Euroopa Liidu L 34/2018\nKomisjoni rakendusmäärus (EL) 2018/183, 7. veebruar 2018, millega keeldutakse andmast luba formaldehüüdi kasutamiseks funktsionaalrühmadesse säilitusained ja hügieeniseisundit paremaks muutvad ained kuuluva söödalisandina ( 1 )\nKOMISJONI MÄÄRUS (EL) 2018/182,\nmillega muudetakse määrust (EÜ) nr 1126/2008 (millega võetakse vastu teatavad rahvusvahelised raamatupidamisstandardid kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1606/2002) seoses rahvusvahelise raamatupidamisstandardiga (IAS) 28 ning rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega (IFRS) 1 ja 12\nOma korrapärase edasiarendustöö käigus, mille eesmärk on standardite lihtsustamine ja selgemaks muutmine, avaldas Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu (IASB) 8. detsembril 2016 rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite 2014.–2016. aasta tsükli iga-aastased edasiarendused (edaspidi „iga-aastased edasiarendused“). Iga-aastaste edasiarenduste eesmärk on käsitleda IASBs projektitsükli käigus arutlusele tulnud küsimusi seoses rahvusvahelistes finantsaruandlusstandardites esinevate vastuolude või sõnastuse täpsustamisega, mis ei ole küll kiireloomulised, kuid on siiski olulised.\nKonsultatsioonides Euroopa finantsaruandluse nõuanderühmaga (EFRAG) jõudis komisjon järeldusele, et rahvusvahelise raamatupidamisstandardi (IAS) 28 ning rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite (IFRS) 1 ja 12 muudatused vastavad määruse (EÜ) nr 1606/2002 artikli 3 lõikes 2 esitatud vastuvõtukriteeriumidele.\nIASB määras IFRS 12 muudatuste jõustumise kuupäevaks 1. jaanuari 2017. Seepärast tuleks käesoleva määruse sätteid kohaldada tagasiulatuvalt, et tagada asjaomastele emitentidele õiguskindlus ning kooskõla muude määruses (EÜ) nr 1126/2008 sätestatud raamatupidamisstandarditega.\nrahvusvahelist raamatupidamisstandardit (IAS) 28 Investeeringud sidusettevõtjatesse ja ühisettevõtjatesse muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale;\nrahvusvahelist finantsaruandlusstandardit (IFRS) 1 Rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite esmakordne kasutuselevõtt muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale;\nrahvusvahelist finantsaruandlusstandardit (IFRS) 12 Muudes (majandus)üksustes olevate osaluste avalikustamine muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.\nKõik äriühingud kohaldavad artikli 1 punktis a osutatud muudatusi hiljemalt alates 1. jaanuaril 2018 või pärast seda algava majandusaasta alguskuupäevast.\nKõik äriühingud kohaldavad artikli 1 punktis b osutatud muudatusi hiljemalt alates 1. jaanuaril 2018 või pärast seda algava majandusaasta alguskuupäevast.\nKõik äriühingud kohaldavad artikli 1 punktis c osutatud muudatusi hiljemalt alates 1. jaanuaril 2017 või pärast seda algava majandusaasta alguskuupäevast.\nBrüssel, 7. veebruar 2018\nIFRSide iga-aastased edasiarendused 2014.–2016. aasta tsükkel\nMuudatused standardis IFRS 1\nParagrahve 39L ja 39T muudetakse, paragrahvid 39D, 39F ja 39AA jäetakse välja ning paragrahv 39AD lisatakse.\nIAS 19-ga Hüvitised töötajatele (muudetud juunis 2011) muudeti paragrahvi D1 ning jäeti välja paragrahvid D10 ja D11. Üksus rakendab neid muudatusi siis, kui ta rakendab IAS 19 (muudetud juunis 2011).\nDokumendiga Investeerimisettevõtted (IFRS 10, IFRS 12 ja IAS 27 muudatused), välja antud 2012. aasta oktoobris, muudeti lõikeid D16, D17 ja lisa C. Üksus rakendab neid muudatusi 1. jaanuaril 2014 või hiljem algavate aruandeaastate suhtes. Dokumendi Investeerimisettevõtted varasem rakendamine on lubatud. Kui üksus rakendab neid muudatusi varem, rakendab ta samal ajal ka kõik dokumendis Investeerimisettevõtted esitatud muudatused.\nDokumendiga IFRS-ide iga-aastased edasiarendused (2014.–2016. aasta tsükkel), välja antud 2016. aasta detsembris, muudeti paragrahve 39L ja 39T ning jäeti välja paragrahvid 39D, 39F, 39AA ja E3–E7. Üksus rakendab neid muudatusi aruandeaastate suhtes, mis algavad 1. jaanuaril 2018 või hiljem.\nLisas E jäetakse välja paragrahvid E3–E7 ja nendega seotud pealkirjad.\nLühiajalised vabastused IFRSidest\nMuudatused standardis IFRS 12\nIFRS 12 Muudes (majandus)üksustes olevate osaluste avalikustamine\nParagrahv 5 A lisatakse.\nKäesoleva IFRS-i nõudeid kohaldatakse paragrahvis 5 loetletud üksuse osaluste suhtes, mis on kooskõlas IFRS-ga 5 Müügiks hoitavad põhivarad ja lõpetatud tegevusvaldkonnad liigitatud (või mis kuuluvad müügigruppi, mis on liigitatud) müügiks hoitavaks või lõpetatud tegevusvaldkonnaks, välja arvatud paragrahvis B17 kirjeldatud juhul.\nLisas B muudetakse paragrahvi B17.\nKOKKUVÕTLIK FINANTSTEAVE TÜTAR-, ÜHIS- JA SIDUSETTEVÕTJATE KOHTA (PARAGRAHVID 12 JA 21)\nKui üksuse osalus tütar-, ühis- või sidusettevõtjas (või osa tema osalusest ühis- või sidusettevõtjas) liigitatakse (või kui üksus kuulub müügigruppi, mis liigitatakse) müügiks hoitavaks kooskõlas IFRS-ga 5, ei pea üksus avalikustama kokkuvõtlikku finantsteavet selle tütar-, ühis- või sidusettevõtja kohta kooskõlas paragrahvidega B10–B16.\nLisasse C lisatakse paragrahv C1D.\nDokumendiga IFRS-ide iga-aastased edasiarendused (2014.-2016. aasta tsükkel), välja antud 2016. aasta detsembris, lisati paragrahv 5A ja muudeti paragrahvi B17. Üksus rakendab neid muudatusi kooskõlas IAS-ga 8 Arvestusmeetodid, arvestushinnangute muutused ja vead tagasiulatuvalt 1. jaanuaril 2017 või pärast seda algavate aruandeaastate suhtes.\nMuudatused standardis IAS 28\nIAS 28 Investeeringud sidusettevõtjatesse ja ühisettevõtjatesse\nParagrahve 18 ja 36A muudetakse ning paragrahv 45E lisatakse.\nVabastus kapitaliosaluse meetodi rakendamisest\nKui sidusettevõtjasse või ühisettevõtjatesse tehtud investeering kuulub üksusele, mis on riskikapitali organisatsioon, investeerimisfond, usaldusühingu vormis asutatud fond või muu sarnane üksus, kaasa arvatud investeeringutega seotud kindlustusfond, või sellise üksuse kaudu kaudselt muule investorile, võib kõnealune üksus otsustada mõõta selliseid investeeringuid õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kooskõlas IFRS 9-ga. Üksus otsustab seda iga sidus- või ühisettevõtja puhul eraldi selle esmasel kajastamisel.\nKapitaliosaluse meetodi protseduurid\nVaatamata paragrahvis 36 esitatud nõudele võib üksus, mis ei ole investeerimisühing, kuid millel on osalus investeerimisühingust sidus- või ühisettevõtjas, otsustada kapitaliosaluse meetodit rakendades säilitada õiglase väärtuse mõõtmise, mida rakendab käesolev investeerimisühingust sidus- või ühisettevõtja investeerimisühingust sidus- või ühisettevõtja osaluse suhtes tütarettevõtjates. Sõltuvalt sellest, milline neist leiab aset hiljem, tehakse see otsus iga investeerimisühingust sidus- või ühisettevõtja puhul kas a) investeerimisühingust sidus- või ühisettevõtja esmasel kajastamisel või b) siis, kui sidus- või ühisettevõtja muutub investeerimisühinguks, või c) siis, kui investeerimisühingust sidus- või ühisettevõtjast saab esmakordselt emaettevõtja.\nDokumendiga IFRS-ide iga-aastased edasiarendused (2014.–2016. aasta tsükkel), välja antud 2016. aasta detsembris, muudeti paragrahve 18 ja 36A. Üksus rakendab neid muudatusi kooskõlas IAS-ga 8 tagasiulatuvalt aruandeaastate suhtes, mis algavad 1. jaanuaril 2018 või hiljem. Varasem rakendamine on lubatud. Kui üksus rakendab muudatusi varasema perioodi suhtes, avalikustab ta selle asjaolu.\nKOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/183,\nmillega keeldutakse andmast luba formaldehüüdi kasutamiseks funktsionaalrühmadesse „säilitusained“ ja „hügieeniseisundit paremaks muutvad ained“ kuuluva söödalisandina\nMääruses (EÜ) nr 1831/2003 on sätestatud lubade andmine söödalisandite kasutamiseks loomasöötades ning selliste lubade andmise või andmisest keeldumise põhjused ja kord. Kõnealuse määruse artikliga 10 on ette nähtud nõukogu direktiivi 70/524/EMÜ alusel lubatud söödalisandite uuesti hindamine (2).\nKooskõlas direktiiviga 70/524/EMÜ anti komisjoni direktiiviga 83/466/EMÜ (3) tähtajatu luba formaldehüüdi (mis kuulub säilitusainete rühma) kasutamiseks lõssis kuni kuue kuu vanuste sigade söödalisandina. Määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 10 lõike 1 kohaselt kanti see toode seejärel olemasoleva tootena söödalisandite registrisse.\nFormaldehüüd (EÜ nr 200-001-8, CASi nr 50-00-0) lisati komisjoni määrusega (EÜ) nr 1451/2007 (4) kehtestatud selliste toimeainete loendisse, mida tuleb hinnata nende võimalikuks lisamiseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ (5) I, IA või IB lisasse. Kuid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 528/2012, (6) millega asendati direktiiv 98/8/EÜ, ei hõlma sööda säilitamiseks kasutatavaid tooteid, millega vähendatakse kahjulikke organisme, eelkõige tooteid, millega vähendatakse sööda saastumist salmonellabakteritega, arvestades, et need tooted kuuluvad määruse (EÜ) nr 1831/2003 reguleerimisalasse. Komisjoni otsuse 2013/204/EL (7) kohaselt on keelatud sööda säilitusainetena kasutatavate ja formaldehüüdi sisaldavate biotsiidide turule laskmine alates 1. juulist 2015. See kuupäev määrati, et tagada vajalik aeg üleminekuks biotsiide reguleerivalt korralt söödalisandite reguleerimisele määruse (EÜ) nr 1831/2003 kohaselt.\nMääruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 7 alusel esitati kaks taotlust formaldehüüdi valmistise lubamiseks kõikidele loomaliikidele ette nähtud söödalisandina, et kõnealune söödalisand liigitataks söödalisandite kategooriasse „tehnoloogilised lisandid“ ja funktsionaalrühma „säilitusained“. Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 10 lõikega 2 hõlmavad mõlemad taotlused formaldehüüdi kui olemasoleva toote kasutamist lõssis kuni kuue kuu vanustel sigade puhul. Taotlustele olid lisatud määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 7 lõikes 3 nõutud üksikasjad ja dokumendid.\nMääruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 7 alusel esitati ka taotlus formaldehüüdi valmistise lubamiseks sigadele ja kodulindudele ette nähtud söödalisandina, et kõnealune söödalisand liigitataks söödalisandite kategooriasse „tehnoloogilised lisandid“ ja funktsionaalrühma „hügieeniseisundit paremaks muutvad ained“. Taotlusele olid lisatud määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 7 lõikes 3 nõutud üksikasjad ja dokumendid.\nEuroopa Toiduohutusamet („toiduohutusamet“) jõudis oma kahes 28. jaanuaril 2014 (8) esitatud arvamuses ja oma 1. juulil 2014 esitatud arvamuses (9) seoses sihtliikidega järeldusele, et formaldehüüdi valmistis oleks teatavate kontsentratsioonitasemete korral broileritele, munakanadele, jaapani põldvuttidele ja (võõrutatud) põrsastele ohutu, kuid et kõikidele loomaliikidele ja kategooriatele, sealhulgas kõikidele kodulindudele ja sigadele ohutut taset ei saa kindlaks määrata. Peale selle ei olnud kättesaadavate uuringute põhjal võimalik kindlaks teha sihtliikide reproduktsioonile ohutut formaldehüüdi kontsentratsiooni. Toiduohutusamet järeldas ka, et formaldehüüdi valmistis võib olla tõhus säilitusaine ja hügieeniseisundit paremaks muutev aine mikroobide kasvu vähendamiseks salmonellabakteritega saastunud söödas. Ühtlasi järeldas toiduohutusamet nimetatud kolmes arvamuses, et probleeme tekitab formaldehüüdi ohutus kasutajatele. Formaldehüüd on tugevat ärritust põhjustav toksiline aine, mis on tugevatoimeline nahka ja hingamiselundeid sensibiliseeriv aine (sealhulgas kutseastmat põhjustav aine), mis põhjustab ka silmakahjustusi. Toiduohutusamet märkis oma arvamustes, et kuigi paikne ärritus soodustab eeldatavasti tugevalt kantserogeneesi, kutsub formaldehüüd väiksemates paiksetes kontsentratsioonides teadaolevalt esile DNA adukte, mistõttu ei tohiks ettevaatusena lugeda kokkupuudet mitteärritava kontsentratsiooniga täiesti riskivabaks. Toiduohutusamet järeldas, et lisaks ei saa praeguste teadmiste põhjal välistada formaldehüüdiga kokkupuutumise ja leukeemia vahelist põhjuslikku seost. Toiduohutusamet järeldas, et seoses formaldehüüdi valmistise taotletud kasutamisega söödas ei olnud võimalik naha, silmade või hingamiselunditega kokkupuutumise ohutut taset kindlaks määrata. Seetõttu soovitas amet võtta meetmeid tagamaks, et toodet käsitseva isiku hingamisteed, nahk ja silmad on kaitstud formaldehüüdi kasutamisel tekkiva tolmu, udu või auru eest. Ühtlasi soovitas amet kaaluda, kas kehtestatavad ranged kaitsemeetmed kaitseksid kasutajaid tõhusalt. Lisaks kinnitas toiduohutusamet määrusega (EÜ) nr 1831/2003 asutatud referentlabori aruande söödas sisalduva söödalisandi analüüsimeetodi kohta.