.\nKliiniliste sümptomite raskuse vähendamine (temperatuuri langus, õhupuuduse kadumine, nõrkus, tervise normaliseerumine, köha intensiivsuse vähenemine).\nVereanalüüsi muutmine vastavalt analüüsile. Neutrofiilide arvu vähenemine, leukoformaadi nihke kõrvaldamine.\nPõletiku vähenemine kopsudes vastavalt radiograafiale.\nKliinilise toime puudumine 48 tundi pärast ravi alustamist (üldine seisund, temperatuurikõver, hingamissagedus, pulss).\nSaage antibiootilised andmed, mis näitavad bakterite tundlikkust antibiootikumide suhtes.\nPositiivsete muutuste puudumine roentgenogrammis, negatiivne radioloogiline dünaamika kopsudes.\nKui kaua ravitakse sisemisi ja väliseid hemorroide?\nEt määrata, kui kaua hemorroidid ravitakse, peab arst patsienti uurima. Patsiendi seisundit saab märkimisväärselt leevendada ainult prokoloogi varajane avastamine ja ravi. On viga eeldada, et seda ei ole vaja ravida, ja haiguse sümptomid mööduvad ise. Patoloogia ei pruugi olla varjatud kujul. Patsiendid tajuvad seda seisundit iseseisva taastumisena. Väliste sõlmede ägenemise korral on teraapia valimine raskem. Sel juhul on vajalik patsiendi põhjalik uurimine.\nKui kaua on hemorroidid ravitud? Arstid ei anna täpset prognoosi. See on tingitud asjaolust, et haiguse varjatud periood viitab hemorroidide ägeda vormi arengule kroonilises staadiumis. Seetõttu on krooniliste hemorroidide ravi kestus palju pikem ja intensiivsem kui äge vorm. Haiguse kiirem ravi, mis on algstaadiumis. Välise või sisemise haiguse ravis soovitatakse järgida kõiki arsti nõudeid.\nMitu päeva hemorroidid lähevad? Infrapuna koagulatsiooni või dopingu kasutamisel toimub paranemine peaaegu kohe pärast protseduuri. Meetodid põhinevad sõlme ülepingutamisel või cauteriseerimisel, kasutades lateksi ringi, voolu. Selle meetodi puudused:\nKui palju hemorroidid läbivad? Sellise kõrgtehnoloogilise sekkumise järel tekivad kõige ebameeldivamad tunded kiiresti, kuid haiglaravi võib kesta kuni 10 päeva. Statsionaarse taastamise täpsemat kestust valib raviarst individuaalselt.\nEt teada saada, kui palju hemorroide ravitakse, peate määrama haiguse vormi. Sisemisi hemorroidid peetakse haiguse arengu algstaadiumiks. Ilmselgelt laienemine, veenistruktuuride turse, moodustades mingi koonuse. Verejooks on iseloomulik süvendatud sõlmedele, mis viib tugeva valu tekkeni.\nKui kaua hemorroidid paranevad? See on haiguse peamine vorm, mis õigeaegse avastamisega tagab täieliku paranemise mõne nädala jooksul. Sobiva ravi puudumine viib patoloogia progresseerumiseni. Sõlmed jäävad väljapoole, haigus liigub välise hemorroidide järgmisse etappi. Aga seda saab takistada kiire pöördumine prokoloogi poole. Varajast patoloogiat iseloomustab vähene kliinik. See raskendab diagnoosi ja õige diagnoosi koostamist.\nSkleroteraapia on meetod, mida saab naistel hemorroididega ravida. Protseduuri ajal süstitakse äsja moodustatud sõlme spetsiaalseid aineid, mis kinnitavad veresoonte seinad usaldusväärselt. Sel viisil on sõlme kasv takistatud. Kui kaua haigust ravida? Tehnikat kohaldatakse haiglas, kuid mitte kaua. Mõne tunni pärast võib patsient koju minna. Meetodi abil läbib ka välised hemorroidid.\nFotokoagulatsioon - infrapunakiirguse kasutamine. Selle protseduuri tõttu on võimalik mitte ainult kiirendada hemorrhoidalseid muhke, vaid ka peatada erineva intensiivsusega verejooks. Kui kaua haigust sellisel viisil ravida? Protseduur viiakse läbi mõne sekundi jooksul, kuid kogu ravikuur võib kesta kuni kuu. Selle kestus sõltub kasvajate arvust ja suurusest, vastusest manipuleerimisele. Korduv ravi on lubatud mõne nädala pärast. Kliiniline haigus toimub mitmel istungil. Haigla jälgimine ei ole vajalik. Elustiili piiranguid ei ole.