Sparta, do toho 19/ PDF\nSparta, do toho 19/08 3\nDownload "Sparta, do toho 19/08 3"\n1 Tiráž: SPARTA, DO TOHO! Oficiální klubový magazín AC Sparta Praha Vydává AC Sparta Praha fotbal, a.s., Milady Horákové 98, Praha 7, IČ Šéfredaktor: Pavel Pillár Redakce: Jakub Otava, Jaroslav Zákravský, Jiří Obst, Jaroslav Pešta, David Pavlíček, Martin Šula, Ondřej Vichnar Fotografie: Archiv AC Sparta Praha, Archiv Václava Borečka, MARSfoto, Karel Dvořák, Michal Špaček Grafika a zpracování: Revolta Tisk: Česká Unigrafie, a.s. Předplatné: Zákaznické centrum AC Sparta Praha, tel.: , internet: Uzávěrka čísla: MK ČR E Milí sparťané, ač byla nepovedená podzimní část probíhající sezony již mnohokrát zhodnocena a rozebrána, využiji této příležitosti k několika dalším, doplňujícím slovům. Jako hráč jsem zde na Letné zažil nespočet těžkých chvil, ať již to bylo na židli trenérské, manažerské či v rudém dresu přímo na trávníku. Ač to často vypadalo všelijak, vždy jsme se dokázali vrátit na úplný vrchol. Nebyl bych sparťan, kdybych, byť jen na chvilku, zapochyboval o tom, že tentokrát to opět dokážeme. Musíme se vrátit z oblaků, na kterých jsme v době nedávno minulé létali, zpět na zem a začít budovat Spartu novou, postavenou na těch hodnotách, které jí v minulosti přinesly řadu úspěchů. Každý, kdo je součástí klubu, ať již hráči, funkcionáři či fanoušci, si musí uvědomit, co pro něho Sparta znamená, a zvážit, jak by jí mohl nejlépe pomoci. Klub, ve kterém všichni netáhnou za jeden provaz, nemůže být úspěšný. Momentálně intenzivně pracujeme na zkvalitnění mužstva, na mnoha frontách vedeme řadu jednání o potenciálních posilách či jiných faktorech, které mohou být v budoucnu klíčovými. Věřím a udělám vše pro to, aby právě nyní nastal zlom a Sparta se rázně odrazila k návratu na místa, kam historicky patří. Jako členy naší sparťanské rodiny bych Vás chtěl poprosit o totéž. Váš Jozef Chovanec Sparta, do toho 19/08 3\n2 Jaromír blažek\n3 Statistiky Gambrinus liga 2008/2009 Tabulka po 16. kole Mužstvo Z V R P S B 1. SK Slavia Praha : FK Mladá Boleslav : FC Baník Ostrava : AC Sparta Praha : FC Slovan Liberec : SK Sigma Olomouc : FC Viktoria Plzeň : FK Teplice : FK Baumit Jablonec : FC Brno : Bohemians Praha (Střížkov) : FK Příbram : Dynamo České Budějovice : SK Kladno : FK Viktoria Žižkov : Tescoma Zlín :27 9 Ligové statistiky hráčů MINUTY ZÁPASY GÓLY ŽLUTÉ KARTY brankáři 24 Matúš Kozáčik Jaromír Blažek obránci 2 Tomáš Řepka Marián Had Jan Krob Štěpán Kučera Jiří Kladrubský Petr Voříšek Michal Kadlec záložníci 8 Patrik Berger Daniel Kolář Ondřej Kušnír Karol Kisel Ondřej Kúdela Martin Zeman Kamil Vacek Luboš Hušek Miroslav Matušovič útočníci 9 Libor Došek Miroslav Slepička Bono Wilfried Václav Kadlec Nejc Pečnik Jan Holenda Marek Kulič Sparta, do toho 19/08 5\n4 Václav kadlec\n5 Martin zeman\n8 Rozhovor Věřím v úspěšné sparťanské jaro Na podzim patřil k nejlepším hráčům v rudém dresu, nakoukl do reprezentace. Přesto ani on nedokázal zabránit desetibodové sparťanské ztrátě na čelo Gambrinus ligy. Určitě nemůžeme hodit podzim za hlavu. Nepovedl se nám podle představ a všichni, od hráčů přes vedení až po fanoušky, si z toho musíme vzít ponaučení. Já věřím, že jaro bude úplně o něčem jiném a Sparta se odrazí k boji o titul, říká před vánočními svátky Jiří Kladrubský. Nemůžeme začít jinak. Jak si užíváš volné dny? Především nabírám síly po náročném podzimu. Jsem doma na jihu s rodinou, neplánoval jsem ani žádnou exotickou dovolenou. Koupili jsme s přítelkyní v Budějovicích nový byt, takže nejvíce času trávíme jeho zařizováním a zvelebováním. Pak jsou samozřejmě na řadě návštěvy u babiček a dalších příbuzných a kamarádů, které jsem během roku vlivem fotbalových povinností trošku zanedbával. A v neposlední řadě plním individuální plán, který jsme všichni dostali při posledním tréninku. Jak vlastně vypadá individuální plán sparťanského fotbalisty? Hlavní část tvoří samozřejmě neoblíbené běhání. V prvním týdnu po skončení tréninku to byly především fotbálky a hokej, abychom si aktivně odpočinuli. Pak již přišel na řadu spinning, plavání nebo posilovna. Ale jak říkám, základem zůstávají výběhy. Je hodně těžké přinutit se ve svátečním čase k nároční fyzické dřině? Určitě to není jednoduché, ale nechci z toho dělat vědu. Fotbal je mou láskou i zaměstnáním a bez fyzičky to prostě nejde. Individuální příprava a základní pravidla životosprávy jsou o svátcích základem, jinak bychom snad ani zimní dřinu nemohli přežít. Jsi typem fotbalisty, kterému zimní příprava nedělá problémy, nebo vždy netrpělivě vyhlížíš začátek ligy? Patřím určitě mezi ty druhé. I ve Spartě jsou kluci, kteří polykají kilometry bezmála s úsměvem na tváři, ale já se k nim v žádném případě nepočítám. Zimní přípravu doslova přežívám s vědomím, že bez ní to prostě nejde. Jak se s odstupem ohlížíš za nepovedeným podzimem? Bylo o tom napsáno a řečeno již hodně. Základ byl v černém týdnu, ve kterém jsme prohráli tři zápasy, nabrali ztrátu v lize a vypadli z Poháru UEFA. Když se přidalo několik zranění zkušených hráčů, nedokázali jsme se s tím srovnat. Není to výmluva, jen konstatování. Kudy vede cesta zpět na vrchol? Určitě nemůžeme hodit podzim za hlavu. Nepovedl se nám podle představ a všichni, od hráčů přes vedení až po fanoušky, si z toho musíme vzít ponaučení. Já věřím, že jaro bude úplně 10 Sparta, do toho 19/08\n9 Rozhovor o něčem jiném a Sparta se odrazí k boji o titul. Je možné uniknout informacím a nejrůznějším spekulacím, které se dennodenně objevují v tisku? Snažím se příliš noviny nečíst, ale stejně se ke mně samozřejmě informace dostávají. Sparta je vděčným tématem, novinky ze mě loudí také kamarádi a známí. S tím však fotbalisté z Letné musí počítat, neuděláme s tím vůbec nic. Se spoluhráči jsi stále v kontaktu, nebo si od sebe chcete během svátků spíše odpočinout? V žádném případě. Není to tak, že bychom si na posledním tréninku podali ruce, s úlevou odjeli domů a potkali se až v lednu. Jsme především kamarádi, teprve poté spoluhráči a kolegové. Napíšeme si, zavoláme, potkáme na kafi nebo na fotbálku. Jaké máš oblíbené sporty v době fotbalové pauzy? Může se to zdát neuvěřitelné, ale nejoblíbenější zůstává fotbal. Jsou zde různé