Vooremaa Vene gümnasistid Paunveret avastamas\nVene gümnasistid Paunveret avastamas\nKui eesti rahvusest gümnaasiuminoorte jaoks on Palamuse enamasti käidud-nähtud koht, siis vene rahvusest gümnaasiumiõpilaste hulgas oli vaid mõni üksik, kes sellesse paika varem sattunud. Ega ?Kevadet? lugenuid või selle järgi tehtud filmi vaadanuidki palju rohkem olnud. Seepärast tuli muuseumipedagoog Aili Kalavusel ?Kevadest?, Lutsust ja Lutsu-aegsetest koolioludest kõneldes üsna a-st ja b-st pihta hakata. Kuigi publikuks olid vene noored, kõneles ta siiski eesti keeles, ainult natuke aeglasemalt kui tavaliselt.\n?Olin algul vene gümnaasiumide noorte eesti keele oskuse suhtes üsna skeptiline, aga täiesti asjata,? ütles vene noortele kirjandusloolistesse paikadesse reise korraldanud firma Alfa-Omega Communications esindaja Innar Hunt. ?Aru saavad eestikeelsetest selgitustest enam-vähem kõik ja ka eesti keele rääkimine pole enamiku jaoks probleem.?\nIda-Virumaa vene gümnasistide reisid Palamusele Tallinna vene gümnasistide möödunudnädalased reisid kirjanduslikule Vargamäele said teoks haridus- ja teadusministeeriumi ning Mitte-eestlaste Integratsiooni Sihtasutuse käivitatud projekti raames. Teatavasti alustasid tänavu vene gümnaasiumide kümnendad klassid eesti kirjanduse õppimist eesti keeles. Vene noorte eesti kirjanduslooga seotud paikadesse viimine on üks eestikeelset kirjandusõpet toetavaid tegevusi.\nKirjandusloolisele reisile sai igast koolist kolm-neli õpilast. Teisipäeval Palamusel käinud seltskonnas olid enamasti Kohtla-Järve, kolmapäevases seltskonnas Narva õpilased. Jõhvi noori käis nii ühel kui ka teisel päeval.\n?Pakkusime osalemisvõimalust ka Jõgevamaa ainsa vene kooli, Mustvee Vene Gümnaasiumi õpilastele, aga nemad olid Palamusel juba käinud,? ütles Innar Hunt.\nNii Vargamäel kui ka Palamusel oli muuseumikülastuse koostisosaks fotojaht: noored pidid maastikult (Vargamäel) või alevikust (Palamusel) üles otsima teatud arvu kirjandus- või kultuuriloolisi objekte ning need fotoaparaadi või pildistava telefoniga jäädvustama. Palamusel tormas eile esimene fotojahilt naasnud võistkond uksest sisse ammu enne seda, kui muuseumipedagoog neid ootama oskas hakata. Ning pildid üle vaadanud, pidi ta tõdema, et kõik viis nõutud objekti ? apteek, veski, pastoraat, klaasikoda ja Piksepuu ? olid üles leitud.\nÜsna ruttu naasid fotojahilt ka ülejäänud viis võistkonda. Tõsi, üks võistkond oli apteegi pähe pildistanud vale maja, ent üldiselt saadi ülesandega päris hästi hakkama.\n?Teisipäeval ei leidnud enamik võistkondi üles Piksepuud. Täna polnud sellega aga mingeid raskusi, sest buss pargiti seekord mitte rahvamaja, vaid Riina poe parklasse ja sealt muuseumi poole tulema hakates olid noored kõnealuse puu juba ära näinud,? ütles Aili Kalavus.\nKui fotojaht osutus suhteliselt lihtsaks, siis kirjandusloolise ristsõna lahendamine oli vene noortele raskevõitu. Sestap ei pannud muuseumipedagoog pahaks, kui Innar Hunt, allakirjutanu ja fotograaf Anatoli Makarevit? noortele natuke ette ütlesid või kui noored üksteise pealt mõne sõna ?maha viksisid?. Ega siis mäng suisa mõisa peale käinud. Kuigi mine tea: fotojahilt tulid esimesed võistkonnad küll päris kõvasti hingeldades.\nEnda pärast ei muretse\nArvata võib, et kirjandusloolistele reisidele tuli Eesti-huvilisem osa vene rahvusest gümnasistidest. Seda näitasid ka bussis korraldatud viktoriini tulemused.\n?Viktoriini küsimused puudutasid nii eesti kultuurilugu kui ka kirjandust,? ütles Innar Hunt. ?Võisteldi paarides ja tänases seltskonnas oli kõige kehvem tulemus 11 punkti 18st. Kolm paari said aga kokku 17 punkti. Kui mind panna vene kultuuriloo alastele küsimustele vastama, siis mul vaevalt et nii hästi läheks.?\nPärast fotojahti mindi üheskoos Luuale Auuli baari lõunale. Seal vestles noortega ja vastas nende küsimustele haridus- ja teadusministeeriumi rahvusvähemuste hariduse osakonna ekspert Olga Alp. Tagasiteel koju täitsid noored tagasisidelehe, kus said arvamust avaldada nii reisi kui ka vene gümnaasiumide oleviku ja tuleviku kohta.\n?Varasemates aruteludes on vene noored öelnud, et enda tuleviku pärast nad ei muretse, sest nemad saavad eesti keele õppimisega hakkama, küll aga muretsevad nad oma õpetajate pärast, kelle jaoks keele õppimine juba raske,? ütles Innar Hunt.\nTema sõnul on kevadel haridus- ja teadusministeeriumi ning Integratsiooni Sihtasutuse egiidi all plaanis korraldada vene koolide õpilastele kirjandusaineliste näitemängude võistlus. Gümnaasiumiealistelt oodatakse eestikeelseid, põhikooliõpilastelt kakskeelseid näitemänge, mis tuleb võistlusel osalemiseks ka lavale tuua ja salvestada.


olen delfis oraakel jälle ja annan inimestele süüa. nagu jeesus peaaegu. ühe tillukese looga olen juba päris paljudel idikoppadel lõuavahe sitast vahutama ajanud. mõnus. tegin just rasket tööd ja lugesin kommentaarid läbi. meeldiv on see, et sain taaskord kinnitust ammusele tõdevusele, et kui rumalale inimesele öelda tõde (et ta on idioot), siis ta saab kurjaks ja hammustab ennast persest. eriti meelejärele huumoris on need tegelased, kes hakkavad autori personaalküsimuses sõna võtma, sest nende pädevusindeks on imetabaselt kõrge ning kirjutajal ei lähe tänu sellele enam mitte kunagi peeglit vaja. lahe.\nveider on see, et alati leidub mingi türastanud idioot, kes arvab, et minu või ruitlase keelekasutus on räme ja ehk koguni ropp. no mingu putsi! ta pole meid ropendamas kuulnudki, lugemisest rääkimata, sest me pole ju veel hakanudki.\nvaatenurka aitavad laiendada ka rosina artikkel ekspressis ning jukukalle oma sealsamas\ntäiendatud: ja kindlasti ning eriti just merca lugu\nposted by ilves@metsas.ee at 21:54 0 comments\nmis oli enne, kas pilt või heli?\n...või pilt või kana või muna?\naapo & kitarr & mikrofon & tribuut vassili zhugaley'le\ntema on süüdi.\nposted by ilves@metsas.ee at 00:59 2 comments\nsoovitan prantsuse filmi "kotletid" (ilmselt viimane või üks viimastest philip noiret filme), mida cd-marketist saab enam-vähem ilma rahata. sealt saab muuhulgas teada, kuidas situvad parempoolsed, kuidas testida ning ravida noore inimese pedelust ja mida teha, kui su armukesele tuleb surm järele. kivirähk on selle meta kõrval... no ma ei teagi.\nposted by ilves@metsas.ee at 16:13 2 comments\nnaki delfi maavõistluse punktiseis on praegu selline: juhib contra - 452, teisel kohal on aapo - 336, kolmandal olavi - 228. kronoloogiline suisa. aga te ärge neid lugema küll hakake! minge parem õue.\nposted by ilves@metsas.ee at 18:24 0 comments\nemailves ja muud loomad\nemailves murrab kodu ümbert ja mujalt\nsamas on ta ka kirjandusdünastia vanema põlvkonna esindaja\naapo aga naljalt raamatut kaissu ei võta\nolavi seevastu elab maal\nposted by ilves@metsas.ee at 19:20 1 comments\nkivisildnikust ei sõnagi\n...teistest aga küll. viinakurat kimpus eesti kirjanikega. kogu tõde mingist väiksest osast tõest oskar lutsust ja arvo valtonist - http://www.sirp.ee/index.php?option=content&task=view&id=5048&Itemid=2\nposted by ilves@metsas.ee at 13:16 2 comments\notsustasin liituda haigekassa ülejääkidega ehk kampaaniaga "joomine teeb naise koledaks". tänu fotograaf eugene vardanyan'ile saan näidata, kui koledaks muutub naine, kui ta vanni tühjaks joob.