ja aednikud - Samblikud\nAastane ravimtaim, ulatudes 1,5 m kõrguseks. Lilled on väikesed, kogutud panikulaarsetes õisikutes, mis kasvavad varre ülaosast, harust ja pudenevad järk-järgult oma raskuse all, ulatudes 80 cm pikkuseks.Sõltuvalt sordist on neil punane-bordoo- või kollakasroheline värv. Just õisikud annavad taimele ainulaadse ilme, võrreldavad vaid muinasjutulise juga.\nÕitsemine algab 75–80 päeva pärast idanemist ja jätkub kuni külmadeni. Amarandi seemned on väikesed, oranžikaspunased, valmivad augusti lõpus.\nSaba-amarant (amarantide sugukond) ehk pleekiv lill sai oma teise nime sellepärast, et see kunagi ei tuhmu.Kuivades võivad selle õisikud terve talve seista vaasis, milleks seda nimetatakse ka inimeste talvesõbraks.\nMuistsete kreeklaste seas oli amarant surematuse embleem. Amarandi dekoratiivne vorm toodi Euroopasse Ida-Indiast 1596. aastal. Ta avaldas kõigile oma uhke ja luksusliku rõivastusega muljet, nii et 1653. aastal asutas Rootsi kuninganna Christina Amaranthi rüütlite ordeni.\nKui soovite oma aias näha amaranti kogu hiilguses, andke sellele kõige heledam koht, viljakas, hästi kuivendatud, savine või liivane savimuld. Amarant on oma arengu varases staadiumis mulla niiskuse suhtes valiv, täiskasvanud olekus talub ta suvepõua, kuid peatab samal ajal kasvu.\nSaba-amaranti tuleb kasvatada seemikute kaudu. Selleks ajaks, kui seemikud on istutatud avamaale (kui külmaoht möödub), peaks selle vanus olema 60–65 päeva, seega tuleks seemned külvata märtsi teises pooles mitte-tšernozemi tsooni, kinnistades need 1–1,5 cm sügavusele. Seemikud ilmuvad temperatuuril 20–20. -24 rahe, 4.-5. Päeval.\nKõigepealt tuleks noori taimi varustada ereda valgusega - peenestada seemikud ja asetada ülejäänud akna lähedusse. Samal ajal olge ettevaatlik, et juurestik ei jahtuks liiga palju: hoidke õhutemperatuuri + 19-21 kraadi juures. Kui taimedel tekib 1-2 pärislehte, tuleb need tükeldada seemikute mahutitesse, pakkudes igaühele söödapinda 6 × 6 cm.\nKastke seemikud kindlasti nõrga kaaliumpermanganaadi lahusega, et kaitsta seda musta jala eest. Esimese kahe kuu jooksul kasvab lill aeglaselt, nii et te ei pea seda üle sööma (piirduge 1-2 kastmega). Sel ajal on palju kasulikum teha lehestikuravi selliste bioregulaatoritega nagu epiin, immunotsütofüüdid, mis suurendavad stressiresistentsust, aga ka taimede vastupidavust haigustele.\nKui kevadkülmad mööduvad, saab kõvenenud seemikud istutada avamaale vastavalt 40 × 70 cm skeemile. Valmistage pinnas sügisel kasvukohaks ette: lisage kaevamiseks kiirusega 1 ruutmeetrit. m 5 kg huumust, 30 g fosforit ja 15 g kaaliumväetisi.\nPärast püsiasukohas istutamist hakkab amarant kiiresti kasvama. Suve jooksul tuleks seda sööta 2–3 korda täismineraaliga ja 1–2 korda orgaanilise väetisega. Juunis amaranti tihendamiseks pigistage võrse ülaosa. Täiskasvanud amarant tuleb siduda panustega, mis peavad olema maskeeritud. Seetõttu on kõige parem paigutada see kas eraldi rühmadesse või oma lilleaia taustale..\nAmarandil leiduvatest kahjuritest leidub kõige sagedamini lehetäide. Ta valib oma toitumisvajaduste rahuldamiseks ilusad õisikud. Niipea, kui märkate kutsumata külalist, töödelge taimi kohe fütovermi või akariini preparaatidega. Need uue põlvkonna taimekaitsevahendite bioloogilised preparaadid on putukakahjurite vastu tõhusad, kuid paljude teiste lilleaia elanike jaoks vähetoksilised..\nKui soovite amaranti kasutada talvekimpides, lõigake augusti lõpus selle õisikud ära ja kuivatage need kiiresti kuumaallika kohal, vastasel juhul hele värvus tuhmub ja õisikud võivad mureneda.\nKui amarant kuivab, tuleb kompositsiooni tegemisel lihtsalt näidata oma kujutlusvõimet ja siis pimedatel talveõhtutel, luues enda loodud imet, meenutada suve, teha grandioosseid tulevikuplaane ja nautida kõike head, mis teie ümber on..\nKASUTAME Aeda Kõik, mida tahtsite teada DIY maastiku kujundamisest\nAlates seemnest kuni turustatava seemikuni\nNiisiis, seemned koguti, valiti õige substraat ja tingimused, need külvati, nüüd on vaja ette näha kõik tingimused...\nKülviosakonna korraldus kasvuhoones ja mini-lasteaia avamaal\nMidagi, mida te ei saaks teha: kuidas arvutada põllukultuuride pindala, mida ja kuhu istutada (sise- / välistingimustes), seemnete kogumise ja ladustamise kohta...\nTaimede paljundamise peamised meetodid lasteaias\nIga lasteaia põhiülesanne on tervisliku istutusmaterjali kasvatamine, mis ei ole võimalik ilma põhiteadmisteta taimede paljunemise omadustest, mis määravad ettevõtte põhisuuna....\nDekoratiivne teravili 4\nAia gloxinia - incarvillea\nAiandurite austajad on selle suurejoonelise lillega juba ammu tuttavad. Kuid Incarvillea on liiga hea, et mitte kõigile teada olla!...\nVõluva Nemesia lillede delikatess soovitab seda kasutada kõrvetava päikese ja tuuletõmbuse eest kaitstud kohtades. Kuid muidu on see püsiv taim, mis talub suve algusest sügiseni isegi kergeid külmi ja õitsemist...\nDekoratiivse nööri kuldsed pritsmed\nDekoratiivseeria - ampelkompositsioonides moodsate segude kangelanna, teisel viisil - ferulele biden, mitte nii lihtne. nagu esmapilgul tundub!...\nVideoõpetus ja fotoreportaaž 10\nTänu in vitro tehnoloogiatele in vitro kiireneb taimede massilise paljunemise protsess märkimisväärselt. Mahukas...\nKas tulbid on talvel istutatud? Mida viib sibulate pinnapealne istutamine? Miks pole mõtet istutusmaterjali kaaliumpermanganaadiga töödelda? Tulpide sügisese istutamise parimate juhiste vastused neile ja muudele küsimustele...\nKõigil on oma aeg. Iga taim nõuab aednikult hoolitsust ja konkreetseid toiminguid konkreetsetel kasvu- ja arenguperioodidel. Phloxid pole erand, nende jaoks oleme koostanud hooajalise tööplaani. Millal istutada ja hakata väetama, millal jagada ja lõigata, millal floksi lõigata ja katta?...\nVäike pool, kuid hinnaline\nOrhidee ülevaade algajatele, 9. osa. Wanda\nPhloxid on vähenõudlikud aia lemmikud\nAmarant - pleekiv lill\nSaba-amaranti (Amaranthus caudatus) nimetatakse pleekivaks lilleks. Muistsed kreeklased nägid temas surematuse sümbolit. Ja see pole asjata: amarantsi õisikud näevad välja nii aias kui ka talvel kimpides suurejoonelised; kuivatatuna säilitavad nad pikka aega oma ilu.\nAmarant jõudis Euroopasse Ida-Indiast 1596. aastal. Selle luksuslike õisikute värvilised juga jätsid nii tugeva mulje, et Amaranthi rüütlite ordu asutas Rootsis kuninganna Christina 1653. aastal. Sellel päeval, hoolimata üsna nõudlikust loodusest, armastavad neid lilli aednikud. See pole sugugi nii eksootiline kui tema “lähisugulane”, Austraalia endeemiline linnulinnud, kuid selle kasvatamine ei põhjusta segaseid küsimusi ega kibedat pettumust..\nSaba-amarant on üheaastane taim. Soodsates tingimustes jõuab see pooleteise meetri kõrgusele. Amarant kasvab alguses aeglaselt, seetõttu kasvatatakse seda eranditult seemikute meetodil; Mitte-musta maa vööndi jaoks optimaalne seemnete külvamise aeg on märtsi keskpaik.\nSelle taime ainulaadsus seisneb ebaharilikes paniculate õisikutes, mis koosnevad paljudest väikestest Burgundia-punasest või kollakasrohelisest õitest. Amarant õitseb umbes kaks ja pool kuud pärast võrsete ilmumist. Taime ülaosas ilmuvad õisikud kasvavad järk-järgult, kukuvad ja rippuvad; õisikute pikkus võib olla kuni 80 cm.\nAmarandi seemikute kasvatamine ja aias koha valimine\nSeemnete külvamine seemikutele viiakse läbi pooleteise sentimeetri sügavusele. Seemikute optimaalne temperatuur on +20 kuni + 24 * С; sellistes tingimustes ilmuvad esimesed võrsed juba 4. - 5. päeval. Oluline on seemikud külma eest kaitsta; konteineritele aknale pannes tuleb hoolikalt kaitsta juuri juurte hüpotermia eest. Seemikute soovitatav õhutemperatuur - +19 kuni + 21 * С.\nSeemikud vajavad head valgustust. Et taimed ei varjutaks üksteist, harvendatakse seemikud välja, eemaldades nõrgad taimed ja kui ilmuvad 1 - 2 tõelist lehte, sukelduvad nad 6 x 6 cm suurustesse pottidesse. Amarandi aias peaksite valima ka kerge ala.\nMusta jala eest kaitsmiseks jootakse seemikud kahvatu kaaliumpermanganaadi lahusega. Ravi bioregulaatoritega (näiteks immunotsütofüüt või epiin) on kasulik taimede vastupidavuse suurendamiseks ebasoodsate tingimuste suhtes. Arvestades seemikute aeglast kasvu, on soovitatav väetamist piirata.\nAmarantsi kasvatamiseks kasutatav pinnas on eelistatav savine või liivsavi, hästi kuivendatud. Soovitav on sait ette valmistada sügisel; mulla üles kaevates tutvustavad nad huumust (kiirusega 5 kg ruutmeetri kohta), kaaliumkloriidi ja fosforväetisi. Taimede istutamine avamaal on võimalik pärast hiliste külmade ohu möödumist.\nOptimaalne istutusmuster on 40 x 70 cm. Eelistatav on amarant paigutada lilleaia või taime taustal eraldi rühmadesse - see mitte ainult ei rõhuta selle omadusi, vaid võimaldab ka varjata panuseid, millega täiskasvanud taimed on seotud..\nSuvisel ajal vajab amarant regulaarset söötmist. 1 - 2 korda hooajal, orgaaniline väetis kantakse mulda; lilli söödetakse täis mineraaliga kuni kolm korda suvel. On vaja jälgida mulla niiskust: täiskasvanud taim talub põuda, kuid samal ajal peatub see peaaegu täielikult kasvu.\nKahjurite eest kaitsmiseks tuleks olla õigeaegne. Amarantsi õisikuid mõjutavad sageli lehetäid. Sellest vabanemiseks on soovitatav ravida bioloogiliste preparaatidega Acarin või Fitoverm.\nKasvanud amarant tuleb kinni siduda. Juunis näppige tippe, et taimed ei sirutuks; maasse istutatud amarant kasvab piisavalt kiiresti. Augusti lõpus lõigatakse õisikud talvekimpudeks ja kuivatatakse nende kuju ja värvi säilitamiseks kiiresti kuuma õhuga..\n© 2011 - 2014, aia istutamine. Kõik õigused kaitstud.\nKuidas ma riiki 10 amarandi seemikut istutasin, amaranti istutasin ja hakkasin hooldama!\nTere, kallid lugejad. See artikkel räägib teile, kuidas amaranti istutada. Kuidas valmistada seemikud maasse istutamiseks. Ja sellest, kuidas ma istutasin dachasse amarante seemikuks. Ja muidugi minu uued fotod sellest huvitavast ja minu jaoks uuest protsessist.\nSel aastal otsustasin oma dahas istutada uue ja väga kasuliku taime, amarantsi. Kuidas ma seda tegin, mida ma tegin, millised selle istutamise meetodid on olemas, ma ütlen teile selles artiklis. Meie kuslapuu kasvab, on aeg rääkida uuest taimest.\nKreveti kasvatamine ei võta palju aega ja vaeva, kuna see on tagasihoidlik, saab hakkama peaaegu igat tüüpi muldadega, talub hästi põuda, on vastupidav mitmesugustele haigustele ja igasugustele kahjuritele.\nKasvuperioodi pikkus sõltub valitud sordist, see varieerub 90–130 päeva. Saaki saab istutada kahel viisil, kas otse seemnetega maasse või valmispõõsaste abil.\nTaime peetakse suurepäraseks roheliseks ja sõnnikuks. Seega saab aednik vitamiinisalatit ja muld - vajalikku orgaanilist ainet..\nSeemnete istutamine maasse.\nSoodne aeg seemnete otseseks külvamiseks avatud peenardes on aprilli lõpus-mai alguses. Sel perioodil peaks maa soojenema 4-5–10 ° C sügavuseni.\nEnne materjali külvamist on vaja pinnast kohapeal ette valmistada: üles kaevata ja lisada keerulisi või mineraalväetisi.\nToitaineid on vaja sisse viia mõõdukalt, kuna see imab intensiivselt lämmastikväetisi, mis hiljem muutuvad ohtlikeks nitraatideks.\nOlen koos seemikutega\nSeemned istutatakse käsitsi, ükshaaval niiskesse pinnasesse 1–1,5 cm sügavusele.See meetod on vaevarikkam, kuid tulevikus pole seemikuid vaja harvendada..\nVäikese koguse ja väikese seemnega põllukultuuride külvamise lihtsustamiseks segatakse seemned saepuru või liivaga suhtega 1:20.\nVõite kasutada ka granuleeritud väetisi, kuid pidage meeles, et need vähendavad seemikute idanemist..\nSeemned jagunevad segus ebaühtlaselt. Külvamine toimub ridadena tasandatud pinnases. Pärast materjali kinnistamist tuleb maad pisut tampida. Kui sissepääsud on moodustatud, tuleks neid harvendada.\nPeenarde ja taimede vaheline kaugus sõltub nende kasvatamise eesmärgist..\nOptimaalne ridade vahekaugus on 45 cm ja seemikute vahel 7-10 cm, kui vajate võimsaid amarantpõõsaid, kus on palju seemneid ja panikleid.\nIstutamine toimub vastavalt skeemile 70 × 20 cm.Soodsates tingimustes moodustuvad seemikud 7-10 päevaga.\nTeine võimalus amaranti istutamiseks on selle istutamine valmis seemikutega..\nEsiteks kasvatame esimese materjali kodus soojades tingimustes ja alles siis istutame selle mulda.\nMulle isiklikult meeldib see viis rohkem ja see tundub usaldusväärsem kui seemnetega istutamine. Seal võib temperatuur olla madal ja kastmist pole ning pole teada, kas need üldse kasvavad.