\nFormaldehüüd on liigitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 kohaselt sissehingamisel kantserogeenseks (1B kategooria) ja sugurakkudele mutageenseks (2. kategooria) (10).\nLiidu töötervishoiu ja tööohutuse alaste õigusaktide raames töötatakse välja formaldehüüdiga tööl kokkupuutumise piirmäärad. Komisjoni otsusega 2014/113/EL (11) moodustatud töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee määras oma 30. juuni 2016. aasta soovituses (12) formaldehüüdile piirmäära selle toimemehhanismi hindamise tulemusena ning kolmepoolne tööohutuse ja töötervishoiu nõuandekomitee (13) vaatas selle seejärel läbi kooskõlas töökeskkonna piirmäärade kehtestamise menetlusega.\nMääruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 9 kohaselt tuleb meetmes söödalisandile loa andmise kohta võtta arvesse kõnealuse määruse artikli 5 lõigete 2 ja 3 nõudeid ning ühenduse õigust ja muid vaadeldava küsimusega seotud õiguspäraseid tegureid. Seetõttu tuleb riskijuhtimisotsuse tegemisel formaldehüüdi söödalisandina kasutamiseks loa andmise kohta lähtuda kogu kättesaadavast teabest olemasolevate riskide kohta, eelkõige ühest küljest kasutajatele, eriti töötajatele avalduvate riskide kohta, mis tulenevad formaldehüüdi käsitsemisest, ja teisest küljest loomadele või asjaomaste loomsete saaduste tarbijatele avalduvate riskide kohta, mis võivad tuleneda sellest, et formaldehüüdi söödalisandina ei kasutata.\nKooskõlas liidu töötervishoiu ja tööohutuse alaste õigusaktidega, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/37/EÜ (14) (töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest) artikliga 4, peab tööandja vähendama kantserogeeni või mutageeni kasutamist töökeskkonnas, eelkõige asendades selle, kui see on tehniliselt võimalik, aine, segu või protsessiga, mis ei ole selle kasutamistingimustes ohtlik või on vähem ohtlik töötajate tervisele või ohutusele.\nFormaldehüüdi käsitsemisest põhjustatud tõsiste riskide tõttu sobib selline asendamine ka kõnealuse söödalisandi puhul, võttes arvesse eesmärki tagada inimeste tervise kaitse ja kasutajate huvide kaitse kõrge tase vastavalt määrusele (EÜ) nr 1831/2003 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 178/2002 sätestatud ettevaatuspõhimõttele (15).\nSeoses võimalike alternatiivsete toodetega, millega asendada formaldehüüdi kui funktsionaalrühma „säilitusained“ kuuluvat söödalisandit, on liidus praegu luba antud mitmele samasse funktsionaalrühma kuuluvale söödalisandile.\nSeoses võimalike alternatiivsete toodete väljatöötamisega, millega asendada formaldehüüdi kui funktsionaalrühma „hügieeniseisundit paremaks muutvad ained“ kuuluvat söödalisandit, (16) uuritakse praegu võimalusi arendada välja söödalisandeid, mis vähendaksid sööda mikrobioloogilist saastumist ohutult ja tõhusalt. Ühele söödalisandile on selles funktsionaalrühmas juba luba antud (17) ning kuigi sellel on teistsugune toimemehhanism, loetakse seda seetõttu alternatiivseks aineks bakteriaalsete patogeenide, sealhulgas Salmonella spp. vähendamiseks söödas, põhjustamata formaldehüüdi kasutamisest tulenevaid probleeme seoses kasutajate ohutusega. Selle funktsionaalrühma söödalisanditele loa saamiseks on esitatud mitu taotlust ning neid hinnatakse määruse (EÜ) nr 1831/2003 kohaselt. Peale selle võivad ka muud lubatud söödalisandid parandada loomsete toodete kvaliteeti enteropatogeenidega, nagu Salmonella spp., saastumise vähendamise teel.\nLisaks võimalusele kasutada söödas soovitud eesmärkidel formaldehüüdi asemel alternatiivseid tooteid aitab ennetava lähenemisviisina sööda ohutust ja kvaliteeti parandada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 183/2005 (18) ette nähtud hügieeninõuete ja heade tavade rakendamine söödaahelas. Selle raames on ette nähtud konkreetsed hügieenimeetmed sööda salmonellabakteritega saastumise ohjeldamiseks ja ennetamiseks ning saastunud sööda töötlemiseks.\nEeltoodust järeldub, et võttes arvesse formaldehüüdi kahjulikku mõju selle aine käsitsejate tervisele, lähtudes töötajate tervise kaitsmisel ettevaatuspõhimõttest ning arvestades asjaolu, et formaldehüüdi kavandatavateks kasutamisviisideks söödas on olemas alternatiivseid tooteid ja meetmeid, millega ei kaasne samu probleeme inimeste tervisele, ei korva formaldehüüdi eelised sellega seotud terviseriske. Seetõttu ei ole määruse (EÜ) nr 1831/2003 artiklis 5 ettenähtud tingimused täidetud ning loa andmisest formaldehüüdi kui söödalisandi kasutamiseks säilitusainena ja hügieeniseisundit paremaks muutva ainena tuleks keelduda.\nKuna formaldehüüdi edasine kasutamine võib ohustada inimeste tervist, tuleb funktsionaalrühma „säilitusained“ kuuluv ning kuni kuue kuu vanuste sigade puhul lõssis kasutatav söödalisand ja seda sisaldavad eelsegud niipea kui võimalik turult eemaldada. Praktilistel kaalutlustel tuleks siiski ette näha piiratud üleminekuperiood asjaomaste toodete varude turult kõrvaldamiseks, et ettevõtjad saaksid nõuetekohaselt järgida turult kõrvaldamise kohustust. Selle tulemusena tuleks võimaldada ka piiratud ajavahemik seda söödalisandit või eelsegu sisaldava lõssi ja seda lõssi sisaldava segasööda eemaldamiseks turult, et arvestada nende toodete kasutamist söödaahelas.\nLoa andmisest formaldehüüdi kasutamiseks loomade söödalisandina söödalisandite kategoorias „tehnoloogilised lisandid“ ning funktsionaalrühmades „säilitusained“ ja „hügieeniseisundit paremaks muutvad ained“ keeldutakse.\n1. Söödalisandite kategooriasse „tehnoloogilised lisandid“ ja funktsionaalrühma „säilitusained“ kuuluva söödalisandi formaldehüüdi olemasolevad varud kasutamiseks lõssis kuni kuue kuu vanuste sigade puhul ning seda lisandit sisaldavate eelsegude varud kõrvaldatakse turult niipea kui võimalik ja hiljemalt 28. maiks 2018.\n2. Lõikes 1 osutatud söödalisandit või eelsegusid sisaldav lõss ja sellist lõssi sisaldav segasööt, mis on toodetud enne 28. maid 2018, kõrvaldatakse turult niipea kui võimalik ja hiljemalt 28. augustiks 2018.\n(3) Neljakümne kolmas komisjoni (28. juuli 1983. aasta) direktiiv 83/466/EMÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 70/524/EMÜ (söödalisandite kohta) lisasid (EÜT L 255, 15.9.1983, lk 28). Söödalisandi keemilist kirjeldust täpsustati komisjoni 8. juuli 1985. aasta direktiiviga 85/429/EMÜ, millega muudeti nõukogu direktiivi 70/524/EMÜ (söödalisandite kohta) lisasid (EÜT L 245, 12.9.1985, lk 1).\n(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiiv 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist (EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1).\n(7) Komisjoni 25. aprilli 2013. aasta otsus 2013/204/EL, milles käsitletakse tooteliiki 20 kuuluvates toodetes kasutatava formaldehüüdi kandmata jätmist Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/8/EÜ (mis käsitleb biotsiidide turuleviimist) I, IA ja IB lisasse (ELT L 117, 27.4.2013, lk 18).\n(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist ning millega muudetakse direktiive 67/548/EMÜ ja 1999/45/EÜ ja tunnistatakse need kehtetuks ning muudetakse määrust (EÜ) nr 1907/2006 (ELT L 353, 31.12.2008, lk 1).\n(11) Komisjoni 3. märtsi 2014. aasta otsus 2014/113/EL, millega asutatakse töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee ning tunnistatakse kehtetuks otsus 95/320/EÜ (ELT L 62, 4.3.2014, lk 18).\n(12) SCOEL/REC/125. Kättesaadav aadressil: https://publications.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/7a7ae0c9-c03d-11e6-a6db-01aa75ed71a1\n(13) Tööohutuse ja töötervishoiu nõuandekomitee moodustati nõukogu 22. juuli 2003. aasta otsusega 2003/C 218/01, millega moodustatakse tööohutuse ja -tervishoiu nõuandekomitee (ELT C 218, 13.9.2003, lk 1).\n(14) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/37/EÜ töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest (kuues üksikdirektiiv nõukogu direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (ELT L 158, 30.4.2004, lk 50).\n(15) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1).\n(16) See funktsionaalrühm on moodustatud tehnoloogilise ja teadusliku arendustegevuse tulemusena kooskõlas komisjoni 9. detsembri 2015. aasta määrusega (EL) 2015/2294, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1831/2003 seoses söödalisandite uue funktsionaalrühma loomisega (ELT L 324, 10.12.2015, lk 3).\n(17) Komisjoni 1. juuni 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/940, milles käsitletakse loa andmist sipelghappe kasutamiseks kõikide loomaliikide söödalisandina (ELT L 142, 2.6.2017, lk 40).\n(18) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. jaanuari 2005. aasta määrus (EÜ) nr 183/2005, millega kehtestatakse söödahügieeni nõuded (ELT L 35, 8.2.2005, lk 1).\nKOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/184,\nmillega muudetakse rakendusmäärust (EL) nr 540/2011 seoses toimeainete FEN 560 (lambaläätse seemnetest jahvatatud pulber) ja sulfurüülfluoriidi heakskiidu kehtivusaja pikendamisega\nKomisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 (2) lisa A osas on esitatud toimeained, mida loetakse määruse (EÜ) nr 1107/2009 kohaselt heakskiidetuks.\nFEN 560 (lambaläätse seemnetest jahvatatud pulber) ja sulfurüülfluoriidi heakskiidu pikendamise taotlused esitati vastavalt komisjoni rakendusmäärusele (EL) nr 844/2012 (3). Tõenäoliselt aga lõpeb kõnealuste ainete heakskiidu kehtivusaeg taotlejast mittesõltuvatel põhjustel enne, kui võetakse vastu otsus ainete heakskiidu pikendamise kohta. Seepärast on vaja pikendada kõnealuste ainete heakskiidu kehtivusaega kooskõlas määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikliga 17.\nArvestades aega ja ressursse, mida on vaja suure arvu 2019.–2021. aastal lõppeva heakskiidu kehtivusajaga toimeainete heakskiidu pikendamise taotluste hindamiseks, loodi komisjoni rakendusotsusega C(2016) 6104 (4) tööprogramm, milles rühmitatakse samalaadsed toimeained ja seatakse prioriteedid selle põhjal, millised on nendega seotud ohud inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale, nagu on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikliga 18.\nOtsuse C(2016) 6104 kohaselt tuleks esmajärjekorras hinnata toimeaineid, mida võib pidada väikese riskiga toimeaineteks. Selliste toimeainete heakskiidu kehtivusaega tuleks seega pikendada nii lühikeseks ajavahemikuks kui võimalik. Võttes arvesse ülesannete ja töö jaotust raportööride ja kaasraportööridena tegutsevate liikmesriikide vahel ning hindamiseks ja otsustamiseks olemasolevaid ressursse, peaks kõnealune ajavahemik olema toimeaine FEN 560 (lambaläätse seemnetest jahvatatud pulber) puhul üks aasta.\nToimeainete puhul, mis ei kuulu rakendusotsuses C(2016) 6104 esitatud prioriteetsetesse kategooriatesse, tuleks heakskiidu kehtivusaega pikendada kahe või kolme aasta võrra, võttes arvesse kehtivaid aegumistähtaegu ja asjaolu, et rakendusmääruse (EL) nr 844/2012 artikli 6 lõike 3 kohaselt tuleb toimeainete täiendavad toimikud esitada hiljemalt 30 kuud enne heakskiidu kehtivusaja lõppu, ja seda, et raportööride ja kaasraportööridena tegutsevate liikmesriikide vahel on vaja tagada ülesannete ja töö ühtlane jaotamine, ning hindamiseks ja otsuste tegemiseks vajalike ressursside olemasolu. Seepärast on asjakohane pikendada toimeaine sulfurüülfluoriidi heakskiidu kehtivusaega kolme aasta võrra.\nArvestades määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 17 esimese lõigu eesmärki nende juhtumite puhul, kui hiljemalt 30 kuud enne käesoleva määruse lisas sätestatud asjakohast kehtivusaja aegumist ei ole kooskõlas rakendusmäärusega (EL) nr 844/2012 esitatud ettenähtud täiendavat toimikut, määrab komisjon kehtivusaja lõpu samale kuupäevale, mis kehtis enne käesoleva määruse kohaldamist, või kõige varasemale sellele järgnevale kuupäevale.