\nposted by ilves@metsas.ee at 17:55 0 comments\nminge kinno? ärge minge\nkui kedagi seirab ebaõnn ja ta satub vaatama läbi aegade kõige viletsamat bondi-filmi "casino royale", siis siitpoolt talle mõned näpunäited. kõigepealt on mustvalge episood, kus lõhutakse ära üks peldik. vaadake, ei ole hullu. seejärel näidatakse veidike mustanahaliste vabadusvõitlejate mudast argipäeva. vaadake. järgneb kümmekond minutit vägagi nauditavat parkuuri ja pisut ka peaaegu klassikalises mõttes bondilikku paugutamist. vaadake kindlasti! aga kui seejärel ilmub ekraanile kole vanamutt hüüdnimega M, tõmmake kinosaalist rahulikult nahhui, sest ükskõik milline muu tegevus raiskab eluaega oluliselt vähem, kui järgnevad 2 tundi lamedat ja kistud "dialoogi", idiootlikku kaardimängu ja telefonireklaame kamba meelis lao näo ja putini kõrvadega jopskite esituses.\nposted by ilves@metsas.ee at 01:11 0 comments\nüks kord lõika\nposted by ilves@metsas.ee at 16:19 0 comments\nkorvpall on korratu\njalgpall on iseasi\nlugejate soovil peatükk raamatust "tapu asemel sõime"\nSir John (perekonnanime olen kahjuks unustanud), kopulatsiooniteooria maaletooja, rääkis mulle kõikide püromaanide õnneööl, õhtul vastu suvist pööripäeva meie vana sauna ees männipuu all nõnda:\n"Alati, kui ma satun mõnele rahvusvahelisele konverentsile, tulen mandaadist läbi ja olen ennast juba mõnusalt sisse seadnud ja kerra tõmmanud, hakkab kusagilt kostma sellist häält: tümps, tümps, mats, aaa! Tead, mida see tähendab?"\nPidin vabandades kahjatsema, et ma ei tea.\n"See tähendab," sir John pööras pilgu kaugusesse, "et mingisugune idioot on jälle palli kaasa toonud. Ja kus on pall," sir John tõstis piibu ähvardavalt püsti, "sealt pole ka rumalus enam kaugel."\n"Minul on hoopis selline mure, et Eestis kehtib selline dogma, et kirjandus peab sündima läbi kannatuste ja vaeva või olema vähemalt masinaga konstrueeritud. Eriti just luule."\n"Jah, mingi idioot võtab alati palli kaasa." ütles sir John. "Ei saa inimesed aru, et konverentsile minnakse rahulikult õlut jooma. Tümps, tümps."\n"Loomulikku ja valehäbita annet siinmail ei hinnata. Sõelale tõstetakse kannatused, veri, higi, küünlapaiste, nõrkused ja hälbed. Nagu me ei elakski kahekümne esimeses..." üritasin seletada, kuid sir John hakkas jälle pihta:\n"Nagu mingid kuradi rullnokad oma koledate autodega, kust kogu aeg kostab: tümps, tümps, tümps. Palli võtavad kaasa! Konverentsile!"\nVihastasin ja tapsin sir Johni ära. Mõttes. Seejärel peeretasin endal kogemata püksid täis, vabandasin ja läksin tuppa telekat vaatama.\nÕudselt jamad saated olid ja hommikul oli ilgelt sitt olla. Sir John sättis ennast minekule. Teda ootas järjekordne rahvusvaheline konverents.\n"Nagunii, pane minu sõnu hoolega tähele, nagunii võtab mõni idioot jälle palli kaasa!" lausus ta hüvastijätuks, lehvitas ning sõitis kaugele ära.\nNüüd istub sir John vangis. Ühel heal päeval ta helistas mulle ja kelkis:\n"Lasin endale suguti peale pandakaru silmad tätoveerida!"\nposted by ilves@metsas.ee at 21:44 9 comments\neilne teema: kärsslooma suitsukülje hakk ja sibul-küüslauk vägevasti tabascotet ning võiga läbi praet. samal ajal tatar tumedas õlles keemise ning meresoolaga sõbrustamas. seejärel toimus eelmiste lausete kangelaste pidulik kohtumine. nad võtsid endile törtsu hapukoort seltsiks ning haudusid rätiku all suussulavaks.\nsugulust sööklapudruga ei täheldu.\nwhere quiet flows the võhandu\nthere what a hell you gonna do...\nposted by ilves@metsas.ee at 15:20 0 comments


veebruar 28, 2017 aprill 30, 2017 ~ varikasblog\t~ 6 kommentaari\nveebruar 27, 2017 veebruar 27, 2017 ~ varikasblog\t~ Lisa kommentaar\nMinu muidu nii kuldsesse rasedusse sigines üks probleem. Alguse sai sellest va 4tundi autos istumisest – koju jõudes saapad libedalt jalga ei läinud.\nEile tööl toimus 5h puhast mölutamist. Klientide põud. Panin tähele, et kuidagi tursuvad mu pahkluud, aga lasin olla.\nTäna koristasin väikest tuba ja aina imestasin, kuidas jäsemed paisuvad. Emule-õele-Viikingile sai pilt saadetud, mispeale olid kõik tagajalgele aetud ja hakkasid mind arstile ajama.\nPeagi oli ämm ja mr.Bean mu ukse taga, pissutops ühes, mille ma siis täitsin ja end haigemajja sõidutada lasin. Ma ütlen, ma ise poleks läinud, teiste survel ainult.\nÜks võõras ämmaemand võttis mu vastu, ütles, et teinekord mujale – polikliinikusse/erakorralisse – läheksin. Sorry, ei viitsinud 3h viimase järjekorras passida. Olgu, kontrolliti siis ära ja tunnistati terveks. Saadeti koju jalgu üleval hoidma.\nOmaalgatuslikult otsustasin, et tööle ei lähe, lebotan juba tunde sofal. Väga võõras tegevus. Nüüd Viikingiga jalutama, piima ostma ja tema ühele pakile järele, et ma natukenegiiii liigutaksin.\nEmmaljunga NXT90 käes!\nveebruar 25, 2017 veebruar 26, 2017 ~ varikasblog\t~ 2 kommentaari\nÕnnis laupäev, mu ainumas vaba päev sel nädalal. Ärkasime vara, 8:15 täpsemalt, et 9:30 uksest välja saada, Viikingi sõber-kolleeg Oslost peale korjata (tahtis teine ka Rootsi odavat alkoholi ostma tulla) ja Strömstadi poole teele asuda.\nKõik läks plaanipäraselt, välja arvatud, et kui ma kell 10 viimaks uksest välja sain, vaatasin, et auto polegi jääst puhtaks kaabitud – naabrinaine oli Viikingi hoopis lund rookima pannud. Aga see selleks, lõpuks me minema ei saime.\nSõit kestis vast 2h ja selle ajaga jõudis beebi mulle selgeks teha, et istumine pole okei, sain lahkelt hoope ribidesse. Kõrvetised päral, pahkluud paistes.\nKogu Strömstadi linn/küla tundus ostukeskustest ja spast koosnevat, selle ainsama beebipoe leidsime hõlpsasti. Ja kui ma siis leti äärde astusin ja mõne hetke pärast see tõld mu ette veeretati.. Ohh, ma pole ammu nii elevil olnud. Imetlesime, uurisime, kinnitasime teineteisele, et teeme ainuõige valiku, maksime ja tulime tulema.\nViiking ja sõber nägid kurja vaeva, et vanker kokku panna ja pagassi suruda. \nSundisin end tänaseni ootama, et päevavalguses pilte teha:\nKorviga sobivad rohkem lounge’i rattad\nMähkmekoti sai puhta muidu\nJa no kui juba Rootsis, siis pagass täis. Viikingile paar kasti + 2 kuuspakki õlle, mulle alkovaba veini (uskumatu, aga on teine päris tõetruu, mitte nagu suvaline viimamarjamahl, nagu ma kartsin. Või olen ma lihtsalt ÕIGE veini meki unustanud🤔) koju süüa, kohvi, pesupulbrit – nagu ikka😀\nShampa avan kui dekreedialgust tähistan\nveebruar 24, 2017 veebruar 25, 2017 ~ varikasblog\t~ Lisa kommentaar\nEile olin esimese poole päeva vaba ja mõtlesin enam mitte oodata, suundusin kella kümneks Oslosse JussBuss’i juriidilist abi saama.\nPäral olles selgus, et enne tuleb aeg broneerida. Ainult, et helistada neile päev varem ei saanud, üldse ainult kahel päeval saab. Küsiti kas soovin järgmiseks nädalaks aega. Jah, soovisin. “Tulge siis esmaspäeval 17:00-20:00 või teisipäeval 10:00-15:00 tagasi.” No mis broneering see selline on?\nLahkusin, istusin koridoris ja kurtsin Viikingile. Talle ka pähe ei mahtunud, mis retard’id siin igal pool töötavad.\nAga kui ma juba pealinnas olin, otsustasin LO’st ( üks Union, mis tööasjadega aitab, juhul kui liige oled) ka abikätt paluda. Jalutasin sinna, all valvelauas pidin taas imestama, kui väike maailm on – seal istus sama naine, kes meil baaris nädalavahetustel turvanaine on. Ütlesin, et mul vaja kellegagi oma tööprobleemidest rääkida. Turva andis mulle lipiku aadressiga näppu ehk siis asusin kolmandasse asutusse teele.\nTegemist oli Fellesforbundet’iga. Seal tundus mõistlik naisterahvas töötavat. Paraku ei saanud nad mind aidata, sest ma pole liige ja kui ka hakkaksin, ei tegeleks nad nö minevikuprobleemidega.