NAPSALI K TÉMATU:\n2. 1. 2006 - Tajné rakety Czech Made; Respekt\n7. 3. 2005 - Obchod se zbraněmi ovládají velmoci ; http://specialista.danjutsu.com\n3. 3. 2005 - Také zbrojovka chtěla prodat zbraně Kongu; Hospodařské noviny\n3. 3. 2005 - Ladislav Sornas: Právo nebylo ani na straně vojáků, ani rebelů; Hospodařské noviny\n21. 2. 2005 - PRODEJ ZBRANÍ DO KONGA: Kavan dal svolení; Hospodařské noviny\n21. 2. 2005 - PRODEJ ZBRANÍ: Kam šly zbraně? Kongo, či Zimbabwe?; Hospodařské noviny\n21. 2. 2005 - ANALÝZA: VÝVOZ ZBRANÍ PO ČESKU - Dohled nad armádními dodávkami má slabá místa; Hospodařské noviny\n11. 2. 2005 - Gross věděl o obchodu se zbraněmi; Hospodařské noviny\n11. 2. 2005 - Rakušané vozí pušky do Íránu\n9. 2. 2005 - České zbraně šly do válčící Afriky; Hospodařské noviny\n9. 2. 2005 - Generál z Konga byl v Praze skoro jako doma; Hospodařské noviny\n26. 1. 2005 - České zbraně zločinci znají; Hospodařské noviny\n22. 1. 2005 - Český obchodník se zbraněmi nedávno zadržený v Libérii je teď na útěku ; ČRO - Radiožurnál\nJaroslav Spurný a Robert Keil; Respekt\nBílá místa v Národní zprávě o zbraních. Četl- li nějaký mírový aktivista čerstvou Národní zprávu o kontrole exportu zbraní, měl z ní určitě radost. Zdejší společenští i političtí idealisté prosazovali hned po listopadu 1989 útlum zbrojařského průmyslu a konec dodávek podezřelým režimům či do konfliktních oblastí. Zpráva o exportu zbraní z Česka za rok 2004, zveřejněná ministerstvem zahraničí na Štědrý den, vlastně konstatuje, že se jejich záměr naplnil. Export klesl od vzniku republiky na polovinu a jako cílové země převažují státy Evropské unie a USA. Přesto obchod se zbraněmi zůstává kritickou "černou dírou", kde Česko pořád ještě ztrácí svou prestiž.\nNárodní zpráva o ročním vývozu zbraní vyšla už letos podruhé a většinu z jejích 49 stránek zabírá popis zákonů - od českých přes Evropský kodex a embarga OSN až po usnesení různých mezinárodních komisí - , podle nichž se obchod se zbraněmi omezuje a kontroluje. Dál je v ní podrobný seznam států, do kterých jsme zbraně exportovali a za kolik, a taky zde zájemce najde seznam vyvezené techniky. Co se nedozvíme, je propojení těchto informací - tedy jaké zbraně jsme vyvezli kam a jaké firmy za tím kšeftem stály. A kromě toho není ve zprávě ani slovo o konečném užití zbraní - zda bylo všechno v pořádku, jestli se nedostaly do rukou různým militantním nebo teroristickým jednotkám, nebo jestli nebyly reexportovány do embargovaných zemí. "Jsme vázáni řadou předpisů o utajovaných skutečnostech," vysvětluje nedostatky letos - navlas stejnými slovy jako loni - ředitel odboru bezpečnostní politiky ministerstva zahraničí Petr Kaiser, který zprávu zpracoval. Porovnáváme- li současnou situaci s minulostí, je všechno úžasné. Vždyť na sklonku osmdesátých let bylo Československo osmým největším vývozcem vojenské techniky na světě, dnes se pohybujeme někde kolem čtyřicátého místa. Tehdy jsme se podíleli na světovém exportu zbraní skoro pěti procenty, dnes třemi desetinami procenta. Ještě počátkem devadesátých let šlo osmdesát procent československých zbraní do rizikových oblastí, hlavně do mimoevropských zemí bývalého socialistického tábora nebo států zmítaných občanskou nebo guerillovou válkou, dnes je poměr přesně obrácený. Za těmito příznivými čísly je ovšem jeden velký problém. Zpráva vůbec nijak nemapuje podezřelé kšefty tuzemských obchodníků se zbraněmi. A že jich v posledních letech nebylo málo: neodhalily je ovšem zdejší úřady, nýbrž investigativní novináři, zástupci nevládních organizací či na ně upozornili představitelé jiných zemí. Namátkou jmenujme například pokus vyvézt - přes zásadní odpor spojenců z NATO a doporučení Evropského kodexu o vývozu zbraní - do Číny radiolokátor Věra odhalující americký "neviditelný" bombardér B 2. Nebo snahu propašovat reexportem samopaly do válčícího Konga či vývoz tanků a letadel do Jemenu i poté, co se prokázalo, že přes tuto zemi pokračují zbraně do embargovaného Súdánu. A šlo by pokračovat. Kromě toho nevládní organizace Transparency International a Amnesty International ve svých zprávách upozorňují, že české firmy dostávají licenci na export do rizikových zemí jako Filipíny, Indonésie, Kolumbie, Srí Lanka či Vietnam, kde mohou být zbraně zneužívány ve válkách či používány při porušování lidských práv.\nKavan v Zimbabwe\nČeské ministerstvo zahraničí má na výhrady jedinou odpověď - vydání vývozní licence ministerstvem průmyslu neporušuje žádné tuzemské normy ani mezinárodní závazky, a pokud zbraně končí reexportem v embargovaných zemích, je to věc vyšetřování pro tajné služby a policii. Jenže třeba v roce 2004 jsme podle zprávy vyvezli do embargované Číny zbrojní materiál za sto milionů korun ( třicetkrát více, než je průměr posledních let). "Embargo EU hlídá především vývoz špičkové technologie. Jinak do Číny vyváží zbraně i další evropské země," odpovídají shodně mluvčí ministerstva zahraničí Vít Kolář i mluvčí ministerstva průmyslu Ivo Mravinac. Kdo a co odtud do Číny vyvezl, nemohou prozradit, je to tajné. Stejně končí pokusy se dozvědět cokoli o jiných podezřelých obchodech, třeba o vývozu ručních protiletadlových raket, jejichž likvidace je už léta doporučena vídeňskou konvencí a jejichž letošní export z Česka někam na neznámé místo určení dokumentuje Národní zpráva ( nevíme, jestli rakety nekoupily USA, aby je zlikvidovaly, nebo třeba Srí Lanka). A to je přesně to, co kritizuje na Česku Evropská unie: nemožnost veřejné kontroly vývozu zbraní. Zatímco na západ od nás existují parlamentní komise a výbory, které kontrolují obchod se " speciální technikou" a publikací či politickým tlakem se snaží o jeho omezení ( například v Holandsku tak poslanci v roce 2004 dosáhli prakticky nulového exportu zbraní do Číny), u nás je klid. Existuje sice sněmovní Podvýbor pro kontrolu obchodu s vojenským materiálem, ale o jeho existenci kromě zasvěcenců nikdo neví. "Není to naše chyba, snažíme se, ale nemáme dostatečné pravomoci obchody kontrolovat a navíc nemůžeme nic zveřejnit, protože skoro všechno je tajné," říká předseda podvýboru David Šeich ( ODS). Proč už dávno jako poslanci neprosadili rozšíření pravomocí na úroveň běžných západních zemí? "Právě to připravujeme a chceme to prosadit do konce volebního období," slibuje Šeich s odvoláním na nedostatek času a to, že podvýbor vznikl teprve v červnu 2005. Co říká na export zbraní do Číny? " Zatím jsem zprávu nestudoval, ale pohlídáme si to, je to citlivá záležitost," říká. Zveřejní fakta o obchodu, pokud se dozvědí nějaké nepravosti? "To nemůžeme, v Česku je to bohužel tajné, ale pokusíme se do konce volebního období prosadit zvýšené pravomoci, abychom mohli komunikovat s veřejností," říká Šeich s tím, že zatím nemůže mluvit ani o případech, které dosud projednávali. Podle představitelů nevládních organizací funguje podvýbor spíše jako podpora vývozu zbraní. "Je to dáno složením podvýboru, dvě třetiny členů jsou z KSČM nebo ČSSD a ti v čele s Janem Kavanem, který je známý třeba tím, že jako ministr zahraničí povolil vývoz zbraní do embargovaného Zimbabwe, spíše podporují zbrojařskou lobby," říká Karel Dolejší z Amnesty International. Slova o podpoře zbrojařské lobby jsou na místě, David Šeich si na opakované přání, aby naznačil, jaké případy exportu v podkomisi projednávali, vzpomíná na jediný. "Zajímalo nás, proč nebyla udělena licence na vývoz jistého vojenského materiálu do Bulharska," říká a diví se upozornění, že Bulharsko je už léta podezíráno různými mezinárodními kontrolními komisemi z reexportu zbraní do embargovaných států a prodej armádní techniky do Sofie může snadno znamenat bezpečnostní riziko. Situace se asi do budoucna nezmění, vláda v prosinci znovu schvalovala seznam utajovaných skutečností a podrobnosti o obchodu se zbraněmi mezi ně patří - včetně utajování firem a konkrétních zakázek. Podle neoficiálního zdroje ministerstva zahraničí tak porušuje i některé závazky dané Evropské unii o zveřejňování obchodu se zbraněmi a čeká nás další kritika. Jak je to možné? Odpověď je o svátcích těžké získat. " Teď uprostřed dovolené a momentální procházky na běžkách vám nedokážu kvali . kovaně odpovědět, zeptejte se prosím ministra obrany," říká premiér Paroubek. Ministr Kühnl je nedostupný.\nDeset zemí, do kterých jsme v roce 2004 nejvíce exportovali\nZemě Export (miliony Kč):\nObchod se zbraněmi ovládají velmoci\nZe světové výroby zbraní, odhadované v posledních letech na 200 miliard eur, jde zhruba 40 miliard na vývoz. Víc než 90 procent tohoto světového obchodu se zbraněmi přitom připadá na pět hlavních světových velmocí. V čele tabulky jsou Spojené státy následované Ruskem, Francií, Německem a Velkou Británií. To jsou hlavní údaje výroční zprávy, kterou 30. ledna předalo francouzské ministerstvo národní obrany francouzskému parlamentu.\nTabulku menších vývozců zbraní vede Izrael, který vyváží zejména bezpilotní pozorovací letadla, elektroniku a taktické střely. Na dalších místech figurují Čína, Itálie, Švédsko, Jižní Afrika a Brazílie. Pokud jde o Francii, která je v tabulce největších vývozců zbraní na třetím místě za USA a Ruskem, její export zbraní činil v roce 2002 4,42 miliardy eur a v roce 2003 4,3 miliardy eur. Na světovém trhu na Francii připadá zhruba 12 procent zakázek a její průměrný roční export zbraní v letech 1994-2003 se pohyboval kolem pěti miliard eur.\nKonec studené války přinesl v celém světě pokles zbrojní výroby, ale po atentátech 11. září 2001 v New Yorku začala produkce zbraní opět stoupat. To platí zejména o Spojených státech, na které dnes připadá polovina světových nákladů na zbrojení. Tento trend by měl v USA pokračovat, jak o tom svědčí i návrh amerického státního rozpočtu na rok 2005, který prezident G. W. Bush v těchto dnech předkládá Kongresu. Bílý dům dal již v lednu vědět, že bude požadovat mj. dalších 80 miliard dolarů na financování operací v Iráku a v Afghánistánu.\nLoni se dařilo i ruským vývozcům zbraní, kteří jich vyvezli za 6 miliard dolarů, což bylo nejvíc od rozpadu Sovětského svazu. Nejen ruský vývoz zbraní, ale i ostatních největších exportérů směřoval loni hlavně do Asie, na Blízký východ a do zemí Severní Afriky. V ruském vývozu má největší podíl letecká technika, která tvoří zhruba polovinu exportu zbrojních technologií do Číny, Indie a Vietnamu.\nZpráva francouzského ministerstva národní obrany neskrývá své uspokojení nad tím, že se francouzským vývozcům daří stále více na evropském trhu, který dosud ovládaly americké zbrojovky. Nedávné zřízení Evropské zbrojní agentury v rámci Evropské unie by mělo vyhlídky evropských zbrojovek dále zlepšit. Francie si rovněž slibuje nové zbrojní zakázky od Libye, na kterou bylo před lety uvaleno na vývoz zbraní embargo, jež bylo nedávno zrušeno. Libye má zájem zejména o bojová letadla, fregaty a rakety. Paříž přitom zdůrazňuje, že se bude řídit evropským kódem z roku 1998 regulujícím vývoz zbraní, který vývozcům zbraní stanoví osm podmínek. Jedna z těchto podmínek zní, že je třeba odmítnout prodej zbraní zemím, které by je „mohly použít k napadení jiné země nebo přispět k regionální nestabilitě“. Na základě tohoto kódu Francie řekla „ne“ v roce 2002 devadesáti pěti a v roce 2003 sto dvěma zájemcům o dovoz jejích zbraní.\nTaké zbrojovka chtěla prodat zbraně Kongu\nČeské firmy pomáhaly udržovat napětí ve válčícím Kongu.\nHN získaly detaily dalšího podezřelého vývozu zbraní do neklidné části Afriky. Pět tisíc samopalů se do embargem zatíženého Konga pokoušela v roce 2000 vyvézt Česká zbrojovka Uherský Brod. Je to už druhá firma. Jak už HN napsaly, do válčící časti Afriky dodala stovky zbraní i ostravská firma Arms Moravia.\nStejný scénář i postavy\nPříběhy obou firem jsou k nerozeznání. Začátkem roku 2000 Česká zbrojovka požádala o povolení vývozu samopalů vzor 58 za deset miliónů korun do embargovaného Konga. Tehdejší ministr zahraničí Jan Kavan (ČSSD) dal vývozu zelenou, přestože jej podřízení upozorňovali, že se na zemi vztahuje embargo EU.\nČeská zbrojovka nakonec Kavanův podpis nevyužila. Krátce poté, co s obchodem souhlasil, žádost stáhla a podala novou. Žádala o dovolení vývozu těch samých zbraní do Zimbabwe, která v té době otevřeně spolupracovala s vládním režimem v Kongu.\nZatímco minulý týden si Kavan na "konžská" povolení nevzpomínal, tento týden nabídl několik argumentů, proč souhlasil. "Pokud si pamatuji, tak jsem to tenkrát konzultoval s řadou příslušných odborů a po jistém váhání jsem souhlasil s názorem odborníků, kteří měli daný region v gesci," uvádí Kavan, jenž měl v čele diplomacie zaručit, že české zbrojní obchody nebudou v rozporu s mezinárodními závazky.\nProti doporučení diplomatů z afrického odboru stála nesouhlasná stanoviska dalších tří sekcí. Všechny upozorňovaly právě na embargo EU. K tomu Kavan uvádí: "Jak jistě víte, Česká republika v té době nebyla členem EU." Česko sice tehdy nebylo pravoplatným členem EU, už v létě 1998 ale podepsalo Kodex chování EU při vývozu zbraní. A ten, byť není právně závazný, se musí dodržovat. "Na tom je spojenectví založeno. Kdyby všichni všechno porušovali, tak to můžeme zabalit," říká Kavanův nástupce Cyril Svoboda (KDU-ČSL).\nKavanovo slovo ovšem nebylo rozhodující, konečný verdikt byl na licenční správě ministerstva průmyslu, která nakonec bez problémů vydala povolení pro Zimbabwe.\nPodezření? To nestačí\nLicenční správa povolila vývoz, přestože obě firmy - jak Arms Moravia, tak Česká zbrojovka - předtím ty samé zbraně chtěly dodat do Konga a existovalo tak podezření, že samopaly míří ve skutečnosti do embargované země.\n"Nevím o tom, že by něco takového bylo prokázáno, nemáme o tom důkazy. Pokud na základě mezistátní dohody došlo, či dochází k vojenské pomoci mezi spřátelenými zeměmi, nelze proti tomu mít námitky," reagoval za licenční správu mluvčí ministerstva průmyslu Ivo Mravinac.\nSebemenší pochybnosti nepřipouští ani Česká zbrojovka, jeden z největších českých výrobců ručních zbraní. "Splnili jsme všechny zákonné podmínky. Celý vývoz byl naprosto transparentní a byl řádně povolen ministerstvem průmyslu," tlumočil stanovisko vedení zbrojovky její mediální zástupce Michal Moroz. O detailech se bavit nechce, odkazuje na obchodní tajemství. V době, kdy na ministerstvu zahraničí úřadoval Kavan, úřady umožnily nejvíce zbrojních obchodů, které později kritizovaly mezinárodní nevládní organizace.\nNamátkou: v září 1999 licenční správa povolila vývoz zastaralých tanků T-54 a T-55 do Jemenu. Ale například sousední Polsko od podobného obchodu ustoupilo, protože mělo podezření, že tanky by nakonec mohly zamířit do Súdánu. Další tanky o rok později s povolením státu mířily na neklidnou Srí Lanku.\nKauza zbraně pro Kongo\nOstravská firma Arms Moravia připravila začátkem roku 2000 smlouvu s hlavním nákupčím konžské armády generálem Francesco Olengou.\nTisíc protitankových zbraní RPG 7 tehdy firma nakoupila u Ministerstva vnitra bez výběrového řízení. V prodeji se angažoval přímo tehdejší ministr vnitra Stanislav Gross.\nGross se setkal s ředitelem firmy Arms Moravia Petrem Bernatíkem. Schůzku domlouval Grossův podřízený Jiří Drápela.\nVývoz do embargovaného Konga odsouhlasil tehdejší ministr zahraničí Jan Kavan.\nGenerál Olenga má nadstandardní vztahy s některými diplomaty z africké sekce ministerstva zahraničí. Loni jej například jeden z nich v době své dovolené doprovázel v Černínském paláci.\nLadislav Sornas: Právo nebylo ani na straně vojáků, ani rebelů\nKonflikt v Kongu si vysloužil přezdívku "africká světová válka". Podle Ladislava Sornase, který v roce 2000 v zemi pobýval jako pozorovatel mise OSN, je přezdívka oprávněná.\nHN: Jak to začalo?\nV Kongu se bojovalo už od roku 1996, kdy proti vládním jednotkám stáli povstalci z kmene Tutsijů podporovaní Rwandou. O rok později rebelové vedení Laurentem-Desiré Kabilou vstoupili do hlavního města a tehdejší diktátor Mobutu utekl ze země. Kabila se vzápětí prohlásil prezidentem, zakázal všechny politické strany a ve svých rukou soustředil veškerou moc. Netrvalo dlouho a propukla druhá fáze občanské války.\nHN: Jak tehdy konflikt viděl svět?\nProti vládě v té době oficiálně stály všechny evropské státy, USA, Kanada. Aktivně se ale na konfliktu podílely pouze sousední státy. Za Kabilu bojovaly Zimbabwe, Angola či Sudán, proti němu Rwanda, Uganda, Burundi.\nHN: Co ty africké státy sledovaly? Lákalo je nerostné bohatství?\nV Kongu najdete všechny prvky Mendělevovy tabulky. Diamanty, zlato, kobalt. Kabila za pomoc a za zbraně platil rovnou diamanty, které se odvážely i s hlínou.\nHN: Jak tam lidé žijí?\nTřicet procent obyvatel jsou analfabeti, střízlivé odhady hovoří o tom, že třetina lidí je nakažena AIDS. Kolik lidí je podvyživených, nemocných tuberkulózou či malárií, nikdo ani nespočítal. Nesmíme zapomínat ani na vysokou nezaměstnanost, dětskou úmrtnost a chudobu.\nHN: Jak ta válka vypadala?\nŘeka Kongo rozdělovala zemi na sever, kde města ovládali povstalci, a jih, který byl vládní. V jednom případě byla dělostřelecká palba přímo ve městě, jinak to ale byla spíše partyzánská válka, kdy jednotky najížděly na nepřátelská města a plenily je. Civilisté se buď stali vojáky, nebo utekli. Milióny lidí byly v pohybu.\nHN: V Sierra Leoně vojáci lidem sekali ruce nohy. To se dělo i v Kongu?\nTo ne, tam je rovnou stříleli. Nejhorší ale na té válce byly ty důsledky: chudoba, utečenci.\nHN: Kdo byl v právu?\nNikdo tam v právu nebyl. Nemáme koho podporovat. Měl se uplatňovat model, podle něhož by se úplně utáhly kohoutky, aby si nemohli koupit patrony. Pak by museli začít jednat. Každopádně nemůžeme počítat s tím, že když pomůžeme jedné straně, konflikt se vyřeší. Přesně jako v Jugoslávii. Kdo je vinen? Srbové nebo Chorvati?\nHN: Úřady se ohánějí certifikátem konečného uživatele ze Zimbabwe. Je to dostatečná záruka?\nSamozřejmě že ne. To je stejné, jako by za Varšavské smlouvy někdo dodal zbraně do Polska a tvrdil, že nemohou skončit v Československu.\nHN: Zaznamenal jste, že by západní země do Konga posílaly zbraně?\nNe. Každý věděl, že když Kabilovi dneska prodá zbraně, zítra je použije proti němu.\nPRODEJ ZBRANÍ DO KONGA: Kavan dal svolení\nJan Kavan coby ministr zahraničí vydal v roce 2000 povolení k vývozu zbraní do Konga, přestože na tuto zemi bylo uvaleno mezinárodní embargo. O export tisíce protitankových vrhačů RPG 7, pěti set kulometů a šesti raketometů zažádala ostravská firma Arms Moravia. Žádost podala začátkem února, Kavan ji podepsal 3. března. Tyto informace HN potvrdil i nynější mluvčí ministerstva zahraničí Vít Kolář. "Stanovisko tehdejšího ministra Kavana bylo podle dokumentace kladné," řekl. Jan Kavan dnes tvrdí, že si na souhlas nepamatuje. "Nemohu pamatovat pět let starý případ. Nemám přístup do archívu a nemohu se dostat k materiálu, k němuž chcete vyjádření," reagoval písemně na dotaz HN. Osobní rozhovor předtím odmítl. Známý případ, nový vývoj Zprávu, že zbraně mířily do embargované země v neklidné části Afriky, přinesly HN už v minulých dnech. Dosud se zdálo, že se Arms Moravia pokoušela dostat výzbroj do Konga bez vědomí úřadů. Z Kavanova podpisu je však zřejmé, že jak tehdejší ministerstvo zahraničí, tak licenční správa mohly transakci zabránit.Kavana, který měl v čele diplomacie zaručit, že české zbrojní obchody nebudou v rozporu s mezinárodními závazky, přitom jeho podřízení na embargo upozornili. Důvěryhodné zdroje z ministerstva uvedly, že kvůli žádosti Arms Moravia se Černínský palác rozdělil na dva tábory. Zástupci afrického odboru obchod doporučovali, úředníci dalších tří odborů jej odmítli. "Kavan dostal na stůl žádost s argumenty pro a proti, s přípisem, že musí učinit politické rozhodnutí," uvedl zdroj. Dokumenty skrývá archív Exministr Kavan má pravdu, že dokument s jeho podpisem je uložen v archívu ministerstva. Žádost o dokumenty mluvčí Vít Kolář odmítl. "Dokumentaci k obchodu není možné bez souhlasu ostatních partnerů vydat, obsahuje důvěrné obchodní informace," uvedl. Arms Moravia nakonec Kavanův podpis nevyužila. Krátce poté, co s obchodem souhlasil, žádost stáhla. Napsala novou, místem určení už však nebylo Kongo, ale Zimbabwe. Proti licenci do této země pak neprotestoval žádný úřad. Přesto se Kavan dostal do rozporu s předpisy o zahraničním obchodu s vojenským materiálem. "Při přísném výkladu zákona by to mohli policisté a žalobce brát jako trestný čin. Vzhledem k tomu, že to bylo později staženo, bych to ale na stíhání neviděl," míní respektovaný právník Tomáš Sokol. Stopa vede k rytířům V době, kdy Kavan souhlasil s vývozem, byl generálním sekretářem ministerstva zahraničí Karel Srba, později odsouzený za přípravu vraždy a dodnes vyšetřovaný kvůli machinacím s veřejnými zakázkami. Srba se později stal členem řádu Moravských rytířů svatého Rostislava a Kolumbana, kde potkal i šéfa firmy Arms Moravia Petra Bernatíka."Mohu jednoznačně prohlásit, že pan Srba neměl žádný pracovní vztah k problematice licenčních řízení a že se mnou nikdy o těchto záležitostech nehovořil," odepsal HN Kavan.\nPRODEJ ZBRANÍ: Kam šly zbraně? Kongo, či Zimbabwe?