Krevetid kala tankis - Akvaarium - 2020\nKuidas hoolitseda krevettide eest akvaariumis\nKodu akvaariumi veekogud võivad mitmekesistada mitte ainult ainulaadseid kalaliike või teoseid, vaid paigutada ka akvaariumi krevetid oma sügavustesse. Ja te ei tohiks seostada seda liiki tavaliste monotoonsete mereelanikega, kuna akvaariumi spetsiaalsed krevetid, erinevalt nende mitte magevee sugulastest, on ereda värvusega ja ainulaadse keha kujuga. Kuid mitte ainult ainulaadne originaalvärv meelitab akvaristide tähelepanu, need liigid on väga vastupidavad, on sisu suhtes tagasihoidlikud, omnivoorid ja nende huvitav elustiil meelitab teiste tähelepanu. Sellepärast on akvaariumi krevetid üha enam leitud sisevetes mitte ainult tõeliste akvaristide, vaid ka veealuse algajate seas.\nPindala ja kirjeldus\nLoodusliku elupaiga akvaariumi krevetid on leitud peaaegu kõik magevee ja soola veekogud maailmas. Siiski tasub rõhutada, et igal liikil on oma konkreetne valdkond. Näiteks elavad Venezuela jõgedes värvikas punase ninaga krevetid, fänniliigid asuvad Panama jahedas värskes vees ja Amano krevetid elavad ainult Jaapani ja Korea külmades mägedes. Kuid reeglina pärinevad kõik selle liigi isikud, kes elavad koduses tiigis, mõnest Aasia piirkonnast.\nNeed liigid kuuluvad lülijalgsete tüüpi koorikloomade hulka. Võrreldes nende koorikloomadega on nende jalgadel lõualuu, mis mitte ainult ei täida oma motoorilist funktsiooni, vaid on mõeldud ka toidu hoidmiseks ja haaramiseks. Samuti on neil isikutel viis paari jalgu ja väga massiivne saba, mille abil pääseb need isikud spasmoodiliste liikumiste abil kokku teiste agressiivsete veekogude elanike ohu korral.\nHoolimata oma väikestest suurustest on akvaariumkrevetidel hea lõhn ja puudutus ning kõik tänu pikkadele antennidele, rohkem antennidele. Pöörlevad silmad aitavad kaasa laia vaatenurga, mis võimaldab aeg-ajalt varjata vaenlase ja kiiresti leida toitu.\nSuukaudne aparaat on keeruline ja koosneb kolmest lõualuudest, mis jahvatavad toitu ja koosnevad ka lõualuu lõualuudest, mis hoiavad toitu suus. Akvaariumi põhjas ronimiseks ja toidu krevettide seadmiseks kasutage teisi jäsemeid. Krevettide suurus sõltub soost ja sordist, kuid jääb vahemikku 3 kuni 8 cm.\nElutingimused kodus akvaariumis\nElus krevetid akvaariumis ei too selle omanikule palju vaeva ning selle isiku hooldamine ei erine teiste koduvarude elanike hooldamisest. Kuid selleks, et inimene saaks iga päev oma eredat värvi ja aktiivset käitumist nautida, on vaja luua eritingimusi ja järgida teatud reegleid. Lisaks on mõned dekoratiivsed isikud üsna kapriissed ja vajavad täiendavat hooldust.\nSuurepärane makro akvaariumi krevettide elu kohta.\nKrevettide jaoks on täiuslik ja väikseim akvaarium ning isegi suurim. Ja selleks, et arvutustes ära ei kaduks, peaksite tuginema lihtsale otsusele ja valima tulevase eluruumi ühe kuni ühe, st ühe liitri vee kohta ühe akvaariumi kreveti kohta. Suurust tuleb siiski arvesse võtta, kui krevett on keskmise suurusega või suur, vajab vesi umbes 2 või 4 liitrit.\nOptimaalne temperatuur peaaegu kõigis reservuaaris elavatele liikidele varieerub vahekäikudes 17 ° C kuni 30 ° C. Muidugi on lubatud madalam temperatuur, kuid sel juhul võivad lemmikloomad muutuda mitteaktiivseteks. Lisaks tuleb meeles pidada, et ootamatute temperatuurišokkide korral lühendatakse elutsüklit oluliselt ja inimene võib surra.\nLoomade normaalseks arenguks on iganädalased veemuudatused hädavajalikud. Saate kergesti lisada tavalist kraanivett, kuid eelistatavalt eraldada ja soojendada toatemperatuurini.\nRegulaarselt tuleb kontrollida vee keemilist koostist, peamist nõuet, vase täielikku puudumist, mis põletab, põhjustavad nii täiskasvanute kui ka vastsete surma. Vee kõvadus on nii kõrge kui võimalik, nii et krevetid saaksid sulatamise ajal ise kesta värskendamiseks vajalikke aineid ise joonistada.\nKompressori, filtri ja valgustuse olemasolu peetakse valikuliseks nõudeks, kuid soovitav.\nOluline on, et igasuguseid elusaid dekoratiivtaimi oleks võimalik, sest akvaariumi krevetid, mille sisu on kombineeritud teiste isikutega, võivad vajadusel varjata rohelises varjupaigas suurtest kaladest. Javanese sammal, särgleht, püstia, cladafora ja teised akvaariumi taimed on ideaalsed maastikukujunduseks.\nIgasugused akvaariumis elavad krevetid on kõikjalised, söövad väikese kala või söövad erilist toitu. Aga kui nende jaoks ei ole piisavalt kuiva toitu, siis ei tohiks sind häirida, akvaariumi pühkijaid, neid nimetatakse ka krevettideks, nad söövad vetikat, mis asuvad kivide, taimede ja maa peal.\nJuhul, kui akvaariumi krevetid elavad eraldi laevas, kus ei ole kala naabrust, tuleb neid süüa krevettide toiduga, mida müüakse ükskõik millises lemmikloomapoodis. Kuid väärib märkimist, et paljud akvaristid saavad koos tavalise kala toiduga või toidavad oma ebatavalisi lemmikuid suvikõrvitsatükkide, pipra, salatite ja isegi pastaga.\nSamas ei tohiks krevetid liigselt sööta, sest sellist tüüpi suure koorikloomaga koorikloomad hakkavad olema laiskad ja lõpetama akvaariumi puhastamise. Eksperdid soovitavad oma lemmikloomade toitmist üks või kaks korda nädalas, see kogus kunstlikku toitu piisab neile pikka aega.\nRahu armastavad ja sõbralikud akvaariumis elavad inimesed elavad salajases elus ja see ei ole üllatav, sest tihti võivad nad muutuda maitsvateks delikatessiks oma akvaariumis elavatele naabritele. Ja selleks, et neid inimesi surmast päästa, on õige valida tema jaoks õiged naabrid.\nVaata akvaariumi krevette ja acantophthalmos.\nIdeaalne valik on väikesed kalad, näiteks neonid, guppid või danoosid. Krevetid akvaariumis koos tigude firmaga, samuti ideaalne, kus koorikloomad jäävad turvaliseks ja heli. Aga barbid, angelfish, teatud tüüpi cichlids, loaches ja isegi swordtails on ohtlikud sisu jagamiseks.\nKuid Akariumistide sõnul ei sega isegi sellised agressiivsed kalad krevette, kui tegemist on erinevate köögiviljade varjupaikade ja dekoratiivsete elementidega.\nNende isikute kasvatamine on üsna realistlik, kuid ainult kalast eraldi laevas. Vastasel juhul saavad kõik tulevased järglased koduses tiigis elavatele kaladele toitaineliseks toiduks. Lisaks soovitavad akvaristid kasvatada ainult neid krevette, millel ei ole traditsioonilist vastsete faasi. Tõepoolest, sel juhul on äsja kujunenud järglane täpselt sama, mis selle liigi täiskasvanud üksikisikud, kes saavad kergesti sööta tavalist toitu ja ei vaja täiendavat hooldust.\nKuid isegi krevetid, millel on vastsete standardne etapp, ei vaja täiendavaid tingimusi. Kuna naissoost emiteerib reprodutseerimise ajal erilist ainet, mis meelitab ligi vastupidise soo isikut. Pärast viljastamist moodustub selja poole sadul, mille sees on vasikas, sõna otseses mõttes nädala jooksul liigub sujuvalt kõhu alumisse ossa ja pärast 3 või 4 nädala möödumist ilmub.\nKoduste koorikloomade haigused\nNagu kõik kodumaise tiigi elanikud, on krevetid mitmesuguste haiguste all. Nende tsiviilisikute haiguste üheks peamiseks põhjuseks loetakse parasiite. Põhimõtteliselt elavad nad inimese individuaalsel koorikul või asuvad küünlates või lihastes, samuti närvipõimikus ja südames. Kahjuks ei saa krevette ravida ja ta sureb kohe.\nIsegi pärast krevettide paigutamist akvaariumisse puhta veega ja kõikide parameetrite järgimine ei välista tõenäosust, et need inimesed saavad seenihaigusi kätte saada. Ja kuigi selline haigus ei tundu olevat hirmutav, võib see olla ka surmapõhjus. Lõppude lõpuks imeb üksikisiku kehasse ilmunud seene kõik toitained sellest ja mürgitab organismi mürgiste ainetega. Lisaks seenhaigustele mõjutavad neid akvaariumi elanikke ka tavalised viirusinfektsioonid, mida on väga raske ravida.\nIgal juhul tuleb nakatunud krevetid isoleerida ja üldise akvaariumi vesi tuleb muuta. Seejärel konsulteerige ekspertidega ja võtke vajalikud meetmed.\nAkvaariumi krevetid: hooldus ja hooldus\nAkvaariumi krevettide fännid muutuvad igal aastal üha enam. Nad on kasvatatud nii algajaid kui ka kogenud akvariste. Kuid nad, nagu ka teised elusolendid, võivad elada ainult spetsiaalselt loodud tingimustes.\nKrevetid on koorikloomad, kes ei suutnud hõivata mitte ainult meresid, vaid ka magevee veekogudes. Viimane sai akvaariumis kasvatatud liikide eellasteks.\nKõigil liikidel on suuruse ja keha värvi erinevused. Sellest hoolimata on keha struktuur kõigile kõigile ühesugune.\nNeil puudub arenenud küünised, nende rolli mängib maxilla. Nad teenivad nii kõndimist kui ka toidu hoidmist.\nKrevetid näevad välja nagu vähid, millel on hästi arenenud saba. Tuginedes temale, võivad nad teha mingeid hüpe ja põgeneda vaenlastelt, näiteks röövloomade naabritelt.\nKrevetid võivad oma silmi erinevates suundades pöörata, nii et neil on lai ülevaade. Pikkad antennid aitavad kaasa suurele puudutusele ja lõhnale.\nAkvaariumi krevettide liigid\nVäga sageli elab kodus akvaariumis. Nimi on tingitud keha punast värvi. See liik on populaarselt populaarne, sest see on elutingimuste suhtes tagasihoidlik, lisaks taasesitab see väga kiiresti.\nTäiskasvanud inimese maksimaalne suurus on 2,5–3 cm. Tänu sellele võib kirsikapähklid elada väikestes akvaariumites, mille suurus ei ületa 10 liitrit. Kasvatamise kogemus võib alata kirssiga.\nTiigri krevettide akvaarium\nTeine kõige levinum liik on tiiger. Nad jõuavad hästi varasemate liikidega hästi, lisaks ei näita nad võimet üksteisega suhelda. Nende keha pikkus on 2-3 cm. Тигры неприхотливы, содержать их можно так же, как и другие виды пресноводных креветок.\nДля креветок очень важно, чтобы был правильный аквариум с достаточным пространством для каждой особи. Akvaarium tuleks valida ühe liitri vee arvutamisel kreveti kohta. Kuid maksimaalselt 2 sentimeetrit ühe liitrise keha suurusega on kaks inimest.\nNeid võib istutada kalaga või valmistada ette eraldi akvaariumi - krevettide valmistaja. Kui hoiate neid üldises akvaariumis, on õige naabruses oluline roll. Fakt on see, et kala ja krevetid on oma olemuselt antagonistid. See ei tähenda lihtsat konkurentsi. Kalad jahti sageli toiduks.\nValides taimed akvaariumi, võite pöörata tähelepanu jaavanase sambale. Selles täiskasvanud inimesed võivad peita ja vastsed kasvada. Sellise sambla üldises akvaariumis peaks olema rohkem, siis ei saa ükski kala varjupaigast krevette saada.\nKrevetid, nagu kalad, on külma verega loomad, nii et nad on aktiivsed või mitte, sõltuvalt akvaariumis loodud temperatuurist. See peaks olema 20-28 kraadi. Kuid isegi 15 kraadi vähendamine ei ole neile katastroofiline. Nad muutuvad vähem aktiivseks ja lõpetavad järglaste reprodutseerimise.\nKui vett kuumutatakse 32 kraadini, tekib organismis valgu hüübimine, mis tähendab kõigi inimeste tõenäolist surma. Koorikutel on suurenenud tundlikkus äkilise temperatuurimuutuse suhtes. Näiteks selle 7-kraadise hüppega ähvardab kala haiguse ja krevettidega - surmaga. Seega, kui plaanitakse muudatusi, tuleks seda teha järk-järgult.\nAkvaariumis vahetatava vee kogus ei tohiks ületada 1/5 selle mahust. Seda protseduuri saab korrata mitte rohkem kui üks kord nädalas. Krevetid võivad elada kraanivees, kuid need tuleb asendada ainult siis, kui temperatuur soojeneb toatemperatuurini.\nVee keemiline koostis ei oma tähtsust. Peaasi on see, et selles ei ole vase, vastasel juhul sureb nii täiskasvanud kui ka vastsed. Lisaks peaks vee kõvadus olema kõrge, vastasel juhul ei ole neil sula ajal vaja võtta vajalikke aineid kesta ehitamiseks.\nOluline on tihti maapind, sest krevetid jätavad palju jäätmeid. Kui ammoniaagi tase tõuseb järsult, siis haiget.\nHapniku puudulikkusel on ka nendele koorikloomadele kahjulik mõju. Vee rikastamiseks hapnikuga tuleb paigaldada spetsiaalne kompressor.\nFiltri kasutamisel tuleb see sulgeda käsnaga, vastasel juhul langevad väikesed isikud. Krevettide filter on vabatahtlik, kuid üldiselt peab akvaarium selle paigaldama.\nEnamik liike ei ole toiduga valikulised. Nad söövad toitu, mis jääb pärast kala, koid ja mugulaid, vetikate moodustumist, puhastab surnud kala akvaariumi.\nNad söövad ka muda, mis on moodustunud surnud vetikate ja kalade väljaheidete kombinatsioonist. Nad võivad hävitada niidid - vetikad, mis täidavad kogu akvaariumi (sellega on väga raske võidelda).\nHoolimata asjaolust, et nad saavad toitu ise leida, on ka nende toitmine vajalik. Võite osta spetsiaalseid toiduaineid või keedetud köögivilju. Seda tuleks teha mitu korda nädalas, kuid mitte rohkem kui üks kord päevas. Liiga suured krevetid ei tunne end hästi. Arvestades nende võimet otsida toitu iseseisvalt, võib neid 7-10 päeva jätta järelevalveta.\nAkvaariumi krevetid on biseksuaalsed koorikloomad. Naine erineb märgatavalt suurema suurusega ja kumerast kõhustavate meeste taustast. Kui emane jõuab puberteeti, moodustub saba all kaks muna. Sel põhjusel on saba ka suurem kui meessoost.\nMeeste ligimeelitamiseks kasutatakse spetsiaalseid aineid, mis on toodetud naise keha poolt. Pärast munade viljastamist arenevad vastsed alles pärast 4-6 nädalat.