\nArvestades määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 17 esimese lõigu eesmärki nende juhtumite puhul, kui komisjon võtab vastu määruse, milles sätestatakse, et käesoleva määruse lisas viidatud toimeaine heakskiidu kehtivusaega ei pikendata, kuna heakskiitmise tingimused ei ole täidetud, määrab komisjon kehtivusaja lõpu samale kuupäevale, mis kehtis enne käesoleva määruse kohaldamist, või kuupäevale, mil jõustub määrus, milles sätestatakse, et toimeaine kehtivusaega ei pikendata, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem. Olukorras, kus komisjon võtab vastu määruse, millega nähakse ette käesoleva määruse lisas osutatud toimeaine heakskiidu kehtivusaja pikendamine, püüab komisjon kehtestada varaseima võimaliku kohaldamiskuupäeva, mis on asjaolusid arvestades kohane.\n307. reas asendatakse sulfurüülfluoriidi käsitleva kande kuuendas veerus („Heakskiitmise aegumine“) kuupäev tekstiga „31. oktoober 2023“;\n308. reas asendatakse FEN 560 (lambaläätse seemnetest jahvatatud pulber) käsitleva kande kuuendas veerus („Heakskiitmise aegumine“) kuupäev järgmisega „31. oktoober 2021“.\nKOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/185,\nmillega muudetakse rakendusmäärust (EL) nr 540/2011 seoses toimeaine penflufeeni heakskiitmise tingimustega\nKomisjoni rakendusmäärusega (EL) nr 1031/2013 (2) kiideti toimeainena heaks penflufeen ning lisati see komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 (3) lisa B ossa. Heakskiit anti üksnes seemnekartuli mugulate töötlemisele enne muldapanemist või selle ajal, kusjuures ühel ja samal põllul võib penflufeeniga töödeldud kartuleid mulda panna üks kord igal kolmandal aastal.\nVastavalt määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 7 lõikele 1 esitas toimeaine tootja Bayer CropScience AG määratud referentliikmesriigile Ühendkuningriigile 13. mail 2014 taotluse penflufeeni heakskiitmise tingimuste muutmiseks, et võimaldada selle kasutamist muude seemnete puhul. Toimikus kirjeldati ainult odra ja nisu puhul kasutamist. Kõnealuse määruse artikli 9 lõike 3 kohaselt teatas Ühendkuningriik taotlejale, muudele liikmesriikidele, Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi „toiduohutusamet“) ja komisjonile 16. juunil 2014, et taotlus on vastuvõetav.\nMääratud referentliikmesriik hindas kooskõlas määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 4 sätetega toimeaine penflufeeni uut kasutusviisi seoses selle võimaliku mõjuga inimeste ja loomade tervisele ning keskkonnale ning esitas komisjonile ja toiduohutusametile 5. augustil 2015 esialgse hindamisaruande. Kõnealuse määruse artikli 12 lõike 3 kohaselt nõuti taotlejalt lisateavet. Ühendkuningriik hindas lisateavet ja esitas komisjonile ja toiduohutusametile 8. juulil 2016 ajakohastatud esialgse hindamisaruande.\n3. novembril 2016 esitas toiduohutusamet komisjonile oma järelduse (4) selle kohta, kas toimeaine penflufeeni uued kasutusviisid vastavad määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklis 4 sätestatud heakskiitmise kriteeriumidele. Komisjon esitas penflufeeni käsitleva hindamisaruande esialgse lisandi ja määruse eelnõu alalisele taime-, looma-, toidu- ja söödakomiteele 23. jaanuaril 2017.\nTaotlejal paluti esitada märkusi läbivaatamisaruande lisandi kohta.\nVähemalt ühe kõnealust toimeainet sisaldava taimekaitsevahendi puhul on ühe või mitme iseloomuliku kasutusviisiga seoses leidnud kinnitust, et taimekaitsevahendi kasutamisel seemnete või muu külvatava või istutatava paljundusmaterjali puhul on täidetud määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklis 4 sätestatud heakskiitmisnõuded. Seepärast on asjakohane tühistada penflufeeni kasutamispiirang, mille kohaselt tohib seda kasutada vaid seemnekartuli mugulatel, ning lubada kasutada seda ka muude seemnete ja paljundusmaterjali puhul.\nMääruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 13 lõike 2 kohaselt koostoimes artikliga 6 ning teaduse ja tehnika arengut arvestades on vajalik ja asjakohane muuta heakskiitmise tingimusi, jättes teatavad tingimused ja piirangud alles, ning nõuda taotlejalt esimeses heakskiitmismenetluses esitatud kinnitava teabe esitamist.\nRakendusmäärusega (EL) nr 1031/2013 nõuti, et taotleja esitaks kahe aasta jooksul pärast kõnealuse määruse jõustumist kinnitava teabe lindudele avalduva pikaajalise ohu kohta. Kuna taotleja esitas kõnealused andmed toimikus, millega taotleti toimeaine penflufeeni heakskiidu tingimuste muutmist, loetakse see nõue täidetuks. Liikmesriigid peaksid seda uut teavet kasutama ja vajaduse korral kontrollima penflufeeni sisaldavatele toodetele antud riiklikke lubasid.\nRakendusmäärusega (EL) nr 1031/2013 nõuti samuti, et komisjonile esitataks teave kaubanduslikult toodetud tehnilise materjali näitajate kohta. Kuna Ühendkuningriik hindas kõnealuseid andmeid toimeaine penflufeeni heakskiidu tingimuste muutmise menetluse osana, loetakse see nõue täidetuks.\n(2) Komisjoni 24. oktoobri 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 1031/2013, millega kiidetakse heaks toimeaine penflufeen vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta ning muudetakse komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa (ELT L 283, 25.10.2013, lk 17).\n(4) EFSA Journal 2016; 14(11):4604. Kättesaadav internetis: www.efsa.europa.eu.\nRakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa B osas asendatakse penflufeeni käsitlevas 55. reas veeru „Erisätted“ tekst järgmisega:\nLoa võib anda üksnes seemne ja muu paljundusmaterjali töötlemiseks enne külvamist või istutamist või selle ajal; ühel ja samal põllul võib kasutada üks kord igal kolmandal aastal.\nMääruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 29 lõikes 6 osutatud ühtsete põhimõtete rakendamisel võetakse arvesse toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees 15. märtsil 2013 penflufeeni kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande järeldusi, eelkõige selle I ja II liidet, ning alalises taime-, looma-, toidu- ja söödakomitees 13. detsembril 2017 penflufeeni kohta lõplikult vormistatud läbivaatamisaruande lisandit ning eriti selle I ja II liidet.\nÜldhindamisel pööravad liikmesriigid erilist tähelepanu järgmisele:\npikaajaline oht lindudele;\npõhjavee kaitse, kui toimeainet kasutatakse tundliku mullastiku ja/või tundlike kliimatingimustega piirkonnas;\njääkidele pinnavees, mida joogiveena kasutamise eesmärgil juhitakse ära piirkonnast, kus kasutatakse penflufeeni sisaldavaid tooteid.\nKui penflufeen klassifitseeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1272/2008 (*1) kohaselt 2. kategooria kantserogeenseks aineks, peab taotleja esitama kinnitava teabe metaboliidi M01 (3-hüdroksübutüülpenflufeen) võimaliku mõju kohta põhjaveele. Kõnealune teave tuleb komisjonile, liikmesriikidele ja toiduohutusametile esitada kuue kuu jooksul alates kõnealuse aine kohta tehtud klassifitseerimisotsusest teavitamisest.\nKOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/186,\nmillega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatava Hiina Rahvavabariigist pärit korrosioonikindla terase impordi suhtes ja nõutakse lõplikult sisse sellise impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks\nVastavalt määruse (EL) 2016/1036 (edaspidi „alusmäärus“) artiklile 7 kehtestas Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“) 10. augustil 2017 komisjoni määrusega (EL) 2017/1444 (2) (edaspidi „ajutine määrus“) ajutise dumpinguvastase tollimaksu teatava Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „HRV“ või „asjaomane riik“) pärit korrosioonikindla terase impordi suhtes.\nUurimine algatati 9. detsembril 2016 (3) pärast seda, kui Euroopa teraseühendus (edaspidi „Eurofer“ või „kaebuse esitaja“) oli 25. oktoobril 2016 esitanud kaebuse tootjate nimel, kelle toodang moodustab üle 53 % Euroopa Liidu teatava korrosioonikindla terase kogutoodangust.\nNagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 30, hõlmas dumpingu ja kahju uurimine ajavahemikku 1. oktoobrist 2015 kuni 30. septembrini 2016 (edaspidi „uurimisperiood“). Kahju hindamise seisukohast oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2013 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood“).\nKomisjon kehtestas rakendusmäärusega (EL) 2017/1238 (4) HRVst pärit ja sealt saadetud vaatlusaluse toote impordi suhtes registreerimisnõude. Impordi registreerimine lõppes ajutiste meetmete kehtestamisega 11. augustil 2017.\nPärast selliste oluliste asjaolude ja kaalutluste avalikustamist, mille põhjal kehtestati ajutine dumpinguvastane tollimaks (edaspidi „esialgsete järelduste avalikustamine“), esitas mitu huvitatud isikut kirjaliku pöördumise, milles nad väljendasid oma seisukohti esialgsete järelduste kohta. Isikutele, kes taotlesid ärakuulamist, anti selleks võimalus.\nUurimise lõppetapis kuulati 13. novembril 2017 ära rahvusvahelise terasekaubanduse assotsiatsioon (edaspidi „ISTA“) ja 17. novembril 2017 Hiina raua- ja teraseühendus (edaspidi „CISA“).\nKomisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist. Selleks et koguda teavet impordi registreerimise, valimisse kuuluvate liidu tootjate, Euroferi ja kõikide teadaolevate importijate kohta, paluti esitada täiendavaid andmeid. Valimisse kuuluvad liidu tootjad, Eurofer ja kuus importijat esitasid vastused küsimustikule.\nEespool põhjenduses 7 nimetatud küsimustiku vastuste kontrollimiseks tehti kontrollkäigud seoses andmetega, mille esitasid:\nEurofer, Brüssel, Belgia;\nNagu ajutise määruse põhjenduses 22 teatati, tehti uurimise lõppetapis kontrollkäigud järgmiste valimisse kuuluvate HRV eksportivate tootjatega seotud kauplejate/importijate valdustesse:\nHebei Iron and Steel Group (edaspidi „HBIS“):\nDuferco Deutschland GmbH, Ratingen, Saksamaa;\nDuferco SA, Lugano, Šveits.\nKomisjon teavitas kõiki huvitatud isikuid olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal ta kavatses kehtestada HRVst pärit korrosioonikindla terase liitu suunatud impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu ning nõuda lõplikult sisse ajutise tollimaksuga tagatud summad (edaspidi „lõplike järelduste avalikustamine“). Kõigile huvitatud isikutele anti aega lõpliku avalikustamise kohta märkuste esitamiseks. Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist taotles üks isik täiendavaid selgitusi konkreetse äriühingu kohta ja tema taotlus rahuldati. Komisjonile ei esitatud nende täiendavate selgituste kohta märkusi.\n1.4. Individuaalne kohtlemine\nAjutise määruse põhjenduses 21 märkis komisjon, et kolm HRV eksportivate tootjate kontserni taotles individuaalset kohtlemist vastavalt alusmääruse artikli 17 lõikele 3. Ajutise määruse põhjenduses 22 selgitati põhjusi, miks selliste taotluste läbivaatamine ei olnud võimalik uurimise esialgses etapis.\nPärast ajutiste dumpinguvastaste meetmete rakendamist väitis ajutise määruse põhjenduses 23 osutatud äriühingute kontsern, et individuaalse kohtlemise taotlust tuleks uurida lõppetapis järgmistel põhjustel: (i) sest tegemist on ainsa Hiina eksportiva tootjaga, kes importis teatavaid tooteid liidu turule; (ii) tema toodete eripära tõttu, mis on kordamine, sest puuduvad uued elemendid, mis toetaksid ajutise määruse põhjenduses 23 uuesti esitatud varasemat väidet, ning (iii) kuna Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) õiguses on sätestatud kohustus määrata individuaalsed dumpingumarginaalid iga teadaoleva eksportiva tootja puhul (välja arvatud juhul, kui ilmneb piiratud arv erandeid). See isik väitis ka, et üldiselt ei saanud eksportijate arvu pidada nii suureks, et individuaalsete dumpingumarginaalide määramine oleks teostamatu.\nEsimese kahe väite puhul on kindlaks tehtud, et valimiga juba hõlmatud tootevalikut peetakse tüüpiliseks, sest see moodustab peaaegu poole Hiina koguimpordist liitu.