\nKuid seemikute meetodil on kõik lihtne. Esimesed lehed on ilmunud, seemikud on kasvanud, võite ohutult maasse istutada.\nKui kasutate seda saagi kasvatamise meetodit, tuleks seeme külvata märtsi lõpus või aprilli alguses. Selle sündmuse täpne aeg sõltub valitud sordist ja selle kasvuperioodi kestusest..\nSaate kasvatada seemikuid turbatopsides, pottides, konteinerites või kastides, näiteks tomatite seemikud.\nSeemned kinnitatakse 1,5–2 cm sügavusele niiskesse substraati.\nPärast seda tuleb seemikutega konteinerid asetada sooja ja valgusküllasesse kohta..\nEnne võrsete teket peaks õhutemperatuur ruumis olema umbes 22 ° C.\nKui kõik nõuded on täidetud, ilmuvad esimesed võrsed umbes nädala pärast..\nKui seemnete külvamine toimus ühises mahutis, siis peate esimese tõelise lehe faasis taimed ümber istutama eraldi pottidesse või tassidesse.\nJa pärast seda, kui esimesed lehed ilmuvad seemnetest ja hakkavad enesekindlalt kasvama, saate selle avamaale istutada.\nIstutada seemikud maasse.\nSeemikud tuleks istutada lahtistesse peenardesse mai lõpus või juuni alguses, kui külmaoht on möödas.\nSee talub hästi ümberistutamist ja juurdub isegi kergelt kahjustatud juurestikuga pinnases. Hoolimata sellest, tasub taimi hoolikalt istutada, et mitte rikkuda juurte terviklikkust..\nPõllukultuuride kasvupind peaks olema kuivendatud ja kerge, maa peaks olema kerge ja toitev.\n1.Enne seemikute istutamist peate mulla üles kaevama ja lisama nitroammophoska 20 g 1 m2 pindala kohta.\n2.Kaevame augud sisse ja viime taime maasse nagu paprikat avamaale istutades. Me võtame selle potist välja eriti ettevaatlikult, et mitte juuri kahjustada.\nSeemikute istutamise eeliseks on ka see, et juured on juba moodustunud, seal on maa.\nIstutamisel varieerub seemikute vahekaugus vahemikus 10–30 cm, ridade vahel - 45–70 cm (see sõltub sordist ja tüübist). Taimele tuleb anda piisavalt ruumi kasvamiseks..\nAmarant enne maasse laskumist\nÜldiselt on seda väga lihtne ja lihtne teha. Me jääme maaga magama ja surume veidi alla. Enne istutamist võite augu veega üle valada ja seejärel taime ümber istutada.\nLahkumise algus pärast maasse laskumist.\nAlustasin väikesest, istutasime ainult 10 põõsastikku. Nende eest hoolitsemine on piisavalt lihtne.\nPerioodiliselt lõdvestage maapinda ja kastke seda. See ei talu liigset niiskust mullas ja madalaid temperatuure.\nMe ei joo seda sageli, kuna väga sagedase kastmise korral ei tunne see end hästi. Kuni nad uue kohaga kohanevad ja kasvavad, tuleb neid regulaarselt joota.\nKülma klõpsatuse korral on vaja seemikud fooliumiga katta.\nTaimed jõuavad meetri kõrgusele, seetõttu on taime kasvades soovitatav siduda see tagi või muu toega.\nSiin ta on maal\nAmarandit on riigis nii lihtne istutada. Nüüd teate, kuidas ma istutasin selle taime 10 esimest põõsast sellesse riiki seemikute moodi. Millised on amarandi istutamise viisid ja räägiti veidi seemikute ettevalmistamisest.\nMul on veel paar artiklit amarantsi istutamisest. Eile sain oma tulevase videostuudio jaoks taustad ja taustkonsoolid. Alustame peagi redigeerimist. Ma räägin teile kindlasti sellest protsessist ja tulemusest..\nPärast kuumalainet hakkasid tugevad vihmad. Minu päikesekindlus tuleb üle viia päikeseliste päevadeni. Ma ei lähe kaks päeva dachosse. Parandame taustad.\nAmarant on perekonna Amarant esindaja, teda võib looduses leida Indias, Hiinas ja Lõuna-Ameerikas. Taime peetakse aastaseks, mille kõrgus varieerub olenevalt liigist 30 cm-3 m piires. Venemaa territooriumil kasvatatakse umbes 17 amarandiliiki, millest igaüks eristub oma tagasihoidlikkuse ja kasvab seetõttu mis tahes piirkonnas.\nRohu lehed on tumerohelised või lilla värvusega, olenevalt liigist, neil on iseloomulik sälk ja teravus peal. Õiged varred võivad olla nii lihtsad kui ka hargnenud, millel lehestik asub pikkadel leherohtudel. Õitsemise perioodil moodustab amarant aksillaarsed väikesed lilled, mis moodustavad õisikud punase, lilla ja kuldse varjundiga panikli kujul. Pärast õitsemist annab taim kapselviljad, millest moodustuvad väikesed seemned.\nKultuuris on palju liike ja sorte, kuid on ainult mõned sordid, mis on eriti populaarsed lillekasvatajate seas. Pärast erinevat tooni amarantide korjamist saate ühel saidil maja lähedal luua hämmastava nurga, mis meelitab tähelepanu oma erksavärviliste ja kontrastsete lehtedega.\nSee liik on aastane saak kõrgusega 75 cm kuni 1,5 meetrit. Lehtede kuju on pikliku-ovaalse kujuga, terava tipuga ja punakaspruuni varjundiga. Paniculate amarant moodustab punased lilled, mis moodustavad sirged tihedad õisikud. Seda tüüpi kasutatakse lillepeenarde kaunistamiseks, kuna sellel on kõrged dekoratiivsed omadused. Sellel on pikk õitsemise periood, mis algab juunis ja kestab kuni külmadeni.\nEriti populaarsed on seda tüüpi amarantsi madalakasvulised sordid:\nZwergfakel - moodustab lilla panikli õisikud, taime kõrgus 35 cm;\nKuum biskviit - peetakse selle rühma kõrgeimaks sordiks, põõsa kõrgus kuni 1 meeter, õisikutel on punakasoranž toon;\nRoteri tamm - varre pikkus ulatub 50 cm-ni, õied on veinipunase varjundiga, iseloomuliku tumerohelise lehestikuga.\nSee liik moodustab madala hargnemisega põõsa, mille kõrgus ulatub 150 cm-ni.Lehed on pikliku lantselaadi kujuga, iseloomuliku terava tipuga, lilla või rohe-lilla värviga. Vormid püstitavad mitmesuguse värvi teravikujulisi õisikuid, sõltuvalt sordist, kuid sageli domineerib tumepunane. Liik aretati 16. sajandi keskel.\nPigmi tõrvik - moodustab põõsa kuni 60 cm kõrguseks, õisikute värvus muutub taime kasvades tumelillast kastaniks;\nRoheline tamb - taime kõrgus 40 cm, sort paistab silma smaragdiste õisikutega, mida kasutatakse talviste lilleseadete jaoks.\nSeda liiki eristatakse püstiste vartega, mis lõpuks moodustavad püramiidse põõsa. Kolmevärvilise amarantsi kõrgus võib varieeruda 70 cm kuni 1,5 meetrit. Lehestikku eristab piklik ovaalne kuju, millel võib olenevalt sordist olla servadele iseloomulik lainelisus ja mis ühendab punase, kollase ja rohelise varjundi. Tal on pikk õitseaeg, mis kestab juunist hilissügiseni.\nValgustus - võimsad suured lehed annavad taimele erilise dekoratiivse efekti, mis muudavad ühe hooaja jooksul mitu korda varjundit punakollasest punaseksoranžiks;\nAurora - eristuvad kuldse tooni dekoratiivsete tipptasemel lehtedega, millel on lehtplaatide servas kerge lainetus;\nEarley Splendor - ebatavalise lehestikuvarjundiga, mille põõsa ülaosas on karmiinpunane toon ja taime põhjas on lillakasroheline, peaaegu must.\nSeda liiki eristatakse sirgete tugevate vartega, mis ulatuvad 1,5 meetri kõrgusele. Saba-amarantsi lehestikul on sordist sõltuvalt lilla või rohe-lilla värv ning seda eristab piklik ovaalne kuju. Liik aretati 16. sajandi keskel ja pole oma populaarsust tänapäevani kaotanud. Saba-amaranti eristavad ümmargused kohevad õisikud, mis lõpuks moodustavad pikad rippuvad piitsad. Lillede varjund on mitmekesine, nii et mitmevärvilise atraktiivse nurga loomiseks võite saidile istutada mitmesuguseid saba-amarantsi.\nRothschwants - moodustab umbes 70 cm kõrguse võimsa levikupõõsa, õisikutel on erkpunane toon;\nGrunschwants - selle sordi istutamisel tuleks mõista, et see võtab enda ümber tohutu ruumi ja moodustab võimsa põõsa, mille kõrgus on 75–80 cm, lilledel on heleroheline varjund.\nAmaranttaime saab kasvatada seemikute abil, mis võimaldab kasvu ja õitsemise perioodi kiirendada. Ja ka seemnete kasvatamisega avamaal, mis võimaldab teil seemikuid ilma suurema vaevata kasvatada, kuid pikendab õitsemise ooteaega.\nAmarantsi seemnete paljundamine on lillekasvatajate seas eriti populaarne, kuna see võimaldab saada korraga palju istutusmaterjali ega põhjusta palju vaeva.\nAmarandi seemikute kasvatamiseks hooaja alguseks on vaja seemneid külvata veebruari keskel, kuna nende tärkamine võtab kaua aega.\nProtseduur ise koosneb mitmest etapist, mis tuleb üksteise järel läbi viia:\n1. Valmistage vähemalt 10 cm sügavused mahutid, tehes põhjas drenaažiavad.\n2. Täitke need drenaažiga (1 cm) ja ostetud või iseseisvalt valmistatud seemikusubstraadiga (2 osa mätasmaa, 1 osa turbast, 1 osa lehtmaast, 1 osa huumusest).\n3. Piserdage pinnast 24 tundi enne istutamist Previkura töölahusega (10 ml 6 l vee kohta), mis välistab juuremädaniku tekkimise.\n4. Tihendage mullapind konteinerisse ja korraldage amarantiseemned nii, et need jaguneksid kogu pinna ulatuses ühtlaselt.\n5. Piserdage peal 0,5 cm kihiga mulda.\n6. Niisutage mulla pealmine osa vabalt pihustuspudeliga.\n7. Katke konteiner läbipaistva kaanega ja pange sooja (22 kraadi) pimedasse kohta, kuni võrsed ilmuvad..\n8. 5 päeva jooksul ilmuvad idud, mille järel konteiner tuleks aknalaual ümber korraldada ja temperatuuri alandada 18-20 kraadini.\n9. Mõnikord on seemikud vaja pihustist niisutada ja kogutud kondensaat kaanelt eemaldada.\nKui seemikud tugevnevad (10 päeva pärast), on vaja alustada nende kohanemist keskkonnatingimustega. Selleks avage esimesel päeval mahutid 15 minutiks ja suurendage seda intervalli iga järgmise päevaga 30 minuti võrra. Pärast nädalast kõvenemist tuleb kate täielikult eemaldada.\nKui seemikutele ilmuvad kolm tõelist lehte, tuleb need istutada eraldi pottidesse, mille läbimõõt peaks olema vähemalt 12 cm. Ümberistutamisel on vaja iga seemiku ülaosa näppida, see stimuleerib taime põõsastumist ja aitab välja arendada tugeva juurestiku.\nIstutada on vaja ainult avamaal, vähemalt õhutemperatuuril vähemalt 4 kraadi, jälgides taimede vahelist kaugust, sõltuvalt valitud sordist, mis on märgitud tootja pakendil.\nAmarantiseemneid on võimalik istutada kohe avamaale, kui külmaoht on möödas ja muld piisavalt soojenenud, mis langeb mai keskpaigale või lõppu. Protseduur:\n1. Külvamiskoht tuleb eelnevalt ette valmistada, kaevates selle üles ja eemaldades kõik umbrohud.\n2. Pinnase pind tuleb tasandada nii, et puuduvad ilmsed süvendid ja tõusud, ning sooned tuleks teha 0,5 cm sügavusele..\n3. Kastke ja külvake seemneid rikkalikult, jaotades augud ühtlaselt.\n4. Piserdage maa peal ja piserdage pihustuspudelist täiendava veega..\n5. 7-10 päeva pärast ilmuvad seemikud, mida tuleb regulaarselt joota vihma puudumisel.\n6. Niipea kui seemikud tugevnevad ja kasvavad, tuleb nad istutada eraldi kogu maatükil, hoides vahekaugust sõltuvalt sordist.\nHiliste külmade ohu korral tuleb amarant öösel katta mittekootud materjaliga\nEsimesel kuul pärast amarandi püsivasse kohta avamaal istutamist aeglustab see kasvu, kuna ehitab kangekaelselt tugeva juurestiku. Sel perioodil on väga oluline jälgida mulla niiskusesisaldust, vältides selle kuivamist, lisaks on vaja seda regulaarselt kobestada ja umbrohtu eemaldada. Tulevikus seda ei nõuta, kuna amarantil kasvab põõsas ja tugev taproot, mis suudab anda taimele kõik vajaliku..\nTaime tuleb väetada vähemalt 3 korda hooaja jooksul, see parandab selle kasvu ja õitsemist. Esimene söötmine tuleks läbi viia 14 päeva pärast püsivasse kohta istutamist. Selleks peate kasutama lindude väljaheiteid või demineerija vahekorras 1:10.\nTeine pealiskiht on soovitatav mai alguses, kasutades kõrge kaaliumisisaldusega mineraalväetisi. Söötmise kolmas etapp viiakse läbi juuni lõpus - mai keskel, kasutades puutuhka (200 g 10 liitri vee kohta).\nAmarant on väga vastupidav seenhaigustele ja kahjuritele. Kuid mõnel juhul võivad seda mõjutada lehetäid ja weeviljad, mis põhjustavad noortele seemikutele olulist kahju. Kahjurite ründamisel tuleks taime pritsida "Aktellik" -ga (7 ml 10 liitri vee kohta).\nLisaks dekoratiivsetele omadustele on amarantil kasulikke omadusi, mis võivad lahendada paljusid terviseprobleeme. Kõik taimeosad on söödavad, kuid kõige väärtuslikumad on seemned..\nTaime keemiline koostis on väga mitmekesine, see sisaldab:\nrasvhapped (oleiin-, linool-, palmitiinhape);\nB-, C-, P- ja E-rühma vitamiinid;\nsapp ja pantoteenhape.\nAmarandilehtedes on palju valke ja toitaineid, mis regulaarsel tarbimisel aitavad taastada keha elujõudu ja aeglustada rakkude vananemisprotsessi. Idandatud amarantiseemned meenutavad oma toiteomaduste poolest rinnapiima, seetõttu kasutatakse neid mitte ainult meditsiinis, vaid ka toiduvalmistamisel..\nAmarantsi seemned pole kõik inimtoiduks sobivad, dekoratiivsed sordid selleks ei sobi. Meditsiinilistel eesmärkidel kasutatakse köögiviljaseemneid, mida saab eristada väliste omaduste poolest, kuna neil on hele varjund, dekoratiivsete sortide seemned on tumedat värvi.