„Öelda öeldamatut, kuni see on lõpuks öeldud“ | K&T\n„Öelda öeldamatut, kuni see on lõpuks öeldud“\nJaan Pärnamäe ⋅ 10. mai 2013\n5. mail möödus suure taani filosoofi Søren Kierkegaardi sünnist 200 aastat. Ent 30. mail möödub veel ühe üpris nimeka taanlase surmast 48 aastat. See on taani lingvist ja semiootik Louis Hjelmslev. Alljärgnevas püüan võrrelda Kierkegaardi ja Hjelmslev’ teatud mõtteid, õieti keskendun põhiliselt Kierkegaardi tundmatule ja sellele, kuidas see suhestub Hjelmslev’ vormi-substantsi suhtega. Ei maksa heituda Hjelmslev’ keerukusest, sest olen võtnud Hjelmslev’ teooria, vastupidi, appi mõistmaks paremini Kierkegaardi mõtet. Kierkegaard on riuklik mõtleja selles mõttes, et ta paistab pealtnäha loetav ja seega mõistetav olevat, Hjelmslev’ga on aga vastupidi: ta paistab olevat raskesti loetav (ja ongi) ning seega tehakse järeldus, et ka raskesti mõistetav. Selle viimasega tuleb vist nõustuda, kuid siiski on tema mõte jälgitavam kui Kierkegaardil. Õieti on taanlastel isekeskis tavaks öelda hoopis nii, et H. Ch. Andersen on raskesti loetav, kuid kergesti mõistetav; Kierkegaard aga on kergesti loetav, kuid raskesti mõistetav. Võrdluse selgituseks: kui neid lugeda taani keeles, siis minu kogemus ütleb, et võrdlus peab paika. Ainult et Andersenist pole Kierkegaardi lahtimõtestamisel suurt abi. Andersen ei olnud filosoof. Kui aga heita pilk tagasi semiootika ajaloole, on näha, et see kulgeb filosoofiaga paljuski kattuvalt ja rööbiti. Õieti ajendas mind siia nii tugevalt Hjelmslev’d kaasama üks lause tema raamatust „Sissejuhatus keeleteooria alustesse“. See lause on tal laenatud Søren Kierkegaardilt: „/…/ öelda öeldamatut, kuni see on lõpuks öeldud“ (SKA 192). Tõepoolest, kui paljud ütleksid ehk, et Hjelmslev ei saanud Kierkegaardist tuhkagi aru, siis see lause paistab sisaldavat Kierkegaardi tegevuse kohta käivat sügavat tõde. Kierkegaard oli salapärane eksistentsiaalfilosoof. See-eest Hjelmslev’ teooria nimi on glossemaatika, mis on midagi täiesti vastupidist Kierkegaardi suunitlusele.\nTranstsendents versus immanents\nHjelmslev’ teooria välistab transtsendentsuse ehk täpsemini: Hjelmslev’ teoorias hõlmab immanentsus ka transtsendentsuse (SKA 219). Kuidas see käib, sellest põgusalt järgnevas. Teatud mõttes aga ei välista Hjelmslev’ teooria seda, millest Kierkegaard räägib oma „Filosoofilistes pudemetes“: niipea kui me tõestame tundmatut (jumalat), ei ole meil enam tundmatut (FP 52). Ehk teiste sõnadega: meil tuleb tõestusest lahti lasta ja nii ilmub ka kohe tundmatu. Või kas ikka ilmub? Hjelmslev’ järgi on nii, et kui me räägime substantsist, siis me vormime substantsi ja substants on nõnda vormiga lahutamatult seotud. Kui me aga ei räägi substantsist, siis seda substantsi ka ei ole: see substants on siis transtsendentne. Ilmselt on Hjelmslev’ järgi ükstapuha, kas öelda, et see substants on siis transtsendentne või et seda substantsi siis polegi. Aga vorm on substantsile möödapääsmatu eeldus. Võime ju näiteks omandada teatud meetodi abil (substantsist) teadmisi vms (kuigi ka meetodil endal on substants).\nJärgnevas kõrvutan kierkegaardlikku üldise-üksiku suhet Louis Hjelmslev’ glossemaatilise vormi-substantsi suhtega. Nimelt väidab Hjelmslev, et immanentsuse kaudu on ka transtsendents hõlmatav. Kierkegaard aga ütleb „Ängi mõistes“, et seda, mis üksik on, teab ainult üksik ise (ÄM 95). Hjelmslev’ ja Kierkegaardi seisukohtade vahel on vastuolu. Kas see on nii, et üksikut ei saagi siis väljastpoolt määratleda, ja kas see on nii, et kõik mittekeeleline teadus, mida Hjelmslev nimetab transtsendentseks ja mis on immanentse keeleteooria poolt hõlmatav, on üldse transtsendentne, seda üritangi järgnevas vaadelda. Hjelmslev’ poolt räägib tõsiasi, et kuidas üldse saab millestki/kellestki rääkida, mis väljastpoolt vaadatuna on määratlematu, kuna ainult üksik teab, kes ta ise selline on. Kierkegaardi poolt räägib katkend „Ängi mõistest“, mis on mind inspireerinud: „Geeniuse meelest pole tal endal mingit tähtsust, või siis on temaga niisugune nukker lugu, nagu oli fäärlasega, kes tegi teaduslikke avastusi, mis mullistasid Euroopat ja kujundasid ümber terveid teadusalasid, ja ta avaldas neid surematuid töid perfektselt mitmes Euroopa keeles – kuid ta ei kirjutanud kunagi ridagi omaenda fääri keeles ja lõpuks unustas sellegi, kuidas seda üldse räägiti. Iseennast ei pea geenius [kui teatud üksik] (minu lisand, J.P.) sügavamas mõttes tähendusrikkaks“ (ÄM 122).\nMa kõrvutan kierkegaardlikku üldise-üksiku suhet Hjelmslev’ glossemaatilise vormi-substantsi suhtega, seega ei osuta ma tähelepanu niivõrd glossemaatilisele märgifunktsioonile ehk väljenduse-sisu suhtele kuivõrd vormi-substantsi suhtele, kuna siin kehtib determinatsioon. Seepärast pühendan kõigepealt mõned read Hjelmslev’ glossemaatika mõne koha väljatoomisele.\nEi ole nimelt nii, nagu Mihhail Lotman väidab oma raamatus „Struktuur ja vabadus I“ Tartu semiootika ja filosoofia suhte kohta käivas peatükis (ML 133), et vormi ja substantsi vahel on glossemaatikas interdependents. Üleüldse ei ole glossemaatikas kandev niivõrd märgifunktsiooni interdependentsus, kuivõrd keele ja teksti vaheline determinatsioon (selektsioon protsessis, spetsifikatsioon süsteemis), milles vorm on konstant ja substants on muutuja. Väljenduse ja sisu vahel on glossemaatikas küll interdependents (märgifunktsioonis), kuid mitte vormi ja substantsi vahel. Vorm ei ole sama mis väljendus.\nNimelt, kui vaadelda glossemaatilist interdependentsi, siis on see just suhe, millel põhineb märgifunktsioon. Just märgi märgifunktsioonil põhinemine on see täiustus, mille Hjelmslev lisas Saussure’i märgimõistele. Märgifunktsiooni ja märgi olemasoluks on vajalik selle funktsiooni funktiivide – väljenduse ja sisu – interdependentne kokkumäng, kus nii väljendus eeldab sisu olemasolu kui ka sisu eeldab väljenduse olemasolu. Sealjuures, kui relatsiooniline ahel on liigendatud väiksemateks osisteks kui osised, millel on teineteisele (interdependentne märgi)funktsioon, siis isegi siis ei ole interdependentsus katkenud. Märkide asemel on meil siis tegemist märgivariantidega, figuuridega. Ning kommutatsioonitest sisuplaanis ja/või väljendusplaanis ei anna märgivariantide puhul üks-ühele muutusi, vaid juhuslikke muutusi, nt kapi – käpi, katte – kätte, laki – läki (SKA 125). Nii et interdependentsus väljenduse ja sisu vahel on relevantne ka väiksemate osiste/lülide vahel kui märgid (invariandid): ka märgivariantide vahel. Väljenduse ja sisu vahel kehtib alati interdependentsus.\nHoopis teine asi on aga süsteemi ja protsessi vahelise suhtega. Keeleteooria põhiline eesmärk ongi nimelt konstantsus, mis teeb keelest keele (SKA 21). Märgifunktsiooni interdependentsuse kahepoolse suunaga on oma ühepoolse suuna tõttu ristijoonel substantsi (protsessi) ja vormi (süsteemi) determinatsioon, kusjuures vorm on konstant. Siin on protsessisisese selektsiooni olemasoluks vältimatult vajalik süsteemisisene spetsifikatsioon, ja mitte vastupidi (nii et korrelatsioonide vahel tekib relatsioon [kommutatsioonitest (SKA 135)]). Ehk teisisõnu: siin on ilmne saussurelik vormi eelistamine protsessi ees. Mõlemat, nii väljendust kui sisu läbib vormi ja substantsi piir, üle mille toimub ainult ühepoolne liikumine, mitte interdependents. Järelikult jaguneb märgifunktsiooni funktiiv ,väljendus’ väljendusvormiks ja väljendussubstantsiks ning märgifunktsiooni funktiiv ,sisu’ sisuvormiks ning sisusubstantsiks. Need määratlused on küll otstarbekad, kuid samas täiesti meelevaldsed (SKA 38): sisuvorm võib osutuda väljendussubstantsiks ja väljendusvorm sisusubstantsiks. Nii et selles mõttes on seda aparaati raske ka platonistlikule ideedemaailmale vastavaks pidada: siin ei ole mingit „püha“ ja puutumatut vormi à la Platoni eidos, vormi, mida ei võiks samas, sünkroonselt, meelevaldsuse ja otstarbekuse printsiibist lähtuvalt vaadelda ka kui platonlikule koopamaailmale teatavas mõttes vastavat saussurelikku substantsi. Mihhail Lotmanist võib aru saada, et kui ta peab Hjelmslev’d aristotellikuks (ML 131), siis vastandub Hjelmslev’le Saussure platoonikuna. Kuid arvestades substantsi ja vormi determineerivat suhet glossemaatikas ei ole ehk päris kohane Hjelmslev’d ka aristotellikuks pidada.\nNimetagem sääraselt ajutiselt, operatsiooniliselt pinnalt sisusubstantsi, mis on teatud mõttes ühine kõikidele keeltele, mõtteks. See on kõikidele keeltele ühine moment, kuid seda mõtet vormitakse eri keelis erinevalt, nt ee ma ei tea, sm en tiedä, ing I do not know, tn jeg ved det ikke, vn я не знаю jne. Siin on (eri protsessides) siis tegemist sisuvormiga, mis on sisusubstantsi suhtes konstantne, konstantne selles mõttes, et ilma sisusubstantsi vormimata ei ole ligipääsu mõttele ehk sisusubstantsile. Selles mõttes on siis sisusubstants sisuvormi suhtes muutuja, et sisusubstantsil tuleb alluda sisuvormile, kuna pole mingit transtsendentset sisusubstantsi, mis eksisteeriks ilma vormimata. (Mõeldagu siinkohal järgnevas mainitava dialektilise teoloogia käsituse peale, et jumal on transtsendentne, tundmatu; see oli ka Kierkegaardi seisukoht.) Pole mitte ainult nii, et kui vormida häälikujada või mingit kirjalikku abrakadabrat, millele keegi ei suuda omistada mõtet, siis võiks transtsendentne mõte justkui puhata mõtteta vormi kõrval, vaid on ka nii, et kui mõelda vaikides, kirjutamata vms vormimata kujul, siis pole tegu keelelise mõttega. Kui keelelise mõtte vormitavus kuulub keelelise relatsiooni nagu näiteks relatsiooni ma ei tea juurde, siis on ka vastaval korrelatsioonil ehk süsteemil oma substants ja vorm, kusjuures korrelatsioon on omakorda relatsiooni jaoks konstant ja relatsioon, keeleline ahel, on muutuja. Nt värvispekter on paradigmaatiline amorfne kontiinum, korrelatiivne sisusubstants, millesse sisuvorm asetab piirid eri keelis eri kujul. Hea näide paradigmaatilisest substantsi-vormi suhtest on nt see, kuidas eesti või soome keel struktureerib mitmust erinevalt nt taani või inglise keelest, ja seda ainsuses: kaks poissi, sada inimest jne.\nSama kordub märgifunktsiooni teise funktiivi, väljenduse puhul. Mis on väljendusmõte ehk väljendussubstants protsessis? Nt on sama väljendusmõte järgnevatel ahelatel (sõnadel): ee nokk, ing knock (koputama), tn nok (küllalt), kuid sisumõte on neil erinev (nokk, koputama, küllalt). Samas erineb sellesama väljendusmõtte puhul ka väljendusvorm, nt germaani keeltes hääldub k isegi silbi lõpus aspireeritumalt kui eesti keeles ning kirjaviis väljendub nt neis kolmes keeles selle ühe väljendusmõtte puhul erinevalt. Niisiis võib pidada nt aktsendiga rääkimist protsessiks, kus „kõneleja vormib mõistetud väljendusmõtte oma emakeeles kehtivatest funktsionaalsetest eeldustest lähtuvalt“ (SKA 112). Mis on väljendussubstants süsteemis? Nt foneetiline amorfne kontiinum, mis eri keelis vormitakse (väljendusvorm) eri viisidel. Olgu siinkohal näiteks, et eesti õ-häälik ja vene ы-häälik on vormitud, piiritletud erinevalt. Vene ы põhineb i/u-korrelatsioonil, eesti õ aga üöuo/ieшŏ–korrelatsioonil (SKA 110).\nSüsteem supleeritakse protsessi katalüüsi kaudu. Nõnda on protsess süsteemist, konstandist läbivalt sõltuv ja me ei saa öelda, et substants ja vorm või kõne ja vorm on omavahel interdependentsi suhtega seotud, kuigi Mihhail Lotman väidab, et substants ja vorm on omavahel interdependentsed (on kaks varianti, kuidas Lotman eksib: ta võib pidada vormi väljenduseks, nagu allpool võimalikuks peetakse, ja ta võib pidada substantsi sisuks, nagu siinkohal on viidatud). Kui sisu ja vorm oleksid omavahel interdependentsed, ei saaks ka süsteemi ilma protsessita olemas olla. Kuid sellist interdependentset eeldussuhet glossemaatika ette ei näe: „[S]ubstants pole niisiis keelevormile möödapääsmatu eeldus, aga keelevorm on substantsile möödapääsmatu eeldus“ (SKA 188). Hoopis teine asi võib olla Tartu semiootikakoolkonnaga, mille puhul ei saavat rääkida keele või kõne primaarsusest teineteise suhtes (ML 132). Kui teisalt aga Tartu strukturalismiparadigma järgi on tekstis kantiaanlik asi iseeneses (Ding an sich) (ML 130), siis sellist asja iseeneses me Hjelmslev’ glossemaatikas ei kohta. Asi iseeneses on muidugi platonliku eidos’e uusaegne modifikatsioon, nii et selles valguses võib Tartu strukturalismiparadigmat platooniliseks pidada küll, kuigi selles ei etenda keel (süsteem) kõne ees eidos’e rolli.\nKierkegaardi üksik ja determinatsioon\nKierkegaardi üks kõige põhilisemaid mõisteid on üksik. Mina väidan omalt poolt, et üksikut saab kujutada ja üksiku saab teha öeldavaks tema vastandi – üldise – kaudu. Üldist esindab eelkõige keel. Üksikul endal on ainult üldised vahendid, rääkimaks iseendast. Selline minupoolne esitus meenutab mõneti glossemaatilist determinatsiooni, milles vorm (ütleme, et üldine) on konstant ja substants (ütleme, et üksik) muutuja. Ka Kanti noumen’i ja Kierkegaardi üksiku kõrvutamise kohta ei saaks öelda, et see oleks irrelevantne. Kierkegaard on selles mõttes kindlalt postkantiaanlik filosoof.\nKirjutan, pidades silmas Søren Kierkegaardi üksiku-mõistet, liikudes eri üksiku-tasandeid pidi. Kuid siinkohal vaatlen üksikut peamiselt sellises häälestatuses, mis ei rõhuta kairos’i positiivsust parousia saavutamisel. Üldiselt hoomatav tähendus on eelkõige üldisel, mitte üksikul. Selline vaatekoht teeb eminentsest üksikust, kes ainult ise teab, kes ta selline on, utoopia. Peatähelepanu on sellel, millisena paistab üksik välisel taustal, mille kaudu saab üksikut hoomata ja mille kaudu saab üksikule läheneda. Siiski vaatlen alljärgnevas, kuidas üksik sellises häälestatuses paistab.\nNeid tasandeid vaadeldes hoian kinni Louis Hjelmslev’ glossemaatilise determinatsiooni mõistest. Nagu juba eespool mainitud, kirjutab Lotman oma raamatus „Struktuur ja vabadus“ sellest, et Hjelmslev’ teoorias on kandev substantsi ja vormi vaheline interdependents. See väide on väär. Substantsi ja vormi vahel on Hjelmslev’ järgi determinatsioon, mitte interdependents. Võime arvestada, et ehk peab Lotman silmas siiski glossemaatilist sisu ja väljenduse suhet, mis on interdependentne; kuid substantsi-vormi puhul on kandev muutuja-konstandi suhe, determinatsioon. Kui nüüd kanda selline konstandi-muutuja vaheline determinatsioon üle kierkegaardlikule eksistentsistaadiumide skeemile, siis determineerivad eri eksistentsitasandid üksikut, ja üksik on konstant, kui lähtuda Kierkegaardi filosoofiast, mitte muutuja. Kui pidada üksikut samas substantsiks ja üldist samas vormiks, siis sellist determinatsiooni sellisel kujul Hjelmslev’ järgi olemas olla ei saaks. Teisalt tuleks aga vaadata, kas ehk ka Kierkegaardi skeem sisaldab teatud interdependentsi, kuigi peame determinatsiooni ka Kierkegaardi puhul peamiseks.\nTäiuslikkuse nimel tuleks Kierkegaardi eksistentsitasandeile lisada veel filister, keda Kierkegaard eraldi eksistentsistaadiumiks ei pidanud:\n– filister eritleb üldist (tegeleb üldisega), olles jätnud selles üldises (eetikas) iseenda (üksiku) valimata, täpsem oleks öelda: isegi märkamata („determineerimata“). Teiste sõnadega: talle on üldine konstant. Kuid filister võib sooritada hüppe ja saada esteediks;\n– esteetiline üksik paneb, vastupidi, rõhku enese (üksiku) eritlemisele (tegeleb üksikuga). Ta on ennast kui üksikut märganud, kuid jätnud iseenda valimata. Niisiis ei determineeri ta omaenda üksikut, substantsi, kui pidada Hjelmslev’ terminoloogiast kinni – üksik ei ole talle konstant, vaid muutuja. Ta peab hoopis mateeriat, loodust kui üldist eritlematuks. Mateeria on talle konstant, ehk teiste sõnadega looduse ilu, naised. Kuid esteet võib sooritada hüppe ning temast võib saada eetik;\n– eetiline üksik eritleb, jälle vastupidi, üldist (tegeleb üldisega), olles selles üldises (eetikas) valinud Iseenda (üksiku). Ta determineerib oma üksikut, substantsi, kui pidada kinni Hjelmslev’ terminoloogiast – üksik on talle konstant ja üldine muutuja. Kuid eetik võib sooritada hüppe ning temast võib saada religioosne üksik;\n– religoosne üksik eritleb jälle, vastupidi, üksikut (tegeleb üksikuga), mille ta on valinud. Talle on üksik konstant ja üldine muutuja, kuigi niisiis eetikuga võrreldes selle vahega, et erinevalt eetikust on religioossele isikule üksik konstandiks selleks, et suhelda kierkegaardlikult väljendudes üksiku kaudu jumalaga (ehk: ta tegeleb transtsendentsiga). Erinevalt eetikust eritleb religioosne isik üksikut, mitte üldist (ütleme, et eetikat).\nNiisiis olen omalt poolt sisse toonud veel lisaks Hjelmslev’ muutuja- ehk determineerija-konstandi suhtele „eritlemise“ mõiste, mis ei kattu determineerimisega, sest Ise-suhtes, nagu järgnevas seda teemat puudutan, kehtib ka teatud interdependentne suhe, nagu paistab. Ise-suhtes eeldavad mõlemad Ise pooled teineteist: selle suhte olemasoluks on vaja Iset kui Jumala loodud lõpmatut „arenguruumi“, ja selleks et see „arenguruum“ oleks see, mis ta on – ülesanne – on vaja Iset, kes seda ülesannet selles ruumis täidab. Alguses näitab see lõpmatu arenguruum sellele üksikule agendile konstantset suunda üldise poole (filister, eetik), pärast näitab see arenguruum konstantset suunda üksiku poole(eetik, religioosne isik). Teisalt on see, kes selles arenguruumis tegutseb, lõplik, alguses huvitatud üldisest (filister), siis üksikust (esteet), siis jälle üldisest (eetik) ja lõpuks üksikust (religioosne isik). Niisiis võin öelda, et kui filistrile on üldine nii kindel asi kui ka huviobjekt, siis esteet on märganud üksikut, iseennast, kuid ei suuda iseend millekski kindlaks pidada. Eetikuga aga on juhtunud säärane huvitav lugu, et eetikut huvitab üldine ja mitte üksik, kuid kindlalt olemasolevaks peab ta tegelikult siiski iseennast – üksikut inimest. Alles religioosses inimeses on üksik nii konstant kui ka huvi. Et inimese areng aga ei pruugi kulgeda niisuguses lineaarses järjekorras – muudkui aga madalamalt astmelt kõrgemale –, sellele osutamaks kasutab Kierkegaard Gotthold Ephraim Lessingilt laenatud hüppe mõistet.\nHüppe mõiste märgib Kierkegaardil niisiis seda, et areng iseendaks, üksikuks saamisel ei toimu relatsiooniliselt nagu konveieriliinil, umbes nagu bakalaureus → magister → doktor jne või esteet → eetik → usklik. Kierkegaard ütleb, et lineaarset liikumist võiks ehk võrrelda vegetatiivse eluringiga, millest alguses saab turvas ja siis midagi kõvemat ja lõpuks tahke pinnas (ÄM 113). See on immanents ja ka vaimutus. Vaimutuses ei julgeta oma sõnastust kasutada, nii et vaimutus pajatab täiesti sedasama, mida kõige rikkalikum Vaimgi. „Vaimutuna on inimene kui kõnemasin… ta õpibki pähe mis tahes filosoofilise peatüki… või poliitilise fraasi“ (ÄM 114). Hüpe ise on aga relatsiooni suhtes ristsuhtes ja on korrelatsiooniline. Kui esteet, siis mitte eetik. Kui eetik, siis mitte religioosne isik. Hüpe on hjelmslev’likult väljendudes relatsioonilise hierarhia suhtes risti. Küllap Kierkegaard oleks nt Hjelmslev’d pidanud just sääraseks „kõnemasinaks“, kuna Hjelmslev kirjutabki selleks, et olla „transtsendentsusele“ pürgiva metafüüsika vastu. Kierkegaardi järgi on immanentne nii Hegeli vaimutu loogika kui ka kreekluse („liiga esteetiline“) eetika (ÄM 125 jj), millest ta eriti seoses Sokratesega, erinevalt suhtumisest Hegelisse, siiski lugu peab. Platoonilise maieutika üheplaanilisuse lõhub Kierkegaardi järgi kristlus, mis lisab sellesse üheplaanilisusesse Vaimu mõiste. Aga vaadakem siiski, milline paistab Hjelmslev’ üsna platonlikult immanentses süsteemis Kierkegaardi skeem. Niisiis, kui esteet, siis mitte eetik; kui eetik, siis mitte religioosne isik.