\nKrevetid suurendavad suurust ainult sula ajal. Nad langevad oma kitsa kesta, pärast mida kasvab uus. Puhastage vana krevett ei ole vajalik. Sellel on piisavalt toitaineid uue kestu ehitamiseks.\nVaadake krevettide elu ja nende harjumused võivad olla tunde, sest see pole lihtsalt ilus loom. Mõnikord on nende käitumine erinev. Nende jaoks ei ole raske luua sobivaid elutingimusi ja nad tänavad hoolivaid omanikke järglastega.\nVideo Guberniya telekanali akvaariumi krevettide sisaldusest:\nSöödavad kirsid või akvaariumi krevetid\nKreveti kirss, punane krevett või kirss (lat. Neocaridina heterpoda var. Red) on perekond Atyidae, perekond Neocaridina. Üks kõige tavalisemaid koduste akvaariumide krevette. Punane koorikloom sai populaarseks mitte ainult selle ereda välimuse tõttu. Looma hoidmine akvaariumis ei ole raske: seda on lihtne toita, krevettide olemus on tagasihoidlik ja võluv ning kirss paljuneb kiiresti.\nKirsi krevette kasvatati Saksamaal neokardiini värvi variatsioonina, kui nad valisid kõige heledamaid esindajaid. Kodumaa neokardiin - Taiwani veehoidlad. Tänapäeval on nende värvi palju, ja mõned akvaariumi krevetid maksavad palju raha.\nMängu koorikloomade akvaariumi on magus silmist. Mis väärib vaatamist, sest nad istuvad veetaimedel ja hakkavad väikeste käppadega aeglaselt sorteerima. Need kahjutud olendid kaunistavad teie kodu hubast veealust maailma.\nKirjeldus ja ühilduvus\nVäike krevett on helepunane värvus, mille pikkus on 2,5-4 cm. Naised on täiskasvanud ja suuremad kui mehed. Meeste saba ei ole vasika kandmiseks kohandatud, nii et see on kitsas, samas kui naistel on see laiem. Seksuaalset erinevust on lihtsam tuvastada, kui vasikas on seljas - seda võib näha saba all. Sisu on suures koguses vastuvõetav - umbes 2 tosinat korraga. Kirss elab üks aasta. Kontrastne välimus rohelise akvaariumi roheliste seas, eriti Javanase sambla taustal. Kirss ühe eluaasta jooksul võib sünnitada palju järglasi.\nLooduses on neokardiinid oma väikese suuruse tõttu väga haavatavad, veekahjustajad ei ole nende vastu pidutsevad. Selliseid loomi kaitstakse ainult kamuflaažimise tõttu, puuduvad looduslikud kaitsemehhanismid - isegi kesta saab puudutada. Akvaariumis on kirsid kala eest rohkem vastuvõtlikud, nad võivad süüa neid või lõhkuda oma jäsemeid.\nParem on hoida neid eraldi akvaariumis või krevette ilma kala. Kui eraldi akvaariumi ei ole võimalik osta, siis laske naabritel olla väikesed rahumeelsed kalad: guppies, mollies, täpilised koridorid, ühised neonid, otoclussed, kiilupuud. Kihlide, isegi kääbus, tuleks vältida. Naabruskonnas paigutage paagis piisavalt sambla, sõnajalad ja kestad, et krevetid saaksid seal peita.\nVaadake guppy röstitud kirsi krevette.\nAkvaariumi kirsside krevettide sisu näitab, et sellel on alati suur ettevõte teistest krevettidest. Need kooliloomad tunnevad end väga suurena vähemalt 10 inimese hulgast. Vastasel juhul peidavad nad pidevalt hirmu eest, nii et neid on raske taimede vahel märgata. 10-le inimesele on vaja 5-liitrist akvaariumi, 30-liitrise akvaariumi mahutab üle 100 kooriklooma.\nHelepunased neokaridiinid ei karda veekeskkonna laiaulatuslikke parameetreid: 15–29 ° C, pH 6,5–8,0, kH 3–10 on piisavad. Vesi ei tohiks olla liiga pehme, vastasel juhul ei moodusta noored krevetid tugevat koorikut. Samuti on vastuvõetamatu vee järsk muutus. Krevettides peaks iga nädal muutma 20% vett, kuid jälgige alati süsinikdioksiidi taset, mis vähendab happesust.\nKirsi krevetid taluvad halvasti nitritite ja ammoniaagi suure sisaldusega keskkonda, mis võib viia loomade väljasuremiseni. Kui kasutate akvaariumi esimest korda - keelduge selle krevettidega arveldamisest. Sellised liigid ei ole pioneerid. Vask on ka mürgine kirssile - kõik vaseühendid, sh. ravimid põhjustavad neile korvamatut kahju. Piiratud veekeskkonnas on peamiseks elutingimuseks suur hulk väikese lehega elavaid taimi, mis sobivad neile:\nJava Moss, jõuluvesi, Riccia, leek;\nSõnajalad (India, lomariopsis);\nUjuvad taimed vee pinnal.\nPiisava arvu samblite puhul ei ole akvaariumi filter vajalik, kompressori sisselülitamine on piisav öösel. Ehita varjupaigad väikeste punaste krevettide jaoks.\nVaadake, kuidas krevetid akvaariumis käituvad.\nSöötmine ja aretus\nTäielik sisu, kus kirsside krevetid tunnevad akvaariumi absoluutseid omanikke, soovitab head toitumist. Kirsi tuleks süüa detritus, kala toit, spetsiaalne krevetid, säga uppuvad tabletid, mis sisaldavad spiruliini. Õled ja elavad auloforus on neile meeldiv koht, nii et ärge unustage neid süüa sellistel "roogadel".\nKirsi krevetid kasvavad ööpäevaringselt ja aastaringselt, on oluline, et mehed ja naised oleksid ühes krevetis. Naine rasedusperiood on kolm nädalat, pärast mida ilmuvad krevetid suurusega 1 mm. Punase kreveti kaaviar on kollane, mustad täpid näitavad varajast kohaletoimetamist. Ühel ajal toob naissoost 20-30 kubikut. Neid pole peaaegu vaja toita - esimestel päevadel toituvad nad planktonist ja bioloogilisest filmist. Peaasi on see, et prae jaoks on piisavalt kate. Mõni päev hiljem on emane valmis uue metsa kandma.\n"Kirsid" näevad rohumaade akvaariumides hea välja\nJärgides kõiki kirsside krevettide kasvatamise näpunäiteid, on nende sisu lihtne ja rõõmus. Sul on õnnelik omanik värvikas lemmikloomad akvaariumi, kelle nimi on "kirss krevetid".\nAmano - nähtamatud akvaariumipuhastid\nAkvaariumi kustutamiseks igasugustest vetikate reididest ei ole vaja omandada kala perekonnast somobraznyh. Soovitame pöörata tähelepanu Amano krevettide koduste ruumide magevee elanikele. See koorikloomaliik võib akvaariumis säilitada täiusliku puhtuse, süües kasvavaid vetikaid või lagunevaid dekoratiivtaimi. Lisaks sööb Amano krevetid kõiki toiduaineid, mis on langenud akvaariumi põhja, ja isegi ei surnud surnud tigu, kala või krevette. Lisaks kõigile ülalnimetatud positiivsetele omadustele on selline akvaariumi elanik hooldamisel tagasihoidlik ja võib muutuda asendamatu abimees algaja akvaariumi ja tõelise professionaali akvaariumis.\nLooduslikud elupaigatingimused on Jaapani jahedad magevee mäed, kuid ainult selle lõunaosa. Kuid suhteliselt hiljuti leidsid need isikud Taiwani lääneosa ja mõnede Korea piirkondade külmades jõgedes. Ja Amano krevetid sisenesid kodus akvaariumis tänu Jaapani professionaalse akva-disainer Takashi Amano jõupingutustele, kes hakkasid neid akvaariumitaimede vastu võitlema.\nKrevettide värv on enamasti läbipaistev või heleroheline, külgedel on punased või pruunid täpid. Mõnel inimesel näete, et plekid liiguvad katkisele pikasse rida. Tagaküljelt saba küljele ulatub särav riba ja saba on kaunistatud mitme ereda täppiga. Nende isikute suurus sõltub mitte ainult toitumisest, vaid ka soost. Nii kasvavad mehed 3 kuni 5 cm ja naised kuni 6 cm.\nVaadake akvaariumi allosas asuvat krevetti.\nAkvaariumi krevettide Amano sisu ei kompenseeri selle omanikku, kuid teatud reegleid tuleks järgida.\nTemperatuuri vahemik on vahemikus 15 ° C kuni 27 ° C, samas kui happesus peaks olema 6,5-7,5 ja jäikus vahemikus 2 kuni 20 °. Need veeparameetrid võivad veidi erineda. Näiteks krevetid võivad lihtsalt jahedama vee või kõrgema veega üle kanda, kuid äkilised tilgad võivad teatud indiviidile negatiivselt mõjutada või isegi hävida.\nÄrge unustage iganädalast veevarustust, spetsialistid soovitavad veega regulaarselt asendada 30 kuni 50% kogu vee mahust.\nTuleb meeles pidada, et Amano krevetid on sõbralikud isikud, kes armastavad elada suurtes karjades. Seepärast tuleks neid säilitada koos arvutusega 3 kuni 5 liitrit inimese kohta. Kuid ei ole haruldane, et akvaaristid paigutavad need väikestesse akvaariumitesse karjadesse, arvutades 2 liitrit inimese kohta, samas kui krevetid on väga head.\nKuid igasugused väetised, mida teised akvaariumi elanikud armastavad, võivad mõjutada amanoki eluiga. Seetõttu peate olema väga ettevaatlik, et kasutada veetaimede jaoks vajalikke väetisi ja väetisi.\nKuna krevetid Amano armastavad varjata ja tunda ennast tunduvalt paremini ükskõik kus on. Akvaariumis on kasulik paigutada tihedaid väikeseõielisi taimi, asetades dekoratiivset rohelust põhja. Sel juhul ei ole taimed mitte ainult varjupaik, vaid ka kergete suupistete koht. Samuti ei ole akvaariumi kujundamisel üleliigsed mitmesugused snagid, koopad või kiviaiad.\nLevikuga saastumine, tavalised kalatoidud, helbed, detritus ja isegi blanšeeritud spinat või suvikõrvits on ideaalsed söödana. Aga toiduainete puuduse korral võib amamanki kergesti sorteerida kõik lehed ja veerisid maitsvate vetikate otsimisel. Voltimisperioodi jooksul, et krevettide koor saaks kiiremini taastuda, on vaja lahjendada nende inimeste toitumist tselluloosi toiduga.\nKrevetid on rahulikud, rahulikult armastavad kodumaise tiigi elanikud, mis on ohutud mitte ainult praadide ja väikeste teod, vaid ka kaaviari jaoks. Aga kui amankid on täiesti kahjutud, võivad mõnede akvaariumiproovide naabrus neid kahjustada.\nIdeaalseteks naabriteks võivad olla väikesed kalad, rahuliku sõbraliku iseloomuga omanikud, näiteks heratzin või rastorny perekonna esindajad. Kuid suured ja aktiivsed akvaariumikala püüavad pidevalt stressi või lihtsalt süüa. Sellist tüüpi kalad sisaldavad kõiki tüüpe.\nCichlids, eriti skalaar, ei sobi üldiselt akvaariumi, kus amanki elab. Kuna need agressiivselt mõtlevad elanikud ei saa mitte ainult neid kahjustada, saavad nad nautida ka mageveekogemusi.\nVaadake, kuidas amano-krevetid koos kirsidega esinevad.\nKrevettide värvus võib perioodiliselt muutuda ja see tegur sõltub peamiselt sellest, et see isik on olemas. Kui krevetid söövad põhiliselt ainult taimset toitu, muutub värv heleroheliseks. Ja kui toit koosneb tavalisest kala toidust, võivad krevetid muutuda täiesti läbipaistvaks või kergelt punakaks.\nSelle värvi tõttu on sellel inimesel võime varjata ja krevetid varjata, siis on seda väga raske avastada. Kuid selleks, et leida oma väikesed rasked töötajad, soovitavad professionaalsed akvaristid kasutada tavalist taskulampi, mis on öösel särav. Reeglina hakkavad krevettide silmad säravalt helendama, moodustades seeläbi ilusa tähistaeva.\nTasub teada, et ostetud krevette ei tohiks kohe paigutada ühisesse akvaariumi, need tuleks paigutada eraldi anumasse ja lisada järk-järgult vett ühisest reservuaarist. Seega kohandub Amano krevetid uue elukohaga ja talub kergesti elupaiga muutust.\nSelleks, et akvaariumis valitseks ideaalsed korraldused ja nende töötavate inimeste tegevuse nähtavus, on soovitatav osta 50 sellisest vetikast. Ja ärge muretsege, et sellisel suurel perel on vähe toitu, akvaariumi pühkijad leiavad oma toidu igale maitsele.\nMõnel juhul võib Amanka oma mahutist, taimedest, tubulitest või juhtmetest välja tulla. Seetõttu on parim akvaariumi sulgeda, kuid kui sellised võrsed on suured, siis tuleb pöörata tähelepanu kinnipidamise tingimustele ja vee põhiparameetritele.\nVetikad võitlevad kalad\nKõige sagedamini leidub akvaariumis neid "puhtuse töötajaid"\nEriti peetakse silmas häid puhastusvahendeid\nja otozinclus (kääbus-säga), eelistades kargusi.\nImikupiga puhastavad nad kõik põhjalikult (bakteriaalne kile, vetikate saastumine, muud orgaanilised saasteained), alustades akvaariumi seintest, pinnasest, kividest ja lõpetades närbumistega ja suurte taimede lehtedega. Samal ajal on nad ise üsna tagasihoidlikud, mis on kindel pluss.\nMinusidest on mõnede säga suure suuruse ja halva olemuse tühistamine.\nА некоторые особи с возрастом начинают лениться и плохо выполнять свои "обязанности".\nКарликовый сомик - водорослеед из семейства кольчужных сомов лучше всего справляется с коричневыми диатомовыми водорослями. Стайка из пяти рыбок запросто может содержать в чистоте аквариум на 100 литров. "Kääbus" on tagasihoidlik, rahumeelne ja võimeline kogunema isegi suurte röövloomadega.\nKa amfibiivne säga koridor on koristamise seisukohast üsna hea, ainult vett häirib see väga kaldu ja kaldub teisi kalu sööma.\nAga "majahoidja", mida võib harvemini leida, kuid see ei muuda seda halvemaks: Panak kuninglik, kuulub ahelahela säga perekonda. Suured kalad, mis vajavad 200-liitrist (mitte vähem) akvaariumi. Noored inimesed on rahulikud, kuid nende vanus halveneb märgatavalt. Täielikult rahumeelse haratsinovye'ga. Kõige parem on, et Panak puhastab suupisteid.\nSee perekond ühendab ainult kolme liiki kalu, millest kõige populaarsem on girinoheylus.\nNende huuled näevad välja nagu sucker, mille voldid on sees. Need kaardid moodustavad omamoodi "riiv".\nTänu sellele konstruktsioonile saab kala hoida kividel isegi tugeva vooluga, samal ajal kaabeldades vetikad nende pinnalt.\nSee toit ei ole väga toitev, mistõttu on vaja girinoheylust väga palju koorida.\nKõik kiulised vetikad, nagu hõõgniit ja must habe, ei saa süüa.\nNegatiivsed punktid sisaldavad\nNende vahel on rahu väga raske saavutada. Naabreid tuleks samuti hoolikalt valida, on aeglane kalade võtmine täiesti võimatu. Girinoheylusy võtavad neid elusobjektide jaoks, saavad "puhtad" ja suuresti kahjustada kaalusid.