\nKolmanda väitega seoses kinnitab komisjon esialgses etapis tehtud järeldust, et individuaalseks kohtlemiseks esitatud taotluste arv (taotlusi esitas kolm HRV eksportivate tootjate kontserni, kuhu kuuluvad mitmed ettevõtjad) oli nii suur, et see muutis individuaalse kontrollimise põhjendamatult koormavaks ning takistas uurimise õigeaegset lõpuleviimist. Tõepoolest, pärast taotluste arvust tingitud eeldatava töökoormuse hindamist otsustas komisjon, et ühtegi individuaalset kohtlemist ei saa lõppetapis kohaldada, sest täiendavat uurimist vajavate üksuste arv ja mitmete eri kohtade külastamine kontrollimise eesmärgil oleks põhjendamatult koormav ja takistaks uurimise õigeaegset lõpuleviimist, arvestades uurimise tähtaega ja komisjoni käsutuses olevaid ressursse. Komisjon on juba uurinud 22 valimisse kuuluvat üksust seitsmes eri paigas.\nPealegi, nagu on märgitud eespool põhjenduses 9, tuli oluline kontroll, mis toimub tavaliselt uurimise esialgses etapis, edasi lükata uurimise lõppetappi, arvestades juhtumi mahukust ja huvitatud isikute arvu, keda selle juhtumiga seoses uuritakse, ning see suurendas veelgi uurimisega seotud koormust.\nLisaks tuletatakse meelde, et valimisse kuuluvate eksportivate tootjate arvele langes uurimisperioodi jooksul peaaegu pool vaatlusaluse toote Hiinast liitu suunatud impordi kogumahust. Individuaalset kohtlemist taotlevate kontsernide osalus oleks kokku vähem kui 5 % kogu impordist.\nJa lõpetuseks, komisjon viitab ka mittediskrimineerimise põhimõttele, mis võib saada rikutud, kui individuaalselt kontrollitakse vaid üht täiendavat kontserni, jättes kõrvale ülejäänud kaks äriühingut/kontserni, kes ei kuulu valimisse, kuid kes samuti taotlesid individuaalset kontrolli.\nPärast lõplike järelduste teatavakstegemist esitas põhjenduses 13 nimetatud kontsern veel kord individuaalse kontrolli taotluse, tuues põhjenduseks selle, et (i) tegemist on vaatlusaluse toote mitteintegreeritud tootjaga, kelle kulude struktuur ja tulukoostis erinevad valimisse kuuluvate eksportivate tootjate omast; (ii) väidetavalt ei kavatsenud komisjon individuaalset kontrolli käsitlevat otsust varem vastu võtta, et jätta huvitatud isikud ilma võimalusest esitada kõnealuses küsimuses oma märkusi; (iii) vastavalt WTO õigusele peaks individuaalse kontrolli taotluste tagasilükkamine olema erand; (iv) komisjon oli kontrollinud kõiki valimisse kuuluvaid eksportivaid tootjaid enne 2017. aasta aprilli, ning (v) mittediskrimineerimise põhimõte ei ole probleem, sest kohtupraktika kohaselt oleks komisjon pidanud hindama turumajandusliku kohtlemise nõudeid, mida esitasid ülejäänud kaks äriühingut/kontserni, kes ei kuulu valimisse ja kes samuti taotlesid individuaalset kontrolli.\nÜkski eespool toodud põhjendus ei lükka ümber üldist järeldust, et taotluste individuaalne kontrollimine ei olnud võimalik. Esiteks, väidetavalt erinev kulude struktuur ja tulukoostis ei saa iseenesest olla individuaalse kontrollimise põhjus. Pigem on kõik individuaalset kontrolli taotlenud äriühingud ühes ja samas faktilises ja õiguslikus olukorras. Lisaks on äriühingul alati võimalik taotleda tagasimakset või vahepealset korrigeerimist, kui kohaldatavad tingimused on täidetud. Teiseks, komisjon ei ole kunagi takistanud huvitatud isikutel kõnealuses küsimuses märkusi esitada. Kolmandaks, komisjon tuletab meelde, et WTO õiguse kohaselt on dumpinguvastase lepingu artiklis 6.10 sõnaselgelt märgitud, et kui asjaomaste [eksportijate] suur hulk ei võimalda [individuaalset kontrollimist], võivad ametiasutused kontrollimisel piirduda põhjendatud hulga huvitatud isikutega, kasutades valimeid. Selle reegli kohaldamine ei takista vabatahtlike vastuste andmist. Neljandaks, komisjon lõpetas valimisse kuuluvate rühmade kontrollimise alles oktoobris 2017. Lõpuks märgib komisjon, et kolme täiendava äriühingu/kontserni taotluste analüüside läbiviimise koormust reguleeriti ad abundum ajutises määruses ja eespool põhjendustes 15–17.\nKuna individuaalse kontrollimise kohta muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 21–24 sätestatud esialgsed järeldused.\n1.5. Turumajanduslik kohtlemine („MET“)\nAjutise määruse põhjenduses 25 märgiti, et kaks koostööd tegevat HRV tootjate kontserni, kes valimisse ei kuulu, on individuaalse kohtlemise taotluse raames esitanud turumajandusliku kohtlemise taotluse vormid. Kuna komisjon otsustas mitte võimaldada neile kontsernidele individuaalset kohtlemist, ei hinnatud nende turumajandusliku kohtlemise taotlusi.\nKuna turumajandusliku kohtlemise kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 25 sätestatud esialgsed järeldused.\n1.6. Vaatlusalune toode ja samasugune toode\nAjutise määruse põhjenduses 31 on sätestatud vaatlusaluse toote määratlus. See määratlus on lõplikult heaks kiidetud. Nagu mainitud ajutise määruse põhjenduses 34, nõuavad teatavad isikud jätkuvalt selgitusi vaatlusaluse toote määratluse kohta. Sellised selgitused esitati iga juhtumi kohta eraldi.\nSelgitatakse, et TARICi kood 7225990035, mis oli esitatud ajutise määruse põhjenduses 31 ja artiklis 1, tuleks määrusest kustutada, sest see lisati ekslikult, kuna see oli juba eraldatud teisele tootele, mille suhtes kohaldatakse meetmeid. Vaatlusaluse toote liidu turule importijad ei ole seda koodi kasutanud.\nKuna vaatlusaluse toote ja samasuguse toote kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 31–39 esitatud järeldused.\n2. DUMPINGUHINNAGA MÜÜK\nNormaalväärtuse arvutuskäik on esitatud ajutise määruse põhjendustes 40–51.\nPärast ajutiste meetmete kehtestamist väitis CISA, et kahju- ja dumpingumarginaalide vaheline erinevus tekitas kahtlusi komisjoni järelduste ja arvutuste täpsuse või võrdlusriigi valiku suhtes. CISA hinnangul on vaatlusaluse toote normaalväärtus võrdlusriigis 21 % kõrgem kui liidu tootmisharu sihthind ja võrdlusriigi tootja keskmine müügihind oli kõrgem kui (juba niigi kõrged) hinnad Brasiilias. CISA väitel tekitas asjaolu, et normaalväärtus arvutati valimisse kuuluvate eksportivate tootjate suurema osa müügi kohta, kahtlusi ka võrdlusriigi valiku ja Brasiilias kogutud andmete kvaliteedi suhtes. Lõppkokkuvõttes palus CISA komisjonil tühistada Brasiilia kui võrdlusriigi valiku.\nViimane väide tundub olevat vastuolus CISA 24. märtsi 2017. aasta avaldusega, mille kohaselt Brasiilia näib olevat parim valik mitme kandidaatriigi, st Kanada, Austraalia ja Brasiilia hulgast, eriti pärast seda, kui oli võrreldud kõikide turgude suurust ja koostööd tegevate tootjate turujõudu.\nTegelikult on Brasiilia konkurentsivõimeline turg oma kolme kodumaise tootja ja märkimisväärse impordiga, mis on pärit peamiselt Hiinast ja mis moodustab Brasiilia kodumaisest turust ligikaudu 15 %. Brasiilias ei ole kehtestatud dumpinguvastaseid ja tasakaalustusmeetmeid ning sealsed ettevõtjad tegutsevad tavapärastes konkurentsitingimustes. Seetõttu on Brasiilia sobiv valik.\nMis puutub andmete kvaliteeti ja arvutustesse, on võrdlusriigi tootja esitatud andmete täpsust kontrollitud ja need leiti olevat usaldusväärsed. Arvutused on tehtud kooskõlas alusmääruse kohaldatavate õigusnormidega. Need on faktiliselt õiged.\nPärast esialgsete järelduste avalikustamist märkis üks valimisse kuuluv eksportivate tootjate kontsern, et normaalväärtuse arvutamisel oleks tulnud arvesse võtta rohkem kui 75 % tema liitu suunatud müügimahust, ning osutas asjaolule, et see tekitab tõsiseid kahtlusi võrdlusriigi siseturul müüdud tooteliikide võrreldavuse kohta.\nSiinkohal tuleb märkida, et toote määratlus hõlmab suurt hulka eri omadustega tooteliike. Asjaolu, et teatavat liiki Brasiilia tooteid ei müüdud piisavas koguses või et neid ei saanud ühitada liitu eksporditud Hiina tooteliikidega, ei tähenda, et Brasiilia tooteliigid ei ole võrreldavad. Tõepoolest, Brasiilia tootja valmistatud tooteliigid kuuluvad samasse tooterühma ja neid on teataval määral võimalik ühitada tooteliikidega, mida valimisse kuuluvad Hiina eksportivad tootjad liitu ekspordivad. Lisaks kohandati selliste eksporditud toodete normaalväärtust, mida ei olnud Brasiilia normaalväärtustega võimalik otseselt ühitada, et võtta arvesse kõiki füüsilisi erinevusi (eelkõige seoses toodete laiuse, pinna kvaliteedi ja kattekihi massiga) võrdlusriigi tootja hinnakirja alusel, kus sellised erinevused on tegelikult ette nähtud. See tähendab ka, et tooteliigid, mille kohta normaalväärtus arvutati, olid tegelikult osa võrdlusriigi tootja tooteportfellist, nagu need olid valimisse kuuluvate Hiina tootjate puhul. Pärast lõplike järelduste avalikustamist läks üks isik veelgi kaugemale ning nõudis, et iga füüsilise erinevuse kohandamise puhul tuleks kindlaks määrata selle täpne väärtus. Seda väidet on käsitletud allpool põhjenduses 35.\nSama isik väitis ka, et normaalväärtuse kohta ei esitatud mingeid sisulisi andmeid. Kõnealune isik palus juurdepääsu kõigile andmetele oma advokaatide kaudu, põhjendades seda kaitseõiguse põhimõttega, mille kohaselt neile, kelle kohta tehakse nende huve märkimisväärselt mõjutav otsus, tuleks anda võimalus tõhusalt teatavaks teha oma seisukohad tõendite kohta, millel vaidlustatud otsus põhineb.\nNormaalväärtuse arvutamise aluseks on andmed, mis on seotud võrdlusriigi tootja müügi ja kuludega. Võrdlusriigi tootja taotles ja põhjendas oma müügimahu ja kuludega seotud andmete konfidentsiaalset käsitlemist käesoleva uurimise eesmärgil, kuna selline avalikustamine võib kahjustada äriühingu konkurentsivõimet. Samuti annaks normaalväärtuse avalikustamine konkurentidele võimaluse tuletada selle põhjal võrdlusriigi tootja hinnad ja kulud. Seetõttu käsitletakse normaalväärtuse arvutamist konfidentsiaalse teabena. Ajutise määruse põhjenduses 50 on võrdlusriigi kasumi ning müügi-, üld- ja halduskuludega seotud andmed esitatud protsendivahemikena. Lisaks said eksportivad tootjad konkreetse teabe iga tooteliigi normaalväärtuse vahemiku kohta. Ja lõpetuseks, nendes küsimustes teavitati huvitatud isikut võimalusest pöörduda kaubandusmenetluses ärakuulamise eest vastutava ametniku poole vastavalt tema pädevust käsitleva otsuse (5) artikli 15 sätetele. Kõnealune isik ei pöördunud selles küsimuses ärakuulamise eest vastutava ametniku poole.\nPärast lõplike järelduste teatavakstegemist teatas kõnealune isik, et ta mõistab täielikult normaalväärtuse määramiseks vajalike andmete konfidentsiaalsust ning hindab võrdlusriigi tootja muret nende andmete kaitsmata avalikustamise üle. Seega kinnitas ta oma soovi saada juurdepääs normaalväärtuse arvutamisega seotud andmetele oma õigusnõustaja kaudu kaitsemeetmete või muu konstruktiivse lahenduse abil. Komisjon märgib, et alusmääruses puuduvad sätted, mis võimaldavad uurimise ajal juurdepääsu teabele, mille konfidentsiaalset käsitlemist teabe esitaja on taotlenud.\nPärast lõplike järelduste teatavakstegemist väitis see osapool, et kirjalikus teates iga tooteliigi normaalväärtuse kohta esitatud protsendivahemikud on mõttetud. Komisjon märgib, et kõnealune isik ei esitanud seda väidet esialgsete järelduste avalikustamise ajal, kuna esialgsete ja lõplike järelduste avalikustamisel kasutati ühtesid ja samu protsendivahemikke. Igal juhul leiab komisjon, et kasutatud vahemikke on vaja selleks, et säilitada võrdlusriigi tootjale esitatud asjakohaste andmete konfidentsiaalne käsitlemine ning anda piisav ülevaade konfidentsiaalselt esitatud teabest.\nKuna normaalväärtuse määramise kohta rohkem märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 40–51.\nEkspordihinna arvutuskäik on esitatud ajutise määruse põhjendustes 52–53.\nKontsern Shagang väitis, et komisjon ei avalikustanud tema Hongkongis ja Singapuris asuvate seotud kauplejate müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi mahaarvamise õiguslikku alust. Lisaks väitis kontsern Shagang, et teda ja temaga seotud äriühinguid tuleks käsitada ühe majandusüksusena, ja seetõttu vaidlustas ta eelmainitud kohandused. See isik väitis, et tema Hongkongis ja Singapuris asuvad seotud kauplejad etendasid kogu müügiprotsessis marginaalset rolli ja lihtsalt täitsid teise juriidilise üksuse juhtnööre.