možná je to sofistikovaný umění, ale tu prasnici bych si nepověsil ani do sklepa;)\na né za to ještě byť pajsku vysolit\nrekl bych - plnostihla prasnice! i rossart.cz zira na tu bachyni!\nTlustá jak prase.\nFotka je sice malá, ale i tak je vidět, jak je obraz skvěle namalován. Takhle se už dneska nemaluje. Zajímavé, že je v post-post-moderní době takto vysoce ceněn realistický obraz. Navíc pořád stejné téma jako v dávné historii - akt na kanapi, skoro jak od Rubense.\nRe: Výborný obraz\nale za půl miliardy ?\nnechápu tu zálibu v ošklivosti. I když malířská technika může být výborná. Kromtoho, Goya namaloval ležící Maju ve stejné pozici, současný autor se mohl obtěžovat přijít na něco nového. Nebo šlo o záměr?\nOn si ty penize zaslouzil uz jenom kvuli tomu,\nze se na tu prasnici musel pri tom malovani divat...Na to bych ja zaludek nemel...\nasi začnu malovat, když teď jdou do módy ti žijící malíři.\nnemam, budu malovat abstraktně.\nJako hlavni namet obrazu doporucuju logo Tri sester...\nA kdyz se pak obesis, cena pujde jeste nahoru ...\ntreba to nekdo vydrazil, aby to peclive uschoval, by to uz lidske oko nikdy nespatrilo\nTo teda svetove vystavni sine prisly o opravdovy skvost ...\nNa mě by asi nevydělali...\nPro mě to má cenu papíru z kopírky nebo z tiskárny!\nježiši no fuj\nTohle si dát na lednici a nebudu žrát\nRe: ježiši no fuj\nono by ti stejne na to zradlo nezbylo\nObraz nebo modelku ?\nRe: Re: ježiši no fuj\nobraz na lednici, modelku do lednice.\nI když možná to není modelka, ale hypotéka.\nhned se citim skvele...to by jeste par takovych mohl namalov\nRe: hned se citim skvele...to by jeste par takovych mohl nam\nA kdo to pak za drahe penize bude kupovat a schovavat, aby to nedesilo deti a nedeformovalo sexualitu dospivajici mladeze ?\nRe: Re: hned se citim skvele...to by jeste par takovych mohl\nbudou plne klastery\nRe: Re: Re: hned se citim skvele...to by jeste par takovych\nSpousta panicu bude mit panickou hruzu z pohledu na nahe zenske telo ...\nRe: Re: Re: Re: hned se citim skvele...to by jeste par takov\na jsi si opravdu jisty, ze jsem krasnejsi?\nRe: Re: Re: Re: Re: hned se citim skvele...to by jeste par t\nJsen si jisty, ze Te nebudu malovat rozvalenou na kanapi\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: hned se citim skvele...to by jeste p\nmam hezci kanape\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: hned se citim skvele...to by jes\nNojo, ale proc na nem zrovna malovat ?\nJo, jo, učedník překonal mistra..a topič Břeťa koupil barvy\nTak nevím. Lucian byl za mlada milencem Francise Bacona a moc malovat teda neuměl. Spíš maloval Bacon jeho. Ale hoch se tvrdě vypracoval a když Bacon natáhl brka, hoch začal malovat nahý ženský často s roztaženýma nohama. A ejhle, Baconuv tryptych je levnější než akt jeho milence. To sou mi věci. Břeťa topič v našem paneláku běžel pro lahváče, pastelky a blok a prej přemluví Věrču, že mu bude pózovat na uhlí v koteně. Kdo ví, kdo ví, co z Břeti jednou bude......\nTo neni ona, neboj ...\nRe: Re: Zuzanoooo\nco tu blbenete, vy dva?\nRe: Re: Re: Zuzanoooo\nZpivame si o Zuzane\nRe: Re: Re: Re: Zuzanoooo\naž bude hlad, tak si za ty obrazy nekoupíte ani suchej rohlik.\nNo ty jeho obrazy jeste vypadaji aspon jako obrazy, ale dat pres dvacet mega za zavesene sklenene srdce? To uz ti lidi asi vazne nevedi, co maji delat s penezi...\nco je na těch plátnech tak úchvatného. Dnes takhle maluje každý druhý amatér z fotky. Možná kdyby to nebyl potomek Feuda, nikdo by po tom ani nevzdechl\nTrefa Ten styl mi fakt připomněl ty "umělce" na Karlově mostě\nJe jen jediný důvod proč takovou věc koupit\na to, co nejdřív ji hodit do krbu...\nAle i tak maximálně za dvacet korun...\nTohle by nevzrusilo ani farare po 30 letech celibatu...\na přitom je to vlastně k ničemu...\nNo ja teda nevim\nDocela me zarazi to, proc tady skoro vsichni hodnoti tloustku modelky, ale vubec ne kvalitu tohoto platna a to, jak je obraz namalovan. Ja se treba domnivam, ze to je opravdu velice kvalitni dilo a urcite musi byt hodne dobry jej videt nazivo. A to, ze je to tak drahy? Asi proto, ze se Freud figurou zabyva cely zivot - a je to z toho citit.\nProtože o výtvarném umění vědí kulové, ale všichni mají mozky zmasírované natolik, že jsou přesvědčeni, že zobrazovat na fotkách a obrazech lze pouze prsaté barbíny což se děje zásadně pro jejich ukojení..\nRe: Re: No ja teda nevim\nVis proc? Protoze neco, co je mi odporne, bych si proste nekoupil za pul miliardy, abych to nekam zavrel do trezoru. Ani kdybych se v penezich topil. A na zed bych si tuhle patologicky obezni damu fakt povesit nemoh.\nze tobe doma visi na zdi skutecne umelecky namalovany ho..o, clovek uplne citi jak smrdi, kdyt se na to podiva\nMusím říct, že..\n...Gates je taky dobrej obchodník, ale takhle dobrej není... To je fakt hnus, velebnosti...\nTa tlusťoška ale musí na slunci smrdět\nNe vážně, tohle není srnada, kdykoli kouknu na iDnes je mi špatně. Dejte to prosím pryč, nebo Vás přestanu navštěvovat. BTW: myslím, že autor při malování taky hodně trpěl.. Ty prachy mu náleží právem Nazdar..