\nKrüoteraapia on efektiivne meetod sõlmidega tegelemiseks. See seisneb kasvajate külmutamises vedela lämmastikuga. Protseduur on valutu, lühike. Ravi toimub ühel seansil, mis toimub alati kohaliku tuimestuse all. Kui tõhus on viis? See on kõige tõhusam ja kiirem viis haigusest vabanemiseks. Pärast lühikest aega võib patsient koju minna.\nNeed sõlmed - haiguse progresseerumise tulemus. Esineb prolapsiga läbi pärasoole suurenenud hemorroidide koonused. Millise aja pärast ilmuvad hemorroidid? See patoloogia süveneb kiiresti, kui puudub õige ravi. See toimub mitmel etapil.\nVäliste hemorroidide ravi nõuab integreeritud lähenemist. Lisaks on ette nähtud kirurgiline sekkumine, mis nõuab statsionaarset jälgimist. Esimesel päeval plaanitakse patsienti põhjalikult uurida. Patsient on ette nähtud ravimiks, et leevendada hemorroidide ägedaid rünnakuid. Pärast põletiku vähenemist peatub verejooks, tehes regulaarselt operatsiooni hemorroidide vastu võitlemiseks.\nKui kadu on ebaoluline, algab ravi rektaalse salvi ja suposiitide määramisega. Ravi kestus valitakse individuaalselt. See sõltub otseselt haiguse intensiivsusest ja teostatud protseduuride arvust. Sageli määrab raviarst kuu aega konservatiivset ravi. Selle aja jooksul paraneb patsiendi heaolu oluliselt, valu, põletamine ja ebamugavustunne on minimaalsed.\nKui välised sõlmed on suured või patsiendi seisund halveneb kiiresti, tehakse kirurgiline sekkumine viivitamatult. Arstid eelistavad ravi minimaalselt invasiivsete meetoditega või teostavad hemorrhoidektoomia.\nMinimaalselt invasiivsed meetodid hõlmavad skleroteraapia kasutamist või sõlmede klastri otsest dopingut. Sellisel ravil on mitmeid eeliseid: see võtab vähe aega, toimub haiglas meditsiinilise järelevalve all. Patsiendid on haiglas kuni kaks nädalat ja välised hemorroidid kaovad mõne päeva pärast.\nRaske, keerulisi hemorroidide vorme ravitakse traditsioonilise kirurgilise sekkumisega - hemorrhoidektoomia abil. See on meeleheide, mida kasutatakse juhtudel, kui muud meetodid ei tööta.\nKirurgilise ravi kestus kestab keskmiselt kaks kuud. Just see sekkumine on ainus võimalus välistest hemorroididest täielikult vabaneda. Haiguse läbimine ei häiri pärast radikaalset ravi kunagi enam.\nRaviarst avastab sageli pärast sünnitust naistel hemorroidide kasvajaid. See on varajase postoperatiivse perioodi kõige sagedasem tüsistus. Patoloogia aluseks on vereseerumine vaagnaelundites. See juhtub lapse kandmise ja sünnituse ajal tugeva stressi tõttu.\nSellist haigust on lihtne ravida, kuna äge vorm läbib iseenesest keha üldise taastumise pärast sünnitust. Selleks järgige vaid mõningaid reegleid:\nlisada igapäevaseid mõõdukaid koormusi;\nEsimesel ebamugavuse tunnustel pärast sündi peate pöörduma spetsialisti poole. Naiste töötamise varases staadiumis on ette nähtud konservatiivne ravi ravimitega. Soojad vannid on soovitatavad, kasutades jääd ärritunud kohtadele, kasutades tualettpaberi asemel niiskeid salvrätikuid. Mõnikord kasutatakse rektaalseid suposiite. Tugeva valu korral lisatakse standardravile (Ibuprofeen) põletikuvastaseid ravimeid. Hüprooside sümptomid kaovad mõne nädala jooksul, kui neid ravitakse, täites kõik arsti nõuded.\nKrooniliste hemorroidide ägenemine sünnitusel olevatel naistel ei saa iseenesest edasi minna. Patsiendid kurdavad tõsise sügeluse, põletamise ajal päraku piirkonnas. Rasketel juhtudel hakkavad sõlmed kukkuma, tekib verejooks. Imetamise ajal on paljude ravimite kasutamine keelatud. Raske hemorroidid võivad rahuneda pärast rektaalsete suposiitide ja salvide kohalikku kasutamist. Hemorroidse kasvaja ravi raseduse ajal on väga piiratud ja võtab veidi aega. Ravi tuleb kooskõlastada arstiga.