\nJe to poslední střípek obrazu pozoruhodného případu, na jehož konci může být mezinárodní ostuda. Dokládá, že vývoz stovek pěchotních zbraní do válčící Afriky přikryli vysoce postavení představitelé vlády Miloše Zemana a že obchod byl podezřelý od počátku do konce.Hospodářským novinám se podařilo shromáždit a ověřit detaily ze zákulisí vývozu tisíce protitankových vrhačů RPG 7, pěti stovek kulometů a šesti raketometů. Jak se ukázalo, klíčovou roli sehrála v obchodu česká diplomacie.Poté, co se ostravská firma Arms Moravia dohodla s hlavním nákupčím konžské armády Francesco Olengou, požádala úřady o povolení vyvézt zbraně do jeho země. To se stalo ve stejný den, kdy měla vstoupit v platnost smlouva mezi Arms Moravia a Kongem, přesněji 3. února 2000. Licenční správa ministerstva průmyslu požádala, tak jak jí ukládá zákon, o stanoviska ministerstva vnitra, obrany a zahraničí. Záloha a velvyslanectví Nejostřejší třenice nastala mezi diplomaty. Úředníci z afrického teritoriálního odboru ministerstva zahraničí obchod doporučili, ostatní se postavili proti. Konečné slovo tak musel dát tehdejší ministr Jan Kavan z ČSSD. Podřízení mu "pouze" připravili soupis argumentů. "Pro hovořila například skutečnost, že Olenga už složil zálohu pět set tisíc dolarů, anebo fakt, že Kongo měsíc předtím v Praze zřídilo velvyslanectví," uvedl důvěryhodný zdroj. Proti stál jediný argument - embargo.Lidé, kteří vedli spor, říkají, že si už na tento případ nepamatují anebo se o něm nechtějí bavit s novináři."Upřímně musím říct, že si na tento případ nevzpomínám. Vybavuji si, že jsem s řadou vývozů nesouhlasil, ale jestli to byl zrovna tento, nevím," říká dnes tehdejší náměstek Otto Pick.Další z náměstků, Hynek Kmoníček, byl naopak pro. I on si už obchodní případ nepamatuje, přesto tvrdí: "Málokterá firma by byla tak neprofesionální, aby žádala o licenci na zemi pod embargem. Z toho a ze své paměti bez možnosti zpětně vše zkontrolovat v archívu vyvozuji, že žádná firma o vývoz do Konga nežádala."Ve své odpovědi Kmoníček zdůraznil hned třikrát, že se kvůli časovému odstupu může mýlit. Dobří známí Proč zrovna diplomaté z afrického odboru, kteří museli situaci v neklidné části kontinentu detailně znát, s obchodem souhlasili? Odpověď se může skrývat v osobních vazbách diplomatů a hlavního konžského armádního nákupčího generála Olengy. Například Jaroslav Olša mladší. Dnes je velvyslancem v Zimbabwe, na konci roku 1999 byl ještě ředitel afrického odboru na ministerstvu. S Olengou se osobně zná, a když byl generál loni v Praze, Olša si vzal dovolenou a pobýval v Praze také. Afrického známého podle svědků doprovázel do Černínského paláce. Olenga však neměl na ministerstvu domluvenu žádnou oficiální schůzku. "To je velmi nestandardní," komentoval návštěvu jeden z diplomatů.Olša připustil, že s Olengou v létě na ministerstvu byl. Otázku, zda postupoval podle diplomatických zásad, nechal bez odpovědi. Poslední stopa: Mošnov Zpět do roku 2000. Veškeré třenice tehdy vyřešila sama firma Arms Moravia. Jelikož hrozilo, že vývoz zablokují další z oslovených ministerstev, požádala o vývoz stejného počtu zbraní do Zimbabwe. A na Zimbabwe se v tu dobu nevztahovalo žádné embargo. Zda skutečně stovky protitankových vrhačů a kulometů skončily v této zemi, už dnes nejspíš nikdo nedopátrá. Ředitel firmy Petr Bernatík se k případu vracet nehodlá. "Obchod schválily české úřady i vláda. Naše role navíc skončila na letišti Ostrava-Mošnov, kde zbraně převzal obchodní partner," prohlásil před několika dny.Už samotné podezření může ale zkomplikovat pozici České republiky. "Pokud by se vyvážely zbraně někam, kam nepatří, je to vážná věc. Musím se na to podívat," reagoval současný ministr zahraničí Cyril Svoboda . Historie nejasného vývozu zbraní Ostravská firma Arms Moravia získala v roce 2000 od Ministerstva obchodu licenci pro vývoz zbraní do Zimbabwe.Tisíc protitankových vrhačů RPG 7 tehdy nakoupila u Ministerstva vnitra, pět set kulometů u Ministerstva obrany, šest raketometů odkoupila od soukromé zbrojní firmy.Na stejný počet zbraní ale předtím firma Arms Moravia připravila smlouvu s hlavním zbrojním nákupčím Konžské demokratické republiky generálem Francesco Olengou.Generál Olenga v té době několikrát prokazatelně pobýval v Praze a jednal s českými zbrojními obchodníky. Podle údajů českých úřadů ale nikdy žádný zbrojní obchod neuzavřel.Na Kongo je uvaleno zbrojní embargo Evropské unie, na Zimbabwe nikoli. Obě země přitom úzce spolupracují. Podle komise OSN z roku 2002 mělo Zimbabwe v Konžské demokratické republice okolo desítky tisíc svých vojáků.Firma Arms Moravia koupila tisíc RPG 7 od vnitra bez výběrového řízení. V prodeji se angažoval přímo tehdejší ministr vnitra Stanislav Gross, který své podřízené pověřil, aby dojednali přímý prodej zbraní soukromé firmě. Gross se v té době osobně setkal s ředitelem firmy Arms Moravia Petrem Bernatíkem. Schůzku domlouval Grossův podřízený Jiří Drápela, jenž je současně kancléřem řádu Moravských rytířů. Členem téhož spolku je také ředitel firmy Petr Bernatík.\nANALÝZA: VÝVOZ ZBRANÍ PO ČESKU\nDohled nad armádními dodávkami má slabá místa\nJen co se objevilo podezření, že ostravská firma Arms Moravia vyvezla zbraně do embargem zatíženého Konga, úředníci Ministerstva průmyslu a obchodu jej zaplašili osvědčenou větou: "Nesmysl!" Máme potvrzení konečného uživatele, a tím je ministerstvo obrany Zimbabwe.\nJenže argumentovat Certifikátem konečného uživatele vydaného v neklidné části Afriky je málo. A ministerští úředníci to vědí. "Zjišťujeme, že existují zfalšovaná africká potvrzení o konečném uživateli, která se používají znovu a znovu. Dále se značný počet pravých potvrzení používá podvodně," potvrdil pro HN belgický expert Peter Dansaert, který se podílel na zprávě poslanců z britské parlamentní skupiny pro oblast Velkých jezer a prevence genocidy. V dokumentu se na nedůvěryhodné certifikáty upozorňuje hned několikrát.\nK dispozici jsou i konkrétní případy. Třeba když firma Thomas CZ v dubnu 2001 vyvážela z Česka třicet tun zbraní, měla v rukou potvrzení o konečném uživateli od gruzínských úřadů. V Bulharsku ovšem posádka letadla změnila letový plán a místo do gruzínského města Aspara si to chtěla zamířit na letiště Asmara v africké Eritreji. V dokladech stačilo přepsat jedno jediné písmenko.\nSpolečnostem jako Thomas CZ či Arms Moravia ovšem obdobné přešlapy nepřinášejí větší problémy. Na takové incidenty se totiž v Česku rychle zapomíná. Je to tím, že neexistuje žádný centrální registr deliktů zbrojních firem, v němž by se jako ve vyspělých zemích povinně archivovaly všechny prohřešky.\nRegistr je jen jednou z řady děr v českých pravidlech pro obchod se zbraněmi. Opravit je není nemožné, úřady a zvláště pak zbrojní obchodníci o tom ale nechtějí ani slyšet.\n"Součástí certifikátu by měla být klausule o zákazu reexportu a informace o konečném uživateli. Tím ale nemyslíme jen zemi určení, ale také informace o subjektu, pro který je dodávka stanovena. Třeba policie, armáda nebo mezinárodní mírové síly," nabízí vylepšení Barbora Pěchotová z Transparency International.\nNevládní organizace již vypracovala pozměňovací návrh zákona. Zda se jej podaří prosadit, je ale otázkou. Podobný pokus při loňské novelizaci se nezdařil.\nNení to ovšem jediné slabé místo. Zcela chybí veřejná kontrola. V každoroční zprávě o obchodu s vojenských materiálem licenční správa ministerstva průmyslu uvádí jen zlomek údajů. A navíc, licenční správu, která vydává povolení k obchodu, nikdo nekontroluje. "Připravujeme návrh na zřízení stálé parlamentní komise. Předložíme jej během několika týdnů," uvádí místopředseda ODS Petr Nečas.\nPoslanci by dostávali informace o každém povoleném obchodě, v případě pochybností by si směli předvolat úředníky.\nSlužby v defenzívě\nNa případu firmy Arms Moravia se dá ilustrovat ještě jedna díra v českém kontrolním systému. Tajné služby, úřady a policie nespolupracují tak, jak by měly. Jak jinak si vysvětlit, že v Česku několikrát pobýval hlavní nákupčí konžské armády generál Francesco Olenga a scházel se se zbrojními obchodníky? Proč výzvědné agentury na pochybné transakce neupozornily dřív než novináři?\n"Z tohoto případu vyplývá, že zpravodajské složky o tuto problematiku prokazují absolutní nezájem. Skandální lhostejnost spatřuji i u vedení policie a vnitra," míní stínový ministr vnitra Ivan Langer, jenž chce kvůli případu interpelovat ve sněmovně.\nNabízí se ještě jedno vysvětlení. Důstojníci ze zpravodajských služeb, kteří měli na starosti právě zbrojní obchody, velmi často odcházejí pracovat k firmám, které měli ve službě sledovat.\nHospodářské noviny vědí o třech konkrétních špiónech, kteří okamžitě po odchodu do civilu začali pracovat pro české zbrojovky.\nOpět jde o typicky český nedostatek. Ve vyspělých státech úředníci a pracovníci bezpečnostních složek podepisují ve smlouvě závazek, že po odchodu ze státních služeb nezačnou pracovat pro firmy, o nichž rozhodovali.\nZBRANĚ DO AFRIKY: Gross věděl o obchodu se zbraněmi\nZa nepříliš průhledných okolností prodalo Ministerstvo vnitra zbraně, které podle všeho skončily v embargovaném Kongu. Úřad nevyhlásil veřejnou soutěž, v obchodu se navíc angažoval přímo Stanislav Gross, tehdy ministr vnitra.\nOstravská firma Arms Moravia před pěti lety koupila v Česku tisíc protitankových vrhačů RPG 7, pět set kulometů a šest raketometů. Jak ve středu informovaly HN, balík zbraní putoval do válčící Afriky. Soutěž zrušit a prodat\nRaketomety sehnali ostravští obchodníci u soukromé zbrojní firmy, kulomety koupili od ministerstva obrany a RPG 7 od vnitra. A právě nákup protitankových vrhačů vyvolává podezření. Vnitro se je pokoušelo zbavit už dřív. V únoru 2000 vyhlásilo výběrové řízení na prodej nepotřebných zbraní, mezi nimiž byly i vrhače. Za dva měsíce však ministerstvo soutěž zrušilo. V té době se o ně začala zajímat Arms Moravia v čele s Petrem Bernatíkem. A bez výběrového řízení je také získala. Co kus, to sedm tisíc korun. Celkem vnitru firma zaplatila sedm miliónů.\n"Nabídka překročila pořizovací hodnotu materiálu. Bylo to prokazatelně výhodné, úřad proto rozhodl o přímém prodeji," uvedl mluvčí Ministerstva vnitra Petr Vorlíček. "Předešlou soutěž úřad zrušil, protože zájemci nesplnili stanovené podmínky." Jinak, než vnitro postupovalo při podobném obchodu Ministerstvo obrany. Jeho úředníci pět set kulometů bez veřejné soutěže neprodali. Naopak.\n"My jsme provedli užší výběrové řízení, to znamená, že jsme oslovili firmy z databáze společností, které mají licenci pro obchod se zbraněmi. Až pak jsme vybrali nejlepší nabídku," sdělila Iva Ruskovská z tiskového oddělení Ministerstva obrany. Schůzka Gross - Bernatík\nV době, kdy firma Arms Moravia, sháněla RPG pro Afriku, se její šéf Petr Bernatík setkal s ministrem Grossem. Přímo na půdě Poslanecké sněmovny.\n"Schůzku jsem panu Bernatíkovi s ministrem Grossem v té době domlouval. Na přesné datum si ale nepamatuji. Ani nevím, o čem se bavili. Byl jsem v podstatě jen zprostředkovatel," řekl Jiří Drápela, tehdejší člen Grossova týmu, který měl na starosti parlamentní agendu.\nO čem hovořili, není jisté. Ani jeden z nich o tom nechce mluvit.\nJak ale potvrdilo tiskové oddělení Ministerstva vnitra, Gross o odprodeji vrhačů věděl. Dokonce v té věci rozdával úkoly. "Tehdejší ministr vnitra Stanislav Gross byl o uvedeném obchodu informován a uzavřením kupní smlouvy pověřil ředitele odboru správy majetku," sdělil písemně mluvčí Vorlíček.\nArms Moravia za RPG v Africe inkasovala více než dvojnásobně tolik, co zaplatila vnitru. Co kus, to šest set amerických dolarů.\nŠéf Arms Moravia Petr Bernatík se o tom, za jakých okolností nakoupil na vnitru, bavit nechce. "Nevím, kdo vám ty informace dává, ale měl byste je prověřit," reagoval. Jsou nepravdivé? "Já už k tomu nic říkat nebudu, ale měl byste si je ověřit," řekl a zavěsil telefon.\nJeště stručnější je reakce premiéra Grosse. Na otázky, které mu HN zaslaly už v úterý, ani přes urgence neodpověděl. Jeho mluvčí Věra Dušková pouze přeposlala zprávu, kterou sepsalo vnitro.\nKolem obchodu s vyřazenými RPG je nicméně víc nejasností. České úřady firmě Arms Moravia povolily zbraně vyvézt do Zimbabwe. Zástupci společně ale ještě před tím jednali s hlavním nákupčím konžské armády generálem Francescem Olengou.\nDokonce k tomu obchodu sepsali i smlouvu, v ní slibují, že do embargovaného Konga dodají tytéž zbraně, které později - podle oficiálních zpráv - vyvezli do sousední Zimbabwe\nRakušané vozí pušky do Íránu\nSporný vývoz zbraní řeší od středy kromě Čechů také Rakušané. Kritice, že prodává výrobky do konfliktních oblastí, čelí - stejně jako ostravská firma Arms Moravia - i rakouská zbrojovka Steyr-Mannlicher. Jeden rozdíl však přeci jen existuje: na Írán, kam míří zbraně z Rakouska, se žádné mezinárodní embargo nevztahuje. Na válkou sužované Kongo ano.\nPřípad, o němž v polovině týdne poprvé informoval list Wirtschaftsblatt, v Rakousku přesto vzbudil velký zájem. A nejen tam. Jak včera napsal deník Die Presse, do kauzy se vložily už i americké úřady.\n"Rakouské ministerstvo vnitra povolilo 12. listopadu 2004 vývoz 800 kusů opakovací pušky Steyr.50 ráže 12,7 milimetru se zaměřovacím dalekohledem do Íránu," upozornil Wirtschaftsblatt. Podle majitele zbrojovky Wolfganga Fürlingera si je objednala íránská policie. Nasadit je chce zejména v boji proti pašerákům drog ze sousedního Afghánistánu.\nMluvčí rakouského ministerstva vnitra vydání povolení k vývozu zbraní do Íránu potvrdil. V zemi se podle něj neválčí, a tak není důvod mu bránit. Íránská vláda navíc vystavila potvrzení, že Teherán bude konečným příjemcem a uživatelem pušek a nevyveze je dál.\nSpojeným státům, které Írán soustavně kritizují zejména kvůli jeho jadernému programu, ale taková argumentace zjevně nestačí. Dva američtí úředníci už navštívili majitele zbrojovky Fürlingera, aby mu tlumočili své výhrady. "Naznačili mi, abych zvážil, zda budu chtít dál exportovat do muslimských zemí," řekl Fürlinger listu Die Presse.\nZ vývozu dvanácti kilogramových ostřelovacích pušek, které se běžně používají třeba při útoku na projíždějící vozidla, ale nejsou nadšeni ani rakouští politici.\nOpozice trvá na mimořádném slyšení zainteresovaných ministrů v parlamentu. Chce zjistit, zda vydáním exportního povolení neporušili zákon. Podle platné rakouské legislativy se totiž zbraně nesmějí vozit nejen do zemí s embargem, ale ani tam, kde existuje možnost, že by dodávka mohla být použita k potlačení lidských práv. (zuk)\nČeské zbraně šly do válčící Afriky\nFirma z Ostravy se snažila vyvézt stovky zbraní do embargovaného Konga.\nZbraně z výzbroje českých ministerstev obrany a vnitra skončily v nejkonfliktnější části Afriky, zřejmě i v Kongu, pro které platí přísné embargo Evropské unie.\nKulomety Ministerstva obrany a protitankové vrhače Ministerstva vnitra tam prodala ostravská firma Arms Moravia, která je právě od obou úřadů získala. Ani jedno z ministerstev přitom nezkoumalo, jak s nimi kupec naloží. Oba úřady uvedly, že jim stačilo všeobecné povolení k obchodu se zbraněmi, jež Arms Moravia měla. Mluvčí ministerstva průmyslu, jehož licenční správa povolení k vývozu vydala, vyjádření odmítl. "Dohady nekomentujeme," uvedl mluvčí Karel Gröger.\nZimbabwe jako Kongo\nOstravská firma dostala povolení před pěti lety. Mohla podle něj vyvézt tisíc protitankových vrhačů RPG 7, pět set kulometů a šest raketometů RM 70 do africké Zimbabwe. Vše ale nasvědčuje tomu, že zbraně mířily do sousedního Konga - do země, na niž EU vyhlásila zbrojní embargo.\nJeště před povolením vývozu do Zimbabwe totiž Arms Moravia jednala s hlavním nákupčím konžské armády generálem Francesco Olengou. Dokonce k tomuto obchodu sepsala i smlouvu, kterou mají HN k dispozici. Ostravští obchodníci v ní slibují, že do Konga dodají tytéž zbraně, které později - podle oficiálních zpráv - vyvezli do Zimbabwe. Za kulomety, vrhače a raketomety měla firma podle smlouvy od konžské armády inkasovat 1 128 500 dolarů. Tomu, že zbraně nakonec skončily v Kongu, nasvědčuje i tehdejší situace v Africe: Zimbabwe byla klíčovým spojencem tamní vlády. "Zimbabwe, nebo Kongo, v té době to bylo jedno. Zimbabwská armáda pomáhala otevřeně konžskému prezidentovi. Posílala mu vojáky i zbraně. Nebyl problém zbraně přeložit a poslat je dál," říká Ladislav Sornas, který působil v Kongu jako pozorovatel OSN.\nČeské úřady už v minulosti musely vysvětlovat, proč pustily zbraně do rizikového Zimbabwe. "My dlouhodobě kritizujeme vývozy zbraní, které porušují kodex EU. Porušení embarga jistě neprospívá dobrému jménu České republiky v zahraničí," komentuje nejnovější podezření Barbora Pěchotová z Transparency International.\nŘeditel Arms Moravia Petr Bernatík tvrdí, že jeho firma zákony neporušila. "Obchod schválily české úřady i vláda. Naše role navíc skončila na letišti Ostrava Mošnov, kde zbraně převzal obchodní partner," uvedl Bernatík. "Nevím, komu posloužíte, když budete otevírat staré obchody. Navíc v okamžiku, kdy v Česku i ve světě panuje ostrý konkurenční boj," dodal. V občanské válce v Kongu v letech 1998 až 2003 přišly o život více než tři milióny lidí. Evropská unie vyhlásila na Kongo embargo už v roce 1993. I když Česko tehdy nebylo pravoplatným členem EU, zavázalo se, že bude omezení dodržovat.\nGenerál z Konga byl v Praze skoro jako doma\nToho roku byl generál Francesco Olenga, pravá ruka konžského prezidenta a hlavní nákupčí zbraní, v Praze skoro jako doma. Bydlel v hotelech v centru hlavního města, potkával se s významným českými zbrojními obchodníky. Přesto v roce 2000 žádný zbrojní kontrakt s českou firmou neuzavřel. Přesněji řečeno, české úřady o žádném oficiálních obchodu nevědí.\nShodou okolností ale téhož roku firma Arms Moravia prodala stovky pěchotních zbraní do sousedního Zimbabwe. "Byl jsem v Praze na dovolené a náhodou jsem Olengu potkal. Pozval mě do hotelu Savoj, kde bydlel," vzpomíná voják Ladislav Sornas, který toho roku působil v Kongu jako pozorovatel Organizace spojených národů. "Vybavuji si, že za tu dobu, co jsme tam seděli, asi třikrát odběhl, protože se po něm sháněli obchodníci se zbraněmi," dodává Sornas.\nTanky pro Namibii\nOlenga do Prahy jezdil dál. A nejspíš za stejným účelem. "Jednal jsem s ním, ale vyloženě o civilním zboží. Co je na tom špatného?" řekl České televizi v roce 2003 ředitel zbrojní firmy Thomas CZ Jiří Tomeš. Vlivný obchodník se tenkrát pokoušel vyvézt třicet tanků T-55 do Namibie. Vedle Zimbabwe je Namibie dalším důležitým spojencem konžského prezidenta. Podle zprávy komise OSN bojovalo v Kongu na dva tisíce namibijských vojáků. České ministerstvo průmyslu přesto firmě Thomas CZ udělilo licenci na vývoz. Zrušilo ji až v okamžiku, kdy se o kontrakt začali zajímat novináři, kteří upozornili právě na schůzky Tomeš - Olenga.\n"Olenga tu byl mnohokrát, naposledy 2. června," sdělila tehdy novinářům recepční v hotelu Jalta na Václavském náměstí. Oficiálně ale úřady tvrdily, že povolení bylo stornováno, protože se "změnila zahraničně politická situace". Pokusy firmy Thomas CZ prodat tanky do zahraničí tím neskončily. Podle zprávy britských poslanců z konce loňského roku společnost požádala české úřady o exportní licenci pro vývoz tanků na Slovensko. A slovenská firma Technopol International, která měla T-55 koupit, vzápětí požádala slovenské úřady o dvě vývozní licence pro Namibii.\nI tato povolení byla ale zpětně zrušena. "Slovenský vládní zdroj uvedl, že potvrzení o konečném uživateli bylo pravé, avšak bylo využíváno podvodným způsobem. Proto byla licence zrušena," stojí v nejnovější zprávě britských poslanců ze Skupiny pro oblast Velkých jezer a prevenci genocidy.\nObchodní ředitel firmy Technopol International Dušan Dajča Hospodářským novinám sdělil, že jeho firma se vždy chovala v souladu s platnými zákony. "Důvody, proč naše orgány takto postupovaly, nám nebyly oznámeny," dodal.\nA prakticky totéž tvrdí i Jiří Tomeš. "Firma Thomas CZ všechny obchody provádí na základě platných zákonů a předpisů České republiky. Je to jen pokračování snahy konkurence o očernění naší společnosti," uvedl v písemném stanovisku.\nÚřady: Děláme, co můžeme\nČeské úřady už léta čelí kritice, že nedostatečně kontrolují firmy obchodující se zbraněmi. O tom, kam přesně kulomety či tanky z Česka putují, zveřejňují jen minimum údajů.\nOstatně i jako v případě "zimbabwského" obchodu firmy Arms Moravia. "Ministerstvo předá více informací pouze policii na základě odůvodněné žádosti. V jiných případech ne, kvůli obchodnímu tajemství," říká za licenční správu mluvčí ministerstva průmyslu Karel Gröger.\nPrávě u licenční správy, která uděluje jednotlivá povolení, se sbíhají veškeré poznatky českých úřadů. Například i od kontrarozvědné služby BIS.\n"Nemůžeme se veřejně a adresně vyjadřovat k jednotlivým obchodům. Obecně můžu říct, že BIS upozorňuje - a v minulosti několikrát upozornila - na případná rizika," reagoval mluvčí BIS Jan Šubert. Na otázku, zda upozornili i na obchod se Zimbabwe, ale neodpověděl. Svět a konflikt v Kongu, str. 8\nZbraně pro Kongo?\nOstravská firma Arms Moravia získala v roce 2000 od ministerstva obchodu licenci pro vývoz zbraní do Zimbabwe. Tisíc protitankových vrhačů RPG 7 nakoupila u Ministerstva vnitra, pět set kulometů u Ministerstva obrany, šest raketometů odkoupila od soukromé zbrojní firmy.\nNa stejný počet zbraní ale předtím firma Arms Moravia připravila smlouvu s hlavním zbrojním nákupčím Konžské demokratické republiky generálem Francesco Olengou.\nOlenga v té době několikrát prokazatelně pobýval v Praze a jednal s českými zbrojními obchodníky. Podle údajů českých úřadů ale nikdy žádný zbrojní obchod neuzavřel.\nNa Kongo je uvaleno zbrojní embargo Evropské unie, na Zimbabwe nikoli. Obě země přitom úzce spolupracují. Podle zprávy komise OSN z roku 2002 Zimbabwe mělo v Konžské demokratické republice 10 tisíc vojáků.\nČeské zbraně zločinci znají\nDvaapadesátiletý Manuel Giménez Abad, šéf regionální organizace španělské pravicové Lidové strany, asi netušil, že jeho život ukončí kulka z České republiky. V neděli 6. května 2001 šel se svým synem na fotbal, ale na stadión nedošli. Na ulici k nim zezadu přistoupil jakýsi mladík, Abada dvakrát střelil do hlavy, jednou do břicha a pak utekl. Policie zjistila, že vrah, člen baskické separatistické organizace ETA, použil chorvatskou pistoli HS 95 a české náboje ráže devět milimetrů. České zbraně a munice si již dávno našly cestu nejen k teroristům, ale i k zahraničnímu nepolitickému podsvětí. Experti soudí, že sice Česko nemá špatné zákony, zato ale potřebuje přísnější kontrolu.\nOblíbené české pistole\nZločinecké skupiny potřebují střelné zbraně na vlastní ochranu, k loupežím i vyřizování účtů. Získavají je, kde jen mohou - krádežemi či na černém trhu.\nS českými zbraněmi měli možnost zevrubně se seznámit i nizozemští policisté. "Pravidelně konfiskují střelné zbraně vyrobené v České republice," řekl HN nizozemský odborník Toine Spapens z Tilburské univerzity. "Týká se to pistolí, hlavně CZ 75 a CZ 100, i automatických zbraní - samopalu Škorpion," dodal. Třebaže české pistole a samopaly nepatří mezi úplně nejčastěji zabavované zbraně, přední místo mají jisté. "V letech 2001 až 2003 bylo zhruba sedm procent pistolí zkonfiskovaných nizozemskou policií české výroby. Bylo jich celkem 200 kusů," uvedl Spapens.\nNejvýznamnější způsob, jak se zbraně dostávají na černý trh, je jejich nákup přes nastrčené firmy. Takto se k ETA dostala i zbraň, kterou v Zaragoze zabila Abada.\nChorvatské úřady koncem 90. let schválily licence na prodej více než dvou tisíc pistolí HS 95 nastrčeným firmám v USA, na britských Panenských ostrovech a v Nigérii. Zbraně se tam ale nikdy neobjevily. Dopraveny byly do Nizozemska, odkud se prodávaly teroristům a zločincům. Mimo jiné i členům ETA.\nO podobném případě napsal britský expert Domitilla Sagramoso z Londýnské univerzity. "V roce 2000 bylo do Nizozemska propašováno přes 20 tisíc pistolí Makarov, které legálně koupili obchodníci z Evropské unie a Česka, které byly oficiálně určeny pro jinou členskou zemi EU," uvedl Sagramoso. Skuteční příjemci? Zločinecké skupiny obchodující s drogami a pašující lidi.\nSpapens zase mluví o ilegálním obchodu s českými zbraněmi přes Chorvatsko. "České zbraně se do Nizozemska pašují z Chorvatska. V Chorvatsku byly také opět uvedeny do použitelného stavu znehodnocené české zbraně. Pak se prodaly například v Německu," uvedl Spapens.\nV odpovědi na otázku, co by Česko mělo udělat, aby lépe bránilo nelegálnímu obchodu se zbraněmi, Spapens vyzdvihuje mezinárodní spolupráci. "Chtěl bych ale také zdůraznit, že země vyrábějící zbraně musí ostražitě sledovat, zda kupci zbraní jsou opravdu jejich konečnými uživateli," řekl.\nExport českých zbraní (v roce 2003)\nČesko vyvezlo vojenský materiál za 82,9 miliónu eur včetně: 18 177 revolverů a pistolí do 19 zemí 488 samopalů do devíti zemí deseti velkorážových dělostřeleckých systémů do Gruzie a Indonésie 30 bojových letadel do čtyř zemí Vývoz zbraní pro lov a sebeobranu: 58 032 pistolí a revolverů za zhruba 10,1 miliónu eur do 56 zemí 61 541 kulovnic, brokovnic a malorážek za zhruba 10,3 miliónu eur do 66 zemí Zdroj: Ministerstvo zahraničních věcí ČR