\nVäga paljudel neist on hästi arenenud lõualuu, mis sarnaneb kaabitsaga, mis kergesti eemaldab tahvlid seintelt, pinnaselt ja taimedelt.\nKõige populaarsemad viviparid on guppies, mollies, petilles ja mõõgad. Mõned kasvatajad väidavad, et need kalad võivad ellu jääda isegi ilma täiendava söödata, süües ainult rohelist kiudu.\nSelle rühma puuduseks on asjaolu, et neid tuleb hoida suurel karjal (vähemalt 10 tükki), kuid isegi sellistes kogustes ei paku nad akvaariumis täielikku tellimust. Nad on head ainult teiste vetikate assistentidena.\nLisaks ei ole need kalad väga tähelepanuväärsed ja ilusate jaoks ei pruugi akvaariumis olla piisavalt ruumi. Ja lähedus, nagu me teame, toob kaasa konflikte.\nSelle perekonna vetikate vastu kõige väsimatum võitleja on siiami merevetikad (ta on ristiluu, siiami või crossochelius, siiami või siiami epalceorinch).\nTema hobune on rohevetikad ja nn "vietnami" või "must habe" (need on kasvud tumedate tutide kujul kividel, taimede lehtedel ja muudel kohtadel).\nSamuti hakkab see hästi toime teiste relvade kujul esinevate vetikatega, kuna selle suu on selleks kõige sobivam. Et 100-liitrine akvaarium oleks täiesti puhas, piisab vaid kahest (isegi väikseimast) siiami vetikast.\nNende kalade eelised on ka aktiivsus, liikuvus, üsna rahumeelne paigutus, väike kogus laevu normaalseks eksisteerimiseks ja tagasihoidlik hooldus.\nMitte ilma vigadeta. Pärast kala pikkust on rohkem kui 4 sentimeetrit, võivad nad hakata süüa Javanese sammalit, kui see kasvab akvaariumis ja on palju rohkem valmis kui vetikad.\nSellise olukorra väljapääs on suurema sambla, näiteks fissidens, istutamine.\nTeine selle perekonna pühkimispaar on Labe kahevärviline (bicolor) ja roheline (Frenatus). Nende suuosad on suunatud allapoole. Vetikad ja saastumine muidugi söövad, kuid mitte nii head kui eelmised. See on pigem nende hobi, nii öelda. Nende suur miinus on suurenenud agressioon ja territoriaalsus nii teiste kalade kui ka omaliikide suhtes.\nNeid lülijalgseid kutsutakse vääriliselt puhtuse võitjateks. Eriti head on magevee krevetid, nende kehad on varustatud spetsiaalsete ventilaatoritega.\nNeed kasvajad filtreerivad vee ja ekstraheerivad toorainet, väljaheiteid, taimeosakesi ja surnud elanike jääke. Mehed lõdvendavad maapinda ja filtreerivad purgid, mis samal ajal tõusid. Naised eemaldavad mustuse põhja pinnalt.\nLisaks vee filtreerimisele eemaldavad need olendid taimede lehtedest ja kõigist teistest pindadest ja palju edukamalt kui kalad.\nPõhjus on lihtne - krevetid, eriti kirss, võivad akvaariumi väikseimatesse nurkadesse ja nurkadesse vargeda.\nLisaks kirsile, ei ole halb on vetikate krevettidega amano. Hoia puhtad Kladorfi pallid, süüa lõnga.\nPiisab 5 sellist tükki 200 liitri kohta. Kolm sentimeetrit vajavad 1 individuaalset iga 10 liitri vee kohta. Väike vajab rohkem (1-2 liitri kohta). Viimane võimalus on kõige tootlikum ja kõige kallim. Samuti väärib märkimist, et need krevetid ei söö kukkumise kujul ksenokokki ega muid rohelisi vetikaid. Must habet kasutatakse ka vastumeelselt.\nTeine vaade on neokaridiinid. Nad on amatööride seas kõige tavalisemad, sest neid on väga lihtne tõugata. Need on väikesed, ainult 1-2 cm pikkused, nii palju on vaja "lahinguseadmeid" (üks inimene liitri kohta). Eelistatud on Rhizoclinium'i tüüpi pehme filamentne vetikad. Neokaridiinid on taimede akvaariumide jaoks parim valik. Need on vastloodud akvaariumis asendamatud, kuna need aitavad saavutada tasakaalu. Küpses tasakaalus säilib.\nVetikate vastu võitlevad teod\nKuigi molluskid ei ole korrakohaste rollide puhul nii edukad, on nende tugevus võime tarbida peaaegu kogu reostust (ülejäänud toit, eluviis ja surnud elanike jäägid, mädanenud taimed, lima ja ladestused kõigil pindadel, kile veepinnalt).\nMõnede liikide heaolu ja käitumine on mingi indikaator pinnase ja vee puhtusele.\nHalb asi on see, et tigude arvu on peaaegu võimatu kontrollida ja nad paljunevad väga kiiresti.\nSiis hakkab nende suur armee taimede süümisega "vigastama" ja valama oma lima abil kõik nende ümber.\nSiin on mõned tigude puhastusvahendid, mida kõige sagedamini kodus akvaariumis leidub:\nNeretina Zebra (tiiger tigu), neretina siil, neretina must kõrva. Nad eemaldavad tahvlid prillidelt, kividelt, lõugadelt, kaunistustelt ja suurtelt lehtedelt neid kahjustamata. Tundub, et nad ei väsinud kunagi. Miinus jääb akvaariumi klaasi unesteetilistele kaaviari siduritele.\nNeretina sarves. See laps (1-1,5 cm) on võimeline roomama kõige ligipääsmatumatesse kohtadesse ja puhastama neid särama. Tegutseb diatoomidega.\nSeptaria või tigu-kilpkonn lameda kestaga. See on väga aeglane, kuid sellest hoolimata hakkab see hästi vastu vetikate ja Vietnami. Taimed ei tee haiget. Maastikule riputas iseloomu puudumine - kaaviari.\nCorbicula. See on kolme sentimeetri tigu. Seda nimetatakse ka kollase jaavani sharovka või kulla kahekordse infoleheks. Aitab toime tulla vee hägususega, peatamisega ja õitsemisega, kuna see on filter. See tähendab, et mollusk läbib vee läbi ise (kuni 5 liitrit tunnis!), Süües selles sisalduvaid mikroorganisme. Huvitav on see, et karbikulaarsetes akvaariumides ei kannata kala ichtyophorosis, sest nad säilitavad oma tsüstid kuidagi. 100-liitrisel akvaariumil on vaja 1 kuni 3 sellist tigu. Negatiivseteks aspektideks on mulla kündmine ja nõrga juurtega taimede kaevamine.\nAmpullary. Üsna suur lungfish. Valib toidujäägid, surnud kalad ja muud tigud, sööb aktiivselt akvaariumi seintest.\nHelenanimetatakse tigu tapjaks. Seda miniatuurset kiskjat peetakse püüduriks. Siiski on see võimeline sööma mitte ainult unustatud toitu või surnud kala, vaid ka üsna elavat väikest krevetti või tigu (näiteks rull või lähivõitlus).\nTheodoxus. Need on väikesed ilusad magevee teod. On mitmeid tüüpe. Saab elada nii magevee- kui ka soolakodude veekogudes. Nad söövad ainult saastumist, eelistades pruuni ja rohelist vetikat. Nad võistlevad isegi sisserändajatega ülimalt võitluses xenocus-fookusega. Aga "habe" ei meeldi. Taimed ei riku.\nKokkuvõttes ütleme, et akvaariumi biosüsteem võib edukalt eksisteerida ainult inimeste abiga. Väga oluline on seadmete ja valgustuse nõuetekohane valik ja reguleerimine, akvaariumi nõuetekohane käivitamine ning vee parameetrite ja elanike seisundi korrapärane jälgimine. Kalad, krevetid ja teod on vetikakontrolli probleemi lahendamisel abilised, mitte peamised tegelased. Loomulikult kirjeldasime siin vaid lühidalt ainult mõnda akvaariumiõde esindajat, sest ühes artiklis ei ole võimalik kõigist detailidest rääkida. Me oleme tänulikud huvitavate täienduste eest.\n"See tunnis leiduv murenemine on juba kogunud kaks Vietnami kobarat, ja ei ole ilmselgelt peatumas," "Ei ole võimalik liivaga liikuda. Suured libised maapinnal 1-2mm! Proovin ronida mõnedele taimedele, millel on madalad ja laiad lehed. ikka - mööda klaasi maetakse need liiva sisse, kus vetikad istuvad liiva ja klaasi vahelt ja söövad neid õnneks. ootab, et veekogud oleksid võimatult suurepärased f ulitosa ".\nVaadake videot: Suspense: Crossfire (August 2020).\nCopyright 2020 \_ none \_ Krevetid kala tankis


KÕNE IFFILE: Elu õpetab kõige paremini! - Arvamus - Saarte Hääl\nKÕNE IFFILE: Elu õpetab kõige paremini!\n12. aprill 2017, 3:18\nTäna räägime Ivo Linnaga sellest, kuidas talle meeldib oma kätega midagi valmistada-ehitada-parandada.\nOn käelises tegevuses andekaid ja neid, kel lihtsalt pole seda andi. Lapsepõlves ma eriline osavkäpp just ei olnud – pean silmas näiteks remondi tegemist, tapeetimist ja värvimist, ka jalgrataste remontimist. Minul tuli see võrreldes vendadega kehvasti välja.\nSelgus aga, et elu õpetab. Tuleb vaadata, kuidas oskajad poisid teevad, ja proovida samamoodi teha. Tihtipeale läheb esimene vasikas tõesti aia taha. Mul on ka tapeeti seinal kortsu läinud küll ja küll – siis kraabid seda ära, vannud ja hakkad otsast peale.\nOlen väga palju ehituslikke vigu teinud, nii oskamatusest kui ka kärsitusest. Kui aga midagi sujuma ja looma hakkab, on väga hea tunne.\nPraegu tulen tapeetimise ja muude elementaarsete töödega toime päris rahuldaval tasemel, häbi vaadata ei ole. Igasugu värvimised ja vana värvi eemaldamine on väga põnev töö.\nJa tööriistade käsitsemisega saan nii palju hakkama, kui vaja. Muidugi, tegijal juhtub. Piisab väikesest tähelepanu hajumisest, kui juba haamriga vastu sõrme lööd. Siis on muidugi valu ja karjed. Aga sa pead selle kooli saama, kuidas haamrit õigesti kasutada või saagida nii, et saag ei kargaks kätte. Olen püüdnud ka oma lastele ja lastelastele õigeid ja ohutuid töövõtteid õpetada, vähemalt neid näidata. Ettevaatus on ju tarkuse ema.\nKui haamril või kirvel vars puruks läheb – oleks ju piinlik, kui ma ei saaks uut vart tehtud.\nMaal on mulle väga meeldinud – nüüd on see töörinne jälle otsa lõppenud – juhusliku kujuga paekiviplaatidest põrandaid teha, küll paargusse, küll keldrisse ja talli. Selline mosaiigitamine meeldib mulle vaata et üle kõige. Mina end mingiks meistrimeheks küll ei pea. Teen asju lihtsalt tegemise rõõmust. Kasvõi väikese lõikelaua valmistamine on väga mõnus töö.\nAsjad kukuvad aga siis hästi välja, kui sul on palju aega, kui tööga pole kiiret. Vanarahva tarkus on otsata-ääreta. Kui nad ütlevad “kaua tehtud – kaunikene”, siis nii ongi.\nAsi, mis mul elus ilmselt ära õppimata jääb, on pottsepatöö – pole lihtsalt vaja. Kuigi see mind huvitaks. Olen kõrvalt jälginud, kuidas pottsepad oma tööd teevad. See on väga loominguline ja peenike töö. Minul on Muhus väga hästi ehitatud ahi ja pliit, kohaliku meistri Saue Antsu tehtud. Naudin nende soojust juba 15 aastat. Kõik toimib.\nKui mul oleks aga tarvis ehitada näiteks väike pliit, võtaksin õpiku ette ja vähemalt prooviksin teha. Mu sõber Antti Kammiste võttis raamatu ette ja tegi endale korraliku soemüüri, pliidi ja ahju. Esimese korraga sai tõmbama. Nii et kõik on võimalik. On palju töid, mis vajavad rohkem õppimist ja oskusi. Mulle tohutult meeldis jälgida rookatuste tegemist Muhus. Usun, et kui saaksin kaks-kolm suve õpipoisina selle töö juures olla, siis õpiksin selle töö ära. Paraku pole mul selleks piisavalt aega.\nSellist kihku, et kõik tööd ise ära tegema pean, mul ka ei ole. Mis puutub näiteks torude ja kraanide paigaldusse ja eriti elektritöödesse, pole mul endal mõtet pusima hakata – tean, et see võib halvasti lõppeda, eriti elektritööde puhul. Tehku need, kes on seda õppinud. Ma ise võin pusida tunde, aga tulemus on ikka kehv. Pärast tuleb keegi, kes oskab, ja teeb minu tehtu kalli raha eest ümber.\nKariina Kasjanenko ⟩ Need kuradi russid Loe artiklit\nJUHTKIRI ⟩ Motiveeriv vaevatasu Loe artiklit\nKoduteenuse vajajaist keegi abita ei jää! (1) Loe artiklit\nEesti keel – armas, naljakas, muutuv ja arenev Loe artiklit\nJUHTKIRI ⟩ Kus on käärid? Loe artiklit\nNEEME KORV ⟩ Koroona laastab ka viiruseta. Kus on ravim? Loe artiklit\nTÄNAVAKÜSITLUS ⟩ Maskid kohustuslikuks? Või pigem mitte? Loe artiklit\nJUHTKIRI ⟩ Traditsiooni vääriline Loe artiklit\nMUHU UUDISSED ⟩ Laupa Liiva linna laadale! Loe artiklit\nJUHTKIRI ⟩ Oma pelgupaik Loe artiklit\nKuidas mõjub koroonalevikule kooliaasta algus? Loe artiklit


Automaatika aluste konspekt | Elektroonika - Elektriaparaadid\nAutomaatika aluste konspekt (0)\nKutsekool - Elektroonika - Elektriaparaadid\nSuletud reguleerimissüsteemi struktuurskeem ja tööpõhimõte.\nP – Programmseade (nukkvõll, tiftidega ketas, perfolint või arvutimälu). Annab ette sätte y0(t).\nA - Andur muundab väljundsignaali ülekandmiseks ja võrdlemiseks sobivaks suuruseks.\nVE - VõrdlusElemendi väljundis tekib vea signaal (ε).\nV – Võimendi võimendab veasignaali.\nTM – Võimendi väljundsignaal mõjub TäituvMehhanismile, mille kaudu regulaator mõjutab Reguleerivat Elementi.\nRE – Reguleeriv Element mõjutab Objekti, muutes sellelel antavalt ainet või energia hulka.\nTagasiside on väljundi mõju sisendile . Positiivse tagasiside korral on sisendisse tagasi antav signaal sisendsignaaliga samas faasis ja seega tugevdab üldist sisendsignaali . Negatiivse tagasiside signaal on sisendsignaaliga vastasfaasis ja seega nõrgendab üldist sisendsignaali.\nStaatiline karakteristika ja ülekandetegur\nElemendi väljundsuuruse ja sisendsuuruse suhe staatilises režiimis nimetatakse staatiliseks ülekandeteguriks. Anduril nimetatakse ülekandetegurit sageli tundlikkuseks.\nElementide süsteemi ülekande tegur\nSüsteemis on kolm põhilist lülitusviisi:\nkrista krull Õppematerjali autor\nautomaatika alused , suletud reguleerimissüsteemi , struktuurskeem , staatiline karakteristika ja ülekandetegur , karakteristika , ülekandetegur , staatiline ja dünaamiline re?iim\nanduril, dünaamilist režiimi, dünaamilist režiimi, integreerimisluli, erijuhtu\nSissejuhatus. Automaatika süsteeme kasutatakse ...\nSISUKORD SISSEJUHATUS......................................................................................................................3 1. ANDURID.......................................................................................................