\nAmarantsiõli peetakse õigustatult väga väärtuslikuks, kuna igas mõttes on see kaks korda suurem kui astelpajuõli. Seda kasutatakse laialdaselt kosmetoloogias, kuna sellel komponendil põhinevad hooldustooted võivad tõsta toonust, seista vastu bakterite mõjule ja noorendada märkimisväärselt nahka..\nAmarantlehtedest valmistatud tervendav tee aitab ravida ateroskleroosi, rasvumist, mitmesuguseid neuroose ja düsbioosi. Värsket lehestikku ja seemneid kasutatakse adenoomide, kuseteede põletiku ning maksa ja neerude puhastamiseks. Selle taime omadusi kasutatakse vähirakkude edasise kasvu pärssimiseks, samuti keha immuunsuse tugevdamiseks tervikuna..\nAmaranti kasutatakse ka toiduvalmistamisel. Amarantiseemnetest jahu lisamisel pagaritoodetele saate küpsetamise varitsemist märkimisväärselt aeglustada. Taime värskete lehtede regulaarne tarbimine salatites võimaldab teil keha tugevdada ja varustada seda vitamiinide ja toitainete kompleksiga.\nAmarandi kasutamine meditsiinilistel eesmärkidel võib tuua mitte ainult kasu, vaid ka kahju, kuna ravi ajal on vaja olukorraga mitte komplitseerida, enne kui pöörduda arsti poole.\nAmaranti ei saa kasutada järgmiste haiguste korral:\nkõhunäärme kroonilised patoloogiad.\nAmaranti ei soovitata kasutada komponendi individuaalse talumatusega inimestel, allergilise reaktsiooni korral on vaja ravi katkestada ja pöörduda arsti poole.\nAmarant on ainulaadne taim, kuna sellel pole mitte ainult kõrgeid dekoratiivseid omadusi, mis aitavad muuta ükskõik millist kasvukohta või aeda, vaid see on ka paljude haiguste raviv ravimtaim. Kuid selle kasutamisel peate eelnevalt tutvuma olemasolevate vastunäidustustega..\nAmarant - sordid ja liigid fotode ja kirjeldustega\nKuidas õigesti maanduda avatud maas\nMis on amarant ja kuidas see on kasulik, sa juba tead, nüüd on aeg teada saada, kuidas seda põõsast oma aeda istutada. Kuna selle eest hoolitsemine on vähenõudlik, võib selle istutada esiaia suvalisse ossa..\nAga! Lopsakama õitsemise ja erksa roheluse saavutamiseks eelistage järgmisi näpunäiteid:\nSelleks, et põõsal tekiksid kõige heledamad lehed, istutage see hästi valgustatud alale.\nMärgalaid tuleks vältida, kuna need põhjustavad lihavate võrsete mädanemist.\nPinnas tuleb kuivada. Eelistage savist või liivsavi mulda.\nFoto Scherchi taime kasulikud omadused, mis tõestavad kogu selle ilu, tuleb asetada vähemalt 40 või 50 cm kaugusele. Valmistage augud ette, kuhu põõsad sobivad, ja niipea, kui te neid ümbritsevat maad kergelt taltsutate, ärge unustage neid kasta..\nAlguses on õie kasv aeglane, nii et ärge muretsege selle pärast. Vaadake kärgstruktuuri üks kord 7-10 päeva jooksul, eemaldades peenardest umbrohi ja harvendades seda. Pärast võrse kasvu kuni 20 cm ei pea te umbrohtude pärast muretsema, kuna need ei kahjusta umbrohtu\nNüüd peate hoolitsemisele palju vähem tähelepanu pöörama..\nAmarant pärast õitsemist: talvitumine\nLooduskeskkonnas on sile sood mitmeaastane, kuid talvel liiga madalate temperatuuride tõttu sureb see reeglina.\nSügise algusega, niipea kui kogu dekoratiivsus on kadunud, kaevake põõsas üles ja hävitage see.\nJuhul, kui kukk kamm ei olnud nakatunud ühtegi haigust, võib selle saata komposti.\nMaapinnal asuv põõsa osa sisaldab valku, karotiini ja C-vitamiini, mis võimaldab seda toita kodulindudele või sigadele.\nTänapäeval on teada tohutul hulgal liike, kes kasvavad sooja ja parasvöötme kliimaga piirkondades looduslikes välistingimustes. Amarantsi kõige populaarsemate ja kuulsamate liikide kategooriat esindavad trikoloor, saba, karmiinpunane, paanikas, tagasi visatud ja tavaline.\nSellel on väga ilusad rippuvad õhukesed õisikud, mis meenutavad rebase saba. Kõige populaarsem dekoratiivne sort on roheliste või kreemikate pungadega Viridis. Imeline mesitaim.\nTricoloril (A. tricolor) on üsna kitsad, mõnikord lainelised trikoloorilehed punase, kollase ja rohelise värviga. Õisikud on püstised, tugevalt jõulised. Dekoratiivsete sortide hulka kuuluvad FlamingFountains, Illumination ja Joosepi mantel.\nPaniculaat (A. cruentus, sün. A. paniculatus) iseloomustab lehtede pruunikaspunase varjundi olemasolu ja originaalsete rippotstega õisikute õhetamine või vertikaalsed õisikud. Dekoratiivsete sortide hulka kuuluvad Zwergfackel, GrueneFackel, PygmyTorch ja RoterDom.\nTaimne amarant kasvatati teraviljakultuurina, kuid täna on seda soovitatav kasutada värskel, keedetud, praetud ja kuivatatud kujul. Kõige sagedamini on sellel tumeroheline või lilla värv. Kõige populaarsemate sortide kategooriasse kuuluvad "Zdorovyak", "Valentina", "Kvasovi mälestuseks", "Valge leht", "Kharkovskaya-1" ja "Shuntuk".\nSiseruumides kasvav amarant kasvab hästi tavalistes keskmise suurusega lillepottides. Seemikute istutamiseks või seemnest kasvatamiseks on dekoratiivtaimede õitsemiseks vaja kasutada mitmekülgset mulda.\nAmarantjahu valmistatakse taimeseemnetest. Seda kasutatakse meditsiinilisel, kosmeetilisel otstarbel, kehakaalu langetamiseks. 100 g tootel on järgmised omadused:\nValk 9 g\nKalorid 298 kcal\nAmarantjahu on rikastatud rasvhapetega (linool-, oleiin-, linoleenhape). Amarantiga küpsetatud toodete söömisel selle tasakaalustatud koostise tõttu pole kaalu kaotamise ohtu. Sel põhjusel pakub toode dieet- ja taimetoidu järgijatele suurt huvi. Inimese päevase valguvajaduse rahuldamiseks päevas peate tarbima kuni 100 g jahu.\nMadala allergeensuse tõttu soovitatakse amarantjahu lisada laste, rasedate ja imetavate naiste, raskete haiguste all kannatavate inimeste toidulauale. Selle regulaarne kasutamine:\nnormaliseerib kolesterooli ja veresuhkru taset;\ntugevdab soole peristaltikat, parandab seedimisprotsesse;\nsoodustab toksiinide ja toksiinide vabanemist;\ntugevdab immuunsussüsteemi ja keha võimet taluda kahjulikke keskkonnategureid.\nAmaranttoote pannkoogid, muffinid lisavad päevamenüüsse mitmekesisust ja rõõmustavad uue maitsega. Pannkookide valmistamiseks 0,5 liitris keefiris lisage 150 g jahu ja 1 muna. Keetke, lisage 1 tl. küpsetuspulber (või leotatud sooda), näputäis soola, 2-3 spl. l. suhkur (eelistatavalt pruun) või mesi. Prae taimeõlis 2 minutit mõlemalt poolt. Pannkoogid on lopsakad ja lõhnavad, sobivad hästi kondenspiima, hapukoore, moosiga.\nKosmetoloogias on populaarsed amarantjahust valmistatud vananemisvastased maskid. Kompositsiooni ettevalmistamiseks lahjendatakse see vees. Soovi korral süstitakse toores muna või natuke mett. Pärast hapukoort meenutavat paksu massi kantakse toode puhastatud nahale 15-20 minutiks. Pese maha jaheda veega. Protseduuri korratakse kaks korda nädalas..\nAmarandi kasvutingimused - ülemise kaste. Taimedele on kasulik täiendav niisutamine kuivadel perioodidel ja väetise lisamine üks või kaks korda kogu kasvuperioodi vältel. Amarandi toidukultuurina kasvatamisel ei tohiks anorgaanilisi väetisi anda - need kogunevad lehtedesse ja taim muutub kasutamiskõlbmatuks.\nPaljundamine, amarandi külvamine. Amarantlill levib seemne abil. Amarantiseemneid ei tohiks välitingimustes külvata enne, kui kogu külmaoht on möödas. Seemned tuleks külvata 1 - 2 cm sügavusele.Seemikud tuleks harvendada nii, et ridade vahekaugus oleks vähemalt 20 cm. Öise temperatuuri alandamine aitab seemnete idanemist. Taim õitseb umbes kolm kuud pärast külvamist..\nKasvav temperatuur: normaalne toatemperatuur töötab aastaringselt.\nValgustus: varjutamine on võimalik kõige kuumematel päevadel, ülejäänud ajal võivad otsesed päikesekiired taimi tabada.\nKastmine ja õhuniiskus: kuivatage pinnas kastmiste vahel mõne sentimeetri sügavusele, õhuniiskust ei saa tõsta.\nKärpimine: pole vajalik, eemaldage ainult vanad varred.\nSubstraat: peab olema neutraalne või happeline pH ja hea drenaažiga.\nPealmine kaste: orgaanilised või mineraalväetised umbes kord kuus.\nPaljundamine: väga hõlpsalt paljundatav seemnete ja sageli iseseemnetega.\nPõõsa varred on püstised, kuju püramiidne. Tavaliselt on sellel liigil kolm või enam värvi..\nVeel üks trikolooriliikide esindaja. Väga särav pidulik lehestik kaunistab mis tahes aeda, lilleaeda.\nPaniculate välimus - on atraktiivse kujuga. Tal on väikesed õisikute õied: punased, lillad, burgundilised - püstised või õitsvad. Varre kõrgus on 150 cm ja lehed on piklikud ja teravad.\nPaanikas vaade. See taim on õitsenud ja kaetud punase, peaaegu pruuni tooni seemnetega. Neid saab kasutada külvamiseks järgmisel kevadel. Amarandi istutamine ja kasvatamine pole keeruline, selleks sobib ükskõik milline muld.\nFotol amarant sabaga. Selle varred on püstised, ulatudes 150 cm kõrguseks. Lehed on suured, rohelised, kergelt piklikud. Õisiku kuju on paanikas, nad ripuvad alla, koosnevad väikestest õitest: punasest ja kollasest. Õisiku pikkus - kuni 80 cm.\nÜheaastast kasvatatakse seemikute kaudu. See näeb hea välja aias, luues originaalseid kompositsioone. Õisikud säilitavad oma ilu ka kuivatatuna.\nTaime lehtedel on lilla-punane toon ja neil on rombi kuju. Tipus on teravakujuline õisik, mis on moodustatud panikli kujul, koosneb väikestest Burgundia lilledest.\nAmarandi seemned on erinevat värvi: must, valge, pruun. See kultuur on termofiilne, armastab head valgustust, tuule käes tolmeldatud. Kasvatage aktiivselt temperatuuril 200 ° C ja üle selle. Kultuur on vastupidav mitmesugustele haigustele, kahjuritele, põuale.\nPunase sabaga amarant kuulub dekoratiiv- ja ravimtaimede hulka, see sobib suurepäraselt igat tüüpi ja igat tüüpi lillepeenardega. Lisab igale lilleseadele hiilgust tänu suurtele ja säravatele paniculate õisikutele. Aastane taim, võimas põõsas, kuni 80 sentimeetri kõrgune. Amaranti lehed on suured, munajad, kergelt piklikud. Ainulaadsed amarantlilled on väikesed, sügavpunase värvusega, neid kogutakse rippuvate kohevate niitidena. Õitsemise periood on pikk - alates juunist kuni külmadeni. Saba-amarant pole mitte ainult dekoratiivne ja kiiresti kasvav taim. Seda kasutatakse rahvameditsiinis sageli mitmesuguste haiguste raviks ja ennetamiseks..\nKiire kasvu, pika õitsemise ja rikkalike panikulaarsete õisikute tõttu sobib amarant suurepäraselt hekkidele, mixborderi keskmisele reale või roboti teisele reale. Nad näevad ilusad välja mis tahes lillepeenra keskel, samuti kompositsioonis, kus on alamõõdulised põõsad ja väikesed kujuga puud. Mõned lillekasvatajad eelistavad kuivatada ja kaunistada lõigatud õisikuid nendega, need sobivad suurepäraselt ka talvekimpude moodustamiseks. Amaranti kasutatakse ka rahvameditsiinis. Tavaliselt kasutatakse neist amarantiseemneid pudrutaoliste roogade valmistamiseks, mida tarbitakse toiduna. Seemned sisaldavad antioksüdantset skvaleeni (tapab vähirakke ja hoiab ära uute moodustumise), suures koguses taimseid valke, märkimisväärses koguses taimeõli (parfümeerias laialdaselt kasutatav), aga ka: vitamiine E, rutiini, D, rühma B. Suures koguses mikroelemente: fosforit, kaltsiumi, magneesium jne muudavad selle näiteks pika talve korral nõrgestatud organismi jaoks asendamatuks. Amarantsiseemneid kasutatakse kvaliteetsete pagaritoodete ja pagaritoodete valmistamiseks, neid kasvatatakse loomasöödaks, mis annab lühema aja jooksul loomadele olulise lihasmassi.\nAmarandi varred ja lehed kasutatakse ravimitööstuses. Nendest valmistatakse infusioone, dekokte, tinktuure ja muid lihtsaid ravimvorme. Punase sabaga amarantsi kasvatamine: taim on kultiveerimisel tagasihoidlik. Sügisel ettevalmistatud muld kobestatakse ja tasandatakse kevadel.\nÕisikud moodustuvad juuni lõpus ja arenevad edasi suve lõpuni. Amarandi dekoratiivsus säilib kuni külma ilmaga. Lillekasvatuses kasutatakse piirete ja harjade loomiseks madalaid sorte ja need sisalduvad mixborderites või lillepeenardes. Tühjad kohad on hea täita taimega, nad näevad kõigi taimedega orgaanilised välja. Kõrged sordid on hekkide ja kõrgete äärekividena.\nAmarantsi õisikuid kasutatakse lilleseadete kuivatamiseks ja loomiseks. Lõika välja vajaliku pikkusega vars, eemaldage sellest kõik lehed ja riputage see õisiku abil alla.\nSinakas-sinakas-lilla värvusega amaranttaimede läheduses näevad suurepärased välja: ageratum, convolvulus, nirembergia või kollakasoranž taimsed proovid: dimorphoteka, bush nasturtium.\nAmarantide hulgas on pahatahtlike umbrohtude liike, teised sordid on kõige iidsemad teraviljad. Ida-Aasias on A. tricolor köögiviljataim. Kultuuri toiteomadusi kasutatakse toidu-, farmaatsiatööstuses.