\nSiin joonistub välja risti kujutis – relatsioon on ristatud korrelatsiooniga. Ilma ristikujulise läbilõiketa on ainult korrelatsioon, vertikaal, kuid ei ole relatsiooni, horisontaali, kusjuures relatsiooni üksi ilma korrelatsioonita olla ei saa ehk siis märgifunktsiooni, interdependentsust ei saa determinatsioonita olla. Nii ütleb Hjelmslev: vorm on konstant (korrelatsioon, keeleteoorias ka keelekoetis) ja substants on muutuja (relatsioon, keeleteoorias ka keelekasutus). See on niisiis vastupidine Kierkegaardi suunitlusele. Kierkegaardil pole keel (vorm) konstant ega üksik substantsina muutuja. Kierkegaardi skeemi tuleks tõlgendada, juhul kui üldse sellele teele minna, nagu juba viidatud, nii, et Kierkegaardil on substants (üksik) pigem konstant ja vorm (kas või nt esteet – esteedi keelekasutus, kui kasutada hjelmslev’likku terminoloogiat; eetik – eetiku keelekasutus, kui kasutada hjelmslev’likku terminoloogiat, jne) on pigem muutuja, kuigi täpselt vastavat teooriat Kierkegaardil ei ole. Niisiis on siin Hjelmslev’ ja Kierkegaardi suunitlused vastandlikud: Hjelmslev vastandub sihilikult „metafüüsikale“, nagu ta ise seda nimetab, ja Kierkegaardi peamine huvi ei ole eksistentsivormidel endil, vaid sellel, kuidas asetub üksik nende vormide puhul. Hjelmslev’ ja Kierkegaardi vastuolu võiks ehk selgitada see Kierkegaardi dialektilis-teoloogiline lähtekoht, et jumal on absoluutselt transtsendentne, teistsugune, teine, tundmatu. Hjelmslev’ keeleteooria aga liigub rõhutatult immanentsi sees, ka transtsendents on tal immanentsuses (SKA 219). Siiski, kui püüda transtsendentsi hjelmslev’liku terminoloogia abil vaadata, siis võib inimestele näida jumal millenagi, mille poole viib korrelatiivne hüpe – niisiis võib jumalat pidada teatud vormiks. Seda vormitud substantsi-Jumalat peetakse küll absoluutselt transtsendentseks, kuid vorm, milles jumal inimesele ilmneb, peab olema (ühest küljest) äratuntav ja (teisalt) konstantne. Sest muidu ei oleks miski äratuntav. Ja pealegi mõeldakse sellest vormitud Jumalast-konstandist, et kui Jumal ei ilmneks konstantsena, ei oleks ta jumal, vaid midagi juhuslikku. Moodne füüsika ongi muuseas sellel antiplatonistlikul seisukohal, et juhus määrab olemasolemist, mitte konstant. Sellega jäi lõpuks kimpu ka Einstein, et kogu maailma ja kõiksust juhib juhus. Kuid inimestele näib jumal samas ka millegi relatiivsena, inimese näoga Tundmatuna – kellenagi, kelle kohta võib siiski midagi rääkida – millenagi, millega on kõigil relatiivse ahela liikmeil mingi seos. Teisalt peab inimene Jumalat niisiis konstantseks vormiks. Selles mõttes toimub jumala ilmnemine antropoloogilises või mingis muus enam-vähem käsitatavas vormis. Ja sama hästi võime öelda, et kui relatiivne ilming oli Kristus, siis korrelatiivne konstant on jumal. Või vastupidi: kui vorm oli Kristus, siis substants (üksik) oli jumal.\nEnt elus ei saa juhinduda ainult sellest, millena miski või kellena keegi näib, et ühtpidi vaadeldes näib asi nii ja teistpidi vaadeldes naa. Miski jääb justkui puudu ja ütlemata, kui ainult vorm on konstant, millest juhinduda. Puudu jääb inimese Ise, üksik, ütleks Kierkegaard. Ja Kierkegaard jätkaks, et absoluutselt teisena, tundmatuna on jumal andnud igale inimesele substantsiaalse konstandi – Ise, mis on samas sisemiselt Ise-suhtena ka muutuja, kuna igal inimesel tuleb ise Iseks saada, ja samas ka vastupidi: see, kes iseendaks saab, on konstandina oma arenguruumile, kuna ainult iga Ise ise teab, kes ta selline on. Kõige substantsiaalsemal Isel, kõige substantsiaalsemal üksikul on seega teatud paralleel jumalaga (jumala antud Ise, substants). Kõige substantsiaalsem Ise, kõige substantsiaalsem üksik on utoopiline üksik, kohatu üksik, kuna substantsiaalseimas üksikus on paradoksaalne vastuolu: sel üksikul, substantsil tuleb ühest küljest olla konstant ja teisest küljest ei saa ta seda olla, kuna ta peab iseendaks saama, ja vastupidi: substantsil tuleb ühest küljest olla konstant, kuna ainult tema ise teab seda, kes ta selline on, ja teisest küljest ei saa ta seda olla. Asi on siin selles, et kui Ise ei ole veel iseendaks saanud, siis on Ise mingis eksistentsiaalses puuduoleku vormis. Sellel Isel on mõte, kui sellele Isele on võimalik omistada mõtet, olgu see mõte siis ebaloogiline, „pinnapealne“ vms. Olgu see Ise siis filister, esteet vms. Selline Ise ei ole veel iseendaks saanud, oma konstantset ülesannet täitnud, kuid sellest ei järeldu, et konstantset Iset poleks vastaval inimesel interdependentse suhtena olemas. Niisiis tuleb välja, et Ise on iseenesega teatud kummalises interdependentses suhtes: ühest küljest konstant ja teisest küljest muutuja ja vastupidi: teisest küljest konstant ja ühest küljest muutuja. Olgu kierkegaardlik Ise iseendaga teatud interdependentses suhtes pealegi, selles ei saa olla ometi asi. Meenub Hjelmslev’ väidetu: vorm on konstantne. Ja just siinkohal tuleks pöörata tähelepanu Kierkegaardile, Kierkegaardi põhisõnumile. See ei käi Ise-suhte sisemise interdependentsuse kohta, vaid Ise, üksiku suhte kohta Ise-välise vormiga, ütleme, et keelega. Selle võiks sõnastada, arvestades siinset konteksti, nii: kas sellest piisab, et Isel, üksikul on determineeriv suhe konstantse, üldise vormiga? Kas sellest piisab, kui käituda üleüldiselt nii, nagu õpetatakse Pierre Bayardi raamatus „Kuidas rääkida raamatutest, mida me pole lugenud?“, olemaks Ise, üksik? Vorm on ju Hjelmslev’ järgi konstant ja substants (siinses kontekstis üksik) võtab mis iganes kuju vormi järgi. Kas see pole just see, mille vastu Kierkegaard inimese iseendaksolemise või -saamise puhul võitleb?\nSamas, kui Kierkegaard võitleb selle vastu, et vorm on konstantne, siis mille vastu ta ikkagi võitleb, võiks Hjelmslev küsida? Sest kuidas saab olla substants ilma konstantse vormita meie meeltele tajutav? Seda näitab juba Immanuel Kanti filosoofia: fenomenid on tajutavatena esmased noumen’ite ees. Me saame selgelt nähtavasse lõplikku vormi pannes rääkida ja kirjutada esteedist – lähtudes esteedi vormist –, vastavalt ka eetikust ja isegi religioossest isikust, lähtudes vormitavast. Kuid religioossusel ei saa olla siiski nii spetsiifilist, vastavat vormi, nagu nt esteedil on, ehk teiste sõnadega: mida „välisem“, seda selgem vorm, ja mida „sisemisem“, seda ebaselgem vorm, kui seda üldse on (seda ei tohiks segamini ajada kierkegaardliku enesessesulgumusega, mis teeb kõik selleks, et enesessesulgunu ilmnemisvorm, välimus oleks välistatud, peidetud). Siin on vastuolu: peaks olema nii, et mida aktuaalsem, seda vastavam oma ilmnemisvormile, ja mida kaugemal aktuaalsusest, seda kaugemal oma ilmnemisvormist, seda „ähmasem“; seega peaks kõige aktualiseerunumal Isel, religioossel Isel olema selgem vorm kui aktualiseerumata Isel, nt esteedil, kuid nii ei saa õieti olla, sest mis see vorm siis oleks – on vastupidi: mida aktualiseerunum Ise, seda ähmasem vorm kierkegaardlikus mõttes. Sest esteet tunneb ennast rõivaste järgi ära (S 67), aga religioossel üksikul ei ole mingit spetsiifilist välimust ega univormi.\nMeenub Aristotelese teleoloogia: potentsiaalsus on potentsiaalsus vaid selle tõttu, et potentsiaalsusest võib saada aktuaalsus. Aktuaalsus on primaarne. Ka Kierkegaardi Ise kohta võib öelda, et sel tuleb aktuaalseks saada. Kierkegaardi järgi aga ei olegi aktuaalsusel õieti ilmnemisvormi. Nendel kahel lähtekohal – kantiaanlikul, et fenomenid on primaarsed noumen’ite ees; aristotellikul, et aktuaalsus on potentsiaalsuse eest primaarne – on midagi ühist Kierkegaardi lähtekohaga: ühest küljest on madalamatel eksistentsivormidel eritletavam vorm kui kõige kõrgemal, mis on seega substantsiaalsem – seda substantsi võiks kõrvutada Kanti noumen’iga –; teisest küljest on primaarne kõige aktuaalsem ehk siis just kõige kõrgem eksistentsivorm, kusjuures potentsiaalsemad eksistentsivormid (esteet, eetik) on sekundaarsed, kuigi neil on paradoksaalsel kombel selgem vorm kui kõige aktualiseerunumal vormil. Korrakem: Ise, üksik on potentsiaalne Ise ainult sel tingimusel, et temast võib saada eminentne, päris Ise; säärane aktuaalsus on primaarne ka Kierkegaardi skeemi puhul, kuid vastupidiselt Aristotelese nägemusele on aktualiseerunud Ise eritletav vorm (religioosne isik) ähmasem kui potentsiaalse Ise vormid (esteet, eetik). Ja see tuleneb jälle eeltoodud interdependentsist: ühest küljest ähmastab Jumala antud Ise konstantne vorm (Ise kui „arenguruum“) Ise inimlikku, lõplikku konstantset vormi (seda, kuidas too agent, kes teab ainult ise, kes ta on, suhestub üldisega – keele, eksistentsivormidega) ja vastupidi. Ometi ei saa nentida, et Kierkegaardi eesmärk on osutada, et inimese Ise on oma sisemiselt suhtelt lõplikult interdependentne, sest Jumal jääb üldistavale maailmale tundmatuks, võimaluste võimaluseks, ja ka üksik jääb üldistavale maailmale tundmatuks. Ainult iga üksik ise teab, kes ta selline on. Seega lühidalt öeldult teeb Ise sisemise suhte lõpmatuks Ise ja Jumala vaheline determinatsioon. Tuleb tunnistada, et nii Hjelmslev’ kui Kierkegaardi skeemid sisaldavad kumbki teatud interdependentset suhet (Hjelmslev’l märgifunktsioon ja Kierkegaardil Ise-suhe), mille ülene on kummalgi determinatsioon. Kuid determinatsioonis on nende vahel ka oluline erinevus: Hjelmslev’ järgi ei saa determineerida transtsendentset, Kierkegaardi järgi saab üksiku eesmärk olla ainult transtsendentne – Kierkegaardil viib determinatsioon transtsendentsini, ainult edasi sissepoole, tundmatu võimaluste võimaluse, jumala poole, sest kui determinatsioon oleks teisesuunaline, viiks selline determinatsioon aina tugevamalt kõige välimisema vormini – filisterluseni välja. Jumal on konstant ja Jumal jääb tundmatuks. Sellepärast teen ma lihtsustuse ja näitan üksiku-üldise suhet Jumala-Ise suhtega rööpsena, ja rööpsena just determinatsiooni mõttes.\nSubstantsiaalne (religoosne) Ise, üksik on küll üldiselt vormitav (üldine, keeleline), sest muidu ei saaks me religioosse isiku kohta üldse midagi teada ega öelda, kuid üksikut ennast on substantsina raske määratleda, kuna siin ollakse kõige substantsiaalsem üksik ja substantsiaalses üksikus on Kierkegaardi järgi midagi transtsendentset, mida ei saa immanentsusesse hõlmata umbes nii, nagu Hjelmslev’l võib meelevaldsuse ja otstarbekuse printsiibist olenevalt väljendus osutuda teatud teise nurga alt vaadates sisuks ja vastupidi (SKA 115–116). Kuid jäägem selle juurde, et nagu hjelmslev’lik determinatsioon ütleb, ei ole substantsi vormita. Selles osas on siin Kierkegaardi silmas pidades peamine keele (vormi) ja üksiku (substantsi) kokkupõrkepunkt. Hjelmslev kasutab oma raamatus „Sissejuhatus keeleteooria alustesse“ Kierkegaardi tsitaati ja kirjutab sellega seoses [+ tsitaat Kierkegaardilt], et ainult argikeeles saab „öelda öeldamatut, kuni see on lõpuks öeldud“ (SKA 192). Kuidas siis öelda „öeldamatut“ üksikut? Kuidas öelda, mis on Jumala Vaim igas inimeses? Kuidas öelda (üldiste vahenditega), kes on üksik? Kuidas öelda seda substantsi nii, et konstant ei oleks vorm, nagu Hjelmslev’ teooria just eeldab, vaid substants, nagu eeldab Kierkegaardi filosoofia? Sest substants on Hjelmslev’ järgi ilma konstantse vormita mõeldamatu, tundmatu? Selle ümber keerleb Kierkegaardi loome: „Mis see tundmatu siis on? See on piir, milleni pidevalt tullakse, ja sedavõrd on tundmatu see, mis Erineb /…/ Aga absoluutselt Erinevana ei ole tal mingeid tundemärke. Määratletud absoluutselt erinevana, paistab tundmatu liikuvat ilmsikssaamise suunas; aga nii ei ole, sest absoluutselt erinevat ei suuda aru mõelda; sest aru ei suuda ennast absoluutselt eitada, vaid hakkab eitades iseendale toetuma ja mõtlema nõnda iseeneses olevat erinevust, millest aru on moodustanud mõtte iseenda põhjal; aru ei suuda ka absoluutses mõttes iseenda kohale tõusta ja seepärast suudab ta ette kujutada ainult sellist ülevust, mille ta on moodustanud iseenda põhjal. Kui tundmatu (jumal) ei püsiks ainult piirina, paisuks üksainus mõte Erinevast mitmeks erinevaks mõtteks“ (FP 54). Täitsa õige, ütleks Hjelmslev, ainult et milleks üldse rääkida nii palju tundmatust, millele meil puudub ligipääs, võiks Hjelmslev lisaks küsida. Ent Kierkegaardil on üksiku inimese ja logos’e kokkupõrkejoon see tee, millel kogu tema loome liigub. Kuidas öelda üldiste vahenditega – keele abil niisiis – midagi enda, üksiku kohta, kuna iga Ise teadvat ainult ise, kes ta ise selline on? Kui iga Ise on omaette maailm, siis on iga Ise teatud mõttes transtsendentne. Kas niisuguse asja ütlemine on üldse võimalik? Aga kui ei ole võimalik, siis ei tuleks ega saaks ehk üksiku kohta üldse midagi öelda. Kas öelda? Või mitte öelda?\nSamuel Beckett formuleerib selle nii, et kui püüad kasutada omi sõnu iseendast rääkimiseks, siis valetad, kuna omi sõnu pole olemas. Sõnad on ühised (üldised). Kui aga kasutad selgelt teades ja tahtes teiste sõnu endast rääkimiseks, siis on juba enne keegi teine neid sõnu kasutanud ja need pole ju enam oma sõnad (IF 118). Mida siis teha? Kas valetada või rääkida teiste sõnadega iseendast? Võib ju öelda küll, et iga Ise teab ainult ise, kes ta selline on, kuid üldised vahendid selle individuaalse asja väljendamiseks on ikka needsamad üldised vahendid.\nTulemuseks võib olla pseudonüümiline paljusõnalisus nagu Kierkegaardil. Aga kas see pseudonüümilisus saab ikka öelda midagi minu, üksiku kohta või ütleb see pigem nt eri eksistentsivormide vms kohta? Juhul kui nii, siis jääb ju minu mina (ja sinu mina) sellest jutust üldse välja. Olen täiesti üksi. Pole omi sõnu, millega suudaksin öelda endast midagi täiesti kordumatut. Olen üksik, kuna ma ei saa seda kordumatut üksiolemist väljendada. Ja ometi, kui ma ei väljenda seda kordumatut üldse mingis vormis, pole mind üksikuna ehk üldse olemaski? Seega tuleb rääkida. Kuid kui räägiksin, räägiksin kas või üksindusest, poleks see enam üksindus, vaid jagatud üksindus. Ma poleks enam päris üksi ega ka enam päris üksik. Ja kui jätaksin üldse ütlemata, ei oleks (see) üldse midagi.\nKuidas rääkida siis üksikust nii, et üksik jääks alles? Kuidas rääkida minu oma usust nii, et see ei muutuks millekski muuks üldhõlmatavaks ehk siis just üldhõlmavaks vormiks, keeleks, paljaks jutuks?\nKuidas rääkida jumalast nii, et jumal jääks jumalaks ega muutuks millekski pelgalt üldhõlmatavaks? Sest jumal on 19. sajandi dialektilise teoloogia käsituse järgi täiesti tundmatu, täiesti Teine, transtsendentne, nagu Kierkegaard käsitleb Jumalat nt oma „Filosoofilistes pudemetes“. Ometi peab jumalast rääkimises olema inimese isekust, antropomorfsust, mis on suunatud inimlikule üldhõlmatavusele, sest muidu ei saaks inimene jumalast (ega üldse millestki) üldse rääkida. Teisalt taas on igas inimeses jumala vaim, transtsendentne, üksik. Jumal on igas inimeses. Ja sellest tuleks igal inimesel rääkida sealjuures nii, et inimesel tuleb jumalast rääkides rääkida jumalast ka – vastupidiselt eelnevalt väidetule – isetult, sest muidu kipuks inimene ise Jumalaks; ja teisalt on siis jälle nii, et me ei saa rääkida transtsendentsest jumalast, substantsist, millel pole meie maailmas meile arusaadavat vormi – nõnda peab jumalal olema selline vorm. Samuti on ka ilmutusega. Aga võib-olla on Kierkegaardi üksik nii determineeritud, et üksiku kui sellise kohas on ainult täielik vaikus? Nii et saab rääkida ainult selgelt nähtavast vormist, mitte transtsendentsest substantsist? Aga sel juhul – kuidas rääkida sellest, mis ei ole selgelt nähtav?\nKierkegaardi üks kõige põhilisemaid mõisteid on üksik, Ise. Üksikut saab kujutada ja üksiku saab teha öeldavaks tema vastandi – üldise – kaudu. Üldist esindab eelkõige keel. Nagu oleme teemat arendanud, on üksikul endal ainult üldised vahendid rääkimaks iseendast. Selline lähenemine meenutab mõneti glossemaatilist determinatsiooni, milles üldine on konstant ja üksik substants.\nKa Kierkegaardi puhul, nagu Hjelmslev’gi puhul, on oluline tähele panna, et üldine (vorm) ei ole üksikuga (substantsiga) lõppkokkuvõttes interdependentses suhtes; üldine ei ole interdependentselt üksiku väljendamise jaoks ja üksik ei ole üldise väljendamiseks. Aga Hjelmslev’ järgi: nii nagu me ütleme midagi üksiku kohta, s.t paneme substantsi vormi, ei ole see substants enam transtsendentne, üksikus ei ole enam midagi kordumatut. Sellega on nii nagu tänapäevase füüsika saavutustega multiversumi vallas: kui siduda vorm tohutult suure olemasoluvõimaluste hulgaga, tuleb paratamatult ette minu või kellegi teise või mille iganes kordumine täpselt samal kujul. Niipea kui hõlmata vormiga substants, ilmub see substants transtsendentsusest siia, olgu kas või matemaatiliste võrrandite kujul. Niipea, kui jätame selle substantsi transtsendentseks, ei saa me sellest substantsist üldse rääkida ega räägigi: sellist substantsi Hjelmslev’ järgi ei ole. Kuidas saab siis olla transtsendentne Jumal?\nGlossemaatilist determinatsiooni ja Kierkegaaardi üksikut sidudes võiks öelda, et üldise olemasolu korral ei pruugi tõelist üksikut, tõelist Iset üldse olla. (Ja miks ka mitte seda teha – siduda glossemaatilist determinatsiooni ja Kierkegaardi üksikut –, Hjelmslev on viidanud taolisele võimalusele kanda glossemaatika tulemid keeles üle ka mittekeelele [SKA 183 jj].) Ja kui nüüd sellele niigi selgeks saanud tõsiasjale keerata veel veidi vinti peale, võiks öelda: tavaliselt nii ongi: alamate kierkegaardlike eksistentsiastmete puhul eminentset üksikut ei täheldata.\nKuidas suhtuda Kierkegaardi lausungisse, mille Hjelmslev on toonud oma raamatus „Sissejuhatus keeleteooria alustesse“ esile: „tegelda öeldamatuga, kuni see on lõpuks öeldud“ (SKA 192)? Hjelmslev ütleb niisiis, et argikeeles ja ainult argikeeles võib tegelda öeldamatuga, kuni see on lõpuks öeldud. Argikeele vorm täidab kõiki nõudeid, mis iganes situatsioonis. Argikeelde saab tõlkida peale teiste argikeelte ka kõiki muid mõeldavaid keelestruktuure (SKA 191–192). Kuid kas Kierkegaardi öeldamatut üksikut on ikka võimalik ära öelda? Kas üksik „kui eimiski Aitaja käes“ mahub ikka „mõne muu keelestruktuuri“ alla? Hjelsmlev’ terminoloogias võimaldab seda öeldamatu ütlemist argikeel, kuna argikeel lubab „vääri, inkonsekventseid, ebatäpseid, inetuid ja ebaeetilisi formuleeringuid niisama hästi kui tõeseid, konsekventseid, täpseid, kauneid ja eetilisi“ (SKA 192), kuna argikeel on sõltumatu mis tahes spetsiifilisest eesmärgist (samas). Sellist keelt saab kasutada logos’e ja inimhinge kokkupõrkepunktis, toomaks esile puhtspirituaalset (BK 222), mida Kierkegaard ongi oma enamjaolt ilukirjanduslikku laadi teostes teinud. Siit oleme saanud vastuse küsimusele, miks Kierkegaard kasutab ilukirjanduslikku keelt. (Aga äkki ikkagi peaks puhtspirituaalse esiletoomist pidama spetsiifiliseks eesmärgiks, mis Kierkegaardil oli? Seda võiks segi glossemaatilisest determinatsioonist lähtuvalt „spetsiifiliseks“ pidada. Spetsifikatsioon on Hjelmslev’ järgi korrelatiivne determinatsioon. Ehk ongi see „mõne muu keelestruktuuri“ toomine argikeelde?) Teisalt ei tule meil omistada keelele põhimõtteliselt kõigutamatut võimet allutada üksik (substants), kuna substants võib väga hästi vormimata jääda ning sel juhul teab üksik ainult ise, kes ta selline on.\nJa selles asi ongi: üksik jääb saladuseks. Seda tahabki Kierkegaard öelda: keelel ei ole kõigutamatut võimet allutada üksikut. Kuidas aga jääb siis tundmatu jumalaga, võimaluste võimalusega? Kas ühel päeval oleme jõudnud niikaugele, et oleme kõik võimaluste võimalused läbi arvutanud ning andnud neile vormi? Seda püütakse. Kierkegaard aga uskus, et me ei saa jumalat võrrandite kujul kirja panna. Kuid Hjelmslev’ väidetu pädeb loogilises mõttes („öelda öeldamatut, kuni see on lõpuks öeldud“): niipea kui me substantsist räägime, kirjutame jne, me vormime seda substantsi ja see substants ei ole enam teadmisele transtsendentne. Siin on paradoks. „Aga kas sellist paradoksi on üldse võimalik mõelda? /…/ Aru paradoksist aru ei saa; aru ise paradoksi peale ei tule, ja kui talle selle olemasolu kuulutatakse, ei saa ta sellest aru“ (FP 57–58).\n„Selleks et muuta meid iseendale nähtavaks, keskendub Kierkegaard Sõna, logos’e väele. Ja Kierkegaard kasutab omaenda keelt, mille taustal see vägi saab toimida. Tema poeetiline keel püüab hõlbustada inimhinge ja logos’e kohtumist. Selles ponnistuses on paradoks, sest tema kunsti edu tähendaks jumaliku keele varjujätmist. Ometi leiab ta, et peab kõnelema, peab haarama kinni võimalusest, et keel võiks meelelise vahendina tuua esile puhtspirituaalse. Kuigi Kierkegaardi uurimisala on kristlik eetika, seisneb ta probleemistik esteetilise ja religioosse kokkupõrkepunktis“ (BK 222).\nBK = Roland Manheimer, Kierkegaard as Educator. Berkeley and Los Angeles: University of California Press, 1977 (tsitaat leidub raamatus Georg Brandes, „Søren Kierkegaard“ – Søren Kierkegaard. Tartu: Ilmamaa, 2009).\nFP = Søren Kierkegaard, Filosoofilised pudemed (Philosophiske Smuler). Tartu: Ilmamaa, 2008.\nIF = Lars Fr. Svendsen, Igavuse filosoofia (Kjedsomhetens filosofi). Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2012.\nML = Mihhail Lotman, Struktuur ja vabadus I. Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2012.\nS = Søren Kierkegaard, Surmatõbi (Sygdommen til Døden). Tartu: Ilmamaa, 2006.\nSKA = Louis Hjelmslev, Sissejuhatus keeleteooria alustesse (Omkring sprogteoriens grundlæggelse). Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2012.\nÄM = Søren Kierkegaard, Ängi mõiste (Begrebet Angest). Tartu: Ilmamaa, 2008.\nJaan Pärnamäe (1968) on filosoof ja Kierkegaardi teoste tõlkija.\nIn memoriam: suur teoloog, filosoof, õpetaja ja Eesti sõber Otto Kaiser (30.11.1924–14.12.2017)\nJa pimeduses paistab valgus (nr 158/ 19.12.2014)\nEttepanekute kogumine EELK põhikirja ning kirikuseadustiku kaasajastamiseks\nPraost Esra Rahula mälestusele mõeldes\nEELK perikoopide abimaterjal 3/6: Nelipüha Jr 31:31–34\nAin Kaalepit meenutades\nKirik kannab hoolt sportlaste hingehoiu eest\nTõeline Jumala teenimine – müüdid ja tegelikkus (Rm 12:11)