Aed: Kuidas Istutada Maasikakarbid - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nPõhiline > Aed > Kuidas Istutada Maasikakarbid\nDekoratiivsed ja funktsionaalsed maasikad purkid on traditsiooniline viis maasikate kasvatamiseks vertikaalselt, kui hea aiapind on lisatasu eest. Savi harilikult valmistatud maasika-purgid sisaldavad põhjapõõsaste külgedele pakutavaid pilusid, samuti täiendavaid maasikataime. Kaasaegne...\nMaasikurõikudega panete juurid purgi külgedele ja lubage puuviljad ja lehestik riputada väljastpoolt.\nDekoratiivsed ja funktsionaalsed maasikad purkid on traditsiooniline viis maasikate kasvatamiseks vertikaalselt, kui hea aiapind on lisatasu eest. Savi harilikult valmistatud maasika-purgid sisaldavad põhjapõõsaste külgedele pakutavaid pilusid, samuti täiendavaid maasikataime. Kaasaegsed kasvatajad lisavad innovatsiooni, et pannakse purgiga augustatud PVC toru. Täites PVC toru vee või vedelväetisega, veendute, et iga maasikamaja tahab saada vett ja toitaineid, mida see vajab. Otsige torusid, mis on veidi pikemad kui teie maasikadest purgid, või lõigake need vajaliku pikkusega.\nPuurige avad läbi oma piiratud PVC toru pikkusega, peatades mõne tolli toru ülaosast või katmata otsast. Kasutage 1/2-tollise puurvarda ja seadke augud 1 tolli peale toru kõik küljed.\nPange seemnemismaterjal purki nii, et see oleks just esimese istutusauku all.\nPaigaldage PVC toru purgi keskasesse, nii et kaetud otsa jääks pügamispinna peal.\nMäärake maasika taim põhja istutusavasse. Lase purgi sees purustada taime juurest välja.\nLisage mulda, kuni esimese maasika taime juured on kaetud.\nLisage ühe taime ülejäänud ülejäänud istutusaukudesse. Täitke potti koos iga uue istutusavaga, kui lähete. Hoidke PVC toru püsti, tsentreeritud asendis, kui purk täidab mulda.\nSeal asetage kaks või kolm maasikataimi purgi ülaosas mulda, järgides lasteaia soovitatavat vahekaugust. Ärge asetage liiga lähedale PVC toru ülaosale.\nTäida PVC toru veega. Kui kasutate laia suu konteineri nagu jootmise kasti, seadke kanal PVC torusse, et suunata vesi torusse.\nPuurida 1/2-tollise puurvardaga PVC toruga, läbimõõduga 1-2 cm (pikkus varieerub vastavalt maasikakapis)\nPVC-toru plastikust otsakork\nKanal (kui vaja)\nKui te ei leia PVC-le oma maasika-purgis õiget pikkust ja teil pole torusid ise lõigata, paluge oma tarnijal toru lõigata.\nSeadke oma maasikataimed päikeselises kohas. Kui teie varal on rohkem varju kui valgust, kasutage alpi maasikad, mis on väiksemad kui tavalised maasikad ja võivad taluda rohkem varju.\nViige oma maasikataimed tasakaalustatud vedelväetistega üks kord kuus, viies väetise PVC torusse. Komposti tee on ideaalne, sest see ei ole liiga rikkalik toitainete tõttu, mis põhjustab taimede kasvu liiga kiiresti. Soojendage komposti vesi, koorige vedelik ja lahjendage tavalise veega, kuni lahus sarnaneb kerge pruuniga.\nAja jooksul on paljudel maasikarjanditel poti külgedel riputatud "beebi" taimed. Eemaldage need kas ja eemaldage need peamistest taimedest ja kasutage neid teiste maasikate purkide külvamiseks.\nKontrollige maasika potti mulla niiskustaset iga päev. Savi pottides sisalduv pinnas kulgeb palju kiiremini kui aiaväe muld.\nKuidas Välja Töötada Oma Õue\nKuidas Vahetada Stardiriba Stihl Fs 55 Trimmerisse


Vabamaadlus hakkab lõpuks ometi elumärke näitama. Või kas ikka hakkab? | Õhtuleht\nAts Kuldkepp, Tartu, 2. märts 2015, 07:00\nVÕITLUS: Vabamaadluses võib erinevalt oma kreeka-rooma sugulasest haardeid teha ka allpool vööd. Sinise vormiga on Taaniel Piiskoppel, kes krooniti tunniajase vahega Eesti meistriks mõlemas stiilis.Foto: Aldo Luud\nEile peeti Tartus esmakordselt samal päeval maadluse kõigi olümpial kavas olevate stiilide Eesti meistrivõistlused. Nii heitlesid Lõunakeskuse jääväljakule püstitatud areenil rohkearvulise publiku ees nii meie üks tuntumaid sportlasi, kreeka-rooma maadleja Heiki Nabi kui Eestis teisejärgulisteks muutunud vabamaadlejad. Pärast pikka pausi ja tegemata tööd on ka vabamaadluses lõpuks jää pisut liikuma hakanud.\nEsmalt meenutuseks: pärast iseseisvuse taastamist olid mõlemad maadlusviisid üpris võrdsel positsioonil. Viimati esindas Eestit olümpiamängudel vabamaadleja aga koguni 19 aastat tagasi Atlantas – kadunud Küllo Kõiv sai kõrge 7. koha. Kreeka-rooma maadlejad on viimasel kümnendil peaasjalikult tänu Heiki Nabile, aga ka Ardo Arusaarele ja Epp Mäele aina enam esile tõusnud.\n13. juuni 2015, 12:35\nGALERII | Juubilar Heiki Nabi kuldsed ja hõbedased hetked\n6. juuni 2015, 18:09\n28. märts 2015, 18:58\nHeiki Nabi: paremat maadlusvõistlust pole Eestis korraldatud (3)\nNabi maailma tippu viinud kreeka-rooma maadluse spetsialist Henn Põlluste ei osanud esimese hooga öelda, miks sõsarad pole suutnud ellu jääda, aga lisas, et ilma süsteemita ja järjepideva tööga ei juhtu midagi. "Eks nad peavad vaatama ikka oma kapsaaeda. Ilmselt tehakse tööd vähem või siis kehvemini."\nUus akadeemia noortele\nEesti maadlusliidu peasekretär Antti Lepik meenutas, et lõplikult läks asi käest ära aastatuhande vahetusel. "Audenteses lõpetati vabamaadluse õpetamine 2002. aastal ära ja sealt algas vähikäik. Teistele maadlejatele jäi Audentes väga oluliseks, sest nii Nabi, Arusaar kui Mäe on kõik just sealt tulnud. Vabamaadlus jäi aga ainult entusiastide vedada," sõnas ta ja lisas, et osaliselt toodi meistrivõistlused kokku eesmärgiga vabamaadlust rohkem inimestele tutvustada. Praegu on Eesti vabamaadluse peamised keskused Viljandis, Põlvas ja Kohtla-Järvel.\nHeade vabamaadlejate põud on nii suur, et hetke parimal Aleksei Baskakovil pole treenimise mõttes Eestis midagi teha. Küll leidis ta võimaluse harjutada kahekordse olümpiavõitja Sergei Beloglazovi grupis Kaliningradis.\nHääbuvat kandepinda üritab alaliit suurendada Suure-Jaani gümnaasiumisse loodava Tääksi spordiakadeemiaga, mis peaks kandma Audentesega sarnast funktsiooni ja alustab sel sügisel.\n"Tegelikult pole isegi oluline, kas noor vabamaadleja tuleb sinna 8. või 9. klassist, vabalt võib ta astuda ka juba kolmandasse klassi. Majutuse ja toidu maksame kinni. Kuidas asi täpselt käima läheb, on muidugi vara öelda. Asi on värske, konkurss veel käib. Küll teame, et kaks head treenerit Rain Aleksandrov ja Mati Sadam on nõus seal noori juhendama hakkama," selgitas Lepik.\nTääksi akadeemia võib olla vabamaadlusele igati korralikuks tõukeks, aga nukras olukorras mängib rolli ka asjaolu, et populaarne pole see ka lähiriikides. "Põhjamaade meistrivõistlustel vabamaadlust polegi. Kreeka-rooma maadluses on võimalik ümberringi laagreid ja võistlusi leida, aga vabamaadluses on see võimatu, kui Venemaa välja arvata," tõdes Lepik.\nPõlluste hinnangul on kaks stiili maailma mõistes siiski üpris võrdse populaarsusega. "Kui vaadata kolme-nelja viimast MMi, siis on osalevate riikide arv üsna sama. Kreeka-rooma maadlus on populaarsem Põhjamaades ja Kesk-Euroopas, vabamaadlus Venemaal, Türgis ja Iraanis. USAs on asi üsna tasakaalus. Kui Euroopa meistrivõistluste taset vaadata, võiks eestlased seal midagi isegi ära teha, konkurents väga tihe pole," rääkis ta.\nAh siis hakkadsid filosoofiat kohe ka mõistma, oled siis kooselust midagi ka õppinud - tubli lojus! 13. juuni 2015, 14:30\nInimeseks sellised, kes maadlust ei mõista, kooselust ei tagana - pede näeb ka unes kõikvõimalikke asendeid ja küllap ratsutad ka mõne ruunaga.\nPeded tunnustavad maadlust, kiibitsejad ka. 3. märts 2015, 09:03\nOlete oma silmailurõõmudega ühel ja samal lühilainel, seadusest (ootab küll kinnitamist) tulenevalt võib teil ju kohake ühiskonnas olla, aga tegelikult peavad inimesed teid lindpriideks. Meie lapsed on ohustatud ja see pole enam nali.


Kommentaarid: Katrin Lust: pean lugu Varro Vooglaiust ja Helmetest, aga kui me räägime abordist, ei ole küsimus ainult selles, kas ema tahab seda last\nKatrin Lust: pean lugu Varro Vooglaiust ja Helmetest, aga kui me räägime abordist, ei ole küsimus ainult selles, kas ema tahab seda last\nIluguru, 3. juuli 2019, 10:20\nmuffins/ 5. juuli 2019, 23:44\nOleneb missugust moslemimaad vaadata. Arenenumad riigid tõesti nõuavad, et mees suudaks peret ülal pidada. Kuid mahajäänumates on vastupidi, naised peavad mehi oma orjatööga ülal. Eestlased kipuvad unistama paraku sellest teisest variandist.\n?/ 5. juuli 2019, 14:59\nMis sul puudub, et last kasvatada ei saa?\nJah/ 4. juuli 2019, 09:09\nKüll oleks tore, kui harimatud ja allasurutud, õigusteta naised meile siin lapsi sünnitaksid? Mõni harimatu saamatu saaks ka ennast mehena tunda. Aga siis ka meestele samad nõuded, mis moslemimaal - naist ja lapsi täielikult ülal pidada, ei mingeid minemakõndimisi ega lahutusi.\nJah/ 4. juuli 2019, 09:04\nMehed ei jää rasedaks aga nad ei pea ei pea enda arvates ka midagi teadma, vahendeid kasutama ega vastutust võtma. Aga sellistel ei peaks ka mingit sõnaõigust olema.\n4. juuli 2019, 08:19\nIsad ei jää rasedaks ja kui läheb daami juurde ei tea tema tsüklit kuna daam jääb rasedaks kuna ei jää seda peab teadma daam ise.\noo/ 4. juuli 2019, 07:40\nkaasajal sünnib laps maailma seksist mitte armastusest. Millal aega seda armastust oodata ja valida.\naga vaadake,/ 3. juuli 2019, 20:37\nmosleminaistel selliseid probleeme ei ole ja rahva arv aina kasvab.Mis kasu on siis meie naiste haritusest ja kõrgest enesehinnangust, kui võõrad meid lõpuks alla neelavad\nMis tale/ 3. juuli 2019, 19:36\nNagu oytajatel ikka. Maksustatav tulu pole suur. L6viosa tuleb dividendidest\nMis/ 3. juuli 2019, 18:11\nMis ta sissetulek on?\nugahuga/ 3. juuli 2019, 17:33\nArmastust ei eksisteeri. Elu on rituaal.\njaks/ 3. juuli 2019, 17:32\nKui plaane pole, siis ma olen valmis tema raha omale võtma. Ma tahaks kah õlut juua ja beibesid panna nagu iga normaalne mees.\nMingit üllatust/ 3. juuli 2019, 16:29\nl.lla irw tegi jälle puuks haha.\nNoo/ 3. juuli 2019, 14:44\nLust raakis juba 10 aastat tagasi oma lapsesaamise plaanidest. Nyyd on ta juba 37-aastane. Sissetulek on piisav. M6nes teises naistele m6eldud valjaa des on ta kelkinud oma riiete ja aksessuaaride maksumusega. Kas 10 aasta parast kuuleme ikka veel tema plaanidest lapsi saada?\njuhanile/ 3. juuli 2019, 13:31\nJa kui isa ei taha last, siis kasutab ka kaitsevahendit või käib tasuliste tüdrukute juures.\nzxc/ 3. juuli 2019, 12:57\nInimesi on niigi liiga palju, nii et tehke oma aborte palju lustib. Aga, makske oma lõbud ikka ise kinni.\nKas Katrin vingub?/ 3. juuli 2019, 12:14\nKatrin planeerib. Toob välja kitsaskohad, mida inimesed võiksid teada.\nrahvuslane 88/ 3. juuli 2019, 11:56\nKas meil poleks siis aeg(kogu Euroopal) võtta kasutusele meetod, mida pakkus tark mõtleja Clara Zetkina välja juba sada aastat tagasi. Kahjuks Lenin lükkas selle tagasi kui"huvitava aga veidi enneaegse). Nüüd oleks ju aeg küps korjata lapsed farmidesse kui rahvuslikud kasvatajad kasvataksid neid tõelised antiliberastid. Emad saavad aga kohe peale sünnitust siis minna tööle kodumaad teenima, ei pea kodus orjama ja aega tühjalt kulutama.\nlapded, meie tulevik/ 3. juuli 2019, 11:54\nLaps sünnib siia maailma ikka armastusest, kui sa hakkad mõtlema ja stressama juba enne lapsesaamist ette, siis ei jäägi muud üle, kui vananeda ja kibestuda üksi. Katrin ise nii julge ja pealehakkaja ja nüüd siis lööb põnnama, laps, lapsed on rõõmuks ikkagi,armastus , õiged ja positiivsed mõtted, aitavad sul vähemagagi toime tulla,seega ei ole mõtet ette vinguda.....\nNojah/ 3. juuli 2019, 11:40\naga ema saab lapse anda ju nö. riigi kasvatada. Võibolla kunagi hiljem on lapsevanem "kosunud" ja saab vanema rolli täita. Abort on nagu surmanuhtlus,mida tagasipöörata ei saa.\neesti naine/ 3. juuli 2019, 11:39\nKui Vooglaid Varro ja isandad Helmed armastaksid naisi ka tegelikult, siis selliseid keeldusid ja käske nad ei jagaks. Kus on öeldud naiste poolt, et mehed ei tohi naistega seksida lihtsalt mõnu pärast mida enamasti tehakse..taaskord võetakse endale õigus otsustada nii naiste, kui laste, kui homode, vanainimeste, lõpuks loomade ja kõige üle kes kuidagi liigub, hingab ja omab mingitki eluvormi? Seda on läbi ajaloo püütud teha, et mees st MINA OLEN KUNINGAS, MINA OLEN VÕIM, ehk rahvakeeli keelan, käsen, poon ja lasen...Aga jah, ilma naisteta on kurb maailm :( ütleb laulusalm\nirw/ 3. juuli 2019, 11:37\nmilline üllatus, et seltsimees peab lugu vene alfakolhoosnikest\nMees/ 3. juuli 2019, 11:27\nKatrin, Katrin, sünnita esmalt kasvõi üks laps, siis tule rääkima.\nroy/ 3. juuli 2019, 11:20\nSeda küll aga naised võiksid seda teha ikka enne lapse tegemist ja kysimus pole tõesti selles, kas ema tahab, vaid selles kas tal on õigus otsustada juba tehtud lapse elu üle\nJaan/ 3. juuli 2019, 11:10\nEi ole ju. Mingid lilleseadjad ju kasvatavad järelkasvu\nõnneks/ 3. juuli 2019, 10:55\non lgbt kogukond sellistest muredest prii\nniion/ 3. juuli 2019, 10:48\nküll on häda rongaisade,küll aborti tegeva naistega... probleem on mõlemil sarnane... kuidas vastutusest vaesusega toime tulla.\nSelle nn loogika/ 3. juuli 2019, 10:48\njärgi peavad lapsi saama ainult jõukad inimesed, aga võib-olla mõtleks algul peaga, mitte muu kehaosaga, et soovituid lapsi ei oleks.\nEi saand aru/ 3. juuli 2019, 10:47\nKes on need "me"?\n3. juuli 2019, 10:43\nJa milleks siis kaitsevahendid on? Rasedust on võimalik vältida, sellest peab alustama.\nJah, Katrin/ 3. juuli 2019, 10:32\nSee peaks olema juba naise looduslik instinkt. Kas sünnitada, kellega eostada ja tõesti, kas naine suudab lapse täisväärtuslikuks inimeseks kasvatada. Kas just "mees lasi jalga", aga kõike võib ette tulla. Paraku Eestis on need võimalused last kasvatada vähesed.