\nSageli toob ebamugavustunne kaasa mitte ainult haiguse, vaid ka raviprotsessi haiglas. Loomulikult soovivad nii patsient kui ka tema sugulased teada, mitu päeva ravitakse kopsupõletikku ja kui kiiresti võib oodata täielikku taastumist. Paljud inimesed kardavad haiglaravi - isegi kui tunnete väga halbu, püüavad nad veenda arsti, et nad saavad kodus taastuda. Üle poole haiguse juhtudest ravitakse ambulatoorselt ja kui spetsialist nõuab statsionaarset ravi, siis on selleks häid põhjusi.\nKahjuks on olukord üsna tavaline, kui patsient või tema sugulased ei usalda raviarsti. Kui nende arvates haigus kestab liiga kaua, hakkavad nad kahtlustama, et ravi toimub valesti ja püüab sõprade või Interneti kaudu teada saada, mitu päeva haiglas on kopsupõletik. Sellises olukorras on oluline meeles pidada, et inimesed reageerivad samale infektsioonile erinevalt. Mõned suudavad haigusega kiiresti toime tulla, teised aga vajavad rohkem aega. Püüame aidata teil mõista, kui kaua kopsupõletikku ravitakse.\nEnne kui kaaluda, kui palju päevi on kopsupõletiku ravi haiglas, juhime teie tähelepanu asjaolule, et arstid oma töös juhinduvad teatud standarditest, mis vastavad rahvusvahelistele standarditele. Nendele sätetele tuginedes hõlmavad ambulatoorsed patsiendid nii kerge kui ka mõõduka raskusega kopsupõletikku. Kui palju ravitakse kopsupõletikku kodus? See võtab aega 7 kuni 21 päeva. Kopsupõletiku pikkust mõjutavaid tegureid:\nRaske kopsupõletiku puhul on vajalik statsionaarne ravi. Haiglaravi vajadus määratakse punktides vastavalt CURB65 skaala ja kliinilise hindamise andmetele. Arvesse võetakse järgmisi tegureid:\nsüstoolse ja (või) diastoolse rõhu langus alla kriitilise punkti;\nvere uurea üle 7 mmol / l;\nteadvuse halvenemise tunnused.\nIga tegur on 1 punkti. 0 punktiga ravitakse patsienti ambulatoorselt ja 1-3 punkti juures on ta haiglas. Praktikas ravib haigla raskete kaasnevate haiguste, teadvuse halvenemise, raske dehüdratsiooni, ägeda hingamispuudulikkuse, mädane röga, kõrge palavikuga koos raske mürgistuse ja kahepoolse põletikuga inimesi.\nPatsiendi lähedased ei ole tavaliselt huvitatud mitte ainult sellest, kui palju ravitakse kopsupõletikku haiglas, vaid ka seda, kui kaua on kõige ohtlikum periood. Arstid eraldavad esimesed 3-4 päeva ravi algusest. Mürgistuse ja palaviku taustal on vajadus voodipesu järele. Kopsude limaskesta ja stagnatsiooni vältimiseks on vaja tõusta vähemalt minimaalselt (20 minutit). Kui temperatuur langeb, võib patsient tõusta ja lühikese jalutuskäigu kaugusel.\nKui palju peate haiglas viibima kopsupõletiku jaoks, sõltub see mitte ainult raviravi tõhususest, vaid ka toetavatest meetmetest. Patsient peab jooma palju vedelikke. Eriti kasulik selles olukorras, mineraalvesi ilma gaasita, taimeteed, mahlad, puuviljajoogid. Patsiendi toitumise aluseks peaksid olema puuviljad, köögiviljad, kerged supid, roogad ja aurutatud liha ja kalad.\nMitu päeva kestab pneumoonia antibiootikumravi? Enamikul juhtudel peatatakse need pärast seitsmendat päeva. Mõõduka raskusastmega haiguse korral pikeneb kursus siiski 10 päevale ja raskekujulise kuluga võib see ületada 20 päeva.\nKopsupõletiku ravi antibiootikumidega sõltub patogeeni iseloomust. Kui haigus on põhjustatud pneumokokist, on soovitatav neid ravimeid võtta 5 päeva pärast seda, kui stafülokokkide ja legionella vormide puhul on temperatuur langenud normaalsele tasemele - 21 päeva. Kui haiguse põhjuseks on enterobakterid või püro-mädane batsill, on selle kestus 21 kuni 42 päeva. Kui kopsu abscess on arenenud, tuleb antibiootikume juua 42-56 päeva.