METSIK EBAÕIGLUS? Ühe lapsega 50€, kolme lapsega 500€ toetust!\nPosted\ton\t 28. December 2016\nNägin Facebookis ennist uudist, et uuel aastal tõusevad lastega seotud toetused (link!). Mitte kohe jaanuarist, aga juulist.\nKui seni sai üht last kasvatav pere lapsetoetust 50€, kahe lapsega pere 100€, kolme lapsega pere 200€ (kolmas laps saab juba 100€ toetust), siis alates juulist saab kolmelapseline pere laste jaoks riigilt ekstra 300€, ehk igakuine sissetulek kasvab 200€ pealt 500€ peale. Seitsmelapseline pere saab lisaks 400€, tõus siis vastavalt 600€ pealt 1000€ peale.\nMa korraks jäin mõtlema, et see vahe näiteks ühe ja kolmelapselise pere vahel on ju kümnekordne – 50€ vs 500€. Metsik ebaõiglus? Ei?\nJa siis tabasin end mõttelt, et tegelikult mul on jumala suva sellest toetusest. Okei, kui ma saaksin ühe lapsega 50 asemel 500, oleks see tõesti märkimisväärne summa, aga kas ma saan null, 45, 50 või 55 eurot, pole nagu väga vahet. PS! Alates 2018. tõuseb ühe lapse eest saadav lapsetoetus 55€ peale. Aastake veel oodata :D\nMa ju kaalusin enne lapsesaamist pikalt, kas meil on majanduslikult võimalik üks laps saada või ei. Kui peaks plaan tekkima teise lapse osas, siis peaks uuesti mõtlema. Täna ma teist last ei saaks, sest me ei mahuks siia ära; samas pole mul kohe võimalik osta suuremat pinda ja samas ei näe ma ka pointi maksta 500-600€ üüri, et meil oleks sama hea, aga suurem üürikorter.\nNeed, kes vastutustundetult lihtsalt sigivad ja toetustele loodavad, ei ole mu meelest kõige parema peaga. Tean küll neid lugusid, kus lapsi aina sünnib ja toetus, olenemata kas ta on 50 või 200 eurot, kõrist alla valatakse ja lapsed on ikka näljas, mustuses ja paljad. Niiet selliste perede jaoks pole vahet, kas nad saavad 200 või 500 eurot, lõpetab see raha ikka alksipoe kassaaparaadis.\nSamas ma arvan, et on peresid, kus see on suureks abiks. Näiteks mu sõbranna X (nimesid nimetamata), ma olen kindel, et ta ei pea enam lapse isa poole pöörduma, et anna raha selle või teise jaoks. See naine on lihtsalt nii hea majandaja ja kindla eesmärgi nimel nõus nälgima või pükstest välja hüppama, aga tema laps pole see, kellel klassiekskursioonile raha pärast minemata jääb.\nMu ema oli samasugune. Suva palju see toetus oli, mu ema ütles, et ma lähen, maksku mis maksab. Toona oli lapsetoetus vist 200 krooni; mäletan, et ekskursioon Saksamaale maksis 1600krooni + taskuraha jne.\nLugesin seal loo all kommentaare ka… Nagu ikka, kaks leeri…\ntore, et riigi jaoks esimene ja teine laps tähtsusetud on!\nkahe lapsega sott, kolmega viissotti, normaalne ikka!\nlapsi ei tehta raha pärast, ma ei saaks seitset last ka siis kui keegi kümme tonni annaks, aga asi on põhimõttes, miks kaks esimest kehvemad on kui kolmas, neljas või seitsmes\nTeine leer leiab, et…\nmeil on vanemahüvitis, isegi neile kes päevagi oma elus tööl pole käinud…\nmeil on tasuta haigekassa, haridus…\nriigi eesmärk on iivet tõsta\nSee vist on iga teemaga nii, et on neid, kes ütlevad, ära hala, ole õnnelik, mis sul on ja teine leer, kes leiab, et ikka on vähe.\nVõtame üks kama mis teema – alkoholi/bensiini aktsiisitõus – no milleks, miks on vaja tõsta, mul rahaga muudki teha; teine leer – muidugi, jooge/sõitke vähem, olge tervislikum. Lõpptulemus: juuakse viina ikka edasi, autoga sõidetakse ikka edasi, olenemata palju see maksab.\nKui bensiin kallineb, kallineb transport igale tootele, mida kuskile poodi viiakse, samas tarbitakse ikkagi, sest nälga ei plaani keegi jääda ja piima/leiba/saia ostetakse ka siis kui see kolm euri maksaks. See on elementaarne nö vajadus.\nElekter kallineb, kõik ohivad, aga ega keegi sellepärast kartuleid keetmata jäta?\nNo neid näiteid võiks lõputult tuua. Ehk siis loo teemaga seoses, vahet pole palju see lapsetoetus on, on neid, kellel on sellest suht savi (nt mina), nad saavad lapsi endale, kasvatavad ja katavad nende kulud ise; teine osa, kelle jaoks on see lihtsalt sissetulek, et viinapoodi minna ja kolmandad, kellel ongi sellest reaalne abi, näiteks laps ei käiks muidu ujumistrennis vms, kuna vanematel poleks seda lisaraha iga kuu võtta.\nOkei, üks millega ma olen nõus (mul FB marimelli lehel läks suuremaks kommenteerimiseks), et iga lapse lapsetoetus võiks olla summa x, olenemata kas neid on üks või viis. Praegu tundubki, nagu esimene laps oleks kuidagi kehvem kolmandast. Miks esimene saab 50€ ja kolmas 100€?\nLisatoetused on samas ka okei. Mul pole ka selle vastu midagi, et suurelapselised saavad nö lisatoetust, aga seda raha võiks minu silmis jagada pigem neile, kellel rohkem vaja on ja võibolla sotsameti kaudu seda raha suunata muud moodi (noh, et kõrist alla ei läheks).\nMis arvate sellest teemast? Kas teid häirib, et teie kahe lapsega saate tulevikus sada eurot ja naabrinaine kolme lapsega saab viis korda rohkem? Või häirib teid see, et ühe-kahe lapsega pere jaoks ei muutu midagi ja kolme ja enama lapseliste perede jaoks muutub kardinaalselt? Kas ühele lapsele kulub rohkem kui viiele? Kas lapsetoetuse suurus per laps peaks olema võrdne või on praegu kõik hästi? Kolmas ongi nats parem kui esimesed kaks?\n2016 aasta kokkuvõte (piltides)\n28. December 2016 at 18:55\nEi häiri. Mul on üks laps. Samamoodi, enne tema saamist, arvutasime ja arutasime, et kas ja kuidas hakkama saame.\nSain lapse endale, mitte riigile ja kasvatan ta oma kulude ja kirjadega üles.\nLaps on meil hetkel 1a2k vana ja selle ajajooksul saadud igakuine 50e on läinud lapse kogumiskassasse :D Ehk siis, poisil on hetkel 700€ “taskuraha” kogutud :)\n28. December 2016 at 18:59\nMeil sama.. kui midagi suuremat vaja, kasutan tema raha, aga rohkem see seisab kontol :)\n29. December 2016 at 11:00\nJap, meil preilil seisab u 2000 euri arvel (saab kohe 4) – läksime ka seda põhimõtet mõöda, et meie teda tahtsime ja jaksame ka ülal pidada:)\n28. December 2016 at 18:57\nMul on kolm last, seega ma pole võib-olla objektiivne, aga samas tean öelda, et mida rohkem lapsi, seda rohkem kulusid – kõige suurem kulu on kindlasti suurem eluase (sh sellega kaasnevad kulud) ja suurem auto. Iga kord, kui midagi ühele ostad, pead teistele ka ostma, sest muidu on suur kisma ja ebaõiglus, toitu tassime ikka kottidega koju ja järgmiseks päevaks otsas jne jne :) Riigi seisukohalt on selle toetuse eesmärk ka iibe suurendamine, et tulevikus oleks töötajaid, kelle abil pensionäridele pensione maksta.\nHakkame sünnitama says:\n28. December 2016 at 19:04\nMinul kolme lapse Emana on ka savi kas tõuseb või ei, hakkama saame nagunii.\nKüll aga ma arvan, et iga laps peaks saama võrdselt. Mitte, et iga järgmine piltlikult rohkem, selline süsteem toob endaga kaasa mõttetute inkubaatorite töös hoidmise. Nagu Mari-Leen ütles, neil on nagu nii lastest savi.\n28. December 2016 at 19:10\nOlen sellega nõus. Et iga laps peaks saama sama suurusega toetust ja pole vahet, kas neid on üks või viis. Lisatoetused on samas ka okei. Mul pole ka selle vastu midagi, et suurelapselised saavad nö lisatoetust, aga seda raha võiks minu silmis jagada pigem neile, kellel rohkem vaja on ja vb sots ameti kaudu seda raha suunata muud moodi (noh, et kõrist alla ei läheks).\nKõrista alla mineku teema ongi ka sotstöötaja kaudu saadavad toetused, kui riik seda ei jaga siis nii nimetatud “kellel rohkem vaja” ongi täpselt need kes joovad ja tööl ei käi ning ei tegele ka oma lastega :(. Muude abide osas on ka nii nagu on, see euroopa toiduabi mis antakse ei ole ka just kõige paremate killast, olen ise saanud seda ja kasutan ikkagi ära aga on ka juhuseid kus need kelle lapsed seda kõige enam vajavad viskavad selle prügimäele kuna neile ei ole need piisavalt head :(\n28. December 2016 at 19:39\nOhjah, see teema ikka jumala fucked up nende peredega.\nE. Säde says:\n29. December 2016 at 00:06\nKindlasti on neid omajagu, kes tõesti seda toetust vajavad, aga sots töötaja selle valiku teeks, siis peaks kõigepealt vanem ise sotstöötaja juurde esmalt minema, aga sinna minek on ka nagu märk rinnas… just vaatasin, nüüd on rasedaks jäädes vaja täita ankeet, mis võetakse esimesele visiidile kaasa ja seal on vaja vastata küsimusele, kas oled viimase aasta jooksul käinud sots töötaja/lastekaitsja visiidil vms (kui sul on lastega rahaprobleemid, kaasatakse ka lastekaitse ju) jne… pigem kannataks hambad ristis tõesti seda ots otsaga kokku tulekut ja rahaga igakuist nihverdamist, kui seda märki omale külge saada.. riik ei saa ju ka iga kolmandat last saava pere kodust olukorda kontrollima minna vms…\n28. December 2016 at 19:08\nMina tean ka ühte sarisünnitajat, kes vahepeal lausa mõned lapsed vanaema kasvatada jättis, samal ajal kui teises linnas uusi valmis vorpis, uue mehega. Jõudis kahele veel kolm juurde. Tõenäoliselt ei ole ka viis last tema jaoks mingi piir. Tal pole normaalset haridust, puudub igasugune huvi tööd teha, end arendada, kuhugi jõuda… vahest harva võtab mõnes ööklubis väikese haltuuraotsa, niiet jah, mõtelge ise. Kindlasti on sellest mõnele perele abi, aga saamatutele ja arutult sigivatele peredele on see laps lihtsalt pesuehtne lisaraha, mis on äärmiselt kurb ja jälk.\n28. December 2016 at 19:25\nMinu arvates on see kolmanda lapse kõrgem toetus täiesti asja eest. Need inimesed, kes saavad lapsi endale, kalkuleerivad oma rahalisi võimalusi enne (nagu ka ise kirjutasid). Selleks, et eesti rahvas end taastoodaks, peaks iga naine sünnitama statistiliselt pisut üle kahe lapse, aga et kuna lapsi komadega sünnitada ei saa, vaid ikka tükikaupa, siis see kolmanda lapse toetus on omal kohal. Nagu üks eelpool kommenteerinud lugeja kirjutas, siis kolmas laps tihti toob kaasa vajaduse suurema eluaseme, auto jms järele.. riik proovib kuidagigi seda kolmanda lapse saamise otsust soosida ja võimalikku tekkivad rahalist tühimikku täita.\nJa üldse.. võrreldes muu maailmaga on meie riigi lapsevanemad minu meelest suisa või sees :) (jättes kõrvale muud aktsiisid ja maksud ning keskendudes ainult laste pealt saadavatele hüvedele)\nTäitsa nõus sinu viimase lausega – paljudes muudes maades ei saa üldse abi. Euroopas on vist natuke parem, aga kus ma elan, ei saa $ 0 ka ühe lapse eest. Ei saa ka sünnitoetust ega mitte mingit vanemapalka ega dekreeti. Ma sünnitasin mõlemad lapsed nii, et hommikul olin tööl ja pärastlõunal haiglas.\nJa lasteaed on tasuline – kesmiselt $ 750 – $ 1000 kuus. Aga kui tahta, siis saab need lapsed ka ikka tehtud :-) No ja palgad on ka muidugi kõrgemad, nii et annab enne ikka kõrvale panna kui planeerida oskad.\nSamas ma tean, et kui siin saaks vanemapalka ja lapsetoetust, siis osa ühiskonda ainult sigiksgi, et mugavalt ära elada. Ja see raha peab ju kuskilt tulema, ehk siis maksudest. Nii et kahe otsaga asi.\n28. December 2016 at 19:46\nSee pole ju kolmanda lapse eest, vaid selle eest, et sul on kolm last. Ei ole ju nii, et esimesele ja teisele ostad kuus 50 euro eest asju ja kolmandale 300 eest. Ikka võrdselt ju. Saad raha, et oled sünnitanud kolm last, mis tähendab suuremat iivet Eesti riigile. Ilma esimese ja teiseta ei saa ju olla ka kolmandat. Tähtis pole kolmas laps isikuliselt vaid, et neid on kolm (kogus on oluline). Üks või kaks last ei tõsta ju iivet. Ma ei saa aru, kuidas sellest aru ei saada.\n28. December 2016 at 22:09\nTäiesti nõus! Kergitan ka alati kulme, kui keegi räägib või kirjutab, et see raha on esimese lapse eest ja too summa teise lapse eest …\n28. December 2016 at 23:57\n29. December 2016 at 11:42\nSellest aru saamiseks peab olema inimesel teatav IQ tase ning minu kurvastuseks autoril ja suuremal osal kommenteerijatest tundub see vajalikust madalam olema.\n29. December 2016 at 16:58\nEi ole midagi nii lihtne, et see raha on selle eest, et oled sünnitanud kolm last. Mina olen Eesti riigile iibe mõistes need kolm last sünnitanud, üks laps on 21-aastane, teine 2,5, kolmas täitsa verivärske alles. Raha saan kahe alaealise eest, mitte iibe tõstmise eest. Mu sõbrannal on neli last, kaks täisealist, kaks alaealist. Laste vanused just sellised, et tal oleks nagu kogu aeg ainult kaks last olnud.