Elades tulevikus ma polnud õnnelik. Elades minevikus ma polnud õnnelik. - LIHTSALT LINDA\nElades tulevikus ma polnud õnnelik. Elades minevikus ma polnud õnnelik.\nTeate seda tunnet, kui te ei tea päris täpselt, mida te tunnete, kuid see tunne on nii tugev? See tunne on kõige hullem. Ma arvan, et see tunne tuleb peale, kui pole olnud aega, et seedida olukordi, mis meie elus parasjagu on. Meil on kogu aeg kiire tempo ning tihti me ei vaata tagasi ega hinga. Me muudkui jookseme edasi ning saame vanadele raskustele muudkui ka uusi juurde, mis on okei. See ju see elu ongi. Ega ta kergemaks ei lähe, vaid me ise kasvame ja areneme.\nKui sul tuleb peale tunne, millest sa päris täpselt aru ei saa, siis tee paus. See, kui sa ei oska oma tundeid väljendada, ei tähenda veel, et nad ei ole sul sügavad. Võta aeg omale ning ole vaikuses. Veeda aega endaga. Sa ei peagi midagi otseselt tegema, sa pead lihtsalt olema praeguses hetkes. Hingama. See on mega keeruline meie „tavaelu” juures. Sellepärast mulle nii väga meeldibki olla poole kohaga Hiiumaal ja teise poolega Tallinnas. See lärm, müra, tempo ja segadus, mis valitseb linnas on ulme. Kui sa oled kogu aeg selle keskel, ei pane tähelegi, kui stressirohke on linnaelu. Tagasi Hiiumaale tulla on lihtsalt imeline. Hiiumaal on Hiiumaa aeg ja see on maagiline, mul on olemas tasakaal. Taas äärmusest äärmusesse nagu mu elu juba kord on.\nSee on nii oluline teha aegajalt paus ning vaadata tagasi korraks. See on nii oluline teha paus ja jääda korraks seisma, mitte edasi joosta. Me unustame, et meie elu on siin ja praegu. Oluline on hetkes elada, mitte vaid minevikus ja tulevikus kinni olla. Kui ma olin koos veel oma abikaasaga, siis ma mõtlesin alati tulevikule. Unistasin meie uuest kodust, kuidas Lisanna juba vanem laps oleks, kuidas ma ka tööle saaks minna jne. Ma kogu aeg ootasin tulevikku, kuid ma ei elanud hetkes ning ma ei näinud, kui mäda kõik oli. Isegi, kui nägin, siis ma ei tunnistanud endale seda kõike. Tulevik oli paraku hoopis midagi muud, mida ma oleksin oodanud. Kõik see, mida ma unistasin ja ootasin meie ühiselt elult, polnud enam võimalik. Ma muudkui ootasin seda ilusat tulevikku, kus kõik on tore ja lilleline, kuid seda ei tulnudki. Ma raiskasin oma aja millegi ootamisele, mida ei saabunudki.\nSeega, kui baby daddy minema kõndis, jäin ma kinni hoopis minevikku. Kui varem alati ootasin tulevikku, siis nüüd hoopis meenutasin minevikku. Meenutasin häid aegu ning muudkui nutsin neid taga. Meenutasin, kui armunud me ikka alguses olime ning, kui imeline oli meie esimene aasta. Ma igatsesin mälestusi. Olin kinni minevikus. Taas ma ei elanud praeguses hetkes. Ma elasin minevikus, kuid niimoodi ei saa ju elada. Me oleme pidevalt omadega, kas homses päevas või eilses päevas. Millal me oleme tänases päevas? Elades tulevikus ma polnud õnnelik. Elades minevikus ma polnud õnnelik. Õnn on siin ja praegu, praeguses hetkes.\nVõtta paus on nii oluline. Hingata. Tuua ennast praegusesse hetke ning lasta peal teha restarti. Muudmoodi kuumened üle ning sa ei saagi aru, mis täpselt valesti on, aga millegi pärast on kõik täiesti mäda. Me muudkui keskendume millegi saavutamisele ning tegemisele. Me ei pane tähelegi, kui järsku on elu möödas. Lemmikud laused nagu „Oleks ma niimoodi teinud“, „Poleks ma niimoodi teinud“, „Homme teen ma seda“, Homme ma ei tee seda“. Oleks, poleks ja homme on pahad poisid. Sa ei saa nendega mitte midagi peale hakata. Sa saad tänasega sõbraks saada ning teha asju kohe. Ära lase oma elul mööda minna, kuna sa ei suutnud pausi teha. Sul on selleks alati võimalus. Jää lihtsalt lampi seisma ja lihtsalt ole. Veeda üksinda iseendaga aega! Ole vaikuses! Tulemuseks sa näed ja kuuled vastuseid, mida sul on tarvis läinud. Kõik peitub sinu enda sees.\nAutor lihtsaltlindaPostitatud jaanuar 8, 2018 märts 15, 2018 Rubriigid blogi\nEelmine Eelmine postitus: Aitäh baby daddy, et sa minema kõndisid\nJärgmine Järgmine postitus: Kuna ma olen „üksi“ , siis mina üksi pean ka enda eest ise hoolitsema


Eesti Energia kolib oma kesklinna büroopinnad Mustamäele\nUue hoone valmimisega muutub klientide asjaajamine mugavamaks ja kiiremaks, kuna erinevatele elektrivarustust puudutavatele küsimustele saab lahenduse ühest kohast. Samuti tõhustub Eesti Energia sisemine asjaajamine ning väheneb töötajate ajakulu linna eri paikades asuvate hoonete vahel sõitmiseks.\nHoone valmimisega viib Eesti Energia ellu pikaajalise plaani koondada oma büroopinnad kesklinnast Mustamäele. Antud plaani esimene samm oli Eesti Energia peakontori kolimine Estonia puiesteelt Mustamäele Laki tänavale 2000. aastal.\nPeale uue ehituse valmimist veebruaris moodustub Mustamäel Kadaka ja Laki tänava vahelisel alal nö Energialinnak, kuhu on koondatud kõik pealinnas asuvad Eesti Energia kontoripinnad. Kesklinnas jääb endiselt avatuks Eesti Energia klienditeenindusbüroo Gonsiori tänaval.\nValmiva hoone ühe ruutmeetri hind on 10 500 krooni, mis on Tallinna kesklinna kontoripinnaga võrreldes väga soodne. Samuti on madalamad uue hoone ülalpidamiskulud kui nad olid endistel kesklinna pindadel. Planeeritav kokkuhoid kommunaalkuludelt on aastas ligi 1 miljon krooni. Vabanevad kesklinna kinnistud paneb Eesti Energia müüki.


Kõik ficus Benjamini aretamise meetodid. Kuidas õigesti juurduda ja kas seda saab seemnetest kasvatada? - Maitsetaimed 2021\nFicus Benjamin on igihaljas toataim, mida lillekasvatajad väga armastavad. Sellel on lopsakas lehestik, mille harrastajad annavad väga erinevaid vorme, lõigates või ühendades mitut protsessi. Atraktiivse toa kujunduse loomiseks pole lille abil vaja uusi taimi osta, kui juba on täiskasvanud Benjamin ficus, siis on võimalik see lihtsalt istutada.\nFicus paljuneb igal aastaajal hästi. Kuid soodsam periood on kevad, kuna see periood aitab kaasa lille kiirele kasvule.\nKuidas taime siseruumides paljundada?\nFicus Benjamini paljundamine kodus pole selle vastupidavuse ja elujõu tõttu kõige raskem ülesanne. Kuid uue taime edukaks kasvatamiseks peate teadma mitmeid olulisi reegleid. Mõelgem välja, kuidas levitada Benjamini fikussi ja uurime selliseid tehnikaid nagu fikuse paljundamine ja paljundamine õhukihtide abil.\nLevinuim paljunemisviis on vegetatiivne. Selle rakendamiseks on vaja õigesti valida taime oksad: tipmine või varre petioles.\nApikaalne paljunemine algab apikaalsete võrsete lõikamisest.\nÄrge kasutage pügamiseks kääre ega nüri nuga, kuna varre puit võib puruneda või kahjustuda, mis aeglustab võrse kasvu.\nEnne pügamist peate veenduma, et algne taim pole nakatunud ega liiga vana. Parim variant on võtta poolliigendatud oksad, umbes 15 cm pikkused, vähemalt 3-6 lehega.\nLeheroots lõigatakse terava noaga viltu, piimmahla eraldumisel tuleb see leotada pehme lapiga ja kuivatada, seejärel võib selle panna vette, lehed ei tohiks veega kokku puutuda..\nKui pistikud on väga puitunud, on enne juurte moodustamiseks vette asetamist vaja leheroots põhjast keskelt läbi lõigata ja kinnitada hambatikuga..\nLõigatud petioles ei pea olema otsese päikesevalguse käes, hoidke kuivas kohas, lisage aurustumisel vett.\nMõne aja pärast hakkavad ilmnema juurprotsessid. Pärast juurte moodustumist saab kuskil 2–2,5 nädala jooksul võrsed mulla substraati istutada.\nLeherootsude vartest eraldamise meetod:\nJäik idu on jagatud osadeks. Kõigil neist peab olema 2–4 lehte..\nÜlemine lõige tehakse lehekaenlas asuva punga kohal ja alumine lõigatakse kaldu, võetakse sõlmede vaheline osa.\nPärast piimmahlast pesemist ja õhu käes kuivatamist asetatakse lõikamine maapinnale lehe põhjani, leht ise rullitakse torusse ja seotakse teibi või niitidega.\nPetioles istutatakse maasse ja kaetakse polüetüleeniga ning säilitatakse substraadi vajalik niiskus.\nSeda tüüpi paljunemise korral moodustuvad juured aeglasemalt, umbes 1-1,5 kuu pärast.\nLille saab paljundada ka õhukihtide abil. Kihid on juurdunud, kuid emataimest eraldamata võrsed. Tavaliselt kasutatakse selleks vanemaid taimi, millel on vähe noori võrseid, või kui on vaja Benjamini bonsai-stiilis fikuse moodustamiseks õhuvõrseid kasvatada. Ficuse kasvatamisel paistavad silma kihid.\nTulistamisel peate koore maha lõikama ilma taime puitu kahjustamata..\nPaljas vars on mähitud samblasse, juurte kasvu kiirendamiseks võib seda määrida preparaadiga ja kõik kinnitatakse kilega.\nKui juured hakkavad samblast läbi murdma, eemaldatakse kile ja moodustunud juurte all olev petiool eemaldatakse taimelt.\nSelline petiole juurdub samamoodi nagu eelmised..\nFicuse paljundamine lehe abil pole keeruline.\nLehe paljundamiseks on vaja valida terved ja tugevad petioles, mis on võetud ficuse ülemistest harudest. Ärge võtke fraasi sõna otseses mõttes - lehelt. Vaja on valida leherootsud, näiteks ühe lehega, kasupoeg ei kasva, kui tüvepung puudub.\nLõike alumine lõige lõigatakse ka nurga all, kuid sellisel juhul on oluline teha see piki internoodi.\nEttevalmistatud võrsed maetakse mulda kuni leherootsuni. Leht rullitakse tavaliselt torusse ja kinnitatakse näiteks lindiga.\nJuurdumistingimused on samad mis muud tüüpi ficuse paljunemisel. Juured ilmuvad umbes kuu aja pärast.\nKas paljundatakse seemnetega?\nKuna see pole üllatav: Benjamini fikus võib paljuneda seemnetega. Seemne idanemiseks on soodsaim aeg veebruari keskpaigast aprilli alguseni, üldiselt võite külvata juulis, muud perioodid pole eriti soodsad.\nIstutamiseks mõeldud muld tuleb ette valmistada:\nvõite segada maad liivaga;\nvalage anumasse, mitte ulatudes 3-5 cm servadeni;\nlaiali valguda ja kergelt tampida.\nSeemned levitatakse üle mulla, laiali või korjatakse seemned pulgaga, istutatakse ridadesse.\nPiserdage ülaosa mullaga mahuti ülaosani ja katke klaasist või polüetüleenist. Kui kasutatakse pimedas kasvavat vaadet, kaetakse anum peal lisaks paberiga. Seemikud ilmuvad erinevatel aegadel 10 nädalast 6-8 nädalani, sõltuvalt seemnete sordist ja värskusest.\nHeade võrsete kasvatamiseks peate saaki iga 3-4 päeva tagant õhutama..\nPärast seemnete idanemist tuleks need viia valgusküllasesse kohta, et idud ei sirutuks ega moodustaks nõrku protsesse.\nVõrsed ilmuvad ja idanevad aeglaselt, esimene pärisleht ilmub 1,5 kuu pärast, pärast idanemist.\nParim aeg ficuse aretamiseks on varakevad. Sel ajal istutatud taimedel on aega idaneda ja juurduda sügise ja talveni.\nBenjamin ficuse juurdumine vegetatiivsel viisil toimub keskmiselt 1–1,5 kuu pärast.\nSeemnete istutamine on kõige soodsam veebruari keskpaigast aprilli algusest juulini. Selle meetodiga saadud võrsete juurdumine toimub keskmiselt 1,5-2 kuu pärast.\nBenjamin ficuse paljundamisel juurduvad leherootsud vees või mullas, mis on spetsiaalselt ette nähtud seemikute jaoks. Kui õhutemperatuuri hoitakse 20–22 kraadi ja õhuniiskust hoitakse, omandab protsess ühe kuu jooksul juured..\nNoori võrseid tuleb kaitsta erinevate putukate rünnaku eest ja mädanemisest ilmnenud juuri. Vastavalt sanitaarnormidele on juurdumine edukas nii pinnases kui ka vees.\nFicuse paljundamine vees juurdumisega toimub spetsiaalses mahutis, millel on eemaldatav põhi.\nVesi valatakse nii, et see ei puutuks petiole alumisi lehti, vastasel juhul hakkavad nad mädanema. Tüve mädanemise vältimiseks pannakse purustatud kivisüsi vette..\nVesi vahetatakse perioodiliselt uueks.\nKui ficuse vars annab juuri, siirdatakse see mullasubstraati.\nPikem juurdumisviis on maas. Ficuse juurimist on vaja alustada mulla ettevalmistamisega. Taimede edukaks kasvuks peab substraat olema kerge ja toitev. Võite kasutada segamulda: ühendage maa liivaga ja turvas perliidiga.\nKui leherootsud pole varem vees juurdunud, tuleb neid pesta voolavas vees, et vabaneda lõikamise käigus eralduvast piimamahlast, seejärel peate pistikud 1,5–2 tunniks kuivama ja seejärel töötlema lõigud purustatud aktiivsöega..\nMaa sisse tehakse auk ja seejärel süveneb leheroots ühe sõlme võrra.\nNiisutame mulda nõrga kaaliumpermanganaadi lahusega, et kaitsta taime seenhaiguste eest.