\nAmaranti istutamine on võimalik seemnete ja seemikutega\nSeemnete istutamine - aeglane, kuid lihtne\nPuuduseks taime istutamisel avamaale koos seemnetega on aeglane kasv.\nKülvamine algab kohe, kui muld soojeneb, eelistatavalt temperatuurini kuni 10 C. Seemnematerjal süvendatakse pinnasesse, eelnevalt madalalt tasandatud: 1-2 cm, kuna need on väikesed.\nEnne külvamist on seemned kõige parem valmistada tuha, liiva või puitlaastudega segades. Külvimäär on: saja ruutmeetri kohta - 15 g.\n2 nädala pärast peaksid ilmuma esimesed võrsed, mida tuleb harvendada. See on vajalik, et amarantil oleks rohkem ruumi aktiivseks kasvuks, arenguks.\nIstikute istutamine - kiire, kuid keeruline\nSuve alguses värskete ürtidega hellitamiseks on parem istutada taim seemikutega. Nad hakkavad seda küpsetama, alates aprillist, kasutades seemikute herneid või kaste..\nSeemned segatakse liivaga ja valatakse eelnevalt väetatud pinnasesse, kaetakse kasvuhoonekilega, seatakse sooja kohta.\nSeemikud tuleb harvendada, eemaldades nõrgad võrsed. Seemikud vajavad korjamist kohe, kui esimesed lehed ilmuvad. Mai alguses võite istutada. Kuigi seemikud taluvad siirdamist hästi, tuleb protseduuri läbi viia hoolikalt, et mitte kahjustada juurestikku..\nNeed istutatakse 10–15 cm järel, seejärel harvendatakse välja. Taimejuured ulatuvad sügavale maasse (kuni 2 m).\nVõrkkiik on suurepärane koht maal puhkamiseks. Siit saate teada, kuidas valmistada ja kuidas riigis võrkkiiget riputada.\nKäsitsi valmistatud kiiktool on suvilas lõõgastumise ja harmoonia saar. ja näpunäited valmistamiseks.\nAmarantist valmistatud toidud on maitsvad, tervislikud, dieediga, originaalse, peene ja uue maitsemeelega. Need annavad ülaltoodud toitainete tõttu jõudu, energiat. Toiduvalmistamiseks kasutatakse lehti, seemneid, õli ja jahu.\nKotletid shiritsa lehtedega\namaranti lehed - 300 grammi;\nküüslauk - 3 keskmist nelki;\njuust ja riivsai - 3 supilusikatäit mõlemat;\nsoola vürtsid - maitse järgi;\nHaki amaranti lehed peeneks ja sega ülejäänud koostisosadega (välja arvatud kreekerid ja praadimiseks mõeldud õli).\nPimesta väikesed kotletid ja rulli riivsaias.\nPrae kuni pakkumiseni, puista peale ürte ja vürtse. Saab lauale serveerida.\nMe ütleme teile, kuidas amaranti istutada.\nMaandumiskoht. Hele, päikselise koha valimine. Taimed on kiiresti kasvavad, külmakindlad.\nPinnas. Armastab mõõduka lubjasisaldusega toitainerikkaid kergeid muldasid. Ei talu liigset vettinemist ja happelist mulda.\nAmarant on kurb või tume\nHooldus. Amarant on hoolduses tagasihoidlik, ei vaja liigset niiskust ja eritingimustes. Järgige neid soovitusi:\n14 päeva pärast seemikute istutamist söödetakse seda kompleksväetisega või lisatakse mulle'i lahendus.\nKastmine on vajalik ainult põua korral ja seemikute ellujäämise ajal.\nJuunis näppige taimi ülevalt, nii et põõsad on lopsakad ja õisikute arv suureneb.\nPeate taime rohuma ja tärkama.\nNoor amarant istandikul\nLiigid, sordid, fotod\nLillekasvatuses on laialt levinud 4 tüüpi amaranti..\nAmarant paanikas (karmiinpunane) - Amaranthus paniculatus või Amaranthus cruentus\nAastas metsikult leitud üheaastane taim.\nVarred: püstised, kuni 150 cm kõrged.On alamõõdulised vormid.\nLehed: pikliku ovaalse kujuga, terava tipuga ja pikkade lehekestega.\nÕisikud: püsti paniklid.\nLilled: väikesed, punased. Õitseb juunist sügiskülmadeni.\nSeal on mitu dekoratiivvormi ja palju sorte..\nA. paniculatus f. cruentus - õhevate õisikutega\nA. paniculatus f. sanguineus - vertikaalselt paigutatud õisikud, millel on langevad otsad\nA. paniculatus f.nana - kääbusvorm, kõrgus kuni 50 cm.\nAmarant tume või kurb - Amaranthus hypochondriacus\nAastane taim. Loodusliku vormi kasvukoht pole teada. Mõnede aruannete kohaselt viidi kultuuri sisse 16. sajandi keskel.\nVars: püstine, kergelt hargnenud, kuni 100 cm kõrgune.\nLehed: piklik-lantseolaatjas, terava tipuga, tumepunane või tumepunane ja rohelisega.\nÕisikud: püstised, erinevat värvi, kuid enamasti tumepunased.\nKultiveeritavaid vorme ja sorte on mitmeid.\nAmaranth trikoloor - Amaranthh trikoloor\nAastane taim. Kõige populaarsem dekoratiivne amarantsi tüüp. Leitud looduses Indo-Malai piirkonnas.\nVarred: kuni 150 cm kõrged, püstised, moodustades seljapüramiidse põõsa. Seal on alamõõdulised vormid\nLehed: piklikud ovaalsed, lantselaatsed, mõnikord lainelise servaga, kolmevärvilised.\nÕisik: väike püstine paan.\nAmarant-trikolooril on mitu dekoratiivset vormi ja sorti, kuid mõned neist on Kesk-Venemaa tingimustes vähe kasulikud ja vajavad istutamist seemikutes. Mõned fotod:\nSaba-amarant - Amaranthus caudatus\nLaialt levinud liigid. Leitud looduses Lõuna-Ameerikas, Aasias ja Aafrikas. Metsikud vormid on levinud Venemaa ja Ukraina lõunapoolsetes piirkondades, kus need on tegelikult umbrohud..\nVarred: võimsad, püstised, kuni 150 cm kõrgused.\nLehed: suured, piklikud munajad, terava otsaga. Värv roheline või magenta.\nÕisikud: keerukad rippuvad paniklid\nLilled: väikesed, vaarikad, tumepunased või lillad. On valgeid ja kahvaturohelisi vorme.\nTaimsete komponentide korrektne ladustamine ja ladustamine\nAmaranttoit, millest see on üsna maitsev ja toitev, nõuab seemnete või lehtede õigeaegset kogumist.\nKuidas ja millal amarantiseemneid koguda? Protseduur viiakse läbi õitsemise ajal. Esiteks peaksite valima mõne tugevaima põõsa ja mitte eemaldama nendest lehestikku. Pärast lehestiku punase varjundi omandamist, kuivamist ja mahakukkumist ning varre tuhmumist tuleb hakata koguma.\nKuival päeval lõigake õisikud võrselt ära, viies protseduuri alt üles ja jõudes tippu.\nVaheruumid tuleb siduda väikeste kimpudena ja riputada hästi ventileeritavasse, kuid samal ajal päikese eest kaitstud ruumi.\nLevitage nende alla kindlasti riie, millele seemikud maha kukuvad. Kui teil pole ruumi, kus saaksite sellist protseduuri läbi viia, siis kohe pärast kogumist peenestage paniklid peeneks ja jagage need õhukese kihina..\nKuid pidage meeles, et ka ruum, kus nad kuivavad, peab olema ideaalselt ventileeritav..\nUmbes 2 nädala pärast hõõruge õisikuid oma kätesse ja seemned peaksid neist välja voolama, mida peate peene sõelaga sõeluma..\nHoida pappkarbis või paberkotis pimedas. Pärast saagikoristust on seemikud võimelised tärkama ja kasvama noorteks võrseteks mitte rohkem kui viis aastat.\nSileda mari lehestik ja võrsed tuleks ette valmistada niipea, kui nad on tuhmunud, erinevalt teradest.\nKuivatatud lehtedest ja lilledest saadakse maitsvat amaranditeed, ebaharilike maitsete austajad hindavad seda kindlasti.\nLisaks inimestele tavapärase taime kuivatamisele on amorantaime säilitamiseks veel üks hea viis, et seda pärast külmade ilmade saabumist hilisemaks kasutamiseks kasutada..\nKülmutamiseks vajate ainult lehti, mis suudavad säilitada oma värvi. Rohelised lõigatakse võrsest, pestakse, kuivatatakse ja asetatakse lauale või muule tasasele pinnale, misjärel see saadetakse sügavkülmikusse. Kui lehed on täielikult külmunud, viige need spetsiaalsesse konteinerisse ja saatke sügavkülmikusse.\nDekoratiivne aiataim rõõmustab lillekasvatajaid oma väga atraktiivse ja väga originaalse välimuse ning paljude kasulike omadustega kaheksa tuhat aastat. Selle aja jooksul on kodu- ja välismaised tõuaretajad aretanud lihtsalt tohutul hulgal sorte ja sorte, mis erinevad nii välimuse kui ka kasvutingimuste täpsuse poolest..\nMitmevärviline amarant on väga ilus ja suurejooneline taim, põõsaste õhust osa ulatub 50–70 cm kõrgusele. Seda eristavad üsna suured lehed, mis on värvitud eri tooni ja värviga. Hiljuti apikaalses osas ilmunud lehtedel on atraktiivne kollakaspunane värvus, mis muutub järk-järgult ja sujuvalt punakasoranžiks. Kõik muud lehestikud on värvitud pronksist tooni..\nAmarant sula tuli\nSee on väga tõhus ja originaalne dekoratiivne aiakultuur, mida eristab ebatavaline kahevärviline lehestiku värvus. Selle sordi lehtedel on punane-vaarikas ja šokolaadipruun värv. Kultuur on niiskust armastav ja termofiilne, samuti on võimeline väga kiiresti kasvama ja laienema, kuid ei talu üldse külma.\nAmarant Brasiilia karneval\nÜks populaarsetest sortidest on keskmise jõuga dekoratiivne heitlehine aiataim, millel on piklikud munajas lehed. Sordi iseloomulik tunnus on roheka-kollase, punase-burgundilise ja roosakas-burgundilise tooniga kolmevärvilise lehestiku moodustumine, mis võimaldab seda kultuuri kasutada muru ühe- ja rühmaistutusena. Ideaalne servade ja segupiirete tausta loomiseks.\nAmarant Vaarika helmed\nMaapealne osa ei ole kõrgem kui 80–100 cm. Sordi kuulub kiiresti kasvavate üheaastaste kategooriasse, moodustades võimsa ja hargnenud tüveosa, mis võimaldab seda sorti kasutada seinte, aedade, madalate ehitiste kaunistamiseks.\nMaastiku kujundajad kasutavad seda sorti kõrgete äärekivide ja hekkide jaoks. Üksik taim näeb välja harmooniliselt suurte lillepeenarde keskosas ja segaistandustes. Eredate põõsaste rühmad näevad okaspuude taustal suurepärased välja. Saab kasutada kimpude valmistamiseks.\nAmarantsi haigused ja kahjurid. Kombinatsioon teiste taimedega saidil\nHooldusvead võivad provotseerida lehetäide taimes ilmet ja kiiret paljunemist. Kogenud aednikud panevad lehtede uurimisega tavaliselt õige diagnoosi. Algajate aednikud vajavad vaevumärkide võrdlemiseks fotot. Lehetäide eelsoodumus on kõrge õhuniiskus, nii et kõigepealt reguleerige kastmisrežiimi.\nKiireks arenguks vajab taim toitmist\nVihmane suvi põhjustab sageli mädanemist. Vastasel korral näitab aastaleht head puutumatust..\nHeledate väliste andmete tõttu on trikoloorilisel amarantil keeruline "naabreid" korjata. Sellegipoolest peetakse selle kombinatsiooni alissumi, yaskolka ja iberisega edukaks. See kirev taim näeb hea välja lopsaka muru rohu ja igihaljaste põõsaste taustal. Pikkade sortide istutamine peaks toimuma lilleaia taustal või alamõõduliste sortide korral saate piire korraldada.\nTricolor amarant võib muutuda heleda koha ja aiakompositsiooni keskpunktiks. See kaunistab isegi silmapaistmatut aianurka, kuid ainult tingimusel, et päike otsib sinna pidevalt sisse..\nAmaranth paniculata (Amaranthus paniculatus) omab teist nime - "karmiinpunane amarant". See erineb koaudaadist selle poolest, et selle õisikud ei moodusta pikki tugevalt rippuvaid sabasid, vaid esindavad ilusat, sageli püstist, kujuga kõrva meenutavat korpust. Mõningaid sorte iseloomustab õisikute kerge kahanemine. Kõik sordid liigitatakse sõltuvalt taime kõrgusest kolme põhitüüpi:\npikk - kuni 150 cm;\nkeskmine kõrgus - kuni 60 cm;\nalamõõdulised - kuni 35 cm.\nSõltuvalt sellest, kui otse panikula asub, jagunevad kõik panikulaarsed amarandid taimedeks, millel on püstised ja kukkuvad õisikud..\nPaniculate amarantsi "pronksiaeg" pikk sort ulatub kõrgusele kuni 1,2 m. Selle peamine erinevus on õisiku ebatavaline pronksvärv. Õigeaegse istutamisega hakkab see õitsema juunis ja jätkab aktiivset õitsemist kuni päris külmadeni.\nPaniculate amarant "punane katral" tähendab kõrgeid sorte, mille kõrgus on kuni 1,2 m. Pikad püstised teravikukujulised Burgundia õisikud muudavad selle taime tõhusaks osaks lilleaiast.\nFoto: "Punane katedraal"\nÕitsemisperiood on pikk, algab juunis ja lõpeb külmaga.\nAmarant "Openwork" on pikk aastane sort. Taimed kasvavad kuni 1,2 m.Paniculate püstised õisikud ulatuvad kuni 60 cm, on ilus pronksivarjund.\nSort sobib ideaalselt kasutamiseks kõrgete piiridega lillepeenardes, säilitab kogu talve kuivades kimpides kõrge dekoratiivse efekti. Tuleb arvestada, et selle sordi taimed nõuavad kuumust..\n"Pronks" viitab ka paaniliste amarantide tüübile ja on välise sarnasusega sordiga "Pronksiaeg". Kasvab kuni 1 m kõrguseks. Näeb muljetavaldav nii ühe- kui ka segakompositsioonides.\nPaniklite pronksvärv ei saa muud kui hämmastada neid, kes näevad seda taime esimest korda. Tundub suurepäraselt kuivatatud lillede kimpides.\nSort "Kaksikud" on silma paistva õitsenguga panikulaarema väga ebatavaline variant. Taim on võimas, ühe meetri kõrgune, püstiste pikkade õisikutega.\nTootjad müüvad selle sordi seemneid värvainete seguna. Seetõttu istutades erinevat värvi taimed paarikaupa, saate luua erksavärvilise koha, ükskõik kus amarant kasvab: lillepeenras või aias\nOluline on meeles pidada, et vari on taime jaoks vastunäidustatud ja ilma vajaliku hulga valguse saamiseta ei suuda ta ennast kogu oma hiilguses näidata, näidates tõuaretajate poolt välja pandud parimaid omadusi.