Nově získané diplomy\n12. srpna 2014 v 18:48 | HAAS | Ostatní zajímavosti\nNedávno jsem dostal dva nové diplomy za zúčastnění se soutěží...\nNejprve je to diplom za Prvohorní soutěž z www.blogplateosaurus.blog.cz, kde jsem skončil na druhém místě (na diplom jsem dostal Scutosaura):\nA dnes jsem dostal za 2. místo v soutěži na blogu www.martinoraptor.blog.cz tento diplom s Estemmenosuchem:\nOběma Vám moc děkuji za překrásné diplomy a na další z Vašich soutěží se už moc těším!!!\nDžungle času-část 7.\n12. srpna 2014 v 10:35 | HAAS | Příběhy na vyprávění\nMinulá část Džungle času skončila opětovným útokem krvelačných Anurognathů, z nichž někteří hlavního hrdinu, George McCanna, doslova obklopili. Co bylo dál? To se dozvíte v této části...\nDŽUNGLE ČASU-ČÁST 7.:\n"Palte!!!" zařval George, uzavřen v mraku těl malých ptakoještěrů. Jack a Jeremy jej poslechli a současně po Anurognathech začali pálit ze svých plamenometů. Corwin se mezitím snažil zahnat pár dalších, kteří mu útočili na obličej, nakonec se mu však podařilo oba malé dravce zabít těžkým dřevěným prknem. Ohnivá palba Jacka a Jeremyho na chvíli osvobodila i George. Anurognati se rozletěli na všecky strany, ale všem bylo jasné, že brzy zaútočí znovu. "Moment, a co Ron a Johann?!" optal se hned George zcela znavený Jack. George ani nestačil odpovědět, a hned si všiml utíkajícího Johanna. Mířil k další dřevěné budově, opět se tedy muselo jednat o sklad zbraní. Georgovi jakoby se v hlavě rozsvítila žárovička, poručil, aby všichni započli s útěkem a poté čekal před budovou na Johanna, navíc s připravenou zbraní, to kdyby se pterosauři vrátili. Po chvilce Johann z budovy vyběhl. "Udělal jsem přesně to, co by jsi udělal i ty!" řekl mu jen Johann, poté na George mávl rukou na znamení útěku a už běželi k hranicím rezervace. Ron se k nim po chvilce přidal. V těch chvílích si jich konečně povšimli hladoví Anurognati, užuž se chtěli vzdát zdánlivého bezpečí kovových střech několika budov, když se ozvala příšerná rána! Sklad zbraní vyletěl do vzduchu a způsobil požár okolních stavení. Drtivá většina Anurognathů se přitom usmažila za živa, ti přeživší byli smrtelně raněni. Johann se při útoku musel rozesmát, stejně jako George. Ronovi ale moc do smíchu nebylo, věděl, že na živu jsou stále někteří nebezpeční tvorové, jež by je mohli ohrozit. Johann se přestal smát až ve chvíli, když se tak sto metrů za ním objevila silueta hořícího muže. "Do Prčic, někde tam byli schovaní lidi!" vyhrkl Johann, zastavil se a chytil se za hlavu. "Nemluv a poběž!" rozklázal mu naštvaným hlasem George. Z nebe se opět spustil déšť, tentokrát však nebyl příliš mohutný. Jeremy, Jack a Corwin konečně doběhli k hranicím rezervace. "Počkáme na George," konstatoval Jack, "snad má nějaké prostředky k protržení tohoto silného plotu." "Upřímně nemůžu uvěřit, že jsme teď, zdá se, poslední pracovníci tohohle projektu, kterým se podařilo tu hrůzu přežít..." vydechl Jeremy, načež Corwina napadlo, kolik peněz za zemřelé bude asi muset zaplatit, když je vlastně finančníkem společnosti. "No..." chtěl Corwin cosi říci, ale přerušil jej pohled na zbylé tři členy týmu. "Georgi, mám to udělat holýma rukama?" nabídl se Jack a chystal se sáhnout na jeden z drátů v ohradě. "Ne!" zakřičel George, "je to nabité proudem! Uvnitř rezervace sice vypadl proud, ale plot stále funguje na geotermální energii, kdybys na to sáhl, uškvaří tě to za živa! Někde tady v okruhu tak šedesáti až sedmdesáti metrů by se měla v půdě nacházet nějaká vedení, přeřežu je nožem a pak ohradu přelezeme..." řekl dále a začal se hrabat v hlíně. Johann byl ale jakožto správce znalý více a vedení ihned vyhrabal až asi dvacet metrů napravo od George. Sám dráty také přeťal. "Nechci nic říkat, ale já tenhle plot přelézat nebudu," namítl Jack, "teď tady rukama lehce udělám díru, kterou prolezeme ven!". Když byl Jack hotov, konečně zbylých šest lidí opustilo nebezpečí bývalého výzkumného prostoru. Za chvíli se při útěku ztratili kdesi v bujné zeleni tropického deštného pralesa. Až při setmění se konečně zastavili. "Bože, já mám ale žízeň..." postěžoval si Corwin. "Počkejte, tady někde by měly být malé jeskyně, zůstaneme tam do rozednění a pak budeme pokračovat směrem na západ. Tam bychom měli dorazit do jedné malé vesnice..." sdělil svůj plán George, posvítil baterkou na blízkou skálu a zvolal: "Ha, tady! Ta jeskyně je dokonce větší, než jsem myslel! Tak pojďte, chlapi!". Jen co však do tmavé prolákliny vstoupili, přivítalo je strašidelné pískání...\n"Mám takový nelibí pocit, že nějaký z dinosaurů nás sledoval až sem!" řekl úzkostlivě Corwin. Podivné pískání i s tím tvorem jakoby se ve tmě neustále přibližovalo k našim hrdinům. "Zní to jak nějaké kuře nebo co, a já přitom myslel, že Dromaeosaura jsme už odrovnali!" pověděl Jeremy. "Ne," řekl vlídným hlasem George, "tohle není žádný dinosaurus, a zvuky nepatří jednak ani plazu, ani ptáku, podívejte." a posvítil baterkou do malé tůňky u černočerné stěny jeskyně. "Hnízdalka!" otočil se s nadšením na ostatní, kteří jen s podivem přihlíželi. U vody se rýsovala veliká, patnácticentimetrová žába a vydávala hvízdavé či pískavé zvuky. "Někde se těmto obojživelníkům říká 'zpívající kuřata'!" poznamenal ještě George. "Nechci Vás nijak děsit," poznamenal Jack, "ale já se obojživelníků celkem bojím... No, nebo spíše štítím. Tak tady asi neusnu!". George spustil hlasitý smích, stejně jako Johann, Ron a Jeremy, dokonce i Corwin se na chvilku rozesmál. "Páni, už je jedna hodina ráno, měli bychom zalehnout, nemyslet na živočichy v našem okolí a usnout," řekl Ron zrovna v momentu, kdy nad ním proletěli dva netopýři. Vypadalo to, že konečně nastane poklidná noc... V prehistorické Patagonii se mezitím Deborah skrývala mezi vysokými mezozoickými keři v malé buši. Poblíž putovalo stádo ohromných Argentinosaurů a jakýsi veliký predátor stál pouhých pár desítek metrů od nich, nestačil se ani ukrýt, byl si totiž jist úspěchem lovu. Deborah opět zkusila zapnout spojku stroje času, znovu se však časová smyčka neobjevila. Pak ji ovšem napadlo, že do strojku lze zasadit i baterie. Jedinou nevýhodou by poté bylo, že ji smyčka vrátí do 21. století na trochu jiné místo a daleko od stroje času. "Hmm... Přece Martin s sebou pro jistotu nosil kupu baterií," napadlo jí a podívala se k lesíku. Austroraptoři byli pryč. Deborah opatrně vstala, šlápla ovšem na větvičku a ta zapraskala. Obezřetně se podívala po svém okolí. Naštěstí si zvuku nevšiml žádný predátor. Deborah opatrně, tiše a pomalu přicházela k Martinově ohlodané mrtvole. Zbyly tu jen kosti, pár cárů oblečení a zkrvavené listy, smísené s hlínou. V polorozbořeném stanu našla Deborah to, co hledala. Nevěděla ovšem, že zatímco pochodovala buší, měla se spíše plížit. Ten veliký predátor, sledující Argentinosaury, si jí totiž povšiml a šel za ní. Celá země se najednou otřásala a více než osmitunové monstrum se objevilo mezi třicetimetrovými stromy. Deborah byla zoufalá, Scuttelosaurus začal na znamení nebezpečí řvát a vložit baterky do strojku také nějakou chvíli trvalo. Při té rychlosti Deborah jednu baterku upustila na zem. Sklonila se po ni, ale malý Scuttelosaurus vyskočil z jejího náručí a utíkal pryč. Deborah se za ním rozběhla, přímo v patách však měla i gigantického dravce. Během útěku však konečně baterky do přístroje zasadila! Poté zmizela v kapradí u menšího jezírka. Tam se jí také konečně povedlo dohonit malého dinosauříka. Nemeškala, a okamžitě zapnula časovou smyčku. Obrovský predátor uviděl jen záblesk a když přišel na místo, kde se ještě před pár vteřinami ten zvláštní dvounožec schovával, neviděl již nic. Pak to ale zablikalo znovu a časová smyčka se znovu objevila. Giganotosaurus na světélkující předmět chvíli hleděl, pak jím prostčil špičku čenichu a ucítil velice vlhký vzduch. V něm vězel i pach toho podivného tvora...\nNad panamským pralesem vysvitlo slunce. George se probudil, pohlédl na Johannovy hodinky ležící na malém skalisku a zjistil, že je již půl šesté ráno. "Chlapi, vstávejte! Musíme k vesnici!" poručil. Ozvaky se unavené a naštvané hlasy. "Jsme strašně utahaný!" vyhrkl kdosi. "Dobře, chlapi! Všichni tady zemřete! Pokud si chcete zachránit krk, musíme projít džunglí až k civilizaci!" vysvětlil vše varovným hlasem George. Pět zbylých členů týmu se tedy zvedlo a všichni pomalými kroky opustili jeskyni. Cesta pralesem byla dlouhá, ale svítící slunce jakoby v každém z mužů vzbuzovalo naději. Z vysokých a vonných tropických stromů k zemi padaly kápance vody, ve výšce se tvořila hustá mlha, sluneční paprsky protínaly téměř spojené větve velikánských rostlin a někde v dálce šumněl potok. "Pane McCanne," oslovil tichého George Corwin, "co teď s rezervací uděláte? Necháte ni shodit bombu a zničit i okolní pralesy, nebo tam pošlete armádu, aby vyhubila zbylé dinosaury, či co?" George mu ale neodpověděl. Hlavu měl zkloněnou dolů a po asi minutě čekání jen mávl rukou. Pak se ale chytil za čelo a řekl: "Plot ohraničující rezervaci už vlastně také není pod elektrickým proudem, navíc jsme v něm udělali díru, zvířata mohou prolézt ven!" Nikdo však nic neřekl, jen skeptický Corwin zakroutil hlavou a od George se na znamení neúcty vzdálil. Krátce nato se lesem rozléhaly dunivé kroky. "No prosím, pane McCanne," pokýval hlavou Corwin. "Běžte k támhleté skalce, schováme se tam! A přichystejte zbylé samopaly!" zavelel George. Spolu s Johannem pak vyšplhali na vysoký strom. "Ti dinosauři už z rezervace utíkají, to jsem zvědav, co teď Váš šéf udělá," řekl Jeremymu, Jackovi a Ronovi Corwin, skrývajíce se na horninou. S každým zaduněním nervozita stoupala, všem tekla žilami horká krev. "Nejste vy náhodou bratranec Jeffa Corwina? Víte, jak byl v díle 'Arizona-Země hadů' ze seriálu Zážitky Jeffa Corwina, víte koho myslím, ne? Ten chlap, co řídil auto a měl takové ty zuby... Přesně vy!" zavtipkoval Jack a poplácal Corwina po zádech. "Ke vtipům jste si vážně vybral skvělou chvíli..." zasupěl Corwin. Z proostu náhle vystoupil gigantický tvor. "Můj bože!" zašeptal Jeremy, "tohohle tvora jsme ale v rezervaci neměli!" "Není to náhodou to zvíře, co sežralo Nigela Marvena v jednom seriálu?" optal se ostatních Jack. "Gigan...!" nedořekl jméno toho dinosaura Jeremy, když dravý obr neuvěřitelně silně zařval, až se to rozléhalo na kilometry daleko...\nCo se stane dál? Jak je možné, že se tu náhle objevil živočich, který v rezervaci nebyl chován? Přežijí naši hrdinové cestu do vesnice? Pokračování příště!\nÚdolí koster v Trespasseru\n11. srpna 2014 v 13:03 | HAAS | Fotogalerie PC-CD her\nOd té doby, co byla vydána BETA verze hry Trespasser, došlo k odhalení mnoha různých zajímavých věcí. Jak již asi víte, BETA verze samozřejmě obsahuje i level Pine Valley, který však nakonec nebyl zveřejněn, ovšem tady si jej zahrát můžete. A právě v Pine Valley se nachází i záhadná lokace... Je to tzv. "údolí koster"! Toto velice zvláštní místo téměř určitě minete, pokud se budete snažit dostat se co nejdříve k závěru úrovně. Pokud však budete více pozorní, dostat se k němu můžete, dokonce i docela snadno. Jde jen o to, že musíte sejít z kopce, vyhnout se dvojici Velociraptorů, sejít na rovinu a dále zamířit po cestičce do lesa napravo-ovšem pozor na další dva raptory, kteří by měli hlídkovat kdesi před Vámi, dále uvidíte i na Stegosaura, kterého raději nedrážděte pro jeho obranářskou povahu! Projděte tedy po úzké cestičce, obejděte slavné mayské ruiny a již stanete v údolí koster. Nachází se zde opravdu velká spousta koster nejrůznějších dinosaurů, je zde například bezrohá lebka Triceratopse, a dále také ohromná kostra Apatosaura. Všude kolem se nacházejí lidské ostatky, občas se zde vyskytne i nějaká ta motorka a zbraně. Zbytky určitě patří lovcům z InGenu, kteří sem přijeli lovit dinosaury, dále ale došlo ke katastrofě a skončilo to velikým úmrtím. Lidé se možná stali oběťmi místních raptorů, z nichž jeden zde ještě stále slídí... Je to nezapomenutelná lokace, takže pokud budete moci, navštivte ji!\nTento článek jsem napsal hlavně díky webu www.trespasser.blog.cz, díky jehož návodu, který zde také popisuji, jsem se do údolí koster dostal... Obrázek je z www.deinonych.blog.cz .\nCesta pravěkým Madagaskarem 2/4\n10. srpna 2014 v 11:44 | HAAS | Podivuhodné zprávy ze světa pravěku\n2. Zrod ostrova\nPřed 180 miliony lety byl ostrov Madagaskar společně s Afrikou a Indií součástí ohromného kontinentu jménem Gondwana (někdy též nazývaného jako Velký jižní kontinent). Ale zemské desky se neustále posunovaly, stejně jako se posunují dnes. Gondwana se před 165 miliony lety rozpadla na několik menších pevnin. Vulkanická činnost vedla ke vzniku Mozambického kanálu, který dodnes odděluje Madagaskar od domovského kontinentu. Ano, Madagaskar se v té době oddělil od Afriky a zůstal navázán pouze na Indii, tehdy také ostrov, i jejich budoucnost však měla být později odlišná...\nKdyž byl během zbytku Jurského období Madagaskar spjat s Indií, vyvinulo se na tomto velikém ostrově překvapivé množství rozmanitých druhů. Mezi živočichy to byli mimo jiné i obrovití dinosauři. Nicméně vývoj dosáhl i na rostliny. Ještě v době krátce před oddělením Madagaskaru od Afriky, rostly zde ohromné baobaby, stromy dosahující na výšku až úctyhodných 30 metrů, čímž naprosto převyšovaly a dodnes převyšují i ty nejgigantičtější dinosaury ze všech. Dnes známe osm druhů, z nichž šest žije právě na madagaskarském ostrově a žijí zde již pěknou řádku milionů let-jde tedy o živoucí fosílie. Původ mají tyto rostliny též na Madagaskaru, důvodem, proč se jeden druh vyskytl v Austrálii, je dálkový přenos, k němuž došlo během posledních 30ti milionů let, to je však již odlišný příběh...\nHlavním důvodem, proč je Madagaskar v hledáčku paleontologů, jsou však určitě jeho dinosauři. Podivuhodná rozmanitost a bizarní tvary sem táhnou tyto vědce již po desetiletí. Veleještěři nalezení v horninách z Jury pravděpodobně vyjma Madagaskaru museli obývat i Indii. Byli zde nalezeni mnozí sauropodi (dlouhokrcí dinosauři), mezi ně řadíme i rod Archaeodontosaurus. Tento živočich byl teprve raným zástupcem infrařádu Sauropoda, jelikož jeho zuby jsou ještě typicky "prosauropodí". Evolučně pokročilejším byl již Lapparentosaurus, patřící do skupiny Macronaria, tento neškodný spásač vysoko rostoucí vegetace žil na Madagaskaru v období střední Jury. Dále se zde snad mohli vyskytovat i sauropodi rodů Kotasaurus a Barapasaurus. Pozůstatky těchto býložravců sice pocházejí z Indie, nikdo ovšem nevylučuje domněnky, podle kterých se pohybovali i Madagaskarem. Je však zajímavé, že dosud nebyl objeven žádný jurský masožravec, který by tyto tvory lovil, možná k tomu však dojde v budoucnosti...\nZatímco však Madagaskaru vládli dinosauři, v norách pod jejich nohama se vyvíjeli naši dávní předci-miniaturní rejskovití savci, které byste nenazvali nijak jinak, než velmi primitivní. Většina těchto tvorů vycházela lovit svou oblíbenou potravu, hlavně hmyz, až za soumraku. Například v době rozdělení Gondwany žil na Madagaskaru Ambondro mahabo, nicméně jeho zařazení do systému je stále předmětem diskuzí. Jeho fosílie byly objeveny nedaleko od zkamenělých kostí Lapparentosaura (obrázek nad textem), nějakého primitivního krokodyliana a plesiosaurida. Ambondro je velice výjimečným savcem, neboť jde o nejstaršího zástupce naší třídy obratlovců, jenž byl vybaven stoličkami! Původní nález tvoří jen asi třímilimetrová dolní čelist, ale právě tento drobný nález prozradil mnohé o evoluci savců. Vděčíme za něj právě Madagaskaru...\nPŘÍŠTĚ V CESTĚ PRAVĚKÝM MADAGASKAREM: Setkáme se s Křídovými obry! Kromě ohromných titanosauroidních sauropodů a abelisauridních predátorů, stejně jako dalších podivně vzhlížejících dinosaurů, potkáme i největší ropuchu všech dob a vzdálené předchůdce ptáků! Tak zase příště, u další Cesty pravěkým Madagaskarem, v neděli 17. srpna!\n9. srpna 2014 v 10:18 | HAAS | Galerie mořských živočichů\nSprávce dinosauřího parku - Bitva s pravěkým hadem\n8. srpna 2014 v 14:10 | HAAS | Správce dinosauřího parku\nTýden se už zase blíží ke konci... Dnes je pátek, 8. srpna, a je zde další část Správce dinosauřího parku!\nBitva s pravěkým hadem\nV pondělí, časně zrána, jsme vyrazili na výpravu, na níž jsem se už dlouho těšil. Naši prehistoricko-herpetologickou expedici tvořili Oliver, já a tři naši pomocníci. Na Isle of Die jsme přiletěli k 8. hodině ranní. Podle Olivera byl toto dokonalý čas, neboť mnozí plazí, známí svou denní aktivitou, se probouzejí a ihned se za časného slunečního svitu vydávají na lov. Nevěděli jsme, na co narazíme, ale bylo nám jasné, že na ostrově musí žít i řádka pravěkých hadů. Putovali jsme podél malého potůčku, vtékajícího do moře při západním pobřeží ostrova. Jenže potůček se brzy změnil na pořádný potok, a poté na řeku. V půl osmé Oliver vykřikl. Uviděl prý obrovskou prehistorickou ropuchu rodu Beelzebufo, jež žila na Madagaskaru v období Křídy. Brzy ale zmizela v houštinách. Olivera to ale nemrzelo, stejně jsme chtěli více plazy, než-li obojživelníky. Dále jsme zjistili, že podél řeky žije spousta Ardeosaurů-miniaturních předchůdců dnešních gekonů, z nichž už nějaké chováme v Dinosauřím parku. Pak se ve vodě zaleskly plazí šupiny, Oliver a já skočili do vody a stanuli jsme tváří v tvář neuvěřitelnému tvorovi-pravěkému hadu! Podle Olivera šlo zřejmě o zástupce rodu Pachyrhachis, hada se zakrnělýma nohama žijícího v Izrali před asi 95 miliony lety. Pro jistotu jsme použili háky na hady, jelikož u pradávných, neprozkoumaných hadů nemůžeme s jistotou tvrdit, byli-li jedovatí či ne, i když samotný Pachyrhachis příliš jedovatě nevypadá. Oliverovi se podařilo perfektně hada nabrat na hák, já hned připravil pytel, do kterého bychom jej dali. Jenže Pachyrhachis s sebou v poslední chvíli mrskl a šup, už byl pryč! Plaval řekou směrem na sever, ovšem Oliver jej následoval, nicméně, zakopl, upustil hák na hady, a aby mu Pachyrhachis neunikl, chytil vlastníma rukama. Had nato typicky zareagoval použitím svých čelistí, ostré zuby projely Oliverovou kůží, Pachyrhachis nepustil, a aby mu Oliver zbytečně zuby nezničil, musel jej nechat zakousnutého do té doby, než plaz sám pustil. U jemně toxických hadů se účinky jedu nebo hnijících bakterií někdy ani nedostaví, někdy končí spíše "nafouknutím" ruky nebo způsobením špatného spánku. Oliver ale nevyšiloval, pustil hada do pytle a poté jsme odjeli. Po příjezdu na ostrov vyhledal Oliver okamžitě lékařskou pomoc-jeho ruka se totiž vážně "nafoukla", rána bolela a srčela z ní krev...\nNyní je však Oliver zcela v pořádku, zdá se, že Pachyrhachis opravdu může patřit mezi jemně toxické hady. Pro jistotu však byla Oliverovi podána antibiotika-rozkládající se bakterie z hadí tlamy by mohly způsobit nepříjemnou infekci, zahnisání rány a dokonce i otravu krve. V pondělí večer si vzal Oliver ještě prášky na spaní, v úterý je však již vynechal a žádné účinky nějakého "jedu" se vůbec nedostavily. Náš krásný Pachyrhachis je nyní v teráriu, které sdílí s Ardeosaury a želvami Testudo atlas. Protože žil ve vodním prostředí, vykopal jsem mu v půdě malé jezírko, do kterého mu budeme tak jednou týdně házet mrtvé myšy a žáby. O jeho potravních zvycích zatím nic nevíme, zjistíme to však již brzy a Oliver hodlá pozvat paleontology a herpetology zaměřené na vyhynulé plazy k vědecké studii. Mimoto k nám příští týden zjevně přijede jistý Andrew Collins, o němž jsem se zmiňoval již minimálně před pěti, ba i šesti měsíci...\nZa týden se dočkáte další části, i když to nemohu tvrdit s úplnou jistotou!\nMeiolaniidi-Zvláštní obrnění plazi\n7. srpna 2014 v 11:14 | HAAS | Podivuhodné zprávy ze světa pravěku\nNedávno mě napadlo, že bych mohl napsat o nějaké zvláštní vyhynulé skupině plazů. Otevřel jsem proto encyklopedii "Dinosauři a život v pravěku" a zaujal mě jeden odstavec, který mi poskytl informace pro tento článek. Tímto bych chtěl této knize trochu poděkovat za námět...\nPod slovem Meiolaniidae si asi mnoho lidí ihned nevybaví, o co by se tak mohlo jednat. Ti zkušenější alespoň okamžitě, díky příponě "idae" rozpoznají, že se musí jednat o čeleď živých organismů. Kdyby se Vás někdo zeptal: "Znáte nějaké obrněné prehistorické živočichy?", zřejmě by Vás hned napadla slova jako glyptodonti, nebo také Ankylosauři. A kdyby nápovědou, že ti obrnění tvorové z té čeledě jsou plazy, odpověď Ankylosauři by byla správná. Oni však nebyli jedinou skupinou obrněných prehistorických plazů. Představte si Váš výlet zpět v čase do třetihor či čtvrtohor, kdy již žádní dinosauři neexistovali. Náhle by se ale přímo před Vámi objevil ten podivný tvor, krytý deskami na zádech a na ocase by se nacházelo něco jako kyj... Nejde o dinosaury, nýbrž o primitivnější skupinu plazů, jde totiž o želvy! Meiolaniidae je čeledí želv, kterým se v průběhu evoluce vyvinula na ocase kostěnná boule, jež pravděpodobně sloužila k obraně. Hlava všech Meiolaniidů je také velice zvláštním znakem: velké postranní bodce byly možná užívány v boji o teritorium. Největší zástupci čeledi měli hlavu širokou až 30 centimetrů, což znamená, že ji nemohli zatáhnout do krunýře. Kostěnné ostny vyrůstající z lebky mohly také sloužit k předvádění se, podobně jako výrazné barvy u ještěrek. Meiolaniidi obývali jižní polokouli, žili v Jižní Americe a v Austrálii (nebo spíše Australasii). Museli se tedy vyvinout ještě v době, kdy si tyto dva kontinenty sousedily, respektive kdy ještě byly spojeny v jednu pevninu. Jejich původ sahá zřejmě do období pozdní Křídy, takže se vyvinuli již v dobách dinosaurů. Právě zde však začínají spory, neboť nejstarší známý meiolaniid, Niolamia argentina, byla nalezena ve vrstvách z nepříliš jistého období. Někteří odborníci zastávají názory, že jde opravdu o křídovou želvu, jiní však důkazy předkládají její výskyt až v Eocénu. Ať tak či tak, Meiolaniidi se vyskytovali určitě minimálně již před 40 miliony let a patřili mezi úspěšnou skupinu želv. Dalším známým meiolaniidem je i Crossochelys, pojmenovaný Simpsonem roku 1937. I Crossochelys, stejně jako Niolamia, pochází z Argentiny, což značí, že kolébkou skupiny je Jižní Amerika. Do Australasie se dostaly obrněné želvy během Oligocénního období, během Pleistocénu se zde později vyvinul Ninjemys ("ninja želva"), která připomínala obrovského ještěra molocha a vážila 200 kilogramů... Meiolaniidi však vyhynuli teprve nedávno. Představte si, že dokonale probádaná Meiolania se vyvinula již v Oligocénu a vyhynula teprve v Holocénu! Dříve byla pokládána za již mnohem dříve vyhynulý druh (vědci odhadovali stáří posledních jedinců na 120 000 let), teprve nedávno se však prokázalo, že jde opravdu o tvora žijícího ještě před 2000 lety! Obývala ostrovy Nová Kaledonie a ostrov Lorda Howa, Vanuatu a zdá se, že i australský kontinent. Tento rod byl skutečně velice úspěšný a žil by dodnes, kdyby však za jeho náhlým vyhynutím nestál jeden nám moc dobře známý druh: člověk. Poprvé před 3000 lety začali členové kmenů Lapita v Jižním Pacifiku zabíjet Meiolanie pro jejich maso. K vyhynutí došlo relativně brzy, po jednom tisíciletí už na Zemi nezbyl jediný kus...\nNa prvním obrázku vidíte kostru rodu Meiolania, stejně jako na druhém. Druhý obrázek zároveň ukazuje i druh Ninjemys oweni... Snad se Vám tento článek o podivných, obrněných želvách líbil, pokud ano, komentujte!\n6. srpna 2014 v 16:10 | HAAS | Naše soutěže\nDeset nejpodivnějších savců současnosti-Odpočet třetí\n5. srpna 2014 v 9:51 | HAAS | Sopky, láva... Události ze současné přírody\nZatím poslední odpočet Deseti nejpodivnějších savců současnosti podle mého žebříčku zde byl 13. července a tak jsem se rozhodl, že jste se načekali již dlouho a tak je zde již třetí odpočet! Ale který savec bude opravdu tím nejpodivnějším?\n4. Nejpodivnější savec současnosti: Paježura Bruijnova\nLatinský název: Zaglossus bruijni,\nRozšíření: ostrov Nová Guinea,\nRozměry: Délka více než 75 centimetrů (ocas měří 1 cm).\nPaježura Bruijnova se v seznamu deseti nejpodivnějších savců jednadvacátého století umístila na čtvrtém místě. Stejně jako ptakopysk nebo jí příbuzná a velmi podobná ježura australská, paježura patří mezi vejcorodé. Jde o zvláštní skupinu savců, kteří nerodí živá mláďata, ale kladou ještě stále vejce, stejně jako jejich plazí předchůdci. Své potomky však již krmí mateřským mlékem. Paježura je vybavena protaženým rypáčkem, širším než tužka. Uvnitř se nachází dlouhý, lepivý jazyk, se kterým prohledává hnízda mravenců a termitů a požírá je. Živí se však také žížalami. Po vylíhnutí se z vajec jsou mláďata ukryta v matčině "vaku" po osm týdnů, dokud jim nezačnou růst obranné bodliny. Celé tělo paježury Bruijnovy je potaženo srstí a bodlinami. Celkově je tento tvor velice zvláštní a působí až neuvěřitelně primitivně a prehistoricky...\n3. Nejpodivnější savec současnosti: Vakokrt písečný\nLatinský název: Notoryctes typhlops,\nRozšíření: Sever a střed Austrálie,\nRozměry: Včetně ocasu má na délku 20 cm.\nSnad ještě podivnějším, než paježura, je však vakokrt písečný, žijící v pouštních dunách střední a severní Austrálie. Nejedná se o moc dobře prozkoumaného tvora, protože právem patří mezi nejnepolapitelnější vačnatce-obývá suché krajiny vzdálené od civilizace, a navíc ještě žije pod zemským povrchem. Jeho kožíšek je jemný a zlatožlutý, na předních končetinách se nacházejí velké a silné drápy a hlava je vybavena speciálním štítkem. Tyto charakteristické znaky mu pomáhají prohrabat se pískem. Nory si hloubí až 2,5 metru pod zemí, živí se hmyzem a stejně jako všichni vačnatci, i on má vak, ve kterém se po narození mláďata dále vyvíjejí. Snad ještě podivnějším znakem je však to, že mu chybějí oči, jež v podzemním světě nepotřebuje. Svou potravu tak vyhledává s pomocí citlivého čichu...\n2. Nejpodivnější savec současnosti: Ksukol ocasatý\nLatinský název: Daubentonia madagascarensis,\nRozšíření: ostrov Madagaskar,\nRozměry: Více než metr na délku.\nNeděste se, ale toto velice zvláštní, až prapodivné zvíře je nám ve skutečnosti příbuzné. Ksukol ocasatý patří mezi primáty. Stejně jako ostatní zástupci tohoto řádu savců, jež zůstali izolováni od okolního světa po desítky milionů let na Madagaskarském ostrově, i on patří mezi poloopice, vývojově starší skupinu. Je to noční živočich, proto má veliké oči, se kterými vidí ve tmě. Je sice velký jen jako kočka, ale hlad má zřejmě opravdu veliký. Ksukolové se živí ovocem, ptačími vejci a hmyzem. Především ke hledání hmyzu využívají svého neuvěřitelně dlouhého prstu. Když šplhají po stromech, ťukají prodlouženým prstem na přední končetině o kůru stromu. Pomocí vibrací dokáží určit, zda se pod kůrou mohou nacházet nějací členovci. Z jamky v kůře je poté dlouhým prstem vytahují...\n1. Nejpodivnější savec současnosti:\nO něm příště! Do komentářů zatím můžete psát, kterého živočicha tipujete na první umístění na mém seznamu, možná se někdo z Vás trefí!\nNebezpečná výprava Dona Rolanda 2.\n4. srpna 2014 v 13:19 | HAAS | Komiksy s dinosaury a přírodou\nZ minulé části víte, že výzkumník Jamie Richards zavolal přírodovědci Donu Rolandovi s nabídkou vedení výpravy, která má odhalit tajemství velice zvláštního tvora připomínajícího trochu Mokele-Mbembe. Tvor, kterého hledají, žije ve Velké příkopové propadlině ve východní Africe, a proto Don Roland přijel za Jamiem do Etiopie, aby zjistil více. Jamie mu slíbil setkání se stařešinou a právě ten by jim měl poradit, kde zvíře hledat...\nNEBEZPEČNÁ VÝPRAVA DONA ROLANDA ČÁST DRUHÁ\nV pátek jsem dopsal už pátý díl, takže minimálně do té doby mám příběh dopředu připraven. Jak bude výprava pokračovat, o tom příště!