\nSeejärel loome edukaks juurdumiseks minikasvuhoone: paneme potile kilekoti ja asetame selle sooja kohta, kus on lille kasvamiseks piisavalt valgust.\nKirja tuleb pidevalt niisutada, mitte üle kuivatada.\nUmbes 21 päeva pärast peaksid moodustuma värsked lehed, mille järel saab minikasvuhoone eemaldada: kõigepealt tehke kotti torked ja seejärel mõne aja pärast eemaldage see lõplikult. Ficus hakkab uute loodusoludega harjuma.\nVaatamata fikuse täpsusele on selle paljunemisprotsessid väga head, sellel taimel on kõrge ellujäämisprotsent. Edukaks kasvuks on vaja korrektselt järgida reprodutseerimise soovitusi:\nvali tervislik istutusmaterjal;\nluua arenguks optimaalsed tingimused.\nVõrsete kasvatamisel võib tekkida raskusi:\nsiirdamisaja vale valimise tõttu: talvel;\nistutusmaterjali ebaõige töötlemise tõttu: leherootsu, vanade seemnete varte mehaaniline kahjustus.\nEespool vaadeldud ficuse paljunemise näited huvitavad harrastuslille kasvatajaid. Ficus Benjamini paljundamiseks on palju võimalusi ja milline meetod sobib konkreetses olukorras, peate valima väljavalitu ise.\nFicus benjamini paljundamine kodus pistikute abil ja mitte ainult\nTänu Benjamini fikususe elujõule ja vastupidavusele peetakse taime paljundamist kodus teostatavaks ülesandeks. Edu tagamiseks on siiski mitmeid reegleid. Selle sündmuse peensusi käsitletakse artiklis.\nMillal saab Benjamini fikussi paljundada\nFicus on üks populaarsemaid toataimi, mida kasutatakse siseviimistluses. Intensiivne võrsete kasv ja erkroheline lehestik muudavad ruumi igaks otstarbeks. Kultuur näeb väikeses korteris ja suures maakodus suurepäraselt välja. Eksootiline nägus mees vallutas lillekasvatajate südamed mitte ainult kõrgete esteetiliste omadustega, vaid ka vähenõudliku hoolega. Sellel on kultuur ja kasulikud omadused, mis väljenduvad võimes puhastada õhku ohtlikest keemilistest ühenditest (benseen, trikloroetüleen, fenool jne)..\nLilli on lihtne paljundada ühe olemasoleva meetodi abil. Parem on need üritused planeerida kevadel või suvel. Sügisel on puhkeperiood. Kuni kevade alguseni puhkab taim, saab jõudu juurde. Sel ajal väheneb uute võrsete ja lehestiku vabanemine. Pistikute või lehtede lõikamine ei tohiks Ficust vigastada, on suure tõenäosusega kaitsefunktsiooni nõrgenemine.\nViide! Soodne aeg ficuse siirdamiseks on periood maist augustini..\nBenjamini fikussi saate levitada ühe võimaliku meetodi abil.\nSee meetod hõlmab lignifitseeritud võrsete kasutamist. Tooriku pikkus peaks olema 10-15 cm, kui lõikamine on veidi madalam või kõrgem, pole sama kohutav. Õhukese aluse istutamisel peate paigaldama toe.\nLõigatud võrsed tuleb panna vette. Kui viilud on piimamahlast puhastatud, peaksite valima juurdumismeetodi. Piimjas mahl on hädavajalik eemaldada sisselõike leotamise teel. Kui see jäetakse lõikamisele, häirib kõvenenud koor juurte ja uute võrsete moodustumist..\nKui taim annab võrsetele väikese kasvu, saab ficuse paljundamiseks kasutada kihistamismeetodit. Uue lille saamiseks järgige neid samme.\nEmataimel valitakse võrse pikkusega 40-50 cm.\nSellel on nad välja toonud koha, kus kavatsetakse juurida.\nKustutage valitud tsoonis 2-3 lehte.\nTehke koore sisse kaks ümmargust sisselõiget, jälgides nende vahel kuni 3 cm pikkust intervalli.\nEemaldage koor vahealalt.\nKandke Kornevin võtte paljastatud osale.\nKinnitage selles kohas sfagnum-sammal, niisutage seda pihustuspudeliga.\nSulgege see ala polüetüleenribaga ja kinnitage keerd niitidega.\nKontrollige perioodiliselt sambla niiskustaset. Vajadusel piserdage seda sooja veega..\nPärast juurte okste ilmumist sambla ümber lõigatakse lõikamine alla juurestiku tasemele.\nSaadud lõige istutatakse eraldi potti. Ja emataime lõikekohta töödeldakse aktiivsöe ja vaha lahusega.\nKihtide saamiseks kulub umbes 2–2,5 kuud. Niisutusrežiimist sõltuvalt on tulemus alati positiivne..\nSeda meetodit nimetatakse ainult leheks, kuid istutusmaterjali koristamiseks on vaja leherootsuga leheplaati ja väikest osa varrest.\nEsimene lõige tehakse põhjalehe alla. Nad teevad sellest taande 1 cm, edasi 1 cm taandub lõikejoonest ja teeb uuesti katkestuse. Järgmine sisselõige on märgitud teise lehe kohale. Selle tulemusena on toorikuid sama palju kui lõigatud lehtedega fragmente.\nPärast pistikute leotamist piimmahla eemaldamiseks maetakse need mullasegusse. Pott on valitud mahukas, nii et kõik viilud sinna vabalt ära mahuksid. Drenaaž viiakse mahuti põhja 3-4 cm kihiga. Substraat valitakse kergeks ja lahtiseks. Kõige edukam variant on turbal ja viljakal maal põhinev kompositsioon. Võrsed maetakse mulda petiole põhjani.\nToorikud peaksid asuma piki konteineri serva nii, et leht kalduks kergelt üle külgede. Kiireks juurdumiseks kaetakse istutamine perioodiliselt niisutatud polüetüleeniga või klaasanumaga. Juurestiku moodustamise protsess võtab umbes 2-3 kuud. Pärast seda saab noore taime siirdada..\nVõite isegi Benjamini fikussi kasvatada seemnete abil. Need on väga väikesed, seetõttu kasutavad nad külvamiseks suurendusklaasi ja puupulka. Istutusmaterjali idanemiseks soodne periood langeb veebruarist aprillini. Soojuse puudumisel pikendatakse aega juulini.\nViide! Seemikute kasvatamise ajal võib päevavalguse suurendamiseks olla vajalik kunstlik valgustus (see peaks olema vähemalt 10–12 tundi).\nIstutamiseks valitakse madal anum, mis on täidetud liiva ja muru seguga. Substraati ei valata servadeni (need jätavad küljed 3-5 cm). Pinnasesegu pind niisutatakse pihustist sooja veega. Slämmige eksprompt voodi peopesaga.\nSeemned kantakse pulgaga ettevalmistatud substraadile, püüdes neid ühtlaselt jaotada üle anuma. Tera hoidmiseks pulga serval on see eelnevalt veega niisutatud.\nIstutus piserdatakse peene struktuuriga pinnasega, luues 3 mm kihi. Niiskuse säilitamiseks pinnases on anuma ülaosale paigaldatud polüetüleenraam. Kasvuhoonekeskkonnas peaksid seemikud ilmuma 5-8 nädala pärast.\n3-4-päevase intervalliga tuuakse kultuurid eetrisse. Esimene leht ilmub 40-50 päeva pärast idanemist. Siirdamine on vajalik, kui noored võrsed saavad 2,5-3 kuu vanuseks.\nNende eraldi potidesse ülekandmisel peate kontrollima, kas juurekaela sügavus on sama, mis anumas..\nKõigepealt peate valmistama kõik vajaliku. Ärge unustage kasutatud toodete desinfitseerimist..\nPistikute koristamisel vajate:\noksakäärid või terav nuga;\nalkoholilahus või muu desinfektsioonivahend;\nPistikute koristamise ja juurdumisega on lihtsam töötada, kui järgite seda järjestust.\nEsimene aste. Valige emataimele lignifitseeritud või poolligifitseeritud võrsed, mille pikkus ulatub 5-15 cm-ni. Neil peaks olema 2-3 sõlme. Pistikuid saab lõigata nii ülemisest kui ka külgharust.\nTeine faas. Tehke sisselõige oksakääridega alumise neeru alla. Sellisel juhul paigaldatakse seksaatorid 45 ° nurga alla. Pistikute jaotisi tuleb töödelda vahendiga, mis aktiveerib juurestiku arengu (näiteks Kornevin). See kiirendab juurdumisprotsessi.\nKolmas etapp. Lõikekohas vabanenud piimmahla eemaldamiseks peate pistikud asetama sooja veega mahutisse. Leotage toorikuid tund aega vedelikus.\nNeljas etapp. Täitke anum liiva või turba ja perliidi seguga. Sobivad on ka muud täiteained: perliit, vermikuliit, sfagnum sammal. Pärast kerget niisutamist istutage lõikamine anumasse.\nViies etapp. Mahuti on kaetud klaaspurgi või klaasiga. Need sisaldavad toorikuid soojas ruumis stabiilsel temperatuuril 25–26 °. Perioodiliselt on täiteaine veidi niisutatud. 2-3 nädala pärast vabastab vars õhukesed juureprotsessid.\nTaimega töötamiseks kasutatavad tööriistad peavad olema steriilsed. Selleks töödeldakse lõikeosa alkoholilahuse või muu antiseptikuga. Kui pistikud koristatakse erinevatest põõsastest, siis pärast iga lille on vaja desinfitseerida. See hoiab ära tervete lillede nakatumise..\nMullas juurdumiseks valmistatakse substraat murumullast, liivast ja turbast. Kõik komponendid desinfitseeritakse ahjus kuumutades. Pärast seda segatakse need ja viiakse istutuskonteinerisse..\nViide! Väikesed potid sobivad 1-2 pistiku juurdumiseks. Kui toorikuid on rohkem, on parem kasutada vastavate parameetritega ristkülikukujulist mahutit..\nVõs, pärast piimamahlast puhastamist, maetakse mullasegusse 2-3 punga jaoks. Pinnas on kergelt tihendatud ja niisutatud pihustuspüstoliga. Kasvuhooneefekti tekitamiseks paigaldatakse anuma servadele pulgad, nende kohale kinnitatakse läbipaistev kilekott. Raam peaks olema kõrgem kui istutusmaterjal. Edukaks juurdumiseks on vajalik soe keskkond ja mõõdukas õhuniiskus..\nPistikute juurdumist vees peetakse vähem tülikaks. Piisab, kui toorikud pannakse vedelikku mahutisse. Konteiner ei tohiks valgust läbi lasta, seetõttu mähkivad lillekasvatajad klaastaara kasutamisel välisseina fooliumiga või tiheda tumeda lapiga. Samuti on vaja käepideme otsa ehitada midagi kasvuhoone taolist. Lihtsaim variant hõlmab plasttopsi kinnitamist.\nMikrokliima pistikute juurdumisel vees on fikuse loodusliku elupaiga lähedal. See on temperatuur vahemikus 25 ° ja keskmine õhuniiskus.\nEksprompt kasvuhoone hooldamine on minimeeritud:\nPlastikust tassi põhja tehakse 2-3 õhu vaba läbipääsu;\nkui vesi aurustub, tee kastet;\npärast juurte ilmumist demonteeritakse struktuur võrse järgneva siirdamise jaoks.\nLillekasvatuse algajad peaksid lugema ekspertide nõuandeid. See aitab vältida paljusid vigu, mis fikuse kasvatamisel ja paljundamisel sageli ette tulevad..\nToorikuna võite kasutada pistikuid, millel on 1 silm ja 1 leht.\nIgast taimeoksast saate nii palju pistikuid, kui sellel on lehti.\nKiire juurdumise stimuleerimiseks tuleb tooriku põhja teha sisselõige. Ligifitseeritud võrse kasutamisel tehakse ristikujuline sisselõige.\nKasvuhooneefekt aktiveerib juurestiku arengu. Lisaks raami konstruktsioonile pistikute kohal tuleks konteineri täitmisel kasutada sooja substraati.\nJuurte moodustumise kiirendamiseks on taimede paljundamisel soovitatav kasutada fütohormoone..\nSõltumata ficuse mitmekesisusest valivad kasvatajad paljunemiseks noored võrsed (mitte rohkem kui 2 aastat vanad). Vanade võrsete pistikud ei juurdu hästi, kuid neid saab kasutada ka koos stimulantidega.\nVaadake videot, kus on eksperiment ficuse juurimiseks:\nKas otsite näpunäiteid ficuse levitamiseks? See taim moodustab kiiresti ja hõlpsalt uued juured, areneb kiiresti ja kasvab nõuetekohase hoolduse korral suletud keskkonnas kuni 3 meetri kõrguseks. Siit saate teada, kuidas saate oma lemmikeksemplari paljundada ja juurida..\nFicus väärib õigusega kodu ja kontori haljastuse ühe populaarseima taime staatust..\nLillemüüjad põimivad taime noored võrsed veidrateks kujunditeks. Kasvades muutuvad nad võimsate ja lopsakate isendite jaoks, millel on mahukas tihe kroon, võimsad raamid. Ficus Benjamin - ideaalne bonsai kasvatamiseks ja moodustamiseks.\nHoolduses on fikusid tagasihoidlikud ja paljunevad kodus kergesti. Peamine on teada, millist meetodit kasutada. Niisiis:\nAinult lignified võrsed võivad saada istutusmaterjaliks. Valige 10-15 cm pikkune tervislik taimeosa ja lõigake terava noa või habemenuga viltu. Kääride kasutamisel kahjustage võrse struktuuri ja juurdumisprotsess aeglustub..\nEemaldage liigsed lehed nii, et toorikule ei jääks rohkem kui 3 täiskasvanud lehte. Loputage lõikekoht piimmahla maha pesemiseks külma jooksva vee all ja kastke lõikekoht purustatud aktiivsöesse.\nLaske lõigatud saidil kuivada - asetage see paberrätikule ja jätke 30-40 minutiks.\nAnumasse, kuhu kavatsete ficuse juurida (läbipaistev purk või klaas), valage toatemperatuuril puhas voolav vesi. Pange lõikamine vette ja veenduge, et taime lehed ei puudutaks vett - need ei põhjusta mädanemisprotsesse.\nAsetage purk soojale, valgustatud kohale - ida- või läänepoolsele aknalauale - ja veenduge, et käepide ei jääks ventilatsiooni ajal külma õhu voolu kinni. Vee aurustumisel täitke värske, puhas, mitte külm vesi.