Invia: Mitsis Petit Palais, Řecko, Rhodos 2022, recenze hotelu\nMitsis Petit Palais, Řecko, Rhodos last minute od Invia 2022\nPohodová dovolená Mitsis Petit Palais, Řecko, Rhodos invia za super cenu.\nUpřesnit hledání pro Mitsis Petit Palais, Řecko, Rhodos\nSleva: -10% Cena od 25790 Kč Řecko, Rhodos, Snídaně, Letecky\nRecenze hotelu Mitsis Petit Palais – Řecko, Rhodos\nUžijte si báječnou dovolenou Mitsis Petit Palais. Hotel se nachází v zemi: Řecko oblast: Rhodos. Mitsis Petit Palais nabízí všechny možné druhy stravování, záleží na domluvě popřípadě nabídky pořadatelské cestovní kanceláře. Dovolená je na last minute. Typ zájezdu = Pobytové U moře , hodnocení hotelu je 4.4 /10. Počet hvězd: 4. Na recenze návštěvníků se můžete podívat v detailu hotelu po kliknutí na odkaz detail zájezdu.\nHotel Mitsis Petit Palais má na výběr tyto druhy stravování:\nFotogalerie hotelu Mitsis Petit Palais\nChcete vědět o dovolené v hotelu Mitsis Petit Palais, Řecko, Rhodos Invia více informací? Zeptejte se nás. Máme letité zkušenosti v oboru a jsme schopni s vaší otázkou kontaktovat hotel nebo cestovní kancelář za vás.\nLast-minut-dovolena.cz/Invia.cz/Řecko/Rhodos/Mitsis Petit Palais, Řecko, Rhodos