halové turnaje nebo sranda-zápasy s kamarády. Konečně jsem si také pořídil hokejovou výzbroj a nenechám si ujít příležitost k pořádnému zápasu. A nedílnou součástí přípravy je posilovna. Nemůže chybět otázka na vánoční dárky... Sháním vždy na poslední chvíli, ale promyšlené to mám většinou dopředu. Mnohem raději dárky dávám, než dostávám. Dáváš si novoroční předsevzetí? Dávám, ale vždy si je nechávám pro sebe. A vzkaz fanouškům do nového roku? Především, aby za námi stáli v jarní části sezony. Víme, že jsme jim na podzim nedali příliš důvodů k radosti, ale za sebe i za kluky můžu slíbit, že uděláme maximum pro to, abychom na jaře předváděli úplně jiné výkony. Chceme se ještě poprat o titul a k tomu fanoušky potřebujeme. Jsme všichni na stejné lodi, jde nám o úspěch Sparty. Sparta, do toho 19/08 11\n16 Ondřej kušnír\n18 Kamil vacek\n24 Novinka Vyšla kniha Padesát let v hledišti Sparty Další lákadlo Fanshopu představila v posledních dnech Sparta svým fanouškům. Na pulty přichází kniha Františka Prücknera Padesát let v hledišti Sparty, která navazuje na úspěšnou předchůdkyni Čtyřicet let v hledišti Sparty. V nové knize, která je další částí vznikající knižní edice Sparty, nabobtnala původní verze o dalších 120 stránek a celá publikace tak čítá úctyhodných 500 stran kvalitního fotbalového čtiva. Když mi před deseti roky vyšla v nakladatelství Bohemia knížka Čtyřicet let v hledišti Sparty (zpověď fotbalového fanouška), hned mě napadlo, že bych mohl po vzoru Dumase a jeho Mušketýrů vydat po deseti letech pokračování, píše v předmluvě autor a na dalších řádcích přibližuje problémy pokračování. Neměl jsem to jednoduché. Oproti letům předchozím totiž v posledním desetiletí frekvence příchodů a odchodů hráčů a trenérů mnohonásobně vzrostla. Častěji se měnili majitelé klubů a jeho management, přibylo mezinárodních zápasů a domácí i zahraniční fotbalová scéna se kladnými i zápornými událostmi a kauzami všech typů doslova jen hemžila. Přitom nestačilo uvést jen nové události a portréty nových hráčů, ale bylo třeba dopsat i nedokončené osudy starších, o kterých byla již řeč v prvním díle. A ještě něco: Portréty některých zasloužilých borců naší minulosti jsem v prvním vydání knihy trestuhodně opomněl (Čtvrtníček, Semenďák, Pešice, Princ, Raška, Votava, Koller) a pak se tím celé desetiletí soužil a sliboval si, že to napravím. Teď tedy tento čestný dluh splácím a postiženým se moc omlouvám. Nebylo jednoduché to všechno sepsat a zachytit a možná se mi to ani nepodařilo. V tom případě mi zbývá jen nesmělá omluva směrem ke klubu a čtenářům. Věřte ale, že mi to poslední fotbalové desetiletí dalo paradoxně více zabrat než celá čtyři desetiletí předchozí. Nová kniha je unikátní především pohledem autora fanouška. František Prückner, vzděláním ekonom a dále vášnivý turista, fotoamatér a nejnověji aktivní důchodce, podává fanouškovský pohled na vývoj a nejvýznamnější osobnosti Sparty v průběhu celé poloviny století. S humorem sobě vlastním o vyznění své knihy říká: Od fotbalového fanouška, který se po celý život zmítá v pavučinách bouřlivých vášní a nesoudných citů nelze v žádném případě očekávat objektivitu. 