\nAnti uus leht ja ma lahkusin. Neljas asutus oli Fri Rettshjelp. Sinna sai jaole ainult aeg broneerides või esmaspäevast neljapäevani alates 16:00st elavas järjekorras passides. Lasin siis vähemalt aja panna, selle sai 6.märtsiks.\nEt ma viimastel päevadel igasugu abitelefonidele juba helistanud olin, koitis, et järgmine nädal on mul ka kuskil aeg kirjas. Avasin märkmiku ja OHHHHOOOO, 1.märtsil mul juba on samas kohas aeg. Pöördusin uuesti registratuuri ja tühistasin hilisema aja.\nOslotuuri osas oli meeldiv, et ilus ilm ja et kõik neli asutust teineteisele lähedal asusid – üle tunni mul päevast raisku ei läinudki. Paraku mingit lahendust veel ei koitnud.\nViiking, kes mu käikudega kursis oli, palus mul rahustuseks kuhugi maha istuda ning kohvi ja makrooni nautida. Kuulekana läksingi ja helistasin vanaemale, et ta ka teaks, mis elu elan.\nveebruar 22, 2017 ~ varikasblog\t~ Lisa kommentaar\nPean vahepeal midagi toredat ka kirjutama 🙂\nMa olen elus ükskord vastlakukleid teinud. Aasta oli 2015. Norras süüakse ka neid, Fastelavn’i päeval.\nEile enne und, nagu ikka mulle meeldib voodis jutte rääkida: “Mus, varsti on see päev, kui me kreemiga kukleid sööme, aga te, norrakad, teete neid valesti.”\nMina: “Te lõikate need täpselt keskelt pooleks.”\nViiking: “Nii käibki.”\nMina: “Noup, kuidas sa sööd sellist? Nii kui tüki haukad, kogu vahukoor ennast kahe saiapooliku vahelt välja pressib,”\nNäitan telefonist pilte õigete ja valede kuklite erinevusest.\nJätkan: “.. õigel vastlakuklil on ainult mütsike vahukoore peal.”\nViiking: “Mis mõttega see üldse seal on? Siis mahub nii vähe kreemi ju! Kuidas sa seda mütsiga sööd?”\nMina: “No ma söön tavalisel üldse mütsi esimesena ära.”\nLubage mul jälle halada\nveebruar 22, 2017 ~ varikasblog\t~ 2 kommentaari\nOhhhooo, mis hommik! Käisin siis mingis tööabikontoris või kuidas iganes seda nimetada. Esiteks otsisin seda pool tundi taga – Googel Maps valetas.\nSain siis uksest sisse ja rääkisin esimesele ettejuhtuvale – adminnile (?) – loo ära. Naisterahvas vahtis mulle apaatselt otsa: “Mina ei tea mida teha..” Selgitasin, et olen eelnevalt saanud infot, et oleks nagu õigus rahad tagantjärele saada. “Aga sa ju ei töötanud täisajaga,” Mina: “Jah, aga mu ülemus on kohustatud mulle täisaja töötunde kuus andma.” Tema: “Nojah, aga võibolla polnud tal sulle nii palju tööd.” Mina juba plahvatamise äärel: “Ta PEAB andma, kui leping ette näeb!”\nLõpuks läks ta kedagi targemat kutsuma. Siis vahtis mulle juba kaks paari kalasilmi vastu. Kumbki midagi tarka kosta ei osanud. MULLE LIHTSALT EI MAHU PÄHE, KUIDAS INIMESED MITTE MIDAGI OMA TÖÖST EI TEA. Mida nad teevad seal kontoris? Istuvad niisama tagumikke tortilladeks?\nLõpuks suruti mulle tasuta õigusabi leht näppu ja suunati lahkuma.\nTeate, mind on viimase kolme päeva jooksul 4(!!!) korda mõnda muusse asutusse suunatud. Ma lähen hulluks siin.\nHomme siis uuele katsele. Oslosse. Ja järgmiseks nädalaks bronnisin omaalgatuslikult veel ühte organisatsiooni aja.\nMiks kõik asjad just minuga juhtuma peavad?\nveebruar 21, 2017 ~ varikasblog\t~ Lisa kommentaar\nJama siis järgmine: juba mitu kuud olen ülemuselt palgalehti küsinud. Noh neid, kus on kirjas töötunnid, ekstratunnid, tunnipalk ja nii. Ülemus unustas koguaeg. Nüüd on ta haiguslehel. Pole teada kas seljavalude või mentaalsete probleemide tõttu, aga selle üle ma ei kurda, kõik on majas pingevabam.\nIgatahes asendab teda nüüd üks tore tüdruk ning minuni jõudsid kogu 2016aasta palgalehed ja mida ma nägema pean: palgatõus, mis novembris toimuma pidi – seda lihtsalt pole olnud! Pärast mõningat ootamist teatati, et uus palgasumma polegi see, mis mina arvasin. Üritatakse mind lolliks teha? Arvatakse, et mul mäluprobleemid? Ahh, ma ei jaksanud kembela. Üsna kindel, et asja taga omaniku naine. \nAga ärgu arvaku, et ma asja nii jätan. Probleemid ulatuvad kaugemale. Nagu ma korduvalt maininud, arvutatakse emapalka viimase 6 kuu järgi ja minul on 100% leping, mis tähendab, et iga kuu PEAB ligi 150 töötundi mulle antama. Aga mis kuud mul siin vahepeal olid? Vahest 112h näiteks..\nHelistasin tööabisse, sain teada, et mul on õigus alates 2014 aasta septembrist (mil algas tööleping) kõik rahad tagantjärele saada, isegi kui mulle neid va 150 tundi ei antud.\nVeel sain teada, et tunnipalk on mul haiglaselt madal.\nKui mulle jaanuaris lahkelt lasteaiapäevi jagati ja ma omaniku naisega kemplesin, et ma õhtuseid vahetusi soovin, olin ma sõnatu, kui too teatas, et raha pole kõige tähtsam. 😲 nagu! Seda tuleb mulle ütlema miljonäri naine!\nAntud juhul oleneb mu järgmise aasta eluolu sellest viimasest poolest aastast ja emalõvi minus ärkab-möirgab, kui keegi mu lapse elukvaliteedi kallale kipub.\nJube kahju, aga mul ei jää muud üle kui seda raha nõutama hakata ja kardan, et konflikt sellest tekib, aga mis ma teha saan?\nLisaks ei tea, kas mul parakad või mis, aga seesama omaniku naine utsitas mind eelmine nädal haiguslehele jääma. Miks? Ma pole haige! Rääkis, et kõige tähtsam, et lapsega kõik korras, et töö pole nii oluline jne.\nTaevas halasta, tahan nende jamadega juba ühele poole saada 😫


Pakane paugub pühapäevani, uus nädal toob +4 kraadi - Ilmateade\nPakane paugub pühapäevani, uus nädal toob +4 kraadi\nJääpurikadFoto: Tiit Blaat\nKrõbedate miinuskraadidega talveilm kestab nädala lõpuni, ent uuel nädalal läheb ilm soojemaks ning oodata on kuni nelja soojakraadi.\nHomme nihkub küll Läänemere kohale väheaktiivne madalrõhulohk, kuid selle tihedad lumepilved Eestini ei jõua. 60. laiuskraadist põhja pool valitseb võimas kõrgrõhuala ja selle serv katab Eesti ning hoiab meie ilma sajuta. Taevas on valdavalt selge, vaid ööks võib Eesti põhjaosa pilvedega kattuda. Idakaare tuul on tuntavam eelkõige Lääne-Eesti saartel, sisemaal püsib vaikne ilm. Õhutemperatuur on öösel lääne pool -8 kuni -13, Pärnu-Narva joonest ida ja lõuna pool -14 kuni -19, päeval tõuseb -5 kuni -10 kraadini.\nReedel püsib kõrgrõhkkonna serv Eesti kohal. Ilm on valdavalt sajuta, vaid üksikutes kohtades võib õrna lund pudeneda. Idakaare tuul on sisemaal nõrk, saarte rannikul mõõduka tugevusega. Õhutemperatuur on öösel -7 kuni -12, kohati võib veel -15-ni langeda, päeval -3 kuni -7 kraadi.\nLaupäeval liigub kõrgrõhkkond Eesti kohale, aga jääb tasapisi nõrgemaks ning taevas kattub õhukese pilvekihiga. Vaikse ja pilvise ilmaga on öine õhutemperatuur -5 kuni -10, öö hakul kuni -12, päeval -3 kuni -6 kraadi.\nPühapäeval nihkub kõrgrõhuala lõuna poole. Kuid põhja poolt survestava madalrõhkkonna mõju tõenäoliselt üle Soome lahe ei ulatu ning ilm püsib enamasti sajuta. Öö ja ennelõuna on vaiksed, pärastlõunal tugevneb Soome lahe ümbruses edelatuul. Õhutemperatuur on öösel -5 kuni -10, päeval -2 kuni -6 kraadi.\nEsmaspäeval kõrgrõhkkond kaugeneb lõuna-kagu suunas, madalrõhkkonna surve suureneb ja läänetuul tugevneb. Kohati sajab nõrka lund. Õhutemperatuur on öösel -4 kuni -9, hommikuks tõuseb, päeval -3 kuni +1 kraadi.\nTeisipäev tuleb kõrg- ja madalrõhkkonna piirimail olulise sajuta. Puhub mõõdukas, rannikul tugev läänekaare tuul. Temperatuuri prognoos on muutunud märksa kõrgemaks, öösel on õhutemperatuur nullilähedane (-3..+2°C), päeval 0 kuni +4 kraadi.\nKolmapäeval liigub üle Eesti kõrgrõhuhari ja ilm püsib sajuta ning mõõduka läänekaare tuulega. Õhutemperatuur on öösel 0 kuni -5, päeval 0 kuni +3 kraadi.