\nTäieliku taastamise tingimused\nPatsienti peetakse taastunuks, kui tal ei ole köha, kehatemperatuur on normaalne, hingamine on rahulik ja vaba ning radiograafias pole põletiku tunnuseid. Kui kaua tuleb kopsupõletikku ravida, et saavutada määratud tulemused? Tavaliselt piisab 3 nädalast, kuid arsti järelevalve all peate jääma veel 6 kuud.\nTaastumine aeglustub mõnikord raskete krooniliste haiguste, kaasasündinud kõrvalekallete, sekundaarse immuunpuudulikkuse tõttu. Mitu päeva võib pikenenud kopsupõletik ravida? Eespool nimetatud ajavahemik kahekordistub.\nMitu päeva kestab haigla kopsupõletiku puhul? Kerge vormis - 17-20 päeva, mõõduka raskusega - 20-23 päeva, raske põletikuga - 40-48 päeva.\nKõiki teid puudutavaid nüansse tuleks arstiga arutada. Ainult ta saab anda objektiivse vastuse küsimusele, kui palju aega kopsupõletikku ravitakse teie sarnaste juhtumitega. Te peate olema kindel spetsialistiga, kes praegu vastutab teie tervise ja elu eest.\nSelleks, et tulevikus ei teaks, kui palju kopsupõletikku ravida, tuleb ennetusmeetmetele pöörata piisavat tähelepanu. Soovitatav on keha karastamine, ruumi ventileerimine, tasakaalustatud toitumise järgimine.\nEesnäärme põletikku saab kõrvaldada nii paar nädalat kui ka mitu aastat hiljem. Kui pikk on eesnäärme ravi, sõltub kaasnevate haiguste ja tüsistuste olemasolust, patsiendi vanusest, haiguse põhjusest. Ravi kestuse kohta pole selget vastust, sest Üks inimene võib kohe ühte ravimit aidata ja võib-olla peab arst juba pikka aega leidma sobiva vahendi. Keegi on haiglasse kirurgiliseks ja siis taastumisperiood suureneb, sest taastusravi aeg on lisatud.\nRavi aeg sõltub ka sellest, millisel etapil prostatiit leiti. Varased vormid kõrvaldatakse kiiresti ja kodus ning rasked võivad nõuda palju vaeva. Lisateave selle kohta meie artiklis.\nProstatiit on eesnäärme põletik, mis asub meeste vaagna sees. See haigus on väga levinud ja ükski tugevama soo esindajatest ei tahaks sellega silmitsi seista. Sellest võib olla üsna raske vabaneda, mõnikord patoloogia ei kao täielikult, lihtsalt remissiooni teel. Esimene provokatiivne tegur toob kaasa asjaolu, et haigus taastub.\nProstatiidi kulgu iseloom on jagatud akuutseks ja krooniliseks. Esimest vormi iseloomustab sümptomite rohkus, teisel juhul praktiliselt puudub.\nUriini ja erektsiooni funktsiooni põhjustava prostatiidi sümptomid. Esimene on seletatav asjaoluga, et eesnäärme paikneb otse põie all ja väike osa uriinikanalist läbib selle. Põletiku ajal suureneb raua suurus ja hakkab mõlemat pigistama, mis põhjustab urineerimisprobleeme. Ilmuvad järgmised sümptomid:\nSuuremad külastused, eriti öösel\nVere lisandite ilmumine uriinis\nKusepõie ebatäielik tühjendamine pärast\nUriini väljumine katkestatakse pihuga, tilkhaaval\nTugevushäire on seletatav asjaoluga, et eesnäärme poolt kontrollitakse suguhormoonide sünteesi ja nende muundumist teisteks ühenditeks (näiteks testosteroon dihüdrotestosterooniks, mis mõjutab aktiivsemalt libiido ja erektsiooni). Ilma nende protsessideta hakkab mees kogema voodis probleeme, mis paljudes inimestes põhjustavad depressiooni või mingisuguste komplekside arengut. Kui kaua kestab krooniline prostatiit meestel, sõltub see seda põhjustavatest teguritest. Nende hulgas on kaks peamist tegurit: stagnatsioon ja infektsioon, kuid rohkem sellest allpool.\nTugevushäire ilmneb hilinenud või enneaegse ejakulatsiooniga, erektsiooni nõrgenemisega, vähenenud seksuaalse sooviga. Prostatiidi esinemise kindlakstegemiseks võib tekkida täiendavaid märke, nagu üldine nõrkus, pidev väsimus, ärrituvus. Samuti ilmnevad põletikuliste protsesside aktiivsuse korral kehatemperatuuri tõus ja joobeseisundi sümptomid. Võimalikud kehavalu, ebamugavustunne defekatsiooni ajal, valu kõhus, perineum.