Živnostník roku ohromil regionální zeleninou a prastarými recepty - iDNES.cz\n30. září 2012 8:00, aktualizováno 8:00\nŽivnostník roku v Královéhradeckém kraji 2012 David Smetana. Jeho specialitou je oválná cibule, která je velmi dobře skladovatelná a skvěle se krájí. | foto: Michal Klíma, MAFRA\nPorotu zaujal především tím, že na rozdíl od ostatních bio výrobců nabízí i něco navíc. "Davidu Smetanovi se podařilo soukromé hospodaření posunout dál. Ocenil jsem třeba to, že vytváří vztah mladých lidí k regionálním potravinám," zdůvodnil rozhodnutí odborné poroty její člen David Hronek.\nK přihlášení do soutěže se Smetana rozhodl až poslední možný den. "Nevěděl jsem o ní. Přišel za mnou ale jeden z našich dlouholetých zákazníků a zeptal se mě, jestli o soutěži vím," vypráví farmář o náhodě, která ho k titulu přivedla.\nStarám se s ženou o rodinnou farmu a penzion na statku. Hospodaříme na rozloze asi třiceti hektarů, na nichž pěstujeme tradiční českou zeleninu. Naší specialitou je třeba oválná cibule, která je velmi dobře skladovatelná a skvěle se krájí.\nPorotu zaujaly i vaše zeleninové a ovocné saláty. Vyrábíte je podle tradičních receptur nebo si je sami vymýšlíte?\nJsou to naše prastaré recepty, které se v naší rodině dědí z generace na generaci. Samozřejmě jsou ale trochu upravené na dnešní chutě. Podle ohlasů a prodeje se zdá, že jdeme správnou cestou.\nSpolupracujete na jejich výrobě s výživovými poradci?\nAno, od odborníků jsme si nechali poradit, protože chceme, aby se staly součástí jídelníčku co možná nejvíce lidí. Naše saláty tak splňují ty nejpřísnější stravovací normy nejen pro ty, kdo drží dietu.\nCo je hlavní výhodou vašich výrobků oproti těm, které běžně koupíme ve velkých řetězcích?\nU nás zaručeně víte, co jíte. Většinu surovin si sami vypěstujeme, a i proto naše zelné saláty opravdově voní a jsou velmi zdravé a plné vitamínů.\nNáš typický zákazník je především patriot, který oceňuje kvalitu. Lidé už zjistili, že pokud chtějí jíst opravdu zdravě a dobře, musí si za to připlatit. My opravdu kvalitní cibuli za korunu padesát nevypěstujeme. Takže pokud nechceme jíst tu z Polska nebo třeba česnek z Číny, musíme si za ně umět připlatit.\nProdáváte své produkty i jinde, než jen na farmě?\nSami zákazníci začali vyžadovat naše výrobky v řadě prodejen, například v Ternu, Zdravíčku, Sedlákově Dvoře nebo Lahůdkách Špaček, kam dodáváme saláty. Nově jsou naše produkty k sehnání i v prodejnách Farmy rodiny Němcovy v Praze.\nKdo jsou nejčastější návštěvníci vašeho penzionu?\nZáleží na období. Přes léto k nám nejčastěji jezdí rodiny s dětmi, které hledají klidné prostředí. V průběhu týdne to jsou obchodníci, ale i další návštěvníci Hradce, kteří ocení rodinnou pohodu. Nedávno jsme dokončili salonek, takže penzion je kompletní a připraven na školení, semináře, srazy a oslavy.\nJak plánujete své podnikání rozvíjet dál?\nUrčitě bychom do budoucna chtěli více rozvíjet aktivity pro děti a mládež na našem statku. Zároveň přemýšlíme nad rozšiřováním možností zpracování zeleniny, například kysáním zelí a podobně. Do budoucna máme hodně plánů.\nTémata: Čína, Královéhradecký kraj, Polsko, recept, soutěž, česnek, David Smetana, Dieta, Diety, iPad, Podnikání, Zemědělství, Živnostník\nTitul Živnostník roku získala letos v Pardubickém kraji Hanna Maria Tomášková, která vsadila na obchodní úspěch...