Eramu - Müüa - Viimsi vald, Eesti - 520091002-11 , REMAXEstoniaRegionalWeb\nMAJA MERE LÄHEDUSES\nKiviaia tee 1 - Leppneeme - Viimsi vald, Eesti\nMüüa heas korras maja Leppneeme külas, Viimsis mere kaldal. Maja juurest viib tee otse mereni, ca 150 m kaugusel.\nEsimesel korrusel on valgusküllane elutuba kaminaga ja magamistuba. Köök on 5,6 m2 ja sisse jääb kogu tehnika: keraamiline pliit, nõudepesumasin, külmik ja puupliit koos soemüüriga. Lisaks paikneb esimesel korrusel saun koos dushiruumiga ning avar sauna eesruum ja eraldi tualett.\nTeisel korrusel on 2 magamistuba,mis sobivad ideaalselt lastele; lisaks panipaik ja suur, avar puhkeruum kaminaga. Puhkeruumist pääseb merevaatega klaasitud rõdule, mille klaasid on siinidel kergesti kokkuvolditavad.\nHoovis on katusealusega panipaik, kuhu hea paigutada jalgrattaid ja vaba aja muud varustust. Lisaks lastele mõeldud väike mängunurk.\nHoones on elektri- ja ahjuküte. Osaliselt möbleeritud. 2002 a. tehtud põhjalik renoveerimine.\nViimsi keskus 7 km kaugusel. Lastele käib koolibuss.\nHoone on tunnustatud 2007 a. Maakodu poolt puidust südamega majaks, mis on hoole ja armastusega suvilast ümber ehitatud arhitekt Laila Põdra juhendamise järgi.\nSee armas kodu võib saada sinu omaks!\nKairi Eliaser +372 59 042 181\nMüüa heas korras maja Leppneeme külas, Viimsis mere kaldal. Maja juurest viib tee otse mereni, ca 150 m kaugusel. Esimesel korrusel on valgusküllane elutuba kaminaga ja magamistuba. Köök on 5,6 m2 ja sisse jääb kogu tehnika: keraamiline pliit, nõudepesumasin, külmik ja puupliit koos soemüüriga. Lisaks paikneb esimesel korrusel saun koos dushiruumiga ning avar sauna eesruum ja eraldi tualett. Teisel korrusel on 2 magamistuba,mis sobivad ideaalselt lastele; lisaks panipaik ja suur, avar puhkeruum kaminaga. Puhkeruumist pääseb merevaatega klaasitud rõdule, mille klaasid on siinidel kergesti kokkuvolditavad. Hoovis on katusealusega panipaik, kuhu hea paigutada jalgrattaid ja vaba aja muud varustust. Lisaks lastele mõeldud väike mängunurk. Hoones on elektri- ja ahjuküte. Osaliselt möbleeritud. 2002 a. tehtud põhjalik renoveerimine. Viimsi keskus 7 km kaugusel. Lastele käib koolibuss. Hoone on tunnustatud 2007 a. Maakodu poolt puidust südamega majaks, mis on hoole ja armastusega suvilast ümber ehitatud arhitekt Laila Põdra juhendamise järgi. See armas kodu võib saada sinu omaks! Helista ja lähme vaatama! Kairi Eliaser +372 59 042 181 Eno Juul +372 50 88 963


Savisaar: miks Eesti Energia teema minister Partsu meelest klassiviha õhutab? - Tööstusuudised\nSavisaar: miks Eesti Energia teema minister Partsu meelest klassiviha õhutab?\nKeskerakonna esimees Edgar Savisaar ütles täna Tallinnas majanduskonverentsil „Kui palju maksab Eesti Energia?“, et Eesti Energia tähendus riigile ja rahvale on märksa mitmekihilisem, kui hõlpsasti hinnatav turuväärtus.\n„Eesti Energia on kasumlik ettevõte,“ ütles Savisaar. „Selle taustal tundub soov alustada läbi börsileviimise kontserni hiilivat erastamist, enam kui kummaline. Osale poliitikutest on Eesti energia olnud läbi ajaloo tulu tõotav müügiartikkel, mitte riigi ja rahvuse säilimist arvestav strateegiline ettevõte.“\nSavisaare sõnul tundub valitsusliikmetele aktsiate müük niivõrd oluline, et kõneldes ühiskonnas vallandunud diskussioonist kardab majandusminister Juhan Parts klassiviha õhutamist.\n„Millistest klassiviha õhutajatest minister kõneleb, ega ometi lugupeetud akadeemikutest, kes oma märgukirjas tõmbavad paralleele NRG nurjunud tehinguga ja hoiatavad teist korda sama reha otsa astumast?,“ küsis Savisaar.\n„Endel Lippmaa sõnul on Eesti Energia börsileviimine algus samale protsessile, mis juhtus Telekomiga, kui see oluline ettevõte libises märkamatult välisinvestorite kätte. Lippmaa sõnul võiks Eesti Energia puhul talitada riik samuti kui Tallinna Sadamaga, kelle kapitaliprobleemid rahasüstiga leevendati. Sel juhul poleks istuval majandusministril tarvis klassiviha õhutamise pärast meelt heita.“\nSavisaar soovitas mitte ajada liiga laiaks erinevate projektide osakaalu, millega Eesti Energia tegeleb.\n„Kas oli ikka põhjendatud Noarootsi tuulepargi rajamine, milleks Eesti Energia kulutas ligi miljard krooni omavahendeid,“ küsis ta.\nKa pidas Savisaar vääraks vabariigi valitsuse poliitikat võimaldada Eesti Energial küll laenu võtta, aga seejärel need laenusummad teisipidi energiaettevõttest dividendidena ära korjata ning kulutada riigieelarve aukude lappimiseks.\nKeskerakonna esimehe sõnul tuleks paljude arvavates selle asemel, et tegeleda tuumaprojekti ning tuulikuparkide rajamisega, pöörata tähelepanu Eesti traditsioonilisele energeetikale, seda enam, et uued tehnoloogiad võimaldavad ka selles osas senisest märksa loodussäästlikumat tootmist.\n„Kuid ehk polegi seni argumendiks toodud loodushoid põlevkivienergeetikas põhiprobleemiks, sest Eesti on rahvusvaheliselt tuntud saastekvootidega äritseja,“ märkis Savisaar.\nSavisaar ütles, et samal ajal kui Eestis vaieldakse oma tuumajaama rajamise üle, tekkis Ignalina sulgemisega Baltikumi turul suur lisaenergia vajadus, sest seni andis Leedu tuumajaam rohkem kui 30% vajaminevast elektrist kogu Baltikumis.\n„Selle augu oleksime võinud täita oma põlevkivienergiaga, teenides miljardeid kroone tulu,“ märkis Savisaar.\n„Täna tuleks täie otsustavusega ning ilma klassiviha kartmata küsida, kellele oli kasulik uute energiaplokkide rajamist pidurdada ning kas kiire börsileviimine vabastaks praeguse valitsuse vastutusest riigile kahjulike otsuste vastuvõtmise eest, kasulikega viivitamise arvel? Et elektri eksport suurenes eelmisel aastal 18%, on väike lohutus, kui teame, et see oleks võinud kasvada kordades. Tegemist on järjekordse märgiga, et riigi energeetikaperspektiivid ja Eesti Energia arenguvisioon pole iga kord loogiliselt läbi mõeldud.“\nSavisaar ütles, et riigiettevõtte börsile viimisega ei paraneks Eesti inimeste elektriga varustatus ega alaneks sissetulekutega võrreldes põhjendamatult kõrge hind.\n„Liitumiste ja teenuste hinnad on praeguse majandussurutise tingimustes tõusnud põhjendamatult kõrgeks, seda enam, et tarbijal on nende kujunemise kohta võimatu selgitust saada,“ väitis Savisaar.


Neljapaat püüab finaalikohta vahesõidust - Paberleht - Tasuline - Sakala\nTalvepark kuhjab mäge\nFolgi rohepealik Kirsika Meresmaa usub, et looduse säästmine algab väikestest sammudest\nPiirangutega folgipeo avapäeval publikut kontsertidele jagus\nPagarite nappus sunnib Kivi Pagari suvepuhkuseks uksi sulgema\nNeljapaat püüab finaalikohta vahesõidust\nKuum ilm saatis osa kalu looja karja\nJakobsoni mälestuseks joostakse ja avatakse pinke\nKui metsad kadusid üleöö, kaablivargad põlesid surnuks ja inimese elu maksis kuupalga\nLiba-Sakala ⟩ Ameerika turistid ohustavad Viljandit\nLiba-Sakala ⟩ Elronil on veel uudiseid\nLiba-Sakala ⟩ Hiinlased tahavad Viljandisse investeerida\nLiba-Sakala ⟩ Tulevikufolk on üdini keskkonda säästev Arvamus\nNädala pidu ⟩ Folk, ikka folk Meelelahutus\nEesti paarisaeruline neljapaat koosseisus (vasakult) Jüri-Mikk Udam, Allar Raja, Tõnu Endrekson ja Kaspar Taimsoo jäi reedel alanud Tōkyō olümpiamängude eelsõidus kolmandaks. See tähendab, et pääset otse A-finaali ei tagatud ja nii tuleb pühapäeval taas veele tulla lohutussõidus. FOTO: Tairo Lutter / Postimees\nEile algasid Tōkyōs suveolümpiamängud: eestlaste pilgud olid varahommikul suunatud sõudekanalile, kus tegi avastardi Eesti paarisaeruline neljapaat, kuhu kuulub ka Kaspar Taimsoo Viljandi sõudeklubist. Eesti paatkonnal tuli eelsõidus leppida kolmanda kohaga, mis tähendab, et pääset otse A-finaali ta ei saanud ning homme tuleb veele minna lohutussõidus.\n«Sõit oli väga raske: palavus tegi sellest kondi, mida pureda. Kõigil on eluvaim sees, silm ka enam-vähem värske,» rääkis vahetult pärast etteastet eessõudja Kaspar Taimsoo, kelle sõnutsi polnud lõpuosas enam kellelgi piisavalt jõudu. «Siiski midagi väga hullu pole, saime hakkama. Startki tuli viisakalt välja,» hindas viljandlane. Treener Ruth Vaari käe alt tippsporti jõudnu arvates läheb hea hoo sisse saamiseks veidi aega. «Halb oleks see, kui mehed oleks pärast sellist sõitu lapiti maas. Teeme ergomeetril kerge mahasõidu, päikese kätte end küpsetama ei lähe. Meie pärast muretsema ei pea. Eesti sõudmise firmamärk on olnud see, et alguses läheb halvasti, pärastpoole tõusvas joones,» sõnas Taimsoo ja hindas, et kolm neljandikku etteastest tuli hästi välja.