Tomáš Miklánek na Hraně: Nemanipulujte, zákazník neodpouští | MarketingSales.cz\nTomáš Miklánek na Hraně: Nemanipulujte, zákazník neodpouští\nMalé změny mohou vést k velkým ziskům, pokud v marketingu využijeme poznatky behaviorální ekonomie. Nesmíme však překročit morální hranici, říká ekonom Tomáš Miklánek, který se zabývá se vlivem emocí na rozhodování, motivací prosociálního chování, či přílišnou sebedůvěrou a jejím vlivem na obchodování na finančních trzích.\nTo bylo hlavním mottem přednášky behaviorálního ekonoma Tomáše Miklánka, který v současné době dokončuje doktorát na CERGE-EI a provádí výzkumy v Laboratoři experimentální ekonomie VŠE. Na západ od našich hranic se behaviorální ekonomie už stala běžnou součástí marketingové komunikace. Zatímco klasická ekonomie vychází z toho, že se lidé chovají racionálně a umějí si vše spočítat, behaviorální ekonomie zohledňuje, jaký vliv při rozhodování hrají emoce.\nMiklánek uvedl několik příkladů, jak může malá změna vycházející z poznatků psychologie výrazně ovlivnit výsledky podnikání k lepšímu. Jedním z oblíbených triků obchodníků je, že pokud učiní nějakou nesmyslnou nabídku, podpoří tím další nabízené varianty, i když nejsou úplně nejvýhodnější. Lidé také obecně preferují status quo, s čímž se dá pracovat při nastavení výchozí situace. Například v zemích, kde je stanoveno, že lidé po smrti automaticky darují své orgány, i když mají možnost požádat o výjimku, jich mezi dárci zůstává přes 90 %. Tam, kde se naopak lidé jako dárci orgánů musejí zaregistrovat, tak učiní pouhé jednotky procent.\nPozor, co je za hranou!\nZároveň však Miklánek upozornil na morální aspekt. Pokud překročíte hranici toho, co zákazníci považují za přijatelné, počítejte s negativním dopadem. Demonstroval to na experimentu Facebooku, který před dvěma lety manipuloval se svými uživateli a snažil se u nich cíleně vyvolávat kladné nebo záporné emoce na základě příspěvků, které jim zobrazoval na newsfeedu. Ačkoli díky tomu sociální síť získala velké množství dat, uživatelé to vnímali negativně, a dokonce vyzývali k opuštění Facebooku. Stejný případ je, když například prodejce letenek automaticky nabízí pojištění. I v případě, že se dá jedním klikem taková nabídka odstranit, to může vést k odmítnutí celé služby. Extrémním případem jsou pak praktiky "šmejdů", kteří se snaží se zákazníky manipulovat až na hranici zákona.\nLidé Na konferenci Život na hraně vystoupí vítěz Designbloku Rony Plesl