\n"Oeshberg" tähistab kõrgeid paanilisi amarante, kasvab kuni 1 m. Sordi on aretanud Saksamaa aretajad. Ereda rohelise lehestiku ja kaunite arvukate vaarika õisikutega uhke amarantpõõsas võib vaid põhjustada imetlevaid pilke. "Oeshberg" on istutatud nii lillepeenardesse kui ka paraja suurusega iseseisvatesse lillepottidesse. Päikese käes asetades muutub lehtede ja paniklite värv heledamaks. Kui amaranti pole võimalik istutada päikesepaistelisse kohta, võib see elada osalises varjus, kuid õitsemise kvaliteedi kaotamisega.\n"Punane tõrvik" on vähese kasvuga paniculate amarantide sortide esindaja. Näeb hea välja rabatkah. Õisikud on värvitud tumelilla värviga, mis muudab šokolaadi sügise poole. Kui temperatuur saabuva sügise jooksul langeb, võivad ka lehed värvi muuta..\nTrikolori amarantsi sordi ja mitmekesisuse kirjeldus\nSuures Amarantovide perekonnas on üle 100 liigi. Nende hulgas on umbrohtusid ja sorte, mida hinnatakse nende ilusate lillede pärast. Selle mitmekesise "sugulaste" hulgas seisab trikoloorne amarant üksi. Ida-Aasia riikides kasvatatakse seda köögiviljana ja dekoratiivsetel eesmärkidel kasvatatakse lehestiku tõttu, mis on punase, kollase ja rohelise varjundi ainulaadne kombinatsioon. Ülaosas loob see hiilgus lõõmava tule efekti. Vaatepilt võlub isegi fotol, mida saaksime öelda aastaringi mõtisklemise kohta oma aias!\nVäliselt meenutab taim püramiidi. Lehed on piklikud, sageli laineliste servadega. See kasvab kuni 0,4-1,5 m. Lilled sarnanevad väikeste panikulitega ja kaunistavad põõsast suve algusest hilissügiseni, kuni tulevad esimesed külmad. Avatud põllul kannab trikoloorne amarant ohtralt vilja.\nAmarandilehtede ebatavaline värv\nKultuuril on mitmeid sorte, aga ka dekoratiivseid sorte. Kõige populaarsemad on:\nValgustus - küpsedes saavad punakollased lehed oranži ja seejärel pronksi. Taime kõrgus - umbes 70 cm;\nAurora - lehe ülaosas on ilus kuldkollane varjund;\nEarley Slender - sordi ülemised lehed on värvitud vaarika tooniga ja alumised on peaaegu musta värvi.\nAmarant on üheaastane või alaealine ravimtaim, millel on võimas kraanijuur, mis tungib sügavale mulda. Õiged, hargnenud varred moodustavad tiheda, saleda kasvu, keskmise kõrgusega umbes 1,5 m.Mõned liigid kasvavad 30-300 cm-ni. Vertikaalsete soontega vartel on sinakasroheline näärmepind.\nTahke rohelise või lilla värvusega vaheldumisi lehed on üsna suured. Nende mattpinnal on värvi ja reljeefsete veenide tõttu dekoratiivsed omadused. Lehestikku iseloomustab rombikujuline, munajas või ovaalne kuju. Ülemise osa terava serva ees on sälk.\nSuve alguses õitseb amarant. Varre ülaosas, lehtede aksilites, moodustuvad väikesed tihedad spikelets, mis ühendatakse keerukaks panikliks. Eriti pikad kõrvad võivad kasvada mitte ainult vertikaalselt, vaid ka rippuda. Pehme, nagu samet, oksad on värvitud burgundi, lilla, kollase või roheka varjundiga. Sordid on kahe- või üheteralised. Corollas on nii väike, et õisikus on üksikut lilli väga raske eristada. Sellel puuduvad kroonlehed või see koosneb viiest teravast kandelehest ja lühikestest tolmudest. Ilusaid panikleid säilitatakse kuni külmadeni.\nPärast tolmeldamist valmivad viljad - pähklid või seemnekaunad. Küpsena vallanduvad seemned iseseisvalt maapinnale. Iga taim võib anda kuni 500 tuhat vilja. Väikesed ümarad terad on kreemjad või helekollased. 1 g seemnes on kuni 2500 ühikut.\nAmarant on keskmise ja kõrge kontrastsusega värv, seetõttu peaks selle välimus olema kontrastsed, näiteks talvel, kontrastsel suvel. Tal on üsna selge nahavärv, nii et see sobib ka talle..\nKuigi amarantvärvil on roosaga ühine juur, ei peta see selle värvi riietusega tüdruku kaitseta olekut ja ahvatlust. Vastupidi, see räägib tema sisemisest tugevusest ja võimest tegutseda meestega võrdsetel alustel. See värv sobib rohkem ärinaisele kui neile, kes otsivad oma armastust, välja arvatud juhul, kui otsing on taandatud mehe ülemvõimule. Amarant on hea välitingimustes, spordis, klubides ja ostlemiseks.\nAmaranti kasutatakse inimeste ja kariloomade toiduna. Taim on koormatud toitainete, valkude, valkude, aminohapete ja vitamiinidega. Amaranti kasutatakse rohkesti kariloomade, küülikute ja kodulindude söödana. Selle toiteomadused ületavad tatar.\nMaitse tõttu on amarant kokkade seas populaarne. Salatitele ja lisanditele lisatakse maitsvaid noori lehti, maitsestatakse nendega esimesi kursusi ja valmistatakse taimeteed. Kurkidele soolamise ajal lisatakse amaranti, et anda elastsus ja värskus. Lehed ja varred marineeritakse eraldi roogina.\nAmarant maitseb nagu spinat.\nAmaranti kasutatakse meditsiiniliste salvide, segude, infusioonide valmistamiseks. Taimest ekstraheeritakse õli, mis soodustab põletuste paranemist, blokeerib kasvajate arengut, puhastab raskmetallide keha.\nTaime kasutatakse põletiku, diabeedi, neuroosi ja enureesi korral. Regulaarne toidu lisamine aitab kaasa keha noorendamisele, taastab keha tugevuse. Aitab rasvumise ja impotentsuse korral.\nMeditsiinilistel eesmärkidel kasutatakse taime hemostaatilisena, südame- ja veresoonkonnahaiguste, Urogenitaalsüsteemi põletiku korral.\nAmaranttee tugevdab immuunsussüsteemi ja normaliseerib suhkruhaiguse suhkrusisaldust.\nVaadake ka selleteemalist videot:\nAmarantsi printsessi sulgedest pügmi tõrvik\nKurva amarantsi teraviljad ja dekoratiivsed sordid. Algselt kasvas see Mehhikos, levis seejärel kogu maailmas. Teraviljana kasvatatakse seda aktiivselt ekvatoriaaltsoonides: Colombias, Peruus, Ecuadoris, Sambias, Etioopias. Seda leidub Austraalias, kus seda kasutatakse õli saamiseks. Dekoratiivse sordina kasvatatakse seda Lõuna-Euroopas, Põhja-Aafrikas, Austraalias.\nTaime kõrgus ulatub 170-200 cm.Roheline osa on väike, alla 1 m, vartel ja lehtedel on punakas varjund, kuid põhivärvus on roheline. Küünal on maroonne, peaaegu must, püstine, tihe, ulatub 30 cm kõrguseks. Tera on helepruun, läbimõõduga umbes 5 mm. Valmib 80–90 päevaga.\nSordi hinnatakse kõrge teraviljasaagi järgi ekvatoriaaltsoonides - umbes 35 c / ha. See seletab ilmselt selle madalat populaarsust põhjapoolkera lõunaosas, kus karmiinpunane amarant annab sageli suurema saagi. Amaranti teravilja "Printsess sulgedest pügmi tõrvik" rasvasisaldus on 8%, skvaleeni sisaldus õlis 6-7%. Seda ei kasutata skvaleeni saamiseks, õli saamiseks harva, teravilja kasutatakse peamiselt jahu, teravilja, helveste ja sarnaste toiduainete tootmiseks.\nRääkides kõrge õlisisaldusega amarantsi sortidest, tasub mainida ka Amaranthus caudatus mantegazzianust (üle 7% rasva) ja veel ühte Caudatus amarantsi liiki, mis on aretatud USA-s ja kasvatatud Ecuadoris. Viimane sisaldab 9-10% rasva ja on praegu eksperimentaalne.\nKõrge õlise amarandi valimine\nAmaranti tera keskmine rasvasisaldus on 4–5%. 6% rasvasisaldusega tera peetakse kvaliteetsemaks ja sordid, milles seemnetes on rohkem kui 7% rasva, klassifitseeritakse kõrge õliga. 9–10% rasva sisaldus on haruldane näitaja ja sageli kasutatakse sellist amaranti eranditult õli tootmiseks ja skvaleeni tootmiseks.\nKummalisel kombel on 9–10% õliseemnete ülimadal rasvasisaldus. Niisiis, õlilinas on umbes 34% rasva. Amarantõli kõrge hind tuleneb eriti teravilja madalast rasvasisaldusest..\nSageli, mida rohkem teraviljast õli saada saab, seda suurem on skvaleeni protsent õlis. Kuid see muster ei tööta alati, nii et te ei peaks uute sortidega kohtudes sellele keskenduma..\nJahu, teravilja, aga ka segasööda jms tootmiseks ei ole mõtet valida kõige õlisemaid põllukultuure. Selliste 9–10% rasvasisaldusega amarantist valmistatud toodete maksumus on palju suurem ning erinevused võrreldes amarantist valmistatud toodetega, mille rasvasisaldus on 7–8%, väga tähtsusetu (toiteväärtuse osas).\nJa tarbijad peaksid amarandiõli ostes meeles pidama, et 8% skvaleeni külmpressitud õli on palju tervislikum kui õli, mille väitel on skvaleen 9–10% ja rohkem. Teises lisatakse ekstraheerimise käigus skvaleen ja ekstraheerimine ise hõlmab inimestele mürgiste ainete kasutamist. Hoolimata asjaolust, et õli seejärel rafineeritakse, jääb siiski väike osa neist ainetest alles. Lisaks on kahjuks SRÜ territooriumil võimatu kindlalt öelda, et õli on läbinud kõik vajalikud puhastamisetapid ja mitte ainult esimese.\nSamuti on mõistlik tootjaga kontrollida, millist sorti amaranti õli tootmisel kasutati..\nValige amarant läbimõeldult - ja olge terved!\nMis on amarandi eeliste saladus? Kõik on väga lihtne, taim sisaldab tohutul hulgal kasulikke aineid, nimelt:\nB5-vitamiin - umbes 1,45 mg, mis on 29% päevasest keskmisest väärtusest;\nB6-vitamiin - 0,6 mg 29% normist;\n- 80 mikrogrammi 20% normist päevas;\nVask - 525 μg 52,5%;\nSeleen - Se 19 μg 35%;\nSamuti sisaldab amarant kasulikke taimseid valke, asendamatuid ja ebaolulisi aminohappeid, seemned on rikkad küllastumata ja küllastunud rasvhapete poolest (kuni 77%), muude meie keha jaoks vajalike ainete jaoks: serotoniin (õnne harmoonia), pektiin (neelab ja eemaldab kehast kahjulikud ained), steroidid, pigmendid.\nSelleks, et amarant saaks kasu, mitte kahjustaks, on vaja seda ravis õigesti kasutada. Võtke arvesse annuseid, vastuvõtu kestust, näidustusi ja vastunäidustusi, on kõige parem pöörduda arsti poole.\nKlassifitseeritud on üle 900 amarantsi sordi, mis erinevad lillede struktuuri ja värvi poolest. Peamised esindajad on:\nKarmiinpunane või paanikas leidub sageli lillepeenardel ja kimpides. Taim kasvab 75–150 cm pikkuseks. Punakaspruunid lehed on pikliku ovaalse kujuga ja terava tipuga. Väikesed punased või Burgundia lilled moodustavad püstised või langetatud õisikud. Õitsemine algab juunis ja jätkub kuni külmadeni. Aretatud on järgmised taimevormid:\n• Sanguineus õisikute voolavate servadega\n• Cruentus koos rippuvate punaste paniklitega\n• Nana on madala kasvuga põõsas, mitte kõrgem kui 50 cm\nLillekasvatajate seas on kõige populaarsemad alamõõdulised liigid kõrgusega 25–40 cm.\n• Zwergfakelit ja Grunefakelit eristatakse lillade ja tumeroheliste õitega\n• Rother Dam ja Rother Paris rikkaliku, punase lehestiku ja punakaspunase pungaga. Varre kõrgus 50–60 cm.\n• Kuum biskviit on meetri kõrgune pikk liik. Rohelised lehed panid paika oranžikaspunased õied.\nTume või kurb - madala, kuni 1,5 m kõrguse põõsastikuga lill. Piklikud teravad lehed on lilla või rohelise-lilla värvusega. Panikulaaride püstised spikeletid on enamasti tumepunased. Verepunasel sangviinil on õisikud õisikud.\nEsitatud sortide kaupa:\n• Roheline tamb smaragdivärvi maapealse osaga ja kõrgusega 60 cm.\n• Piggy Torch on 60 cm kõrgune põõsas. Sügise saabumisega muutuvad selle lehed mitmevärviliseks ja tema tumelillad panikulid omandavad kastanivärvi.\nTricolor amarant on ilus, dekoratiivne lill (pildil), sirgete vartega, tõuseb 70–160 cm. Põõsa püramiidsed struktuur on kaetud piklike, kitsaste või laineliste lehtedega. Mitmevärviline värv koosneb kollastest, rohelistest ja punastest toonidest. Noored lehed on värvikad ja ilusad. Õitseb juunist oktoobrini.\nEsindatud järgmiste vormidega:\n• Punakasroheline sügavate lilla lehtede taldrikute ja roheliste pritsmetega.\n• Paju vöötaoliste laineliste lehtedega 20 cm pronksrohelise tooniga.\n• Punane, verepunase lehestikuga.\n• Erksad, roheliste lehestikega, pruunide laikudega.\n• Aurora kuldse tooni laineliste lehtedega ülaosas.\n• Erlee Splender lehtedega kahes värvitoonis. Altpoolt on nad lilla varjundiga tumedad ja ülaosas karmiinpunased..\n• Valgustus on suurte lehtedega tugev taim. Kasvab kuni 70 cm.\nSabaga amarant elab Aasia, Aafrika ja Lõuna-Ameerika troopikas. Põõsas on 1,5 m kõrge, moodustunud massiivsetest püstistest võrsetest, millel on vähe hargnemist. Sellel on suured, piklikud-ovaalsed lehed, roheline ja lilla värv. Karmiinpunased ja rohekaskollase värvi väikesed lilled rühmitatakse pallideks, millest moodustub longus pikk sahtel.\nTaimel on mitu vormi:\n• Valge rohekas-valkjate õitega.\n• roheline heleroheliste sahveritega.\nTüüpilised sordid on võimsad, levivad põõsad 70 cm kõrguseks:\n• Rothschwanz punaste spikelettidega\n• Grunschwanz, millel on kahvaturohelised harjad\nseemned on helekollased;\npaniklid on valged.