\nNagu eespool mainitud, aitab haiguse põhjuseks kindlaks määrata, kui kaua ravitakse meestel eesnääret. Enamikul juhtudel on süüdlane mitmesuguste vedelike stagnatsioon vaagis (veri, lümf, seemnevedelik). See protsess võib põhjustada:\nVere või lümfiringluse rikkumine\nPikk seksuaalne abstinensus\nTeisel kohal on eesnäärme infektsiooni kutsumise sagedus. Patogeensed mikroorganismid võivad inimkehasse sattuda pärast kaitsmata seksuaalvahekorda, kuid sagedamini juhtub see nii, et nad lihtsalt toovad verevoolu teise patsiendi süsteemist (infektsioon, mis oli juba olemas ja mida ei ravitud). Võib juhtuda, et ühes elundis olev bakter on mikrofloora normaalne osa, kuid üks kord eesnäärmes hakkab see kohe põletikuliste nähtuste tekkeks. Seega töötab E. coli, see moodustab rohkem kui 80% bakteriaalsest prostatiidist.\nNõrgenenud immuunsüsteem või hormonaalne rike, ebatervislik toitumine, alkoholi kuritarvitamine või suitsetamine võivad põhjustada haigust. Vaagused ja operatsioonid vaagna, hüpotermia, põletiku olemasolu külgnevatel organitel mõjutavad eesnäärme tööd. Ei ole võimalik täpselt vastata, kui kaua ravitakse kroonilist prostatiiti, kuid kindlasti on teada, et akuutne vorm on pikem. Ravi aeg suureneb, kui arengule on mitu põhjust, mis juhtub üsna sageli.\nEt vabaneda eesnäärme põletikust, peab mees konsulteerima arstiga, et ta saaks ette näha talle sobiva ravi. Esialgsetel etappidel võib olla piisavalt rahvahooldusvahendeid või taimseid preparaate, kuid nendega koos kestab ravi üsna palju aega. Kui kaua prostatiidi raviks varases staadiumis ei ole teada, siis umbes 2-3 kuud. Kui lisate taimsete ravimite ravimeid, võib perioodi lühendada mitmele nädalale.\nKui haigus avastatakse hilisemates etappides, saab aidata ainult narkootikume ja füsioteraapiat, mida saab kasutada ainult abivahendina patsiendi seisundi leevendamiseks, tema immuunsuse tugevdamiseks. Mõtle rohkem prostatiidi ravimeetodeid.\nRavimid, mida kasutatakse eesnäärme põletiku kõrvaldamiseks, on enamasti suurel hulgal kõrvaltoimetel ja pikaajalise ravi korral võib see kahjustada tervist. Seega, patsiendi huvides järgida kõiki arsti soovitusi ja siis ei pea ta pillide negatiivseid mõjusid kogema. Kasutatakse järgmisi ravimite farmakoloogilisi rühmi:\nMitte ühtegi ravimit ei tohi võtta ilma arstiga konsulteerimata, vastasel juhul võite teie olukorda halvendada. Antibiootikume kasutatakse eesnäärme kudedesse paigutatud patogeensete mikrofloorade hävitamiseks. Mõnedel neist on ainult bakteriostaatiline toime (patogeenide kasvu ja paljunemise peatamine), samas kui teised on võimelised avaldama bakteritsiidset toimet (rakkude tapmine DNA sünteesi katkestamise, selle seinte hävitamise jms). Konkreetse tööriista valik on arsti taga ja ta määrab selle testide tulemuste põhjal. Populaarsed antibiootikumid prostatiidi raviks on doksütsükliin, tsiprofloksatsiin, asitromütsiin.\nAlfa-blokaatorid on mõeldud sümptomite nagu urineerimine leevendamiseks. Nad aitavad lõõgastuda silma lihaste lihastes, mis asuvad eesnäärmes, põies ja kuseteedes. Selle rühma esindajaid võib nimetada Tamsulosiiniks, Fokusiniks, Alfuzosiiniks. Kui kaua võtab Fokusin prostatiidi vastu, määrab raviarst ja ainult ta. Kui tema ravirežiim erineb juhendis märgitud raviskeemist, tasub kuulata spetsialisti. Tuleb meeles pidada, et esimesed adrenolüütiliste ravimite kasutamise tulemused ilmnevad 1-2 nädala pärast, nii et te ei tohiks oodata kohest toimet.\nMSPVA-d (mittesteroidsed põletikuvastased ravimid) on ette nähtud põletiku kõrvaldamiseks, kuid eeldatakse, et neil on ka palavikuvastane ja valuvaigistav toime. Nendel ravimitel on päris tugev toime, kuid seetõttu on neil ka tõsiseid kõrvaltoimeid. Aga kui te jälgite annust ja ravi teatud arv päevi, ei tohiks te oodata kõrvaltoimeid. Lihaste lõõgastavatel ainetel on sama mõju kui adrenolüütikutel. Neid võib määrata neile, kes ei ole viimaseid näidanud õigeid tulemusi.