26 Sparta, do toho 19/08\n25 Novinka O bájných kličkách Arnošta Pazdery Také Arnošta jsem poznal v době, kdy již byl za vrcholem své kariéry a ve Spartě patřil k těm, kterým jsme láskyplně říkávali dědci. Hrál na pravém křídle a jinde bych si ho ani představit nedovedl. I on právě končil svou reprezentační kariéru, během níž sehrál 19 zápasů a vstřelil 3 góly. Jeden z nich byl ale nezapomenutelný. To když jsme v roce 1956 v historickém utkání porazili na slavném Népstadionu Maďary 4:2 a ukončili tak jejich dlouholetou domácí neporazitelnost. Čtvrt hodiny před koncem, kdy nás Maďaři ze všech sil tlačili a snažili se vyrovnat, se míč zakutálel k Arnoštovi. Ten ho popadl, obešel prý asi patnáct hráčů včetně brankáře, a nezadržitelně zavěsil. (Někteří očití svědkové tvrdí, že při tom svém slavném slalomu prý obešel některé hráče soupeře i dvakrát třikrát neboť ti se mezitím, co Arnošt obehrával jejich kamarády, stačili vrátit. Jiní svědkové dokonce tvrdí, že v tom chvatu prý Arnošt obešel i rozhodčího a některé spoluhráče.) Maďaři se až do konce utkání z toho šoku už nevzpamatovali. Arnošt byl křídlo k pohledání. Maličký, rtuťovitý a hbitý jako lasička. Technik par excellence. Měl jen dva nedostatky špatnou střelbu a tu svou komáří subtilnost. Každý, kdo ho dohonil, ho snadno odstrčil, porazil a zašlápl. Arnošt o tom dobře věděl, a tak se raději snažil všem utéci. Většinou se mu to dařilo a rozlíceným bekům soupeře zůstávala jen představa toho, co by mu všechno udělali, kdyby ho dohonili. Kličky, parádičky a fintičky, klamání tělem to vše dělal Arnošt v pohybu. Tím se lišil od mnoha těch, kteří to dělali na pětníku, staticky, a tudíž bez efektu. Zatímco Arnošt svými kličkami mířil k brance soupeře, ti ostatní břídilové se v nich utápěli, zamotávali a ztráceli v nich přehled i míč. Při svém úprku k brance soupeře mi Arnošt připomínal pohádkového lesního skřítka Puka. Všechno na něm plandalo a vlálo trenýrky, tričko i jeho kštice. Měl jsem z jeho elegických křídelních akcí vždy povznášející pocit. Arnošt nikdy neměl střelu. Věděl o tom, a tak raději přihrával. Perfektně do běhu, nejčastěji po zemi a přesně na nohu. Z Arnoštových vtipných přihrávek do uličky a ideálních centrů dávali ve Spartě góly Kadraba, Crha, Svoboda, Mašek i Kraus a v nároďáku kromě nich i Moravčík, Feureisl, Přáda, Pešek, Pažický a další. Ale abych Arnoštovi nekřivdil, i já jsem na závěr jeho kariéry na vlastní oči viděl pár gólů, které vstřelil (podle neomylné statistiky jich v 257 ligových zápasech bylo dokonce 24!). No, vstřelil... Doklepl, zasunul, došoural. Tím víc mě překvapilo, když jednou v novinách psali, že Trnavě na jejím hřišti dal gól nechytatelnou dělovkou z pětadvaceti metrů. Škoda, že tenkrát ještě nepřenášela a neopakovala ligové góly televize. Tenhle bych si moc přál vidět a natočit na video... Arnošt byl inteligent. Nejen pro svůj diplom stavebního inženýra a akademický titul. Nejen pro své klidné a rozumné vystupování. Hlavně a především však pro svou hru. Byla kulturní, uvážená, přemýšlivá