\nAmarant või shiritsa (Amaranthus), perekond: Amarant. Taimel on pikk paks vars, vähemalt 1 meetri kõrgune. Punakaste laikudega lehed, piklikud, teravatipulised, kujuga lanset meenutavad. Amarant õitseb väikeste õitega, kogutud õisikutes. See periood langeb augusti lõppu ja võib kesta kuni esimese külmadeni. Õitsemise lõpus ilmuvad õisikutele väikesed mustad seemned. Amaranti kasutatakse rahvameditsiinis, toiduvalmistamisel, kaunistamisel, lemmikloomatoidu valmistamisel.\nAmaranti teatakse mitmesuguste nimedega:\nTaime kodumaa on Lõuna-Ameerika territoorium, kust see toodi teistesse riikidesse. Indias ja Hiinas leidub peamiselt looduslikku amaranti. Euroopas kasvatati seda pikka aega dekoratiivkultuurina ning 18. sajandist hakati seda kasutama kariloomade söödana ja teravilja tootmiseks..\nSpike amarant (Amarantus retroflexus)\nAmaranthide sugukonnast pärit aastane ürdi. Levitatud Venemaal. Õitseb suve keskpaigast. Amarantsi võra on umbrohutaim ja võib tugevalt alla viia põlde, viljapuuaedu, viljapuuaedu.\nAmaranthide sugukonnast pärit aastane ürdi. Imporditud Põhja-Ameerikast. Esineb tee ääres, põldudel ja köögiviljaaedades.\nAmarantsi trikoloor (Amarantus melancholicus)\nKuulub perekonda Amaranth. Aastane rohttaim. Imporditud Indiast. Lehtede väga ilus värv. Seetõttu on see istutatud kaunistamiseks.\nLooduslik elupaik asub Indias, Hiinas ja Ameerikas.\nAmarantse sabaga, kurba ja trikoloori kasvatatakse toiduna ja dekoratiivsetel eesmärkidel. Ida rahvad istutavad köögiviljana amaranth trikoloori. Kaua aega tagasi hakati seda taime kasvatama koos maisi ja kaunviljadega Mehhikos ja Lõuna-Ameerikas. Teatavaid liike kasvatatakse tänapäeval nagu teravilja. Teisi peetakse umbrohuks (sinakas või ülespoole pööratud välimus).\nLille tõid Euroopa mandrile Hispaania meremehed. Alguses toimis see lillepeenarde ornamentina ja 18. sajandist hakati seda kasvatama teravilja- ja söödakultuurina..\nKasvatamine seemnetest ja istutamine\nÜheaastaste taimede puhul on seemne paljundamine ainus. Parasvöötmes on mugavam seemikud ette kasvatada. Märtsi lõpus valmistatakse kausid liivase-turbase mullaga. Seemned jaotatakse ühtlaselt 1,5–2 cm sügavusele.Maas pihustatakse pihustuspudelist ja kaetakse läbipaistva kilega. Kasvuhoone asetatakse valgustatud kohta, õhutemperatuur on + 20... + 22 ° C. Esimesi võrseid võib leida 4–6 päeva pärast. Varjualune eemaldatakse, kuid taimi jätkatakse regulaarselt pritsimisega. Harvendatud kohad harvendatakse nii, et juured ei hakkaks sassi minema ja seemikud üksteist ei sega. Kolme tõelise lehega seemikud sukelduvad eraldi pottidesse.\nSeemikute istutamine avamaal toimub mai lõpus, kui maapind soojeneb hästi ja külmaoht kaob. Amarant istutatakse ridadesse, mille vahekaugus on 45-70 cm.Üksikute põõsaste vaheline kaugus sõltub sordi kõrgusest ja on 10-30 cm. Risoom maetakse juurekaela tasemele. Taimed vajavad rikkalikku kastmist 1-2 nädala jooksul pärast istutamist. Öise külmakraani korral on voodid kaetud fooliumiga.\nLõuna piirkonnas võib amaranti kohe istutada avamaale. Istutamine toimub kevadel, kui maa soojeneb 5 cm sügavusele.Enne külvamist kaevatakse pinnas mineraalväetistega. On vaja valida kompleksid, mille lämmastikusisaldus on minimaalne. Seemned laotatakse mööda sooni umbes 15 mm sügavusele. Ridade vaheline kaugus peaks olema 40-45 cm. Seemikud ilmuvad 7-9 päeva pärast. Neid harvendatakse nii, et vahekaugus on 7-10 cm. Varase istutamisega (aprilli alguses) on seemikutel aega enne umbrohu ilmumist kasvada ja umbrohutõrje pole vajalik. Hilisemal istutamisel tuleb amaranti umbrohutada, nii et umbrohud ei häiri selle arengut.\nPraegu on kodu- ja välismaised tõuaretajad välja töötanud hulgaliselt erinevaid amarantsi sorte, mis erinevad mitte ainult väliste omaduste, vaid ka vastupidavuse eest välistele ebasoodsatele teguritele ja nõudlikust hoolitsusest.\nPopulaarne ja sageli kasvatatav sort "Illumination" on üsna võimas ja hästi arenenud taim, mitte kõrgem kui 60-70 cm, väga muljetavaldavate ja suurte lehtedega. Noored lehed on punakaskollase värvusega, vanemad lehed aga punakasoranži värvusega. Alumistel lehtedel on väga originaalne pronksivarjund..\nSordi "Molteni Fire" eripära on selle kõrge dekoratiivne mõju. See kahevärviline sort ühendab seemnes punase-vaarika- ja šokolaadipruunid seemned. Kultuuri eristab kerge, niiskust ja soojust armastav iseloom, mida iseloomustab kiire kasv, kuid mis ei talu tugevaid külmi. Eelistab kerget ja viljakat mulda.\nTäiskasvanud taime standardkõrgus ei ületa 80–100 cm.Sel kiiresti kasvaval üheaastasel saagikal on võimas ja piisavalt hargnenud varreosa, mis ei ületa meetrit. Seda tagasihoidlikku sorti saab istutada seinte, piirdeaedade, madalate hoonete kaunistamiseks ja elavate dekoratiivsete tarade loomiseks. Rühmaistandused näevad dekoratiivsete lehtpuu- ja õitsemispõõsaste taustal suurepärased välja.\nVäga dekoratiivne sort "Cherry Velvet" tähistab üheaastaseid rohttaimede dekoratiivtaimi, mida kasutatakse laialdaselt nii aiaruumi ja isikliku krundi kaunistamisel kui ka kimpude kompositsioonide loomisel.\nSordi iseloomustab lillede moodustumine, mis on kogutud väga ilusates dekoratiivsetes paniculate õisikutes. Puks on kompaktne, mitte üle 40–45 cm kõrge, üsna tiheda lehestikuga. Õisikud on püstised, eksootilised, sügavalt kirsililla violetsed.\nBrasiilia Carnivali sort on särav dekoratiivne lehttegu. Armsad mitmevärvilised põõsad ulatuvad poole meetri kõrgusele. Antenniosa on kaetud piklike ovaalsete lehtedega.\nLehed on rohekaskollase, punakas-bordoo ja roosa-burgundia värvusega. Sordi on ennast tõestanud nii ühe- kui ka rühmiti murupinnal istutamisel lillesegusaali taustal.\nMeie riigis kasutatakse saba-amaranti ainult dekoratiivkultuurina kasvatamiseks. Välismaal kuulub see õliseemneviljasaaki. Seda tüüpi amarantsi peamine omadus on õisik rippuva lilleharja kujul, mis sarnaneb sabaga. Taimed kasvavad kuni poolteise meetri kõrguseks, moodustades võimsa varre. Lehed on tavaliselt sügavrohelised..\nRiputavad harjad, mis koosnevad väikestesse rühmadesse kogutud väikestest lilledest, mis on tihedalt külgnevad, annavad taimele erilise dekoratiivse efekti. Saba-amarant õitseb pikka aega, juunist oktoobrini. Lillekasvataja saab ise valida saba-amarandi kolmest põhiliigist, mis õitsevad valgete, roheliste või lillade õitega. Eriti muljetavaldavad näevad välja maandumised, kus on mitu erineva tooni lilledega "sabaga" amaranti.\nSeda tüüpi amarantsi sortide kirjeldamisel näitavad nad eraldi mitte ainult taime enda kõrgust, vaid ka lille "saba" pikkust. Kõige kuulsamad ja levinumad on kahte tüüpi aastase sabaga amarant: lilla värvi ja rohelise sabaga\nAmaranth armastus valetab veritsust\nAmarantsi armastus valetab Veritsus on mitmesugune sabaga amarant, mida peetakse meie riigis dekoratiivseks, mitte toiduks. Taim kasvab kuni 110 cm kõrguseks. Lilleõie-saba pikkus ulatub 80 cm-ni.\nTaime lehed ja varred on erkrohelised ning väikestest õisikutest moodustatud hari on värvitud rikkalike lillakate toonidega. Selle liigi valimisel tuleb arvestada, et see kuulub soojust armastavate taimede kategooriasse, seetõttu ei pruugi põhjapoolsetes piirkondades külma suve korral näidata kogu oma ilu.\nLõunapoolsete territooriumide jaoks on see sort ideaalne ka seetõttu, et see on põuale vastupidav ja talub ebapiisava niiskuse perioode, kui kasvataja ei saa mingil põhjusel taime regulaarset kastmist..\nAmarandi sabaga "laviin" - mitmesuguseid venekeelseid valikuid. Taimele on iseloomulik kiire kasv, see ulatub 80 cm kõrguseks. Näeb hea välja nii istutatuna eraldi kui ka rühmiti.\nSee ei vaja erilist hoolt, kuid kasvataja peab kuivadel suveperioodidel jälgima taime kastmist. Aktiivne õitsemine algab juunis ja rõõmustab silma oma ebaharilike lillade tuttlilledega septembrini. Maandumiskoha valimisel tuleb eelistada päikeselisi kohti, mida tuuled ei puhuta.\n"Vaarikahelmed" on aastane amarant, millel on tugevad pikad varred, ulatudes 1 m-ni. Selle sordi taimed on väga hargnevad, nii et nad vajavad kasvamiseks piisavalt ruumi. Õisikud võivad ulatuda kuni 100 cm pikkuseks, mis teeb neist eriti atraktiivsete talvekimpude kaunistamiseks kõrgetes põrandavaasides.\n"Rothschwants" on sabaga amarant, mis moodustab õitsemise ajal punaseid lopsakaid õisikuid. Ta kasvab kuni 70 cm kõrguseks, sellel on sordiomadus - aktiivne kasv ja täiendavate varte moodustumine, seetõttu tuleb teiste amarantide või lillede külvamiseks selle kõrvale loota, et "Rothschwants" kasvab ja see vajab arenguks piisavalt ruumi.\nAmarant rohelised sabad\nAmarantsi rohelised sabad on haruldane rohelise amarantsi sort. Taime vars kasvab kuni 80 cm ja rippuva rohelise harja pikkus on 80 cm.\n"Grunschwarz" on veel üks heleroheliste tupsutaoliste õisikutega õitsevate saba-amarantide esindaja. Selle omadused on sarnased sordiga "Rothschwants" ja erinevad ainult vööride värvist. Mõlemad sordid näevad koos istutamisel suurepärased välja, kuna neil on sabade kõrgus ja pikkus sama. Lahkumisel peate järgima kaugusnõudeid, mitte asetama neid üksteise kõrvale. Talviste "kuivade" kimpude loomiseks kasutatakse sageli sabaga amarante. Lilleseadjad kaasavad neid sageli oma kompositsioonidesse, hinnates lillede kõrget dekoratiivsust, mis püsib isegi kuivades..\nAmarant on joodi allikas. Taime lehed sisaldavad suurenenud joodi sisaldust, mis aitab kaasa oksüdatiivsete reaktsioonide intensiivsusele ja on vajalik kilpnäärmehormoonide sünteesiks. Tal on amarant ja muud raviomadused. Näiteks võite suvel valmistada amarantrohelistest maitsvat salatit, mis aitab vabaneda kõhuprobleemidest..\nAmarantrohelised võivad ja vajavad isegi loomade toitmist. Põrsad söövad amaranti väga hästi. Ja nad kasvavad sellest kiiremini. Amarantiseemned tuleks lisada lindude toidulauale. Nii suurendavad kanad, kelle toidulaual on amarantiseemned, munatoodangut isegi talvel..\nTemast on palju legende ja tema ajalugu ulatub iidsetesse aegadesse. Selle taime looduslik külg on Ameerika. Muistsed India hõimud nimetasid amarantlille "jumala kuldseks teraks", "asteekide nisuks", "inkade leivaks" ja see oli nende seas surematuse sümbol. See oli indiaanlaste seas maisi järel teine toidutaim, kuid kasulikud omadused olid suurepärased..\nKuid lõppkokkuvõttes oli amarandi kasvatamine mõne põliselaniku traditsiooni tõttu keelatud, mille põhiolemus oli inimkujude tootmine amarantjahust, mett ja inimese ohverdatud verd. Keelu allikaks oli katoliku kirik, kes pidas teda "kuradi taimeks". Viljeluse eest määrati karistuseks surmanuhtlus ja ainult Kesk-Ameerika kaugetes mägipiirkondades elavad hõimud said seda kultuuri takistusteta viljeleda..\nAinult paar sajandit hiljem toimus selle toote taaselustamine tänu selle kõige väärtuslikumate omaduste uurimisele. Täna on amarantsi kasvatamine jõudnud ülemaailmsesse mastaabisse, kui räägime selle kultuuriesindajatest. Schiritsa ehk looduslikud liigid on veelgi levinumad.\nFotoga amarantsi kirjeldus\nlehed on dekoratiivsed\nLooduses on umbes 900 amarantliiki, neist mitte rohkem kui seitseteist kasvatatakse Venemaa aedades. Kõik need on tagasihoidlikud ja kasvavad peaaegu igasuguste ilmastikutingimuste korral ja kõigil veega mitteseotud muldadel.\nAmarant: liigid, sordid, fotod\nAmarant sabaga. Looduses kasvab võimsate, püstiste vartega taim Lõuna-Ameerikas, Aasias ja Aafrikas. Kõrguselt võib see ulatuda poolteist meetrit. Suured rohelised või lillad lehed on piklikud munajad. Pikad paanikakujulised õisikud koosnevad ümmargustest glomerulitest, mis omakorda kogutakse karmiinpunastest või kollakasrohelistest õitest. Õitsemine kestab juunist oktoobrini. Kuulsaimad sordid on:\nGrunschwarz on võimas taim, helerohelise tooni õisikutega.\nRothschwants on kuni 75 cm kõrgune põõsas, mille võrsetel moodustuvad punased õisikud.\nAmarantsi trikoloor. Dekoratiiv-lehtpuu taim on püramiidne põõsas, mille varte pikkus ulatub 70–150 cm-ni. Ovaalsed piklikud lehed on värvitud korraga kolme värviga. Punase, rohelise ja kollase varjundi kombinatsioon tundub leheplaadil ebaharilikult ilus ja särav. Ta õitseb suve alguses ja õitseb kuni külmadeni. Populaarsed sordid:\nEarly Splendor - sort, millel on lillakasrohelised, peaaegu mustad alumised lehed ja hele karmiinpunased ülalehed;\nAurora - taim on põõsas, mille varred on kaetud kuldkollase tooniga kaunite laineliste lehtedega;\nValgustus - sorti eristavad tähelepanuväärsed võimsad lehed, millel on noores eas punakollane värv ja mõne aja pärast muutuvad nad punaseks-oranžiks.