Armas koht, kuhu lastega minna\nJune 10, 2017 March 15, 2019 ~ Liivi\t~ 8 Comments\nLapsed kibelesid möödunud nädalavahetusel Rakvere Põhjakeskuse mängutuppa, aga ma ei raatsinud viia. Kaks tundi mänguaega maksaks seal meie lastele iga kell 32 €, aga me ei ole isegi Tallinnas sellist hinda maksnud ja seetõttu ma ei raatsi. Tunniks veel oleme raatsinud, 2-3 last korraga kaheks tunniks oleme ka raatsinud, aga seekord olin kindlamast kindel, et tund on neljale lapsele liiga vähe ja kaks liiga kallis. Pealegi oli meie viimasest väljasõidust nii palju aega möödas, et aeg oli midagi uut ja huvitavat teha, kas või kaks korda kallima hinna eest.\nLotte kohvik tundus põnev koht, kuhu lastega minna, aga ainult see oleks liiga vähe olnud, nii et sõidu alguses oli idee minna loomaaeda ja sealt edasi Lotte kohvikusse, aga loomaaeda jõudes olid plaanid juba muutunud ja teadsime, et sealt edasi läheme Lohesabasse. Ma ei teadnud sellest kohast sõidu alguses midagi, aga huvi pärast vaatasin Perekaardi kodulehel, mida me Tallinnas vähe soodsamalt teha saaksime ja Lohesaba jäi silma, hind oli ka väga hea, nii et asi oli otsustatud ja läksime sinna.\nKohale jõudsime väga heal ajal, grupp sünnipäevalisi oli just lahkunud ja uute tulekuni oli pool tundi aega, nii et olime mõnda aega Lohesaba seikluslinnaku ainsad turistid. Turistimaks oli neljale lapsele Perekaardiga 13.80 € ja linnas võis aega veeta sulgemiseni. Täishind neljale lapsele oleks olnud 27.60 €, aga sama pere lapsed ei pea kõik täishinda maksma, nii et Perekaardita oleks päevapiletite soodushind olnud ca 22,5 €, sooduskellaaegadel (E-R kuni 17.00) isegi 19.60 €. Ilmselt täitsa keskmised päevapiletite hinnad, näiteks Tartus Metsapere mängumaal, mis on üks meie lemmikutest, maksame ka 21 € päevapiletite eest. Seetõttu ei tahagi käsi käia välja 32 € kahetunnise mänguaja eest palju väiksemas mängutoas, aga see päise päeva ajal röövimine ei ole praegu teemaks, nii et edasi Lohesabast.\nLühidalt öeldes olime Lohesabast kõik vaimustuses ning 3,5 tundi mänguaega jäi laste jaoks kaugelt liiga väheks, kuid paraku hakkas neil ööune aeg peale tulema, nii et päris kella 22-ni jääda ei saanud. Järgmine kord läheme varem kohale, siis saavad seal isu korralikult täis mängida.\nMa ei teagi, millest alustada, võib-olla sellest, et arhitektuur on seal omaette vaatamisväärsus, tegu on tõesti ühe armsa pisikese linnaga. Vabandan ette hunniku kehva kvaliteediga piltide pärast, arvutis pole need üldse hullud, ma ei tea, mida mu blogi nendega tegi …\nVasakul üleval on väike istumisnurk vanematele, me veetsime Härraga rohkem seal aega, vahepeal käisid lapsed ka koos meiega jäätist söömas ja siis avastasid, et selle rõdu all kohviku alal oli mängimiseks puidust raudtee. Salanurgad nagu ei olekski seal kunagi otsa saanud. Parempoolsesse majja meid ei lubatud, sest seal on sünnipäevatoad, aga pärast avastasime, et need olid ainult esimesel korrusel, teisele korrusele viis nurgatagune trepp ning seal ootasid lapsi ehitusbüroo ja raamatukogu.\nLimpa peomaja on ka sünnipäevatuba ja selle all on natuke kõhe pime labürint, kust leiab punaste silmadega lohe. Politseijaoskonnast leiab aga ekraani, kust näeb turvavideot labürindis toimuvast.\nLinnas on ka mahajäetud maja, milles elab punaste silmadega lohepüüdja. Ka üks kõhe koht, kuhu väiksemad üksi ei julgenud minna, aga samas väga lahe ka. Neljas oli seal oma valge kleidiga nagu kummitus.\nNeljas siiski eelistas olla printsess, mitte kummitus ja lubas jääda linnakus asunud torni ööseks.\nTornist popim oli tegelikult pood-moemaja, kus Neljas end üldse pintsessiks muutis ja kus nad Kolmandaga isuga poodlesid. Ma kardan, et nemad olidki need, kes poe tühjaks ostsid ja kogu kauba linnakusse laiali kandsid …\nKuna Neljas on tegelikult üsna eraklik ja väldib võõraid lapsi, siis vahepeal oli ta pikalt omaette kõige pisemate alal, sest sinna teised väga ei kippunud.\nKui olime linnas mõnda aega mänginud, siis avastas Härra nurgatagusest kohast suure mängude toa, mille puhul ohkasime, et sinna nüüd suured poisid end unustavad ka …\nMe eksisime, konsoolimängud said vähe tähelepanu ja laste aur läks päriselt mängimisele, jooksmisele, ronimisele. Seda mitte ainult meie laste puhul, nii palju, kui ma nurga taha vaatasin, oli mängude tuba tühi või pooltühi, samal ajal linnas elu kees.\nMa loodan, et see ei tundu praegu nagu mingi kinnimakstud reklaam, sest seda see pole. Kuni pühapäevani ei teadnud mina, et Lohesaba üldse olemas on ja Lohesaba ilmselt ei tea, et Kuus Sidrunit olemas on. Me lihtsalt olemegi Lohesabast võlutud, sest see on vahelduseks midagi teistsugust, põnev ja armas samal ajal. Ma ei tea, kuidas ma varem Lohesabast midagi kuulnud polnud … Te olete kuulnud? Käinud? Meeldis?\nMeile väga meeldis ja kindlasti läheme veel, aga enne peame Tartus ära käima, sest Metsapere mängumaale ehitatakse praegu uut lahedat turnimisrada.


Alice'i võrgustik - Veebiraamatukogu\nAvaleht Alice'i võrgustik\nEsitaja: Taimre-Varres, Maria\nKestus: 16 tundi 37 minutit 22 sekundit\nMaht: 459 MB\nMärksõnad: ameerika kirjandus / ilukirjandus / romaanid / ajaloolised romaanid / põnevusromaanid / Esimene maailmasõda, 1914-1918 / naised / spionaaž / heliraamatud\n1947. aasta kaootilisel sõjajärgsel ajal ootab Ameerika kolledžitüdruk Charlie St Clair last, kuid on vallaline ja seetõttu ähvardab perekond ta endast ära tõugata. Tal on ka meeleheitlik lootus leida üles oma armastatud täditütar Rose, kes läks sõja ajal kaduma natsidest okupeeritud Prantsusmaal, aga võib siiski olla elus. Kui Charlie vanemad ajavad ta Euroopasse, kus ta peab lahti saama oma "väikesest probleemist", sööstab tüdruk vabadusse ja suundub Londonisse, võtnud kindlalt nõuks saada teada, mis on juhtunud ta täditütrega, keda ta armastas nagu õde.\n1915. Kui esimene maailmasõda on kestnud aasta, põleb Eve Gardiner soovist võidelda sakslaste vastu ja saab selleks ootamatult võimaluse, kui ta värvatakse tööle spioonina. Saadetuna vaenlastest anastatud Prantsusmaale, õpetab teda seal välja vastupandamatu spioonide kuninganna Lili, kes juhib suurt, otse vaenlase nina all tegutsevat salaagentide võrgustikku. Kolmkümmend aastat hiljem, kui teda kummitab reetmine, mis hävitas Alice’i võrgustiku, veedab Eve päevi end oma lagunevas majas täis juues, kuni noor ameeriklanna ta koju sisse tungib ja nimetab nime, mida Eve pole enam aastaid kuulnud ning saadab nad koos tõe väljaselgitamise missioonile ... kuhu see ka ei viiks.


Otsi lehelt sissejuhatus Press for Otsi lehelt sissejuhatus\nSissejuhatus Käesolev rahvajuttude valimik tutvustab Põhja-Tartumaa (praeguse Jõgevamaa) Maarja-Magdaleena kihelkonna usundilisi jutte ning nende jutustamisega seonduvat. Varem on Rahvuskultuuri Arendus- ja Koolituskeskuse tellimusel ilmunud valik Lääne-Eesti Kullamaa kihelkonna jutuvara (Rahvajutte ja -tarkusi Kullamaa kihelkonnast. Materjal rahvajutustajatele. Koostanud Pille Kippar. Tallinn 1998). Kui Kullamaa valimikus esitatakse iga rahvaluulekoguja üleskirjutused omaette rubriigina, siis käesolevas on jaotusaluseks juttude temaatika. Nii on hõlpsam jälgida varieerumisvõimalusi sisult lähedaste juttude esitusviisis, üksikmotiivides, rõhuasetustes jms. Eri aegadel Eesti Rahvaluule Arhiivi laekunud tekstide põhjal (1880. aastatel, 1930. aastatel ja 1983. aasta välitöödel kogutu) on võimalik otsustusi teha ka usundiliste kujutelmade ning nendest jutustava rahvapärimuse muutumise kohta. Selle raamatu kõige varasemad jutuüleskirjutused on tehtud neil aegadel, kui rahvaluule suurkogumise organiseerija Jakob Hurt oma üleskutsega "Paar palvid isamaa ärksamatele poegadele ja tütardele" (1888) innustas sadu eestlasi rahva vaimuvara kogumisele. Sellal olid muinasjuttude hiilgeajad juba möödumas, regivärsilised rahvalaulud aktiivsest kasutusest taandumas. Ka ei usutud nii siiralt kui varem üleloomulike olendite - haldjate, vaimude, tontide jts. olemasolusse. Jutustamise traditsioon siiski püsis. Kel oli huvi ja tähelepanelikku kõ\nKiriku võtmete hoidja Järve ränd Kiviksmuutumine Rahaaugujutud Kuidas Väägvere sepp rikkaks sai Telepaatiline surmateade Rahvatargad Karjanõidus Tark saadab kilgid ja konnad teise kohta Ussisõnade teadjad Kohtumisi usside ja ussikuningaga Sõnamõju ja sõnad Kurat võtku! Varavedaja Soend Kolistajavaim\tLinnupoegade ja konnade piinajad Seitsme Moosese raamat Miks kodukäija tuleb Mälestusi kodukäijatest Kodukäija tõrje Kuidas kartus vaimud välja toob Nägemused Nägemus heinasaadu kujul Tondid rehes Vaimu tee peal magamisest Eksitaja Metsavaimud Vetevaimud Katk Halltõbi Luupainaja Kuradiga mestis Mees kuradite peol Mõisnikud kuradi sõiduhobusteks Märksõnaregister\nMeie koostööpartnerid 2014-2020 struktuurtoetustest rahastatud projektid Dokumendiregister Andmekaitsetingimused Teabenõue Arhiiv Hankekord\nKäesolev rahvajuttude valimik tutvustab Põhja-Tartumaa (praeguse Jõgevamaa) Maarja-Magdaleena kihelkonna usundilisi jutte ning nende jutustamisega seonduvat. Varem on Rahvuskultuuri Arendus- ja Koolituskeskuse tellimusel ilmunud valik Lääne-Eesti Kullamaa kihelkonna jutuvara (Rahvajutte ja -tarkusi Kullamaa kihelkonnast. Materjal rahvajutustajatele. Koostanud Pille Kippar. Tallinn 1998). Kui Kullamaa valimikus esitatakse iga rahvaluulekoguja üleskirjutused omaette rubriigina, siis käesolevas on jaotusaluseks juttude temaatika. Nii on hõlpsam jälgida varieerumisvõimalusi sisult lähedaste juttude esitusviisis, üksikmotiivides, rõhuasetustes jms. Eri aegadel Eesti Rahvaluule Arhiivi laekunud tekstide põhjal (1880. aastatel, 1930. aastatel ja 1983. aasta välitöödel kogutu) on võimalik otsustusi teha ka usundiliste kujutelmade ning nendest jutustava rahvapärimuse muutumise kohta.