\nImmunostimulandid võivad olla nõutavad nõrgestatud immuunsüsteemiga patsientidel. Sageli vabastatakse need kohe pärast antibiootikume, nii et immuunsüsteem aktiveerib oma reaktsiooni patogeenidele. Samuti aitavad seda vitamiin-mineraalide kompleksid, samuti kõik teised kehasüsteemid. Neid tuleks võtta ainult siis, kui enamik ressursse läheb eesnäärme taastamiseks ja ülejäänud elunditel puuduvad toitained.\nRavimtaimed ja maitsetaimed võivad aidata mitmesuguste patoloogiate korral, prostatiit ei ole erand. Tema ravi on nende seas väga populaarne, mistõttu ei ole raske leida mingeid rahvahooldusvahendite retsepte Internetis. Mõnikord ei ole vaja midagi süüa - neid saab lihtsalt süüa. Küsimus, kui palju kroonilist prostatiiti ravitakse traditsiooniliste ravimitega meestel, kestab tavaliselt 1-2 kuud. Selline pikk ajavahemik on seotud asjaoluga, et looduslikud komponendid töötavad palju aeglasemalt kui sünteetilised komponendid, samal põhjusel pakutakse folk õiguskaitsevahendeid vaid tugevate sümptomite puudumisel.\nMitte igaüks ei suuda paar nädalat taluda tugevat valu vaid seetõttu, et nad ei soovi ravida traditsioonilisi ravimeid. Kuid mõnikord ei saa nad lihtsalt ilma nendeta teha, siis kombineeritakse nii teraapiaid, raviravi kui ka fütot. Patsient saab neid retsepte kasutada:\nLõika peterselli juured ja võtke neist umbes pool klaasi. Toorained valatakse üle 1 liitrise vee ja pannakse pliidile 10 minuti jooksul keema. Pärast seda aega võetakse päeva jooksul keetmine tavalise vee asemel.\nPurusta Kalanchoe lehed ja täitke need 1 tassiga. Seejärel valatakse need suurema mahutavusega 500 ml viina ja hästi suletud. Tööriist tuleb infundeerida 5 päeva ja kasutada 1 tl päevas. Ravi kestus - 1 kuu\nEemaldage oma koor küpsetest kastanitest, tükeldage hästi ja võtke 2 supilusikatäit toorainet. Nad valatakse 0,5 liitrit keeva vett termosesse ja jäetakse üleöö. Hommikul peate pliidile asetama vedeliku ja vähendama selle täpselt poole. Ülejäänud juua 30 tilka kolm korda päevas enne sööki\nPatsientidele on kasulik mesindustooted, kõrvitsaseemned, pähklid. Pöörake tähelepanu ka tillile, sibulale ja küüslaugule, ženšennile, ingverile.\nKui palju kroonilist prostatiiti ravitakse tugevama soo esindajates, sõltub vanusest, mil mees haigestus, olgu see siis, kui tal on muid patoloogiaid või individuaalseid omadusi. Haiguse bakteri vorm tuleb kõrvaldada vähemalt sel perioodil, kuni kõik patogeensed mikroorganismid kaovad. Tavaliselt kulub umbes 1 kuu, kuid kui bakterid ei reageeri antibiootikumidele, tuleb veel üks kursus, mille tõttu ravi kestab. Pärast antibakteriaalsete ravimite võtmist tehakse kindlaks, kas patogeensed mikroobid on täielikult kadunud.\nKui esinevad tüsistused nagu eesnäärme adenoom või vähk, võib ravi edasi lükata aasta ja nende taastumise tõenäosus on kirurgilise sekkumiseta üsna väike.\nKui tulemused on endiselt positiivsed, pikenevad kursused ja annused suurenevad. Seisundi vormis võib ravi kuluda 1 kuni 3 kuud põletiku kõrvaldamine võtab aega. Lisaks on vaja taastada vereringe, mida saavad ainult füüsilised harjutused ja füsioteraapia ning mis toimivad aeglasemalt kui tabletid. Kui 3 kuu pärast esitatud testid ei näita põletiku kõrvaldamist, räägivad nad prostatiidi üleminekust kroonilisele staadiumile. Tema ravi kestab kõige rohkem - kuus kuud ja kauem.\nKui patsient täidab kõik arsti soovitused, kestab see ülalpool näidatud. Kui ta ei kasuta dieeti, ei suuda suitsetamisest loobuda või jätkab aktiivset eluviisi, võib ravi viibida kuni aasta.