\nKomisjon täpsustas, et kõnealuste kohanduste õiguslik alus on alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkt i, sest see viitab hinnalisandile, mis saadi seotud äriühingult, kelle funktsioonid on sarnased komisjonitasu alusel töötava esindaja omadega.\nKomisjon analüüsis kooskõlas artikli 2 lõike 10 punktiga i erinevaid tegureid ja tegi muu hulgas kindlaks järgmist: (i) arvestades kirjalikke lepinguid, nõuab HRVs asuv seotud äriühing oma välismaal asuvatelt seotud kauplejatelt pidevalt hinnalisandit; (ii) neis kirjalikes lepingutes eeldatakse, et ettevõtjad võtsid endale kliendi makseviivitusega seotud riski; (iii) seotud kauplejate põhitegevus, mis moodustab nende käibest rohkem kui 95 %, seisneb kauplemises toodetega, mis ei ole vaatlusalune toode, ja hõlmab kauplemist mitteseotud isikutega; (iv) kauplejad maksavad hüvitisi kliendi kvaliteedialaste kaebuste alusel; (v) kauplejad maksavad mereveo- ja pangakulud vaatlusaluse toote liitu eksportimisel; (vi) ühe seotud kaupleja tegevusloa järgi on tema põhitegevus hulgimüük tasu või lepingu alusel, nt komisjonitasu alusel esindajana; (vii) kontrollitud kasumiaruande põhjal katab seotud kauplejate kasum asjaomased kontorikulud; (viii) kauplejad ei asu tööruumides ega tootjate läheduses ning hoiavad raamatupidamisdokumente oma valdustes. Seetõttu jõudis komisjon järeldusele, et sidusettevõtjad täitsid komisjonitasu alusel töötava esindaja ülesannetele sarnaseid kohustusi. Seetõttu jäeti alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i alusel tehtud kohandused muutmata.\nPärast lõplike järelduste avalikustamist vaidlustas kõnealune isik järelduse, nagu ei moodustaks kaks Hongkongi ja Singapuri sidusettevõtjat ja eksportiv tootja ühtset majandusüksust. Nad vaidlustasid eespool loetletud elemendid ega pidanud neid asjakohaseks, otsustades, et kõnealuse seotud kaupleja ülesanded ei sarnane siiski komisjonitasu alusel töötava esindaja kohustustele.\nKomisjon leidis, et ükski neist selle isiku esitatud argumentidest ei vii teistsugusele järeldusele, kui jõuti eespool põhjenduses 42. Pigem kinnitas kõnealune isik oma pöördumises järgmisi asjaolusid:\nkaks kauplejat säilitasid HRVs asuvalt seotud äriühingult ostmisel hinnalisandi;\nkõnealuste kauplejate põhitegevuse käibest rohkem kui 95 % hõlmas kauplemist toodetega, mis ei ole vaatlusalune toode, sealhulgas kauplemistegevust mitteseotud isikutega;\nkaks kauplejat maksid hüvitist klientide kvaliteedialaste kaebuste eest ning kohustusid maksma mereveo- ja pangakulud;\nkaks kauplejat olid eksportivast tootjast füüsiliselt kaugel ja neil oli oma raamatupidamisarvestus;\nühe seotud kaupleja tegevusloa järgi oli tema põhitegevus hulgimüük tasu või lepingu alusel, nt komisjonitasu alusel töötav esindaja. See, et kõnealune isik ei vaidlustanud äritegevuse iseloomu, ja asjaolu, et sellise tegevuse kirjeldus ei seostu konkreetselt vaatlusaluse tootega, on igal juhul ebaoluline;\nseotud kauplejate kasum kattis asjakohased kontorikulutused.\nLisaks näitas uurimine, et kontsern Jiangsu Shagang International Trade Co. Ltd müüb otse kolmandate riikide turgudel ja Hiina siseturul. See kinnitab, et kontsernil Shagang on oma müügi-, sealhulgas ekspordimüügi osakond. Eeltoodud põhjustel tegutsesid Hongkongis ja Singapuris asuvad seotud kauplejad komisjonitasu alusel töötavate esindajatena.\nJärelikult, kooskõlas väljakujunenud kohtupraktikaga, (6) kuna ühtki sellist komisjonitasu või hinnalisa ei kohaldatud normaalväärtuse suhtes, tagati ekspordihinna korrigeerimine vastavalt alusmääruse artikli 2 lõike 10 punktile i.\nKuna ekspordihinna kohta muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 52 ja 53.\nAjutise määruse põhjendustes 54–56 selgitatakse, kuidas normaalväärtust ja ekspordihinda võrreldakse.\nKontsern Shagang vaidlustas ajutise määruse põhjenduses 56 kirjeldatud käibemaksu kohandamise metoodika. Isik väitis, et kui normaalväärtus on kõrgem kui ekspordihind, peaks komisjon kohandama ekspordihinda käibemaksu selle osa võrra, mida tootjatele ei tagastatud.\nKooskõlas alusmääruse artikli 2 lõike 10 punktiga b võis komisjon seoses erineva kaudse maksustamisega (käesoleval juhul on ekspordimüügi käibemaks osaliselt tagastatav) nõuetekohaselt kohandada ainult normaalväärtust, kuid mitte ekspordihinda. Seepärast lükati väide tagasi.\nAjutise määruse põhjendust 56 täpsustatakse järgmiselt. Komisjon arvestas normaalväärtusi ja ekspordihindu koos käibemaksuga ja kohandas normaalväärtust, et viia see vajaduse korral kooskõlla vaatlusaluse toote ekspordi suhtes kohaldatava käibemaksumääraga pärast tagasimakseid.\nPärast lõplike järelduste avalikustamist vaidlustas kontsern Shagang taas ajutise määruse põhjenduses 56 kirjeldatud käibemaksu kohandamise metoodika. Selle isiku arvates kehtib alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkt b olukorras, kus samasugust toodet maksustatakse käibemaksuga siseturul, erinevalt Euroopa Liitu eksporditavatest toodetest. Kõnealune isik kordas oma väidet, et kohandada ei tuleks mitte normaalväärtust, vaid ekspordihinda, ning pakkus teise võimalusena normaalväärtuse kohandamist käibemaksu lisamisega, kusjuures selline käibemaks arvutatakse iga tooteliigi puhul tonnaažisumma kohta. Väide lükati tagasi. Komisjon on seisukohal, et tema arvutustes kasutatud metoodika on kooskõlas alusmääruse nõuetega, nagu seda tõlgendatakse kohtupraktikas.\nKuna võrreldavuse kohta muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 54–55 ja põhjendus 56 koos selgitusega.\nDumpingumarginaali arvutuskäik on esitatud ajutise määruse põhjendustes 57–61.\nPärast esialgsete järelduste avalikustamist väitis kontsern Shagang, et dumpingumarginaali tuleks arvutada igakuiselt seoses rauamaagi hinna märkimisväärse kõikumisega (61,9 % ajavahemikus detsember 2015 – august 2016 vastavalt tsiteeritud allikale), mis mõjutas vaatlusaluse toote ekspordihinda.\nKomisjon arvutas välja dumpingumarginaali, võrreldes kaalutud normaalväärtust kaalutud keskmise ekspordihinnaga kogu uurimisperioodi jooksul. Antud juhul ei piirdu ekspordimüük vaid uurimisperioodi lühikese konkreetse ajavahemikuga. Rauamaagi hindade kõikumise mis tahes mõju oleks ühtlaselt jaotunud kogu uurimisperioodi jooksul. Seetõttu ei õigusta see igakuiseid arvutusi. Arvestades hilist etappi, millal taotlus esitati, eksportivate tootjate erinevat integreerituse taset, asjaolusid, et muud allikad osutavad erinevale kõikumisele, ning seda, et ükski teine isik ei tõstatanud samu probleeme, lükati see väide tagasi. Tuleb ka märkida, et konkreetsetes näidetes, mille kõnealune isik esitas, olid valmistoodete hinnamuutused väiksemad kui rauamaagi hindade kõikumine eespool nimetatud ajavahemiku jooksul.\nPärast lõplike järelduste avalikustamist kordas kontsern Shagang oma väidet, et dumpingumarginaali tuleks arvutada igakuiselt. Taotlusele ei lisatud elemente, mis oleksid põhjendanud igakuiseid arvutusi, ja seetõttu ei saanud taotlust rahuldada.\nPärast kontrollkäike, mis toimusid äriühingutes Duferco Deutschland GmbH ja Duferco Belgium SA, tuli läbi vaadata teatud teave müügi ja kulude kohta Euroopa Liidus.\nPärast eelmainitud läbivaatamist ja tehnilise vea parandamist on lõplikud dumpingumarginaalid, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist, järgmised:\nKontsern ja äriühing\nHesteel Co., Ltd. Handani filiaal\nHesteel Co., Ltd. Tangshani filiaal\nMuud koostööd teinud äriühingud\nKuna liidu tootmisharu ja liidu toodangu määratluse kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 62–64 sätestatud järeldused.\nLiidu tarbimisnäitajaid langetati veidi seoses asjaomase riigi impordimahtude korrigeerimisega, mida on selgitatud põhjendustes 64–66. Selle põhjal muutus vabaturul tarbimine liidus järgmiselt:\nTarbimine vabal turul (tonnides)\nAllikas: Euroferi küsimustikule antud vastus ja Eurostati statistika (korrigeeritud 15 %)\nVaatlusalusel perioodil suurenes vabal turul tarbimine liidus 25 %. Suurenemine oli tingitud eelkõige nõudluse kasvust peamistes järgtööstussektorites.\nKuna liidu tarbimise kohta rohkem märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 65–72 esitatud järeldused.\n3.3. Asjaomasest riigist pärit import\n3.3.1. Asjaomasest riigist pärit impordi maht, turuosa ja hind\nPärast esialgsete järelduste avalikustamist 20. oktoobril 2017 esitas Eurofer kõiki peamisi korrosioonikindla terase turge hõlmava turuteabealase küsitluse näol tõendid selle kohta, et ajutises määruses hinnati HRVst pärit importi vaatlusalusel perioodil tegelikust kuni 15 % suuremaks. Eurofer uuris oma liikmetelt, st kõikidelt liidu olulistel turgudel tegutsevatelt äriühingutelt, missugused on impordimahud selliste liidu turule suunatud toodete puhul, mis ei ole vaatlusalused tooted, kuid mis deklareeritakse samade CN-koodide all. Kõik kaebajad nõustusid kasutatud metoodika ja saavutatud järeldustega: parimate hinnangute kohaselt leiti, et 15 % Hiina impordist ei ole vaatlusalune toode. Puudusid igasugused tõendid selle kohta, et see oleks mõjutanud importi teistest riikidest. CISA juhtis oma ettepanekus tähelepanu ka sellele, et korrosioonikindla terase impordi statistika võib olla ülepaisutatud.\nKomisjonil ei olnud esialgses etapis piisavalt tõendusmaterjali, mille põhjal järeldada, et importi või selle ulatust oleks üle hinnatud, nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 74.\nArvestades uusi tõendeid, leidis komisjon, et nõue on põhjendatud, ning kohaldas 15 % korrektsiooni HRVst pärit impordile. Komisjon leidis, et 15 % korrektsioon on põhjendatud, kuna see oli piisav arvestus, mis põhines impordituru põhjalikul analüüsil. Komisjon võttis arvesse ka konfidentsiaalseid statistilisi andmeid, mida koguti uurimise lõppetapil, mis kinnitas taas, et mitte kõik eelnimetatud CN-koodide alusel liigitatud tooted ei ole vaatlusalune toode. Äriühinguid teavitati korrektsioonist ja neile anti võimalus esitada oma seisukohti. Ühtegi märkust ei esitatud.\nSellest tulenevalt muutus HRVst pärit import liitu järgmiselt:\nImpordimaht (tonnides) ja turuosa\nAllikas: Eurostati statistika (korrigeeritud 15 %)\nEespool toodud tabelist selgub, et absoluutarvudes on HRVst pärit import vaatlusalusel perioodil suurenenud 146 %. Sellega paralleelselt kasvas liitu suunatud dumpinguhinnaga impordi kogu turuosa vaatlusalusel perioodil kokku 9,8 protsendipunkti.\nKorrigeeritud impordistatistika näitab impordimahu jätkuvat suurenemist nii absoluutarvude kui ka turuosa lõikes. Tegelikult näitas simulatsioon, et isegi siis, kui aastatel 2013–2015 toimunud impordi mahtu ei oleks korrigeeritud, oleks impordi maht kasvanud 109 % ja turuosa 70 %.\nSeoses hindade allalöömisega arvutati kolmest valimisse kuuluvast eksportivast tootjast kahe puhul pärast seotud importijate juurde tehtud kontrollkäike veel kord impordi CIF-väärtust. Neid CIF-väärtusi korrigeeriti eksportivate tootjate märkuste järel pärast esialgsete järelduste avalikustamist (nagu on selgitatud eespool alapunktis 2.2). Lõplikke hindade allalöömise marginaale on seega korrigeeritud ja need on HRV puhul vastavalt 8,1 % ja 15,1 %.\nKuna asjaomase riigi impordi kohta muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 73–81 esitatud ülejäänud järeldused.\nÜks huvitatud isik väitis, et tema õigusi on rikutud mikromajanduslike näitajate indekseerimise tõttu. Nagu ajutises määruses on selgitatud, kasutati indekseerimist selleks, et kaitsta valimisse kuuluvate ja kaht kontserni esindavate Euroopa Liidu tootjate konfidentsiaalsust. Huvitatud isikule anti täiendavat teavet, mida oli võimalik avalikustada vahemike kujul, ilma et see ohustaks andmete konfidentsiaalset käsitlemist. Igal juhul peetakse indekseerimist asjakohaseks lähenemisviisiks, sest sellega kaitstakse andmete konfidentsiaalsust, pakkudes samas kõigile huvitatud äriühingutele olulist teavet. Lisaks kasutati sellist lähenemisviisi ainult niivõrd, kuivõrd see on vajalik, nimelt mikromajanduslike näitajate puhul. Seepärast lükkas komisjon selle väite tagasi.