\nSelle raamatu kõige varasemad jutuüleskirjutused on tehtud neil aegadel, kui rahvaluule suurkogumise organiseerija Jakob Hurt oma üleskutsega "Paar palvid isamaa ärksamatele poegadele ja tütardele" (1888) innustas sadu eestlasi rahva vaimuvara kogumisele. Sellal olid muinasjuttude hiilgeajad juba möödumas, regivärsilised rahvalaulud aktiivsest kasutusest taandumas. Ka ei usutud nii siiralt kui varem üleloomulike olendite - haldjate, vaimude, tontide jts. olemasolusse. Jutustamise traditsioon siiski püsis. Kel oli huvi ja tähelepanelikku kõrva rahvajuttude kuulamiseks, võis sisult sarnaseid lugusid korduvalt kuulata ja neist juba lapsepõlves omamoodi tervikpildi luua.\nKuidas jutustamine saja aasta eest toimus, selle kohta täpseid andmeid ei ole. Selle aja rahvaluulekogujad ei tarvitsenud oma kirjapanekuid teha sõna-sõnalt ega ühekordse jutustamise järgi. Nobedamgi sulg ei jõua sõnatulvaga sammu pidada, pealegi võttis kirjutamine vanasti rohkem aega kas või sellepärast, et tihtipeale tuli sulge tindipotti kasta. See, mis Jakob Hurdale saatmiseks kirja pandi, kujutas sagedasti endast rahvaluulekoguja sõnastatud tervikut, mis põhines kõikidele seni kuuldud esitustele. Juurde lisati märkus, nagu "kuuldud külarahva suust", "mitmelt poolt", "vanade inimeste käest" vms. Paljud jutud kuuldi oma pere liikmeilt - emalt, vanaemalt jt. Üleskirjutus sai enamasti teoks mälu järgi, mitte jutustamise ajal. Kirjapanija tõstis esile või jättis välja tema arvates tähtsaid või vähetähtsaid seiku, lisas omapoolseid seletusi, seadis lünkliku lause terviklikumaks ja loogilisemaks, liitis järjestikku esitatud samateemalised lood tervikuks või, vastupidi, pani need kirja eraldi paladena, jne. Need rahvaluulekogujad, kes on olnud ka ise head jutuvestjad, sõnastasid ehk jutud ka paberil kõnelähedasemalt. Tagantjärele pole seda enam võimalik kindlaks teha, kuigi üleskirjutajad on teada (vt. ka rahvaluulekogujate register). Seetõttu tulebki tunnistada, et me ei tea, kuidas konkreetne jutuvariant esitati ja missugune jutustamise olukord (kuulajad, aeg, koht jms.) seda esitust mõjustas.\nSaja aasta eest kogutud juttudel on tänapäevaste helilindistuste kõrval siiski omad eelised. Jutud on sisurikkamad, üksikasjad pole veel unustusse jäänud. Võimalikult täielik sisu edasiandmine on olnud ka rahvaluulekoguja püüd. See ilmneb suurema arvu kirjapanekute vaatlusel üsna pea. Püütud on ritta seada kõik oma teadmised näiteks kratist, katkust, luupainajast, jne. Saadetiste kaaskirjas väljendatakse kahtlust, et võibolla see jutt on vanavara salves juba olemas, ja mõeldakse siinjuures tervikpilti. Variantide ehk teisendite kogumise vajadusele juhtis Jakob Hurt tähelepanu järgmiste sõnadega: "...On palju tõisendid, kahekordsid, kolmekordsid ja ka enamkordsid üleskirjutusi, sest et need materjaalid suure hulga korjajate poolt ja mitmest maakonnast mulle kätte on saadetud. Mõni võiks mõtelda, et see mitmekordne töö asjata oli ja siis niisugune materjaal ainult ruumi raiskab. See oleks koguni vastuoksa arvamine. Need tõisendid ja mitmekordsed üleskirjutused on kallis teaduslik vara. Nemad laiendavad ja täiendavad kõigepealt aineid..." (Jakob Hurt, Mida rahvamälestustest pidada. Artiklite kogumik. Tallinn, 1989, lk. 88). Niisiis pidas Hurt ka ise silmas vajadust mosaiigist luua tervikpilt. Kui rahvalaulude, vanasõnade ja mõistatuste kogumisel oli sõnasõnaline kirjapanek nõutav, siis rahvajuttude puhul tegi Hurt järeleandmisi, hoiatades vaid jutu omapoolse ilustamise eest: "Ennemuististe juttude üleskirjutamise juures on kirjutajal enam vabadust, sest et neil juttudel ka rahvasuus vaba vorm on, ilma kindla seaduseta. Siiski tuleb ka juttusid üles kirjutades soovida, et kõik oma ilustamine kaugele jääb ja sõnad nii paberile pannakse, kui rahvasuu jutustab ja räägib. Rahvas ise on enamiste ikka ülem luuletaja kui üksik inimene." (Samas, lk. 50.)\nÜks 19. sajandi lõpu häid rahvaluulekogujaid Maarja-Magdaleena kihelkonnas oli Mihkel Pool. Tema kirjapanekuid on käesolevas valimikus 20. Sündinud 1873. aasta 27. juunil, polnud ta kogumistööd alustades veel 15-aastanegi. Tagasihoidlikult ja enesekriitiliselt märgib ta saadetise kaaskirjas oma koolipoisiseisuse, mainides ka kohaliku kooliõpetaja Aleksander Artise nime (ilmselt sai ta Artiselt õhutust rahvaluule kogumiseks):\nAuus õpetaja herra ärge pange pahaks minu kirjutuse üle et ta ei ole kirjalikust kirjutud ja ja ilma vahe märgita ma ei ole koolitud ma olen 14.ne külakooli pois (A Ärtis) Maarja Magdaleena kihelkonnast Kaiavere vallast\nMihkel Pool 1888 aastal\nSell 29 Mail\nKas edaspidi veel korjata vana vara\nH I 2, 454 < Maarja-Magdaleena khk. - M. Pool (1888).\nKüllap saatis Jakob Hurt teismelisele külapoisile vastuse niisama suure lugupidamisega, nagu kõigile teistelegi isamaa ärksamatele poegadele ja tütardele. Kõne all näikse olevat olnud ka rahvajuttude üleskirjutamise üksikasjalisus. Siira lapsemeelsusega kirjutatud ning aastavahetusel teele saadetud sõnum Hurdale on selline:\nJah mina olen nii pikalt jutud üles kirjutanud kui rahvasuu räägib oma vaevalise mõistusega su kirja sain ma 17mal Novembril kätte kiriku juurest, küll sull võib olla igav aeg oodata minu kääst vana vara kirja kui ma edespidi edasi korjan ikka vana vara ja saadan sulle\n29mal Jõulu kuupääval 1888\nH I 2, 446 < Maarja-Magdaleena khk. - M. Pool (1889).\nKui mitte arvesse võtta kirjavigu, ei erine Mihkel Pooli kirjapanekud kohalike kooliõpetajate Hindrik Ostrati või Alexander Artise omadest. Õigupoolest oli 1871. aastal sündinud Ostrat Kudina valla Kassema külast tollal alles noor mees, kes rahvajuttude edasijutustajana vististi veel arvestatav polnud. Tema motivatsiooniks rahvaluulekogumisel oli soov, et kodukandi vaimuvara saaks jäädvustatud.\nAuustatud vana vara uurijalle\ntähendan siin, et Maarja-Magdaleena vana vara ikka leida on, kuid pisut töö tegijate pärast on teda vähe vana vara salve läkitatud. Ise äranis käib see Saare ja Jõe valla kohta.\nLõpuks tähendan viil, et Mihkel Märtsin mind korjamise juures tänu vääriliselt aitas.\nAuustades Hindrik Ostrat Kasemaalt\nH II 28, 522 < Kudina v. - H. Ostrat (1889).\nSamal ajendil saatis rahvaluulet nii J. Hurdale kui M. J. Eisenile Gustav Tenter (sünd. 1864. a.), ent hakkas kahtlema, kas topelt saatmine on õigustatud.\nKõrgesti auustadud herra M. J. Eisen\nIgalt poolt meie kodumaa pinnalt on Teile rahvaluulet saadetud, mitte aga Maarja Magdaleenast, siis tahtsin eelseisva saadetusega Maarja Magdaleenad ka teiste osaliseks teha. Võib olla, et minu saadetused ehk on Teil juba, siis vabandage! Minu praegune adres on tartus Mäe uulitsas No 21. Veel tahtsin teada kas koha nimesid tarvitade veel. Ma võiks Teile Kaiavere nimed saata.\nAupaklikult Teie Gustav Tenter\nTartus 20. Oktobril 1894\nE 13379 < Tartu - G. Tenter (1894).\nSelles kaaskirjas osutas Tenter probleemile, mis hiljem rahvaluuleuurijatele palju peavalu valmistas. Olgu tegemist dublettide või ligilähedaselt ühesuguste tekstidega - kõik need koondati 1927. a. asutatud Eesti Rahvaluule Arhiivi. J. Hurda kogust on Tenteri kirjapanekuid käesolevasse raamatusse valitud üks ja M. J. Eiseni kogust viis.\nTihe koostöö Eestimaa koolidega sai hoogu Eesti Rahvaluule Arhiivis 1930. aastatel. Kogumist juhendasid kohapeal kooliõpetajad, kes vastavalt oma teadmistele ja oskustele arhiivis koostatud küsitluslehtede alusel omakorda suunasid õpilasi rahvaluulet kirja panema. Rikkalikult laekus jutte 1938.-1939. a. kohamuistendite kogumise aktsiooni käigus. Õpilaste kogumistööd iseloomustab tavalisest suurem tähelepanu kinnismuististe asukoha määratlemisele. Sageli on jutustajaiks olnud pere vanemad liikmed, kuid juttude kirjapanekul on välditud kõrvalepõikeid, suulisele esitusele omast lausestust ja sõnakordusi. See-eest on enamik õpilasi püüdnud võimalikult täpselt edasi anda jutu sisu. Just sisu rahvaehtsust on hinnangu andmisel silmas pidanud ka juhendajad. Linda Karmi kirjapanekutest on sellesse raamatusse valitud seitse. Juhendaja on lisanud saadetisele kaaskirja:\nEesti Rahvaluule Arhiivile.