\nVanemahüvitis on tore leiutis, aga lastetoetuse erinevad summad siiski mitte.\n28. December 2016 at 19:50\nMina arvan ka, et see on loogiline, sest iive ideaalis lähebki plussi poole kolmanda lapsega. Ühega on see miinuses, kahe lapsega on see nullis ja kolmandaga plussis. Samuti arvan ma, et riik ei pea sinu last ülal pidama. Ise ta siia ilma tood, ise kasvatad ka. Sessuhtes on ju positiivne, et riik nö. peale maksab selle eest, et sa Eesti iivet positiivsena hoiad :)\n28. December 2016 at 19:58\nToetusest väga ei hooli aga see ärritab küll, et üks laps ei ole riigile oluline ja eristatakse. Nt. tuludeklaratsioonis saad maskuvaba osa alates kahe lapse pealt. Seega jälle üks laps riigile ei loe.\n28. December 2016 at 20:01\nIkka tahaks ju rohkem :) Aga tõsi ta on, lapsi teed sa siiski endale – mitte riigile. Kolmandat ei plaani igatahes enam saama. Veel vähem selleks, et saada rohkem raha…\nSuureks abiks oleks see, kui lasteaiad oleks odavamad. Alles arutasin, et Kui vanem laps läks lasteaeda, oli kohatasu 22€, nüüd aga juba ligi 60€ uuest aastast. Oleks see odavam, oleks suureks abiks. Õnneks suurem käib nüüd juba koolis, Mis on tasuta! :)\n28. December 2016 at 22:18\nSõltub omavalitsusest, meil on lasteaiatasu koos söögirahaga ligi 100 eurot kuus juba pikka aega, tegu Tartu linnaga.\nTõenäoliselt on selle toetuse taga statistika, et kui peres on juba 2 last olemas, siis tihti jääb kolmas majanduslikel kaalutlustel tulemata, kuigi vb isegi vanemad seda sooviks. See on iibe tõstmise üks vahenditest, et eestlasi säilitada (robustselt öeldes). See pole mingi kingitus.\n28. December 2016 at 20:03\nAga minu arvates on tobe see ka, et kui mul on nt 4 last ja vanim neist saab 18 aastaseks, siis teine laps on automaatselt minu esimene laps. Seega, kui 2 esimest on juba täisealised, siis see kolmas 100 eurine ( :D ) saab jälle esimeseks. Ma saan aru, et neile kahele esimesele ei peaks enam maksma ( kui õpib, siis muidugi keskkooli lõpuni makstakse) toetust, kuid neid võiks ikkagi arvesse võtta ja selle kolmanda eest ikkagi 100 eurot maksta, mitte 50.\n28. December 2016 at 21:03\nSeda küll jep :) lapsi on ju jkka neli, mitte kaks :D\n28. December 2016 at 21:32\nKuulge, sellest jutust jääb mulje, et ka 80 aastasele tuleks lastetoetust maksta, sest tema 60aastane laps on ka ju tema LAPS :D Umbes sama loogika.\n31. December 2016 at 08:49\nOkei, ühtpidi jah. Aga samas, kui sul on 2 last suured ja 2 väiksed, siis sa oled ikka ju 4 lapse ema :D See peaks kuidagi olema reguleeritud, ala vanusega vms. 18aastane võib veel vabalt õppida ja kodus elada ja olla nö ülalpeetav.\n28. December 2016 at 22:25\nMul on 5 last, kellest 3 on täiskasvanud, kuid vaid üks elab omal kulul. Teistest 1 on kaitseväes ja talle kulub ikka omajagu ja teine on puudega täiskasvanud laps. Riigi silmis on mul aga vaid 2 last ja nii ongi, jokk. Aga ma pole väga pettunud. Olen alati olnud nö rongist maas ja mitmedki toetused on tulnud just siis, kui minul neile enam õigust pole. Mina olen saanud hakkama, lapsed on saanud, mida on soovinud. Ka uus elatise fond aitab pisut leevendada vanemate raskust, kes ei saa igakuist toetust teiselt vanemalt. Ehk on järgmisel põlvkonnal pisutki kergem.\n28. December 2016 at 20:54\nkisavad need kes lapsed teinud rahapärast .tore kui toetatakse suuri peresid\n28. December 2016 at 21:46\nMeie peres kasvab kolm last vanuses 15,8 ja 4. Lapsi pole kindlasti sünnitanud toetuste pärast vaid ikka oma suurest soovist endale. Kui sündis esimene laps siis oli lastetoetus kui ei eksi 150 krooni ja viriseda polnud midagi. Nüüd kui tõusid kolmanda lapse toetus 100€ siis kuulsin pidevalt miks minu kolmas laps on parem kui teiste lapsed ??? Arvan ,et ei olegi ja kõik lapsed on võrdsed kuid eks meie kulu ole ka ikka suurem kui 1 lapsega perel. Kasvõi perega korra kuus kinos või teatris käimine on väga kulukas. Kuna vanim laps alates esimesest eluaastast epileptik ja minu tööl käimine on olnud koguaeg suur katsumus ning leian , et väga suur murekoht on meie riigis puudetoetused ja pensionid. Kui saad lapse pealt 80.55 € puudetoetust ja ise 19.50 € hooldajatoetust siis küll ikka terve kuu keeruline toime tulla kui ka rohtusid vaja osta. See küll polnud päris teemasse aga loodan , et ühel päeval muutub ka see.\n28. December 2016 at 21:48\nVahe on selles, et riigi jaoks on kolmas laps tähtis. Iga klmas laps tähendab riigile positiivset iivet ja tulevikus maksumaksjat. On neid kes haigutavad selle summa peale ja on neid kes hakkavad kolmandat planeerima. Arusaadav, vaadates Soomet , Saksamaad ja Jaapanit, kus pensionääre on pea pool rahvastikust. Endal üks laps ja tõden, et kõik toetused on tähtsad ja rahast suva pole ( kuigi mõlemad teenime hästi) , läheb see 50€ otse lapse arvele iga kuu\nOlen ka nõus, et võiks olla igale lapsele sama summa.. ja siis peredele kus kasvab rohkem lapsi olla eraldi toetusi? Samas praegugi on neid toetusi kuradima keeruline taodelda ..\n28. December 2016 at 21:50\n“Lisatoetused on samas ka okei. Mul pole ka selle vastu midagi, et suurelapselised saavad nö lisatoetust, aga seda raha võiks minu silmis jagada pigem neile, kellel rohkem vaja on ja võibolla sotsameti kaudu seda raha suunata muud moodi (noh, et kõrist alla ei läheks).”\nSellele ma vaidlen absoluutselt vastu. Meil on kaks last, tulevikus ilmselt kolm või enam. Meie pere kindlasti nende alla ei läheks, kes mingit vajaduspõhist lisatoetust hakkaks saama. Miks meie oma tubliduse eest karistada peaksime saama? Kolme (või enama) lapse kasvatamine on meile sama kulukas või isegi kulukam, kuna elustandardid on teised.\nSee, et riik iibe tõstmise eest peale maksab, on ainult tervitatav. Keegi peab neile, kes praegu laste asemel karjääri eelistavad teha, lihtsalt üle ühe-kahe lapse ei viitsi kasvatada jne ju tulevikus pensioni ka maksma…\n28. December 2016 at 21:52\nMinu arvates võiks siis olla, et iga laps saab 100 eur ehk siis alates esimesest lapsest selline lapsetoetus. Olgem ausad, mida saab 50 euro eest? :D Kolmandast lapsest siis 300 ok, ei saagi loota, et ühe lapsega keegi nii palju maksaks :) Aga sellegipoolest ei ole ma valmis saama veel 2 last.\n28. December 2016 at 21:54\nMa arvan, et asi ei ole selles kas esimene laps on kehvem kui viies. Ühelapsega pered saavad kindlasti paremini hakkama kui 3 lapselised pered. Sellest tuleneb ka riigi poolne abi. Ja need “sarisünnitajad” ja joodikud keda sa välja tood on tõrv meepotis. Nii on ja jääb alati- sellepärast ei saa jätta teisi peresid toetamata kuna on ka süsteemi ärakasutajaid. See küsimus mis sa postitasid ” Kas ühele lapsele kulub rohkem kui viiele” on kahtlane kuidagi. Jah kõigile oma viiele lapsele sa ei osta kõike seda kila kola ja nänni ja staffi mida oma ühele ja esimesele ;) Kolme suuga pere on kindlasti odavam toita kui seitsme suuga pere. Üks laps on haige siis jätab iga pere apteeki juba märkimisväärse summa. Kujuta ette kui 5 last haiged! Sinna see raha kõik kulub ja kaob nagu muti auku.\nMinul on ka hetkel kodus minu üks ja esimene laps. Sellist kadeduse tooni ja ebaõiglust ma küll ei tunne endas.\nNaine 3 says:\nParandan ühe vea tekstis. 3-lapselised pered saavad 200.- kuus juurde riigilt, mitte 300.-.\nAlates 3 lapsest on kuu toetus 400.-.\n31. December 2016 at 08:47\nNo sotsiaalministeeriumi lehel on muud summad, nendest lähtusingi.\nNo tegelikult on siin taga lihtne loogika. Ei ole need summad konkreetselt 8helegi lapsele m6eldud, vaid ikka perekonna toetuseks ja kui perekonnas on 8ks laps tuleb 8he (v6i kahe) vanema palgast 2ra toita kolme liikmeline leibkond, kui 2 last nelja liikmeline, kolme lapse korral juba viie liikmeline leibkond.\nToon n88d 8he v2ga robustse n2ite, kus v6tan eelduseks, et toidule ja k6igele muule kulub olenemata laste arvust sama summa (mis kohe kindlasti tegelikult t6ele ei vasta). Oletame n88d et kui k6ik arved ja toidukulud jms sisse arvestada, siis j22b pere sissetulekust alles 100 euri no” vaba raha ja vaatame, mis juhtub siis, kui iga lapse kohta on toetus sama suur, nt 50 euri\nKui n88d peres on 8ks laps, kelle trenni tasud kuus on 100 eurot, siis laste toetusega koos on vaba raha 150 eurot, ning kui sellest trenni hind maha v6tta, siis j22b perele veel 50euri vaba raha (vb saab lapsele taskurahagi anda).\nKui peres on aga juba kaks last, ning m6lemi trennid maksavad kuus 100 eurot, siis laste toetusega koos on vaba raha 200 eurot, ning kui sellest trenni hind maha v6tta, siis ei j22 perele sentigi vaba raha.\nKui peres on aga juba kolm last, ning k6igi trennid maksavad kuus 100 eurot, siis laste toetusega koos on vaba raha 250 eurot, ning selle eest ei ole enam v6imalik k6iki lapsi trenni saata, 50 eurot j22b puudu.\nSee oli n88d v2ga robustne n2ide, aga idee j22b samaks, lisa siia veel toidule ja eluasemele kuluvad summad, absoluutselt k6ike kulub rohkem kui peres on rohkem inimesi.\n28. December 2016 at 22:56\nTegelikult. Inimesed kes päris hästi aru ei saa ja summasid ebaõiglaseks peavad võiksid vaadata asja hoopis selle koha pealt, et mida rohkem lapsi, seda rohkem AEGA need lapsed nõuavad. Ka seda aega tuleb näpistada sellest ajast mille lastetu või 1-2 lapsega vanem saab töö tegemise ehk raha teenimise alla panna. Kui ma tahan kasvatada oma neljast lapsest täisväärtuslikud, korralikud, normaalsed inimesed siis tuleb see aeg leida. See tähendab, et üldjuhul on üks vanem sunnitud kodune olema. Hea meelega käiksin poole kohaga tööl kui oleks võtta ja selle eest ka normaalselt makstaks, kuid meil käib see asi pigem nii, et töökoht on nime poolest poolik, palka saad pool, tööaeg on ainult 3 tundi lühem kui täisaeg aga kohustusi on ikka täiskoha eest.\nMinul on 3 last ja on ikka hea meel küll selle toetuse üle.\nNöör kõri ümber läheb tunduvalt lõdvemaks ja enam ei pea enne üüri maksmise kuupäeva paanikas olema kas nüüd saame raha kokku või millise arve maksmise me edasi lükkame et saaks üüri maksta… või et milliseid odavaid toite veel oleks võimalik teha. Kulud on päris suured. Ja kui lapsed kasvavad siis muutuvad veel suuremaks.\nAlla kolmetoalises korteris oleks meil juba pea võimatu elada aga kolmetoaliste üürid on… noh vaadake ise KV-st.\nAuto pidi ka suurema ostma sest 3 turvatooli kõrvuti lihtsalt ei mahtunud tahaistmele aga autot paraku vaja on.\nMuudest kuludest ei hakka rääkimagi parem :)\nSamas jällegi peaks riik kuidagi ka just kõige esimest last väärtustama. Kui on esimene laps siis järgmised on juba kergemad sündima. Esimese lapsega on kõige suurem elumuutus, kõige suuremad kulud. KÕIK asjad tuleb alles osta, samas kui mitme lapsega peres on enamus asju juba olemas, tihti asju ja riideid pärandatakse jne.\nMeil ei olnud muidu kolmas üldse planeeritud, just sellepärast et kulud muutuksid hirmus suureks. Aga tore kui riik natukenegi õla alla paneb. Kahju on ainult sellest et see kuskilt mujalt tagasi võetakse.\n28. December 2016 at 23:05\nMina täpselt ikka aru ei saa, lugesin artikkli pealkirja:”Riik tõstab alates 01.07.2017 kolme ja enama lapsega perede toetuse 300 eurole kuus.” ehk siis summa tõuseb 300ni, mitte 500ni. Mul on 3 last ja saan hetkel 219€,et siis tõuseb 81€.\nSamas lause artikkli sees ütleb: “Perekond, kus kasvab kolm kuni kuus last, saab lisaks olemasolevale lapsetoetusele (esimese kahe lapse eest 50 eurot ja iga järgneva eest 100 eurot) veel 300 eurot kuus.” Ehk siis saab lisaks veel 300€ kuus? et siis 219€+300€=519€ ?\nKumb on õige siis ??