Miss Burčák 2018: Kdo získal klíče od Valtického Podzemí? | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Musíte vědět! >Miss Burčák 2018: Kdo získal klíče od Valtického Podzemí?\n12. září 2018 • 13:03\nValtické Podzemí hostilo již šestý ročník volby Miss Burčák 2018, která již neodmyslitelně patří k zářijovým burčákovým radovánkám ve Valticích - hlavním městě vína.\nNa 7 uchazeček o titul Miss Burčák 2018 čekaly nejrůznější soutěže spojené právě s obdobím zrání hroznů a burčáku. Od několika znalostních otázek a poznávání hroznů, přes tahání burčáku koštýřem, exhibičního pojídání hroznových bobulí, zpěv při cimbálce, soutěži o Valtickou šlapku (šlapání hroznů bosýma nohama) až po závěrečnou promenádu bez plavek, s ozdobami z přírodních materiálů a hroznů (myšleno tak, že dívky opravdu neměli pod oblečením plavky ...).\nZasloužený titul Miss Burčák 2018 putuje do Klatov, půvabné Tereze Vyskočilové, která si kromě nevšedních a překvapivých zážitků odnáší i klíče od Valtického Podzemí na 1 rok - v podobě archivní kóje na víno (včetně vín).\nmiss burčák, burčák, miss, krása, valtice, valtické podzemí