\nVastuseks lõplike järelduste avalikustamisele vaidlustas asjaomane isik (CISA) mikromajanduslike andmete avalikustamise vormi. CISA sõnul jääb endiselt arusaamatuks, miks mikromajanduslikud andmed on konfidentsiaalsed, sest ta on seotud nelja liidu tootjaga, kes valimisse kuuluvad. Nagu selgitatud eespool põhjenduses 72, on need andmed, kuigi need on koondatud nelja valimisse kuuluva tootja poolt, seotud tootjatega, kes esindavad vaid kaht kontserni. Kui need andmed oleksid avaldatud, oleks mõlemal kontsernil olnud võimalik arvutada teise kontserni andmed. Väide, et andmete avalikustamine rikkus CISA kaitseõigust, on seetõttu tagasi lükatud.\n3.4.2. Makromajanduslikud ja mikromajanduslikud näitajad\nEelmainitud asjaomasest riigist pärit impordi korrigeerimise tulemusena kulges liidu tootmisharu turuosa areng vabal turul järgmiselt.\nTuruosa vabal turul\nSiinkohal tuleb märkida, et kuigi liidu tootmisharu turuosa hinnati vaatlusalusel perioodil pärast Hiinast pärit impordi mahtude korrigeerimist ümber veidi kõrgemale tasemele, kahanes see võrreldes eelmise aasta sama kvartaliga siiski ligi 13 protsendipunkti või 16 %.\nÜks eksportiv tootja väitis, et liidu tootmisharu investeeris uutesse tootmisvõimsustesse, mis on pigem märk heast tervisest kui kahjust. Seda küsimust on juba käsitletud ajutise määruse põhjenduses 117. Meenutatakse, et liidu tootmisharul on ellujäämiseks vaja säilitada vähenenud tootmisvõimsuse tingimustes oma tõhusus ja tulemuslikkus. Selgitatakse, et suurem osa investeeringuid tootmisliinidesse olid ette nähtud seniste tootmisliinide väljavahetamiseks. Seepärast tunnistatakse see väide alusetuks ja lükatakse tagasi.\nCISA väitis, et HRVst pärit toodete liitu importimise hinnad on uurimisjärgsel perioodil oluliselt suurenenud. Ta võrdles eelmist ajavahemikku mai–juuni 2017 ja leidis, et kasv oli 35 %. CISA väitis, et selline areng tähendab, et meetmeid ei ole enam vaja. Eurofer selgitas, et ka tooraine (rauamaak, jäägid ja koksisüsi) hinnad on kasvanud 10–100 % ning et see tasakaalustas kasumlikkuse suurenemise liidu tootmisharu puhul. Eurofer märkis, et liit ei ole teeninud kasumit alates aastast 2008.\nNagu ajutise määruse põhjenduses 30 ja eespool põhjenduses 3 on kinnitatud, hõlmas kahju uurimine uurimisperioodi alates 1. oktoobrist 2015 kuni 30. septembrini 2016 ning kahju hindamiseks vajalike suundumuste hindamine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2013 kuni uurimisperioodi lõpuni. Alusmääruse artikli 6 lõike 1 kohaselt ei võeta teavet uurimisperioodile järgneva perioodi kohta üldjuhul arvesse. Uurimise käigus ei ilmnenud asjaolusid, millega õigustada kõrvalekaldumist sellest lähenemisviisist. Sel juhul ei peeta hindade arengut asjakohaseks põhjenduseks, sest näiteks ei ole mingeid viiteid selle püsiva mõju kohta. Seega lükatakse ka see väide tagasi. Igal juhul on alusmäärusega ette nähtud võimalus algatada vahepealne läbivaatamine, kui seda õigustab asjaolude põhjalik muutumine.\nPidades silmas asjaomase riigi parandatud impordinäitajaid ning nende mõju tarbimisele ja turuosale, hinnati lõppetapis ümber kahju kohta tehtud järeldus.\nImpordimahtude suundumus näitab ligi 150 % kasvu. Nimetatud impordi turuosa kasvas vaatlusalusel perioodil 9,8 protsendipunkti ehk ligi 100 %. Ka liidu tootmisharu turuosa puhul ilmnes väga kahjulik suundumus.\nTeatavad huvitatud isikud väitsid, et kahju analüüs on vigane, sest paljud näitajad viitavad positiivsele arengusuundumusele, ning et komisjon toetub järelduste tegemisel ainult kahele näitajale.\nSee väide tuleb tagasi lükata, kuna järeldus, et liidu tootmisharule tekitati olulist kahju, põhines kõigi näitajate hindamisel ja ükski neist näitajatest ei olnud järelduste tegemisel tingimata määrav. Kuigi mõned mikro- ja makromajanduslikud näitajad osutavad tõepoolest positiivsele arengule, oli see, kuidas jõuti järeldusele olulise kahju kohta, piisavalt põhjendatud.\nKõnealune isik väitis, et teatavad mahunäitajad (nagu tootmine, tootmisvõimsuse rakendamine ja müügimahud) osutavad positiivsele suundumusele ja nendele suundumustele anti kahju olemasolu kindlaksmääramisel liiga vähe kaalu. Siiski võeti neid suundumusi täielikult arvesse ajutises määruses (põhjendus 121) koos kõigi kahjunäitajatega ja analüüsiti õiges kontekstis. Seepärast märgitakse, et müük neis mahtudes toimus langevate ja kahjumit tekitavate hindadega, mille tulemusena vähenes turuosa. Seepärast tunnistatakse see väide alusetuks ja lükatakse tagasi.\nNimetatud asjaolusid ja ajutises määruses kirjeldatud muutumatuid kahjunäitajad arvesse võttes leidis lõplikult kinnitust, et uurimisperioodil on tekitatud liidu tootmisharule oluline kahju.\nEeltoodu põhjal ja kuna selle küsimuse kohta muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 82–122 liidu tootmisharu olukorra kohta antud hinnang.\n4. PÕHJUSLIKUD SEOSED\n4.1. Dumpinguhinnaga impordi mõju\nDumpinguhinnaga impordi mõju on kirjeldatud ajutise määruse punktis 5.1. Mitu huvitatud isikut väitis, et asjaomasest riigist pärit dumpinguhinnaga importi ei saa pidada kahju põhjuseks ja et muud tegurid kõrvaldavad põhjusliku seose. Mõned väited kordasid juba alusmääruses arutatud väiteid ega sisaldanud uusi elemente. Märkusi, mida varem ei esitatud, analüüsitakse allpool koos pärast esialgsete järelduste avalikustamist kogutud täiendavate andmetega, kui see on vajalik.\nHRV impordi korrigeerimise tulemusena, mida on kirjeldatud eeltoodud põhjendustes 64–66, korrigeeriti liidu tootmisharu turuosa ja HRV importi. Hiina turuosa suurenes 10,2 %-lt 20,0 %-ni (mitte 11,7 %-lt 22,7 %-ni, nagu väidetakse ajutise määruse põhjenduses 125), samal ajal vähenes liidu tootmisharu turuosa vabaturul 80,2 %-lt 67,5 %-ni (mitte 78,8 %-lt 65,2 %-ni, nagu samas põhjenduses on märgitud). Sellest tulenevalt muudetakse ajutise määruse põhjendust 125 vastavalt. Need muudatused olid suhteliselt väikesed, nagu eespool selgitati, ja neil oli veelgi väiksem mõju suundumuste analüüsile. Selle põhjuseks on asjaolu, et HRVst pärit impordi maht jääb muutumatuks, samas on tema turuosa ikkagi kasvanud rohkem kui 90 %. Sellised muudatused ei mõjutanud põhjuslike seoste analüüsi, mida kirjeldatakse ajutise määruse põhjendustes 124–128.\n4.2. Muude tegurite mõju\n4.2.1. Import kolmandatest riikidest\nMuudest riikidest pärit impordi turuosa\nKolmandatest riikidest pärit import kokku (%)\nKorea Vabariik (%)\nMuud kolmandad riigid (%)\nAllikas: Eurostati statistika (korrigeeritud 15 %) (ainult HRV kohta)\nKolmandatest riikidest pärit impordi maht ei muutunud absoluutarvudes, kuid HRVst pärit impordi korrigeerimise tulemusena muutus mõnevõrra nende turuosa, mida kirjeldati eespool põhjendustes 64–66. Need muutused olid väikesed ja neil oli veelgi väiksem mõju suundumuste analüüsile. Selle põhjuseks on asjaolu, et kolmandate riikide turuosa kasvas pärast korrigeerimist 9,6 %-lt 12,5 %-le, mitte 9,5 %-lt 12,1 %-le, nagu väideti ajutise määruse põhjenduses 129. Sellised muudatused ei mõjutanud põhjuslike seoste analüüsi, mida kirjeldatakse ajutise määruse põhjendustes 129–134.\nÜks Hiina eksportiv tootja väitis, et ajutises määruses ei hinnata õigesti kolmandatest riikidest pärit importi. Kõnealune isik vaidlustab esialgse hinnangu Korea hindade kohta (mis põhineb Eurostati keskmistel hindadel), sest hinnangus ei mainita imporditavate toodete täpset liiki. Uurimise analüüs põhineb tegelikult keskmistel hindadel ning selle tasandi teave oli Eurostati statistikas kättesaadav.\nIgal juhul ei esitanud eksportiv tootja mingit teavet Koreast imporditud toodete liikide või tootevaliku kohta ega selgitanud, miks keskmise hinna arvutamiseks kasutatud lähenemisviis on vigane. Seepärast tunnistatakse see väide alusetuks ja lükatakse tagasi.\nCISA väitel ei ole komisjon põhjuslike seoste analüüsis hinnanud nõuetekohaselt toorainekulude vähenemise mõju. Nagu on selgitatud ajutise määruse põhjendustes 103–105, vähenesid vaatlusalusel perioodil tootmiskulud liidu tootmisharus 20 %. Selles arengus on kõige olulisem tegur tooraine hinnad. CISA väidab, et toorainekulude vähenemise tõttu langesid hinnad liidu tootmisharus 18 %. Siiski tuleb märkida, et Hiina impordi hinnad langesid 22 %, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 77. Peale selle tuleks meenutada, et põhjendustes 111 ja 71 selgitatakse eelmainitud arenguid kontekstis, kus liidu tootmisharu on saanud kahjumit kogu vaatlusalusel perioodil ning tarbimine liidu vabaturul on kasvanud 27 %.\nOn selge, et liidu tootmisharu on kogu analüüsiperioodi jooksul püüdnud tõsta oma hindu, et jõuda taas kasumisse. Seda ei õnnestunud saavutada, kuigi tarbimine suurenes 27 %. Põhjuseks on see, et dumpinguhinnaga Hiina impordi maht kasvas ligikaudu 150 % ja turuosa 96 %, nagu on selgitatud eespool põhjenduses 67. Hindade osas vähenes kõnealune import 22 % rohkem kui kulud.\nKuna Hiina impordihinnad vähenesid rohkem kui toorainekulud, on selge, et kahju peamiseks põhjuseks oli hinnasurve, mida avaldas Hiina import. Kuigi toorainekulud oleksid pidanud aitama liidu tootmisharul taastuda, oli ta kogu vaatlusalusel perioodil kahjumis. Uurimisperioodi kahjum ei ole nii suur kui ajavahemikul 2013–2015, aga sellest tingituna on olukord uurimisperioodil selgelt halvenenud, mitte paranenud. Seepärast lükati see väide tagasi.\n4.2.3. Liidu tootmisharu kasumlikkus vaatlusaluse perioodi lõpus\nAjutise määruse põhjenduses 111 toodud kasumlikkuse suundumus vaatlusalusel perioodil näitab, et kahjum on väiksem vaatlusaluse perioodi lõpus, kui Hiina impordi maht on kõige suurem. CISA väitel kõrvaldab see arengusuundumus põhjusliku seose dumpinguhinnaga impordi ja kahju vahel. Siiski oli liidu tootmisharu kogu vaatlusalusel perioodil kahjumis ja olukorra vähene paranemine sel perioodil ei suutnud tekitatud kahju leevendada. Lisaks selgub komisjoni analüüsist, et liidu turg oli kogu vaatlusalusel perioodil allasurutud olukorras (nagu on väidetud ajutise määruse põhjenduses 113). Seepärast tuleks kõnealune väide alusetuks tunnistada ja tagasi lükata.\n4.3. Järeldus põhjusliku seose kohta\nHRV impordimahtude kohandamine tähendas, et uurimise lõppetapil tuli uuesti hinnata järeldust põhjusliku seose kohta. Läbivaadatud impordimaht ja turuosa liidu turul olid suhteliselt tagasihoidlikud ning suundumuste analüüsi puhul oli nende mõju veelgi väiksem.\nEnamgi veel, ükski märkusi esitanud huvitatud isik ei muutnud asjaomastele teguritele esialgses etapis antud hinnangut.\nEeltoodu põhjal ja kuna muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 138–140 esitatud järeldused.\nMärkuste puudumisel liidu tootmisharu huvide kohta kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 142–147.\n5.2. Sõltumatute importijate ja kasutajate huvid\nPärast esialgsete järelduste avalikustamist esitasid importijad ja kasutajad lisateavet. Importijate ja kasutajate vahelise koostöö taset peetakse endiselt madalaks.\nTäpsemalt, küsimustikele impordi registreerimise kohta vastas kuus importijat. Kontrolliti üht terasetöötlemiskeskust. 13. novembril 2017 kuulati ära ISTA, kes esitas oma seisukohti, ja üks suur kasutaja kodukaupade sektorist esitas oma seisukoha kirjalikult.\nTerasetöötlemiskeskused müüvad korrosioonikindlat terast tavaliselt veidi erineval kujul, kui seda imporditakse (st lõigates rulle ja teraslehti erineva kujuga tükkideks vastavalt väiksemate klientide nõudmisele). Siiski selgus, et kõnealune oluline kasutajasegment on võimeline muutma oma tarneallikaid ja kandma kõik lisakulud üle oma klientidele. Seetõttu ei ähvardanud need meetmed oluliselt nende käivet, kasumlikkust ega tööhõivet.\n17. novembril 2017. aastal toimunud ärakuulamisel märkis CISA, et komisjon uurib uurimisjärgse perioodi arengusuundumusi liidu tööstusharustruktuuris. See väide viitas kontsernide ThyssenKrupp ja Tata Steel ning ühinenud kontsernide äriühingute Ilva ja ArcelorMittal vahelisele vastastikuse mõistmise memorandumile kui tõendile selle kohta, et Hiina impordile tollimaksude kehtestamine ei ole liidu huvides. Kuigi võib eeldada, et suurimate liidu tootjate läbirääkimispositsioon sellise koondumise tulemusena tugevneb, ei ole käesoleva määruse vastuvõtmise ajal veel vastu võetud nende kokkulepete heakskiitmise otsust, mis võimaldaks komisjonil hinnata nende asjakohasust käesoleval juhul. Igal juhul on alusmäärusega ette nähtud võimalus asjaolude muutumist põhjendatud juhtudel arvesse võtta ja algatada vahepealne läbivaatamine.