Zprávy Sabah: USA dnes sklízejí plody svých zvěrstev v minulosti Politika Petr Hampl: Kdo připravil drancování amerických měst? Byznys Vejmělek: Duben 2020, nejhorší měsíc pro tuzemské maloobchodníky Regiony Pražské městské části mohou rozšířit parkovací zóny Sport Kam v pátek 5. června 2020 za sportem? A co se nabízí bez diváků tenis, baseball a atletika Zprávy Sabah: USA dnes sklízejí plody svých zvěrstev v minulosti Politika Petr Hampl: Kdo připravil drancování amerických měst? Byznys Vejmělek: Duben 2020, nejhorší měsíc pro tuzemské maloobchodníky Regiony Pražské městské části mohou rozšířit parkovací zóny Sport Kam v pátek 5. června 2020 za sportem? A co se nabízí bez diváků tenis, baseball a atletika


Vybíráte nová okna? Nezapomeňte na parapety | Svět Oken s.r.o.\nVybíráte nová okna? Nezapomeňte na parapety\nStavíte si dům nebo pouze renovujete? V obou případech zřejmě strávíte spoustu času výběrem nových oken. Okna dělají dům a vybrat ta nejlepší není rozhodně jednoduché. Při tomto výběru ale v žádném případě nezapomeňte na pečlivý výběr parapetů, protože i ty jsou důležitými komponenty oken.\nJaké existují parapety?\nParapety dělíme na vnitřní (interiérové) a vnější (venkovní).\nVnitřní parapety mají především estetickou funkci. Často se slaďují s interiérem bytu a podtrhují design celého okna.\nVenkovní parapety plní samozřejmě také estetickou funkci, ale také jednu funkci ještě důležitější: zabraňují zatékání vody do fasády. Tím, že jsou umístěny venku, jsou vystaveny celé řadě klimatických jevů, a proto vybírejte pouze kvalitní materiály, které vám zajistí dlouhodobou životnost. Na venkovní parapety se často zapomíná, protože nejsou součástí interiéru, ale i ony by měly být sladěny s okenními rámy a přirozeně zapadat do fasády.\nParapety, ať již vnitřní nebo venkovní, můžete koupit v mnoha barevných provedeních a na výběr máte z mnoha materiálů. Při nákupu máte na výběr především z těchto typů parapetů:\ndřevěné parapety z masivu\nNejpoužívanější jsou plastové parapety, které se vyznačují velkou odolností a dlouhou životností. Navíc jsou cenově velmi výhodné. Exkluzivním a stále oblíbenějším materiálem parapetů je litý mramor, který si často kupující slaďují s barovým pultem nebo pracovní deskou umístěnou v blízkosti oken.\nBarvu vybírejte vždy s ohledem na interiér a exteriér. Nejčastěji zákazníci volí bílou barvu parapetu a bílou barvu okna. Moderní trendy nahrávají především kontrastům. Například k bílým oknům v interiéru vynikne tmavý mramorový parapet nebo parapet s dřevěným dekorem.\nNa oknech ani na parapetech se nevyplatí šetřit. Vybírejte proto pouze kvalitní materiály, které vám zaručí tvarovou stálost a které budou odolné vůči poškrábání, vlhkosti a dalším jevům. Levné parapety se po čase začnou kroutit, uvolňovat a deformovat.


##### Jak získat párty na večírku – Pět tipů kde si párty užít a přežít | EkonTech.cz.\nKatolická seznamka Nigérie\nChci dnes připojit\nJe zde osvojování dovedností na základě dovedností\nOnline seznamka skaut\nRandění bez bradavek\nDatování online špatné\nBlog Home » Jak získat párty na večírku\nWaltera se jim sice podaří získat na svou stranu, ale zjištění, že jej ten. Kdosi si vvečírku na konání večírku stěžoval. Podívejte se na náš online katalog party zboží a jak získat párty na večírku dekorace. Kdosi. Získaná data jsou pseudomyzována a mohou být sdílena s partnery večífku stran. Navštívil jsem různé výlety z Puerto Vallarta a Cancúnu, ale v Cabo jsem měl to nejlepší zkušenosti díky Suzanne a zbytek z Cabo Party Fun.\nJste připravena vždy večírek oživit a tohle může být skvělá příležitost, jak se.\nPodle tohoto zdůvodnění by tak zranění na vánočním večírku s. Jeden z večírků, který se na filmovém festivalu v Karlových Varech koná každý rok, je Möet Party. Sezóna vánočních a novoročních večírků je v plném proudu. Premiéra filmu: Jak získat neviditelný bronz a airguitar párty. Další pokračování úspěšné party noci Addict, kterou má pod.\nPo střelbě na halloweenském večírku v Jak získat párty na večírku, kde zemřelo pět lidí. Nafukovací balónky s reklamním potiskem, svatební balónky, narozeninové balónky, fóliové balónky různých tvarů a barev - prodej párty zboží - e-shop.\nSvým zákazníkům v Bratislavě zzískat během. Dekorace party díkůvzdání - možnosti nákupu Odesláno dne 06.11.2009 Pokud se. S nadsázkou se dá říct, že pozvánku získal, když si šel do banky.\nNa prodejně: 20 bal. bal. Do košíku. Pak se pečlivě zamyslete nad tím, co je cílem večírku a koho pak na něj. Sluníčková párty - univerzální motiv pro dětskou oslavu i grilování s přáteli.\nA pokud ještě přidáte fotografií své party, můžete získat jeden ze 30 kartonů nápojů Frisco podle vlastního výběru (soutěž má 3 kola a v každém. They give you cancer Tohle není žádný večírek. Dostat zásnubní prsten. Získat dekorace. Lesk a bída nejvyhlášenější pražské „party ulice“ aneb Zábava vykoupená Kromě aut a lidí v ulicích jsou jeho častým zdrojem večírky, které pořádají Už teď prý ale získal pocit, že okamžité represe situaci nevyřeší, a za. Youre doin alright. I got the answer Cause all the good times. Jestliže chcete uspořádat skvělý večírek, už dnes můžete získat Kostým pro miminka Th3 Party Vetřelec a jiné produkty Th3 Kostým pro miminka Th3.\nChcete uspořádat párty, ale bojíte se, co by. Konečně se ti podařilo získat tu správnou čokoládovou barvu a je. Proměňte letošního Silvestra v nezapomenutelnou nq roku. Anglie se vysmívá Özilovi a spol. Britský deník The Sun totiž získal získal záběry z průmyslové kamery.\nHvězdy se letos opět blýskly na filmovém festivale v Karlových Varech v rámci prestižní akce Unicredit party. Je-li váš fotoaparát vybaven signálem Wi-Fi a máte možnost získat externí blesk s. Dámské boty na párty z tisíce e-shopů pohodlně na jednom místě.\nHard Rock Cafe: párty firemní večírek - Na webu TripAdvisor naleznete 6 494 recenzí zákazníků, 3 621 fotografii a výhodné nabídky pro Praha, Česká republika. Získej party tašku Pop Tutti Fruiti s překvapením. Christmas party. 20. 12. 2019 (pátek) od 20:00 KC JITKA – Jindřichův Hradec. Joker versus Joker Organza se lehce tvaruje a řasí, čím získá Váš stůl na bohatosti. Dona Maccarone tak získá další rozměr. Kapela na svatbu, party, oslavy narozenin a firemní večírky v Praze a Liberci.\nPočetnou a věrnou základnu fanoušků si Superhero Killers získali jak získat párty na večírku neotřelým. Pomalu se nám blíží to krásné období oslav a večírků k přivítání nového roku. Costune accessories Th (5 pcs).\nJestliže chcete uspořádat skvělý večírek, už dnes můžete získat Costune accessories Th (5 pcs) a večíku. S balónky, foto doplňky nebo bláznivými kostýmy to půjde opravdu snadno. Můžete utužit vztahy, získat nové kontakty a rychlost datování francouzsky. McCarthys Irish Pub & Disco Bar Prague: Christmas Party - ideální pro firemní večírky - Na webu TripAdvisor naleznete 257 recenzí zákazníků, 87 fotografii a.\nKaždodenní strasti a radosti nejlépe zvládneš s kamarády. Blíží se období vánočních večírků, ale co si vzít na sebe?\nOtevri si moje parta a tam muzes co prijimaji je hodne,dnes startuje Premier-tak se shani i hraci. Videoklip, překlad a text písně Party Around The World od Carlprit. Jestliže chcete uspořádat skvělý večírek, už dnes můžete získat Kostým pro miminka Th Král a jiné produkty Th3 Party za nejlepší ceny a vytvořit tak. Pokud vám letos byla přidělena výsada vánoční párty uspořádat, máme pár tipů, jak si s tím poradit. S nápadem, jak originálně ozvláštnit nadcházející letní party jsme přišli společně se společností Rémy Cointreau.\nDPH. Cena za kus. 154,99 Kč. Již v košíku bal. Nezapomeňte se podívat na naše Tipy na party, pro získání více informací o. Vánoční večírek nebo novoroční oslavy jsou skvělým nástrojem, jak se potkat. S figurkami amiibo získáte přístup k exkluzivnímu amiibo Party módu, kde můžete získat Mario Party body a.…\nNajmout organizátora večírku. Pronajmout místo. Strany dodávek jsou skvělými místy k získání party dekorací, dokonce i. Tamara Kotvalová: Bílá královna vlastní party Hostitelka Tamara Kotvalová byla rozhodně nejzářivější hvězdou večírku. Párty Moët & Chandon patří jednoznačně k nejprestižnějším a nejluxusnějším akcím filmového festivalu v.…\nPísně o randění s vojenským mužem\nJOKER VE STRAŠIDELNÉ MASCE VÁLCUJE KINA I PODZIMNÍ PARTY! Protože víme, že technici a ekonomové se kromě studia také umí bavit, máme pro vás několik typů. Byla si velmi jistá, jak by šla tramvajová party, ale byl jsem. Každý rok v tom největším vedru probíhá pravidelná letní párty televize Prima.…\nPopulární seznamka hacknuta\nDatování ruštiny ve Velké Británii\nprevious post: Alabamský zákon o datování věku\nnext post: Čmelák na Androidu\nInspiraci na Ackee vánoční večírek jsme si vzali nejen z našeho designu, ale i z naší nátury – a tak vznikl nápad uspořádat 80s Nerd Party. Balonek bublinový Frozen 55cm 1ks. Firemní párty možná mohou na první pohled působit jako ztráta času. Jak se ale dostat do té správné party? S figurkami amiibo získáte přístup k exkluzivnímu amiibo Party módu, kde můžete získat Mario Party body a odemknout tak další obsah. Najdete u nás všepotřebné k vytvoření perfektní party.\nNejprve to byly školní plesy, potom večírky pro nastávající matky a teď se v Evropě začíná šířit další nový zvyk importovaný ze Spojených států - party, na nichž.\nHonba za hlasy ve StarDance: Co všechno soutěžící udělali, aby získali titul?\nKdo je neznámá kráska, kterou si z večírku odvedl Jan Onder?\nObchodní rychlost datování verona\nFototechnika, bez které se neobejdete na nejlepší party roku! West End přivézt 70 lehkých děv, aby jim jejich party zpříjemňovaly. Kabelky na párty z tisíce e-shopů pohodlně na jednom místě.\nWeb pro datování více než 50