Značka Fritz Hansen známá také jako Republic of Fritz Hansen se skandinávskému designu věnuje od roku 1872, kdy byla založena v Dánsku. Patří tak k jedné z nejstarších značek v portfoliu DesignVille.\nDánská designová stálice je známá především díky nespočtu ikon, které jsou s postupujícími lety navíc stále více žádané. Patří k nim třeba ve světe designu velmi zvučné návrhy velikána Arne Jacobsena jakými jsou křesla Egg nebo Swan, podobně jako jeho kolekce židlí Ant, Series 7 nebo Grand Prix.\nOpomenout bychom neměli ani křesla z kolekce PK, které navrhl Poul Kjærholm, či lampy Concert od Jørna Utzona.\nKromě lety prověřených modernistických kousků se značka věnuje také spolupráci se současnými tvůrci. Tím je například talentovaný Španěl Jaime Hayon, který navrhl kolekce sedacího nábytku Fri a Ro nebo Favn.\nŽe je portfolio Fritz Hansen opravdu široce rozkročené, dokazuje také akvizicemi jiných značek. Pokud jste znali například produkty Lightyears, jako jsou svítidla Caravaggio nebo Orient, od roku 2015 je značka součástí Fritz Hansen.\nOblíbeným artiklem je také ikonická série Kaiser Idell, kterou navrhl německý designér Christian Dell. Nechal se přitom inspirovat stylem typickým pro uměleckou školu Bauhaus, kde vedl kovozpracovatelskou dílnu.\nVáza Ikebana Small, stainless steel\n2 710 Kč , Skladem\nVáza Ikebana Large, stainless steel\n5 041 Kč , 3 - 5 týdnů\nVáza Ikebana Long, stainless steel\nSeries 7, dusk blue / warm graphite\n11 822 Kč , Skladem\nAnt 3101, wild rose / black\n8 550 Kč , 12-14 týdnů\nAnt 3101, white / black\nAnt 3101, venetian red / black\nAnt 3101, true yellow / black\nAnt 3101, paradise orange / black\nAnt 3101, pale rose / black\nAnt 3101, olive green / black\nAnt 3101, nine grey / black\nAnt 3101, midnight blue / black\nAnt 3101, light beige / black\nAnt 3101, lavender blue / black\nAnt 3101, evergreen / black\nAnt 3101, dusk blue / black\nAnt 3101, deep clay / black\nAnt 3101, burnt yellow / black\nAnt 3101, black / black\nPot, brown bronze / leather black\n78 180 Kč , 7 - 9 týdnů\nPot, brown bronze / white purple\n49 360 Kč , 7 - 9 týdnů\nPot, brown bronze / warm grey\n45 250 Kč , 7 - 9 týdnů\nPot, brown bronze / orange red\n43 015 Kč , 7 - 9 týdnů\nSeries 7, přední čalounění, yellow / black\n17 533 Kč , 12-14 týdnů\nSeries 7, přední čalounění, rose / black\n18 535 Kč , 12-14 týdnů\nSeries 7, přední čalounění, blue / black\nSeries 7, přední čalounění, orange / black\nSeries 7, přední čalounění, evergreen / black\nSeries 7, evergreen / black\n11 822 Kč , 12-14 týdnů\nSeries 7, paradise orange / black\nSeries 7, venetian red / black\nSeries 7, midnight blue / black\nSeries 7, olive green / black\nSeries 7, burnt yellow / black\nSeries 7, wild rose / black\nSeries 7, dusk blue / black\nSeries 7, light beige / black\nSeries 7, deep clay / black\nSeries 7, true yellow / black\nSeries 7, pale rose / black\nSeries 7, lavender blue / black


Boletus arcanus - Miloš Urban » Levné učebnice\nNacházíte se: Levné učebnice → Beletrie → Próza → Česká a slovenská próza → Boletus arcanus\n1× Kniha, vázaná, 306 stran, 11 × 16,5 cm, česky\nNejnovější román úspěšného českého spisovatele Miloše Urbana si pohrává s klasickou českou vášní – houbařením. Vypráví příběh mladého nakladatelského redaktora Gregora Martyho, který bojoval s podivuhodnou drogou a málem nad ní zvítězil. Získal mládí, krásu a erotické charisma, ale taky mučivou závislost na této vzácné lahůdce a je nucen se rozhodnout, jestli bude ve fatálním vztahu pokračovat, anebo se pokusí o návrat do obyčejného života.\nKniha je vybavena 3D ilustracemi Pavla Růta a je k ní přiložena 3D záložka.\nJan Hübsch, Literární noviny, 9.6.2011\nMartina Macáková, REFLEX, 21.4.2011\nFrantišek Cinger, PRÁVO, 20.4.2011\nJako varování před umanutostí člověka postmoderní doby, který chce získat víc, než mu může dát přirozený stav i běh věcí, lze číst nový román prozaika Miloše Urbana Boletus arcanus. Přímo drogová závislost posedne nejen hledače hub Gregora Martyho, ale i prezidenta v Lánech toužícího omládnout. O aktivitě muže jménem Bitr nemluvě. Jistěže ho lze vyložit i podle televizního reportéra jménem Koleslaw, který zkusil štěstí v politice s novou stranou KK, stal se ministrem vnitra a hřímá, že touha po houbě vracející mládí rozloží celou společnost. (...) Arkanická energie dává všem hodně, jenom klid ne. Rozdvojení osobnosti se neubrání nikdo. Urban vnímá svět méně harmonicky a vše spěje ke katastrofě. Proměna gotického románu v postmoderní parodické podobenství by však neměla nechat nikoho chladným.


6 tipů, jak letos ušetřit za vytápění | Elegantní bydlení\nDomů / Bydlení / 6 tipů, jak letos ušetřit za vytápění\nPřidal: Mytho v Bydlení 16.11.2020\t0 68 Zobrazení\nKdyž bydlíte v rodinném domě, určitě řešíte, kolik utratíte přes zimu za vytápění. Na toto číslo má vliv spousta faktorů – kvalita oken, celkové zateplení domu, způsob vytápění a mnoho dalších.\nPojďme se podívat na konkrétní tipy, jak ušetřit za vytápění:\n1.Nestavět nábytek k radiátorům\nK radiátorům opravdu nic nestavte, plní svou funkci tehdy, když mohou sálat teplo do prostoru. Nedávejte před ně ani záclony a závěsy. A také na nich nesušte prádlo.\n2. Nepřetápět pokoje\nV Česku je to známý nešvar, lidé často opravdu přetápějí pokoje. Když budete topit méně, automaticky ušetříte. V některých místnostech (např. ložnici) opravdu není potřeba mít přes 20°C.\n3. Investovat do nových oken.\nVelmi často nejvíce tepla uchází přes okna. Vyplatí se investovat do nových ideálně plastových oken, která vám v dlouhodobém horizontu ušetří nejvíce energie. Plastová okna mohou být v dřevěném dekoru, jsou celkem levná a zároveň i kvalitní s dlouhou životností.\nTIP: Podívejte se na orientační ceník plastových oken a udělejte si obrázek o tom, kolik vás výměna oken bude stát. Jedná se o nákladnější investici, která se vám ovšem mnohonásobně vrátí v budoucnu.\n4. Odvzdušnit radiátory.\nKdyž máte zavzdušněné radiátory, spotřebujete více energie. Když dáte topení naplno a po půl hodině nebude radiátor celý teplý, ale bude hřát jen nahoře, pak je v něm vzduch a potřebuje odvzdušnit.\n5. Správně větrat.\nVětrejte krátce a intenzivně několikrát denně. Je zbytečné mít pootevřenou mikroventilaci, tak vám teplo z domu jen uniká a dům ani nevyvětráte. Navíc v zimě by vám při otevřené mikroventilaci mohlo namrznout kování.\nTIP: Podívejte se na další rady, jak v zimě správně větrat a zabránit tak i rosení oken.\nWoman lookong from a window of her house on a cold and snowy winter day\n6. Nevypínat topení a dobře nastavit kotel.\nKdyž odcházíte v zimě z domu, nevyplácí se vypínat topení. Lepší je ho jen ztlumit, ať pak nemusíte po příchodu extra přitápět. Používejte termostat podle vašeho denního režimu, topení lze dnes ovládat i přes chytrý mobilní telefon, můžete si tak přitopit v moment, kdy víte, že se chystáte domů. Zároveň se vyplatí mít správně dimenzovaný kotel, abyste neměli zbytečně vyšší spotřebu.\nExistuje celá řada dalších tipů, ale těchto 6 patří mezi ty základní a zároveň nejefektivnější.\nPředchozí: Stylové Vánoce s originálními barvami, hit je smaragdová!\nDalší: Jak vybrat správný stromeček, aby vydržel?


5 rad předtím, než půjdete do sexu s šéfem - Kukatko.cz\nDomů Sex a Vztahy 5 rad předtím, než půjdete do sexu s šéfem\nPodle statistik se do nadřízeného zamiluje celých padesát procent žen mladších třiceti let. Šedesát procent kancelářských pracovníků si alespoň jednou za život našlo lásku v kanceláři. Vztah nadřízený-podřízená je v tomto výčtu zastoupen více než čtyřicetiprocentně. Předtím, než vstoupíte do sexuálního vztahu se svým šéfem, zodpovězte si těchto pět otázek.\n1Kolik jich už ulovil?\nZačalo to mezi vámi a šéfem jiskřit? Pravý čas na to si zjistit, kolik vašich současných či bývalých kolegyň už dokázal zprznit. K tomu se hodí dobré firemní kontakty. Když zjistíte, že pokosených žen byla celá řada, bylo by také dobré zjistit, jak potom dopadly.\nNení vás víc?\nNastoupilo v krátkém sledu za sebou hned několik slečen a šéf flirtuje se všemi rovným dílem? Zůstaňte ostražitá. Také v tomto případě by mohlo jít o pouhé adrenalinové zpestření pracovních povinností, a nikoliv o opravdový zájem. Na to si přece sama sebe dost vážíte, nebo ne?\nOtázka zcela na místě. Více než dvacet procent nadřízených mužů zkusilo svého postavení alespoň jednou využít. Odmítla jste šéfovo dvoření a on vám to vrací přes práci? Proč byste to měla být vy, kdo bude muset odejít? Nenechte si nic líbit. Dejte najevo (prozatím mezi čtyřma očima), že se umíte a budete bránit, klidně na vyšších místech. Mělo by to stačit. Zejména v nadnárodních společnostech se skandálu tohoto typu každý raději vyhne, než by ho nechal propuknout. Zničil by tím nejen sebe, ale i svou rodinu a blízké.\nVaše pozice mezi kolegy by se nesmírně ztížila, pokud by románek se šéfem vyšel najevo, neřkuli kdyby z toho pro vás vyplynuly nějaké výhody navrch. Jestliže si začnete s nadřízeným, zachovávejte maximální diskrétnost a totéž požadujte od něj. Ano – velmi mnoho slečen to přes postel bere k vyšším kariérním stupínkům nebo platům, jenže jejich pověsti to vždycky fatálně uškodí. Tohle opravdu nemáte zapotřebí.\nFakt, že muž, do kterého jste se zamilovala, vám šéfuje, je velká překážka. Nikoliv však nepřekonatelná, když oba nevybočíte z hranic obyčejné lidské slušnosti ani firemní kultury. Příležitostně si ovšem přece jen promluvte o tom, jestli by neměl jeden z vás z firmy výhledově odejít. Jako řešení velké lásky je to krok ideální.\nCo vás tak láká?\nVěděla to už Marilyn Monroe – moc je největší afrodisiakum. Nijak se netajila tím, že ji vlivní muži, schopní rozhodovat pod tlakem, nesmírně přitahují. Totéž pravděpodobně přivábilo vás (nic ve zlém). Velmi mnoho typicky kariérově nerovných vztahů vzniká v profesích, ve kterých jde opravdu o hodně. O prestiž i o peníze – lékaři se sestřičkami, piloti se stevardkami, bossové s asistentkami… Všechny ty ženy obdivují zpravidla stejné vlastnosti silných mužů: akčnost, rozvahu, velký vliv a schopnost správně se rozhodnout. Mimochodem… ruku na srdce – líbil by se vám ten samý dotyčný, kdyby místo sezení za ředitelským stolem někde postával třeba jako recepční?\nvztah se šéfem\nPředchozí článekDays Gone zamíří na PC, známe datum vydání\nNásledující článekTrailer: Armáda mrtvých Zacka Snydera