\nSoodsates tingimustes ilmuvad juured 1,5-2 nädala jooksul ja uue taime saate istutada kuu aja jooksul, kui juurte pikkus ulatub 2-3 cm.\nLõikamine võimaldab teil luua bonsai toorikuid. Hargnenud varre aluse saamiseks lõigake juurdumismaterjali põhja vertikaalselt. Sisselõigete sügavus ei tohiks olla suurem kui 1-1,5 cm.\nSelleks, et sisselõiked kokku ei kasvaks, sisestage nende vahele nn vahetükid. Selleks sobib tikk või hambaork..\nKui soovite ficust sel viisil levitada, valmistage juurdumiseks mõeldud materjal ette samamoodi nagu eelmises lõigus kirjeldatud. Ainus asi - juurdumiseks valmistage ette mitte puhta veega anum, vaid minikasvuhoone.\nLõikuse juurdumiseks on vaja kerget mulda, eelistatavalt turbalehte, millele on lisatud liiva, perliiti või vermikuliiti.\nKastke kuivanud vars niiskesse substraati nii, et alumine - uinuv - neer oleks maas. Katke käepide läbipaistva plastiga või plastpudeli äralõigatud põhjaga.\nSelle aretusmeetodi valimisel on oluline tagada, et muld ei kuivaks ega jahtuks..\nKasvuhoone all oleva aluspinna pistikute puuduseks on taime harjumine kõrge õhuniiskuse ja suhteliselt püsiva temperatuuriga. Kui idu juurdub, on kasvuhoonet kohe võimatu avada: taim kaotab koheselt niiskuse, külmub ja sureb.\nSubstraadi sisselõikamine aitab ficust levitada, kui on ainult üks võrs ja soovite saada mitu valmis iseseisvat taime korraga. Sellist paljunemist nimetatakse massiks.\nVõs lõigatakse kasvupunktide vahele nii, et uinuvad pungad oleksid ühe arenenud lehega lõike kohal. Lõigud asetatakse maasse neeru täitmata. Leht lõigatakse väikese rombi moodustamiseks või keeratakse toruga, kinnitades elastse riba abil. Täiskasvanud lehe kärpimine, nagu lokitamine, kaitseb materjali niiskuse kadumise eest.\nSee aretusmeetod on kasulik, kui soovite tõesti kohe saada suurt iseseisvat taime ja mitte kasvatada ficust väikesest lõikest.\nValige tugev, ligifitseeritud haru, mille soovite juurida ja seejärel emataimest eraldada. Lõigake tera abil ümbermõõdu pealmine koorekiht ettevaatlikult. Puhastage lõigatud kohas eraldunud piimjas mahl, puistake haav purustatud söega.\nPange märg sfagnum pagasiruumi avatud osa kohale. Pange sfagnum-kile ülemisele küljele, kinnitades selle ülalt ja alt, nagu kommid. Puhta sfagnumi asemel võite kasutada selle põhjal mullasegu..\nJuurdumise ajal hoolitsege taime eest tavapärasel viisil. Kui juured filmi kaudu nähtavaks saavad, eraldage oks emataimest ettevaatlikult, et lille mitte kahjustada, ja istutage mulda.\nFicus on tagasihoidlik lill ja paljuneb probleemideta erineval viisil. Isegi tööstuslikus plaanis kasutatakse kloonimist ainult äärmiselt haruldaste taimeliikide paljundamiseks või uute liikide ja sortide aretamise meetodina..\nVõite lisada juure või epiini vette, milles juurite taime, või vette substraadi niisutamiseks. Soovitud tulemuse saavutamiseks ja taime uue koopia saamiseks lükake lõikamise juurdumise idee edasi, kuni loodus pärast talve ärkab. Toataimed on tundlikud ka aastaaegade vaheldumise suhtes..\nKui soovite katsetada ja proovida kohe, siis palun olge kannatlik. Soodsates tingimustes juurdub lõikamine kuu aja jooksul..\nFicus "Benjamina" on liik, mis ühendab sisult pretensioonitust ja erilist dekoratiivsust.\nSeetõttu on see populaarne amatöörlillekasvatajate seas, kes seda hea meelega aretavad. Kuidas kodus ficust "Benjamin" aretada?\nKuidas paljuneb Benjamin ficus kodus? Nagu enamikku pereliikmetest, saab ka Benjamina ficust paljundada järgmistel viisidel:\nVõrse ülaosast lõigatakse terava noaga 15–17 sentimeetri pikkune vars. Sa pead tooriku lõikama terava nurga all.\nParimad võrsed on poolliigendatud. Noor, küps, ei mahu.\nToorikule jääb kolm lehte, ülejäänud eemaldatakse. Juure moodustumise pinna suurendamiseks tehakse käepidemele madalad lõiked.\nJärgmine samm on piimjasest mahlast vabanemine. See kiiresti kõvastub ja ummistab lõike, millest juured läbi ei murra.\nSelle vältimiseks asetatakse vars vette ja hoitakse seda umbes 8 tundi..\nVett vahetatakse iga kahe kuni kolme tunni tagant. Seejärel võetakse toorik välja ja kuivatatakse.\nLõike töödeldakse juurte moodustumise stimuleerimiseks kompositsiooniga.\nJuurdumine peab toimuma konteineris, mille põhja asetatakse kiht märga vatti.\nSeda saate teha soojas vees, kuid selle meetodi korral on oht, et lõikamine mädaneb. Selle vältimiseks võite vette lisada veidi sütt..\nHoidke istutatud toorikut valgustatud kohas, kuid ärge laske päikese käes - sellistes tingimustes vars närbub.\n10-14 päeva pärast näete valgeid juuri, mis on läbi murdnud. Nüüd saab ficuse "Benjamin" võrsed mulda istutada.\nJuurtega pistikute istutamise koostis on järgmine: lehtmuld, turvas, liiv võrdsetes osades.\nVõite pistikud juurida mulla substraati. Pärast mahla eemaldamist ja kuivatamist kastetakse toorik turbasse või spetsiaalsesse kaktuste jaoks mõeldud pinnasesse 2 punga jaoks, nende lähedale ilmuvad juured.\nIdanemiseks on vaja luua kasvuhoone tingimused, kattes potti läbipaistva korgiga.\nIstutus tuulutatakse nii, et tooriku põhi ei mädaneks. Aluspind peaks olema soe, soovitav on seda kunstlikult kuumutada.\n1,5-2 kuu pärast ilmuvad toorikule väikesed lehed. See näitab, et vars on juurdunud..\nKuid ärge kiirustage seda avama. Tuleb idanemist järk-järgult õhku harjutada, avades kasvuhoone mitu tundi päevas..\nKiireim viis mõne kuu jooksul täisväärtusliku isendi saamiseks 50–60 sentimeetrit.\nFicuse "Benjamin" tüvel kasvatatakse kihte. 10–15 sentimeetri suurusest alast, mis asub võra all 60–70 sentimeetrit, lõigake kõik lehed maha ja lõigake koor rõngakujuliselt välja.\nPuhastatud ala niisutatakse juure või heteroauksiiniga, mähitakse niisutatud sambla - sfagnumi ja plastist läbipaistva kilega.\nStruktuur on fikseeritud traadi või lindiga. Niiskuse säilitamiseks lisatakse süstlaga kile alla veidi vedelikku.\n35–50 päeva pärast moodustub pagasiruumi võimas juurestik. Pistikud lõigatakse põhivarrest ja istutatakse eraldi potti.\nSamal ajal algab külgmiste võrsete kasv ema fikusil ja see ei kaota ka dekoratiivset mõju.\nKuidas levitada ficust "Benjamin" kodus seemnetest?\nSee on kõige pikem ja aeganõudvam protsess. Kuid lillekasvatajad väidavad, et just tema võimaldab teil saada kõige tugevama, elujõulisema ja eriti dekoratiivtaime.\nFicuse seemned ei küpse kodus, kuna tolmeldamist ei toimu siseruumides. Seemneid tuleb osta spetsialiseeritud kauplustest.\nEnne ostmist veenduge, et müügikohas järgitakse kaupade ladustamistingimusi.\nFicuse seemned on tundlikud temperatuuri ja niiskuse muutuste suhtes. On oht omandada istutamiseks sobimatut materjali.\nOstetud seemned desinfitseeritakse kaaliumpermanganaadi nõrgas lahuses, leotatakse tund kasvu stimulaatoris.\nNõude põhjale pannakse drenaaž 2 cm kihiga, selle peale valatakse muld.\nKülvisubstraati steriliseeritakse tund aega.\nValmismuld sobib ficuse jaoks või turba, liiva ja lehtmuru seguks (1: 1: 1).\nEnne istutamist niisutage mulda, saate seda teha sukeldades.\n10-12 sentimeetri kõrgune mullakiht valatakse tasasesse nõusse..\nPinnase kõrgus peaks olema 4-5 cm mahuti servast allpool.\nTampige aluspinda kergelt tihendamata, see põhjustab niiskust.\nJaotage seemned ühtlaselt üle pinna. Need on väga väikesed, nii et maapinnale kandmiseks kasutage pintsetid või niisutatud pulga otsa, millele seeme on liimitud..\nPiserdage seemneid viie millimeetri mullakihiga ja niisutage pihustuspudeliga.\nMahuti kaetakse klaasi või fooliumiga ja asetatakse idanemiseks sooja ja heledasse kohta.\nParim aeg põllukultuuride jaoks on kevad, kui on piisavalt valgust. Kui ficuse külvamine toimub sügisel või talvel, venivad seemikud valguse puudumisest välja.\nIdanemisprotsessi käigus eemaldatakse klaas perioodiliselt nõudelt (umbes kaks korda päevas 10-15 minutit) õhutamiseks.\nNiipea kui võrsed ilmuvad, tuleb need klaasi eemaldades kõvastuda ja jätta esialgu lühikeseks ajaks vabasse õhku. Aega suurendage järk-järgult.\nUmbes pooleteise kuu pärast ilmub seemikute juurde esimene pärisleht. Kuid ärge kiirustage kohe idusid sukelduma. Tehke seda 3 kuu pärast.\nVeenduge, et seemikutel oleks piisavalt valgust, vastasel juhul muutuvad nad piklikuks ja habras\nFicuse idud istutatakse eraldi potti, kui nad jõuavad 10-15 cm kõrgusele.\nSeda meetodit nimetatakse ainult leheks.\nTegelikult on paljunemiseks vaja varre osa ühe lehega ära lõigata..\nAinult sellisest toorikust saab täisväärtusliku taime tüvega taime..\nOn ekslik arvata, et võite kasvatada uue ficuse lehest, mis on maha kukkunud kogemata või kuivades.\nLehevars lõigatakse terava noaga umbes 5-6 cm võrsetükiga.\nViil peab olema kergelt tükeldatud, piimamahla tühjendamiseks pange päevaks klaasi vette.\nLisaks tuleb sangale teha väikesi lõikeid - neist tärkavad juured. Seejärel pange toorik üheks päevaks juuremoodustaja lahusesse.\nValmistatud leht volditakse torusse ja kinnitatakse elastse riba abil. Lõik asetatakse ettevalmistatud aluspinnale lehe aluspinnani..\nIstutus kaetakse kasvuhoonegaaside tingimuste loomiseks läbipaistva korgiga ja asetatakse sooja, hästi valgustatud kohta.\nUmbes kuu aja pärast ilmub maast välja noor ficuse leht, see tähendab, et juurdumine on olnud edukas.\nJärgides paljunemisreegleid, saate sisekujunduseks suurepäraseid ficuse "Benjamin" eksemplare.\nFoto näitab ficuse "Benjamin" juurdumise protsessi:\nVideo sisaldab ficuse "Benjamin" paljundamise protsessi täielikku kirjeldust kodus:\nFicus Benjamini paljunemismeetodid\nFicus Benjamin on väga ilus ja pretensioonitu taim, mis köidab külaliste pilke. Sageli palutakse põõsaomanikel võrse annetada, mis tekitab küsimuse: kuidas levitada Benjamini fikusust ja mitte oma põõsast hävitada?\nLihtsaim viis Benjamini fikussi paljundamiseks on pistikud. Seemikutena sobivad lehe vahel kasvavad võra tipust tulenevad varred. Väikesest pungaga oksast saate kasvada isegi ilusa tervisliku põõsa.\nMaterjali järkjärguline ettevalmistamine on järgmine:\nVõtame väga terava noa, desinfitseerime ja lõikame oksa ettevaatlikult 45 ° C nurga all, veendudes, et emataim on 100% tervislik. Lõigatud pistikute pikkus peaks olema umbes 14-15 cm.\nJuurimine õnnestub edukamalt poolliigendatud okstel, mis on juba omandanud pruuni värvi. Igal seemiku jaoks kasutataval varrel peaks olema vähemalt 1-2 lehte.\nLõigatud võrsetest eraldub valge vedelik, mis pärast kuivamist moodustab tiheda kile, mis takistab juurte moodustumist. Selle vältimiseks eemaldatakse taimelt mahl, mille järel nad vabanevad alumistest lehtedest ja lõikavad osa suurte lehtede pikkusest, kui neid on.\nSel viisil ettevalmistatud oksad pannakse kuivaks mitmeks tunniks puhtale ja kuivale pinnale.\nPärast ülaltoodud protseduuride läbiviimist hakkavad nad levima pistikute abil vee või pinnase abil.\nSelle Benjamini ficuse kodus paljundamise meetodi jaoks kasutage toatemperatuuril filtreeritud vett. Seal idanevad seemikud nii kiiresti kui võimalik. Et see ei halveneks, visatakse vedelikku veidi aktiivsütt.\nVars on vette kastetud, nii et varre lehed ei puutuks veega kokku. Idandamiseks mõeldud istikud on soovitatav panna aknalauale, kuid nii, et fikusele ei langeks ükski otsene päikesekiir. Vett tuleks lisada kahanevas järjekorras.\nProtsessi kiirendamiseks võite aknalauale teha mini-kasvuhoone: märkige konteiner pistikutega tsellofaankotti. Sellisel juhul on konstruktsioon perioodiliselt ventileeritav, vastasel juhul ei toimi see Benjamini ficuse varre paljundamiseks\nJuba kolmanda kodus idanemisnädala alguses on võrsete koor kaetud valgete täppidega, mis tähendab, et neist areneb peagi juurestik. Mulda istutamine peaks toimuma alles siis, kui juured kasvavad kuni 1-2 cm.\nKõigepealt peate mulla ette valmistama. Selleks võtke võrdsetes osades liiva, turbamaad, perliiti ja segage kõik hästi. Istikutele sobib tavaline kast.\nEnne Benjamini ficuse kodus paljundamise alustamist tuleks korralikult kogutud ja kuivatatud pistikute osad desinfitseerida pulbrilise süsi abil. Pinnas peaks olema veidi niiske.