\nVastuseks lõplike järelduste avalikustamisele kordas CISA oma seisukohta seoses konkurentsimuutustega liidu turul. Komisjon on siiski jätkuvalt seisukohal, et alusmäärusega on ette nähtud võimalus asjaolude muutumist põhjendatud juhtudel arvesse võtta ja et ta ei ole sellel konkreetsel juhul saanud mingeid tõendeid, et läbivaatamine oleks vajalik.\nCISA väitis, et kuna olukord turul on alates uurimisperioodi kindlaksmääramisest muutunud, on olukord nüüd selline, mis õigustab nende meetmete peatamist alusmääruse artikli 14 lõike 4 kohaselt. CISA esitatud põhjendused on vaatlusaluse toote hinnatõus, väidetav tarnedefitsiit ja uurimine, mida komisjon koondumise suhtes praegu teostab. Esiteks puuduvad komisjonil tõendid, et hinnatõus on oluliselt mõjutanud liidu tootmisharu olukorda. Teiseks on väide tarnedefitsiidist ebaveenev, nagu on selgitatud põhjenduses 111. Kolmandaks, komisjonil ei ole tõendeid selle kohta, et konkurentsitingimused liidu turul on muutunud, ja kui on, siis millisel määral. Lisaks puuduvad tõendid, et kahju taastekkimine meetmete peatamise tagajärjel on vähetõenäoline. Seepärast leiab komisjon, et meetmete peatamine ei ole põhjendatud.\nCISA märkis, et lõplikud dumpinguvastased tollimaksud tuleks kehtestada pigem miinimumhinna kui väärtuselise maksuna, nagu see on ajutise määrusega kehtestatud väidetava olulise negatiivse mõju tõttu importijatele ja kasutajatele. Märgiti, et kahest hiljutisest juhtumist võib järeldada, et selline samm on põhjendatud. ISTA, esindades liidu importijaid, tegi ka ettepaneku meetmete vormi muutmiseks. Sel konkreetsel juhul ei nõustunud Eurofer miinimumhindade kehtestamisega kompenseerivate kokkulepete potentsiaali tõttu selles turusektoris.\nSiinkohal tuleb märkida, et meetmete vorm määratakse kindlaks iga juhtumi puhul eraldi. Käesoleval juhul ei nõustunud komisjon CISA väitega, et väärtuseliste tollimaksude kehtestamine avaldaks olulist negatiivset mõju importijatele ja kasutajatele. Tegelikult on ajutise määruse põhjendustes 148–156 tõendatud, et importijad on võimelised kandma dumpinguvastased tollimaksud üle oma klientidele ja et neil on oma muud tarneallikad. Ka peamise kasutaja tootmisharudele miinimumhinna kehtestamine ei vähendaks kulusid, sest miinimumhinna ja väärtuselise tollimaksu mõju oleks ühesugune.\nVastuseks lõplike järelduste avalikustamisele kordas CISA oma seisukohta meetmete vormi suhtes, väites, et liidu kasutajate ja importijate huvides tuleks kehtestada teatud miinimumhinnasüsteemid või fikseeritud tollimaks. CISA kirjeldab Euroopa Liidu kasutajate olukorda kui „ebakindlat“ seoses läbirääkimispositsiooni väidetava koondumisega liidu tootmisharu tasandil.\nSiiski, nagu eelnimetatud ajutise määruse põhjenduses 100 ja punktis 6.2 selgitati, on kasutajad ja importijad käesoleva uurimise käigus teinud vähe koostööd. Tegelikult on ainult üks liidu kasutaja ja/või importija esitanud nõutud andmeid, mis hõlmavad uurimisperioodi. Komisjon ei ole saanud seetõttu täpselt kindlaks määrata kõnealuste sektorite olukorda, aga kättesaadav teave ei näita kindlasti CISA osutatud ebakindlat olukorda. Lisaks ei esitanud CISA mingeid tõendeid seoses kasutajate/importijate finantsolukorraga ja väidetava koondumise mõjuga. Seetõttu ei saanud komisjon järeldada, et on olemas tõendusmaterjal selle kohta, et meetmete vormi on vaja kasutajate ja importijate huvides muuta. Seepärast lükati väide tagasi.\nSellest tulenevalt järeldati, et ei ole kaalukaid tõendeid toetamaks meetmete vormi muutmist.\nISTA, kes esindab liidu importijaid, väitis, et meetmete kehtestamine toob turul kaasa tarneprobleemid, sest Euroopa Liidu tootjad ei suuda toodangut suurendada. Lisaks väidavad nad, et meetmed muudaksid Hiina impordi konkurentsivõimetuks. Pidades silmas, et liidu tootmisharu tootmisvõimsuse rakendusmäär oli uurimisperioodil vaid 79 % ning et kasutajatel on juurdepääs paljudele erinevatele impordiallikatele, ei ole põhjust arvata, et nad ei saa tarnijat muuta. Kuigi ajutist tarneraskuste tekkimist ei saa välistada, on ebatõenäoline, et meetmed tekitaksid üldise puudujäägi juba seetõttu, et liidu tootmisharu ei kasuta kogu tootmisvõimsust ning võib tellimuste suurenemisel tootmist suurendada.\nISTA ja Electrolux väitsid, et meetmete kehtestamisel suurenevad kasutajate kulud. Toote peamiste kasutajate hulka kuuluvad tootmisharud ei teinud aga uurimisel koostööd. Tegelikult ei esitanud ükski äriühing andmeid, mis oleksid näidanud, et vaatlusaluse toote suhtes kehtestatud tollimaksud suurendaksid oluliselt nende valmistoodete hinda või vähendaksid oluliselt nende kasumit. Seepärast tunnistatakse see väide alusetuks ja lükatakse tagasi.\nElectrolux väitis ka, et vaatlusaluse/samasuguse toote igasugune hinnatõus, mida selline uurimine põhjustab, vähendab nende konkurentsivõimet võrreldes teiste kodukaupade tootjatega kolmandates riikides. Siiski hakkasid hinnad uurimisperioodil tõusma ja seda üleilmselt, ning seetõttu ei ole hinnatõus seotud üksnes käesoleva uurimisega. Siiski ei saa välistada, et tollimaksude kehtestamine võib kaasa tuua konkurentsivõime mõningase vähenemise. Siiski, nagu eespool selgitati, ei esitanud ei Electrolux ega ükski muu kodukaupade tootja vastust küsimustikule või mis tahes teavet korrosioonikindla terase tähtsuse kohta nende toodete lõpphinnas. Kuna kõnealust väidet ei põhjendatud, lükati see tagasi. Igal juhul, nagu eespool mainitud, on vaatlusaluse toote puhul olemas eri tarneallikad.\nEeltoodu põhjal ja muude märkuste puudumisel leiab kinnitust järeldus, et puuduvad kaalukad põhjused selle tõendamiseks, et liidu huvides ei ole kehtestada ajutise määruse põhjendustes 157–160 esitatud meetmed.\n6. VÕIMALUS KEHTESTADA MEETMED TAGASIULATUVALT\nNagu eespool põhjenduses 4 märgitud, kohaldati vaatlusaluse toote impordi suhtes ajavahemikus 8. juulist 2017 kuni ajutiste meetmete kehtestamiseni 11. augustil 2017 impordi registreerimise nõuet, et registreeritud impordi suhtes oleks võimalik kehtestada tagasiulatuvaid meetmeid.\nUurimise lõppetapil hinnati registreerimise kontekstis kogutud andmeid ja analüüsiti, kas alusmääruse artikli 10 lõikes 4 nimetatud kriteeriumid meetmete tagasiulatuvaks kehtestamiseks on täidetud.\nImpordi registreerimisel osutasid CN-koodide tasandil kättesaadavad andmed sellele, et import oli märkimisväärselt suurenenud. Siiski sai komisjon hiljem juurdepääsu andmetele TARICi koodide tasandil, mis näitasid, et uurimisperioodil import enam märgatavalt ei suurenenud. Seega ei ole täidetud alusmääruse artikli 10 lõike 4 punktis d sätestatud tingimus.\nLisaks näitas liidu tootmisharu kahjutegurite uurimine, et puuduvad tõendid selle kohta, et kahjustatakse meetmete parandavat mõju uurimisperioodil. Seepärast otsustati, et eespool nimetatud kriteerium ei ole täidetud.\nEeltoodu põhjal jõudis komisjon järeldusele, et meetmete kehtestamine tagasiulatuvalt ei ole selle juhtumi puhul õigustatud.\nEsialgsete järelduste avalikustamise järel vaidlustasid teatavad isikud 7,4 % sihtkasumi, mida kasutati kahjumarginaali arvutamise alusena esialgses etapis. See on kasum, mida liidu tootmisharu sai 2008. aastal, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 164.\nEurofer pidas sihtkasumit liiga madalaks, sest 2008. aasta viimases kvartalis algas finantskriis. Hiina eksportivad tootjad väitsid, et 7,4 % sihtkasum on liiga suur ning et oleks tulnud kasutada teavet muudest allikatest, näiteks eelmiste dumpinguvastased juhtumid või BACH-andmebaas.\nLeitakse, et kasumlikkuse vähenemine 2008. aasta viimases kvartalis oleks andnud tunda peamiselt 2009. aastal. Lisaks, kuna see marginaal põhineb vaatlusaluse toote tegeliku kasumlikkuse andmetel, on tegemist parima selleks otstarbeks kättesaadava teabega. Muud kättesaadavat teavet ajutise määruse põhjenduses 164 esitatud analüüsi ja järelduste kahtluse alla seadmiseks ei esitatud. Lisaks ei olnud BACH-andmebaasiga (või mis tahes muu välise allikaga) tutvumine vajalik, sest kontrollitud konkreetsed andmed liidu tootmisharu kohta olid uurimise ajal kättesaadavad. Seega on 7,4 % kasumlikkus, mis saavutati 2008. aastal, käesoleva uurimise puhul endiselt asjakohane ning seetõttu kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 162–165.\nÜks eksportiv tootja tegi oma vastuses lõplike järelduste avalikustamisele märkusi sihtkasumi kohta. Ta väitis, et 2008. aasta ei olnud sihtkasumi kindlaksmääramise seisukohalt tüüpiline aasta, sest sellele aastale järgnes mitu sellist, mille jooksul liidu tootmisharule tekitasid kahju mitmesugused põhjuslikud tegurid. Leiti, et kuna 2008. aastal valitsenud olukord enam ei kordunud, ei saa selle aasta põhjal arvutatud sihtkasumit pidada tüüpiliseks ja selle kasutamine tekitab kahtluse, et komisjoni arvates tekitasid dumpinguhinnaga impordile kahju muud tegurid.\nKuna 2008. aasta oli esimene majanduskriisi-eelne aasta, leidis komisjon, et see on tüüpiline aasta ja et selle aasta kasumit võib käsitada kasumina, mida ei mõjutanud dumpinguhinnaga import ega muud tegurid, näiteks majanduskriis. Sellise sihtkasumi kasutamist ei saa seetõttu pidada dumpinguhinnaga impordile kriisi poolt tekitatud kahjuks, vaid vastupidi. Seepärast lükati väide tagasi.\nEurofer esitas täiendavaid andmeid, toetamaks oma väidet selle kohta, et 2008. aasta ei olnud tüüpiline, sest aasta viimase kvartali kasumlikkust moonutas finantskriis. See väide põhines finantskriisi algust käsitlevatel makromajanduslikel andmetel, Saksamaa teraseühenduse esitatud andmetel ning Kreeka tootja pressiteatel. Siiski on komisjon kasutanud 2008. aastat tüüpilise aastana varasemate dumpinguvastaste juhtumite puhul, sealhulgas külmvaltsitud terasest toodete puhul, mis on korrosioonikindla terase eelneva etapi toode (7). Komisjoni seisukoha järgi oli finantskriisi mõju kasumlikkusele tunda põhiliselt 2009. aastal. Kuigi mõningast mõju kasumlikkusele võis tunda 2008. aasta lõpus, leidis komisjon, et 2008. aasta oli tervikuna võttes tüüpiline aasta.\nMitu eksportivat tootjat ei nõustunud sellega, et komisjon kohaldas kahju arvutamiseks alusmääruse artikli 2 lõiget 9, väites, et see säte asub alusmääruse dumpingut käsitlevas osas ja et seda ei saa kasutada kahju arvutamiseks analoogia alusel. Nad väitsid, et asjakohane hind, mida tuleks kasutada, peaks põhinema tegelikul hinnal, mida liidu seotud importijad sõltumatutelt liidu klientidelt esimesel korral küsivad.\nNagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 166, on kahjumarginaali arvutamisel aluseks võetud impordi hind liidu piiril, mis on viidud liidu tootmisharu tehasehinnaga võrreldavale tasemele. Kui müük toimub seotud importijate kaudu, tuleb impordihind arvutada edasimüügihinna põhjal, mida sõltumatult kliendilt esimesel korral küsitakse ja mis on nõuetekohaselt kohandatud, jättes välja impordikulud, müügi-, üld- ja halduskulud ning sidusimportijate kasumi, et hind oleks usaldusväärne. See on ekspordihinna arvutamise põhimõte alusmääruse artikli 2 lõike 9 kohaselt. Ei ole mingit põhjust, miks sama ekspordihinna arvutamise põhimõte, mida kohaldatakse seotud importijate kaudu teostatava müügi suhtes, ei sobi seotud müügi impordihinna kindlaksmääramiseks kahju arvutamise eesmärgil. Lõppude lõpuks, dumpingu- ja kahjumarginaali võrreldakse väiksema tollimaksu reegli kohaldamiseks vastavalt alusmääruse artikli 7 lõikele 2 ning artikli 9 lõikele 4.