\nAmarant on kurb või tume. Kuni 1,5 meetri pikkuste vartega väikest hargnenud põõsast iseloomustavad lillakasrohelised või rohelised teravatipulised lehed, mille kuju on piklik. Naelukujuliste vertikaalsete paniklite värvus sõltub sordist:\nRoheline tamb - väikesel taimel on smaragdise tooni erinevad toonid;\nPigmy Torch on kuni 60 cm kõrgune põõsas, millel on mitmevärvilised lehed ja õisikud, millel on alguses tumelilla toon ja mis lõpuks muutuvad kastaniks.\nAmarant karmiinpunane või paanitsege. Terava pikliku ülaosa ja punakaspruunide piklike lehtedega taim ulatub 75–150 cm kõrguseks.Õiged õisikud koosnevad väikestest punastest õitest, mis õitsevad juunis. Õitsemine jätkub kuni külmadeni. Liiki kasutatakse aedade kaunistamiseks ja kimpude valmistamiseks. Aednike seas on kõige populaarsemad amaranth paniculata madalakasvulised sordid:\nKuum biskviit on kõrgeim taim kuni meetri kõrguste varte, rohelise lehestiku ja erksa punase-oranži õisikutega.\nGrunefakel on madala sordi, tumeroheliste õisikutega;\nZwergfakel on 35 cm kõrge ja sellel on lilladest õitest koosnevad õisikud;\nRoteri tamm on keskmise suurusega 50 cm kõrgune taim, mille võrsetel kasvavad tumepunased lehed ja moodustuvad maroonililled.\n("Mehhiko amarant", "Mehhiko teraviljamarja")\nÜks põhjapoolkera kõige levinumaid amarantsi sorte. See juurdub nii soojades piirkondades kui ka suhteliselt ebasoodsate ilmastikutingimustega piirkondades. Seda kasvatatakse Itaalia põhjaosas, Kreekas, Hispaanias, osaliselt USA-s, samuti Ukrainas, Venemaal ja Kasahstanis. Kasvuperiood sõltub suuresti kliimatingimustest ja on vahemikus 80 kuni 120 päeva. Taimede kõrgus on väike, tavaliselt ei ületa 150 cm, kuigi lõunapoolsetes piirkondades võib see ulatuda 170 cm-ni.Küünal on tumepunane, keskmise hiilgusega; varred - tumepunased, seal võivad olla kerged rohelised veenid; lehed on rohekas-punased; tera - tume, pruunikas varjund.\nVaatamata levimusele on asteekide õlisisalduse näitajad küll kõrged, kuid mitte kõrgeimad: teravilja rasvasisaldus kuni 9%, tavaliselt umbes 8,5%. Selle klassi teraviljarasvades on skvaleen 7%. Asteekiat võib siiski nimetada ka universaalseks: seda kasutatakse nii või kui ka teravilja (peaaegu kõik väga tumedad amarant-teraviljad on asteekid) ning leiva ja muude toidukaupade valmistamiseks. Seda kasvatatakse ka söödana, kuna selle amarantsisordi tera sisaldab kuni 20% valku (valguindikaatorite osas on see üks parimatest sortidest) ning lehed söödavad oma mahlasuse tõttu loomi toores vormis hästi..\nAsteekid eristuvad hea vastupidavuse tõttu ebasoodsate ilmastikutingimuste poolest, kõrge ellujäämismääraga, praktiliselt ei muteeru, tänu millele on see iidsetest aegadest nii hästi säilinud, purunemiskindel. Terasaak on keskmine ja ulatub tavaliselt 30 kg / ha, kuigi see näitaja kõigub ka piirkonniti.\nAmarant (Amaranthus) on Amarantide perekonna esindaja. Amarantpõõsas on rohelise, lilla või violetse värvusega ja sagedamini kombineeritud. See on moodustatud siledatest või hargnenud vartest, mille paksus ulatub 7–19 cm., Lehtede kuju on lantselaatne, ovaalne või rombikujuline, lehe alus on sirgjooneline. Lehe tipul on terav soon. Lehtede paigutus on vahelduv. Taime kõrgus sõltub sordist ja ulatub 30 cm kuni 3 m.\nLehtede aksildes asuvad väikeste lillede õisikud-kobarad. Apikaalsed õisikud on kõrvakujulised paniklid. Need on värvitud roheliseks, karmiinpunaseks, lillaks või kuldseks. Amarant on tuultolmlevad taimed. Aheen sarnaneb karbiga. Väikseid seemneid leidub pruuni, valge ja musta värvusega.\nParasvöötmes on amarant iga-aastane. Taim jaguneb sööda-, köögivilja-, dekoratiiv- ja teraviljatüüpideks..\nTaime ajalugu on omapärane. Lõuna-Ameerika põliselanikud tegelesid amarantsi kasvatamise ja hooldamisega juba 8000 aastat tagasi. Enne kui eurooplased avastasid Ameerika, oli amarant tähtsuselt teine saak (pärast maisi). Asteegid ja ingad tarbisid toiduks amaranti ja kasutasid seda maagiliste, paganlike kultusrituaalide ajal, kus sageli ohverdati inimesi. Seetõttu kehtestasid Hispaania mungad 16. sajandil pärast konkistadooride vallutamist Lõuna-Ameerikat taimele tabu, mis kestis neli sajandit. Kui mardikas leidis end vana mandri territooriumil, levis see kiiresti umbrohuna ja alles paar sajandit hiljem hakati seda uuesti viljelema.\nVenemaal ilmus taim 20. sajandi alguses. Nüüd on neid 15 liiki. Kõige tavalisem amarant visatakse tagasi või harilik (A. retroflexus). Liiki tuntakse umbrohuna, aga ka suurepärase söödakultuurina. Shiriini lisamine loomade (eriti sigade) dieedile stimuleerib valkude metabolismi protsesse.\nAmarant - asteegide leib\nAmarantsi Valentine, Krepysh, valge, roosa jt söödavad sordid\nEsimese kahe nädala jooksul pärast idanemist areneb taime maapealne osa väga aeglaselt, kuna sel perioodil toimub kooriku aktiivne moodustumine.\nKuni see protsess kestab, on oluline kaitsta taimi umbrohu eest, mis võib nad ära uputada, seetõttu peaks umbrohutõrje olema kohustuslik ja regulaarne..\nPärast 1 ja 2 tõelise lehe ilmumist viiakse esimene harvendamine läbi, taimede vahekaugus peaks olema vähemalt 3 cm, teine harvendamine veel 2 nädala pärast 30 cm võrra. Pärast seda viiakse sisse väetamine, mida korratakse iga 12-14 päeva tagant (peate vaheldumisi).\nNõuded kasvukohale ja pinnasele\nAmarantide oluline omadus on C4 fotosüntees. Taimi, mis kasutavad seda fotosünteesi mehhanismi, iseloomustab suurem kasvukiirus ja tõhus niiskuse kasutamine. Tõsi, nad on õhutemperatuuri suhtes ka nõudlikumad..\nAmarant on tüüpilised C4 taimed. Nad eelistavad hästi valgustatud ja kaitstud alasid ega talu külma. Parim pinnas nende jaoks on hästi haritud liivad ja liivsavi, samuti mullalahuse neutraalse või leeliselise reaktsiooniga tšernozemid. Nad kasvavad happelistel muldadel halvasti, ei talu seisvat niiskust. Sel põhjusel ei sobi need turbast rabamulladel kasvatamiseks ja rasketest savimuldadest on neist vähe kasu..\nKõige sagedamini kasvatatakse amaranti seemnetest. Amarandi seemned on väga väikesed - seemne läbimõõt on vaid umbes 1 mm. See tekitab külvamisel teatud raskusi.\nKülvamine toimub mai teises pooles kohe püsiasukohta või aprilli keskel kasvuhoonesse ja siis viiakse seemikud avatud maale.\nNagu eespool märgitud, saab keskmisel rajaolmel kasvatada mõnda amarantsi trikoloori dekoratiivset vormi ainult seemikuna ja nende lehed omandavad tõeliselt rikkaliku värvi alles suve lõpus ja isegi siis, kui see oli kuum.\nKülvamise sügavus on kuni 2 cm, kui istutate taimi ritta, siis istutusmuster on 50 x 35….40 cm. Praktikas ei järgi keegi külvamisel mustrit - nad lihtsalt külvavad umbes 50 cm vahega ridadesse ja siis peenestavad.\nMai teisel poolel on ülemise mullakihi niiskusreserv väike - seetõttu on parem istutada enne vihma või pärast seemnete külvamist lihtsalt mulda joota..\nSeemikutes kasvatades külvatakse seemned kõigepealt tavalistesse seemikukarpidesse, seejärel viiakse seemikud eraldi pottidesse. Seemikud istutatakse püsivasse kohta avamaal maikuu kolmandal kümnendil.\nTaimed hakkavad õitsema juunis ja õitsevad kuni külmadeni.\nAmarant on põuakindel. Kastmist vajavad nad ainult pikaajalise põua ajal..\nAmarant kasvab hästi ainult väga viljakatel muldadel, kuid dekoratiivsel eesmärgil kasvatamiseks mõeldud söötmisskeeme pole välja töötatud. Seetõttu tutvustame lihtsat universaalset skeemi, mis sobib kõigile üheaastastele:\npeamine rakendus - orgaanilisi väetisi rakendatakse kasvukoha kaevamisel sügisel. Komposti või huumust koguses 10... 15 kg 1 m2 kohta;\neelkülv - 10... 15 grammi kaaliumsulfaati ja sama kogus superfosfaati 1 m2 kohta. Sisestatakse vagudesse seemnete külvamisel;\npealispind õitsemise alguses - mis tahes kompleks üheaastaste õitsemise jaoks või 5... 7 grammi lämmastikku, fosforit ja kaaliumi (vastavalt toimeainele) 1 m2 kohta + lehestik makro- ja mikroelementide lahusega.\nSellise hoolduse korral kasvavad amarandid kindlasti hästi ja rõõmustavad teid rikkaliku õitsemisega. Isegi kui külvata see lihtsalt viljaka pinnasega alale, saab kõik korda..\nUmbrohud kujutavad ohtu ainult seemikutele ja väga noortele amaranttaimedele: seetõttu tuleb seemnetest kasvades enne külvamist pinnas hoolikalt ette valmistada. Kergelt kasvanud amarantad konkureerivad edukalt kõigi umbrohtudega ja pideva külvamisega uputavad nad nad täielikult.\nPole kirjeldatud. On teada, et lehetäid võivad kahjustada dekoratiivseid amarante, kuid seda on lihtne hävitada mis tahes insektitsiidiga..\nBrovkina T. Ya ja teised, "Aastased lillekultuurid avamaal", "Kubani GAU", 2008.\nMagomedov I. M., Chirkova T. V., "Amarant - minevik, olevik ja tulevik", "Kaasaegse loodusõpetuse kordaminekud", 2015.\nKolesnikova E.G. "Üheaastased lilled", Moskva, "VKEde kirjastus", 2003.\nAmarandi meditsiiniliste omaduste kohta\n. Bliznetsova G. N., Korenskaya I. M., Polyakovasemenova N. D., Retskiy M. I. " "Vabade radikaalide oksüdatsiooniprotsesside roll amarantiseemnetest pärineva õli hepatoprotektiivses mehhanismis", "Biomeditsiin", 2006\nŠevtšenko I. A., Magomedov I. M., Vershinin A. Funktsionaalsete toidukaupade kasutamise väljavaated südame-veresoonkonna haiguste ennetamiseks ja kompleksseks raviks, "Kaasaegne kõrgtehnoloogia", 2004.\nKuidas amaranttaimi kasutatakse\nTaim sisaldab suures koguses rasvhappeid (kuni 77% kogu koostisest), vitamiine: E, rühmi B, C, makro- ja mikroelemente, skvaleeni. Amarandi väline ja sisemine kasutamine aitab eemaldada aknet, arme, ravida seenhaigusi ja ekseemi, suurendab rinnapiima toiteväärtust, kiirendab regenereerimisprotsesse.\nAmarandi keetmise üldine tugevdamine\nPeate valmistama kuivade lehtede, juurte ja õisikute köögiviljasegu, samal ajal jahvatades kõik komponendid. Seejärel valatakse 2 supilusikatäit kompositsiooni 0,5 liitrisse keeva veega, keedetakse 15 minutit madalal kuumusel. Võtke pool tundi enne sööki kolm korda päeva jooksul ½ klaasi jahutatud, kurnatud toodet.\nInfusioon seedetrakti haiguste raviks\nKuivatatud õisikud ja lehed valatakse külma veega suhtega 1:10 ja infundeeritakse 20 minutit. Järgmisena filtreerige toode, võtke pool klaasi enne sööki.\nKompositsioon Urogenitaalsüsteemi haigustest\nSelle ettevalmistamiseks vajate värskeid taime lehti. 3 supilusikatäit purustatud toorainet valatakse 1 liitri keeva veega, hoitakse vähemalt 6 tundi. Joo igal õhtul enne magamaminekut klaas.\nAmarandiga veeprotseduurid on kasulikud nahahaiguste korral, leevendavad närvipinget ja parandavad unekvaliteeti. 400 g lehtede ja õisikute kombinatsiooni valatakse 2 liitrini keeva veega, keedetakse madalal kuumusel 15 minutit. Valmistoode jahutatakse ja lisatakse enne suplemist vette.\nTaime pikaajalist kasutamist ei soovitata koletsüstiidi, pankreatiidi, sapikivi ja urolitiaasi ägedate vormide korral. Enne amaranttoodete kasutamist peate oma arstilt loa saama..\nKasulike omaduste tõttu kasutatakse amaranti laialdaselt. Näiteks selle söömine pole erand. Ei saa alahinnata "pleekiva lille" toiteväärtust. Kõiki koostisosi sisaldavaid taimi kasutatakse õli, tärklise, mitmesuguste vitamiinide ja pektiini ekstraheerimiseks. Taim on rikas kvaliteetse valgu poolest, mis sisaldab inimese jaoks hädavajalikku lüsiini.\nDieettoiduainete, näiteks teravilja, pagaritoodete ja kondiitritoodete ning isegi imikutoidu valmistamisel kasutatakse toidulisanditena jahu ja seemnete teravilja. Huvitav on see, et kui lisate leiva küpsetamisel pisut sellest jahu nisujahust, muutuvad saadud küpsetised tervislikumaks ja säilivad kauem. Amarantsi taaselustamine toob positiivseid tulemusi ka tänapäeval. Globaalselt on see looduse ime kasulikuks lisandiks paljudele toodetele: pasta, kastmed, laastud, küpsised, jahutooted ja isegi õlu. Seda silmas pidades võiksite kaaluda inkaleiva lisamist oma igapäevasesse dieeti.!\nNoored amarandilehed meenutavad väga hästi spinati maitset. Seetõttu on need heaks koostisosaks mitmesuguste roogade valmistamiseks, alates suppidest kuni pirukatäidisteni. Amarant sobib tee, kompoti või uskumatult tervisliku mahla jaoks. Seetõttu on parem neid varuda, külmutades, konserveerides või kuivatades talveks. Seemnetel endil, mis on peamine õli allikas, pole väikest kasu. Selle toote eelised on palju paremad kui astelpajuõlil. Seemneid saab praadida ja lisada maitse jaoks ka erinevatele roogadele. Selle kuumtöötlemise käigus omandavad nad meeldiva pähklise maitse. Pole asja, et seda taime nimetatakse rahvapäraselt köögivilja-amarantiks, kuna selle omadust on võimalik kombineerida mis tahes salatiköögiviljadega. Kevadel on see suurepärane vahend vitamiinipuuduse kõrvaldamiseks..