\n28. December 2016 at 23:09\nEsimene laps 50, teine laps 50, kolmas laps 100 + uus lisa 300€ kokku 500€\n28. December 2016 at 23:18\nmina olen rahul selle uue seadusega. omal on mul küll 2 last ja nii jääb, kuid toetan täiesti lasterohkemate perede aitamist riigi poolt. ma ei saa aru nendest, kes rusikatega vastu rinda taovad ja ütlevad, et lapsi ei tehta riigile, vaid endale, et riik ei peakski justkui lapsi rahaliselt toetama. aga miks ei peaks? riigil on vägagi meie lapsi vaja – tulevasi maksumaksjaid. ja ärge unustage, et kokkuvõttes tuleb see lasteraha ju siiski meie endi taskust, meie makstud maksudest, ümberjagatuna. mitte et riik selle raha kuskilt välja võluks. meie, inimesed, olemegi ju riik. ja üleüldise riigipoolse laristamise foonil kõlab suurenev lastetoetus vägagi kõrvupaitavalt. kui teil on savi sellest toestusest, siis ei peaks ju olema põhjust ka hädaldamiseks, et riik nüüd paljulapselisi toetama hakkab?\nminul on isiklikult küll hea meel, et saan riigilt iga kuu 100€ peretoetust, ma ei leia ka, et 50€ lapse kohta mõttetu summa on, mis olemata võiks olla. Selle eest saab lasteaialapsele lubada juba 2-3 huviringi kuus, mida ma ka teengi. selles mõttes mari-leen, ma ei saa sinust aru, kui ütled, et sul savi, kas see raha tuleb või ei, samas, kui ise kurdad, et rahadega kitsas. 50€ eest saab tasuda juba nii mõndagi – (näiteks) lapse huviringide eest, lasteaia kuutasu omaosaluse, poole aasta auto liikluskindlustuse, kuu kütusekulu … uusi riideid lapsele, haigusteperioodil kulub juba ravimitele selline summa – tõin täiesti suvalisi näiteid, mis esimesena pähe kargasid. või mõni mimmust ema saab selle raha eest kasvõi oma kunstripsmeid ja -küüsi hooldamas käia :D\n28. December 2016 at 23:25\nEga mul ka erilist vahet pole mis see lapse toetus on aitab vähe aga hakkama saame meilma ka aga veid ebaaus ,et ühe lapse pealt 50 ja kolme pealt 500 võiks ju ka sell 50 euri 100 euri peale tõsta väga paljudele oleks see suureks abiks.\nHiljem võib esimene laps (kui saab asjast aru) tunda ennast halvasti,et ta ei ole nii olulune vms\n28. December 2016 at 23:29\nLollakamat artiklit pole ma veel näinud.See autor on kas blond või lihtsalt loll et asjadest aru ei saa miks see nii on!Hakka nüüd mõtlema millest sa aru ei saa.\nMa arvan, et kolmanda lapse suurem toetus on asja eest. Annab nii mõnelegi tõenäoliselt piisava lükke, et see kolmas laps saada, kes tegelikult tahaksid. Neid, kes ei tahagi rohkem lapsi, see muidugi sünnitama lihtsalt raha pärast ei pane. Lapsi saadakse muidugi endale, ja pigem need, kes endale saavad just, kaaluvad asja ikka läbi. Endal on plaanis paari aasta pärast lapsed saada. Olen alati 2-3 lapse peale mõelnud. Järjest rohkem mõtlen, et suurem pere oleks tore, kui majanduslikult võimalik. Siin mängib ka rolli stabiilne pereelu muidugi ja toetusvõrgustik. Elukaaslane, kes osaleb laste kasvatamises. Aga majanduslik kindlustatus on üks esimesi asju, millele mõtlen.\n29. December 2016 at 00:19\nMul on hea meel et summa tõuseb sest augustis saan viimase emapalga ja siis on selline tunne nagu see enamvähem jätkuks, summa jääb veidi väiksemaks aga pole hullu ei pea siis kokku hakkama hoidma. Noh ja enamus läheb niikuinii nende kolme lapse lasteaia maksudeks juba, põhimõtteliselt 300 maksan iga kuu ära. Meie planeerisime kolme last ja saime ka ning rohkem ei sest loodame ikka et meie lapsed jôuavad ülikooli ka mitte ei jäta haridust pooleli tänu vaesusele. Aga arvan et see et üks laps saab 50 e on ebaaus, kolme lapse pealt saab isegi odavamalt elada, on asju mida saavad ka pisemad taaskasutada, vähem toitu läheb raisku jne. Aga eks see riik püüab elueest iivet tõsta, ma ei saa aru kas nad on lollid või mis neil viga on, kui hakata mõtlema näiteks kui palju inimesi peavad ühte korterisse end suruma tallinnas. Üürid on nii tohutud ja inimestele pole töökohtigi aga ikka surutakse peale seda iibe tõstmist.\n29. December 2016 at 01:13\nSee on artiklist võetud summa? Riigiteatajas toetuste all siiski 3-6 lapsega peretoetus 200€ kuus lisaks ja alates 7ndast oli 370 või 380. Kas on taas mingi muudatus või artikli kirjutaja on summadega pange pannud?\n31. December 2016 at 08:45\nSee on sotisaalministeeriumi lehelt võetud summa: https://www.sm.ee/et/uudised/2017-aasta-muudatused-sotsiaalministeeriumi-haldusalas\n29. December 2016 at 01:18\nKui natukene arvutada, näed isegi, et ei ole see kolmanda lapse toetus sugugi ebaõiglane.\nVõtame näiteks sellise pere, kus mõlemad vanemad käivad tööl ja saavad kumbki 1000 eurot netopalka. Kokku 2000 eurot. Oletame, et eluasemelaen, autoliising ja nett+telekas (s.t püsikulud, mille suurust laste arv eriti ei muuda) on kokku 1000 eurot. Täiesti õhust võetud summad tegelikult, öine aeg ja mul ümmarguste arvudega lihtsam arvutada :D\nÜhesõnaga, selles näidisperes jääb püsikuludest üle 1000 eurot. Sellest tuleb osta toit, riided, majapidamistarbed, maksta hobide ja meelelahutuse eest, tasuda arstiarved … Kui neil on üks laps, siis peab sellest 1000 eurost jätkuma kolmele ehk põhimõtteliselt on neil inimese kohta kasutada 1000:3=333 eurot kuus. Kui kaks last, siis 1000:4=250 eurot kuus. Kui kolm last, siis 1000:5=200 eurot kuus. Aga näiteks huviringid on ikka sama kallid. See 100 eurot kolmanda lapse toetust ja poole aasta pärast ka 300 eurot peretoetust pole ju ainult kolmanda lapse jaoks mõeldud, vaid ikka kogu pere jaoks. Kui lisada meie näitesse ka lastetoetused, saame kolmelapselise pere korral inimese kohta kuus kasutatavaks summaks 1500:5=300 eurot. Seda on vähem kui ühelapselise pere korral isegi ilma lapsetoetuseta igale pereliikmele kasutada jääks.\n29. December 2016 at 08:10\nMeil sündis kolmas laps enne, kui nendest toetuste tõusust kuulsime. Arutasime ja planeerisime kolmandat mitu aastat. Seega polnud lapse plaan küll mitte toetuse pärast.\nSiin riigis käibki kõik imelikult. Heaküll, las see lapsetoetus jääb praegu kõrvale. Mulle on aastaid jäänud arusaamatuks näiteks juba sünnitoetus, mis on linnades ja valdades erinevad. Vähemalt kroonide ajal olid. Näiteks… Pärnus elav naine pidi olude sunnil sünnitama Tallinnas, mistõttu jäi ta sünnitoetusest ilma, sest ei sünnitanud Pärnus. Tallinn maksis mitmike sünni puhul 100000 krooni ja teised linnad ja vallad, vastavalt kohale, 3000-5000 krooni. Mis see Tallinnas sündinud laps rohkem tähtis oli, kui mujal sündinud? Või miks oli Saaremaa laps vähem väärt, 3000 krooni, kui Tartu laps, kes sai 5000 krooni?\nKas sellised toetused ei peaks olema kõikidele lastele võrdsed?\nOlenemata sellest, kuhu ta sünnib, maale või linna.\nVõi näiteks see, et kui laps sünnib, siis saab ta toetuse, kui mõlemad vanemad on ühte kohta sissekirjutatud. Kui ainult 1 on, siis saab ta pool sellest toetusest. (Krooni ajal jäi mõnes kohas siis üldse ilma, kui mõlemad vanemad polnud ühes kohas.)\nKas üksik inimene vajab vähem abi ja tema laps ei vaja tervet toetust? Tema laps saab hakkama poolte asjadega, kui kahe vanema laps saab terve summa?\nMõni vald jagab selle toetuse veel mitmeks osaks ka.\nLaps sünnib ja sissekirjutus ühte kohta on ühel vanemal (teine vanem on mujale sissekirjutatud)\nToetus on 320€ asemel 160€\nJa siis on kohti, kes selle 160 veel omakorda pooleks tõmbavad. Ehk siis 80€ saad kohe arvele ja teine 80 tõmmatakse veel pooleks. 40€ kui laps on saanud 1 aastaseks ja 40€, kui laps saab 3 aastaseks. Eeldusel, et sa oled koguaeg ühe sissekirjutusega.\nSeega ma saan aru, et meie riigis ongi mõni linn või vald nagu omaette riik riigis. Ja mõni linn ja vald tähtsusetu nagu ka sealsed elanikud.\n31. December 2016 at 08:44\nSee linna/valla toetus tuleb ju nö vanemate maksudest ehk sinna kuhu oled sisse kirjutatud, see omavalitsus maksab sinu tulumaksust saadud raha pealt seda tegelikult. Seega, kui elad/töötad Tallinnas (sissekirjutus ka siin), siis saad Tallinna linnalt toetust. Kui elad/töötad Saaremaal, siis sealt jne\n2. January 2017 at 00:57\nMa tahtsin ka öelda, et KOV võib seda sünnitoetust üldse mitte maksta. See sõltub kui “rikkas” vallas/linnas sa elad ehk oled sissekirjutatud. Tallinn võib jah sulle ühekordset sünnitoetust 320 eurot maksta, aga nt Ida-Virumaal on KOV, kus sünnitoetus linna poolt on 64 eurot. Seega see ei sõltu riigist vaid ikka KOVist. Samuti on ka kõikide teiste KOVi toetustega – igasugused jõulutoetused lastele või juubelitoetused pensionäridele. Neid pole pooltel valdadel/linnadel olemaski ja kui on, siis summad ka erinevad.\n29. December 2016 at 08:20\nOlen kolme lapse ema. Ja ma arvan, et see raha kuluks ära küll. Kuid mitte ainult kolmanda lapse peale, vaid kolme lapse peale.\nArvutasin siin enda sissetulekud kokku koos juulist makstava toetusega.. kokku sain summa, mis on peaaegu sama palju, kui mu mehe palk ( emapalk+lasteraha+suurperetoetus). Kuid ma tegin plaani, kuidas ma selle rahaga käitun. Lasteraha läheb laste jaoks kogumisele, kindel summa toidu peale ja mõned arved. Hea meel on ikkagi selle üle, et saan hakata laste tuleviku jaoks koguma hakata, varem seda võimalust polnud. Kahjuks pole ka praegu nendel, kel on 1-2 last. Kuidas peaks laste tulevikule mõtlema, kui 1-2 last saavad kokku 100€ ( vot ma ei tea). Eks see riik mõtleb küll tühja peaga.\n29. December 2016 at 09:10\nMinu laps on nüüdseks täiskavanud , ta ongi mul ainuke lasteraha sain kroonide ajal. Seda oli kõigest 150,-kr. ja eurodes siis 19,- euri , sain seda lõbu ja luxsust nautida ka eurode ajal. Polegi vahet kui paljukest see riik lapsi toetab , iga naine peaks lapsi soetades enne mõtlema , kas ta on ka üksi võimeline lapse üles kasvatama. Mul oli soov veel lapsi saada kuid mõtlesin asja üle ja vot tundsin et ei suuda üksi üles kasvatada last , ja nii see jäigi . Esiteks läks eurodele üle minnes elu nii kalliks et pidin vaatama kuidas ma selle ühe lapsegi koolitatud saan , kusjuures laps käib ikka veel koolis ja ikka on talle vaja raha kooli jaoks. Poeg on 20-ne aastane ja oleme kuidagi ikka hakkama saanud . Kokkuvõtteks, riik riigiks raha jagamine on alati ebavõrdne, meie inimeseloomad oleme egoistid lapsi tahame me ju siiski ise , selleks nad ka sünnivad , et meie sugu jätkuks. Kuid igasugune abi ja toetus on alati teretulnud , sellel raskel kuid toredal lapsevanemaks olemise juures.\n29. December 2016 at 09:22\nMind absoluutselt ei häiri. Ainult positiivne ju, kui riik lapsesaamist toetab. Selles suhtes küll jah, et saavad ka need kellel tegelikult seda raha vaja poleks (sarisünnitajad, joodikud…), aga seadus on ju seadus. :D\nSamas ei saa ma siin paljudega nõustuda a’la, et kui ma selle lapseraha 50 eurot iga kuu elamiseks kulutan, siis järelikult olen lapse raha pärast teinud. Kindlasti mitte. Kõik pered ei planeeri lapse saamist nii täpselt. Meie ka mitte. Ta tuli üsna ootamatult, aga oli vägagi oodatud. See, et mul samal ajal kooli lõpetamine ja poolekohaga töö oli, ei olnud nagu takistuseks. Aga see, et see 50 eurot mulle hetkel elamiseks/mähkmete jm ostmiseks vajalik on, ei näita küll, et ma lapse raha pärast teinud oleks.. Saaksime ka ilma selleta hakkama kui vaja.\n29. December 2016 at 09:42\nEks ta ühtepidi jama ole, et esimene ja teine laps nii palju vähem raha saavad, aga samas ei saa ma kolmandat last omale lubada. Kaks last röövivad nii suure aja ja raha, et kolmanda saamisega pean kas kahelt esimeselt lapselt aega röövima või oma ajast.\nJa siis jõuangi tulemuseni, et tühja see riigi poolt antav raha, lapsed muretsesin ju endale. Sain siiani hakkama rahaliselt ja järelikult saan ka edaspidi hakkama.\n29. December 2016 at 10:00\nEnamus peresid piirduvad 1-2 lapsega. Aga selleks, et iive tõusma hakkaks, oleks vaja vähemalt 3 last ja seega selle eesmärgiga ongi alates kolmandast lapsest suur toetus. Ja minu arvates on see väga õige! Oleks minu teha, siis ma kaotaks üldse esimese ja teise lapse toetused ära ja hakkakski toetust maksma alates kolmandast lapsest ja seda vähemalt 1000 € kuus! Või siis rakendaks mingid muud soodustused alates kolmandast lapsest. Näiteks kodulaenu (osaline) kustutamine vms.\n29. December 2016 at 10:05\nMinu meelest igati loogiline süsteem. Nagu eespool mainitud, siis on lisatoetuse eesmärgiks need kahevahel olevad lapsevanemad lükata selle otsuse suunas, et see kolmas või neljas laps ikka sünniks, justnimelt iibe tõstmiseks. Ja ka see on loogiline, et ülalpeetavate laste arv muutub, kui üks lastest saab täisealiseks. Ei ole nii, et muutud 3 lapse vanemast 2 lapse vanemaks, vaid väheneb ülalpeetavate arv. 18+ vanune isik ei ole riigi silmis enam ülalpeetav ja peaks toetuse saamise asemel hakkama riigile kasu tooma. Ja juhul kui see isik veel õpib või kohe tööle ei saa, siis on tal võimalik riigilit teisi toetusi saada.