\nSiinjuures esitan Matjama algkooli õpilase Linda Karmi poolt kogutud kohamuistendid. Nim. muistendid on rahvasuus liikvel, pandud kirja vanemate inimeste jutustuse järele. Materjal on täiesti usaldatav. Korjamistööd koolis juhtis allakirjutanud õpetaja.\nLugupidamisega Härda Uuli\n31. jaan. 1939.\nMatjama 6. kl. algkool\nERA II 239, 385 < Vara v., Matjama k. - H. Uuli (1939).\nKui kohalik jutt arhiivi saatmiseks kirja pannakse, taipab üleskirjutaja, et vajalik on lisada informatsiooni. Ta kirjutab näiteks nii: "Vedu mõisa järele olevast Kukemetsast Tartu poole sõites ja Vedu mõisast ida poole vaadates on näha veike mäelõhustik." Järgneb veelgi üksikasjalisem paiga tutvustus, selleks et selgitada tõllakujulise kivi asukohta (7). Täpne paiga määratlemine maastikus, jutus mainitava isiku lähem tutvustus on niisamuti vajalikud ka jutustamisel, kui tegemist on võõra, kohalike oludega mitte kursis oleva kuulajaga.\nRahvaluulekogumise ekspeditsioonil Maarja-Magdaleena küladesse 1983. aasta suvel hämmastas meid, kui hästi usundilisi jutte teatakse. Saime üles kirjutada ja helilindistada mälestusjutte kodukäijatest, luupainajatest, harjaga madudest, tontidest, jm. üleloomulikest olenditest, kelle olemasolu oldi kogenud (vt. märksõnaregister). Mingitpidi on niisugused jutud seotud siinsete inimestega, neid jutustatakse kui tähelepanuväärivaid seiku nende elus. Olen sellest kirjutanud oma välitööde päevikus:\n"Huvitav on see üldise traditsiooni ja isikliku suhe, mis MMg usundilise muistendi jutustamisel ilmekalt välja tuli. See, et nii palju räägitakse enneminevikus, et memoraatide tegelased on jutustajail silme ees, kui nad räägivad, silme ees on eelmised jutustajad, kes neist on rääkinud. Sagedasti võib kohata mitmeepisoodilist esitust. Seda eelistavad mõned jutustajad, ühtlasi pajatuste jutustamisel muidugi. Tihti on jutu sisuks kohalikud inimesed eeskätt, ning nendega seostuv erandlik annab kogujapoolse küsitluse peale kokku muistendi. Kui koguja haarab vaid muistendiosa, jääb kõik muu õhku rippuma. Missugune koht on jutustuses ülejäänul, seda tasuks küll veel uurida." RKM II 367, 295 (7) < Maarja-Magdaleena khk. - M. Hiiemäe (1983).\nVõõra kuulaja rollis on ka arhiivitöötaja oma kogumisretkel, kuid teda aitab vilumus. Vahel tuleb endal jutustada enam-vähem samal teemal ja samasuguseid lugusid, mida just otsima on tuldud. Naljalugude, eriti anekdootide puhul on vaja pingevaba õhkkonda, head meeleolu. Usundiliste juttude puhul on vaja, et julgetaks rääkida seikadest, mida mujal peetakse ebausu ilminguteks. Väga palju tuleb küsida ja seda ei jäta rahvapärimuse koguja tegemata. Nii juhtubki, et tulemuseks on jutuvariant, mis koosneb aina küsimustest ja vastustest (53; 127). Muidugi tuleb niisugust üliaktiivse kuulaja sekkumist ette ka igapäevase jutuvestmise puhul: meenutagem vaid uudishimuliku lapselapse küsimusterodu vanaemale, kes rääkimisest juba tüdinud on.\nKõige täpsemalt jäädvustab jutu teksti helilint. Käesolevas valimikus on tekstid fondiviitega RKM, mgn magnetofonilindilt litereeritud - sõna-sõnalt maha kirjutatud. Lint protokollib kõik jah- ja noh-sõnad; märkame, et lauset võib üsna järjekindlalt alustada või lõpetada sidesõna ja. Ometi ei jäta lindistamistoiming omapoolset mõju avaldamata. Enamasti loob see jutustajale tavalisest suurema vastutustunde, jutu sisu püütakse, otsekui selgeksõpitud koolitükki, võimalikult katkematul ja terviklikul kujul "ära vastata", emotsioonid hoitakse vaos, esituse ilmekus kaotab. Maarja-Magdaleena ekspeditsioonil osalenud folklorist Mare Kõiva märgib oma kogumispäevikus ühe jutustaja kohta: "Sõnastus muutub lindistamisel õige veidi ametlikumaks nn. ajalehestiili suunas. Hiljem linti üle kuulates avastan, et tegelikult jääb isegi nii teadlikult jutu terviklikkust taotleva jutustaja puhul osa infot lindistamisvälisesse aega. Olgu need siis vihjed sugulusele või mõni olustikudetail. Rääkimata lindistatava käitumisest ja õhustikust selle ümber. See vaesestab usundilisi jutte kõvasti." RKM II 369, 534 < Maarja-Magdaleena khk. - M. Kõiva (1983).\nNii murde- kui rahvaluuleuurijale on hästi teada, et võõrale jutu kuulajale-küsitlejale püütakse rääkida kirjakeeles. Eriti hästi tuleb see ilmsiks esimeste lausete sõnavalikus ja häälduses. Käesoleva raamatu juttude keele- ja murde-erinevused on säilitatud (vajadusel on nurksulgudes sõnaseletus), kuid ilmsed kirjavead parandatud. Otsest kõnet on märgitud, olenevalt rõhutamisest, tavalisest erinevalt. Kuigi jutu pealkirjastamine kuulub kirjandusloomingu juurde, on mõned rahvaluulekogujad saadetavatele lugudele pealkirju andnud. Elava esituse puhul pole selleks tarvidust, vajalik informatsioon antakse kohases lauses.\nTänapäeva jutustamishuvilisele peaks siintoodu olema vististi pigem lohutav kui kammitsev. Selgub, et arhiivitekst on ikkagi mõneti erinev tegelikus jutuvestmissituatsioonis esitatavast. Jutustajal on küllaltki palju vabadust jutuainesega ümberkäimiseks, seejuures oleneb jutuvariandi "nägu" momendi kuulajaskonnast ja jutuvestmise olukorrast.\nTemaatikasse aitab peale pealkirjade selgust tuua märksõnaregister. Usundilistes kujutelmades orienteerumine on vajalik selleks, et üleloomuliku elamuse kogeja või edasijutustaja suudaks määratleda, millega või kellega on tegemist. Lisaks mäluspeetavaile või raamatust hangitud teadmistele hõlbustavad jutustamist iseenda kogetud seigad. Neid edasi rääkides loome olemasolevate teadmiste toel üha uusi mälestusjutte. Sellekohaseid näiteid on paigutatud ka käesolevasse raamatusse. Koostajapoolne kommentaar iga juturühma ees annab mõningaid selgitusi üleloomulike olendite, teispoolsuse, sõnamaagia jms. kohta. Tähelepanu juhitakse erinevatele võimalustele ning rõhuasetustele ühe ja sama temaatikaga juttude edasijutustamisel, osutatakse jutu olulisematele komponentidele, nende järjestusele, võtetele sisu elamuslikumaks esiletoomiseks, mõnedele suulise kõne iseärasustele, jne.\nSissejuhatus Käesolev rahvajuttude valimik tutvustab Põhja-Tartumaa (praeguse Jõgevamaa) Maarja-Magdaleena kihelkonna usundilisi jutte ning nende jutustamisega seonduvat. Varem on Rahvuskultuuri Arendus- ja Koolituskeskuse tellimusel ilmunud valik Lääne-Eesti Kullamaa kihelkonna jutuvara (Rahvajutte ja -tarkusi Kullamaa kihelkonnast. Materjal rahvajutustajatele. Koostanud Pille Kippar. Tallinn 1998). Kui Kullamaa valimikus esitatakse iga rahvaluulekoguja üleskirjutused omaette rubriigina, siis käesolevas on jaotusaluseks juttude temaatika. Nii on hõlpsam jälgida varieerumisvõimalusi sisult lähedaste juttude esitusviisis, üksikmotiivides, rõhuasetustes jms. Eri aegadel Eesti Rahvaluule Arhiivi laekunud tekstide põhjal (1880. aastatel, 1930. aastatel ja 1983. aasta välitöödel kogutu) on võimalik otsustusi teha ka usundiliste kujutelmade ning nendest jutustava rahvapärimuse muutumise kohta. Selle raamatu kõige varasemad jutuüleskirjutused on tehtud neil aegadel, kui rahvaluule suurkogumise organiseerija Jakob Hurt oma üleskutsega "Paar palvid isamaa ärksamatele poegadele ja tütardele" (1888) innustas sadu eestlasi rahva vaimuvara kogumisele. Sellal olid muinasjuttude hiilgeajad juba möödumas, regivärsilised rahvalaulud aktiivsest kasutusest taandumas. Ka ei usutud nii siiralt kui varem üleloomulike olendite - haldjate, vaimude, tontide jts. olemasolusse. Jutustamise traditsioon siiski püsis. Kel oli huvi ja tähelepanelikku kõrva rahvajuttude kuulamiseks, võis sisult sarnaseid lugusid korduvalt kuulata ja neist juba lapsepõlves omamoodi tervikpildi luua. Kuidas jutustamine saja aasta eest toimus, selle kohta täpseid andmeid ei ole. Selle aja rahvaluulekogujad ei tarvitsenud oma kirjapanekuid teha sõna-sõnalt ega ühekordse jutustamise järgi. Nobedamgi sulg ei jõua sõnatulvaga sammu pidada, pealegi võttis kirjutamine vanasti rohkem aega kas või sellepärast, et tihtipeale tuli sulge tindipotti kasta. See, mis Jakob Hurdale saatmiseks kirja pandi, kujutas sagedastpealkirjade selgust tuua märksõnaregister. Usundilistes kujutelmades orienteerumine on vajalik selleks, et üleloomuliku elamuse kogeja või edasijutustaja suudaks määratleda, millega või kellega on tegemist. Lisaks mäluspeetavaile või raamatust hangitud teadmistele hõlbustavad jutustamist iseenda kogetud seigad. Neid edasi rääkides loome olemasolevate teadmiste toel üha uusi mälestusjutte. Sellekohaseid näiteid on paigutatud ka käesolevasse raamatusse. Koostajapoolne kommentaar iga juturühma ees annab mõningaid selgitusi üleloomulike olendite, teispoolsuse, sõnamaagia jms. kohta. Tähelepanu juhitakse erinevatele võimalustele ning rõhuasetustele ühe ja sama temaatikaga juttude edasijutustamisel, osutatakse jutu olulisematele komponentidele, nende järjestusele, võtetele sisu elamuslikumaks esiletoomiseks, mõnedele suulise kõne iseärasustele, jne.