\nAmaranti võib õigustatult nimetada mitte ainult köögiviljaks, vaid ka ravimiks. Kõik teadlaste ja nimekate arstide tehtud uuringud on paljastanud selle taime ravivad omadused. Amarandiõli kasutatakse laialdaselt farmakoloogias, kuna see sisaldab tugevat antioksüdanti. Amarantlilled on paljude vitamiinide ja mineraalide ladu. Ravi taimeekstrakti sisaldavate preparaatidega on suunatud peamiselt kuseteede, seedetrakti, diabeedi jne põletikuliste protsesside kõrvaldamisele..\nLisaks soodustab see imetaimne taimestiku esindaja noorendamist, tugevdab immuunsust ja sellel on vereloome omadused. Infusioonide või dekoktide abil saate peatada verekaotuse, aidata häirete korral. Sel juhul võite kasutada ravimeid, mis on valmistatud tööstuslikus tootmises, või võite ise valmistada, see ei ole keeruline.\nAmarandi kasutamine on kosmeetika valdkonnas üsna tavaline. Kuna sellel on noorendav toime, kasutatakse seda aktiivselt kreemide, kreemide, naha- ja juuksehooldustoodete valmistamisel, tänu oma omadustele muutub nahk siledaks ja sametiseks ning juuksed tugevdavad. Mõnikord võib maksimaalse kosmeetilise efekti saavutamiseks amarantõli kombineerida avokaadoõliga..\nNiisiis, teades selle hämmastava taime kõiki omadusi, lihtsat istutamist ja selle eest hoolitsemist, võime järeldada, et amarant on väärt tähelepanu ja uurimist ning saab ka selgeks, miks iidsetel aegadel käsitlesid hõimud seda nii erilisel moel ja miks nad seda soovisid salvesta see.\nJahvatatud amarantiseemnete kasutamine annab järgmised tulemused:\naitab taastada menstruaaltsüklit ja vähendada valu menstruatsiooni ajal;\nsäilitab menopausi ajal hormonaalset taset;\ntagab meeste haiguste (adenoom, prostatiit) tõhusa ennetamise;\nsoodustab varajast kaalukaotust;\ntaastab jõu pärast intensiivset füüsilist tegevust;\nParim aeg seemnete tarbimiseks on hommikul vahetult enne hommikusööki. 1 annuse jaoks vajate magustoidulusikatäit jahvatatud seemet, mis on lahjendatud klaasi veega.\nIdandatud seemnete kasutamine toob maksimaalse kasu. Sellisel tootel on positiivne mõju südame-veresoonkonnale, ravib sisemisi erosioone ja haavandeid, normaliseerib naiste ja meeste hormonaalset taset, stimuleerib omaenda kaitsemehhanisme võitluses raskete haiguste (onkoloogia, ateroskleroos, suhkurtõbi) vastu.\nVäärtusliku toote saamiseks peate toimima järgmiselt.\nvalage terad klaasnõude põhjale, valage puhast vett (samal ajal kui need ei peaks olema täielikult kaetud);\npange konteiner ereda valguse eest kaitstud kohta;\noodake võrsed "nokkima";\npane konteiner seemnetega külmkappi.\nMeditsiinilistel eesmärkidel võetakse amarandikapsasid pidevalt, profülaktilistel eesmärkidel - kahe kuu jooksul kuuekuulise intervalliga.\nAmarandi seemikutes sisalduvad ained aktiveerivad enamiku inimkehas toimuvatest protsessidest ja suurendavad märkimisväärselt energia taset. Sellepärast kasutatakse neid hommikul - enne magamaminekut võtmine võib põhjustada närvisüsteemi üleärritust ja unetust.\nAmarantiseemnete kasutamise vastunäidustused on koletsüstiit, pankreatiit, neerukivid või sapipõis, taimede individuaalne talumatus. Selle toote liigne kasutamine võib põhjustada nõtke refleksi ja peapööritust. Enne selle kasutamist on soovitatav konsulteerida spetsialistiga.\nAmarant rohelised pöidlad\nKõige vähem levinud suhteliselt kõrge õlise amarandi liigi hulgas. Viitab ametlikult Amaranthus caudatus'ele, tegelikult on see hübriidne. Varre kõrgus on 100–120 cm, saba on pigem küünlakujuline, kuid ripub allapoole ja selle suurus ulatub 15–25 cm. Kogu taim on rikkalikult roheline, saba võib olla pisut kergem kui lehed ja varred, kuid üsna hele. Tera - valge.\nSelle sordi saak on väga madal - kuni 15 c / ha, kuid tera sisaldab rasva umbes 8%, mis teeb selle sordi toiteväärtuse poolest üsna väärtuslikuks. Skvaleeni sisaldus pole täpselt kindlaks tehtud, kuid sellest sordist saadud õli leidub harva ja tootjad väidavad, et nende tootes on 5% skvaleeni. Amaranti rohelisi pöidlaid kasvatatakse toidukultuurina mõnes Aafrika riigis Ladina-Ameerika farmides. Samuti kasvab see Austraalias, Indoneesias, Filipiinidel, kuid seal ei kasutata seda toidu tootmisel. Leitud põhjapoolkera lõunaosast.\nAmarantide hooldus, kastmine, väetamine ja söötmine, muud protseduurid\nAlguses, isegi korraliku hoolduse ja soodsate tingimuste korral, areneb taim aeglaselt. Ta vajab kastmist ainult kuivadel päevadel, kuigi amarant on juba põuaga hästi kohanenud. Noored isendid vajavad tavaliselt piisavalt vett. Vanemaks saades võite hilisõhtul mulda lihtsalt pisut niisutada..\nTähelepanu! Amarant armastab soojust, nii et korraliku hooldusega talub see suvesoojust. Kuid see reageerib halvasti maapinna seisvale niiskusele\nHooaja jooksul vajab taim ainult 3 söötmist. Valmis mineraalkompleksi saab kasutada väetisena või tuhka võib segada lehmasõnnikuga. Amarantsi istanduses tuleks regulaarselt umbrohtudest lahti saada. Umbrohutõrje on põõsa aktiivse arengu faasis oluline. Varre ümber olevat maad saab multšida.\nNõukogu. Saagi suurendamiseks peate näpistama taime tipud. See stimuleerib külgprotsesside vohamist. Kui te aga ei kavatse kultuuri rohelusel pidu pidada, saab protseduuri läbi viia ainult eesmärgiga moodustada põõsas.\nOmades uskumatut dekoratiivsust, muutub kalmaar igal aastal üha populaarsemaks mitte ainult professionaalsete lillekasvatajate, vaid ka amatööride seas. Lisaks on sellel ebatavalisel põõsal ka kasulikke omadusi ja seda kasutatakse toiduks..\nTänu kukekammile saate luua originaalse tausta teistele õistaimedele või lisada heledust rohelisele murule.\nKuid suurim eelis on põõsa tagasihoidlikkus ja võime juurduda isegi kõige ebasoodsamates tingimustes..\nBadani istutamine ja hooldamine avamaal\nEnne kui alustate oma suvila kaunistamist aia lilledega, lugege seda artiklit. Selles kirjeldatakse kõige vähenõudlikumaid kevadisi, suve- ja sügislilli, samuti põuakindlaid ja maapinnakattetaimi..


Filmiaasta suurpeol kõlab laule tuntud linateostest - Kultuur - Tartu Postimees\nFilmiaasta suurpeol kõlab laule tuntud linateostest\n25. aprill 2012, 19:29\nRosta Akende kitarrist Viktor Vassiljev kirjutas laulja Peeter Volkonski valvsa silma all prooviruumi tagatoas bändikaaslastele paberile «Viimse reliikvia» tunnuslaulu duure.\nEesti filmi alguseks loetakse 30. aprilli 1912, kui Tartu elektriteatris Illusion tuli vaatajate ette tartlase Johannes Pääsukese lühikroonika lennuäss Utotškini õhusõidust. Aastapäeval teevad filmindustegelased meie linna rongisõidu.\nEttevalmistused sajanda aastapäeva tähistamiseks algasid pool aastat tagasi ja jätkuvad praegugi paljudes kohtades. On ju 30. aprillil asjakohase tegevusega hõivatud filmindustegelaste kõrval ka näitlejad, telemehed ja -naised, muusikud.\nEesti filmi esimese sajandi ärasaatmiseks ja uue sajandi vastuvõtmiseks on proove teinud ka ansambel Rosta Aknad. Ühel proovipäeval istus bändi kitarrist Viktor Vassiljev prooviruumi tagatoas Tartus Narva mnt 101 ja kirjutas bändikaaslastele paberile filmi «Viimne reliikvia» tunnuslaulu duure.\n«Progerokibändile kohaselt sai tuntud laul uue mängulise kondikava,» ütles trummimängija Lauri Kulpsoo. «Laul algab küll tuttavalt, kuid põikab siis hoopis ansambli Cream hiti «Sunshine of your life» riffide peale ning pöörab seejärel tagasi filmilaulu põhiteema juurde nii valsi-, tango- kui ka pungivõtmes.»\nÕige varsti pärast Rosta Akende lahkumist hakkas sealsamas proovi tegema ansambel Tartu Popi ja Roki Instituut, kus mängib ka Kulpsoo.\nCinamonis ja Dorpatis\nMõlemad bändid tulevad kuulajate ette eeloleval esmaspäeval eesti filmi sajandipeol, mis toimub Cinamoni kinos ja Dorpati konverentsikeskuses. Lavastajateks on René Vilbre, Jaak Kilmi ja Andres Keil.\n«Need, kes on ise saalis, saavad osa päris peoatmosfäärist,» ütles Kilmi. «Kohal on väga tuntud nimed ja näod. Sellisele sündmusele ei jäta tulemata ükski inimene, kellele film on kallis ja oluline.»\nPeol jagatakse välja eesti filmi sajandiauhind üheksas kategoorias. «Krooniks on rahva enim armastatud mängufilmi väljakuulutamine,» ütles Kilmi. «Auhinna peaks üle andma härra president isiklikult.»\nTseremooniameistriteks on Ott Sepp ja Märt Avandi. Nad on sellel õhtul teleekraanil, saalis suurel ekraanil ja ka vaatajate ees laval. «Tseremoonia ajal esilinastuvad klipid võiksid hittideks kujuneda aastateks,» lisas Kilmi.\nRosta Aknad eesotsas Peeter Volkonskiga ning koos külalissolistide Hannaliisa Uusma ja Tõnis Mäega esitavad muu hulgas eesti filmide meloodiaid. Pärast pidulikku osa jätkub pidu vabamas õhkkonnas. Esineb Tartu Popi ja Roki Instituut, diskot teevad Tristan Priimägi ja Rain Tolk.\nPilet maksab 65 eurot\nFilmipeo pilet maksab 65 eurot. Miks nii palju?\n«Hinna sisse on arvestatud tervitusjook, suupisted ja vein, on palju head meelelahutust,» ütles filmiaasta üks korraldajaid Katrin Maimik. «Vabamüügis on ainult 200 piletit. Et sellist pidu saab pidada ainult üks kord sajandis, siis on piisavalt palju neid, kes tahavad sellest osa saada.»\nPeolisi pealinnast sõidutab mittetulunduslik projekt «Kinorong Tallinn-Tartu-Tallinn».\nFilmipäev 30. aprillil\n• Kell 13 saabub Tartu vaksalisse kinorong, mis on alustanud sõitu Tallinnast kell 9.\n• Raudteejaamast liigub rongkäik ERMi näitusemajja, kus on muu hulgas postmargi «Eesti film 100» ja esimese päeva ümbriku esitlus.\n• Kell 15 algab pidulik koosolek Tartu Ülikooli aulas.\n• Kell 18.30 avatakse sissepääs peopaika Dorpati konverentsikeskuses.\n• Kell 19 algab ETV «Ringvaate» juubelipuhune erisaade ja seejärel otseülekanne Dorpatist.\n• Kell 23.30 filmiaasta volbriöine tuleskulptuur Emajõel.\n• Kell 24 algab kinorongi tagasisõit Tallinna.


Investorid valmistuvad suureks languseks\nMait Kraun • 11. aprill 2017 kell 8:00\nPrantsusmaa presidendivalimisteni on jäänud alla kahe nädala ning Euroopa aktsiainvestorid kindlustavad ennast võimalike languste vastu, kirjutab Bloomberg.\nEuroopa aktsiaturge kajastava Euro Stoxx 50 languse vastu kindlustamine (hedging) on tõusnud kõrgtasemeni alates eelmisest aastast, mil toimus Brexiti referendum. Vähem kui nädal tagasi jõudis näitaja viimase 15 kuu põhja. Tõsi, aktsiaturud on püsinud stabiilsena, aga volatiilsuse ootused on kasvanud juba üheksa päeva järjest.\nKüsitluste kohaselt on Prantsusmaa kaks populaarseimat presidendikandidaati jätkuvalt sõltumatu Emmanuel Macron ja euroskeptiline Marine Le Pen. Toetust kogub ka vasakpoolne Jean-Luc Melenchon, mis tekitab muret, et valimised võivad väga ettearvamatuks kujuneda. Investorid tahavad kindlad olla, et pärast Brexitit ja Donald Trumpi valimisvõitu ei tule taolised sündmused enam suure üllatusena, ütles investeerimisfirma EFG Asset Managementi uuringute juht Daniel Murray.\n„Küsitlused on muutunud ebausaldusväärsemaks ning see survestab turge,“ ütles Murray. „Valimiskuupäev läheneb ning investorid kardavad üha enam, et Le Pen võib presidendiks saada.“\nKindlustamine on kallimaks muutunud\nKindlustamine on kallimaks muutunud ka tulemustehooaja tõttu. Lisaks spekuleeritakse, et Euroopa Keskpank hakkab stimuleerimismeetmeid tagasi tõmbama, sest majanduse seis on paranemas, nentis Murray. Euro Stoxx 500 on sel aastal kallinenud 5,8 protsenti ning ettevaatav hinna ja kasumi suhe tõusnud 14,5 peale. See on viie aasta keskmisest kõrgemal.\nOptsioonide hind, mis kaitseb Euroopa aktsiaindeksi 10protsendilise languse vastu, on samasugusele tõusule panustavate optsioonide suhtes tõusnud sel kuul kaks korda – see on suurim tõus alates 2014. aasta detsembrist.\nKui vaadata Prantsusmaa CAC 40 indeksit, siis on selle volatiilsuse ootused tõusnud juba üheksa päeva järjest – viimati juhtus nii 2011. aasta augustis.\nPoliitiline ebakindlus on peamine faktor, mis turgude meeleolu praegu mõjutab. Samas tasub välja tuua ka ettevõtete majandustulemused. Analüütikud prognoosivad, et Euro Stoxx 50 ettevõtete kasumid kasvavad sellel aastal 9,5 protsenti. Prognoosijad võivad olla aga liiga optimistlikud, teatas HSBC Holdings Plc.\n„Kasumid on surve all ja me arvame, et tugevat taastumist ei ole tegelikult oodata,“ ütlesid HSBC strateegid eelmisel nädalal avaldatud raportis. „Ilma selle tõusuta ei ole Euroopa aktsiad tegelikult odavad.“