Kam na pivo v Bruntále? Žízeň uhasíte Hasičem – DnesOnline.cz\nadmin 16. 9. 2020\nPivovar Hasič v Bruntále je jedním z mála regionálních pivovarů, který se specializuje na výrobu domácího piva. S využitím místní sladovny vaří nefiltrovaný a nepasterizovaný mok, který rozváží do několika restaurací. V budově bývalé textilní továrny, kde se pivovar nachází, je také pivní bar a vzorková prodejna.\nMístní pivo neprochází pasterizací, ani se nefiltruje.\nPrvní zmínka o pivovarnictví na území Bruntálu pochází z 13. století, kdy město s nejstarší zakládací listinou v českých zemích získalo právo vařit pivo. V této době zde bylo dokonce 109 právovárečných domů. Podle pověsti zřídil panský pivovar v Bruntále v letech 1556–1557 Jan starší z Vrbna.\nDalší pivovar byl založen v roce 1653 Řádem německých rytířů, jedním z největších a nejmocnějších křesťanských rytířských řádů středověku. Pivovar byl pak zmodernizován Evženem Habsburským, ale to až v roce 1911. Po druhé světové válce byl sloučen s lihovarem a v roce 1955 definitivně zrušen.\nNová kapitola bruntálského pivovarnictví se začala psát v roce 2015, kdy byl v prostorách bývalé textilní továrny v centru města otevřen minipivovar Hasič. Ten je vybaven moderní technologií pro vaření piva klasickým způsobem.\n„Od průmyslových pivovarů se lišíme zejména kvalitou a dodržováním starých receptur na výrobu piva při použití klasické technologie otevřené spilky a ležáckých tanků, které jsou řízené počítačem. Místní pivo neprochází pasterizací, ani se nefiltruje,“ dušují se provozovatelé pivovaru.\nA jaké pivo z Pivovaru Hasič můžete ochutnat? Dělají tu samozřejmě klasický světlý ležák, jehož vyšší hořkost je dosažena trojitým dávkováním chmele. Dalšími produkty hodnými pozornosti jsou výčepní desítka a polotmavý ležák. Místní černé pivo nese název Funebrák, svrchně kvašená piva typu ALE jsou například Kazbek, Amarillo, Zubatá žába nebo Žhář. Vaří tu i šestnáctistupňové belgické pivo nebo různé ovocné speciály.\nKam na pivo Hasič\nNa adrese Ruská 1448/1, Bruntál se nachází Pivovarská restaurace Hasičárna. Po dobrém jídle zapitém točeným pivem si nějakého toho Hasiče v PET lahvi můžete odnést i s sebou domů. Z každé prodané lahve piva jde koruna na výcvik asistenčních psů.\nPředchozí Previous post: Lego nahradí plastové obaly papírovými taškami. Testuje i nové materiály na kostičky\nDalší Next post: Kompromis jako výhra. Podle Maláčové vláda schválí návrh kurzarbeitu


Hotely – Pacatuba | Hotels.com\nHotely – Pacatuba\nHledat hotely – Pacatuba\nZobrazit hotely ve městě Pacatuba na mapě\nPředstavujeme destinaci Pacatuba\nPokud jste hledali svou novou oblíbenou destinaci, už nemusíte. Pacatuba si zaručeně oblíbíte. V blízkém okolí destinace Pacatuba se najde mnoho zajímavostí, které rozhodně stojí za vidění, například Muzeum Cachaça.\nKde se ubytovat v destinaci Pacatuba\nAť plánujete pobyt na jednu noc nebo na týden, najdete v destinaci Pacatuba ubytování, které splní všechny vaše požadavky. Na Hotels.com si můžete vybírat z 259 nabídek ubytování v destinaci Pacatuba. U některých dosahuje sleva až 64 %. Naše ceny pokojů začínají od 167 Kč za noc a zde je počet hotelů podle počtu hvězdiček v destinaci Pacatuba i blízkém okolí:\n• 37 čtyřhvězdičkových hotelů s průměrnou cenou 1372 CZK za noc\n• 221 tříhvězdičkových hotelů s průměrnou cenou 521 CZK za noc\nDoprava do destinace Pacatuba\nVětšina turistů přicestuje na letiště Fortaleza (FOR-Mezinárodní letiště Pinto Martins Intl.), 21,9 km od středu města Pacatuba. Nejbližší nádraží je Pacatuba Station ve vzdálenosti 2,4 km od centra města.\nKdy je vhodné navštívit Pacatuba


Je to o hrdosti, kterou všichni cítíme, sní Auda o postupu na světový šampionát - Brněnský deník\nBrno – Přiblížili se snu. Čeští basketbalisté zakončili první část kvalifikace o světový šampionát, který se uskuteční v roce 2019 v Číně, vítězstvím 81:75 nad Bulharskem a ve skupině F skončili na první příčce. Toto umístění je posunulo do další fáze. Co je ale důležitější, Česká republika má poprvé v samostatné historii šance probojovat se na mistrovství světa. „V tuto chvíli jsme ve výhodě, ale hlavně nesmíme polevit a myslet si, že máme nahráno. Náskok na ostatní mužstva je fajn, nemůžeme však na dobré skóre spoléhat,“ hlásí pivot a brněnský rodák Patrik Auda, který nastoupil ve všech osmi odehraných duelech.\nMistr světa Levčík chce první triumf v Saňař Cupu


Lokappart - Saint Maur - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Paříž\n11th - Bastille - Republique, Paříž, Francie - Mimořádně dobré umístění – zobrazit na mapě\nLokappart - Saint Maur – podrobnější informace\nUmístěný v 11. Bastille - République, Lokappart - Saint Maur je ideálním místem pro pocítění města Paříž a jeho okolí. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Lokappart - Saint Maur výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Hotel nabízí přístup k široké škále služeb, včetně Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, přeprava do hotelu / na letiště, výtah, noční klub / dj, odvoz na/z letiště.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Vynikající vybavení a výborná poloha dělá Lokappart - Saint Maur perfektní základnou z níž si užijete svůj pobyt ve městě Paříž.


Sexy Berenika už není k mání: Sbalila snad herečka z Ulice opět manžela některé své kolegyně? - Super.cz\nBerenika Kohoutová je zamilovaná. Super.cz\n13. února 2014 14:54\nNyní je dcera spisovatelky Ireny Obermannové opět lapena do sítě vztahu. Její nový partner se jmenuje Ondřej.\nBěhem našeho rozhovoru jsme se zajímali o to, jestli se snad nejedná o expartnera nějaké kolegyně, nebo jestli je její přítel tentokrát mimo šoubyznys. „Není z branže,“ uklidňovala nás Kohoutová, která je přesvědčená o tom, že na povolání partnera zas tak nesejde. „Myslím, že záleží přímo na chlapci, nebo na mně, jak to funguje, nebo nefunguje. Vztah z branže má své výhody i nevýhody. Mně to teď naprosto vyhovuje,“ říká Berenika. ■\nBerenika Kohoutová už není volná. ■\nDlouho chodila s exmanželem Táni Vilhelmové Pavlem Čechákem. ■