\nAga inimesed vinguvad enivei, sõltumata toetuse suurusest või selle jagamise süsteemist…\n29. December 2016 at 10:36\nMinu arvamus on see, et 50 eurot on parem kui 20 eurot (krooni ajal oli püsivalt 300 EEK). Kuid jah…võib öelda et mõnes mõttes on ühe lapsega peredel tõesti ebavõrdne seis. Näiteks teise lapse pealt topelt tulumaksuvabastus. Samuti see 50 eurot. See ei tee isegi lasteaia kohatasu tasa. Põhimõtteliselt saad ja annad kohe tagasi. Lasteaiamaks igakuiselt ümmarguselt 95-98 eurot. Mitte et peaksin olema nüüd kade ja hakkama lapsi sünnitama raha pärast. Kuid lastetoetus ei ole toetus laste kasvatamiseks kui see ei kata isegi lasteaiakulusid rääkimata et saaks selle eest lisaks veel lapsele midagi toetuse eest lubada. Jah suurelapselistel peredel on toetus suurem. Aga vähemalt saavad nad selle 500 euro eest tasuda kõigi laste koolituskulud. Mitte ei pea mõtlema kas jaksab lapsi lasteaeda panna või ilusa koolikoti osta. Niiet raha läheb õige eesmärgiga õigesse kohta (kui vanem seda õiges kohas kasutab, mõni võtab seda kui lihtsat raha ega muuda kodus midagi).\n29. December 2016 at 11:31\nOlen alati öelnud, et naine saab täpselt niipalju lapsi, kui ta ise suudab neid üles kasvatada. Esimene laps peaks olema kõige rohkem toetatud, sest ühel hetkel on ka viimane laps esimene…..Mul oli 10 aastat kaks last, sain krooni ajal lastetoetust 300 krooni (150kr ehk hiljem 19 € laps) ja ei mingit emapalka. Selge see, et pidin tööd rabama, aga see tegi mu tugevaks, mitte mugavaks. Siis otsustasin veel ühe lapse saada, julgust selleks andis emapalk….mis tundus nagu pikk puhkus. Sain lapsega kodus olles rohkem raha kui tööl käies….tuhat eurot iga kuu…mõnus…..ja sain veel ühe lapse….seega ca kolm aastat riigi kulul, kindel tulu ja oli kui mõnus peale pikka rabelemist ja oma elu üles ehitamist. Jah, emapalk ja lapsetoetus nelja lapsega…..teeb hullult mugavaks! Nüüd on mu vanem laps täisealine, st riigi silmis on mul kolm last. Kaks neist käivad lasteaias, kuhu läheb iga kuu kokku 200 eur (ehk enam ei kata ka lapsetoetusega seda summat ära, nelja lapsega, kui kolmas ja neljas laps said 100€, sai selle otse edasi kanda). Varem panin oma palgast selle summa reisifondi või kogumiskontole mustemateks päevadeks. Suuremad lapsed tuleb ka koolitada-kasvatada…..ja palk, kui töökoha leiab algab 400 eurost :)\nMida ma tahan öelda, et see lastetoetuse ja emapalga teema on hullult pimestav neile, kes ei oska majandada, elavad hetkes ja pole tööharjumust. Reaalsus ja vaesus tuleb ikka siis kui emapalk on läbi ja peab tööle minema….kui üldse minnakse või tehakse uus laps. Aga ühel hetkel saavad lapsed suureks, lapsi juurde ei tule…lasteisa “pommida” pole ka enam võimalik (mõtlen rasketel hetkedel, et üksikemana lapsi kasvatades, korruta see min elatistraha – mingi 200 euri vist- neljaga…tuleb 800 € ja siis veel lastetoetus…..). Kas üldse tööle mineku soovi 400 euri eest on? Varem tuli ka see vastu võtta. Kas koduperenaine olla on ikka veel tasustamata töö või on see Maxima müüja, kellel ka on kaks lasteaialast toita. Keegi ei saa ju laste arvupealt rohkem palka. Nüüd lihtsalt lastetoetused muudkui suurenevad. Kui varem kasvatasid oma palgaga nad ära, siis nüüd kaob mõnes peres üldse töötamise mõte ära ja siis tuleb makse tõsta, sest kuskilt peab ju see raha riigikassasse tagasi tulema. Ja muidugi mehed saavad enamuse sellest koormusest. Kas siis tööl käies või elatisraha makstes, kuigi ma ei tea, kas nelja lapsega isal üldse elatiste maksmiseks raha jagub või on mingiks ajaks kõik ära arestitud ja polegi muud teha kui uue naise emapalgast elada. Tean paljusi naisi, kes ei tahagi tööle minna, sest lasterahadega on endal sissetulek olemas ja mees katab muud kulud.\nKui ma oleksin mees, siis ma ikka tõsiselt kaaluks kas ja kellega lapsi teha…., samas on ka mehi, kes naised lasterahade ootuses ära räägivad.\nOlen aastaid rääkinud, et see lastetoetus võiks olla tasuta haridus või huviringide toetus, st lasteaed ja huviringid makstakse automaatselt….siis on kindel, et lapsed saavad selle endale, mitte ei lähe näiteks elektrimaksuks, mis peaks vanemate rahast minema, mitte lastetoetustest.\nPS: Toon näite. Kui mu laps oli kahe aastane, tegin talle pangas kogumishoiuse, kuhu iga kuu panin lapsetoetuse (ca 150 kr…nüüd 11 euri). Vahepeal küll toetus tõusis, aga seda ma muutma ei hakanud. Paari aastapärast saab laps täisealiseks ja saab oma kogutud 2000 € kokku…..kogumisaeg siis ca 16 aastat :) Kui ma paneks oma noorima lapse 100 € iga kuu kontole…..oleks see summa kahe aastaga koos :D\nJa ühel hetkel on lapsed suured…….oled 45-60aastane ja mis toetused on siis, kui pension algab 70-selt. See oli vanasti vanus, kui hingasid kergemalt, et lapsed said suureks, nüüd peaks oma elu elama….. Kahju et sellest ei räägita, sest hetkel see põlvkond on harjunud peost-suhu elama või on ettenägelikult osanud selle kindlustada. Neid kes põhja vajuvad on ikka palju. Samas hästi aktiivselt räägitakse, et investeeri, tööta selle nimel ja tee oma elu selliseks, et 40-selt ei pea enam tööl käima … Mõnel algab see juba 18-selt lapsi kasvatades.\nMul on hea tunne, et veel paar aastat olen kolme lapsega ja saaksin seda lisaraha, aga siis olen ikka väga pikalt kahe lapsega, seega kunagi on noorem laps ikkagi esimene. Õnneks ei ole siis seda meeletut lasteaiakulu enam. Ehk veidi kergem on veidike aega, ka see läheb mööda…\n29. December 2016 at 11:34\nMeie peres on hetkel 2 last ning saame väga hästi hakkama. Plaanis on ka 3s saada, aga seda põhjusel, et mõlemad mehega oleme 3lapselisest perest ning tundus õige otsusena sama palju lapsi saada.\nToetus mööda külgi maha ei jookse, kuid viinarahaks see meil ka ei lähe- erinevad väljaminekud vajavad raha- kas siis trennid, lauluringid või muud hooajalised väljaminekud(jõulupeod, sõbrapäevad, emadepäevad jne) Iga asi nõuab raha ning toetus on abiks- ekstra raha pärast ma küll nüüd lapsi vorpima ei hakka.\nHetkel elame 3-toalises korteris, kuid juba on säästukontol raha, et majaostu võimaldada. Kolme lapsega kohe kindlasti korterisse elama ei jää.\n29. December 2016 at 11:43\nMind kolme lapse emana häirib suhtumine nagu rohkem lapsi tähendab kindlasti asotsiaalset sarisigijat, kes endaga hakkama ei saa. Minu jaoks see toetus majanduslikult oluline pole, aga vastu võtan ikka muidugi.\n29. December 2016 at 15:29\nTerve elu ongi ebaõiglane :D Minul ON 3 last, kuid kuna üks neist täiskasvanu, siis tema arvesse ei lähe. Seega on mul praegu 2 last ja makstav toetus kahe lapse pealt 100 eurot kokku. Tegelikult oleks ju normaalne, kui teine (hetkel siis esimene) hakkaks uuest aastast saama 50 eurot ja praegune teine laps (aga TEGELIKULT JU KOLMAS !! ) laps 300 eurot, sest kui arvestada riigi iibepoliitikat, siis ta ju on kolmas laps :)…… Aga ei-kus sa sellega! Taaskord on mul 3 last siis (loodan,et ikka on) ,kui pensionile lähen .\n29. December 2016 at 15:50\nSee uus lisa on tegelikult kolme ja enama lapsega peredele ülihea lisa. Kui me kahe lapsega mõtlesime, et toetused on kena boonus ja saaksime ka ilma hakkama, siis kolmanda tulekul tabas karm tõsiasi: tavalised autod on kõik 2.5 tagaistmega. Ehk siis sinna mahub ilma igasugu toolideta muidugi kolm inimest kõrvuti (mitte väga ümarat), aga nii kui tekib tool või kaks on asi hapu. Meil oli reaalne vajadus kolme tooli järele. Tuli hankida uus auto ja me ei võtnud kallist, pigem soodsa (Citroen Berlingo), kuid auto liising tuleb ikkagi üle 200 euro kuus. Üsna ootamatu ja samas täiesti hädavajalik. Lisaks sellele tekkis ka muid kulusid. Näiteks on ikka veel päris palju asutusi, kus erinevad soodustused, perepiletid arvestavad kahte täiskasvanut ja kahte last ning see kolmas on justkui tülikas lisa. Kolmandat, neljandat jne diskrimineeritakse?\nKui tegu oleks toetuse suurendamisega just sel moel, et esimene ja teine 50 ning kolmas äkki üle mitmesaja euro, siis oleks asi üsna ebaõiglane, kuid praegu on see siiski lisatoetus tervele suurele perele diskrimineerimata üksikuid pereliikmeid.\nKui praegu hakata jaurama ebaõiglusest esimese lapse osas, siis ma ütlen ainult, et natuke hilja või mis? Miks siis jäi kisamine ära kui selline süsteem üldse kehtestati?\n29. December 2016 at 16:34\n1) vajalik on suurem auto\n2) vajalik on suurem elamine.\nIse saan varsti kolmanda ja esimene neist on juba korda aetud, teisega on natuke aega – elab ju beebi esialgu nagunii emme-issi juures magamistoas.\nSee ka õige, et alates kolmandast oled iivet tõstnud ja et toetus on ikka perele, mitte konkreetse (1., 2., 3.) lapse eest.\n29. December 2016 at 16:35\nLaps on laps. Kui esimene on 50€, siis järgnevad võiksid samuti 50€ olla. Võib-olla loodab riik tõesti iivet tõsta aga kurb tõsiasi on see, et paljunevad 99% juhtudest ikka need kellel on majanduslikult raske hakkama saada. Mul endal veel lapsi pole aga kui peaks juhtuma, et kohe tuleks, siis saaksime isegi ilma selle 50€ väga hästi hakkama.\n29. December 2016 at 22:34\nMina tunnen, et see on ka ebaõiglane, et mul on 4 last kellest 1 elab juba oma pereelu, teine õpib ülikoolis ja väiksemad koolis ja lasteaias. Riigi silmis on mul ju ainult 2 last! Tegelikult kulud pigem ülikoolilapsele suurimad! Loomulikult kõik on ühtemoodi armsakesed ja saamegi hakkama aga…\n30. December 2016 at 00:54\nPoint ongi selles, et kuna enamik peresid piirdub kahe järeltulijaga, hakkaksid mõtlema ka kolmanda peale… ;)\n30. December 2016 at 10:42\nSee on alati nii ,et EV s on esimene ja teine laps väärtusetud ja kunagi ei muutu see ka.Saagu see suur pere ,mis tahes. Sellepärast hoolimatult sigima ikkagi ei hakka nagu paljud teevad,et neid toetusi saada.Asja tuleb mõistusega võtta.Ega laps sp kasvatamata ei jää ,et ta on riigi arvates vähem väärtuslikum ,kui kolmas laps.See riigipoolne 50 e laekub nagunii lapse kontole taskurahaks.:-) Lapsed kasvatavad üles vanemad ,kes käivad tööl.\n30. December 2016 at 11:03\nMul on praegu 1 laos, plaanis teine kindlalt veel. Samas kui vaadata toetuse vahet, sius mõistlik juba kolmas ka ju teha. Reaalne vahe kahe ja kolme lapsega ikka üsna väike. Kodu jms sai juba enne esimest last muretsetud. Ja mul on küll hea meel, kui selliseid inimesi see toetus motiveerib kolmandat last nüüd juurde saama, kui muidu just rahalistel kaalutlustel see jääks tegemata.\nJoodikperede sigimuse vältimiseks tuleks toetused siduda perearstivisiitide jms.\n30. December 2016 at 12:44\nKui see raha läheks ka lastele, siis oleks ju väga tore! Minu kodukandis on palju peresid, kus kurdetakse igapäev mööda ilma, et raha ei ole ja raha ei ole, aga ise istutakse kodus, tehakse pakkide viisi suitsu ja nädalavahetuseti peetakse isegi mõni pidu maha. Lapsed samal ajal käivad ringi vanad riided seljas, sokkides augud ja ei ole lastel võimalustki 2€ etendusele koolis või laateaias. Ka minul on 2 imearmsat poega. Mind on kasvatatud nii, et ennem maksad maksud, siis elad edasi. Sissetulek ei ole meil suur, pigem väiksem kui ” eesti keskmine ” , aga ei kurda! Pigem hoiad kokku ja käitud rahaga arukalt. Lastel kõik olemas mida nad vajavad ja soovivad. Peale sellist tõusu, ei tohiks ikka keegi enam kurta. Lapsed tehakse ju ikkagi endale mitte riigile. Mina leian, et eelkõige on see lapsevanemate kohustus oma laste eest hoolitseda materjaalselt, mitte hädaldada väikse summa eest, mis laekub riigilt. Armastagem oma lapsi!! ☺