\nPistikud on vaja istutada mulda 2 punga sügavusele. Idanemise kiirendamiseks võite luua kasvuhoone sama põhimõtte järgi nagu esimeses variandis. Samal ajal ei tohi unustada ka eetrimist..\nPistikud tuleb desinfitseerida\nTulevikus tuleb mulda regulaarselt niisutada veega, lisades sellele juurte moodustumise stimulaatori. Kastmine on soovitav vaheldumisi: tavaline vesi, vesi lisanditega, jälle tavaline.\nNiipea kui lauale ilmuvad noored lehed, võite olla kindel, et võrse on juurdunud. Taimel tuleb veel mõni aeg kasvuhoones seista, et see kohaneda saaks. Kasvuhoone eemaldatakse järk-järgult, pikendades iga päev eetriaega, kuni Benjamini fikus on täielikult kõvenenud.\nKui ficuse kasvatamiseks pole kuskilt võtta varre, võite poest osta selle igihalja õie seemneid. Istutamine peab toimuma niiskes, toitvas ja spetsiaalselt ettevalmistatud mullas kuni 0,5 cm sügavusele. Aluspinna ettevalmistamiseks võtke üks osa mätast, üks osa perliiti, üks osa lehthuumusest ja kondijahu kiirusega 10 g 10 liitri segu kohta.\nSeemnete paljundamisel vajab taim pidevat hoolt:\ntemperatuur, kus istikutega kast asub, peaks alati olema vahemikus 22–26 ° С;\nkogu idanemisaja jooksul niisutage mulda regulaarselt ja mõõdukalt (umbes 3 kuud).\nNiipea kui esimene lehtepaar maa seest välja piilub, on seemned tärganud ja ficuse saab istutada.\nSeemnete paljundamismeetod ei ole aednike hulgas eriti populaarne, kuna aretus võtab palju aega ja pole alati garantiid, et hoolimata pidevast hooldusest vähemalt üks seeme idaneb.\nNii levitatakse tavaliselt lilli, milles noored võrsed on halvasti arenenud, kuid on häid lignifitseeritud oksi.\nValitakse tugevaim haru ja sellele tehakse rõngakujuline sisselõige, seejärel töödeldakse haru juuri stimuleeriva ainega. Lõikekoht on mähitud polüetüleeniga ja side on tihedalt fikseeritud.\nNiipea, kui filmi kaudu sai oksale juurte ilmnemine märgatavaks, lõigatakse see terava noaga ettevaatlikult ära ja istutatakse kohe püsivasse potti.\nTaime juurdumine võtab aega ja pidevat hoolt. See tuleb paigutada hästi valgustatud ruumi, kus pole tõmmet ja optimaalset õhutemperatuuri hoitakse pidevalt.\nLõigatud koha emataime tuleb töödelda söepulbriga.\nBenjamin ficuse massiliseks aretamiseks on kõige parem kasutada lehtede paljundamise meetodit. Selleks lõigatakse võrse keskosast väike tüki ühe lehega vars. Kui kõik on hoolikalt tehtud, saab ühest harust teha mitu toorikut.\nToitainemuld asetatakse lehega seemikute konteinerisse ja praktiliselt kogu lõik on sinna kinni jäänud, pinnale jääb ainult leheroots.\nLeht rullitakse toruga kokku ja konstruktsioon kinnitatakse elastse riba abil. Mugavuse huvides võite selle sisse asetada väikese puidust tihvti.\nIstutustega anum asetatakse kilekotti ja tihedalt suletakse, et luua head kasvuhoonegaasid. Hooldus seisneb perioodilises õhutamises ja jootmises. Pistikute aktiivne kasv algab viiendal nädalal.\nNeed on kõik teadaolevad viisid, kuidas Benjamini fikusid levitatakse. Peamine on läheneda taimele armastusega ja see annab kindlasti esimesed juured ja seejärel erkrohelised noored lehed, pole vahet, kas see paljundamine ostetud seemnete pistikute või seemikute abil.\nKuidas kodus levitada Benjamini fikussi: kuidas juurida ja istutada lille?\nFicus Benjamin on vastupidav ja visa taim. Seetõttu pole selle paljundamine kodus keeruline. Isegi algaja saab sellega hakkama. Ficuse paljundamiseks on mitu võimalust, millest igaühel on oma omadused ja saladused. Protsessi edu sõltub otseselt kogenud lillepoodide soovituste järgimisest..\nTaime paljundatakse vegetatiivsete ja generatiivsete meetoditega. Sõltumata valitud meetodist on protseduur kõige parem teha kevadel või suve alguses..\nPärast kevadist kujundavat pügamisprotseduuri on Benjamin ficuse omanikel rohkesti apikaalseid võrseid. Seda materjali kasutatakse uute taimeproovide saamiseks. Juurimiseks kasutatakse poolliigendatud võrsete tippe. Nad kaotavad juba rohelise värvi, kuid jäävad siiski võimalikult paindlikuks. Ficuse paljundamiseks ei ole sobivad küpsed, täiesti rohelised võrsed.\nLõikamise juurdumistehnika on järgmine:\nTerava noa või teraga lõigatakse fikuse küljest 10-15 cm pikkune võrse ülaosa, millel peab olema vähemalt 4 lehte. Juurte moodustumisala suurendamiseks tehakse lõige 435 kraadi nurga all.\nToorikust hakkab eralduma piimjas mahl, mis tuleb eemaldada. Kui seda ei tehta, paraneb võrse haava ja juured ei kasva pistiku kaudu. Mahla eemaldamiseks pannakse toorik 10–12 tunniks klaasi puhta veega.\nVõsult eemaldatakse 2 alumist lehte. Ülejäänud pole niiskuskao minimeerimiseks keermega väga tihedalt keerdunud.\nValmistatud toorik asetatakse veega mahutisse. Eelistatav on valida pimendatud seintega klaasnõud, et vetikad valguses ei moodustuks. Täiendavaks desinfitseerimiseks lisage aktiivsöe tablett.\nKonteiner on paigaldatud sooja, hästi valgustatud kohta, kuid ilma otsese päikesevalguseta.\nEsimesed juured ilmuvad toorikule 2-3 nädala jooksul. Kui nende pikkus on 2-3 cm, saab võrse mulda viia. Aluspinna koostis: lehtmuld, turvas, liiv vahekorras 1: 1: 1.\nKasvuhoone tingimuste loomiseks on taim kaetud läbipaistva korgiga..\nPistikute kasvatamine otse emataimel on üks usaldusväärsemaid viise Benjamin ficuse paljundamiseks. Seda meetodit soovitatakse eriti kirjude sortide puhul. Valides väljendunud kirevusega võsu, on rohkem võimalusi selle taime iseärasuse säilitamiseks..\nKihtide moodustamine toimub järgmiselt:\nTugeval küpsel võrsel vali 3-4 cm pikkune sirge sektsioon ja eemalda sellest koor.\nSeejärel tehakse vertikaalne lõige kolmandiku võrse paksusest, pulbristatakse seda söega ja niisutatakse juurte moodustumise stimulaatoriga: Kornevin, Heteroauxin.\nLõigesse sisestatakse pool tikku. Seejärel mähitakse töödeldud ala märja sfagnumsambla ja kilega. Alumine osa, mis on tihedalt varre külge kinnitatud, ülemine osa on nõrgem. Selleks, et saaks samblat niisutada.\nNiipea kui kile sees olev ruum on juurtega täidetud, lõigatakse pistikud emataimest ja istutatakse lahtisse pinnasesse..\nSiseruumide fikusest on peaaegu võimatu seemet saada. Kuna taim ei õitse kunagi kodus. Seemneid saate osta spetsialiseeritud müügikohast.\nKülviprotseduur koosneb järgmistest etappidest:\nSeemned pannakse pooleks tunniks kaaliumpermanganaadi nõrgasse lahusesse ja hoitakse seejärel 60 minutit kasvu stimulaatoris. Kogenud lillemüüjad soovitavad neil eesmärkidel kasutada Epini..\nIstikute konteineri põhja asetatakse drenaažikiht. Seejärel täitke see ficuse jaoks mõeldud pinnasega või liiva, turba ja lehtmulla seguga võrdses vahekorras. Mullakiht ei tohiks olla üle 12 cm, vastasel juhul luuakse tingimused niiskuse kogunemiseks ja seemned hakkavad mädanema.\nMulla pind on kergelt tampitud, niisutatud ja seemned jaotatakse selle kohale.\nKultuure piserdatakse 0,5 mm kõrguse liiva- ja turbakihiga.\nSeemikute mahuti kaetakse klaasi või fooliumiga ja asetatakse heledasse kohta, mille temperatuur on 22–24 ° C.\nPõllukultuure tuulutatakse 2 korda päevas, eemaldades varjualuse 10-15 minutiks.\nPärast esimeste võrsete ilmumist hakkavad seemikud kõvenema: kate eemaldatakse täielikult, suurendades aega järk-järgult. Seemikud asetatakse venitamise vältimiseks kõige heledamasse kohta.\nUmbes 30–40 päeva pärast kasvab seemikutel tõeline leht. Idude korjamine toimub pärast nende tugevnemist - 3-3,5 kuu pärast.\nKas ma saan oksaga paljundada?\nErinevalt suurelehisest fikussi liigist ei saa Benjamini sorti ühest lehest kasvatada. Kuna lõikeleht suudab anda mõned juured, kuid täisväärtuslikku võrset sellest ei moodustu. Ficuselt uue taime saamiseks peate ühe lehega lõikama väikese 6-7 cm pikkuse haru. Oluline on, et sellele osale jääks "kand", see tähendab koht, millega leht on oksale kinnitatud.\nSel viisil paljundamine toimub vastavalt järgmisele skeemile:\nLõigatud toorik on alt kergelt lõhestatud ja asetatakse päevaks vette.\nSeejärel asetatakse oks lahtisesse pinnasesse, nii et lõikamise kinnituskoht peavõrse külge oleks täielikult maetud. Leht rullitakse torusse ja kinnitatakse niidi või lindiga.\nIstutatud oksaga anum suletakse kilekotiga ja asetatakse sooja kohta. 30–40 päeva pärast hakkab lehe põhja moodustuma uus võsu, millest kasvab välja noor fikus.\nKuidas juurida taime?\nBenjamini pistikute juurte kasvatamiseks on kaks võimalust:\nVees. Toorik asetatakse veega täidetud läbipaistmatusse anumasse. Sinna saate lisada ka juurte moodustumise stimulaatori. Seda meetodit soovitavad paljud kogenud lillepoodid. Kuna lõikamine saab sel juhul maksimaalset toitumist ja juured moodustuvad kiiremini.\nMaa sees. Varre saab asetada otse lahtisesse substraati. Eelistatav on valida fikuside või palmipuude jaoks spetsiaalne segu, lisades sellele kerguse lisamiseks kolmandiku liiva mahust. Enne tooriku süvendamist pinnasesse töödeldakse lõiket juurte moodustumise stimulaatoriga. Niiskuse säilitamiseks on seemik kaetud läbipaistva korgiga.\nKuidas pistikud istutada?\nPistikute juurdumine - võimalus saada ühelt emapõõsalt suur hulk uusi taimi. Sel viisil paljunemisprotsess on identne oksa juurdumisega lehe või apikaalse võrse abil:\nPistikud lõigatakse põhitüvest nii, et mõlemal on üks internood ja leht. Alumine lõige tehakse pärast 10-15 cm neeru all piki kaldus ja ülemine - sentimeetri kohal selle kohal.\nAlumine lõige lõigatakse terava noaga kergelt läbi ja leotatakse mahla eemaldamiseks.\nErinevalt võrsest või oksast on soovitav juurduda lõikamine otse mulda. Noortele taimedele ei meeldi, kui neid õrnad juured häirivad ja otse mulda istutamine aitab liikumist vältida.\nMilline muld talle meeldib?\nFicus Benjamin on substraadi koostise osas üsna valiv. Eriti hoolikalt on vaja valida muld pistikute idanemiseks ja noorte taimede istutamiseks.\nõhu ja vee läbilaskvus;\nneutraalne või minimaalne happesus.\nIdeaalne kompositsioon istutamiseks on spetsiaalne poest ostetud pinnas, millele on lisatud jämedat jõeliiva. Kui puudub võimalus osta valmis substraati, segatakse see järgmistest komponentidest sõltumatult:\nNoorte taimede puhul segatakse kõik substraadi komponendid võrdses vahekorras. Happesuse vähendamiseks lisatakse segule väike kogus puutuhka..\nKas on võimalik istutada võrseid ilma juurteta?\nFicuse pistikud võib maasse panna ilma eelneva idanemiseta. Piisab lihtsalt piimmahla eemaldamisest, hoides lõiget 2-3 tundi vees. Mitu toorikut asetatakse lahtisesse substraati ja nende kohale ehitatakse kasvuhoone..\nNõuetekohaseks juurdumiseks on vaja tagada:\ntemperatuur ei ole madalam kui 25 ° C;\nere, kuid mitte kõrvetav valgustus.\nPistikutele ilmuvad uued võrsed 35–45 päeva pärast. Sel perioodil hakkab kasvuhoone avanema ja seejärel täielikult eemaldama..\nJuurestiku moodustumine pistikutel või kihtidel on ficus Benjamini uue isendi saamise esimene etapp. Taime tugevamaks kasvamiseks peab see pakkuma mugavaid tingimusi ja kvaliteetset hooldust:\nHele, kuid hajutatud valgus. Päikesevalguse puudumisest alates hakkab fikus venima, nõrgenema, kaotades loodusele omase ilu.\nTemperatuur + 25–28 ° C ja talvel 16–18 ° C. Ficuse soojas hoidmine puhkeperioodil vähendab ka immuunsust ja aeglustab uute võrsete kasvu..\nNiiskuse tase on vähemalt 60%. Õhu niiskusesisaldust reguleeritakse automaatsete õhuniisutajate, veega avatud mahutite, kunstlike purskkaevude paigaldamisega. Kütteperioodil võib ficusega poti asetada kaubaalusele, mis on täidetud paisutatud saviga ja täidetud veega.\nNoorte fikuside kiire kasvu peamised tegurid on hea valgustus, kõrge õhutemperatuur ja niiskus. Taim peaks tundma end oma looduskeskkonnas - troopikas. Ruumis valitsev õhkkond, mis inimese jaoks tavaliselt lämmatab, on fikuste jaoks kõige mugavam..\nEksperdid ja kogenud lillekasvatajad soovitavad järgmisi väetisi:\nJärgides kõiki paljunemisnõuandeid ja ideaalsete tingimuste loomist seemikutele, saab kasvataja 2-3 kuu pärast ficus Benjamini täielikult välja töötatud koopia.