Metody prodlužování vlasů | maxstream.cz\nNeexistuje nic, na čem by na svém zevnějšku žena více lpěla, než na svých vlasech. Každý den jsou utráceny tisíce za vlasovou kosmetiku, podpůrné přípravky i za kadeřnické služby. I když pravidelnou péčí můžete výraznit ovlivnit kvalitu svých vlasů, hraje zde roli i správná životospráva, dostatečný pitný režim a také, pro některé bohužel, genetika. Pokud i vy jste jedna z žen, u které selhaly všechny dostupné metody, jak přinutit vlasy podrůstat i růst, řešením je prodloužení vlasů, které v poslední době zažívá veliký boom. Jak si však správně vybrat?\nNejdůležitější je vybrat si způsob, jakým chcete vlasy prodloužit. Na každý typ vlasů se hodí jiný, proto si dobře rozmyslete, který využijete. Představíme vám ty nejběžnější.\nJednoduchá chemická metoda za tepla, při které se využivají prameny opatřené keratinovým nehtíkem. Ten se pomocí speciálních kleští roztaví a připevní na váš pramen vlasů. Způsob je to ovšem pracný a zdlouhavý, tudíž si na prodloužení vyhraďte hodně času. Výhodou potom je, že keratin si mohou dovolit i ženy s řídkými či jemnými vlasy. Spoje jsou totiž malé a díky transparentnosti keratinu téměř neviditelné.\nTip: Při nákupu vlasů si dávejte pozor, z jak kvalitního keratinu je nehtík vyráběn. Mohlo by vás totiž pak nepříjemně překvapit, že by vlasy ve velkém pouštěly.\nJedná se o způsob mechanického prodlužování za studena. Opět jsou použity prameny vlasů, tentokrát se ovšem k vašim vlastním vlasům připevňují pomocí kovových kroužků, které se zmáčknou kleštěmi. Spoje jsou více nepohodlné a viditelnější než u keratinu, na druhou stranu se jedná o méně pracnou metodu. Micro ring není vhodná metoda pro jemné vlasy, protože kovové kroužky po nich budou sklouzávat.\nTip: Existují ještě micro rings easy loops, které jsou levnější variantou klasických pramenů. Ty jsou opatřeny speciální šňůrkou, která nahrazuje očko pro přichycení pramenu a aplikace je tudíž ještě rychlejší.\nVlasové pásky neboli tape-in jsou nejrychlejší a jednou z šetrnějších metod prodlužování vlasů. Výhodou oproti jiným druhům prodloužení se vlasy nepramínkují a vypadají více přirozeně. Vlasové pásky se nazasují na vaše vlastní vlasy speciální vlasovou páskou, která slepí dva pásky k sobě sendvičovou metodou.\nNejedná se o permanentní prodloužení a tudíž si ho můžete v klidu udělat doma, postačí vám jen zrcadlo a šikovné ruce. Clip in jsou pásy různě široké vlasové tresy, opatřené speciálními hřebínkovými sponkami. Vlásky si můžete kdykoliv nasadit a dle libosti zase sundat, a to bez nutnosti návštěvy kadeřnického salonu.\nTip: Vlasové pásy nejsou jedinou variantou, kterou si na sponkách můžete pořídit. Mimo ně můžete narazit i na clip in culíky, které si jednoduše připnete na vlastní culík. Také existuje clip in ofina, která vám umožní rychle měnit vzhled bez použití nůžek.\nTags: clip-in, tape-in, vlasy


Kovi tyhle balony do kapsy prostě umí, ocenil gólovou přihrávku Kopic | FC VIKTORIA Plzeň\nČlánky Kovi tyhle balony do kapsy prostě umí, ocenil gólovou přihrávku Kopic\n16.12.2018 Ohlasy po zápase\nDvě branky v prvním poločase z kopaček Jana Kopice a Romana Procházky nakonec zařídily poslední domácí výhru roku. Oba střelci se shodli, že šlo o zápas dvou rozdílných poločasů, ale dnešní vítězství i celý podzim zhodnotili pozitivně.\nJak zhodnotil poslední zápas podzimu fanoušky zvolený hráč utkání Jan Kopic?\n„Byly to dva rozdílné poločasy. Ten první jsme mohli vyhrát i čtyři nebo pět nula. I tak jsme dali dva góly a hra byla fakt dobrá. Do druhého poločasu jsme ale vstoupili nepřesnostmi, nedostupovali jsme hráče a celá hra se nám rozpadla. Pokud budeme chtít Slavii ještě předehnat, tak ty druhé poločasy budeme muset zlepšit,“ uvědomuje si Kopic.\nTen otevřel skóre hned v osmé minutě, když si naběhl do vápna na výborný centr Kovaříka. „Už se známe dlouho. Kovi tohle prostě umí, dát balon takhle do kapsy… Já tam běžel víceméně naslepo a on mi to dal přímo do kroku, takže jsem jen nastavil nohu,“ poděkoval svému spoluhráči za vytvoření gólové pozice.\nDruhou branku přidal následně střelou z přímého kopu Roman Procházka, který balon zakroutil přes zeď do horního růžku Berkovcovy brány. „Vždy se před přímým kopem s Kovim domlouváme. Minulý zápas kopal tuším on, teď jsem si to vzal já,“ popisuje domluvu obou nejčastějších exekutorů. „Já nejsem žádný velký střelec, takže jsem za každý gól rád. Myslím si, že to je pěkné číslo a jsem za to rád,“ hodnotí svou podzimní bilanci šesti vstřelených branek.\nSlovenský středpolař má tak za sebou úspěšný první půlrok v červenomodrém dresu. „Jsem tu velmi spokojený. Myslím, že i výsledkově jsme to zvládli výborně, jak Ligu mistrů, tak i naší ligu. Škoda toho poháru, že jsme vypadli, ale celkově to hodnotím pozitivně,“ říká.\n„Fanouškům děkujeme, že nás celý půlrok podporovali. Chtěl bych jim popřát hezké svátky a všechno dobré do nového roku a doufám, že se budeme potkávat i příští rok a budou nás dál podporovat,“ vzkazuje za kabinu poslední viktoriánský střelec roku 2018 Roman Procházka.