Disneyland Paris - Perekooli Foorum\nEsileht › Hobinurk › Disneyland Paris\nTeema: Disneyland Paris\nOskab keegi aidata paari küsimusega, mis tekkinud.\nKui lihtne on ise Pariisist Disneylandi minna – sain aru, et rong RER A-ga peaks lähedale (kui lähedale?) saama.\nKas pileti hinna sees on juba kõik muud lõbustused ja sõidud (ehk seisa vaid järjekorras ja mine) või on pilet ainult sisse pääsuks ja iga atraktsioon/sõit maksab eraldi? Tean, et olemas on fastpassid, mis siis maksavad eraldi ja saad kindla aja millal minna. Aga muidu?\nKes on käinud kui palju jõuab ühe päevaga läbi käia? Kõndimise peale läheb kindlasti meeletu aeg ja järjekordades seismisega ka. Samas üks päev on parem kui mitte midagi? Midagi kindlasti jõuab ju täispika päevaga teha?\n– Rongiga saab väga lähedale, liini ei mäleta enam.\n– hinna sees on atraktsioonid\n– sabad on meeletud, aga meile ühest päevast piisas.\nLisaks arvesta sellega, et kohapealne söök on kallis ja kräpp, oma toidukott kulub ära.\nRongist ei tea, viidi kohale.\nMeile ostis kohalik ka mingi eri käepaelad aga tuttavatel neid polnud ja see seismine ja ootamine on meeletu. Oleneb laste vanusest aga nad ikkagi tüdinevad ja kui on veel kuum ilm , mega rahvas siis…\nAga muidu on tore 🙂\nMeile toodi piknikukorv vahepeal mida siis nosisime aga lapsed ikka tahavad seal kohapeal ka ostelda, olin sellega arvestanud juba.\nKindlasti minna nädala sees, mitte laup-pühapäev. Ooteaeg ühele atraktsioonile on ca tund, nii et kannatust peab olema. Saab ka niisama ringi jalutada. Kui meie käisime, oli fast pass tasuta, selle pidi ise atraktsiooni juures endale masinast välja laskma ja siis selleks kellaks tagasi minema.\nKohale sai rongiga võrdlemisi mugavalt. Raudteejaamad on täis taskuvargaid, kes on üliosavad kotte avama, raha peaks olema peidus.\nMe plaanime ka suvel minna. Atraktsioonid on hinna sees ja fastpassid on tasuta, kuid need tuleb seal masinas registreerida ja enne uut fastpassi ei saa kui eelmisel pole käinud. On ka super fastpassid, mille ma lisaks ostsin. Nendega saab teatud atraktsioonidele kohe minna. Usun, et nende erinevate fastpassidega ei pea ainult järjekorras passima ja saab veidi rohkem käia selle päevakese jooksul.\nMa ei tea teie grupiliikmete vanust, nii et igaks juhuks mainin, et mina käisin elukaaslasega (2 täiskasvanut) paar aastat tagasi ning meile oli üks päev piisav, et näha ära ja käia kõikidel huvipakkuvatel atraktsioonidel nii Disneyland kui Walt Disney Studios pargis (need on kõrvuti) – seda siis arvatavasti selle tõttu, et käisime septembris/nädala sees (s.t. mitte tippajal) ning titekamatel sõitudel ei käinud ja printsessidega näost-näkku ka kohtuda ei tahtnud (Princess Pavilion – just sellele viimasele oli tol päeval kõige pikem järjekord). Tasuta Fast Passi (põhimõtteliselt lihtsalt ajaline eelbroneering kõige populaarsematele sõitudele) kasutasime vist 2-3 atraktsiooni jaoks. Järjekorras ootasime küll, aga kõige rohkem vist 20-30 min, enamik sõite tol ajal pigem 5-10 min järjekorraga. Mainin küll ära, et olime pargis terve päev – avamisest sulgemiseni.\nNeil on oma mobiilirakendus ka kus näitab umbkaudselt järjekordasid, nii et selle järgi saab päeva jooksul otsustada ka, et nt sellele lähme kohe aga tollele võtame Fast Passi jne.\nParatamatult on mingid atraktsioonid remondiks kinni, siit saab kuude kaupa seda nimekirja näha\nRER A rongi peatus on parkide sissepääsudele väga lähedal – u 500 m/2 min jalutuskäigu kaugusel – ning pole eriti võimalust, et sa ei saa aru kuhu minna, sest sildid on igal pool ning 99% inimestest rongil lähevad samasse kohta kui sina.