vidaXL 7-osaline aiamööblikomplekt patjadega, polürotang, must | vidaXL.ee\n› Õuemööbli komplektid\nRotangist aiamööblikomplekt kombineerib stiili ja funktsionaalsuse ning saab teie aia või terrassi keskpunktiks. Kogu mööbel on mõeldud aasta ringi õues kasutamiseks.\nTänu ilmastiku- ja veekindlale PE-rotangile on mööblikomplekti lihtne puhastada, see on kulumiskindel ja sobilik igapäevaseks õues kasutamiseks. Komplektil on tugev pulbervärvitud terasraam, mis on väga vastupidav. See on ka kerge ja modulaarne, mis muudab selle painduvaks ja hõlpsalt ringi liigutatavaks, et sobituda iga asukohaga.\nKomplekti kuuluvad ülimugavad tihkelt polsterdatud istme- ja seljatoepadjad. Padjakatted on eemaldatavad ja pestavad. Lisaks tuleb kaasa hoiukast, kus saate hoida pehmendusi, patju, lisatekke ja muid esemeid, mida aias ja terrassil leidub. Laua, hoiukasti ja käetugede pealsed on valmistatud tugevast WPC-st.\nKomplekti kuulub kaks kahekohalist diivaniosa (mõlemal üks käetugi), üks ühekohaline diivaniosa (ilma käetugedeta), üks laud, üks hoiukast, kaks tumbat, viis patja, viis seljatoepatja ja viis istmepatja. MärkusSoovitame komplekti vihma, lume ja pakase eest kaitsta.\nMaterjal: pulbervärvitud terasraam + WPC-st pealsed + PE-rotang\nIstmepadja materjal: polüester\nKahekohalise diivaniosa mõõtmed (ühe käetoega): 118 x 60 x 70 cm (L x S x K)\nIstme laius: 109 cm\nIstme sügavus: 55 cm\nÜhekohalise diivani mõõtmed: 55 x 60 x 70 cm (L x S x K)\nLaua mõõtmed: 110 x 70 x 65 cm (P x L x K)\nHoiukasti mõõtmed: 60 x 60 x 70 cm (L x S x K)\nOtomani mõõtmed: 46 x 46 x 35 cm (P x L x K)\n2 x kahekohalist diivaniosa (mõlemal üks käetugi)\n1 x ilma käetugedeta ühekohaline diivaniosa\n1 x hoiustuskast\n2 x tumbat\n5 x patja


Miks jalgade liigesed valutavad: põhjused, diagnoosimine ja ravi, Kui liigese varises valus\nNaine räägib, et haiglas olles oli ravi korralik, aga pärast seda enam tüsistustega abi ei saa. Selliste meetodite hulka kuulub liigese punktsioon, mille käigus arst spetsiaalse nõelaga eemaldab põletikulise vedeliku või süstib ravimeid liigeseõõnde. Liigesepõletikuga komplitseeritud degeneratiivsed liigesepatoloogiad kaasnevad valu liigestes ja lihastes. Sageli ongi, kuid mitte alati. Liigesed valutavad Valu ülajäsemete liigestes võib ilmneda mitmel põhjusel: Mehaanilised põhjused on vigastused või degeneratiivsed muutused luu-kõhrekoes.\nLiigeste ja lihaste valu võib olla tingitud liigsest füüsilisest aktiivsusest või ohtliku haiguse sümptomist. Valu põhjuseid on võimatu iseseisvalt kindlaks teha, diagnoosimise peaks läbi viima kvalifitseeritud spetsialist objektiivsete meetoditega. Rünnaku kõrvaldamiseks ei piisa anesteetikumi tableti joomisest. Ajutine toime ei asenda arsti määratud tõhusat ravi. Miks ilmneb valulikkus?? Ebameeldivad valulikud aistingud, mis levivad liigesesse ja lihaskudedesse, halvendavad oluliselt üldist seisundit.\nLiigeste valu lastel: mida vanemad peaksid tegema Video: Kuidas lapse pahameelt hävitada? See oli esimene vastus, mis oli mõistlik - ja ei hirmutanud mind täielikult - pärast kuudepikkuseid haiglakülastusi, invasiivseid katseid ja olles veendunud, et mu tütrel on kõike alates meningiidist kuni ajukasvajateni kuni leukeemiani. Siin on meie lugu ja mida teha, kui teie lapsel on sarnased sümptomid. Ma lihtsalt teadsin, et midagi on valesti … Kui te küsiksite minult, kuidas see kõik alguse sai, viin teid tagasi jaanuari viimasesse nädalasse, kui mu tütar hakkas kaelapiirkonna üle kurtma. Ainult et ta ei kaevanud päriselt.\nKõige sagedamini on intensiivne Kui liigese varises valus, millel on paroksüsmaalne lühike kuur. Valutavate valu pidev esinemine näitab haiguse võimalikku kroonilist kulgu.\nHäired immuunsussüsteemi töös, kui kehas areneb autoimmuunne agressioon tervete tervete rakkude vastu, põhjustab valulikku reaktsiooni, mis Ravi harjade artroosiga mitut liigest ja on sageli lenduv.\nDegeneratiivsed-düstroofsed protsessid osteokondroosis. Radikuliit - valu rünnakud närvipunkti rikkumise ajal. Spondüliit, spondüloos. Pahaloomulised kasvajad või nende metastaasid. Samaaegsed sümptomid Valulikkus esineb üksi harva. Iga seisundiga, mis eelneb sündroomile, kaasnevad muud eristavad tunnused. Emotsionaalse stressi valulikkusega kaasnevad sageli iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus, peavalu pea taga. Kõik sümptomid ilmnevad täieliku lagunemise taustal: nõrkus ja väsimus, mõnel juhul on võimalik kehatemperatuuri tõus.\nKui mädane infektsioon on kinnitatud, halveneb üldine seisund märkimisväärselt, üldine valulikkus liitub kohaliku valuga. Neuroloogilise valuga kaasneb tundlikkuse vähenemine, tuimus, kipitus ja põletustunne. Lisaks on kõnnak häiritud, inimene võtab sunniviisiliselt pooleks painutatud positsiooni. Raske valusündroomi põhjustavad pahaloomulised kasvajad, Meetodid harjade artroosi raviks kaasneb üldine kurnatus.\nHaigus avaldub iseloomulike sümptomite kompleksis, millest üks on reumatoidne polüartriit, mis aitab Kui liigese varises valus valu ilmnemisele liigestes ja lihastes.\nLülisamba kumerus kyphosis, lordosis, skolioos suurendab Kui liigese varises valus ja üksikute lihasgruppide koormust, põhjustades liigeste ja Kui liigese varises valus valu.\nDiagnostika Kaasaegne inimene, tundnud valu, ei kiirusta arstiga nõu pidama. Apteegis on palju lihtsam osta geeli või plaastrit, mille nimi on tänu aktiivsele reklaamile kõigile teada. Kohaliku abinõu rakendamisel ilmneb kahtlase iseloomuga ajutine leevendustunne. Vaatamata valu leevenemisele ei mõjuta soojendav salv Kui liigese varises valus ebamugavuse põhjust. Lisaks sellele võib patoloogia koos põletiku eeldustega täielikult välja areneda.\nLiigeste eksudaadi bakterioloogiline uurimine. Hapu tagasi Ravimeetodite valik sõltub suuresti haigusest, mis põhjustab sündroomi.


ETIS - Professor uurib mikroRNA-de rolli kroonilistes põletikulistes haigustes ja nende potentsiaali ravimiarenduses\nProfessor uurib mikroRNA-de rolli kroonilistes põletikulistes haigustes ja nende potentsiaali ravimiarenduses\n26.09.2019 Priit Tuvike\nTartu Ülikoolis alustab 1. oktoobril tööd molekulaarmeditsiini professor Ana Rebane. Oma peamistes uurimisteemades on ta keskendunud krooniliste põletikuliste nahahaiguste ning astma tekke ja ägenemisega seotud molekulaarsete mehhanismide kirjeldamisele, et töötada selle põhjal välja tõhusamaid ravimeetodeid. Rebane tõdes, et ravimiarendust ei ole mõtet teha ilma teadmisteta haiguste mehhanismidest ja teadmiseta, kuidas potentsiaalsed ravimikandidaadid rakkudes käituvad.\nBio- ja siirdemeditsiini instituudi molekulaarmeditsiini professor Ana Rebane selgitas, et kroonilised põletikulised haigused on väga levinud ja nendega kaasnevad suured ravikulud. Osa selliseid haigusi, näiteks allergiline astma, on seoses ühiskonna moderniseerumisega märkimisväärselt sagenenud.\nÜks enamlevinud kroonilisi põletikulisi nahahaigusi, mida Ana Rebane koos oma uurimisrühmaga käsitleb, on atoopiline dermatiit. Seda põeb läänemaailmas 10–20% lastest ja kuni 3% täiskasvanutest. „Kui paljud lapsed kasvavad sellest välja, siis täiskasvanueas avalduv atoopiline dermatiit jääb sageli inimest tülitama elu lõpuni,“ rääkis Rebane.\n„Nende haiguste jaoks kasutusel olevad ravivõimalused ei ole alati efektiivsed ning võivad põhjustada soovimatuid kõrvaltoimeid ja ravimiresistentsust. Seetõttu on alusuuringud, mis aitavad paremini kirjeldada molekulaarseid protsesse kroonilistes põletikulistes haigustes, ning teadustöö, mis on suunatud uut tüüpi ravimeetodite väljatöötamisele, väga olulised,“ ütles Rebane.\nVastne professor keskendub oma töös geenide avaldumist reguleerivate molekulide, mikroRNA-de funktsioonide uurimisele ning võimalike mikroRNA-põhiste ravimeetodite arendamisele, kasutades selleks kullerpeptiide, millel on võime transportida rakkudesse eri suurusega molekule. Nii huvitab Rebast teadustöös muu hulgas see, kas täiskasvanutel oleks võimalik atoopilisest dermatiidist vabaneda, kui immuunsüsteemi käitumist õnnestuks teaduspõhiselt muuta.\nRebase sõnul on praegu väga huvipakkuv RNA-põhise ravi meetoditega seotud uuringute ja arendustöö uus laine. „Pärast esmast entusiasmi selle sajandi alguses leiti, et seda tüüpi täppisteraapiameetodite arenduses on palju takistusi. Näiteks on keeruline saavutada teraapiliste RNA-de transporti haiguskoldesse ja rakkudesse ilma immuunsüsteemi liigselt aktiveerimata,“ rääkis ta.\nViimasel ajal on teaduslaborid ja väiksed firmad saavutanud siiski mitmete keemiliselt modifitseeritud RNA oligotega suurt edu. Paljud uued ravimikandidaadid on jõudnud kliiniliste katsete etappi ning Ameerika Ühendriikides on kasutusloa saanud ka esimene RNA interferentsil põhinev ravim, mis on mõeldud peamiselt maksas toimiva ensüümi transtüretiini päriliku ületootluse ja sellega seotud amüloidoosi pärssimiseks, aga ka sellega kaasneva polüneuropaatia raviks.\nAna Rebane on Tartu Ülikooli bio- ja siirdemeditsiini instituudi molekulaarmeditsiini professor alates 1. oktoobrist 2019. Tutvu meditsiiniteaduste valdkonna uute professoritega lehel „Kolm küsimust uuele professorile“.