Tootjad pole rahul piimatrahviga - Põllumajandusuudised\nAutor: Meelika Sander-Sõrmus • 6. veebruar 2014\n11 liikmesriigi tootjad pole nõus "piimatrahviga" ja paluvad rakendada täiendavaid meetmeid, et tagada viimasel aastal enne piimakvootide kaotamist sujuv üleminek tootmise mahuliste piiranguteta süsteemile.\nTäna, 5. veebruaril kohtusid tootjate esindajad Brüsselis Euroopa Komisjoni ametnikega, et selgitada tekkinud olukorda seoses piima tootmiskvootide rakendamisega enne kvoodisüsteemi kaotamist 2015. aastal. Komisjoni poolt osalesid arutelul põllumajandusvolinik Dacian Ciolose kabinetiülem Georg Häusler ja kabineti liige Alexandra Catalao, samuti põllumajanduse peadirektoraadi direktor Hermanus Versteijlen ja piimanduse valdkonna juht Brigitte Misonne.\n„Leiame, et viimasel kvoodiaastal pole mõistlik rakendada kvoodiületamise tasu, mis paneb kvootide kaotamiseks valmistuvad piimatootjad täiendava majandusliku surve alla. Lisaks sellele ei suuda Euroopa Liit tootmist piirates ära kasutada maailmaturu võimalusi ning kasvav nõudlus piimatoodete järele kaetakse ühenduseväliste riikide poolt,“ ütles tänasel kohtumisel osalenud Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoja juhataja Roomet Sõrmus.\nKohtumisel osalenud tootjate esindajad leidsid, et sujuva ülemineku tagamiseks tuleks kas vähendada kvoodiületamise tasu suurust, suurendada viimasel kvoodiaastal riikidele eraldatavaid kvoote või kohandada piima rasvasisalduse korrigeerimise süsteemi. Nendeks sammudeks vajaliku seadusandliku protsessi keerukust arvestades peaks Euroopa Komisjon alustama põllumajandusturgude ühises komitees just viimasest ehk piima rasvasisalduse korrigeerimise süsteemi kohandamisest. See aitaks tõsta EL piimatootjate konkurentsivõimet niigi keerulises üleminekufaasis, ilma et peaks fundamentaalselt muutma kehtivat õigustikku.\nKomisjoni esindajad olid meie ettepanekute suhtes kõhklevad, kuna see avaks tervisekontrolli raames saavutatud poliitilise kokkuleppe. Seda enam on vajalik, et muutusi pooldavad riigid leiaksid liitlasi ja tõstataksid küsimuse nõukogus veelkord. "Eesti põllumajandusminister on meie ettepanekuid seni toetanud, loodetavasti kasutab minister ka 17.-18. veebruarini toimuval EL põllumajandusministrite kohtumisel võimalust selle küsimuse tõstatamiseks,” lisas Sõrmus.\nEestis on kvoodisüsteemi rakendatud alates 2004. aastast, mil Eesti sai Euroopa Liidu liikmeks. Sellest ajast pole Eesti ühelgi aastal EL poolt meile seatud tootmiskvooti ületanud. Eestis toodetud piima kogus on ulatunud maksimaalselt 94%-ni riiklikust kvoodist.\nEestil on sellel ja järgmisel kvoodiaastal õigus toota 692 926 tonni piima. Soodne turuolukord, viimasel ajal valminud uued lüpsilaudad ja lehmade produktiivsuse kasv on viinud Eestis toorpiima tootmise suurenemiseni. Põllumajandusministeeriumi prognoosi kohaselt suudavad Eesti piimatootjad senise kasvutempo jätkumisel toota käesoleval, 31. märtsil, lõppeval kvoodiaastal 99% Eestile eraldatud kvoodist, kuid viimasel kvoodiaastal (2014/2015) on oodata riikliku kvoodi 5% ületamist. Kvoodiületamise tasu suurus on 27,83 eurot 100 kg piima kohta, mis tähendab, et Eesti tootjatel tuleb halvemal juhul viimase kvoodiaasta eest maksta kokku ca 9,6 miljonit eurot kvoodiületamise tasu. Tasu maksmise kohustus langeb nendele ettevõtetele, kes ületavad riikliku kvoodi ületamise korral ettevõttele määratud individuaalset tootmiskvooti.\nPõlluaas: Piimatrahv karistab edukaid


Idamaine tants Pärnus ja Pärnumaal | Idamaise tantsu uudiskiri\n← “Idamaisel tantsul on Eestis tulevikku”\nAhna mish sijaaha, ahna fannaniin!* 3 →\nIdamaine tants Pärnus ja Pärnumaal\nAve Ermus ja Heivi Tähe\nAasta oli siis 2003, kui ka Pärnu naisteni idamaahõngu tooma hakati. Esimene sõnumitooja oli Annika Nõmberg stuudiost La Ronda, kes hakkas esiti õpetama flamencot ja tõi kohe kõrvale ka idamaise tantsu. Teiseks tegutsemisaastaks said eriti agarad tantsijad juba võtta terve paketi kõiksugu mõnusat „kraami“: india klassikaline tants, kõhutants ja jooga. Annika trennides said omavahel tuttavaks tänaseni Pärnus ja Pärnumaal aktiivsed idamaise tantsu vedajad.\nKindlasti tuleb mainida seda, et need, kes me oleme täna, on loonud just Annika oma põhjalikkuse, sügavuse ja hingestatusega. Oleme temalt saanud selle aluspõhja, mida me pole kohanud enam mitte ühegi teise treeneri juures. Tema õpetus oli segu idamaisest filosoofiast, joogast ja kõigest muust huvitavast. Ilmselt “rikkusid” Annika laagrid meid edaspidiseks täiesti ära, sest otsime nüüd alati pakutavatest kavadest seda õhustikku ja materjali, mida õppisime La Ronda laagrites armastama – nädalavahetus täis tantsu, mõtisklusi, joogat ja hullumeelselt head taimetoitu.\nÜsna samal ajal, 2004. aasta sügisest hakkas Paikusel kord nädalas huvilistele kõhutantsu ja latiino tunde pakkuma Ulla Helin-Mengel. Alguses jagunes tund kaheks: 30 minutit kõhutantsu ja teine pool latiinot. Ajapikku kujunes aga kogu tunnist kõhutantsu trenn. Huvi suurenes ja tekkis algajate ning edasijõudnute grupp. 2008. aastal sai Paikuse kõhutantsutrupp nimeks Ullah, millega esineti erinevatel valla ja linna üritustel.\nParaku otsustas meie esimene õpetaja Annika edaspidiselt pühenduda vaid joogale ja me hakkasime ringi vaatama uue juhendaja järele. Nii jõudiski Pärnusse Berit Vill aka Aicha Müstika Maagilisest Teatrist.\nBerit tõi meieni uusi ja huvitavaid vaatenurki. Algas tugev tehnika lihvimine ja tantsumaailma pildi laiendamine. Tänu Beritile saime teada, kes ja mis on idamaise tantsu maailmas number üks või hoopiski out.\nÜhtäkki olime kasvanud piisavalt iseseisvateks ning ajapikku kujunes välja olukord, kus tugevamad tegijad hakkasid ise oma oskusi ja teadmisi Pärnumaal edasi andma. Nii juhtuski, et ühiseid trenne jäi järjest vähemaks, kuniks Berit Pärnus õpetamas käimise sootuks lõpetas.\nNagu eelpool mainitud sai, kasvas meie seast välja nii mõnigi uus tantsuõpetaja. Esiti Kilingi-Nõmmes, seejärel Abja-Paluojal ja Karksi-Nuias alustas 2008. aastal idamaise tantsu õpetamist Tiina Suur, kes oma hingelt sarnaneb kõige enam meie esimese õpetajaga, pühendudes samuti joogale.\nUulu naised said tutvuda idamaise tantsuga samuti aastast 2008, mil neid Heivi Tähe juhendama asus. Kolmandaks-neljandaks õpetamise hooajaks on tal õpilasi juba ka Audrus.\nSiinkirjutajad said oma varbad idamaise tantsu maailma ukse vahele aastal 2004-2005.\nAjapikku muutus tants meie narkootikumiks, otsisime lisatrennide võimalusi ja käisime koos harjutamas. 2006. a sai alguse tantsutrupp Aleha, millega oma esinejaelus tugevad tuleristsed kohe esimesel aastal igal nädalavahetusel Pärnus Türgi kohvikus esinemas käies saime.\nNagu ikka, kasvasime tugevamaks ja paremaks läbi esinemiste erinevatel üritustel ja Pärnu kuurortasutustes. Kuniks jõudis kätte aeg, mil huvid ja tulevikuplaanid meid lahutasid ning andsid võimaluse sündida Zarifil.\nAlgas ääretult huvitav ja inspireeriv aeg meie tantsuelus. Astutud sai õige samm, millest andis aimu üha rohkemate esinemiste ja uute huvitavate võimaluste jada. Meie esinemisgraafik on tihe, astume sageli üles erinevatel Pärnu puhkusepaikade lavadel ja erapidudel. Läbi Ulla saime kokku Olavi Kõrrega, tänu kellele oleme kokku puutunud võimalusega improviseerida elava muusika saatel. Me teeme 2009. aastast koostööd ansambliga Mr Buzuki & Rembetes, kes mängib kreeka muusikat. Sel aastal puutusime kokku balkani muusikaga ning kevadest läks käiku projekt, kus tantsime tribalit keskaja muusika taustaks ansamblis Livoonia.\nÜritame nii sageli kui võimalik käia erinevatel tantsukursustel üle Eesti, osaleme alati sügisesel festivalil ja kevadisel hooaja lõpetamisel. Igal suvel võtame kindlasti osa vähemalt ühest tantsulaagrist. Sel hooajal oli meil ka au osaleda Pille Roosi idamaise tantsu solisti meistrikursusel. Vaid nõnda ringi rahmeldades ja end pidevalt täiendades tunneme, et oleme piisavalt head publiku ette astumiseks. Ent tänu meie esimesele õpetajale kasvasime perfektsionistideks ning täiuslikkuse poole on meil kindlasti veel tohult pikk maa.\nTagged Annika Nõmberg, Ave Ermus, Heivi Tähe, kõhutants Eestis, kõhutants Pärnumaal, Pille Roosi, tantsutrupp Aleha, Tiina Suur\nOne thought on “Idamaine tants Pärnus ja Pärnumaal”


Filmiveeb.ee foorum • Vaata teemat - Tahad mängida?\nPostitas Peata Ratsanik » 23. Veebruar 2007, 11:23\nNicholas Van Orton (Michael Douglas) on äärmiselt rikas San Francisco ärimees, kellel näib kõik siin ilmas olemas olevat, kuid kes sellegipoolest elab eraklikku ja rõõmudevaest elu. Sellesse õnnetusse eksistentsi otustab vaheldust tuuatema noorem vend Conrad (Sean Penn), kes kingib Nickile tolle 48.sünnipäevaks kinkekaardi agentuurilt nimega CRS, mille erialaks on korraldada ebatavalisi mänge, mis tehtud mängijate nõrku ja tugevaid omadusi silmas pidades. Algul on Nicholas kummalise kingituse suhtes küll äärmiselt skeptiline, kuid mõne aja pärast saab uudishimu temast võitu, ta külastab agentuuri ning ühel pealtnäha ilusal päeval algabki mäng, mis pöörab pea peale kogu tema elu. Kõik tema ümber näivad teadvat toimuvast rohkem, kui tema ning üsna pea kaovad igasugused piirid mängu ja reaalsuse vahel.\nPostitas Peata Ratsanik » 24. Veebruar 2007, 13:55\nMeisterlavastaja David Fincheri leidlik paranoiapõnevik\n"Mäng" (või "Tahad mängida?") on kaasaegne klassika ning\non hästi võrreldav pingekruvimise meistri Hitchcocki teostega.\nRikas, kuid eraklik ja hoolimatu Nicholas Van Orton saab oma\nvennalt Conradilt sünnipäevaks kinkekaardi meelelahutuskompanii\nCRS-i poolt korraldatavasse ebatavalisse mängu, millest osa võttes\nkaob peagi piir mängu ja reaalsuse vahel ning mees kogeb\nhirmuäratavaid sündmusi, mis viivad ta meeled viimase piirini.\nDavid Fincheri järgmine ekraaniteos pärast paljukiidetud "Seitset"\non ülimalt tempokas, lavastaja paiskab peategelase teele üha\nuusi ja uusi kahtlusi ning katsumusi lausa peadpööritava kiirusega.\nFilmi süžeekäigud on ootamatud ja lausa hirmuäratavad. Igavus-\ntunde tekkimist filmi jooksul ei pea kartma, sest film on algusest\npeale kaasahaarav ega lase vaatajat hetkekski pinevuse küüsist\nlahti kuni lõpuminutiteni välja. Filmi sündmustik on paeluv, pingeline,\nhirmuäratav ja tempokas, filmi lõpp on ootamatu, kulminatsioon on\nMichael Douglas on selles filmis oma parimas vormis ning Nicholas\nVan Ortoni kehastamine on tema karjääri üks parimaid rollisooritusi.\nKa Sean Penn ja Deborah Kara Unger väiksemates rollides\nmõjuvad pingeliselt ning lisavad seda filmile juurde.\n"Mäng" on painajalik teos, mis on kohustuslik vaatamine David\nFincheri talendi austajaile ning kõigile thrillerifännidele.\nPostitas Ronet » 30. Mai 2011, 15:12\nPäris hea oli seda ilma süžee lugemiseta vaadata.\nAlguses tundus, et tegu on komöödiaga. :p\ntüng tünga otsa. Mingi hetk mõtlesin juba, et mees on kuskil hullumajas või koomas vms\nPostitas damon » 30. Mai 2011, 23:08\nKorduvalt vaadatud ning endiselt meeldib.\nPostitas Garli » 05. November 2011, 12:59\nPostitas brixxx » 22. August 2012, 15:21\nSee film kuulub kindlasti minu top3 filmide hulka. See oli ülimalt põnev ja sageli kadus reaalsuse tajumine filmis. Sageli mõjus film sellisena, et peategelane võib päriselt ka ennast ära tappa, et mängus osalejad ei suuda seda ära hoida. Vahepeal mind häiris, et kõiki peategelase samme jälgiti, et tahetakse temast lahti saada kuna teab mõnda saladust.\nAga lõpp lahendus oli hea, et tänu sellele psühholoogilisele mängule, sai peategelane oma hingerahu tagasi.\nHindeks kindlasti 10/10.\nMa küll ei oska öelda, mis mul David Fincheri filmide sünguse vastu on, aga jälle mind häiris filmis süngus.\nVahepeal oli minu lemmik David Fincheri film ''The Girl with the Dragon Tattoo'', aga nüüd uuesti ''The Game'' vaadates on siiski ''The Game'' lemmik.\nPeategelast vaadates pani imestama, et ta oli kunagi abiellus olnud.\nMul hakkas peategelasest kahju kuna ta oli endasse nii tõmbunud ning ei suutnud milleski rõõmu tunda.\nKui nüüd uuesti ''The Game'' vaadates, siis tegelikult päris jubedasse ja hulluks ajavasse mängu kaasati peategelane. Ime, et filmi lõpp peategelasele nii vabastavalt mõjus.\nHindeks endiselt 10/10.