Eleringi tõrge paiskas elektri hinna kahe kuu tippu - Tööstusuudised\nAutor: Juhan Lang • 10. september 2014\nElektri hind on täna börsil kerkinud üle 40%, 64,75 euroni megavatt-tunni kohta, kuna mõlemad Eesti-Soome vahelised elektriühendused on rivist väljas ja tõenäoliselt jäävad tööst välja ka neljapäeval.\nViimati oli hind sellest tasemest kõrgem 20. juulil, mil see kerkis päevasiseselt koguni 124,77 euroni megavatt-tunnist.\nEleringi teatel lülitus EstLink 2 välja teisipäeva hommikul. Põhjuseks oli alalisvoolu tagasivooluahela diferentsiaalkaitse rakendumine. EstLink 1 lülitus välja kolmapäeva hommikul rikke tõttu Harku konverterjaama jahutussüsteemis.\nElering käivitas koheselt tegevused rikete põhjuste väljaselgitamiseks ning kõrvaldamiseks.


Ühe tolli pinnase tootmiseks kulub loodusel 100 aastat.\nPinnase ökosüsteemides on elu mitmekesisus, mis on suurem kui üheski teises ökosüsteemis, märgib keskkonnaalase kirjaoskuse nõukogu oma veebisaidil. Muld täidab mitmeid olulisi funktsioone, mis aitavad kaasa kõigile ökoloogilistele tsüklitele.\nÖkoloogilised tsüklid hõlmavad vee, lämmastiku, hapniku, bioloogilisi ja geoloogilisi tsükleid. Muld mängib rolli kõigis neis tsüklites. Näiteks veeringluse ajal vastutab pinnas vee säilitamise eest. Süsinikutsüklis, mis võib toimuda paljude aastate jooksul, säilitatakse süsinikdioksiid atmosfääri eraldumise asemel pinnases.\nMuld täidab ökosüsteemina üliolulisi funktsioone. See kaitseb seemneid ja taimi, nii et need saaksid idaneda ja kasvada. Muld hoiab ja vabastab vett, mis aitab üleujutusi kontrolli all hoida ja vett filtreerida. Lisaks aitavad pinnases leiduvad organismid lagundada sõnnikut, taimejääke ja pestitsiide, nii et nad ei satuks veevarustusse ega reostaks seda.\nAlabama põllumajandus klassiruumis märgib mõningaid mullafakte, mis rõhutavad selle olulisust ökosüsteemina. Näiteks USA-s on üle 70 000 mullasordi ja ühe tolli pealmise pinnase loomiseks kulub loodusel umbes 100 aastat. Hinnanguliselt võib 5–10 tonni loomi elada vaid ühe aakri pinnases.\nKas Ta Ise - Parim Käsitöö : Miks on muld ökosüsteemides oluline? © 2019. All Rights Reserved.


Kodu Ja Sisustus | Mai 2022\nFilmi 'Romy ja Michele' kostüümikunstnik Mona May annab meile ülevaate kõigist filmi hämmastavatest rõivastustest\nMis juhtus, kui hakkasin šampoonina söögisoodat kasutama\nSuudlesin eelmisel aastal hüvastijätuks šampooni. Viimane õlekõrs tekkis 2015. aasta alguses, kui raseerisin pool pead ja leidsin, et kõigi nende juuste all oli nahk närviline. See oli ketendav, punane ja kõikjal olid ketendanud väikesed surnud naha tükid. Pärast väikest ärevushoogu hakkasin uurima kõiki võimalikke viise\nSiin on mõned punased, valged ja sinised küünte kujundused tõsise 4. juuli inspo jaoks\nKõik, mida peate teadma juuste kriidist\nOlen olnud kinnisideeks juuksevärvi muutmisest alates sellest ajast, kui läksin 19. aastasse ilukooli. Kuid sain kiiresti teada, et liiga sageli värvi eemaldamine ja ladestamine võib mu habras juuksed välja näha üsna kahjustatud ja mõnikord isegi välja kukkuda. Ja see polnud minu jaoks armas välimus / Nii et kui ma juuste kontseptsiooni avastasin\n5 vastutustundlikku asja, mida te ei pea kindlasti tegema, kui elate üksi\nIseenda elamise ilus asi on asjaolu, et peate otsustama, kuidas seda teete - vastutustundetult või muul viisil.\nKüsige stilistilt: kuidas oma kahjustatud juukseid päästa?\nMeie resident juuksur vastab küsimustele, kuidas toime tulla juuste väljalangemise ja pleegitamise hädadega.\n20 parimate sõprade kostüümideed, sest ilmselgelt peate kutid Halloweeniks sobima\nH & Mi uus kampaania tähistab igat tüüpi naisi ja me armastame seda\nAastate jooksul on H&M-l olnud päris uskumatuid reklaamikampaaniaid. Ükskõik, kas tegemist on konkreetsete kapslikollektsioonidega, nagu eelmise aasta Balmain x H&M kampaania, see uskumatult inspireeriv reklaam, kus osales Caitlyn Jenner, või kõigi reeglite rikkumine, lisades Ashley Graham mitte-suuruses kampaaniasse,\n7 väikest asja, mida saate teha oma ruumi taastamiseks pärast seda, kui teie endine välja kolib\nPärast seda, kui teie endine inimene välja kolib, läheb väike vaev oma ruumi taastamiseks.\nIsetegemise aarded: tehke säästupoe vaasist lamp ja paljastage oma sisemine valgus\n10 Neljanda juuli meik näeb välja kõike muud kui juustune\nIsiksus võib sulle kellegi kohta palju öelda. Kuid teie Myers-Briggsi isiksusetüüp läheb veelgi sügavamale. Siit saate teada, millist linna peaksite oma tüübi järgi külastama.\nMa jään jõuludeks koju Jessica Biel