Zubař Otrokovice - ZnamyLekar.cz\nKráčiny 296, Holešov Mapa\n„Perfektní PANÍ zubařka s milou povahou,úsměvem a vstřícností a setřička Šamánková taktéž. Vyplatí se mi za ní klidně dojíždět...jsem u ní již přes dvacet let a nemohu si ji vynachválit!!!!! Díky ní mám stále všechny zuby tzn. 32.. :-) Vřele doporučuji!!!!” …Více\nTyršova 799, Hulín Mapa\n„Velmi děkuji MUDr.Bjačkovi za jeho ochotu, vstřícnost a lidský přístup. Jako jediný z oslovených lékařů v Kroměříži pomohl imobilní klientce našeho domova, která trpěla bolestí zubu a otokem v obličeji. Vážím si takového člověka a ze srdce mu děkuji. Lenka Janoštíková, vrchní sestra DZR Strom života” …Více\ngen. Svobody 1193, Kroměříž Mapa\n„Měl jsem tu čest poznat na vlastní chrup prací obou, syna i otce. Dělají oba čest svému oboru. Naprosto profesionální a citlivý přístup. Svou profesi ovládají na jedničku. Nejvyšší pochvala jejich práci.” …Více\nPurkyňova 690, Kroměříž Mapa\n„Poznala jsem človíčka se "zlatým srdíčkem" ,laskavým pohledem a příjemným přístupem - co dodat? snad jen jediné "děkuji" !!!” …Více\nč.d. 19, Velký Ořechov Mapa\n„Pani doktorka Lada Micikova je odbornik na slovo vzaty. Je ochotna vyresit temer jakykoliv problem, nikdy jsem se u ni nesetkala s nervozitou, nejistotou nebo neochotou.” …Více\nHusovo náměstí 426/3, Kroměříž Mapa\n„Neskutečně profesionální, příjemný a empatický přístup. Pacient je zde partnerem, zákrok se pečlivě konzultuje. To vše umocněné velkou důvěrou. V případě akutního ošetření okamžitá preference. Chodíme k němu celá rodina a odcházíme vždy velmi spokojeni.” …Více\nLékařský dům Kotěrova 5529, Zlín Mapa\n„Pani zubarku navstevuji mnoho let a lepsiho odbornika jsem nezazila. Vzdy mi vsechno dukladne vysvetli,poradi,je velmi lidska a profesionalni. Na navstevu k ni se dokonce tesim. Se sestrickou jsou vyborne sehrane. Proste super. Dojizdim k ni,i kdyz jsem se prestehovala do Brna a budu dojizdet i dale. Za sebe mohu 100% doporucit.” …Více\nNábělkova 537, Kroměříž Mapa\nSušilova 448, Holešov Mapa\n„Bezvadný a šikovný, jsem s ním spokojená i když k němu chodím krátce, tak je supr machr ve svém oboru.Líbí se Mě jak si vykládá s pacientem to je hodně důležité a potom člověk hned zapomene, že má strach, když tam vejde.” …Více\nNádražní 395, Zdounky Mapa\nMUDr. Miroslav Nováček\n„Dívám se na internetové stránky a všem vám závidím.Taky jsem byla pacientka pana doktora Nováčka.Vždy při mém příchodu do ordinace,mně přivítalo velmi příjemné prostředí se slabounce hrající hudbou.Pan doktor měl vždy příjemné vystupování,rád ohledně zoubků mně vždy všechno vysvětlil a poradil.A skutečně jsem byla vždy velmi spokojena a z jeho ordinace domů jsem odcházela přímo nadšena.Byl pro mě bezkonkurenční vynikající lékař.Neměl pro mě srovnání i když určitě taky s dobrými lékaři.Nikdy jsem si nedokázala představit,že bych o něj někdy přišla.Byla jsem spokojena nejen po technické stránce ale i estetické.Myslím,že má velký talent a škoda,že se neporozhlídnul někam po Estetickostomatologické chirurgii,kde by slavil jistě velké úspěchy. Ovšem,co se týká mě, stalo to co jsem nejméně očekávala.Jednou jsem přišla na ošetření a místo něj tam byla nějaká lékařka a sdělila mi,že pan doktor tam už neordinuje.Našla jsem si jiného lékaře.Teprve loni jsem náhodně zjistila,že se zase vrátil.Ovšem to už nějaký rok mezi tím uběhnul.Pan doktor má, ale teď zkrácenou pracovní dobu a nové pacienty nepřibírá.JV ” …Více\nHuštěnovská 1857, Staré Město Mapa\nMUDr. Alžběta Nestrojová\n„Výborná zubařka. Využívá ty nejlepší metody, je velmi pečlivá a puntičkářská, přísná- neodbydete ji pouze běžným kartáčkem, vše důkladně zkontroluje, naučí vás základní- jak si správně vyčistit zuby. Jediná nevýhoda je dlouhá objednací doba a cena, ale i to za to stojí- Vaše zuby Vám za to poděkují.” …Více\nL. Janáčka 217, Uherské Hradiště Mapa\n„Vynikající lékař, vždycky vstřícný přístup, dobrá nálada, ochotná sestřička. Kvalitní a odborná péče. Po špatných zkuešnostech s předchozí zubní lékařkou, která zanedbala spoustu potíží, zásadně nepoužívala rukavice ani rengen, jsem nyní maximálně spokojená, pan doktor Vlček mi dal zuby zase do pořáku, pomohl od bolesti, mohu jen a jen doporučit!” …Více\nHavlíčkova 1265, Kroměříž Mapa\nMUDr. Josef Zgroch\n„Přišel jsem, viděl jsem a nechtělo se mi odejít....u pana doktora je vše přirozené, jasné a jeho práce je naprosto profesionální. Má zlaté ruce.....Díky” …Více\nPadelky I, Zlín Mapa\n„I když zubaře bych nejradši navštěvoval pouze při problémech tak u této zubařky na preventivní prohlídky chodím rád.” …Více\nMUDr. Ilona Mathonová\n„Lékařka velmi dobrá. Zdravotní sestra je však velmi nepříjemná, neochotná a neprofesionální. Paní doktorka by ji měla vyměnit.” …Více\ntř. 2. května 3646, Zlín Mapa\n„Skvělá zubařka. Vždy pomůže, poradí. Příjemná, vstřícná, lidská. Po odborné stránce velice na výši a člověk se tam cítí jako na návštěvě u tetičky a odchází se skvělým pocitem. Vřele doporučuji i jako dětskou zubařku. ” …Více\nKollárova 1, Kroměříž Mapa\n„Přešla jsem k ní od jiné zubařky. Chodím k ní ráda má lidský přístup a smysl pro humor. Je velice pečlivá a šetrná. Injekce kdykoliv si řeknu. Dává si záležet, vše bez problémů prodiskutuje a vysvětlí.” …Více\nRiegrovo náměstí 149, Kroměříž Mapa\nMUDr. Dana Tupá\n„Práce paní doktorky i sestřičky je profesionální. Pohodová atmosféra v ordinaci, empatický přístup k pacientovi rozhodli o tom, že jsem si paní doktorku zvolila za svoji stomatoložku. ” …Více\nMUDr. Miroslava Pudilová\n„Pani zubarka je velmi mila, vstricna a hlvne lidska. Oproti jinym zubarum ve Zline se jeste nenechala unest mamonem po penezich a snazi se lidem opravdu pomahat a ne jen tahat penize. Ma srdce na svem miste.” …Více\nPotoky 267, Zlín Mapa


Bodla svého druha třicet centimetrů dlouhým nožem. Vyvázla s podmínkou - Znojemský deník\nBodla svého druha třicet centimetrů dlouhým nožem. Vyvázla s podmínkou\nBrno – Skoro pět centimetrů hluboká rána v hrudi a protržená plíce. Tak skončila loni v květnu krátce po půlnoci roztržka páru ze Znojemska. Třiapadesátiletá Alena Migotová už nevydržela opakované slovní a fyzické útoky svého druha, který se zrovna vrátil opilý z hospody. Žena ve zkratu bodla o tři roky staršího muže třicet centimetrů dlouhým kuchyňským nožem.\nAlena Migotová u soudu.Foto: DENÍK/Attila Racek\nTřiapadesátiletá Alena Migotová se zrovna dala do přípravy svačiny. V ruce držela nůž, kterým krájela chleba. Za okamžik ho však vrazila agresivnímu druhovi do levé části hrudi. „Nechápu, jak jsem to mohla udělat. Vůbec jsem si neuvědomovala, kam bodám. Vystartovala jsem na něj, aby na mě přestal útočit. Svého činu hluboce lituji," zpytovala se obviněná Migotová.\nObžalovaná musela dlouhodobě snášet slovní a fyzické útoky svého druha. Muž se u soudu přiznal, že svou družku v poslední době několikrát zbil. „Pořád jí něco vyčítal. Hlavně kvůli penězům. Ona je klidné povahy, to on vždycky vyvolával hádky," popsala několikaleté soužití páru majitelka hospody na Znojemsku, kam dvojice chodila popíjet pivo.\nMigotová po útoku ihned zavolala záchranku a poskytla napadenému první pomoc „Do sanitky jsem šel po svých," vzpomínal poraněný muž.\nObžalovaná podle soudu jen shodou okolností netrefila srdce. Protrhla však svému druhovi levou plíci. „V době příjezdu sanitky nebyl muž přímo ohrožený na životě. Jeho stav však vyžadoval okamžitou operaci, jinak by mohl umřít. Lékaři operovali skoro čtyři hodiny," uvedl soudní znalec Michal Zelený.\nBrněnský krajský soud v úterý potrestal Migotovou tříletou podmínkou. Žena se bude muset po dobu pěti let pravidelně hlásit Probační a mediační službě. Musí také zaplatit přes padesát tisíc korun zdravotní pojišťovně. Právě tolik stál výjezd sanitky a následná operace.\nSoudce nakonec přihlédl k polehčujícím okolnostem. Obžalované udělil nejnižší možný trest. „Muž se plně zotavil a nemá žádné trvalé následky. Také vzhledem k dosavadní bezúhonnosti obžalované a její upřímné lítosti nebylo nutné sáhnout k přísnějšímu trestu," vysvětlil soudce Michal Zámečník.\nMigotová přijala rozsudek soudu, který trval hodinu a půl, bez námitek. „Odvolávat se nebudeme. Obžalovaná s rozsudkem souhlasí," uvedl obhájce Kamil Mattes.\nTaké loni v létě skončila hádka útokem nožem. Osmapadesátiletý Ladislav Ištvánek jím v domě své přítelkyně bodl do břicha jejího milence. Šlo o kolegu z práce. Ištvánek po incidentu odjel a nechal zraněného muže ležet bez pomoci na podlaze. Po bodnutí loveckým nožem přišel napadený o ledvinu. „Omezuje mě to. Nemůžu sportovat ani pracovat," vypověděl. Obžalovanému hrozí za pokus o vraždu až osmnáct let vězení.v


Kurz tetování obočí – praktický kurz pudrového obočí pro pokročilé\nDobrý výsledek mikropigmentace závisí na stovkách jemných, ale důležitých nuancí, které se lze naučit pouze v praxi. V kurzu tetování obočí věnujeme zvláštní pozornost 4 nejdůležitějším komponentám, bez kterých nebude dobrý výsledek možný:\nSprávně postavená ruka\nPochopení napínání kůže a hloubky zavedení pigmentu\nRovnoměrná, lehká aplikace bez hlubokých tahů\nDobře nakreslený náčrt, který bude odpovídat rysům obličeje klienta a během procesu „neuteče“\nPrávě v těchto fázích dochází k více než 80 % chyb, proto v našem kurzu věnujeme zvláštní pozornost procvičení těchto detailů v PRAXI.\nPro praktikující specialisty, kteří absolvovali nekvalitní základní kurz a mají mnoho otázek v oblasti PM.\nPro praktikující specialisty, kteří nejsou vždy spokojeni s výsledky své práce při porovnání s jinými specialisty.\nPro specialisty, kteří chtějí získat více informací, aby se mohli neustále učit a rozvíjet v oboru, ve kterém pracují.\nVzdušné obočí bez jasného nepřirozeného obrysu.\nMožnost učinit obočí jak světlejší tak i sytější.\nMožnost přirozeně propracovat i ty nejmenší nuance: prodloužit ocásek, přidat požadovaný odstín, vytvořit výraznější vrchol obočí.\nUmožňuje upravit i obočí světlé barvy.\nRychlá a snadná rehabilitační doba\nPigment nemizí, odstín pouze postupně ztrácí nasycení.\nNa kurzu tetování obočí se dozvíte jak\nSprávně a jistě držet přístroj.\nUdělat krásný začátek obočí, tak aby vypadal přirozeně.\nJak by měl vypadat správný tah.\nSprávně vybrat barvu pigmentu, aby se shodovala s přírodními vlásky a pokožkou.\nNa kurzu vás naučím\nJak vytvořit jemný začátek obočí\nJak pracovat bez jasného obrysu, přechodů a skvrn\nJak nakreslit náčrt, který se nebude v průběhu procedury ztrácet\nSprávné držení ruky a práci s manuálním perem\nJak určit správnou hloubku a probarvení obočí\nNa čem závisí počet průchodů\nOsvojte si novou metodu a rozšiřte své portfolio nabízených služeb Chci rozšířit své profesionální dovednosti\nDíky kurzu pudrového obočí se naučíte\nSprávně určit hloubku a probarvení obočí;\nPracovat bez jasného obrysu, bez zanechávání hranic přechodů a bez skvrn;\nVytvořit náčrt tak, aby se během práce neztrácel.\nZvládnutí techniky mikropigmentace vám pomůže rozšířit vaše profesionální možnosti a zvýšit počet vděčných zákazníků.\nObecné informace o kurzu permanentního make-upu obočí “Obočí bez chyb. Přístrojová technika”.\nKurzy vyučuje praktikující specialistka s více než 7 letou zkušeností, Alesia Rybak, která je certifikovanou specialistkou přístrojové a manuální mikropigmentace a estetické dermapigmentace.\nTento kurz je pro vás vhodný pokud\nNedávno jste absolvovali základní školení přístrojové techniky, ale cítíte se v získaných znalostech nejistě.\nPokud se neodvažujete pracovat s klienty kvůli nedostatku praxe získané během základních kurzů.\nPokud porovnáte svou práci s prací jiných specialistů a nejste s výsledkem spokojeni.\nPokud již dlouho pracujete, ale máte pocit, že byste mohli mít více klientů.\nPokud k vám přijde mnoho zákazníků, ale pouze několik se vrací po jedné proceduře.\nPokud jste absolvovali školení před dlouhou dobou, ale chcete držet krok s novými trendy v mikropigmentaci.\nVyzkoušejte si tetování obočí přímo na modelkách pod vedením certifikované specialistky. Chci absolvovat praktický kurz tetování obočí\nKurz se skládá z teoretické a praktické části. Praktická část a procvičování na reálných modelech představují větší část kurzu.\nTeoretická část „Vybavení místnosti a organizace činnosti specialisty”:\nDohoda, smlouva, pokyny doporučení. Jak se správně tvoří.\nStanovení ceny za první a následné procedury.\nTeoretická část „Základy provedení techniky mikropigmentace obočí”:\nTechnika stínování. Obecné informace.\nKontraindikace k proceduře.\nSpecifika předběžného designu obočí. Algoritmus vykreslování náčrtu.\nNástroje pro práci: konfigurace a význam. Jehly pro kreslení vlásků.\nKvalita nástrojů. Jak vybrat dokonalý nástroj.\nJak a v jakých případech použít\nTypy a struktura kůže\nPříprava na proceduru. Fáze\nSprávné postavení ruky.\nPraktické cvičení v sešitě pod dohledem specialisty.\nHlavní chyby v technice stínování.\nBarvy v mikropigmentaci.\nPřehled a vlastnosti pigmentů. Správný výběr.\nProcvičování postavení ruky a tahu na latexní kůži\nCertifikát o absolvování kurzu „Obočí bez chyb. Přístrojová technika. “