Põhivõrk: Viru-Nigula tuulepark ei täitnud ohutusnõudeid - Tööstusuudised\nPõhivõrk: Viru-Nigula tuulepark ei täitnud ohutusnõudeid\nPõhivõrgu kommunikatsioonijuht Kätlin Kruus ütles, et Nelja Energia Viru-Nigula tuulepark lülitati välja, kuna pargi seadmed ei täitnud ohutusnõuded.\nKruus selgitas, et võrgueeskiri reguleerib energeetikas mitmeid valdkondi ning eeskiri reguleerib ka elektripaigaldiste nõudeid. „Võrk peab korras olema ja seadmed ei tohi teistele probleeme tekitada. Tuuleveskid peaksid olema Põhivõrgu poolt reguleeritavad, kuid Nelja Energia omad seda pole,“ rääkis Kruus.\nTa selgitas, et kui seadmeid on vaja võrgu töökindluse huvides reguleerida, näiteks välja lülitada, siis Viru-Nigula omasid ei saa, kuna need tuuleveskid pole juhitavad. „Ning teistpidi, kui võrgus on rike, siis tuulikud peaksid iseseisvalt töötama,“ loetles Kruus puudusi.\n„Võrgueeskiri on muutunud, kuid Nelja Energia pakkumise lisas olid uued tingimused olemas. Leping sõlmiti aasta tagasi üheaastase tähtajaga,“ rääkis kommunikatsioonijuht.\nKruus ütles, et Põhivõrk ei keeldunud Nelja Energia ettepanekust testimisaega pikendada. "Kui Nelja Energia jätkaks ajutise lepingu alusel, siis nad kasumit ei tooda, kuna tootmisvõimsus on väiksem, kuid nad saavad jätkata testimist," lisas ta.\n„Eelmisel nädalal hoiatasime Nelja Energiat, et lülitame Viru-Nigula tuulepargi välja, nii nagu seadus ette näeb, viis päeva varem. Teade edastati tähitud kirjaga,“ väitis Kruus.


BASFi kasum ligi kolmekordistus\nMaailma suurima kemikaalide tootja BASFi kvartalikasum peaaegu kolmekordistus, kui suur nõudlus toodete järele lubas hindu tõsta.\nKolmanda kvartali puhaskasum suurenes 337 miljoni euroni ehk moodustas 62 senti aktsia kohta. Mullu samal perioodil teenis firma 120 miljonit eurot kasumit ehk 21 senti aktsia kohta. Analüütikud ootasid keskmiselt 348 miljoni euro suurust kasumit.\nBASF tõstis hindu keskmiselt kümnendiku võrra, võrreldes aastataguse kvartaliga. Hinnatõus moodustas poole käibekasvust. Firma käive kasvas 20 protsenti, 9,31 miljardi euroni.\nFirma kinnitas oma varasemat tulevikuväljavaadet, oodates käesoleval aastal olulist käibe ja kasumikasvu.


Euroopa Komisjon hakkab uurima Kesko ja ICA ühinemise lubamist Balti riikides\n15. oktoober 2004 kell 11:07\nEuroopa Komisjon hakkas üle vaatama kahe Skandinaavia jaemüügiketi Kesko ja ICA Baltiriikide osa ühinemisplaani.\nSoome Kesko ja Rootsi ICA Grupp plaanivad luua ühisettevõtet esmatarbekaupade müügiks ja tarnimiseks Eestis, Lätis ja Leedus.\nKesko Foodsi ja ICA Balticu ühinemisel tekkiva firma eesmärgiks on laienemine ja kasumlikkuse tõstmine Balti riikides, kus soovitakse saada 25% turust. Ühinemise käigus tekkinud ettevõte muudaks lihtsamaks kaupade ostmise, poodide võrgu väljaarendamise ja ka logistika.\nUus ettevõte saab alustada tööd peale seda, kui on saanud heakskiidu konkurentsijärelvalve institutsioonidelt\nEestis kuuluvad Keskole Citymarketi (6 poodi) ja Säästumarketi ketid (45 poodi), lisaks veel Supernetto jaemüügikett ja logistikakeskus Tallinnas. ICA Grupil on Eestis viis Rimi supermarketit.\nLätis on Keskol 5 Citymarketi ja 17 Supernetto poodi. ICA Balticul on Lätis 34 RIMI supermarketit ja 4 RIMI hüpermarketit. Leedus on 33 ICA supermarketit, mis tegutsevad peamiselt RIMI kaubamärgi all.\nKahe firma käive oli 2003. aastal Balti riikides kokku 8,6 mld krooni. Kogu siinse turu aastaseks käibeks peetakse umbes 74 mld krooni.