Miks mitte?!: 8 | ERR | Digihoidla\nAvaleht → Lavastuslik → Miks mitte?! → Miks mitte?!: 8\nMiks mitte?!: 8\n00:00:00 Politsei on Anna pere maja ees, demineerijat valmistatakse ette. Anna (PIRTE LAURA LEMBER) küsib Gustavilt (OLEV STEN ERIK JÕGI), kus häkkerid on. Gustav seletab Annale, mis nad teinud olid. Martin (INDREK TAALMAA) ajab rahvast eemale.\n00:02:19 Tiiter: Miks mitte?!\n00:02:23 Kohver lõhkeb. Uurija (KRISTIINA-HORTENSIA PORT) loeb ette, mis kohvris oli. Otto (LAURI NEBEL), Martin ja Monika (MAARJA JAKOBSON) arutavad, mida need asjad tähendada võisid ja mis Gustavist saab.\n00:03:18 Anna sätib end peegli ees, Carmen helistab. + Keido (RISTO KUUSKLA) ja Marko (MAURI LIIV) arutavad, kuidas raha välja pressimiseks kirja kirjutada. Keido isa (MARTIN ALGUS) tuleb ja tuletab Keidole meelde, et too pidi garaaži ära koristama. Keido on pahane. + Carmen (MELISSA MARIEL KORJUS) küsib, kas Anna saaks talle raha laenata. Anna ei mõista. Carmen hakkab nutma ja räägib, kuidas ema on joodik ja isa peksab ema. Lahkuvad poest, Carmen tänab Annat.\n00:07:33 Liis (EMMA TROSS) tuleb kooli. Carmen embab teda klassis teiste ees. Anna koht on tühi.\n00:08:11 Anna üritab kodust vaikselt välja hiilida, jääb emale vahele. Annab emale, isale ja vanaisale räpikonkursi kohta aru; ema ei mõista, arvab, et see on vägivaldne kriminaalide muusika. + Anna mahajäetud hoone varemete vahel. Jõuab raudukseni, millel talendikonkursi plakat. Uks tehakse lahti, Anna läheb sisse. Genka (HENRY KÕRVITS) lausub konkursi avasõnad. Ütleb, et võiduks on plaadileping. Anna räpib paaris kaasvõistlejaga. Kaks kaasvõistlejat vaatavad kõrval Anna videot, kus ta räägib oma kokutamisest. Üks räpib oma riimides Anna kokutamisest. Anna ei saa sõnu suust, hakkab kokutama, jookseb saalist välja ja hakkab nutma. Genka tuleb järgi, aga Anna on selleks ajaks läinud.\n00:19:02 Anna nutab töö juures ja räägib Karliga (IVO REINOK). Karl lohutab teda. Karl ütleb, et läheb töölt ära ja avab oma restorani.\n00:21:33 Anna Vadimiga (OLIVER-MARCUS REIMANN) metsa vahel. Vadim vabandab, sest arvas, et video, mida räpikonkursi kaasvõistlejad nägid, oleks Annat võistlusel edasi aidanud. Anna ütleb, et see pole Vadimi süü. Anna nutab, Vadim võtab talt ümbert kinni.\n00:22:28 Martin õmbleb kodus. Monika tuleb ja räägib plaanidest oma töö juures. Martin saab mobiilile kõne, üks õmbleja pakkus end tema juurde tööle.\n00:24:06 Keido isa loeb auto kojamehe vahele jäetud kirja. Keido vaatab seda aknast.\n00:24:32 Anna nutab õues. Liis läheb mööda ja näeb Annat ning ruttab tema juurde ning räägib, kuidas Carmen nüüd räägib temaga ja lubas teda Keidoga kokku viia. Liis ütleb, et ta ei olegi rase ja haigusi ka ei ole ning saavad Keidoga puhtalt lehelt alustada. Kui Liis ära läheb, saab Anna Keidolt sõnumi, kes küsib, mis ta teeb.\n00:25:33 Gustav küsib Annalt, kuidas tal läks. Samal ajal tuleb Keidolt sõnum: "Kuidas tähistame?" Pime ekraan.\n00:26:13 Anna pere sööb kodus laua ääres. Kõik vaikivad, vanaisa lohutab. Anna saab telefonikõne, helistab kuulus muusikaprodutsent, kes pakub tööd.\n00:27:27 Must kaubik, naine jälgib selle aknast.\n00:28:00 Saade rahastatud Euroopa Liidu õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmist 2014-2020. Eesti Rahvusringhäälingu ja Kassikuld logo. ETV ident.


2014 | Nomme\nKatsetame koos töötoad töötoad 3. jaanuaril\nMänniku noortekeskus juba 9-aastane! 24. jaanuaril\nZongleerimistunnid Rahumäe põhikooli 4. ja 7. klassi tüdrukutele 5. veebruaril\nRahumäe põhikooli 3a klassi külaskäik 11. veebruaril\nMaslenitsa: nuku meisterdamine ja pannkookide võistlus 28. veebruaril\nMaslenitsa: tuleshow 28.veebruaril\nMaslenitsa: nuku ära saatmine ja tuleshow algus 28. veebruaril VIDEO!\nKevadise vaheaja kunstiprogrammi "Kevadlilled" tegevused 18.-21. märtsil\nMoeshow "Kevadine tuulehoog" 21. märtsil VIDEO!\nÜlemiste veepuhastusjaama külastus 19. märtsil\nRingkäik Estonia teatri lavatagustes 21. märtsil\n"Männiku Siiditsunft" külas laste ja noorte moeteatrite festival-konkursil Max Moda 2014 5. ja 6. aprillil\nHooaja lõpuüritus Hoovikohvik 4. juunil\nLinnalaagri "Elumere lainetel" tegevused 9.-13. juunil\nLinnalaagri "Männiku suveseiklus" tegevused 16.-20. juunil\n"Noorsootöötajad keset linna" rannagrupi tegevused Tallinna randades juulis\nMänniku noortepäev Männiku Wakepargis 17. juulil\nKunstiprogramm-linnalaager" Maailm läbi meelte" 25.-29. august\nPõlvkondade vaheline üritus "Ühe kooli traditsioonid" 1. septembril\nŠokolaadipäev ja taaskasutustöötuba Tallinna Juudi Gümnaasiumi noorematele klassidele 11. septembril\nŠokolaadipäev ja -töötuba 16. septembril\nHispaania õhtu 23. oktoobril\nFotojaht oktoobris 2014\nAafrika laste lood novembris 2014\nProjekti "Moeetendus Männikul" tegevused ja selle lõpuetendus "Aastaajad" 21. novembril


Kiire elu update – Kärdi blogi\nPosted byKärt E. oktoober 22, 2019 august 7, 2021 Posted inBEEBI- JA PEREJUTUD, ELUSildid:beebiootus, delfi, ELU, facebooki leht, igapäev, lapseootus, pere ja kodu, pipratera, postitus, upddate\nSooviksin teile imelist hommikut, aga minu hommikusöök on kellaajaliselt rohkem nagu lõuna eeloode. Seni kuni puder potis keeb mõtlesin kirja panna lühidalt ja kiirelt elu update.\nNüüd, kui ma olen kodune on minu unerežiim eriti paigast ära. Öised ärkamised on endised, kuid hommikul on üks ärkamine lisaks, kui härra äratuskell tiriseb ja ta tööle hakkab sättima. Eilse ja tänase põhjal võin kergendusega hingata – olen uuesti magama jäänud ja ärganud paari tunni pärast. Seega saan (katkendlikult) oma 8 tundi und vähemalt täis. Täna ärgates oli mul kummaline tunne, justkui oleks käes detsember ja jõulud kohe-kohe uksele koputamas. Aga eih! Alles 22.oktoober…\nAga update’i juurde minnes. Eile käisin ämmaemanda juures. Pisikese J-ga on kõik korras (st. südamelöögid ja muud näitajad on ok). Kontrollisime üle ka pisikese J asendi. Poiss naudib püstijalabaari ehk tuharseisu. Õnneks on tal veel paar nädalat aega end keerata-pöörata õigesse asendisse. Juhul, kui ta seda ei tee siis tuleb ette võtta keha väline pööramine. See muidugi kõlab jubedalt ja hirmutavalt. Muidu on pisike küll paras rahmeldis, ämmakas ei saanud algul isegi südamelööke korralikult kätte, sest pisike pidas kõhus tantsupidu.\nLisaks pean jälgima nüüd veidi rohkem oma menüüd. Parem üritan hetkel vähem juurde võtta ja jõulude paiku rohkem, sest you know… mandariinid ja piparkoogid. Käisin ka apteegis, soetasin omale haiglakotti vajaminevad asjad ära. Koti sisust muljetan juba siis, kui reaalselt olen selle kokku saanud.\nTänasest algavad mul ka raseduse ja sünnituse teemalised perekooli loengud ITK-s. Olen nii elevil, uudishimulik kui ka hirmul. Täna on raseduse teemaline loeng ja sünnitusmaja tutvustus. Tänane loeng tundub rohkem sobivat raseduse algusesse, sissejuhatuseks vms, aga seal on mõned teemad, mis mind kõnetavad täna ja praegu, seega on see ka põhjus, miks lähen. Kui saan kõikides loengutes käidud, mis huvi pakuvad siis teen pisikese ülevaate teile ka.\nPühapäeval ilmus Delfis ajakirja Pere ja Kodu rubiigis sissekanne minu blogist ja postitusest “Mina küsin, mees vastab: 45 küsimust elukaaslasele”. Kui sul on soov seda järgi lugeda, siis leiate sissekande siit lingilt: Küsi oma elukaaslaselt need 45 küsimust ja vaata, mis juhtub!\nPostitustest rääkides, siis panin eile esialgsed ideed paika, mida tahan blogis hakata rohkem-vähem kajastama. Samuti on plaan luua uus postituste sari – pealkiri vajab veel veidi täpsustamist, aga esimene peaks ideaalis juba sel reedel ilmuma. Nüüd, kus olen kodune, on mul rohkem aega ka blogi arendamisega tegeleda, seega on oodata sagedasemaid postitamisi!\nBlogi kujundus on nüüd enam-vähem selline nagu olen vaimusilmis ette kujutanud. Kõik postitused on leitavad esilehelt (ülevalt ribalt klikates “blogi”). Lisaks jaotuvad postitused teemade kaupa järgnevalt:\nbeebi- ja perejutud\nkeha, vaim ja tervis\nNeid saab eraldi lugeda, kui üleval menüü ribal klikata sobiva pealkirja peale. Blogi lehe alumiselt osalt leiate otsingu kastikese (sisestades sobiva märksõna leiate selle teemalised postitused), blogi tõlkimise võimaluse (traslate), jälgimise nupu, instagrami kiirülevaate ja postituste kalendri – postituste päevad on sisse kantud teise värviga, saab kuude kaupa tagasi minna, klikates kuupäeval leiate selle päeva postituse. Siinjuures, kui miski häirib kujunduse juures või on ideid-ettepanekuid, ole hea ja anna märku. 🙂\nLisaks meisterdasin valmis lugejate soovil\nFaceBooki lehe blogile – Kärdi blogi.\nHakates blogi lehe jälgijaks võid olla kindel, et iga uue postituse teavitus jõuab FB kaudu ka sinuni!\nKõhupildid ehk Reiliga pildistamas