Eesti Muusika Päevade lõppkontsert toob Tüüri, Tulve, Tally ja Kaumanni esiettekanded - Tallinn - Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt\nEesti Muusika Päevade lõppkontsert toob Tüüri, Tulve, Tally ja Kaumanni esiettekanded\n9. aprill 2014, 14:58\nEesti Riiklik Sümfooniaorkester valmistub Olari Eltsi juhatusel Eesti Muusika Päevade lõppkontserdiks. Kontserdil antakse üle festivali Eesti Muusika Päevad 2014 preemiad.\nTund enne kontserdi algust, kell 18 kõlab Estonia kontserdisaalis Mirjam Tally teose «Vortex» esiettekanne ERSO suure ansambli esituses, dirigent on Taavi Kull. Aset leiab ka kohtumine heliloojate Erkki-Sven Tüüri ja Helena Tulvega.\nLõppkontserdil tulevad esiettekandele Helena Tulve «Südamaa» klaverile ja orkestrile (solist Mihkel Poll) ning Tõnis Kaumanni mitme õhtu peale jagatud teose «Kolm saba» viimane osa, esiettekandele Eestis tuleb Erkki-Sven Tüüri teos «De profundis», mille eest helilooja pälvis hiljuti riikliku kultuuripreemia. Kontserdi teises pooles kõlab Eesti muusikaklassiku Heino Elleri «Sümfooniline legend».\nHelena Tulve «Südamaa» on valminud ERSO tellimusel ning selle. «Mind on pikemat aega köitnud ja hämmastanud tasakaalutus tasakaalus ja tasakaal tasakaalutuses – sümmeetria ja asümmeetria, kord ja kaos ning see, kuidas nad omavahel suhtestuvad ja väljendavad end nii arhailistes kui ka tänapäevastes joonistes, mudelites ja mustrites, mida võib kohata kõikjal loodus ja looduses,» rääkis helilooja. Teose solistipartii on kirjutatud Mihkel Pollile. «Mihkel Poll on huvitav ja isikupärane muusik ning suurepäraste pianistlike võimetega, kandes ette äärmiselt keerukaid teoseid artistliku üleoleku ning muusikalise vabadusega,» on noort pinaisti iseloomustanud helilooja Arvo Pärt.\nErkki-Sven Tüüri «De profundis» sündis Helsingi Linnaorkestri ja ERSO ühistellimusena ning tõi heliloojale koos äsja ERSO esituses kõlanud klarnetikontserdiga Eesti Vabariigi kõrgeima autasu - riikliku kultuuripreemia. Helsingis jõudis «De profundis» Olari Eltsi dirigeerimisel kuulajateni 1. novembril 2013.\nTõnis Kaumanni «Kolm saba» on 3-osaline teos, mille ettekanne on jagatud kolmele õhtule. Teose esimene osa kõlas kolmapäeval Rahvusooper Estonia Sümfooniaorkestri ja Mihhail Gertsi esituses, teine osa neljapäeval Vanemuise Sümfooniaorkestri ja Paul Mägi esituses. Kolmas ja viimane osa tuleb ettekandele reedel ERSO ja Olari Eltsi esituses.\nKõrvuti uudisloominguga kõlab kontserdi teises pooles Heino Elleri 90 aastat tagasi loodud «Sümfooniline legend».\nFestivali lõppkontserdil juhatab Eesti rahvusorkestrit Helsingi Linnaorkestri ja ERSO peakülalisdirigent Olari Elts, kes teeb koostööd paljude suurepäraste orkestritega üle maailma. «Praegune diferentseeritud kõlaga, tehniliselt väga võimekas ERSO, mida Olari Elts väga hästi tunneb, on valmis temaga laval mööndusteta kaasa minema,» tõdes Maris Valk-Falk vähem kui aasta tagasi kultuurilehes Sirp.\nKONTSERT: ERSO sarja FESTIVO IV kontsert «HEA EESTI ASI»\nErkki-Sven Tüür. «De profundis» (esiettekanne Eestis)\nHelena Tulve. «Südamaa» klaverile ja orkestrile (esiettekanne)\nHeino Eller. «Sümfooniline legend»\nTõnis Kaumann. III osa «Octapussy» teosest «Three Tails / Kolm saba»\nSolist Mihkel Poll (klaver)


Mida teha, kui teie rahakott või rahakott on varastatud\nSee juhtub iga päev. Nüüd on sinuga juhtunud. Teie rahakott oli varastatud ja olete kaotanud oma juhiloa, krediitkaardid , ATM-kaardi , sotsiaalkindlustuse kaardi, teeki kaardi ja kõik teie laste pildid. Sa oled mures identiteedivarguse pärast. Mida sa teed?\nPöörake kohe ühendust oma pangaga\nSularahakompanii / deebetkaardil on sageli VISA / MC-logo, nii et seda saab töödelda nagu krediitkaarti , kuid raha väljub teie arvelduskontolt .\nVõite vaidlustada pankade võltsitud võlgnevused, kuid raha saab tagasi ainult siis, kui nende uurimine läheb teie suunas - see võib kesta 60 päeva või kauem.\nKui teil on teie rahakoti / rahakoti taga tšekk või tagatisraha, avage uus konto ja teisaldage oma raha. Rääkige pangahalduriga. Andke neile teada, mis juhtus. Leiad, et nad saavad palju aidata.\nJärgmisena võtke ühendust oma krediitkaardifirmadega\nKrediitkaardipettused on identiteedivarguste tavaline vorm. Varastatud kaarte kasutatakse kiirelt, tavaliselt mõne suure ostuga või mitme väikesega. Enamik krediitkaardiettevõtteid on selleks mõistlikud ja jälgivad "ebatavalisi ostuhäireid", kuid ei arvesta seda. Andke neile teada kohe, kui olete oma pangaga riputanud.\nTee aru oma kohaliku politseiosakonnaga\nHankige aruande number ja aruande koopia. Iga ettevõte, kellega te töötate, tuvastab identiteedivarguse probleemi, on selle koopia, mistõttu tehke mitu.\nHoidke alati originaal.\n(Kohalik politsei ei tee identiteedivarguse kohta palju asju, sest see on üks ohver, ja kurjategija ei "keegi ei saanud seda" vigastada. Ärge lubage, et teid häiriks. Oluline on aruanne saada.)\nPange pettuse hoiatus. Lihtsalt helistage ühele neist krediidiarvestusagentuuridest. Kui teate kelmuse märguande, teatab agentuur, kellega te ühendust võttis, teistele.\nEquifax - 1-888-766-0008 (TDD 1-800-255-0056 ja paluge ühendus Auto Disclosure Line'iga numbril 1-800-685-1111).\nEnamikul majaomanike poliitikatel on mingisugune identiteedivarguse katvus. See oleks suurepärane aeg, et teada saada, mida see hõlmab. Ärge üllatage, kui see pole küll palju. Föderaalne kaubanduskomisjon avaldas 2008. aastal brošüüri. See hoiatas tarbijaid, et nad peaksid ostma hoolikalt. Nad ütlesid, et enamik identiteedivarguse tooteid ei tee midagi, mida te ei saa ise tasuta teha.\nVõtke ühendust föderaalse kaubanduskomiteega (1-877-IDTHEFT)\nFTC kogub teavet identiteedivarguste kohta uuringuteks ja analüüsideks. Nad võivad saata teile koopia Take Charge: võidelda identiteedivarguse vastu .\nAndke pettusest kinnipidamine\nFTC soovitab teil seda täita. Siin saate printida koopiat. Nagu politsei aruanne, on teil vaja täidetud vormi mitu eksemplari. Hoidke alati originaal. (Märkus: FTC ei nõua seda, kuid mõned ettevõtted soovivad seda notariaalselt tõestada.)\nHankige uus juhiluba\nVaadake, kas nad annavad teile uue numbri, mitte duplikaadi. Nad ei pruugi soovida, kuid seal on suur erinevus.\nKui keegi teeb kuritegu ja omab juhiluba, annavad nad need arreteerimisel politseile. Oletame, et see oli DUI. Nad vabastatakse kohtupäeval ja nad ei lähe kunagi tagasi. Miks nad seda teevad? Politsei ei otsi neid - nad andsid politseile oma ID! Pinkkaristus saadetakse teie nimele välja, kuid te ei tea sellest enne, kui olete tõmbunud lukustatud esilaternate või kiiruse ületamise tõttu.\nKui nad annavad teile uue litsentsi numbri, vanane number tavaliselt muutub kehtetuks. Isegi kui see pole nii, siis on teie nimes ja aadressil kaks erinevat litsentsinumbrit. Politsei peab lähemale vaatama, kui nad sind takistavad.\nMuutke oma lukud\nVaras teab teie aadressi nüüd. Kas teil on oma rahakoti või rahakott võti? Kui jah, siis kodu turvasüsteem on arukas investeering. Andke oma naabritele teada, mis juhtus, ja küsige neilt, kas nad hoiavad oma ukse ümber võõraid inimesi.\nHelistage teiste kaardi emiteerijatega\nKui teil on raamatukogu kaart, helistage raamatukogule. Kui teil on filmi rendiakaart, helistage Blockbustersile. Helistage oma auto rentimisele, ülikoolilinnakindlale turvalisusele, Victoria saladusele, kõigile, kes andsid teile mingi krediidi- või isikutunnistuse ... ka need ostjad / säästukaardid. Identiteedivargud on oma ohvri nimedes käivitanud igasuguseid arvet. Nad on loomingulised ja on võimatu teada, kuidas teie teavet väärkasutada.\nNad ei tee midagi, kuid on hea mõte, et nad teeksid teadmiseks, et teie teave on kadunud. Nende arv on 800-772-1213 (TDD 800-325-0778).\nHelistage oma advokaadile\nIdentiteedivargus tekitab peaaegu alati õiguslikke probleeme. Rääkige oma advokaadilt sellest, mis juhtus, mida olete teinud, ja vaadake, kas neil on teisi nõuandeid. Mõnes riigis on seadusi ja asutusi, mis aitavad identiteedivarguste ohvreid; advokaat võib suunata teid õiges suunas. Kui te ei tunne advokaati, proovige riigiprokuratuuri kontorit.\nVaatame krediidiseire teenust\nPidage meeles, et enamik identiteedivargusi juhtub kaua, kui teave on kadunud / varastatud - mõnikord võib mööduda mitu aastat, enne kui kõik põrkab. Pettuste teavitamine toimub ainult viimase kolme kuu jooksul. Krediidijärelevalve on suurepärane võimalus asju hoida.\nKuidas teatada identiteedivargusest IRS-ile\nKaristuse eest auto kindlustuse puudumisel Colorado\nMis on tasulised finantsnõustajad?\nKokkupõrke kahjustamise loobumine (CDW) või kahjutasun loobumine (LDW)


Kiusatus - 2021\nKiusatus, meelitamine, vaimustus, meelitamine, peitmine. Need on kõik sõnad, mis on kiusatuse sünonüümid. Kristlastena mõtleme kiusatusele tavaliselt midagi, mis haarab meie tähelepanu ja paneb meid tegema midagi sellist, mida me ei peaks. Piibel näitab meile mõnda tavalist viisi, kuidas me kiusatuse tagajärjel pattu teeme. See näitab ka seda, kuidas vältida lõksu sattumist.\nVaatame kahte kuulsat ahvatluslugu.\nEve kohtus saatanaga kohtudes kiusatusega - mao kujul. Saatan ahvatles Evat panema esimese patu, jättes tähelepanuta Jumala konkreetsed käsud. Jumal oli nii Aadamale kui Eevale selgeks teinud, et nad ei tohi süüa aia keskel seisvast hea ja kurja tundmise puust. Kui nad seda teeksid, siis nad sureksid.\nSaatan pani Eeva kahtlema Jumala sõnas, kui ta küsis: "Kas Jumal tõesti ütles ...?"\nTa pani ta Jumala olemuses kahtlema, öeldes, et naine ei sure, vaid et puuvilja söömine muudab ta Jumala sarnaseks. Saatan pani Eeva mõtlema, et Jumal hoiab teda oma potentsiaalist tagasi.\nEve vaatas vilja ja nägi, et see sobib hästi söömiseks, oli silmale ilus ja uskus, et see teeb temast tarka. Ta võttis selle saatusliku hammustuse ja andis oma abikaasale mõned.\nEeva kukkus läbi kiusatuse katse. Ta kuulas, kui mao keerutas Jumala sõnu. Ta vaatas puu vilja. Ta mõtles selle eelistele. Ta sõi puuvilju. (1. Moosese 3: 1-5)\nSaatan astus uuesti sisse, kui Jeesus oli just lõpetanud 40-päevase paastu.\nKui saatan kohtus Jeesusega kõrbes, oli Jeesus näljane. Saatan alustas kiusatusega, et on kindel, et töötab. Ta käskis Jeesusel kasutada oma üleloomulikke võimeid Jumala Pojana enda motiivideks, muutes kivid leivaks.\nJeesus vastas talle Jumala sõnaga. Inimene ei ela ainult füüsilises toidus, vaid jumalasõnas.\nSaatan viis Jeesuse templi kõrgeimasse kohta. Ta palus Jeesusel taas kasutada oma väge. Seekord hüppa ära, sest inglid ei lase Tal haiget teha. Jeesus vastas Jumala sõnaga. Ta ei seaks Issanda Jumalat proovile.\nSaatan näitas Jeesusele kõiki maailma kuningriike ja lubas anda selle kõik talle, kui ta saatanat kummardab. Jeesus käskis saatanal Temast eemale pääseda, sest on kirjutatud: Kummardage Issandat, oma Jumalat ja teenige ainult teda.\nJeesus ei tegelenud kunagi kiusatustega. Ta vastas ainult jumala sõnaga. (Matteuse 4: 3-9)\nSelles elus seisame silmitsi kiusatusega patustada iga päev. Pole tähtis, kui kindlalt me otsustame teha seda, mis on õige, patt näib meid hiilivana. Mõnda kiusatust on raskem ära tunda ja paljudest on raske eemale pöörata. Kristlikku elu pole kerge edukalt välja elada. Ühel päeval võib tekkida kiusatus soovida teise juhi suhtes halba tahet, teha pilti, valetada, olla kohusetundlik, olla armukade, kahelda Jumala sõnas või teha abielurikkumist.\nKiusatused on osa elust ja Jumal teab, et alati ei õnnestu meil neid vältida. Piiblilõikes, mida me nimetame Issanda palveks, mis on Jeesuse näide palvetamise kohta, sisaldab Ta abipalvet kiusatuse vältimiseks. (Matteuse 6: 9-14)\nKiusatuste ja pattude puhul on kurb asi see, et me ei saa selles süüdistada kedagi teist. James kasutab erksaid pilte, et näidata, et kiusatuse allikas on meie seest. See on inimese enda iha, mis tõmbab nad seda otsides välja ja sünnitab siis patu ja koos sellega surma. (Jakoobuse 1: 14-15)\nKuid me ei pea olema omaenda himu ohvrid. James käsib meil alistuda Jumalale ja astuda pattude vastu seisma ning saatanast väljub kiiresti. Ta põgeneb. (Jakoobuse 4: 7)\nMis ahvatleb sind tegema midagi sellist, mida sa ei peaks?\nKiusatusest ülesaamine on igapäevane otsing:\nAlustage oma päeva Jumala sõna ja palvega.\nMoodustage lugemisplaan ja lugege oma piiblit iga päev, isegi kui see on üks peatükk või lõik.\nPalvetage Jumala juhtimise ja kiusatuse eest kaitsmise eest.\nKiusatusega silmitsi seistes, selle asemel, et sellele rääkida, sellele otsa vaadata või sellele mõelda, pöörduge Jeesuse poole, paluge abi ja pidage meeles Tema sõna.\nSeista koos Jeesusega patu vastu ja saatan põgeneb.\nKülastage foorumeid ja liituge selle kiusatuse teemalise aruteluga.\nVideo Juhiseid: Dynamint Feat. Jüri Vlassov - Kiusatus (Aprill 2021).\nKiusatus, kristlik elu, kiusatus, patt, kristlased, Eeva, saatan, mao, Aadam ja Eeva, Jumal, Jeesus, 1. Moosese raamat, Matteuse, Jaakobuse raamat, Piibel, piiblitunnid\nCasefile'i vihjed algajatele\nVarem olen kirjutanud Michael John Neilli kirjutatud juhtumifailide vihjetest. Ta on leidnud, et paljud, kes alles alustavad, võiksid saada kasu samast vormingust, kuid algajate tasemel. Ta teatas...\nKunagi oli üks noor naine, kes otsustas pärast temaga kaksteist aastat oma isaga mitte vestelda, et temaga ise ühendust võtta. Ta tundis hirmu võimaluse üle teda uuesti näha ja teadis siiski, et see...