Letiště Monterey půjčení auta\nCars-scanner.cz USA Letiště Monterey\nLetiště Monterey pronájem aut\nTo je důvodem, proč jste se rozhodli navštívit Letiště Monterey. Pokud cestujete se svou rodinou a přáteli, doporučujeme Vám, abyste si pronajmuli auto. Je to mnohem pohodlnější než služby průvodců a svou unikátní cestu si budete moct naplánovat sami. Hned, jakmile dostanete klíčky od auta, získáte kompletní svobodu pohybu a budete moct jít kamkoli budete chtít. A nebudete se muset ohlížet na tradiční turistické cesty. S cars-scanner budete moct ušetřit na svém pronájmu až 70 %, pravidelně uvádíme speciální nabídky spolu s autopůjčovnami ve městě.\nRozhodněte se, jaké auto chcete v městě Letiště Monterey řídit, abyste zjistili průměrnou denní cenu.\nLetiště Monterey. Speciální nabídky na pronájem aut


Adamov má nově také vlajku | Město Adamov\nAdamov má nově také vlajku\n„Vlajka je zpravidla různobarevný kus látky, obdélníkového, čtvercového či jinak pevně stanoveného tvaru a poměru stran, který symbolizuje organizaci (typicky zejména stát či jinou územní správní korporaci jako zemi, kraj, obec a podobně), případně slouží k signalizaci…“, do roku 2020 měl Adamov pouze znak – stříbrný erb s pecí, plameny a ostrví. To se změnilo 6. lednem 2021, kdy byla Rozhodnutím č. 89 předsedy Poslanecké sněmovny udělena městu Adamovu vlajka.\nVše ale začalo již na počátku roku 2020, kdy bylo rozhodnuto na zasedání Kulturně informační komise o pořízení vlajky. Město Adamov oslovilo dvě společnosti, které se zabývají vexilologií, tedy naukou o symbolice vlajek, praporů a standart.\nZe zaslaných návrhů byly na zasedání Kulturně informační komise vybrány dva návrhy od společnosti Velebný a Fam, s.r.o., z Ústí nad Orlicí, které byly následně předloženy dne 16. 9. 2020 zastupitelům města Adamova, aby vybrali definitivní podobu vlajky.\nZde se zástupci města shodli na podobě, kterou popisuje tzv. blason následovně:\nTímto byla schválena podoba vlajky městem. Návrh vlajky byl následně zaslán ke schválení Podvýboru pro heraldiku a vexikologii při Parlamentu ČR. Ten doporučil předsedovi Poslanecké sněmovny vlajku schválit, jak již bylo zmíněno výše.\nZ důvodu pandemie COVID-19 nemohlo být přistoupeno k slavnostnímu předání dekretu o udělení vlajky na půdě Poslanecké sněmovny, ale i přesto vlajku můžeme začít využívat.\nV současné době probíhají jednání na vytvoření ručně vyšívané vlajky a dodání dalšího příslušenství. Snad nám situace brzy dovolí představení vlajky širší veřejnosti slavnostnější formou. Pro další informace sledujte web města a facebook.


FUP znovu na scéně – AT&T přitahuje šroub\nÚvod > Články > FUP znovu na scéně – AT&T přitahuje šroub\nAž donedávna platilo, že pokud se třeba v restauraci vyhlásí „all-you-can-eat“, tak to prostě znamená, že se můžeme nažrat k prasknutí a nikdo nebude vyvádět, pokud si půjdeme pro třetí talíř. Pro AT&T to zřejmě neplatí.\nAT&T totiž začala zákazníkům, o kterých má pocit, že si z broadbandového krajíce ukusují moc, posílat varovné textovky, po kterých následuje utažení kohoutku. V podstatě to znamená, že rychlost připojení se přiblíží dial-up a z iPhonu máme lepší těžítko, neboť dochází ke snížení rychlosti přenosu až o 99 procent.\nAT&T k tomu nepotřebuje příliš, stačí, pokud se firmě zdá, že se uživatel přiblížil pěti procentům broadbandových bumbrdlíčků. A nejedná se o ty, kteří si platí nedávno omezené plány, ale o ty zákazníky, kteří se upsali tzv. neomezenému datovému plánu.\nAT&T přitom má 17 miliónů zákazníků, kteří tento plán platí. K omezení může dojít už při objemu kolem 2,3 GB (někteří dostali varování již po 1,5 GB), přitom v některých městech AT&T prodává “omezený” objem dat 3 GB za stejnou cenu, jaká se platí za “unlimited data plan”. Jediná firemní reakce na stížnosti je “změnte si plán”.\nJe tedy jasné, že AT&T dělá všechno pro to, aby se plánu, který se jí dnes nehodí, zbavila. V průměru měsíčně přiškrtí dobrých 200 000 zákazníků, především podle toho, kde má firma zrovna přeplněné sítě.\nNeomezený plán firmě vyhovoval až do doby, kdy se iPhone dostal z plenek. V té době byly firemní sítě předimenzované a AT&T potřebovala nalákat zákazníky. Verizon Wireless se dostal do podobných potíží, ale firma reaguje poněkud jinak. K omezení přistupuje ve chvíli, kdy je přetížená věž, se kterou je mobil zrovna spojen.\nA neomezí o 99 procent, ale jen na potřebnou mez, takže za chvíli (nebo o kousek dál) telefon zase jede naplno. AT&T je nicméně zakopána v neprůstřelné pozici – slib plánu ve skutečnosti plní, protože oficiálně stále neomezuje objem dat, “pouze” snižuje rychlost přenosu. Stěžovat si můžeme tak akorát v lampárně Hlavního nádraží.\nU AT&T si tak nikdy nemůžeme být jisti tím, jestli se náš současný součet blíží průšvihu, protože to mimo samotného objemu závisí na tom, kde zrovna s mobilem jsme, jak je místní síť přetížená a jak moc ji zákazníci AT&T v dotyčném okamžiku používají. To firma ostatně slovy mluvšího Marka Siegela přiznává: “základní objem se bude lišit místo od místa a měsíc od měsíce. Stejně tak se bude lišit o kolik vás přibrzdíme”.\nAT&T si přitom úspěšně hraje již se samotným označením telefonů. Když firmě začínaly neomezené datové plány lézt krkem, začala k nim omezovat přístup tím, že nejdříve platil jen pro mobily, které se od AT&T nedočkaly označení smartphone. To kupodivu nedostal ani iPhone 2G, přestože měl všechny základní funkce smartphonu.\nAT&T tedy dělá úspěšně všechno proto, aby své zákazníky rozzuřila do nepříčetnosti. Firma zřejmě zapomněla na vlastní historii, ve které její nadutost dopálila Američany natolik, že bombardovali Kongres stížnostmi tak dlouho, až vláda původní AT&T donutila soudně k rozpadu na sedm společností.\nŽe americké zákony později povolily pohrobkům zase začít rozpadlé části zase látat dohromady, je jen smutným poukazem na to, že zákony jsou stejně mizerné na této straně velké louže jako je tomu v české kotlině. A jelikož je AT&T v současné době sedmou největší americkou firmou, stížnosti na monopolní chování mohou najít sympatizující ucho. V zemi, kde T-Mobile odchází a Sprint je nad hrobem, to může být prvním krokem do pekla.


Vůně levandule příjemně zklidňuje, působí proti bolestem hlavy a má antiseptické účinky. Vhodná i do dětského pokoje před spaním. Levandulový éterický... celý popis\nLevandulový éterický olej patří k silicím s nejširším možným využitím.\nVhodná je při napětí, stresu, nachlazení, bolestech hlavy i migréně. Je známá svými antiseptickými a zklidňujícími účinky.\nVhodná je i do ložnic a dětských pokojů před spaním.


Zavinovačka SWADDLEME nebo klasika - Diskuze - eMimino.cz\nChtěla bych vás poprosit o radu. Jaká zavinovačka pro miminko je lepší? SWADDLEME nebo klasická? Nebo si mám pořídit obě? Čekám první miminko a pořád si s tím nevím rady\nZa mne je zavinovačka úplná zbytečnost, lépe mi šly děti zabalit do dečky. Ale také jsem ji koupila, je to taková povinná položka do vybavicky, ale nevyužili jsme ji.\nJá bych ji před porodem vůbec nekupovala. Mám dvě děti, první zavinování nesneslo, druhé milovalo. Novorozeně v případě potřeby zabalíš i do pleny a po objednání bys ji měla za chvíli doma, když bude potřeba. Ale chápu tě, vzpomínám si sama na sebe, chtěla jsem mir připravené všechno. Půlku z toho úplně zbytečně\n@123B123 měla jsem Swaddlera i péřovou zavinovačku. Péřovou jsem využila asi víc, byla praktická a pohodlná pro miminko na spaní, pro jeho polohování a i nošení po bytě, hlavně v zimních měsících. Ale když dítě potřebovalo opravdu pevně zavinout, tak na to byl lepší Swaddler. Já jsem tedy neměla swaddle zavinovačku, ale Lodger Swaddler, což je že stejného pružného materiálu velký čtverec a má širší použití, než ta zavinovačka. Používala jsem ji i jako letní dečku na přikrytí pro větší dítě nebo jako osušku.\nPříspěvek upraven 13.11.21 v 23:47\nJinak jak jsem nevyužila ani tu klasickou zavinovačku, tak jsem tuto ani nerozbalila. Nechceš ji?\nNa doporučení kamarádky jsem koupila SwaddleMe, ale nevyužila jsem, syn to nesnesl.\nNo já právě chci mít všechno doma nachystaný, až ten náš brouček bude na světě, aby mu nic nechybělo ale přečetla jsem si hodně věcí o zavinovačkách a vůbec jsem nevěděla, takže jsem si říkala kdo by mi mohl poradit víc než maminky od dětiček