Selle teadlase nimi on kõigile tuttav. Ja kui tema saavutused on kooliprogrammi lahutamatu osa, jääb Albert Einsteini elulugu kaugemale tema ulatusest. See on suurim teadlane. Tema töö otsustas kaasaegse füüsika arengut. Lisaks oli Albert Einstein väga huvitav inimene. Lühike biograafia tutvustab teie saavutusi, eluviiside peamised verstapostid ja mõned huvitavad faktid selle teadlase kohta.\nGeeniuse elu aastad on 1879-1955. Albert Einsteini biograafia algab 14. märtsil 1879. Seejärel sündis ta Ulmi linnas (Saksamaa). Tema isa oli halb juudi kaupmees. Ta hoidis väikest elektrilist töökoda.\nOn teada, et Albert ei rääkinud kuni kolm aastat, kuid näitas juba erakordset uudishimu juba esimestel aastatel. Tulevane teadlane oli huvitatud sellest, kuidas maailm töötab. Peale selle näitas noorest ajast matemaatika võimekust, ta sai aru abstraktsetest ideedest. 12-aastaselt õppis ta raamatute järgi Albert Einsteini järgi Eukleidese geomeetriat.\nMeie arvates peab laste biograafia sisaldama tingimata ühte Alberti huvitavat fakti. On teada, et tema lapsepõlves kuulus teadlane ei olnud lapsele uhke. Veelgi enam, teised kahtlesid selle kasulikkuses. Einsteini ema kahtlustas kaasasündinud naturaalsust lapsel (see, et tal oli suur pea). Kooli tulevane geenius oli aeglane, laisk, tühistatud. Kõik naeris naise peale. Õpetajad uskusid, et ta oli praktiliselt võimatu midagi. Kooliõpilastele on väga kasulik teada, kui raske oli sellise suure teadlase nagu Albert Einsteini lapsepõlv. Laste lühike biograafia peaks olema mitte ainult faktide loetelu, vaid ka midagi õpetada. Sel juhul sallivus, usk ennast. Kui teie laps on meeleheitel ja ei suuda midagi teha, rääkige talle ainult Einsteini lapsepõlvest. Ta ei loobunud, ta hoidis endasse usku, nagu näitab Albert Einsteini uus biograafia. Teadlane on tõestanud, et ta suudab palju.\nNoorteadlane oli Müncheni koolis leevendanud igavus ja retseptsioon. 1894. aastal oli tööpuuduse tõttu perekond sunnitud Saksamaalt lahkuma. Einsteini läks Itaaliasse, Milano juurde. Albert, kes oli sel ajal 15-aastane, kasutas ära võimaluse koolist lahkuda. Ta veetis veel ühe aasta koos oma vanematega Milanos. Kuid varsti sai selgeks, et Albert peab elus otsustada. Pärast Šveitsi keskkooli lõpetamist (Arraus) jätkab Alberti Einsteini biograafia Zürichi polütehnikust.\nKoolitus Zürichi polütehnikas\nPolitehnikaga õpetamise meetodid ei sobinud talle. Noor mees jäi tihti loengutest loobumata, andes oma vaba aega füüsika õppimiseks, samuti mängides viiulit, mis oli kogu tema elu jooksul Einsteini lemmikvarustus. Albert 1900. aastal suutis eksameid sooritada (ta valmis vastavalt õpilase märkustele). Nii sai Einsteini kraad. On teada, et professoritel oli väga madal arvamus üliõpilase kohta ega soovitanud teda edasiseks teaduslikuks karjääriks.\nPärast diplomi saamist hakkas tulevane teadlane töötama patendiametis eksperdina. Kuna noorte spetsialistide tehniliste omaduste hindamine oli tavaliselt umbes 10 minutit, oli tal palju vaba aega. Tänu sellele alustas Albert Einstein oma teooriate väljatöötamist. Lühike elulugu ja tema avastused said peagi teada.\nKolm Einsteini olulist tööd\n1905 sai oluliseks füüsika arengus. Seejärel avaldas Einštein olulisi teoseid, mis mängisid olulist rolli selle teaduse ajaloos kahekümnendal sajandil. Esimene artikkel oli pühendatud Browni liikumisele. Teadlane tegi olulisi prognoose vedelikus suspendeeritud osakeste liikumise kohta. Ta märkis, et see liikumine on tingitud molekulide kokkupõrkest. Hiljem kinnitas teadlaste prognoose kogemused.\nAlbert Einstein, kelle lühike biograafia ja avastused on alles alanud, avaldas peagi fototööstuse teine töö sellel ajahetkel. Albert hüpoteesitas valguse olemust, mis oli vaid revolutsiooniline. Teadlane tegi ettepaneku, et teatavatel asjaoludel on võimalik valgust lugeda footonite voogeks - osakesed, mille energia vastab valguslaine sagedusele. Peaaegu kõik füüsikud nõustusid kohe Einšteini ideega. Selleks, et kvantmehhaanikutes tunnustataks footoneteooriaid, võtsid teoreetikud ja eksperimentaatorid vaid 20 aastat intensiivseid jõupingutusi. Kuid Einsteini kõige revolutsiooniline töö oli kolmas, "Liigutavate elementide elektrodünaamikale". Selles olid EAS-i (erilise relatiivsusteooria teooria) ideed, Albert Einstein, ebatavaliselt selged. Uurija lühike biograafia jätkub selle teooria lühikirjeldusega.\nTa hävitas aja ja ruumi mõisted, mis looduspärasel ajal Newtoni aja järgi eksisteerisid. A. Poincare ja GA Lorentz loonud uue teooria hulga sätteid, kuid ainult Einstein suutis füüsilises keeles selgelt sõnastada oma postuleetid. See puudutab eelkõige relatiivsuse põhimõtet, samuti signaali levimise kiiruse piiramist. Ja täna saab täita avaldusi, mis väidetavalt enne Einsteini suhtelisuse teooriat loodi. Kuid see ei ole tõsi, sest valemites (paljud neist pärinevad tegelikult Poincare'ist ja Lorentzist) on olulised mitte nii palju kui õiged alused füüsika vaatepunktist. Nendest tulenevalt järgivad need valemid. Ainult Albert Einstein suutis avaldada relatiivsusteooria füüsilise sisu osas.\nEinsteini vaade teooriate struktuurile\nEsialgu oli Alberti teoste arusaam ebaselge. Paljud teadlaskondade esindajad lihtsalt neid ei mõistnud. Selline olukord on tingitud Albert Einsteini erilisest seisukohast teooriate struktuuri, nende suhete ja katsete kohta. Einstein tunnistas, et kogemus on ainus teadmiste allikas. Kuid ta oli veendunud, et teaduse teooriad on inimese intuitsiooni looming, seega ei tohiks alust, kus hea teooria on ehitatud, loogiliselt seotud eksperimendi ja kogemustega. Einsteini sõnul peaks ideaalne teooria põhinema positsioonide minimaalsel arvul ja samal ajal hõlmama kõige rohkem nähtusi. Albert Einsteini töö postuleerimiste tõttu oli raske kolleegidele jõuda. Sellele vaatamata toetasid mitmed silmapaistvad füüsikud noorte teadlaste avastusi. Eriti nende seas on Max Planck. See teadlane aitas Albertil Zürichist kõigepealt Prahasse, seejärel Berliini, kus ta võttis kohaliku füüsika instituudi Kaiser Wilhelmi direktori ametikoha .\nÜldine relatiivsus (GTR)\nAlbert Einstein töötas 1907. aastast kuni 1915. aastani uue gravitatsiooni teooria alusel, mis põhineb relatiivsusteooria põhimõttel. Püstitamine ja raske oli tee, mis viis Albert edule. Tema koostatud peamine üldrelatiivsuse idee seisneb lahutamatu seose olemasolus ruumiaja geomeetria ja gravitatsioonivälja vahel. Einsteini sõnul on ruumi-aeg gravitatiivsete masside juuresolekul mitte-eukleidiline. Tal on kõverus, mis on selles ruumipiirkonnas intensiivsem gravitatsiooniala. Albert Einstein esitas 1915. aasta detsembris Teaduste Akadeemia Berliinis toimunud kohtumisel üldrelatiivsuse lõplikud võrrandid. See teooria on Alberti loovuse tipp. Ta on üldise arvamuse kohaselt üks füüsilisemaid ilusamaid.\n1919. aasta Eclipse ja selle roll Einsteini saatuses\nKuid üldine relatiivsuse arusaam ei tulnud koheselt. Mõned eksperdid olid selle teooria huvides esimesed kolm aastat. Seda mõistavad vaid mõned teadlased. Kuid 1919. aastal muutus olukord dramaatiliselt. Seejärel otsesed tähelepanekud võimaldasid kontrollida ühte selle teooria paradoksaalsetest ennustustest - et kaugetest tähtest pärit valguskiir on kumerdunud päikese gravitatsiooniaväljal. Katse võib läbi viia ainult täieliku päikeseklambriga. 1919. aastal võib seda nähtust täheldada globaalsetes osades, kus see oli hea ilmaga. Selle tagajärjel sai täpse pildi tähepositsioon täppide tegemiseks tänu eclipsele. Ekspeditsioon oli varustatud inglise astrofüüsiku Arthur Eddingtoniga, kellel oli võimalus saada teavet, mis kinnitas Einsteini oletust. Albert sõna otseses mõttes ühel päeval sai maailmakuulsaks kuulsaks. Tema tabanud hiilgus oli tohutu. Pikemat aega on aruteluteema saanud relatiivsusteooria teooria. Sellest artiklid olid täidetud ajalehtedega üle kogu maailma. Ilmnes palju populaarseid raamatuid, mille autorid selgitasid elanikele oma sisuliselt.\nTeaduslike ringkondade tunnustamine, Einsteini ja Bohri vahelised vaidlused\nLõpuks tunnistati teadlaskonda ka. 1921. aastal sai Einstein Nobeli preemia (ehkki kvantiteooria, mitte GRT-i teooria). Ta valiti mitmete akadeemiate auliigeks. Alberti arvamus on muutunud üheks kõige autoriteetsemaks kogu maailmas. Kaheksakümnendatel Einsteinis läks palju üle kogu maailma. Ta osales rahvusvahelistel konverentsidel üle kogu maailma. Selle teadlase roll oli eriti oluline 1920. aastate lõpus läbiviidud aruteludes kvantmehaanika küsimustes.\nEinsteini ja Bohriga seotud vaidlused ja vestlused nendes küsimustes on saanud kuulsaks. Einstein ei saanud nõustuda asjaoluga, et kvantmehhanism toimib paljudel juhtudel ainult tõenäosustega, mitte koguste täpsete väärtustega. Ta ei olnud rahul mikromajanduse erinevate seaduste põhitõrjumisega. Einsteini lemmik väljend oli fraas: "Jumal ei mängi täringuid!" Kuid Albert vaidluses Bohriga pole ilmselt õige. Nagu näete, on geenid ekslikud, sealhulgas Albert Einstein. Tema biograafiat ja huvitavaid fakte täiendab tragöödia, mida see teadlane kannatas seetõttu, et kõik on eksikombel.\nEinšteini elu tragöödia\nUTO asutaja teaduslik tegevus viimase 30 aasta jooksul oli kahjuks ebaproduktiivne. See oli tingitud asjaolust, et teadlane oli endale ülesandeks olnud suurte mõõtmetega. Albert kavatses luua ühtse teooria kõigi võimalike koostoimete kohta. Selline teooria, nagu nüüd on selge, on võimalik ainult kvantmehaanika raamistikus. Sõjajärgsel ajal oli lisaks väga vähe teada ka teiste koostoimete olemasolu, välja arvatud gravitatsiooni- ja elektromagnetilised. Seega ei lõpeta Albert Einsteini titaanilised jõupingutused midagi. Võibolla oli see üks tema elu suurimaid tragöödiaid.\nAlberti Einsteini avastuste tähtsust teaduses on raske üle hinnata. Praegu põhineb peaaegu iga kaasaegse füüsika haru relatiivsusteooria või kvantmehaanika teooria põhimõistetes. Võimalik, et Einsteini teadlastele tema teoste poolt usaldatud usk on samuti oluline. Ta näitas, et loodus on teadlik, näitas oma seaduste ilu. See oli ilu soov, mis tähendas sellise suure teadlase nagu Albert Einsteini elu. Tema elulugu on juba lõppenud. On kahju, et üks artikkel ei saa hõlmata kogu Alberti pärandit. Kuid kuidas ta oma avastusi teinud on, muidugi, tasub öelda.\nKuidas Einstein teooriaid lõi?\nEinsteinil oli omapärane mõtteviis. Teadlane eristas ideid, mis tundusid talle ebaselge või ebainimlikuna. Samal ajal põhines see peamiselt esteetilistel kriteeriumidel. Siis kuulutas teadlane üldpõhimõtet harmoonia taastamiseks. Ja siis tegi ta ennustused selle kohta, kuidas need või muud füüsikalised objektid käituvad. Selline lähenemine andis hämmastavaid tulemusi. Albert Einstein õpetas võime probleemi nägemast ootamatust perspektiivist üles tõusma ja leida ebatavaliselt väljapääsu. Kui Einstein oli ummikseisus, mängis ta viiulit ja äkki lahendus tema peas välja.\nKolimine USAsse viimased eluaastad\n1933. aastal sattusid natsid Saksamaale. Nad põlesid kogu teaduslikku tööd. Alberti perekond tuli emigreeruda Ameerika Ühendriikidesse. Siin töötas Einstein Printsetonis, põhiuuringute instituudis. 1940. aastal loobus teadlane Saksa kodakondsusest ja ametlikult sai USA kodanikuks. Viimastel aastatel veetis ta Princetonis, töötas ta oma grandioosses teoorias. Puhkuse protokoll, mida ta pidi laskma ujuma järvel paadiga ja mängima viiulit. 18. aprill 1955 suri Albert Einstein.\nPalju teadlasi on endiselt uurinud Alberti biograafiat ja avastusi. Mõned uuringud on väga uudishimulikud. Täpsemalt uuriti Alberti aju pärast surma geenius, kuid ei leidnud midagi erilist. See viitab sellele, et igaüks meist saab nagu Albert Einstein. Biograafia, teadustööde kokkuvõte ja huvitavad faktid - kõik see inspireerib, kas pole?\nÕigusliku reguleerimise teema ja selle roll avaliku korra tagamisel\nMassifraktsioon? Ja mis?\nHuvitavad traditsioone Ukraina rahva lastele: nimekiri funktsioone ja ajalugu\nSukhmantra Resort & Spa 4 * (India / Goa): arvustust\nVadim Rabinovitši - juut garantii\nMaitse Dr. Marcus: lõhnavad tooted auto\nErütrotsüüt struktuuri, vormi ja funktsiooni. Struktuuri inimese vere punaliblede


Sportkoer blogi: Koeraspordist, -materjalist ja koolitusest\nMinuga võttis natuke alla kahe aasta tagasi ühendust mees nimega Taivo, kes soovis minu abi, et leida endale hea kutsikas koeraspordi (IPO) harrastamiseks ning kõrgemate eesmärkide täitmiseks. Koeraspordis on Taivo Eestis täiesti tundmatu, ta pole isegi kunagi ühtegi koera treeninud.Aga ometigi tahtis ta minna ühel päeval MM le. Nüüd jõuame legendideni:\nLegend nr. 1. Algajal inimesel pole võimalik endale head koera saada. Sama Taivo tegi möödunud nädalavahetusel oma koeraga Ruudi ära IPO 1 eksami saades punktid 96 + 91 + 92 = 279. Koer on kõigest 1 aasta 8 kuune ning nii noorelt pole veel kunagi Eestis keegi IPO t teinud. Kohtunik, kes hindas, oli koerast vaimustuses öeldes, et see koer jõuab kõrgele. Ilmselgelt sai Taivo nö. täiesti uue tulijana endale hea kutsika. Kuidas see võimalik on? Aga sellepärast, et ta pöördus minu ja Mari poole.Tänu oma eelnevale tegevustaustale meid tuntakse piiri taga piisavalt hästi, et meid usaldatakse. Samas on meil ka piisavalt teadmisi, et me teame kust otsida ja kust küsida ning milline peab olema hea koer. Samuti anname me kasvatajale turvatunde, et koer saab hästi treenitud. Ja koer saigi hästi treenitud ja kasvataja on tänaseks meid juba korduvalt tänanud nädalavahetuse silmapaistva tulemuse eest. Veidral kombel pole peale Taivo meie käest abi otsinud Eestis keegi. Ma kuulen pidevalt siit ja sealt inimestest, kes tahavad võistelda ja kaugele jõuda, kuid kelledel on käe otsas suhteliselt keskpärased koerad ning ma näen juba vaimusilmas, et neil tuleb sein ette palju varem, kui nad oma halbadeski unenägudes ette kujutavad.\nLegend nr. 2. Esimene koer läheb alati aia taha, mistõttu peabki alguses treenima ja võistlema kehvema ja keskpärase koeraga nö. harjutamiseks. See on loll jutt, mille osas ma olen kogu aeg vastu vaielnud. Mida annab see kogemus, kui sa oled oma närvid krussi keeranud keskpärase instinktiga koeraga maadeldes või võistlustel frustreerunud saades keskpäraseid tulemusi. See ei anna mitte midagi. Ühel juhul sa pettud kogu koeraspordis ja loobud, teisel juhul sa võtad uue koera nö. parema ning viskad oma kogu senise kogemuse prügikasti, sest parem koer on oma tüübilt nii teistsugune. Ma ei saa aru, kuidas mingid inimesed kogu aeg seda juttu räägivad tõestamaks kehvade koerte mõtekust koeraspordis. Taivo ja Ruudi sedavõrd kena tulemus peaks ilmselgelt tõestama, et tulles nö. täiesti uue inimesena koerasporti on võimalik kohe esimese koeraga saada head tulemust. Tõsi, selleks et uus tulija saaks hakkama vajab ta tuge ehk häid koolitajaid ja toetavat süsteemi. Näiteks Taivot ja Ruudit olime me Mariga kohe esimesest nädalast saadik aitamas. Samuti on toeks olnud kogu Sportkoera tiim.\nLegend nr 3. Koeraga ei tohi kutsikast peale teha trenni vaid peab jätma lapsepõlve alles. Ruudist on siin blogis päris palju videoid kutsikaeast nii jäljes, kuulekusest kui ka kaitsest. Ma tegin neid videoid tagamõttega, et inimesd vaatavad ja ehk õpivad midagi. Kirjutasin ka lugusid juurde. Endale üllatuseks kuulsin aga mitmete koolitajate suust liikvele läinud jutte, et selline kutsika koolitamine ning lapsepõlve äravõtmine rikub koera. Ma arvan, et ka praegu, kus see koer sai sedavõrd silmapaistva tulemuse jätkavad mingid inimesed juttude rääkimist, et "elame näeme, IPO 1 oli küll ilus, aga vaatame, mis ta IPO 3 s teeb". Ma ei saa aru, miks ei taheta näha terviklikku koolituspilti ja kutsikakoolituse tähtsust selles. Nii , nagu ma varem olen rääkinud Merikese ja Käbi puhul, et siit lähevad tulemused ainult paremaks, räägin ma ka Taivo ja Ruudi põhjal. Kui Käbi tegi noorelt ära IPO 1, siis keerlesid mööda Eestit jutud, kuidas jäljel sedavõrd kõva nõudmine tapab koera ning koer ei aja varsti enam midagi. Ometigi nüüd 2 aastat hiljem võistleb ta jätkuvalt jäljes väga edukalt olles saanud just 99 punkti ja ka kuulekuses on ta teinud sel aastal oma parimad sooritused. Et kus on see tagasilöök? Ma tegin just oma 5 kuuse kutsikaga möödunud nädala lõpus 273 sammuse jälje mulal, mille vanus oli ligi tund ning seal oli 7 nurka ja toidu osakaal oli kuskil 30 pala ringis. Koer nautis tööd ja ajas lahedalt. Ilmselgelt olen ma veendunud, et see koer ajab 2 aastaselt väga plaju paremat jälge, kui need koerad , kes kuni 1,5 aastaseks saamiseni rohke toiduga rohupõllul sügavalt sisse tambitud jälgi treenivad. Aga miks paremini? Aga sellepärast, et kutsikas kasvades tingimustes , kus talle võimaldatakse arengut arenevad kiiremini ja kaugemale. Okei, ma olen päri , kutsikat on varaste treeningutega võimalik ka totaalselt peeti keerata , kui ei tea, mis teed. Kui te vaatate Taivo Ruudi istu ja lama kiirust IPO videol, siis minu jaoks paistabki sealt tagant välja asjaolu, et see koer on teinud neid käske konfliktivabalt alates 8 nädalasest saati, mistõttu ta on nendes hästi enesekindel ja need on talle sügavalt sisse programmeerunud.\nKes tahab lähemalt lugeda kutsika ettevalmistusest, siis Ruudi ettevalmistusest on siin blogis päris palju videoid ning ka etappide kaupa juttu, kuidas ja mida teha ning mis järjekorras. Samuti kajastan ma oma kutsika treeninguid blogi vormis Royal Canini lehel http://www.royal-canin.ee/royal-canin-eestis/treening-ja-kasvatus/sportkoera-blogi/kutsikas/uelemineku-treenimine-jaeljel-mulla-ja-rohu-vahel\nLegend nr.4 Eesti koolitajad/varrukamehed ei oska koeri koolitada. Nagu eelpool sai mainitud ei olnud Taivol mingit koolituslikku tausta. Ometigi tegi ta puhtalt 100% Eesti koolitajate (mina ja Mari) abiga seni arvestades koera vanust pikalt parima tulemuse, mida on tehtud. Olgem ausad, ka vanematel koertel on raske olnud sarnaseid tulemusi saada. Ilmselgelt on Taivot olnud rõõm aidata, sest ta teeb väga süsteemselt ja pühendunudlt tööd ning see on puhas rõõm. Aga tulen tagasi ka varem läbikäidud teema juurde, et mis mõttes Eestis ei osata? Näidake mulle neid Eesti koeri, kes on palju paremat tulemust teinud ning seda kellegi muumaalase koolitaja käe all ning seda esimest koera koolitava koerajuhi osavõtul. Ma loodan, et nüüd vast saavad need jutud ükskord ka otsa. Ikka väga rumal oleks samu jutte edasi rääkida.\nLegend nr. 5 Koeramaterjal ei määra, määrab vaid koolitus ja koerajuht. Määrab ikka küll. Ruudi on ilmselgelt koeramaterjalina väga palju parem, kui ükski siin Eestis aretatud saksa lambakoer: Sellest lähtuvalt ongi temaga olnud võimalik liikuda edasi kiiremini ning saada lihtsamini kätte kõrgemad punktid, kuna koeramaterjal võimaldab.Inimesed võivad endale luua illusioone, et tegelt saab ka kehvema materjaliga sama kaugele, kuid jällegi - ei saa. Kehvem materjal jääb näiteks kõrvalkäigul kiunuma või jalga käima, sest otseseks ja vaikseks koolitades ei pruugi tal enam instinkti jätkuda või ta ei kannata välja negatiivset korrigeerimist.Seetõttu sirgelt käivalt on selline koer tuim ja hajevil. Kehvem materjal jääb lahtilaskmise eelsel üleminekufaasil närima, sest ta pea ei kannata välja kiiret üleminekut (loomulikult on kohtunikke, kes ei oska näha seda probleemi ja annavad ikka kõrgeid punkte). Kehvem koer jääb koormamisel kergelt närima (mitte nagu orav, aga kergelt), sest ta pea ei kannata survet vastu. Kehvem koer ei suuda tulla piisavalt hästi kontrolli alla, sest omanik on sunnitud tegema kompromisse, kuna suurem kuulekus hakkab instinkte pärssima ja seetõttu näeb koer siuke lahe metsik välja, aga tegelikult peidab see koeramaterjali puudusi. Materjalist tingitud puudused üldjuhul ei pruugi kohe esimesel pilgul silma jädagi võhikule, kuid need on vastikud puudused ehk nendest ei saa lahti. Näiliselt kaotad punkti siit ja punkti sealt jne. Kaotused pole küll suured, aga kokku tuleb ikka täiesti arvestatav kogus. Ja niimoodi igakord.\nSiia lõpetuseks ütleksin ma selliselt, et täna valitseb Eestis olukord, kus palju inimesi elab veel ülaltoodud legendide võrgus. Neid legende aitavad ala hoida mitmed kasvatajad ja ka koolitajad. Iniemsed usuvad kogenenumaid iniemsi ja legendid püsivad. Ma näiteks ei jõua ära imestada seda, kui kaua ja kui palju peab tõestama, et lahtine uks tõesti on lahti. Tegelikult ma olen jõudnud sellisesse punkti, et ma enam ei tõesta. Las igaüks astub oma ämbreid ise, sest see on tema valitud tee. Ma ütlen vaid seda, et kui lähima 2-3 aasta jooksul tuleb minu ja Mari juurde veel 4-5 sellist inimest, kes tahaks teha koersporti ja võita karikaid ning nad küsivad abi kutsika leidmisel ja treenimisel, siis pole kaugel aeg, kus nendes ämbrites sulpavad inimesed mitte ei jõua enam 3 hulka, vaid nad ei jõua isegi enam 10 hulka. Ja see äratundmine võib olla valus, kui sa justkui oled enda arust võtnud hea kutsika, justkui treennud teda nii, nagu pead õigeks ja sõbrad kiidavad takka ning siis olels seda teinud 4-5 aastat sa ei jõuagi kuhugi.\nPosted by Aivo at 9:50 AM