Eesti Loodus 2010/10 | SISUKORD\nKirde-Eesti tähendab enamiku inimeste jaoks ebameeldivat tööstusmaastikku, millega kaasneb rohkelt võõrast rahvast ja meie iseolemise ebakindlus. Kas Kirde-Eesti ehk Ida-Virumaa üldse on päris-Eesti?\nPanin tähele EL 2010/10\nEestile teadaolevalt teine kirjumudila (Gobiusculus flavescens Fabricius, 1779) isend püüti selle aasta 11. mail Loode-Saaremaalt Uudepanga lahest Tartu ülikooli Eesti mereinstituudi katsepüügi käigus.\nSeened EL 2010/10\nLiibuva roostetoriku esmasleid Eestist\nTänavu septembris täiendasid riigimetsa majandamise keskuse metsakorraldajad Tartumaal Järvseljal oma teadmisi metsa vääriselupaikade kohta. Ürituse käigus tõi üks koolitajatest, kogenud metsakorraldaja Aivar Hallang, siinkirjutajale näha mõningaid puuseeni.\nSellesamaga, millega olen põhiliselt tegelnud viimased nelikümmend aastat. Kunagine teaduste akadeemia president Karl Rebane väitis, et üle kümne aasta ei ole teaduses mõttekas ühe asjaga tegelda, tegevus pidi muutuma konnatiigiks.\nÜks Ida-Virumaa vaatamisväärsusi on mõistagi tuhamäed.\nBerni konventsioon, Euroopa looduskaitse võtmedokument\nTänavune aasta on rahvusvaheliselt kuulutatud eluslooduse mitmekesisuse aastaks. Selleks ajaks lootis maailm elurikkuse kadu tunduvalt aeglustada, Euroopa Liit aga koguni tõkestada.\nAjast aega on loodusuurijad võtnud ette pikki retki, et oma teadmisjanu rahuldada. Tihti tõmbab teadlast kaugele maale sealse elustiku suur mitmekesisus ja vähene uuritus.\nOn suveõhtu. Ritsiklinnud, kelle hoogne sirin veel mõned nädalad tagasi suveöid täitis, on juba lõpetanud ja esimesed ritsikad alles teevad arglikke katseid alustada.\nLaukapuu paheline pool.\nSuve lõpul Hanikatsil\nPaat podistas Salinõmmest lõuna-kagu poole. Mööda libises üüratu pikk Saarnaki kivikadakane lääneserv, pakkudes tuttavaid, ent sellest hoolimata imetlusväärseid vaateid.\nSõnumid EL 2010/10\nOtsitakse kandidaate aasta keskkonnateo tiitlile\nKeskkonnaministeerium kutsub võistlusel „Aasta keskkonnategu 2010” osalema kõiki eraisikuid, asutusi, ettevõtteid ja organisatsioone, kes on teinud elukeskkonna heaks positiivseid tegusid. Võitjaid ootab 70 000 krooni ja keskkonnamärgi kasutamise õigus.\nVõistluse eesmärk on tunnustada viimase 12 kuu tublimaid ja innustada nii üksikisikuid kui ka organisatsioone, asutusi ja ettevõtteid võtma eeskuju keskkonnahoiu, keskkonnakaitse, -teavituse ja -teadlikkuse alal esiletõstu pälvinud tegudest.\nTaas saab osaleda kolmes kategoorias: „Aasta keskkonnategu”, „Aasta keskkonnateoke” ja „Aasta keskkonnategija”, vt.\nSuvi tõi uued kuumarekordid\nTänavune suvi püstitas Eestimaal selliseid kuumarekordeid, milletaolisi pole siinmail olnud vähemalt 150 aastat.\nEesti territooriumi kolme suvekuu keskmine õhutemperatuur oli Eesti meteoroloogia ja hüdroloogia instituudi (EMHI) andmetel 18,1 kraadi. Pikaajaline suvede keskmine ehk norm on siin kandis 15,5 soojakraadi.\n„Tähelepanuväärne oli tänavune suvekuumus ka kestvuse poolest.\n15.–19. septembril peeti Lihulas 9.\nPärnus avati Endel Varepi portree\n17. septembril võeti Pärnu Kuninga tänava põhikoolis kate Endel Varepi pastellportreelt.\nEesti ühe tuntuma geograafi, looduskaitsja ja kõrgelt hinnatud õppejõu professor Endel Varepi sünnist möödus 3.\n23. septembril andis Eesti Post välja järjekordse margi suures ruutformaadis postimaksevahendite seeriast „Eesti fauna”.\nRaadiosaade „Keskkonnatelk” jätkub Vikerraadios\n„Keskkonnatelk” jätkab septembrist alates traditsioonilises stiilis looduse- ja keskkonnateemade arutamist ja uurimist Vikerraadios raadiomagasini „Huvitaja” ühe osana esmaspäeviti.\nSaade on eetris esmaspäeviti kell 10.05–11.30 ja kordub teisipäeva öösel kell 1. Saatejuht on rahvusringhäälingu ajakirjanik Sven Paulus.\nRaadiosaadet toetavad KIK ja MTÜ Ökokratt.\nVancouver ootab nõuandeid, saamaks maailma kõige rohelisemaks linnaks\nKanada linn Vancouver on seadnud väga ambitsioonika eesmärgi olla aastal 2020 maailma rohelisim linn.\nSee peaks tähendama, et enamik retki linnas tehakse siis jala, rattal või ühissõidukiga; et uued ehitised on n.-ö. süsinikneutraalsed ja vanu kohendatakse keskkonnahoidlikumaks; et iga linlase kodust on viie jalutusminuti kaugusel loodus- või roheala; et seal on praegusega võrreldes võrratult rohkem puid ja „rohelisi” töökohti, puhas õhk ja vesi, kohalik toit ning hoopis väiksem kasvuhoonegaaside heide.\nKummatigi ei pea vancouverlased ennast maailma targimateks inimesteks, vaid ootavad lähematel kuudel ideest huvitatud inimeste nõuandeid veebilehele http://talkgreentous.ca.\nUskuge: ninasarviku sarvel pole raviomadusi!\nTeravmokk-ninasarvik (Diceros bicornis) on mõnegi eksperdi arvates hukuohu servale sattunud esmajoones seetõttu, et traditsioonilises meditsiinis on tema sarvele omistatud müstiline tervendamisvõime: küll aitavat sarvejahvatis palaviku, hallutsinatsioonide ja iivelduse, küll koguni „äranõidumise” vastu. Austraalia näitlejanna ja modell Elle Macpherson olevat hiljuti välja tulnud „teooriaga” sarvepuudri imepärasest mõjust nahale.\nJuba aastaid tagasi on teadlased sarve põhjalikult analüüsinud.\nMait Sepp, Margus Pensa, Aarne Luud ja Riina Vaht describe the current status, including the vegetation of the man-made landmark of the Ida-Viru County – soon the so-called Northeast Central Massif will gain a new appearance. The seven hilltops will soon be transformed into lower plains and cut off from the surrounding water cycle to prevent leakage of pollutants.\nMöödunud sajandi lõpul uuriti balti päritoluga ostrakoode ka Saksamaal. Neid leidub nimelt rohkesti Ida-Preisimaal jääaegsetes, eriti Rootsi (Gotland) ja Eesti päritoluga rändkivides.\nRaamatud EL 2010/10\nMida lätlased tegelikult loevad\nOn vale arvata, et kriisi ajal loevad naabrid ainult santiime. Kui see nõnda oleks, püsiksid taimeraamatud Lätis palju kauem müügil.\nATLAS FLORAE EUROPAEAE 15\nDISTRIBUTION OF VASCULAR PLANTS IN EUROPE. ROSACEAE (RUBUS)\nToimetanud Arto Kurtto, Heinrich E.\nIn memoriam EL 2010/10\n12. märts 1931 – 4.\n25. aprill 1940 – 25.\nGustav Vilbaste (1885−1967) neljast lapsest kolmas Hele Vilbaste (sünd.\nKui püsisaared on järvedes mineraalsel pinnasel, siis ujuvsaared moodustuvad enamjaolt orgaanilisel pinnasel. Nad saavad tekkida vaid veekogu vananedes.\nVeebivalvur EL 2010/10\nVeebist leiab uusi õppematerjale\nKesk-Läänemere Interreg IVA programmi 2007–2013 ja KIK-i projekti „Ühendades Läänemerd – COBWEB” raames on välja antud kaks veebist allalaetavat trükist.\nTartu keskkonnahariduskeskuses (TKKHK) on valminud aktiivõppe abimaterjal „Uurime ja avastame”. Selles sisalduvad kaks õppekavakohast programmi aitavad koolieelikutel ning esimese ja teise kooliastme õpilastel teha tutvust Läänemere ja kivimitega.\nReggae-ansambel toetab päikeseenergiat\nTervisekaitseühendus Partners In Health (PIH), päikeseenergeetikat ja traadita internetti arendav SELF (The Solar Electric Light Fund) ja Grammy võitnud reggae-rühm Steel Pulse esitlesid äsja ansambli solisti David Hindsi komponeeritud laulu „Hold On [4 Haiti]”, millega kogutav tulu annetatakse PIH-i Haitil asuva tervisekliiniku varustamiseks päikeseenergiaga.\nKliinik asub mägedes, kus elektriliine pole. Pärast Port-au-Prince’i maavärinat on kliiniku töökoormus suuresti kasvanud, kütust elektrigeneraatori jaoks aga napib.


Kasutatud Timberjack 810 forwarderid müügiks - Mascus Eesti\nTe olete siin: Mascus Eesti > Metsatehnika > Timberjack > Timberjack 810\nKasutatud Timberjack 810 müügiks\nPalun leia altpoolt kõik kasutatud forwarderid kuulutused mis on müügis. Te saate otse antud kasutatud Timberjack 810, 810 D, 810 B, 810 C forwarderid müüjaga kontakteeruda kasutades kuvatud andmeid. Et otsingut kitsendada palun kasutage vasakul olevat navigatsiooniriba.\nTimberjack 810 DRataste arv: 8, Kraana mudel: CF198, Ulatus: 1000, Haaratsi mark: Loglift, Esisilla rehvimõõt: 710/40-22 5 , Tagasilla rehvimõõt: 710/40-22 5\nTimberjack 810A Boggielåda\nTimberjack 810DRataste arv: 8\nSee on täielik nimekiri kohe saadaolevaid kasutatud Timberjack 810, 810 D, 810 B, 810 C forwarderid müügiks.Kui olete mõnest kuulutusest huvitatud vajutage kastikesele selle kõrval et lisade kuulutus lemmikutesse Timberjack 810, 810 D, 810 B, 810 C forwarderid. Kui soovite teha detailsema pärinug palun lii


Posted by deilaadventure on November 4, 2016\nMa eile ei teinud meelega postitust, sest kuidagi nüri oleks tulnud see.\nKus ma käinud olen ?\nEelmises postituses kirjutasin, et lapsena seadsin endale mingi eesmärgi. Ma ei tea kust see tuli või miks, aga jah. ELi liikmesriike külastada. Ma antud hetkel mõtlen, et arvatavasti laiendan seda eesmärki, et kõik Euroopa omad hoopis. Mõned võib olla mõtlevad, et kah eesmärk, et oleks siis, et ala USA-s kõik osariigid käin läbi vms, aga mulle ei meeldi kaugele lennata 😦 Ma ei tea miks, aga mulle tundub hirmus 10+h lennukis veeta. Igal juhul kindlasti reisin kaugemale ka, aga siiski põhirõhk kodu lähedal asuvad sihtkohad 😀\nTõmban lihtsalt tabeli ja tumedaks need riigid kuhu pean veel minema\nEuroopa Liidul on 28 liikmesriiki:\nMul on mingi teema ka, et kogun tegelikult lippe, et nende riikide omasid, mida olen külastanud. Igal juhul jah 8 riiki veel minna ! Türgis olen ka käinud muidu niisama.\nTeiseks miks ma ei taha kaugele reisida, sest kui eesmärgi endale seadsin, siis ütlesin iseendale, et ennem kaugemale minna ei tohi kui need käidud 😛\nKOHUTAV on muidugi see, et Brüsselist-Hispaaniasse lennukiga on näiteks heal päeval edasi-tagasi 30€, aga ma üritan sellest mõttest loobuda ja raha säästa parem. Üleüldse siit saab päris paljudesse kohtadesse lennukiga liiga soodsalt. Ainult Eestisse maksa väike varandus ära reisimiseks -.-\nMultikas ja miks ?\nLÕVIKUNINGAS ilmselgelt !!! Ma võin seda siiani vaadata 😀 Sellepärast tihti ka enamus mu kasutatavaid pilte on sealt pärit. Miks ? Ma ei teagi, lihtsalt meeldib ja kõik. Seal on sisu tegelikult sees ja mõelda, et 1994a tehti, siis minu meelest üldse siis toodeti head kraami !\nFun fact! Ma olen seda vaadanud julgesti üle 100x ma arvan, aga iga kord ikka nutt kurgus kui Simba issi surma saab ning siis kui Simba pahad ära ajab ning troonile astub ning looma pealuu veega allapoole vajub 😀 See on see koht, kus ma omaette nutta tihun.\nMul on isegi tattoo väljavaadatud sama teemaline… 😀\nPs ! haiglas läheb väga hästi *ptuiptuiptui*…liigagi hästi ma ütleks. Mu juhendaja ise teeb graafikuid ja kuna ta ise 5 ööd jutti, siis valinud endale ka seltskonna ehk siis teised õed ja lihtsalt väga äge on ! Muidugi väga väsitab, aga siiski vinge. Täna jäin koju tulles bussis magama peaaegu ja kodus vajusin koos jopega magama ja magasin 5h jutti nii,et silm ka ei pilkunud. Tõesti väga väsitav on, aga täna on REEEDEEE ja see tähendab actionit. Nad ütlesid, et nemad ei ole näinud reedet, kus nad saaks nsm olla, aga elame näeme ! Imelik on ka see, et siin visatakse välja palju inimesi aknast välja nagu mitte niisama aknast, mis avatud, vaid ikka läbi klaasi. Nad ise ka naeravad, et see kõlab imelikult, aga nii on. Aknast välja viskamine on siin sama tavaline nagu meil õhtuti RR mõõtmised.\nMina tahaks, et oleks palju sõite, sest siis aeg lendab. Eile näiteks elustasime ja 3h oli jälle minu elust minevik. Meditsiinist mingi aeg kirjutan eraldi. Kultuur on erinev. Ikka väga !\nLihtsalt näiteks eile kahjuks ebaõnnestunult elustasime ja siis läks lahti hullumaja. Ühes majas elab mitu põlvkonda ja seal nagu kärbsed hakkasid langema ja siis avasime turgutus koha ja oaahhh. Seda oleks pidanud nägema, et arusaada. Osad kukkusid palvetama ja osad tahtsid ka lahkuda ja igal juhul ma ei tea mitu kiirabi seal lõpuks oli ja mitu politseniku, aga jah. Las olla.\nMulle ka hullult meeldib kiirabis sellepärast, et siis näeb erinevaid kodusid ! Ma olen nagu eesel aia vahel ausalt! Astun visiiti sisse ja kukun silmad punnis ringi vahtima nagu varas, et mida annaks võtta, aga ooh ei. Lihtsalt korterid&majad siin väga erinevad, et oleneb millisest kultuurist nad pärit on ja see nii äge, kuidas kodud ülesse ehitatud on.\nPs2! Mul tõesti on kirjavigu nagu sigu või nagu pensipäeval mutikesi turul, aga ma vabandasin sellepärast ja kes kaasa loeb see arusaanud juba, et jah tõesti ei oska kirjutada, aga ma ei oska paremini. Tõesti ei oska ja kuigi osadel vahepeal kukuvad silmad välja, siis pole hullu ! Andestage mu rumalus mulle. K lubas mulle Eestis eratundme andma hakata !\n3 ööd veel minna, aga õnneks need on nv ööd ja ma tõesti loodan, et sõidame nagu segased ringi ja huvitavad sõidud. Nii hea on ikka kiirabis olla kui soovi korral saan niisama olla ehk vaatleja 😀 😀 😀\nIlma vastutuseta on kiirabi töö ikka päris mõnus 😛 Tglt koos vastutusega ka.\nPrevious Post Day 2..\nNext Post Day 5&6