Ještě zajímavější jsou pokusy o propagaci tohoto díla, které naopak všechny zákony přírody popírá. Bylo by zajímavé zjistit, kolik lidí má stejné názory. Myslí si pan profesor, že stejný názor mají hladoví zapatovci v Mexiku, miliony lidí pracujících 12 hodin denně za dva dolary v jihovýchodní Asii nebo další miliony třeba i v Evropě? Myslí si, že se lidé smíří s "koncem dějin" -- s tím, že zůstanou už navěky otroky liberálních demokratů v režii nadnárodních monopolů?\npodle Fukuyamy představuje spjatost procesu ekonomické homogenizace lidstva s globálním rozšířením liberální demokracie. Jedním z důsledků globalizace v neoliberálním pojetí je však extrémní nerovnost a stále rozsáhlejší přesuny bohatství ve prospěch kapitálu - přináší velký růst bohatství menšiny na úkor chudnoucí většiny, dlouhodobou nezaměstnanost a vznik nových forem moci spojených s novými tíživými druhy závislosti i odcizení. Růst produktivity práce je ve většině vyspělých zemí provázen hromadnou nezaměstnaností a nadnárodní kapitál - ve spojení s neoliberálními politickými silami - se i zde snaží odbourávat sociální práva a zákony na ochranu práce (pod heslem flexibility pracovního trhu) i životního prostředí. Zostřují se jak rozpory mezi zvýhodňovanými a znevýhodňovanými společenskými skupinami uvnitř jednotlivých států a národních společností, tak rozpory mezi bohatými a chudými státy a prohlubuje se polarizace mezi uvedeným bohatstvím a bídou. Všechno co vybojovali za sto let naši dědové a otcové začíná likvidovat u nás vláda, která si říká sociálně demokratická. Teď skončí, a po ní nastoupí pravicové vlády, které už bez servítků zlikvidují veškeré sociální vymoženosti. Jak dlouho bude trvat než si lidé uvědomí o co jde, nikdo neví. Ale kolo dějin se otáčí a dokáže, že pravdu nemá pan profesor Fukuyama. Lidé se nenechají od neoliberálů okrádat do nekonečna.\nPolarizace bohatství a bídy dosáhla nevídaných rozměrů. V současné době žije ve světě více než miliarda lidí za méně než jeden dolar denně a tři miliardy za méně než dva dolary denně. Na opačném pólu nejbohatších 225 lidí naší planety kontroluje majetek, který se rovná ročnímu příjmu poloviny (47 %) světové populace. Tři nejbohatší lidé světa mají větší majetek než 600 milionů lidí v chudších zemích světa.\n-- mzdy klesají a zisky stoupají. V USA i v západní Evropě pokračuje prudký pokles minimálních mezd. Naši podnikatelé nám říkají, že nemohou platit minimální mzdu ani 7000.- Kč měsíčně. Pohlcování menších firem nadnárodními společnostmi znamená ztrátu zaměstnání nejen pro dělníky, ale i pro manažery pohlcených firem. Prohlubování větších mzdových nepoměrů je zatím nejvíce zjevné ve Spojených státech a Velké Britanii, tedy zemích, které nejrychleji "deregulovaly" svůj pracovní trh. 80% nových pracovních míst vzniká v oborech sektoru služeb, kde jsou nejnižší mzdy. Očekává se, že zisky firem, které v posledních letech rostou dvojciferným tempem se budou i nadále ohromujícím způsobem zvyšovat, přičemž má pokračovat stálý pokles reálných mezd a dávek. Výnos připadající na jednu akcii se u největších 500 korporací za posledních 10 let více než zdvojnásobil. Nejbohatší pětina lidstva "přečnívala" v roce 1960 nejchudší 30x, v roce 2000 je to 82x. Obrovské zvýšení příjmů na jedné straně přináší automaticky snížení příjmů na druhé straně. Ve Velké Britanii je (podle údajů britského tisku) jedna třetina Britů "vyloučena ze společnosti" a druhá se "trvale obává toho, aby se nepropadla do té spodní". U nás 80% lidí příjmově stagnuje, padá dolů nebo už na dně je. Více než 60% lidí pobírá podporu. Nelze pořád zakrývat pravý stav věcí a kráčet anglickou třetí cestou přes močál k utonutí v jeho německém "novém středu".\nDividendy je možno zvýšit jedině snížením nákladů -- to je mezd. Restrukturalizace a zeštíhlování podniků znamená jen jedno -- propouštění a snižování mezd pro ty, co zůstanou. A propouštění znamená, že zbylí zaměstnanci musí dělat mnohem více a intenzivněji. To způsobuje ( spolu se strachem ze ztráty zaměstnání) obrovskou psychickou zátěž pro pracující. Domyslíme-li tento systém do konce, vyjde nám následující : stále menší množství lidí s nízkými platy bude vyrábět více zboží. Čím menší množství lidí se bude na výrobě podílet, tím větší bude množství nezaměstnaných. Malé množství zaměstnaných lidí nebude schopno uživit velké množství nezaměstnaných. A co udělá hladový nezaměstnaný???\n-- tato téze platí dnes více než kdy jindy. Finanční manipulace -- obchod s cizími měnami dnes představují 95 % kapitálu -- ve srovnání s 10 % v roce 70 ovšem z daleko menšího celkového objemu. Tisíce miliard (!) dolarů každý den se přelévá z banky do banky - ze země do jiné země. měnové transakce dnes tvoří naprostou většinu světových kapitálových toků - na jeden dolar reálné směny připadá dnes 40 dolarů finančních transakcí - a jsou silným faktorem nestability a nejistoty - proto se dnes často hovoří o "kasínovém kapitalismu". Tito "obchodníci" jsou tak mocní, že jsou schopni položit i národní měny. Jenom pan Sőrős vydělal při útoku na anglickou libru 5 miliard liber. Zaplatili to samozřejmě angličtí daňoví poplatníci. On a jemu podobní takto "položili" měny v Argentině, Mexiku, Brazilii, Malajzii, Rusku a dalších zemích. A přitom machinace s měnami nejsou zdaněny!! Pokusy o zdanění těchto čachrů nemají šanci -- tito lidé jsou mocnější než vlády. Moc finanční oligarchie se projevuje v plné nahotě.\nSvé zkušenosti ovšem máme i u nás. Díky panu Klausovi u nás máme statisíce absolventů "Harvardu". V bláhové naději na blahobyt ztratili lidé nejen své peníze ale i iluze - a nejen v Harvardských fondech. Lidé už zapomněli, že obchody na burze se pohybují na samém okraji kriminality. Skutečnost světa burziánů nám na příklad ukazují americké filmy "Peníze těch druhých" nebo film "Wall Street" -- to je realita kapitalismu. Film nám ukazuje, jak burzovní makléř škrtem pera vydělá padesát milionů dolarů a zároveň pošle padesát tisíc lidí na dlažbu. To vše za pomocí lží a podvodů. A pokusí-li se někdo jeho plány ohrozit jde do vězení. To je skutečnost jak ji ukazují filmy z kolébky kapitalismu. Hollywood snad nikdo nebude obviňovat z komunismu. Pomocí těchto transakcí vznikají zisky vysoce přesahující rentabilitu jakýchkoliv investic do výroby. Dochází k nebezpečným hospodářským otřesům jako např. v Argentině. Výsledkem je potlačení lidských a sociálních práv, které znehodnocuje desetiletí pokroku celých zemí.\nV mexickém Cancúnu, se v září 2003 sešla V. konference ministrů Světové obchodní organizace -- WTO. Na vrcholné schůzce Světové obchodní organizace (WTO) se Evropská unie, Spojené státy a Japonsko snažily prosadit svoje vlastní kritéria rentability, zabalené do řečí o soucitu s chudými. Nikdo však nechtěl udělat nic s hlavním bodem rokování o distribuci základních surovin a prostředků výroby. Stejně tak se snaží zakrýt snahy posilnit postavení nadnárodních společností, ze kterých čtyři největší dnes kontrolují 80% celosvětového obchodu se zemědělskými výrobky. Tyto státy nemají v plánu přemýšlet o souvislostech mezi zemědělstvím, výživou a chudobou. Zemědělská politika vyspělých je hlavní příčinou bídy ve třetím světě, protože rolníci v chudých zemích nejsou schopny konkurovat dotovaným potravinám ze západu. Dotace rolníkům v Japonsku tvoří 63% polnohospodářských příjmů, v EU to je 40% zatímco v USA je to 23% a v Kanadě 18%. Dotace pro jednoho jediného rolníka jsou ve Spojených státech 20 803 dolarů a v EU to je 16 028 dolarů. Rolník ve třetím světě musí vyžít ze svého zisku, který představuje cca 500 dolarů ročně.\nProces obchodní liberalizace\nnavrhovaný západem je pouze jednosměrný. Podporuje vývoz dotovaných potravin do zemí třetího světa a brání dovozu do západních zemí. Je to jen pokrytectvím - konečným cílem je podle prestižního britského ekonoma Bhagwatiho zajetí, restrukturalizace a zkreslení WTO tak, aby sloužila americkým lobbistickým zájmům. V Cancunu se objevil nový problém - chudé země třetího světa odmítli akceptovat jednostranně diktované podmínky Severu.\nKaždá chudá země, která se pokusí postavit proti tlaku WTO bude silně pokutována a je možné, že i vyloučena z WTO. Země třetího světa však mají jiný názor na činnost WTO. Jsou nutné změny v mnoha oblastech, které staví rozvojové země do nevýhodné pozice -- včetně dohod o antidumpingu a zemědělství. Bohaté země musí podstatně omezit překážky vývozu z chudých zemí ve všech oblastech, včetně zemědělství, v souladu s jejich stupněm rozvoje. Všechny druhy podpory zemědělského vývozu musí být postupně omezovány všemi zeměmi a dovolené domácí podpory zemědělství by měly být přesměrovány do opatření, která podporují veřejné statky, jakými jsou ochrana životního prostředí a rozvoj venkova. Prioritou musí být ochrana základních práv pracujících ( jak v chudých tak i bohatých zemích) před bezskrupulózními vládami a společnostmi, které hledají neoprávněné výhody v mezinárodním obchodě prostřednictvím porušování základních pracovních standardů.\nKromě změn ve WTO by měly také MMF a Světová banka ukončit podmiňování pomoci rozvojovým zemím další liberalizací, která likviduje i to málo, co v těch zemích je. Pravidla WTO musí zaručit rozvojovým zemím flexibilitu, kterou potřebují pro svůj strategický rozvoj a ochranu veřejných služeb. Pravidla obchodu ve službách musí být vyjasněna tak, aby zaručila právo na veřejnou kontrolu v poskytování základních služeb jako jsou zdravotnické služby, služby v oblasti vzdělávání a zabezpečování vodních zdrojů. Protože právě tyto veřejné služby jsou poslední oblastí, kam se tlačí nadnárodní společnosti. Po privatizaci těchto služeb se stanou nedostupné pro mnoho obyvatel a ostatním prudce sníží životní úroveň. Nejznámější historkou o tom, jak vypadá privatizace veřejné správy vodních zdrojů, je příběh z Cochabamby v Bolivii. V oblasti polopouště je voda vzácná a vyskytuje se zřídka.\nV roce 1999 doporučila Světová banka privatizaci městské společnosti dodávající vodu v Cochabambě udělením koncese společnosti International Water, sesterské společnosti firmy Bechtel, která teď slaví žně v Iráku, kde získala zakázky za miliardu dolarů. V říjnu 1999 byl vydán v Bolivii zákon o pitné a odpadové vodě, který ukončil vládní příspěvky a dovoloval privatizaci.\nVe městě, kde je minimální mzda menší než 100 dolarů za měsíc, dosáhly účty za vodu 20 dolarů za měsíc; je to výdaj přibližně tak vysoký jako strava pro pětičlennou rodinu na dva týdny. Tak si představují svobodný obchod americké korporace. V dubnu 2000 se bolivijská vláda pokusila umlčet protesty kolem vody. Aktivisté byli vězněni, protestující byli zabíjeni a sdělovací prostředky podrobeny cenzuře. Nakonec ale 10. dubna 2000 lid zvítězil a Bechtel opustil Bolivii. Vláda byla donucena odvolat svou tak nenáviděnou legislativu o privatizaci vody. I u nás už máme privatizaci vody za sebou a ceny vody stále rostou. Omezí-li lidé spotřebu, automaticky opět stoupne cena vody -- zisky společnosti přece nemůžou klesat.\nO ministrech obchodu z celého světa, kteří se sešli v silně střežené luxusní hotelové zóně Cancúnu, aby vedli jednání WTO, řekl subcommandante Marcos (mexický vůdce zapatovců -- mexických bezzemků) : "Není to poprvé ani naposled, že ti, kdo si myslí, že vlastní planetu, se musí skrývat za své vysoké zdi a soucit vzbuzující bezpečnostní síly, aby provedli své plány. Nejvyšší vedení této armády nadnárodních společností, se schází chráněno bezpečnostním systémem, který je srovnatelný pouze s jejich strachem."\nJednání v Cancunu zkrachovalo -- bohaté státy odmítly ustoupit a chudé země řekly dost.\nPřestože ekonomika v USA pomalu roste, nezaměstnanost stoupá\nCelá světová ekonomika stagnuje, ale hospodářská krize v Evropě a v Japonsku bude dále sílit a předstihne hospodářskou krizi v USA. Dokonce i britští komentátoři předpokládají, že i Britové se brzy budou distancovat od USA a přičlení se k Evropě. Amerika má nyní obrovský obchodní deficit, a tak je nyní silně závislá na zahraničním kapitálu. Americká ekonomika si půjčuje kapitál ze zahraničí (letos celých 5% HDP) aby mohla financovat svou vysokou spotřebu. Jenom Čína nyní vlastní 290 miliard dolarů amerických dluhů a tím se stala nejdůležitějším americkým věřitelem. Roční obchodní přebytek Číny vůči USA nyní převyšuje 100 miliard dolarů. Toto je obdobná situace jako v sedmdesátých letech s arabskými petrodolary -- a tenkrát to skončilo krizí a poklesem kurzu dolaru.\nOživování americké ekonomiky nabírá tempo, ekonomika však stále nevytváří pracovní místa\nI přes zrychlení hospodářského růstu přišlo v USA jen za jediný měsíc o práci 100 tisíc lidí. Od roku 2001 ztratilo práci v USA skoro 3 miliony lidí. Je to výsledek vládnutí presidenta Bushe. Ten před volbami slíbil a také v praxi provedl snížení daní pro podniky. Ekonomika skutečně mírně roste, bohužel však roste i nezaměstnanost.\nRůst produktivity práce je ve většině vyspělých zemí provázen hromadnou nezaměstnaností a nadnárodní kapitál - ve spojení s neoliberálními politickými silami - se i zde snaží odbourávat sociální práva a zákony na ochranu práce (pod heslem flexibility pracovního trhu) i životního prostředí. Zostřují se jak rozpory mezi zvýhodňovanými a znevýhodňovanými společenskými skupinami uvnitř jednotlivých států a národních společností, tak rozpory mezi bohatými a chudými státy a prohlubuje se polarizace mezi uvedeným bohatstvím a bídou. Polarizace bohatství a bídy v podání liberálních vlád dosáhla nevídaných rozměrů.\nHonba za vysokým ziskem\nvede k přesunu výroby do "levnějších zemí". Pan Mach z Centra pro ekonomiku a politiku (z dílny ODS) říká, že už v roce 1752 anglický ekonom vystihl podstatu kapitalismu, když napsal : "podnikatelé postupně přesouvají výrobu ze zemí, které díky ní zbohatli, a směřují do jiných zemí, které přitahují lacinějším materiálem a levnější pracovní silou. To vede následně i v těchto zemích k růstu bohatství." Protože se vlády chudých zemí předhánějí ve svých investičních pobídkách, zahraniční investoři tak vedle nákladů na mzdy (které jsou ve srovnání s vyspělými zeměmi nízké) mohou nést jen malou část nákladů, spojených s investováním, protože další významnou část nákladů kryjí hostitelské státy. Z globálního hlediska vede celý tento vývoj k výsledku, který je asymetricky posunut ve prospěch vyspělejší země (odkud přichází kapitál).\nPokud vede přesun výroby z bohatých zemí do zemí s lacinou pracovní silou, jak je možné, že za těch 250 let už není blahobyt na celé Zemi? Co se stalo v zemi, odkud se podnikatelé přesunuli do levnějších oblastí? Nevznikla tam náhodou nezaměstnanost a bída? Není to tak, že aby se půl miliardy lidí v severní Americe a západní Evropě mělo dobře, musí pět a půl miliardy lidí v třetím světě žít v bídě? Není pravda, že systém dvanáctky v zemích jihovýchodní Asie udržuje nízké ceny textilního zboží, počítačů a dalšího zboží, které známe ze supermarketů?\nPro ty, kteří neví, co je systém dvanáctky, tak to je systém globalizačního kapitalismu, kde dvanáctileté děti dělají dvanáct hodin denně za dvanáct dolarů za rok. Jen bída třetího světa vytváří blahobyt v Americe a v Evropě. A nízké daně to nezachrání. Vždycky tady bude někdo, kdo bude pracovat za méně peněz, aby nezemřel hlady. A tam se lidumilní podnikatelé přesunou za vyššími zisky. Kdyby pracující v třetím světě měli stejné platy jako američtí pracující, byly by pak ještě ceny v supermarketech nebo na vietnamských tržištích tak nízké?\nnás přesvědčují, že "od doby, kdy započal proces evropské integrace, tempo hospodářského růstu -- a tedy i tempo růstu životní úrovně -- v západní Evropě trvale klesá. Západní Evropa tak dlouhodobě ztrácí náskok před rychleji rostoucí jihovýchodní Asií a východní Evropou, a nyní dlouhodobě prohlubuje ztrátu za Spojenými státy". Růst, růst, růst růstu - to je bůh všech liberálních ekonomů. -- přitom všechno je pouze přesná hra s nepřesnými čísly. Dovedou o tom mluvit dlouhé hodiny, ale nevysvětlí nic. Chtěl bych vědět, jak se rychlý růst HDP v jihovýchodní Asii odráží na životní úrovni těch dvanáctiletých dětí (viz výše). Že by dneska braly už 13 dolarů ročně?\nHospodářský růst měřený v HDP (hrubý domácí produkt) se dá dobře vypočítat -- horší je to s jeho zvyšováním. Zvláště pracujeme-li (jako oni) s procenty. Růst HDP o 1% v Mali nebude takový problém, jako v USA. Navíc totiž zvyšovat produkci (HDP) není dnes žádný problém. Problém je vyrobené zboží prodat. Další problém je neustálé zvyšování produktivity práce. Ta totiž zvyšuje nezaměstnanost. A protože nezaměstnaní nemají peníze, nic nekupují. A tím dochází k dalšímu poklesu výroby a dalšímu propouštění. A to vše roztáčí kolotoč, ze kterého v kapitalismu nelze vyskočit.\nZnamená to mimo jiné zvládnout přechod k trvale udržitelnému rozvoji a v dlouhodobější perspektivě ke stacionární ekonomice a společnosti. To může pro liberální demokracie představovat nelehký úkol, jelikož jejich stabilita je v mnohém podmíněna ekonomickým růstem. Liberální ekonomika je založena na růstu HDP. Neustálý růst výroby je její podmínka. Jenže jak jsme si ukázali, svět (v současném stavu) dospěl k bodu, odkud nemá kam růst. Chybí odbyt. Chybí peníze. Teda ti, co by měli kupovat, nemají peníze, a ti co je mají, situaci nezachrání.\nStacionární ekonomika je východiskem\nPod tímto pojmem je ukryta společnost a systém, který vyrábí jen tolik zboží, které je možno spotřebovat. Při takovém systému však nemůžou růst zisky akcionářů a to je něco, co se jim nebude líbit. Nakonec i životní úroveň pracujících by se snižovala. Mělo by to i svoje výhody. Nižší výroba by znamenala více volného času. Lidé by se mohli více věnovat kultuře, sportu a dalším činnostem volného času. Mohli by více cestovat a poznávat. Pro některé by to byla rána, jiní by to uvítali. Nakonec nežijeme proto, abychom pracovali, ale pracujeme, abychom dobře žili.\nByla by tady i jiná možnost zachovávající vysokou výrobu, dokonce její růst. Znamenalo by to zvýšit spotřebu v rozvojových zemích. Zvýšit spotřebu v rozvojových zemích znamená zvýšit platy pro jejich pracovníky. Proč by měli dělat za dolar nebo dva denně, když by mohli mít pět. Stejně je to mnohem méně než hodinový plat v USA nebo Evropě. Stejně všechny továrny jsou v rukou nadnárodních společností. Zvýšením platů a mezd vznikne poptávka po zboží vyráběného v USA a západní Evropě. To by mohlo udržet vysokou výrobu i životní úroveň v těchto zemích na dlouhou dobu. Co by však nešlo udržet, jsou vysoké dividendy a zisky. Je to však jediná cesta k udržení statu quo ve vyspělých zemích. Všechny jiné cesty vedou ke krachu. I tato možnost má však problém. Tím je situace v Číně.\nTo, že Čína ( a nejen Čína, ale celá jihovýchodní Asie) platí svým zaměstnancům jen absolutně minimální mzdy, znamená, že je Čína schopna likvidovat miliony pracovních příležitostí nejen v jiných rozvojových zemích, ale i ve Spojených státech. Každoroční obchodní přebytek Číny vůči USA nyní převyšuje 100 miliard dolarů. Čína s pětinou světové populace je schopna zahltit světové trhy výrobky vyráběnými za dumpingové ceny. Za takové ceny, kterým nelze konkurovat.\nNikdo v Evropě nebude pracovat a žít za podmínek jako čínský dělník. Tento problém známe velmi dobře z vlastní zkušenosti. Čína zlikvidovala u nás textilní i obuvnický průmysl a žádná naše vláda není schopna s tím něco udělat (nebo nechce??). A je jen otázkou krátkého času, než čínský export začne zahlcovat světový trh laciným zbožím i v dalších komoditách.\nObě tyto varianty -- jak stacionární ekonomika, tak zvýšení platů ve třetím světě - mají zásadní chybu -- pokles zisků. To však nadnárodní monopoly nepřipustí, protože to už by nebyl klasický kapitalismus, jak ho známe dnes. Ovšem historie nedá ani na přání nadnárodních monopolů. Fukuyamův konec historie není pravděpodobný. Pod koly historie skončili otrokáři, feudálové a skončí i neoliberálové. Padesát nebo sto let pro historii není žádný čas.