50/50 kotletid kaalika ja suvikõrvitsaga - Rakvere LK - Rakvere LK\nMeie tublid lihameistrid teavad, et tasakaalustatud toitumine on hea tervise võti. Selle teadmisega ongi valminud Rakvere uued kotletid, mille koostises saavad võrdselt väärtuslikena kokku mahlane sealiha ja köögiviljad. Uute 50/50 köögiviljadega kotlettide koostises annavad kaalika ja suvikõrvitsa kõrval mõnusat kodust maitset sibul, küüslauk, must pipar, porrulauk ning muskaat. Oleme vähendanud soolasisaldust ja jätnud välja kõik E-ained. Kotletid on eelküpsetatud taimses õlis ning maitsevad kõige paremini soojendatult. Igati tervislik ja ülimaitsev!\nsealiha (50%), köögiviljad (45%, kaalikas, suvikõrvits), munavalgemass, tärklis, vesi, sool, lihavalk, vürtsid, maitsetaimed (sh seller), lõhna- ja maitseained (sh lihaaroom), suhkur, hüdrolüüsitud taimne valk, pärmiekstrakt. Küpsetatud rapsiõlis.\nVõib sisaldada vähesel määral sinepit, piima, nisu ja soja.\nEnergiasisaldus 868 kJ / 209 kcal\nKüpseta pannil 5–7 minutit või ahjus 180 °C juures ca 10 minutit.\n400 g: 4740003012735


Kes on Jimmy Hoffa ja kuidas ta suri? Mida peab teadma liidu juhi kohta iirlases | Otsustaja - Muu\nKes on Jimmy Hoffa ja kuidas ta suri? Mida peaks teadma liidu juhi kohta iirlases | Otsustaja\nWho Is Jimmy Hoffa How Did He Die\nHoiatus: see artikkel sisaldab Martin Scorsese spoilereid Iirlane .\nkui teil on hbo nüüd, on hbo max tasuta\nAasta viimastel hetkedel Iirlane , väga oodatud uus Martin Scorsese film, mis nüüd Netflixis voogesitatakse, kurvastab Robert De Niro, et tema noor õde (mängib Oranž on uus must ‘S Dascha Polanco) ei tea, kes on Jimmy Hoffa. Sel hetkel tundsin, kuidas Scorsese mind karistas ja režissööril oli õigus: ma ei teadnud, kes oli Jimmy Hoffa, enne kui nägin, kuidas Al Pacino teda kujutas Iirlane . (Ma ei teadnud ka, kes oli De Niro tegelane Frank Sheeran, kuid mulle on öeldud, et teadmatus on maffia-kinnisideeks vähem solvav.)\nAga tänu Iirlane, ja mõned sõltumatud uuringud, õppisin. Mul on tunne, mida tunnevad paljud noored vaatajad Iirlane olete sarnases paadis, nii et siin on kõik, mida peate teadma Jimmy Hoffa kohta. Hoiatatakse, et see rikub kindlasti filmi lõpu. Võite selle artikli salvestada kuni Scorsese uue kolme ja poole tunni pikkuse mobiiliseepose vaatamiseni.\nKes on Jimmy Hoffa?\nJimmy Hoffa oli ametiühingujuht, kes oli kõige kuulsam rahvusvahelise meeskonnatöötajate vennaskonna presidendi rollist - sinikraede töötajate ametiühing, mis oli 40. – 50. Aastatel üks võimsamaid ametiühinguid riigis . See oli ka liit, mida organiseeritud kuritegevus tugevalt mõjutas. Hoffal oli suur roll Teamsteri suuruse ja võimsuse kasvatamisel ning suur roll ka maffia kaasamisel.\nTa oli korrumpeerunud juht ja mõisteti 1964. aastal süüdi žürii rikkumises, altkäemaksu katses ja pettuses. Talle mõisteti 13 aastat vangistust, kuid ta kandis ainult neli aastat, sest president Nixon andis talle armu 1971. aastal. Armuandmise raames nõustus ta lahkuma Teamstersi presidendist ega tohtinud liitu astuda. tegevus kuni aastani 1980. Kuid ta püüdis selle asemel taastada Teamstersi juhtpositsiooni, kuni ta 1975. aastal müstiliselt kadus jäljetult. Tema laipa ei leitud kunagi, kuid 1982. aastal kuulutati ta seaduslikult surnuks.\nsteelers vs miami otseülekanne tasuta\nFoto: Getty Images / Bettmanni arhiiv\nKas Frank Sheeran tappis Jimmy Hoffa? Kuidas Jimmy Hoffa suri?\nSiit jõuame vastuolulise osani Iirlane , samuti osa, mida te ei soovi lugeda, kui te ei soovi, et teid ära hellitataks. Kõigepealt olgem selged, et ametlikult ja juriidiliselt ei tea keegi, kuidas Jimmy Hoffa suri. Tema surnukeha ei leitud kunagi ja FBI ei jõudnud ametliku järelduseni.\nAlus Iirlane on Frank Sheerani mälestusteraamat, Kuulsin, kuidas värvisite maju , kirjutas autor Charles Brandt, kes tegi oma elu viimastel aastatel intervjuusid Sheeraniga. Selles mälestusteraamatus - ja seega ka Scorsese selle filmitud versioonis - väitis Sheeran nii paljude sõnadega, et tappis Jimmy Hoffa. Sheeran oli Hoffa kauaaegne sõber ja liidu kõrge ametnik, kes on lähedane ka Bufalino kuritegeliku perekonna ehk Pennsylvanias asuva maffiaga.\nSheeran kirjeldas oma raamatus, et Bufalinos käskisid Hoffa tappa. Ta kirjeldas, kuidas sõitis autoga Hoffa, Hoffa Charles Chuckie O’Brien'i ja kaasmaffia Sal Briguglioga Detroiti majja. Sheeran ütleb, et tema ja Hoffa sisenesid üksi majja ning et Sheeran tulistas seejärel Hoffat kaks korda parema kõrva taha. Seejärel lahkus Sheeran kuriteopaigalt, kuid talle öeldi, et Hoffa surnukeha tuhastati.\nMaja, kus Frank Sheeran väitis Jimmy Hoffa maha laskmist, mille FBI uuris 2005. aastal.Foto: Bill Pugliano / Getty Images\nmida uut on netflixis veebruaris\nSee on üks seletus Hoffa kadumisele ja see on see, milles me näeme mängivat Iirlane . Kuid seda ei suudetud kunagi tõestada ja tegelikult on Sheerani konto ja Brandti raamat vaidlustatud. Sees kaanelugu Slate'ile , vaidles reporter Bill Tonelli väidetele vastu. Tonelli intervjueeris endisi FBI esindajaid, Sheerani kolleege ja teisi Hoffa juhtumiga tuttavaid inimesi ning leidis, et enamik ei ostnud Sheerani lugu. Mõned Hoffat jälginud reporterid avaldasid kahtlust ja pettumust selle üle, et Brandti raamatut on tõena aktsepteeritud.\n2005. aastal uuris FBI maja, milles Sheeran väitis, et Hoffa tapeti, ja leidis vereplekke. Kuid veri ei sobinud Hoffa omadega. Kokkuvõtteks võib öelda, et isegi kui otsustate uskuda Sheeranit ja Iirlane , Jääb Hoffa surm ametlikuks saladuseks.\nMiks Jimmy Hoffa tapeti?\nEhkki Hoffa surma täpsed üksikasjad on vaidlustatud, näib enamik reportereid, FBI agente ja maffia harrastajaid nõustuvat, et maffia viis Hoffa välja, kuna ta üritas haarata kontrolli tagasi Teamsteri liidu üle. Teda hoiatati mitu korda taganemisest, kuid ta jäi siiski kindlaks, nii et rahvahulk viis ta välja.\nKuhu on maetud Jimmy Hoffa? Kus on Jimmy Hoffa haud?\nJällegi, me ei tea! Politsei ja FBI on järginud mitmeid näpunäiteid selle kohta, kuhu Hoffa surnukeha Michigani on maetud 2012 ja 2013 ja mõlemal korral ei andnud katsetatud maa inimjäänuste tulemusi. Kui usute Frank Sheerani, siis surnukeha tuhastati. Kui uskuda Michael Franzese, kes käis raadiointervjuul 2019. aasta aprillis, visati surnukeha järve. Seal on palju spekulatsioone ja mitte palju tõendeid.\nf-i maailma lõpp\nKas Jimmy Hoffa oli iirlane? Mis rahvusest oli Jimmy Hoffa?\nSee on ilmselt küsimus, mis paljudel teist on! Jah, Jimmy Hoffa oli osaliselt iiri päritolu, ema poolt ja isa poolt saksa päritolu. Scorsese filmis on iirlaseks tituleeritud De Niro tegelaskuju: Frank The Irishman Sheeran, kes oli tähelepanuväärne selle poolest, et oli üks väheseid iiri mehi Itaalia-Ameerika maffia seas.\nVaata Iirlane Netflixis\ngothami 4. hooaja ilmumiskuupäev netflix\nkas troonide mäng on täna õhtul hbo peal\nmis kanal on roogade rüüpamine\nmillal hakatakse üle kandma kohtuistungite kohtuistungeid\nkust vaadata 13. hooaja kriminaalset meelt


Möödunud nädalavahetusel peeti grupipulmi?! | Pulmad ja Peod – Pulmade- ja pidudeteemaline portaal\nMöödunud nädalavahetusel peeti grupipulmi?!\nMöödunud nädalavahetusel peeti Eestimaa pinnal suurejoonelised pulmad. Ja justnimelt pulmad, mitmuses, sest tegemist oli grupipulmaga, kus paarkümmend noorpaari olid otsustanud samal päeval abielluda.\nTegelikult küll reaalset abiellumist ei olnud, tegu oli hoopis rahvusvahelise organisatsiooni JCI (Junior Chamber International Estonia) E-Koja juubelpidustusega ehk „Unelmate pulmadega“, kus kõik naised olid pruudid ja mehed peigmehed.\nNaised nägid välja nagu päris pruudid, neil olid seljas pruutkleidid, neil olid ilusad soengud, make up ja loomulikult ka pruudikimbud. Mehed kandsid ülikondi. Pruutkleidid laenutati Maria Rosi OÜ salongist (Pärnu mnt 59, Õnnepalee kõrval).\nPulmapäeval koguneti Vabaduse väljakul, kus toimus tseremoonia ja pildistamine. Edasi liiguti Russalka juurde, kus jälle pildistati ning sealt edasi Õnnepalee juurde ja sealgi – pildistati.\nPulmapidu ise toimus Pedase hotellis, kus oli kaetud rikkalik pulmalaud, esines bänd, peeti kõnesid ning pidu kestis hommikuni. Nii bänd kui ka pulmaisad olid JCI liikmed.\nPulmapäevale eelnesid loomulikult ka traditsioonilised poissmeeste ja tüdrukute õhtu. Peale pulmi nõustas noorpaare pereterapeut.\nMärksõnad: e-koda, grupipulmad, JCI, õnnepalee, Pedase hotell