Õõva täis kevadpuhkus mudapealinnas ehk HÕFF 12 | Müürileht\nOliver Paadik käis 10. korda Haapsalu Õudus- ja Fantaasiafilmide Festivalil ja nentis, et hoolimata viimastel aastatel toimunud fookuse laienemisest žanrifilmidele üldisemalt, on siiamaani tegemist ühe mõnusaima atmosfääriga üritusega meie festivalimaastikul.\nAprilli viimasel nädalavahetusel tõmbas juba 12. korda miski sõnulseletamatu jõud õudus- ja friigifilmide austajad Haapsalusse, et veeta seal pikk nädalavahetus pimedas kinosaalis. Festival toimus hoolimata mõningate kohalike jumalasulaste protestist, et vägivaldsed ja verised filmid kuidagi kuurortlinna idüllilise kuvandiga kokku ei sobi. Ei oskagi öelda, kas mõjus kirikuisade avaldus vastupidiselt soovitule või on žanrifilmid järjest enam tõmbama hakanud ka n-ö reavaatajat, aga reede õhtul Haapsalu kultuurikeskuse ees festivali avama tulnud rahvahulk oli näppude peal lugedes varasematest aastatest tunduvalt suurem.\nEks ole korraldusmeeskond tegelikult suurt tööd teinud, et festival muutuks kitsast nišiüritusest natuke rohkem avatuks ja tõmbaks kohale ka inimesi, kes muidu sõna „õudusfilm” kuuldes kulmu kortsutaksid. Selline suund on ka vilja kandnud ja iga aasta kuulutatakse, et tehtud on uus publikurekord (erandiks pole ka tänavune HÕFF, kui filme käis vaatamas ligemale 4300 inimest). Küll on selle juures hajusamaks muutunud festivali fookus.\nVõrreldes varasemate aastatega, kus luubi alla on näiteks võetud nii briti, hispaania, skandinaavia horror’i uus laine, Cannon Filmsi legendaarsed märulifilmid kui ka Dracula ikooniline tegelaskuju, tundus tänavu fookuses olevatele fantastilistele olenditele pühendatud programm küll üsna umbmäärane. Mitte, et John Carpenteri „Võõrkeha”(„The Thing”), Ridley Scotti „Tulnuka”(„Alien)” või James Cameroni „Tulnukate”(„Aliens”) rolli ning olulisust ulme- ja õudusfilmide kujunemisloos kuidagi alahinnata tuleks, kuid antud fookus oleks võinud katta tunduvalt laiemat spektrit.\nRõõmustav on see, et käesoleval HÕFFil linastus kaks verivärsket kodumaist filmi – igal rindel aktiivse Mart Sanderi enda mononäidendil põhinev psühholoogiline õuduslugu „Juhuslik nimetaja”(„Behind the Random Denominator)“ ning Erkki Ergma, Lauri Hermanni ja Alar Randoja „Tartu Video kroonikad”, dokumentaalfilm Eesti 80ndate ja 90ndate videofilmihullusest. Arvestades seda, kui vähe meil taolist kino tehakse, mida edukalt Haapsalu kultuurikeskuse seinte vahel aprilli lõpus näidata saab, on see väga soliidne arv.\nKammerlik „Juhuslik nimetaja” toetub suuresti Sanderi enda näitlejaoskustele, kuna tema mängitud uhkes üksinduses piipu popsutav, viskit limpsiv kirjanik on ekraanil umbes 90% ajast. Temast õhkub küll enesekindlust ja karismaatilisust, mida monotükk kindlasti vajab, aga kokkuvõttes mõjuvad puiselt nii (läbi telefoni) peetud dialoogid, kui ka peategelase enda liigpüüdlik briti inglise keele purssimine. Seal, kus film ebaõnnestub, peitub tegelikult ka tema kõige tugevam külg. Linateos laveerib edukalt mingi ähmase piiri peal, kus ebaõnnestumine pöördub ümber teatud väärtuseks – sellega on Sander vältinud keskpärasuse laiuvat soomülgast ja kindlat unustustehõlma vajumist. (Filmi)ajalugu on ju näidanud, et paljud nii filmitegijate endi kui ka publiku jaoks läbikukkunud filmid kaevatakse hiljem fännide poolt üles ja põlistatakse kultusstaatusega. On ka HÕFF mitmeid sellisesse kategooriasse langenud teoseid aastate jooksul ekraanile toonud, mida võetakse vastu vaat et suuremagi vaimustusega kui tuntud klassikuid. Mõelgem vaid Tommy Wiseau kurioosumile „The Room”.\nTegelasi HÕFFi avamiselt. Foto: Ann Kaer\nEelnevalt mainitud püüdu festivali programmi mitmekesistada esindavad hästi avafilmiks valitud E. L. Katzi musta huumoriga pikitud krimka „Väikesed kuritööd”(„Small Crimes”) ning nüüdisaja žanrikino ühe tugevama käekirjaga auteur’i Ben Wheatley teravmeelne „Päästik põhja” („Free Fire”). Esimene räägib loo endisest võmmist („Troonide mängu” täht Nikolaj Coster-Waldau), kes pärast mõrvakatse tõttu määratud vanglakaristust kodulinna naaseb ja oma eluga edasi üritab minna. Vaene mees kistakse vanade semude poolt aga endistele, tuttavatele radadele. Film põhineb samanimelisel noir krimkal ja mõningased žanrile iseloomulikud elemendid on olemas ka filmis – kangelane, kes on justkui kõrgemate jõudude poolt määratud tammuma allakäiguspiraalil ja kergelt nihilistlik üldtoon. Katz on pannud need elemendid aga suuresti komejandi teenistusse ning niiviisi täidab iga ootamatu olukord ja kokkupõrge vaid situatsioonihuumori eesmärki. Kuna film vaevleb mõningases identiteedikriisis, tundub ka (muidu igati noirilik) lõpplahendus veidi ebaloomulikuna.\nKrimkavaibi kannab endas ka „Väikestele kuritöödele järgnenud „Päästik põhja, kuigi seda pigem Quentin Tarantinole või Guy Ritchie’le omases võtmes, kus relvakäsitlemisele lisaks on pättidele kohustuslik ka osav suuvärk ja stiilne riietus. Abikaasa Amy Jumpiga kahasse kirjutatud lugu on tegelikult režissööri oskustele paras proovikivi. Filmi tegevustik nimelt ei välju pea kordagi mahajäetud laohoone seinte vahelt, mis pärast luhtaläinud relvatehingut saab kahe osapoole omavaheliste arveteklaarimise võitlustandriks. Kuule ja teravaid märkusi saadetakse üksteise poole lõpmatutes kogustes ning aja kuludes mõjub film mingil määral juba eksperimendina, kui palju annab kummi venitada enne, kui see puruneb. Naerupahvakuid ja muhelemist saalis (ning enda emotsioone) arvestades võib öelda, et päris lõpuni kahjuks film välja ei vedanud. Wheatley on muidugi nimi, mis tasub meelde jätta.\nKrattide töötuba HÕFFil. Foto; Ann Kaer\nSelleaastase HÕFFi kõige meeldivamaks üllatajaks osutus esimese päeva lõpus linastunud Julia Ducournau „Toorelt” („Raw”). Tegemist on Ducournau debüütfilmiga, mis on noppinud nii mõnegi auhinna siin ja sealpool Atlanti ookeani. Kuigi linateost reklaamiti body horror’ina ja toodi välja inimeste minestamised Toronto filmifestivali ajal, tasub need unustada, sest esiteks pole film kuigi rõlge (kindlasti mitte ka rahulik jalutuskäik pargis) ning puudub ka füüsiliste kehade mutanteerumine või transformeerumine millekski Teiseks (küll aga on kehalised reaktsioonid seotud vaimsete muutustega, à la Cronenberg).\nPeategelaseks on taimetoitlasest Justine, kes ülikooli rebaste ristimise riitusel jänese maksa peab sööma ning endas seejärel nii füüsilisi kui ka psüühilisi muutusi tunnetama hakkab. Tagasihoidliku Justine’i üle võimust võtvad liha(likud)himud märgivad nii tema naiseks saamist kui ka oma koha kehtestamist ülikoolilinnakus, mis oma kaootilisuses ja räpasuses meenutab pigem internaatkooli. Filmi aegruum oleks justkui mikroskoopilises nihkes meie enda tegelikkusega ning esmakursuslastele osaks saav jõhkrus, õppejõudude pohhuism ja üleüldine kord ülikoolis tekitavad vaid kummastust, toetades seeläbi filmi niigi veidrat atmosfääri. „Toorelt” kannab endas kindlapiirilist autorivisiooni ning omab tohutut potentsiaali ideoloogiliseks dekonstrueerimiseks, olles seega enam kui lihtsalt üks järjekordne film kannibalismist.\nNagu ka varasematel aastatel oli väikesesse saali näitamiseks toodud nii mõnigi maiuspala väheke pikantsema maitsega külalistele. Liiga tiheda graafiku tõttu õnnestus siinkirjutajal ära näha nendest vaid kaks – muidu muusikuna tuntud Flying Lotuse paljuräägitud (ja -vihatud) „Kuso” ning mehhiklase Emiliano Rocha Minteri „Meie olemegi liha” („We Are the Flesh”). Mõlemad filmid üritavad omal viisil kompida vaataja taluvuspiire. „Kuso” eelkõige Adult Swimi programmist tuttava äärmusliku sürrealismi ja ajukeemiat muutva seosetusega, teine seksuaalsete tabude murdmisega. Välismaistele allikatele toetudes võib märkida, et „Kuso” on oma eesmärki paremini täitnud ning inimesi (peamiselt muidugi filmikriitikuid) kinosaalidest lahkuma sundinud. Tegelikkuses mitte küll jälkuste tõttu, vaid tekkiva igavuse tõttu, sest film mõjub kokkuvõttes kui liiga pikaks venitatud muusikavideo. Siiski olid seal omad momendid (eriti nautisin ma neid veidraid 3D-animatsioone, mis võisid vabalt kujutada Ed Geini ayahuasca-trippi), kuid ta töötaks, sarnaselt Adult Swimi saadetele, paremini väikeste juppidena vaadates. Kasvõi eraldi muusikavideotena.\nKuna tänavune HÕFF oli programmi poolest varasematest aastatest suurem – tervelt 29 täispikka filmi, lisaks veel ports lühifilme – siis loomulikult on siin puudutatud vaid väikest osa linastunud teostest. Tänu tihedale programmile tuli teha kalkuleeritud otsuseid, et hiljem peol mitte kuulda, et teises saalis tegelikult midagi šokeerivamat ja ootamatumat oli näidatud. Tavapärasest intentiivsem filmimaraton peegeldus ka pühapäeval kultuurikeskuse poole loivavate filmisõprade nägudest ja hõredamatest ridadest kinosaalis – paljud olid juba kodu poole teele asunud. Viimasele päevale oli ka jäetud avalik arutelu vaimulike poolt polemiseeritud HÕFFi rolli üle Haapsalu kuvandi loomisel. Kohale polnud tulnud küll ükski avaldusele alla kirjutanutest, kuid diskussioonis osalenud piiskop Tiit Salumäe sõnul kirik kultuurile kätt ette panema ei hakka ja pidas avalduse eesmärke pigem poliitilisteks.\nLoodetavasti jätkub festivali korraldajatel ka tulevatel aastatel indu ja energiat, et saaks kord aastas kaunis Haapsalus koguneda ning maniakaalselt amoraalseid, õõva tekitavaid ja/või hirnuma ajavaid filmitükke vaadata.


VIDEO | NFL-is puhkes massikaklus, oodata on liiga ajaloo pikimat mängukeeldu - Sport\nAmeerika jalgpalli profiliigas NFL puhkes läinud öösel massikaklus Cleveland Brownsi ja Pittsburgh Steelersi mängijate vahel.\nKaose algatas Brownsi kaitsemängija Myles Garrett, kes kaheksa sekundit enne kohtumise lõppu tõmbas murule pikali vastaste mängujuhi Mason Rudolphi, tiris ta peast kiivri ning andis sellega kaitsetule mehele vastu pead. Garret teenis kohtunikelt eemaldamise, kuid sellega tema karistamine kindlasti ei piirdu.\nSteelersi mängumees Maurkice Pouncey, kes samuti massikakluse tulemusena teistest varem duširuumi pidi siirduma, ütles, et Garrett "võinuks Rudolphi tappa". "Mis siis, kui ta oleks teda meelekohta tabanud?" küsis Pouncey.\nGarrett väljendas mängujärgsetes intervjuudes kahetsust. "See, mida ma tegin oli häbiväärne ja rumal. Ma tegin vea. Kaotasin enesevalitsuse ning see läheb kõik minu kaela. See teeb meie meeskonnale veel kõvasti haiget," on mees juba leppinud pika mängukeeluga.\nPortaal ESPN nimetab Garreti tegu peaaegu kuriteoks ning kutsub liiga juhte üles määrama pikimat mängukeeldu, mis väljakul toime pandud teo eest kunagi on antud. Hetkel hoiab seda rekordit enda käes 2006. aastal vastast kiivriga näkku löönud Tennesse Titantsi kaitsemängija Albert Haynesworth, kes jäeti pealtvaatajaks viieks kohtumiseks.\nKaotusseisust välja tulnud Colts ja Hunt pidid lõpuks vastaste paremust tunnistama (2) 11.11.2019\nColts ja Hunt said totralt valusa kaotuse (7) 03.11.2019\nVarem ja ka hiljem on NFL määranud ka pikemaid karistusi, kuid kõik need on apellatsioonikomisjoni poolt lühendatud või sootuks tühistatud. Tänavu 30. septembril määrati Oakland Raidersi mängijale Vontaze Burficti kaasmängija elu ohtu seadmise eest 12-mänguline keeld, kuid see karistus pole veel apellatsioonikomisjoni laualt läbi käinud.\nKa viiemängulise rekordi üle trumpamine lõpetaks Garretti hooaja, sest Brownsil on jäänud käesoleval põhihooajal pidada vaid kuus kohtumist.\nGarrettilt hoobi saanud Rudolphil oli õnne, et ta tõsisemalt vigastada ei saanud, sest alles eelmisel kuul sai ta peapõrutuse ja pidi ühe mängu vahele jätma.\nMargus Hunt: hooaeg algas väga raskelt, nüüd on hakanud paremini minema\nHunt ja Colts said napi ja valusa kaotuse\nHundi ja Coltsi play-offi rong hakkab pärast valusat kaotust ära sõitma


Oranžide õitsemise kroonlehed: lõõgastav kasu ja retsept - looduslikud abinõud 2022\nThe apelsiniõis See on paljude tsitrusviljade lill, mille hulgas on apelsin ja sidrun. Selle taime teaduslik nimetus on "Citrus Auratium" ja tavaliselt tuntakse seda oranži puu lillena, lilled on valged, väga ilusad ja väga intensiivse lõhnaga, mis vaevalt ei jää märkamata.\nNad õitsevad kevadel ja lisaks apelsinipuudele, mis on istutatud apelsinide kogumiseks, on see puu näha paljudes väljakudes, aedades ja tänavatel Valencia ja Andaluusia erinevates provintsides.\nNende õitsevate puude olemasolu ja ilu andmine nendele ruumidele on samuti meie aroomiga immutatud.\nOranžide õite lilled on väga nõutud lilled ja neid hinnatakse paljudes sektorites ning nende hulgas erineb terapeutiline väli apelsiniõieliste lillede meditsiinilistest omadustest.\nTeised valdkonnad, kus seda väga nõutakse, on kulinaarses maailmas ja kosmeetika maailmas.\nKosmeetikatoodetes kasutatakse eeterlikku õli, apelsiniõie õie vett, parfüümi, Kölni, keha ja näokreemi, meikide eemaldajat, keha seepi.\nKulinaariamaailmas kasutatakse apelsiniõieliste kroonlehtede infusiooni kondiitritoodete, näiteks traditsioonilise Roscón de Reyes'i valmistamiseks pagariäris, mis on valmistatud ka oranžide õite rikkaliku ja peene meega, apelsiniõis ".\nOranžide õieliste kroonlehtede infusioon on tuntud ja seda kasutatakse juba ammu ajas oma terapeutiliste omaduste poolest.\nSiin me üksikasjalikult terapeutilised omadused apelsiniõieliste kroonlehed.\nOranžide õieliste kroonlehtede infusiooni eelised on:\nSee aitab meil rahutust, närve, stressi rahustada.\nSee aitab meil magada unetuse korral.\nMenstruatsiooni põhjustatud valu leevendamine.\nToetada seedetrakti spasme.\nKuidas valmistada oranžide õieliste kroonlehtede infusiooni\nApelsiniõie kuivatatud kroonlehed on kergesti kättesaadavad turul, supermarketites ja ravimtaimedes. Mõnedes herbalistides on võimalik neid värskelt värskendada.\nOranžide õieliste kroonlehtede infusiooni valmistamiseks saame kasutada kuivatatud kroonlehti või valmistada seda ka värskete kroonlehtedega.\nKui soovite infusioone magustada, saate seda magusamaks maitseks kas veidi pruuni suhkru, stevia või meega, mis sulle meeldib. Meie puhul oleme selle infusiooni jaoks valinud apelsiniõie mesi.\n2 tl kuivatatud apelsiniõielisi kroonlehed.\nMe panime veega tulele kuumutatavasse potti.\nHetk, mil hakkate keema, lisage apelsiniõie kroonlehed.\nMe keeme 2 või 3 minutit.\nLülitage soojus välja, katke infusioon 10 minutit.\nMe paljastame infusiooni ja tüve.\nKui see on soe, lisage teelusikatäis mett.\nOranžide õieliste kroonlehtede infusioon on ideaalne öösel, see aitab meil lõõgastuda ja vähehaaval me unistada. See artikkel avaldatakse ainult teavitamise eesmärgil. See ei saa ja ei tohiks asendada konsulteerimist arstiga. Soovitame konsulteerida oma usaldusväärse arstiga. TeemadInfusioonid\nBeyblade oranžide võitlus (Mai 2022)