💄 "Pit Puff" veteran värvib oma tõrjutud juuksed kevade jaoks - 2020\nVärvivalgustugevus on kogu raevu kevadel sel hooajal, alates riiete küünest kuni ... õlavarre juuksed? Jep! Mitte ainult, et inimesed saavad pardal suundumust kasvatada oma pit puffs (kui Miley Cyrus seda, see on ametlik, eks?), Kuid nad eksperimenteerivad võimalusi, kuidas muuta oma kaenlaaluste juuksed silma paista.\nTegelikult, Läige on isegi nimetanud värvitud pit-puffs "2015 Coolest Beauty Trend." Alates türkiissinistest kuni roosa-lilla, on kõikjal juuksekarva juuksevärvi juhendamisel avanenud. Hairstillist Roxie Hunt oli üks esimesi, kes populariseerisid neid värvilisi juuksekarvaid 2014. aasta lõpus, kui ta kirjutas ametikoha Väljasõit Kodupitheidete tähistamine ja juhendaja selle kohta, kuidas seda värvi teha, kogudes enam kui 37 000 aktsiat.\nNagu te võite teada, ei ole ma võõras, et keppisin oma pitfunktsioone, kuid paljude aastate jooksul olen ma neid kummardanud, mulle kunagi ei olnud kunagi neid värvitud. Kuid mingit moodi ei läinud see lõbus trend.\nAlustasin, lugedes mitmeid DIY-i blogisid, kus oli üksikasjalik ülevaade, kuidas õigesti oma karvitset värvida, ja siis just läksin seda parimal viisil. Ma hakkasin, pleegitades juukseid kaunistes koos Sally Hanseni Creme Hair Bleachiga. See oli kõige lihtsam osa, kuna pleegitaja peab jääma ainult umbes 10 minutiks ja see ei muuda mu nahka üldse. Ma tõmbasin sisse mõne kahekordse tollimaksu ja kasutasin mõnda järelejäänud pleegituskreemilahendust, et saada oma ülemisest hulgast mõned tumedad karvad. Mitmekordne ülesanne parimal viisil! Loputades valgendi, oli see kerge oranž-ish värv, mis oli üsna lahe. Ma arutasin selle jätmist, kuid ma olin julgeid värvimissiooni.\nMa otsustasin, et see on roosiline ja valis ION Brilliance Bright punaseks. See osa võttis rohkem kannatlikkust, osavust ja oskusi. Ma jätkas värvi manustamist nahale ja kui ma seda juustele rakendasin, pean ma pidevalt selle peal hoidma ja pühkima, et veenduda, et ma ei jõudnud ka kuuma roosa nahaga. Ma pidin ka oma käsi tõstma umbes 40 minutit. See oli häbi, et mul läks ajajooksul joogaklassi raisku, sest mul oli üsna fantastiline käsivarre treening (ka mu käed olid pärast seda kõike ülitundlik). Kui lisan oma (pea) juustele värvipaberi, loputan ma tavaliselt värvi kuivaks, enne kui ma seda loputan, seega proovin seda siin. Ma pole kindel, kas see tegi suurt vahet, või mitte, kuid soe õhk tundus kena pärast seda, kui tuli peaaegu tund aega välja ja jäi, nii et vähemalt see on.\nKahjuks, kui loputasin värvi, olin värvi veidi pettunud. Kuigi mul oli õnnestunud mitte saada tonni nahale, ei saavutanud ka erakordset eredat värvi, mida olen kogu näinud. Ja ainult päev pärast seda, kui erilise jõulise jalutuskäigu ajal (eriti mõne higiga) jäi värv minu t-särgi peale natuke. Mitte lahe!\nNiisiis, ma otsustasin, miks mitte pizatsi see mõne Manic Paniciga Purple Haze'is. Mõni päev hiljem läksin protsessi uuesti läbi pimedas-lilla värviga ja oli tulemustega põnevil: Vivid, lopsakad värvid, otse trendile!\nKõik värvitud, ma ei suutnud oodata, et spordis paagi top ja näidata minu trendikad pitheid.\nMinu abikaasa: Kahjuks keeldus ta sellest loost tsiteeritud. Kõige rohkem, mida ta mulle andis, oli "see on teistsugune". Selle rekordi tõttu on tema mu kaevandushooldus üldiselt üldse puudulik, nii et see ei ole probleem, aga võib-olla on see Crayola lillakas, kes viskas talle loopi?\nMu 8-aastane poeg: Ta oli kõigist kiitust kõige efektiivsem. Ta arvas, et see tundub hämmastav ja ütles, et kui ta oleks juuksed seal, oleks ta täiesti sama. Värvitud pitheid: populaarne teine greiderid!\nMinu juuksur Mul oli kohtumine, et oma juukseid teha paar päeva pärast minu karvavalgade suremist, nii et loomulikult pidin professionaalset arvamust saamiseks näitama oma juuksurile. Ta arvas, et nad on suurepärased ja isegi ütlesid, et nad olid üsna kummalised. Stiilist kinnitatud!\nJuhuslikud inimesed minu joogaklassis: Mul on mõned nägemused, topeltvõtmed ja mõned naeratavad, kuid keegi pole otseselt midagi öelnud. Ma tahaksin arvata, et minu sügavad lillad kaevud tõid klassi rahumeelselt rahulikuks auraks.\nKahjuks kakisin lillakas lilli ainult minut umbes nädal enne, kui hakkasin hajuma. Ma ei ole kindel, kas see on ainult minu karvane juuksed, mis ei võta värvi hästi või kui on veel salajane trikk, mida ma veel kapteniks olen. Kõige tõenäolisemalt proovin selle suve uuesti paar korda, kuid kogu protsessi vältel on see ettevalmistusaeg, aeg ja kähtiku valu, ma ei usu, et see suund muutub siin iganädalaseks raviskeemiks. Minu pitfunktsioonid peavad end ennast pidama, et olla trendikas ainult mõnda aega.