Loomakasvatajad ja veeseadus - MES nõuandeteenistus\nHome/Uudised/Loomakasvatajad ja veeseadus\nVeeseadus kohustab loomapidajaid kaitsma pinna- ja põhjavett leostuvate toitainete eest.\nLoomakasvataja peab teadma, kas talveperioodil kasutatav loomade söötmis- ja jootmiskoht on ajutine, alaline või paikneb kaitsmata põhjaveega alal ning sellest lähtuvalt arvestama rakenduvate nõuetega.\nAlaline ja kaitsmata põhjaveega alal asuv söötmis- ja jootmiskoht peab olema alates 1. oktoobrist 2023 lekkekindel. Lekkekindluses peab veenduma loomakasvataja.\nArtikli koostajad: Ann Riisenberg, keskkonnaministeerium; Kerli Ats, Eestimaa Talupidajate Keskliit\nMis on hoone ja mis on rajatis?\nLoomapidaja esimene ülesanne on aru saada, kas tema loomad asuvad talveperioodil loomapidamishoones, rajatises või välipidamisalal. (Ehitusseadustik § 3)\nEhitis on hoone või rajatis. Hoone on väliskeskkonnast katuse ja teiste välispiiretega eraldatud siseruumiga ehitis. Rajatis on ehitis, mis ei ole hoone. Ehitis on inimtegevuse tulemusel loodud ja aluspinnasega ühendatud või sellele toetuv asi, mille kasutamise otstarve, eesmärk, kasutamise viis või kestus võimaldab seda eristada teistest asjadest.\nLoomade välipidamisala on ala, kus loomad viibivad väljaspool loomapidamishoonet ja mille eesmärk ei ole loomade karjatamine vegetatsiooniperioodil. Tuleb arvestada, et näiteks loomapidamishoone juures asuv jalutusala on ka välipidamisala.\nKokkuvõte: kui loomapidaja peab oma loomi talvel loomapidamishoones või ehitises, siis sellele loomapidajale ei rakendu veeseaduse § 171 lõike 2 alusel määrus „Põllumajandusloomade välitingimustes pidamisest lähtuva keskkonnariski vähendamise ja keskkonnaohu vältimise nõuded“. Siiski peab loomapidaja arvestama, et loomapidamishoonest väljaspool asuvale nn loomade jalutusalale rakenduvad siiski eelnimetatud määruse § 3 nõuded.\nEesmärk: määruse eesmärk on vähendada keskkonnariski, vältides toitainete leostumist põhjavette ja pinnaveega ärakannet, samuti pinna- ja põhjavee saastumist virtsa ja sõnnikuga.\nKellele rakendub ja kes peavad nõudeid täitma:\nVälipidamisalal peetakse rohkem kui 5 loomühikut (edaspidi LÜ) loomi.\nNõuded välipidamisala söötmis- ja jootmiskohale\nMääruses eristatakse nii ajutist kui ka alalist söötmis- ja jootmiskohta. Kui sul on loomapidamishoone ning sa söödad ja joodad loomi väljaspool loomapidamishoonet, siis rakenduvad sellele alale samuti välipidamisala söötmis- ja jootmiskoha nõuded.\najutine söötmis- ja jootmiskoht tähendab määruse mõistes, et see ala ei tohi kahel järjestikusel aastal asuda ühes ja samas kohas. Pärast loomade välispidamisalal pidamise lõpetamist tuleb ajutise söötmis- ja jootmiskoha alune pinnas haljastada vegetatsiooniperioodi alguses.\nalaline loomade söötmis- ja jootmiskoht paikneb ühes ja samas kohas vähemalt kahel järjestikusel aastal.\nkaitsmata põhjaveega alal paiknev söötmis- ja jootmiskoht peab vastama alalise söötmis- ja jootmiskoha nõuetele (lekkekindluse nõue peab olema täidetud).\nKontrolli oma välipidamisala söötmis- ja jootmiskoha asukoha põhjaveekaitstust Maa-ameti geoportaalis (kaardirakendused „Geoloogia 1: 50 000“ ja „Geoloogia 1: 400 000“).\nVälipidamiseala söötmis- ja jootmiskohta (olenemata sellest, kas tegemist on ajutise või alalise söötmis- ja jootmiskohaga) ei tohi rajada maaparandussüsteemi drenaažitoru kohale, liigniiskele ega üleujutatavale alale; see peab paiknema tasasel maal, vähemalt 50 meetri kaugusel pinnaveekogust, kaevust ja karstilehtrist.\nTutvu oma välipidamisalal paiknevate objektidega Maa-ameti geoportaalis:\nkaardirakendus “Kalded ja nitraaditundlikud alad”\nNB! Kaardirakendustes kuvatu on informatiivse tähendusega ja lähtuma peab olukorrast looduses! Kui kaardil pole näidatud mõnda objekti (nt karst, allikas jne), mis sinu alal asub, siis tuleb kinni pidada looduses oleva objekti piirangutest!\nSelleks, et vältida toitainete leostumist põhjavette ja pinnaveega ärakannet, tuleb söötmis- ja jootmiskohale lisada piisavalt allapanu ja eemaldada sealt sõnnikut vähemalt korra aastas. Piisavaks allapanuks saab pidada olukorda, kus välipidamisala söötmis- ja jootmiskoht on puhas ja kuiv. Jälgida tuleb, et virtsavesi ja virtsaga segunenud vihama/lumesulamisvesi ei niriseks ega voolaks keskkonda. Loomakasvataja peab mõtlema välja sellise tehnoloogilise lahenduse, mis täidab seda eesmärki.\nNeil keskkonnaameti fotodel on näha, et loomade söötmis- ja jootmiskohal on tekitatud oht keskkonnale. (Fotod: Keskkonnaamet)\nAlaline söötmis- ja jootmiskoht peab olema lekkekindel. Ehitamisel peab kasutama materjale, mis tagavad lekkekindluse söötmis- ja jootmiskoha kasutusaja vältel. Lekkekindluse eesmärk on tekitada isolatsioonikiht loomade söötmis- ja jootmiskoha ning pinnase vahel. Kui siiani on lekkekindluse puhul räägitud peaasjalikult betoneerimisest, siis tegelikult võib kasutada erinevaid lahendusi. Mõnel juhul võib betoon olla ainuke lahendus, teisel juhul saab vajaliku tulemuse näiteks tihendatud pinnase ja geotekstiili kasutamisega.\nAllolevatel keskkonnaameti fotodel on loomapidamishoone, mille kõrval asuvas loomade välipidamisalas pole söötmis- ega jootmiskohta. Välipidamisalal on tekitatud keskkonnaoht.\nMis tähendab lekkekindel? Küsi nõu.\nLekkekindluses peab veenduma loomakasvataja. Kindlasti saab nõu anda selle valdkonna ekspert, kes oskab arvesse võtta konkreetse koha eripära, loomade arvu ja muid olulisi asjaolusid. Nõu võib küsida näiteks Eesti Maaülikooli maaehituse õppetooli juhilt Toomas Tammelt (553 7901, toomas.tamm@emu.ee) ja emeriitprofessor Jakub Kõolt (731 3176, jakub.koo@emu.ee).\nSöötmis- ja jootmiskoht on olemuselt sarnane sõnnikuaunale\nSöötmis- ja jootmiskoha nõuete väljatöötamisel lähtuti sõnnikuauna paiknemise nõuetest: sõnnikuauna paigutamine samale kohale kahel järjestikusel aastal on keelatud. Kui aga loomi peetakse, sh söödetakse ja joodetakse aasta aastalt ühes ja samas kohas, saab seal tekkivat koormust ja pidamisviisi võrrelda loomade pidamisega loomapidamishoones. Loomapidamishoonetes loomade pidamisel on veeseaduses kaks olulist nõuet:\nloomapidamishoone peab olema lekkekindel;\nloomapidamishoonetes, kus peetakse alates 10 LÜ loomi (alates 1.01.2023 alates 5 LÜ loomi), peab olema lekkekindel sõnnikuhoidla, mis mahutab vähemalt 8 kuu sõnniku.\nNB! Loomapidamishoones loomade pidamisel kohaldub loomapidamishoone ja sõnnikuhoidla nõue. See ei kohaldu alalise söötmis- ja jootmiskohale. Sõnnikule, mis on söötmis- ja jootmisalalt kokku lükatud, rakendub sõnnikuaunas hoidmise nõue (veeseaduse § 165).\nInfo on mõeldud peamiselt lamba- ja lihaveisekasvatajatele.\nArtikkel ilmus esmalt Põllumehe Teatajas, juuni 2021\nVäljaandmine “Teadmussiirde programm põllumajanduse, toidu ja maamajanduse tegevusvaldkonnas” raames, toetab Euroopa Liit\nHanna Tamsalu2021-07-23T12:31:15+03:00Categories: Uudised|Tags: EPKK, heaolu, Keskkond, loomapidamine, nõuded|


Original Sokos hotell Tapiola Garden| Sokos Hotels - sokoshotels.fi\nHotellid Espoo Original Sokos Hotel Tapiola Garden Espoos\nOriginal Sokos Hotel Tapiola Garden Espoo Finland\nLobby - Original Sokos Hotel Tapiola Garden Espoo Finland\nSuperior King Ruum - Original Sokos Hotel Tapiola Garden Espoo Finland\nGym - Original Sokos Hotel Tapiola Garden Espoo Finland\nPool - Original Sokos Hotel Tapiola Garden Espoo Finland\nSaun - Original Sokos Hotel Tapiola Garden Espoo Finland\nHommikusöök - Original Sokos Hotel Tapiola Garden Espoo Finland\nRestoran Grill It! - Original Sokos Hotel Tapiola Garden Espoo Finland\nOriginal Sokos Hotel Tapiola Garden on kohtumispaik Espoos, keset arenevat Tapiolat, heade ühendusteede ääres. Teenindus on sõbralik ja elamine kodune. Peaaegu kõikidel tubadel on rõdu.\nLisaks kodusele ööbimiskohale on hotell ka Tapiola elanike elutuba, töötamiskoht ja peopidamispaik.\nHotelli kõrval asuvat Tapiola keskuse tiiki kasutatakse suvel suplemiseks ja talvel uisutamiseks. Tiigi ümber kihavat elu ja purskkaeve saab imetleda restoranist Grill it!. Restorani rikkalik menüü ühendab traditsioonilise grillimiskunsti ja esmaklassilised toorained. Grill it! südameks on puusöegrill, mis annab toidule suurepärase maitse.\nTapiola Gardenisse on lihtne tulla mitmest suunast, oma autoga ja metrooga.\nTunne end hästi! Meie hotellis on jõusaal, saunad ja bassein. Laenuta hotellist väikese tasu eest jalgratas ja mine sõitma Espoo loodusesse. Jalgsimatka kauguselt leiad ka bowlingusaali ja tenniseväljakud.\nKingitused ja muud vajalikud asjad saad osta lähedalasuvast kaubanduskeskusest AINOA ja muudest Tapiola keskuse kauplustest.\nOled kultuurihuviline? Kiviviske kaugusel asuvad Tapiola kultuurikeskus, Espoo linnateater, Tapiolasali ja põnev muuseumikeskus WeeGee.\nHotellil on Green Key keskkonnamärgis.\nSüdamlik tere tulemast Original Sokos Hotel Tapiola Gardenisse!\noriginal +358 20 1234 616 +358 20 1234 617 tapiolagarden.espoo@sokoshotels.fi\ntapiolagarden.espoo@sokoshotels.fi Saada e-mail\n+358 20 1234 616 hinnad Kõnealustustasu 0,0835 € + 0,1669 €/min\n+358 20 1234 617\nHommikusöök on saadaval Restaurant Grill It! ER 06:30 - 09:30 , L 7:00-10:30, Sun 07:00-10:30 .\nHotellis on kaks sauna.\nRestoranid, Andmeside, Tubade jahutussüsteem, Lemmikloomad, Gipoallergiline...\nRestoran Grill It!, Garden Bar\nTraadita Interneti lairibaühendus kõikides tubades ja hotelli ruumides.\nLemmikloomad 15 €/ööp\nMeie hotell järgib oma tegevuses keskkonnahoiu põhimõtteid.\nTapiola Gardeni tellitav saun ›\nLõõgastuge koos kolleegide või sõpradega Tapiola Gardenis.\nMida teha Tapiolas?\nMeie lugu ›\nOriginal Sokos Hotel Tapiola Garden on meeleolukas kohtumispaik Espoos, Tapiola aedlinnas otse teenuste ja elamuste naabruses!\nKonverentside korraldamiseks on kolm saali 12-28 inimesele. Konverentsiruumides on ajakohased tehnikavahendid.\nTeejuhised: lennuväljale, Teejuhised: raudteejaama, Teejuhised: sadamasse, Teejuhised: bussijaama, Asukoht ja juhised, Parkimine...\nlocation Tapionaukio 3 02100, Espoo\nHelsinki-Vantaa Lennuväljale - 25 km\nRaudteejaama - 9 km\nTeejuhised: sadamasse ›\nSadamasse - 9 km\nBussijaama - 9 km\nAsukoht ja juhised ›\nNii leiad meid!\nTapionaukio parkimismaja on avatud Original Sokos Hotel Tapiola Gardeni ees.\nTäiesti OK ärihotell Espoos. Tuba oli suur ja mugav, väga vaikne ja hea. Hea internet, kuigi mitte kiireim. Vastuvõtt, baar ja hommikusöök oli väga abivalmis ja kena - suur pluss. Hea hommikusöök.\nVäga isegi Skandinaavia hotell - kõik on piiratud, puhas ja hubane. Seal oli tuba, kust avaneb vaade tiigile ja rõdu. Number on iseenesest normaalne, 4 * raskesti hindan seda - see on väga lihtne. Seal on triikimislaud ja triikraud - see on pluss muidugi. Hea restoran esimesel korrusel ja baar. Hinnakirja keskmine.\nLaenutada jalgratast Tapiolas\nLaenutada jalgratast paar tundi või terve päeva - seal on palju asju näha ringi Original Sokos Hotel Tapiola Garden!\nTapiola Garden ja Haltia\nHaltia on uudne loodus-, näituse-, konverentsi- ja üritusekeskus, mis koondab näituste ja moodsa puitarhitektuuri kaudu ühe katuse alla Soome looduse pärlid.\nHommikusöögi serveerimine tuppa algab tund pärast hommikusöögi Rootsi laua avamist ja lõpeb tund pärast selle sulgemist. Hotelli saabudes teata, millal soovid hommikusööki numbrituppa, samuti võimalikest allegiatest, samas saad hommikueine juurde valida kohvi, tee või kakao.\nToa hiline loovutamine\nToa hiline loovutamine kella 15.00-ks (tavaline väljaregistreerimine kell 12:00)\nHelsinki Region Card 24 t S-rühma kliendikaardi omanikule\nHelsingi Card’i abil saab linnaga mugavalt tutvuda. Kaart kehtib 24 tundi.\nHelsinki Region Card 24 tundi\nLemmiklooma majutus tasu\nVeenduge peatuv lihtsus broneeriva kus teie lemmikloom on teretulnud. Hind sisaldab lemmikloomade rätik kasutada viibimise ajal. Kehtib ruumides, kus lemmikloomad on lubatud. Piiratud kättesaadavus. 15€ Ühe öö hind.


Chromium Picolinate 600 mcg 120 caps - Sportlab.ee\n> Chromium Picolinate 600 mcg 120 caps\nKroomipikolinaat on kõige kergemini imenduv kroomi vorm.\nKroom aitab kaasa makrotoitainete, sealhulgas suhkrute ainevahetusele ning aitab hoida normaalset vere glükoosi taset.\nKasutamine/annustamine: toidulisandina 4 kapslit päevas toidu ja veega.\nKuna kroom võib mõjutada insuliini tundlikkust ja mõjutada glükoosi taset, peaksid diabeetikud ja hüpoglükeemikud konsulteerima enne tarvitamist arsti või apteekriga.\nKroomi on organismil vaja:\nveresuhkru taseme stabiliseerimiseks,\nartereite puhastamiseks läbi kolesterooli ja triglütseriidide taseme vähendamise ja rasvade ainevahetuseks,\nKasutamine: Võtke 3 kasplit päevas koos söögiga.