\nLisaks, kui seotud müügi impordihinna kindlaksmääramisel kahju arvutamise eesmärgil võetakse aluseks tegelik hind, mida liidu seotud importija liidu sõltumatult kliendilt esimesel korral küsib, nagu on soovitanud üks äriühing, sisaldab kõnealune hind müügi-, üld- ja halduskulusid ning kasumit, mis tuleneb tollivormistusjärgsest edasimüügist liidus, samas kui eksportiv tootja müüb otse sõltumatutele importijatele, siis hind selliseid kulusid ei sisalda. See tooks kaasa põhjendamatult ebavõrdse kohtlemise nende eksportivate tootjate vahel, kelle müük toimub seotud importijate kaudu, ja nende eksportivate tootjate vahel, kes müüvad otse sõltumatutele importijatele. Seepärast tunnistatakse see väide alusetuks ja lükatakse tagasi.\nEksportiv tootja märkis, et impordijärgsete kulude allikat ei avalikustata, ja vaidlustas näitaja 7 eurot tonni kohta. See näitaja põhines ühel teisel uurimisel, (8) kuna selle käigus vaadeldi samasse tootmisharusse kuuluvaid sarnaseid tooteid ja muud kättesaadavad andmed puudusid. Pärast ajutiste meetmete kehtestamist ja importijate koostöövalmiduse teatavat paranemist kontrolliti näitajat sõltumatu importija juures ning leiti, et on mõistlik tugineda importija andmetele. Importija impordijärgsete kulude täpset summat ei ole siinkohal esitatud konfidentsiaalsuse tõttu. See väide lükatakse tagasi.\nAsjaomane eksportiv tootja väitis, et ta ei mõista endiselt impordijärgsete kulude laadi, ning palus esitada kulude jaotuse. Impordijärgsed kulud on eksportivate tootjate suhtes kohaldatav soodustus, et tagada õiglane võrdlus ekspordihinna ja liidu tööstusharu tehasehinna vahel. Need kulud on seotud tavapäraste käitlemis-, ladustamis- ja dokumenteerimistasudega sihtsadamas, mille kaudu sisenetakse Euroopa Liidu turule (v.a edasine transport). Need kulud kaasnevad kogu impordiga ja on sarnased kõikide teraseliikide impordi puhul. Eelnimetatud juhtumi puhul soovitas Hiina eksportiv tootja kasutada näitajat 7 eurot tonni kohta. Seepärast leiab komisjon, et eespool esitatud näitaja on mõistlik, pidades eelkõige silmas eespool nimetatud ristkontrolli, mis tehti käesoleva uurimise raames vaatlusaluse toote importija juures. Lõpuks tuleb märkida, et 7 eurot tonni kohta on ligikaudu 1 % vaatlusaluse toote CIF-impordihinnast. Komisjon tegi käesolevas uurimises koostööd ainult ühe traditsioonilise sõltumatu importijaga ega saa konfidentsiaalsuse tõttu esitada üksikasjalikku kulude jaotust, mida eksportiv tootja taotles. Seetõttu on väide, et komisjoni lähenemine on rikkunud isiku kaitseõigust, tagasi lükatud.\nTeatavate eksportivate tootjate CIF-hindu korrigeeriti teataval määral. Läbivaadatud CIF-hinnad avalikustati asjaomastele eksportivatele tootjatele uurimise lõppetapis.\nKuna kahju kõrvaldamist võimaldava taseme kohta muid märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 162–166.\nAsjaomasest riigist pärit vaatlusaluse toote impordi suhtes tuleks kehtestada lõplikud dumpinguvastased meetmed kooskõlas alusmääruse artikli 7 lõike 2 kohase väiksema tollimaksu reegliga. Komisjon võrdles kahju- ja dumpingumarginaale. Tollimaksude suurus tuleks määrata dumpingu- või kahjumarginaali tasemele, olenevalt sellest, kumb on madalam.\nEeltoodu põhjal on lõplikud kahju- ja dumpingumarginaalid väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksu tasumist ning lõplikud tollimaksumäärad on pärast väiksema tollimaksu reegli kohaldamist järgmised:\nKäesoleva määrusega äriühingutele kehtestatavad individuaalsed dumpinguvastase tollimaksu määrad määrati kindlaks käesoleva uurimise järelduste põhjal. Seepärast kajastavad need asjaomaste äriühingute käesoleva uurimise ajal kindlaks tehtud olukorda. Nimetatud tollimaksumäärasid (erinevalt kõikide muude äriühingute suhtes kohaldatavast üleriigilisest tollimaksust) kohaldatakse seega üksnes nende vaatlusaluste toodete impordi puhul, mis on pärit asjaomasest riigist ja mille on tootnud nimetatud äriühingud, seega konkreetsed juriidilised isikud. Kõnealuseid määrasid ei tohiks kohaldada sellise vaatlusaluse toote impordi suhtes, mille on tootnud mõni muu selle määruse regulatiivosas konkreetselt nimetamata äriühing, sealhulgas mõni konkreetselt nimetatud äriühingutega seotud äriühing, kelle puhul tuleks kohaldada kõigi muude äriühingute suhtes kohaldatavat tollimaksumäära.\nKõik taotlused kohaldada kõnealuste äriühingute suhtes kehtestatud individuaalseid dumpinguvastase tollimaksu määrasid (nt pärast juriidilise isiku nimevahetust või uue tootmis- või müügiüksuse asutamist) tuleb saata komisjonile (9) koos kogu asjakohase teabega, eelkõige teabega mis tahes muudatuse kohta äriühingu tootmistegevuses, omamaises või eksportmüügis, mis on seotud näiteks kõnealuse nimevahetuse või kõnealuse muudatusega tootmis- või müügiüksustes. Vajaduse korral muudetakse käesolevat määrust, ajakohastades nende äriühingute loetelu, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.\nSelleks et vähendada meetmetest kõrvalehoidmise ohtu, peetakse selle juhtumi puhul vajalikuks kehtestada erimeetmeid, et tagada dumpinguvastaste meetmete nõuetekohane kohaldamine. Need erimeetmed hõlmavad järgmist: käesoleva määruse artikli 1 lõikes 3 sätestatud kehtiva nõuetele vastava faktuurarve esitamine liikmesriikide tolliasutustele. Sellise arve puudumise korral kohaldatakse kõikide muude äriühingute suhtes kohaldatavat dumpinguvastast tollimaksu.\nPidades silmas Euroopa Kohtu hiljutist kohtupraktikat, (10) on asjakohane sätestada viivisintressi määr lõplike tollimaksude tagasimaksmise korral, sest tollimaksude suhtes kehtivad asjakohased sätted ei näe ette sellist intressimäära ning siseriiklike eeskirjade kohaldamine põhjustaks ettevõtjate vahel põhjendamatuid moonutusi vastavalt sellele, milline liikmesriik on valitud tollivormistuseks.\n7.2. Ajutise tollimaksu lõplik sissenõudmine\nVõttes arvesse kindlakstehtud dumpingumarginaale ja liidu tootmisharule tekitatud kahju suurust, tuleks lõplikult sisse nõuda ajutise määrusega kehtestatud ajutise dumpinguvastase tollimaksu alusel tagatud summad.\n7.3. Meetmete elluviidavus\nKäesolev määrus on kooskõlas määruse (EL) 2016/1036 artikli 15 lõike 1 kohaselt asutatud komitee arvamusega,\n1. Määrusega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks järgmiste toodete impordi suhtes: rauast või legeerterasest või legeerimata terasest lehtvaltstooted; alumiiniumiga desoksüdeeritud; kuumsukeldusgalvaanimise teel pinnatud või kaetud tsingi ja/või alumiiniumiga ja mitte mõne muu metalliga; keemiliselt passiveeritud; mis sisaldavad massiprotsentides: 0,015–0,170 % süsinikku, 0,015–0,100 % alumiiniumi, kuni 0,045 % nioobiumi, kuni 0,010 % titaani ning kuni 0,010 % vanaadiumi; rullides, mõõtu lõigatud lehed ja kitsad ribad.\nVaatlusalune toode ei hõlma järgmist:\nVaatlusalune toode kuulub praegu CN-koodide ex 7210 41 00, ex 7210 49 00, ex 7210 61 00, ex 7210 69 00, ex 7212 30 00, ex 7212 50 61, ex 7212 50 69, ex 7225 92 00, ex 7225 99 00, ex 7226 99 30 ja ex 7226 99 70 alla (TARICi koodid: 7210410020, 7210490020, 7210610020, 7210690020, 7212300020, 7212506120, 7212506920, 7225920020, 7225990022, 7225990092, 7226993010, 7226997094) ning on pärit Hiina Rahvavabariigist.\n2. Lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määr, mida kohaldatakse allpool loetletud äriühingute toodetud ja lõikes 1 kirjeldatud toote vaba netohinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist, on järgmine:\n3. Lõikes 2 nimetatud äriühingute jaoks kindlaks määratud individuaalset dumpinguvastast tollimaksumäära kohaldatakse tingimusel, et liikmesriikide tollile esitatakse kehtiv faktuurarve, millel on arve väljastanud üksuse töötaja nimi ja ametikoht ning tema poolt allkirjastatud ja kuupäevaga varustatud avaldus järgmises vormis: „Mina, allakirjutanu, kinnitan, et Euroopa Liitu eksportimiseks müüdud ja käesoleva arvega hõlmatud [kogus] korrosioonikindlat terast tootis äriühing [äriühingu nimi ja aadress] [TARICi lisakood] [asjaomases riigis]. Kinnitan, et siinsel arvel esitatud teave on täielik ja õige.“ Kui sellist arvet ei esitata, kohaldatakse kõikide muude äriühingute suhtes kohaldatavat tollimaksumäära.\n4. Kui mõni uus Hiina Rahvavabariigi eksportiv tootja esitab komisjonile piisavad tõendid selle kohta, et: a) ta ei eksportinud liitu lõikes 1 kirjeldatud toodet ajavahemikul 1. oktoobrist 2015 kuni 30. septembrini 2016 (uurimisperiood); b) ta ei ole seotud ühegi eksportija ega tootjaga Hiina Rahvavabariigis, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva määrusega kehtestatud dumpinguvastaseid meetmeid; c) ta on tegelikult eksportinud liitu vaatlusalust toodet või võtnud tühistamatu lepinguga kohustusi märkimisväärsete koguste eksportimiseks Euroopa Liitu pärast esialgse uurimisperioodi lõppu, võib komisjon lisa muuta, lisades valimisse mittekuuluvate koostööd tegevate äriühingute nimekirja uue eksportiva tootja, ning kohaldada seetõttu tema suhtes kaalutud keskmist tollimaksumäära kuni 26,1 %.\n5. Kui ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid. Viivisintress, mida tuleb maksta sellise tagasimaksmise korral, mis toob kaasa viivisintressi saamise õiguse, on Euroopa Keskpanga põhiliste refinantseerimistoimingute puhul kohaldatav määr, mis on avaldatud Euroopa Liidu Teataja C-seerias, mis kehtib maksetähtpäeva kuu esimesel kalendripäeval ja mida on suurendatud ühe protsendipunkti võrra.\nKomisjoni rakendusmääruse (EL) 2017/1444 kohaselt ajutise dumpinguvastase tollimaksu tagatiseks antud summad nõutakse lõplikult sisse. Tagatiseks antud summad, mis ületavad lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määra, vabastatakse.\n(2) Komisjoni 9. augusti 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1444, millega kehtestatakse ajutine dumpinguvastane tollimaks teatava Hiina Rahvavabariigist pärit korrosioonikindla terase impordi suhtes (C/2017/5512) (ELT L 207, 10.8.2017, lk 1).\n(3) Teade Hiina Rahvavabariigist pärit teatava korrosioonikindla terase importi käsitleva dumpinguvastase menetluse algatamise kohta (2016/C 459/11) (ELT C 459, 9.12.2016, lk 17).\n(4) Komisjoni 7. juuli 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1238, millega kehtestatakse registreerimisnõue Hiina Rahvavabariigist pärit teatava korrosioonikindla terase impordi suhtes (C/2017/4629) (ELT L 177, 8.7.2017, lk 39).\n(5) ELT L 107, 19.4.2012, lk 5.\n(6) T-26/12: PT Musim Mas, 25. juuni 2015, mida kinnitab C-468/15 P, 26. oktoober 2016, punktid 79–84.\n(7) Komisjoni 29. juuli 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1328, millega kehtestatakse teatavate Hiina Rahvavabariigist ja Venemaa Föderatsioonist pärit külmvaltsitud lehtterastoodete impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (ELT L 210, 4.8.2016, lk 20).\n(8) Komisjoni 29. juuli 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1328, millega kehtestatakse teatavate Hiina Rahvavabariigist ja Venemaa Föderatsioonist pärit külmvaltsitud lehtterastoodete impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (ELT L 210, 4.8.2016, lk 1).\n(9) Euroopa Komisjon, kaubanduse peadirektoraat, direktoraat H, 1049 Brüssel, Belgia.\n(10) Kohtuasi C-365/15: Wortmann, EU:C:2017:19, punktid 35–39.\nVALIMIST VÄLJA JÄÄNUD KOOSTÖÖD TEGEVAD EKSPORTIVAD TOOTJAD\nKOMISJONI RAKENDUSOTSUS (EL) 2018/187,\nmillega muudetakse otsuse 2008/185/EÜ II lisa seoses kontrollikava heakskiitmisega Aujeszky haiguse likvideerimiseks Emilia-Romagna maakonnas Itaalias\n(teatavaks tehtud numbri C(2018) 579 all)\nDirektiivis 64/432/EMÜ on sätestatud liidusisese sigadega kauplemise eeskirjad. Kõnealuse direktiivi artiklis 9 on sätestatud, et liikmesriik, kellel on Aujeszky haiguse jaoks kohustuslik riiklik kontrolliprogramm, mida kohaldatakse kogu tema territooriumil või selle osas, võib esitada selle programmi komisjonile heakskiitmiseks. Samuti on sellega ette nähtud võimalikud liidusisese sigadega kauplemise jaoks nõutavad lisatagatised.\nItaalia on esitanud komisjonile lisadokumendid Emilia-Romagna maakonnas Aujeszky haiguse likvideerimise kontrollikava heakskiitmiseks ja kõnealuse maakonna nõuetekohaseks kandmiseks otsuse 2008/185/EÜ II lisa loetellu. Esitatud lisadokumentide hindamise põhjal tuleks Emilia-Romagna maakond kanda otsuse 2008/185/EÜ II lisa loetellu. Otsuse 2008/185/EÜ II lisa tuleks seepärast vastavalt muuta.\nBrüssel, 6. veebruar 2018