Osobní finance › Spoření a investování › Podílové fondy › Raiffeisen fond evropských akcií\nRaiffeisen fond evropských akcií, otevřený podílový fond, Raiffeisen investiční společnost a.s.\nRaiffeisen fond evropských akcií investuje minimálně 85 % hodnoty majetku do cenných papírů řídícího fondu Raiffeisen-Europa-Aktien. Zbylé prostředky jsou investovány do likvidních aktiv za účelem zajištění.\nŘídící fond Raiffeisen-Europa-Aktien, obhospodařovaný společností Raiffeisen Kapitalanlage-Gesellschaft m.b.h., investuje minimálně 51 % prostředků do akcií a obdobných cenných papírů vydaných společnostmi se sídlem či vykonávající aktivitu v Evropě. Řídící fond může také investovat do dluhopisů vydávaných vládami či nadnárodními emitenty a také do podílů jiných investičních fondů.\nOznámkujte naše stránky výbornéchvalitebnédobrédostatečnénedostatečné


Pražské novinky - Komentáře - Mzdová konkurenceschopnost přetrvává\nMoravec v OVM: Amerika je bohatý stát... ale pro bohaté lidi! Ten chlap hovoří jako komouš!\nVaclava je zabalena "v duhove vlajce"a pouziva ji i jako rousku.S generbabami protestuje proti zakazu...\nZprávy La Tribune: Pandemie uzavřela doma třetinu světové populace! Politika Mládek: Jourová a její svatý boj proti fake news Byznys Až 85 % pacientů trpících rakovinou plic nemá naději na plné vyléčení Regiony I přes uzavření areálu se život v trojské botanické zahradě nezastavil Sport Kam v neděli 29. března 2020 za sportem? Sledujte historii sportu na programu ČT SPORT!


Cheb zkoušel v závěru power-play, vyrovnat se nepodařilo - Karlovarský deník\nK utkání 8. kola druhé ligy vycestovali hokejisté Stadionu Cheb do Písku.\n„Do zápasu jsme nastoupili v silně okleštěné sestavě vinou nemocí, zranění a disciplinárních trestů. První třetina se odehrávala v režii domácích, často nás zatlačili do našeho obranného pásma. Ale díky dobře organizované hře v obranném pásmu a skvělému výkonu brankáře Jakuba Kašpara se do kabin odcházelo za stavu 1:1,“ líčí chebský kouč Michal Jäger. Jeho svěřenci inkasovali poprvé v 8. minutě, hned po 41 vteřinách ale bylo srovnáno, když Stadion rychle zužitkoval přesilovou hru Davidem Holubem.\n„Ve druhé třetině se obraz hry výrazně změnil. Hra se vyrovnala a přelévala z jedné strany na druhou a nám se podařilo soupeře brejknout a ujali jsme se vedení 2:1 v náš prospěch,“ nechává trenér Chebu nahlédnout do druhé dvacetiminutovky. Autorem vedoucího gólu Stadionu byl Petr Kořán.\nVe třetí části se ale domácímu Písku podařil obrat. „Začátek třetí třetiny jsme odehráli skvěle a soupeře jsme v podstatě k ničemu nepustili. Bohužel jsme vyrovnávací gól na 2:2 inkasovali z prvního útoku do našeho obranného pásma. Po tomto gólu jsme znervózněli a na chvíli jsme vypadli z role,“ líčí Michal Jäger.\nV 53. minutě Cheb inkasoval znovu. „Bohužel jsme za to zaplatili gólem, kdy jsme nezvládli takticky situaci v útočném pásmu, propadli jsme tam a nabídli možnost soupeři ke vstřelení vedoucího gólu na 3:2,“ litoval kouč Stadionu.\nV závěru se hosté snažili o vyrovnání. „Pokoušeli jsme se ještě zápas zremizovat, zkusili power-play. Bohužel nám nebylo přáno a brutální zákrok kolenem na našeho útočníka viděl celý zimák kromě jedněch očí, a inkasovali jsme tak gól do prázdné brány,“ poukazuje bez skrupulí Michal Jäger.\nStadion Cheb tak dále čeká na první body z venku. „I když jsme je nepřivezli, borci makali, dřeli, zblokovali neskutečné množství střel. S výkonem a bojovností jsme spokojeni. Jen se nesmíme v takovýchto zápasech dopouštět takovýchto taktických chyb a snad se bodů z venkovního hřiště brzy dočkáme,“ přeje si na závěr trenér Stadionu.\nVe středu budou mít Chebští opět výhodu domácího prostředí, když od 18 hodin přivítají celek SHC Klatovy.\nCheb, stadion, Písek, David Holub, SHC Maso Brejcha Klatovy, sportovní soutěž


Osada spadající pod město Hartmanice.\npoloha: 49°10'59.5 N, 13°25'47.8 E 758 m n.m.\nadresa: Hartmanice - Hořejší Těšov, 342 01 Sušice\nVes leží nad údolím Pstružného potoka.\nPrvní písemné zmínky o Hořejším Těšovu jsou z roku 1428. Jeho vznik je spojován s těžbou zlata ve zdejších horách. Tehdy krajina pomalu a jistě začínala měnit svoji tvář. Dříve hřebeny a strže pokryté pralesem jsou víc a víc obnažovány, svahy hor jsou proděravěny množstvím štol, výkopů a načechrány mnoha stovkami hromad vykopané zeminy. Velké štoly vznikají kolem Hamižné u Hartmanic na hřbetu mezi Hořejším Těšovem a Mochovem. V té době však tyto vsi zřejmě ještě nestály. Vždyť první písemná zmínka o Horejším a Dolejším Těšově pochází až ze zmiňovaného roku 1428.


PŘÍRODNÍ PARFÉMY bez chemie | Petroš interier\nProdukty / PŘÍRODNÍ PARFÉMY bez chemie\nParfémy PRO LIDI - EDP 50 ml\tParfémy DO BYTU - Difuzéry\nparfémy pro lidi – hodí se pro ženy i pro muže\nparfémy do bytu – ve formě sprejů nebo difuzérů se vzlínavými tyčinkami\nparfémy na textilie – hodí se na provonění záclon a závěsů, sedacích souprav, ložního prádla a podobně\nvonné svíčky s dřevěnými knoty\nluxusní dárkové sady v designových kazetách\nvoňavé doplňky – například voňavé pytlíčky do prádla nebo kaučukové karty do skříní či do auta.\nVůně jsou naplněny v krásných designových skleněných flakónech s ručně vyrobenými detaily z vzácných dřev a přírodních surovin.\nKOLEKCE PŘÍRODNÍCH VŮNÍ značky Locherber. Vybrat si můžete parfémy pro lidi, parfémy do bytu, parfémy na textil, nebo třeba vonné svíčky, vonné lněné pytlíčky do prádla, nebo vonné kaučukové karty do skříně či do auta.\nV čem je rozdíl od běžných parfémů a vůní?\nVůně jsou jednou z prvních věcí, které vnímáme, když někam vejdeme nebo se s někým setkáme. Právě vůně většinou rozhoduje, jestli je nám někdo sympatický, nebo jestli se na nějakém místě cítíme příjemně.\nJe těžké popisovat, v čem se liší například vůně vanilky, která je uměle vyrobená od vůně vanilky, která je extrahována z přírodního koření. Rozdíl je ale veliký. (Kuchaři to vědí…) Voní podobně, ale zdaleka to není totéž. I když je ale těžké popisovat rozdíly, naše smysly to rozhodně poznají. Od našich zákazníků ovšem dobře víme, že jakmile jednou objevíte svět přírodních vůní, těžko se pak budete chtít vracet k těm umělým…\nProč značku Locherber:\nZnačka Locherber vytvořila kolekci přírodních vůní a stylových doplňků, které dodají osobní kouzlo i těm nejexkluzivnějším prostorům. Pro jejich výrobu používá výhradně čistě přírodní složky, které nedráždí ani citlivější osoby nebo osoby s dýchacími obtížemi či alergiky. Oblíbenou vůni si můžete vybrat pro svůj interiér i pro sebe.\nTYTO NÁDHERNÉ PARFÉMY jsou naplněny v krásných designových skleněných flakónech s ručně vyrobenými detaily z vzácných dřev a přírodních surovin. Každý flakón je tak zároveň i krásným a stylovým interiérovým doplňkem.\nvonné difuzéry do bytu se vzlínavými tyčinkami\nEau de Parfum (parfémy pro lidi)\nluxusní dárkové kazety (je možné na objednávku vytvořit ze všech dostupných vůní)\ndřevěné tácy, stojany a podstavce pod difuzéry s prosvětlovacími led-diodami\nVYBRAT SI MŮŽETE kromě samotných parfémů například i stylové vonné svíčky ve skleněných dózách. Tyto svíčky mohou mít dřevěné knoty, které po zapálení jemňounce praskají, což krásný relaxační zážitek ještě umocňuje.\nSEZNAM DOSTUPNÝCH VÝROBKŮ A CENÍK STYLOVÝCH VŮNÍ ZNAČKY LOCHERBER:\nZDE NAJDETE SEZNAM VŠECH DOSTUPNÝCH VÝROBKŮ A CENÍK stylových vůní značky Locherber.\nPopis jednotlivých vůní najdete pod tímto odkazem: http://www.petros-interier.cz/…cherber.html\nVyberte si svou vůni ve firemní prodejně Petroš interier:\nFiremní prodejnu Petroš interier najdete v centru Zámeckého náměstí č. 44 ve Frýdku-Místku. Další kontakty nejdete zde: http://www.petros-interier.cz/kontakt.html\nNebo nám napište e-mail a my Vám vybranou vůni pošleme.\nE-mail je: petrosprodejna@seznam.cz nebo info@petros-interier.cz


Ostrov na Karlovarsku zpřístupnil barokní památky — ČT24 — Česká televize\nOstrov na Karlovarsku zpřístupnil barokní památky\nOstrov - Ostrov na Karlovarsku poprvé zpřístupnil komplex barokních památek v okolí piaristického kláštera. Podle radnice by se jejich záchrana neobešla bez podpory Evropské unie. Areál by teď měl do města přilákat více turistů. I pro ně budou obnovené památky a výstavní prostory přístupné od března do listopadu každý den kromě pondělí.\nObnovený areál ostrovského kláštera si přišly prohlédnout stovky lidí. Některé památky byly přístupné poprvé od druhé světové války. Dlouhá léta tu totiž byla vojenská kasárna a celý komplex chátral. Začátkem devadesátých let ho od armády získalo město. Starosta Ostrova Jan Bureš prohlašuje: „Pokud by nebylo města, tento areál by spadl. Pokud by nebylo Evropské unie, tak by rekonstrukce nešla tak rychle.“\nNáklady na rekonstrukci přesáhly 145 milionů korun. Nově tu vzniklo Ekocentrum pro mládež, upravena byla nedaleká zámecká zahrada, tři kaple a kostel. Investice se vyplatila i vzhledem historické ceně památky. „Základní kámen položil v roce 1644 vévoda Julius Jindřich Sasko–Lauenburský, kterému tehdy Ostrov patřil,“ podotýká historička Zdeňka Čepeláková.\nKaple i kostel nyní budou sloužit jako expozice a památník českých a německých obyvatel Ostrova. Podle starosty některé úpravy při rekonstrukci ale komplikovaly požadavky památkářů. Starosta Bureš podotýká: „Některé věci se mi nelíbí, vím, že budou komplikovat provoz. Třeba záměna sanačních omítek za vápenné, ale nedá se s tím nic dělat.“ Romana Riegerová z Národního památkového ústavu v Lokti postup vysvětluje: „Objekty mají sloužit jinému účelu, než byl původní. Samotná realizace je výsledkem mnoha kompromisů jak ze strany památkové péče tak investora.“\nObnovené památky v areálu kláštera včetně výstavních prostor budou přístupné od března do listopadu každý den kromě pondělí.