a tvůrčí. Arnošt na zeleném trávníku projektoval, stavěl, kalkuloval i kolaudoval. Kromě jiného i svůj pomník na sparťanském Slavíně... Lidé ho měli rádi a vážili si ho. Jsem přesvědčen o tom, že i později, když už fotbal nehrál, a věřím, že dodnes. Arnošt hrál za Spartu téměř patnáct let ( ) a o jeho dlouhověkosti svědčí např. i to, že byl na hřišti v 27 derby se Slavií! Jeho drobná postavička s velkou, ale řídkou vlající kšticí blonďatých vlasů zmizela z našich ligových hřišť někdy kolem roku Pak prý ještě nějaký čas hrával nižší soutěže (jak tvrdí jeho spoluhráči z Kbel), ale o tom už, bohužel, nevím nic. Vím jen to, že se mi po něm od té doby už jen stýská. Lze se od něho naopak nadíti záměrného zkreslování skutečnosti ve prospěch jeho klubu. A nejhorší jsou... sparťané. Fandím tomu báječnému klubu už od dětství a nechtějte tudíž po mně, abych o něm cokoliv špatného prohlásil a napsal. Bylo-li zde něco špatného, měli to vždy na svědomí konkrétní lidé, jednotlivci, kteří časem zmizeli v propadlišti dějin. Klub ale zůstal velký, slavný a čistý. Nejsem fotbalovým archivářem ani odborným metodikem. O většině událostí jsem proto psal z hlavy tj. tak, jak jsem si je v paměti uchoval. Literaturu a archivy jsem používal jen minimálně, vlastně jen tehdy, když to bylo nezbytně nutné. I z tohoto důvodu lze tedy očekávat, že valná část mnou uváděných faktů, a zejména názorů, má asi daleko k absolutní pravdě a objektivitě. Nechtěl jsem však napsat encyklopedii, ani román. Snažil jsem se jen o prostou výpověď fotbalového fanouška o jeho koníčku a všech souvisejících dějích. Nu a o hodnověrnost faktů a objektivitu názorů jsem se alespoň, věřte či Sparta, do toho 19/08 27\n26 Novinka nevěřte, poctivě snažil. Mám jediné přání: Aby se mezi čtenáři, bude-li jakých, našel alespoň jeden jediný nesparťan, který by dočetl až do konce a řekl:,bať, bať. Takhle nějak to bylo. O tom, že to řeknou sparťané, nepochybuji! S laskavým svolením autora přikládáme několik ukázek z nepřeberné zásoby, které nejnovější přírůstek sparťanské edice nabízí. O velkých plicích a srdci Jiřího Hejského Byla-li řeč o Zdeňku Procházkovi, musí být i o Jiřím Hejském, jeho dlouholetém dvojčeti ze sparťanské záložní řady. Jiří působil ve Spartě dokonce ještě o dva roky déle než Zdeněk přišel o rok dříve (1951) a odešel o rok později (1962). Celkem tedy prožil na Letné jedenáct sezon, z čehož plných devět společně se Zdeňkem! Já jsem je spolu zažil, jak již bylo řečeno, již jen na konci jejich kariéry... Tato fotbalová dvojčata si ovšem nebyla téměř v ničem podobná. Jiří byl ofenzivnější a zejména pohyblivější a běhavější než rozšafný a pozičně výborný Zdeněk, který měl oproti Jiřímu zase lepší výskok a hru hlavou. K Jirkovým největším přednostem patřila mimořádná výdrž nebo, chcete-li, fyzička. Bojoval o míč po celé ploše hřiště, bránil a útočil, střílel a nahrával bez větších známek únavy. Teprve ke konci zápasu prozrazovaly jeho stažené štulpny, že i on muž dvojích plic toho má také už dost. Druhou jeho excelentní vlastností pak byla bojovnost. Jirka byl první z řady ohařů ve sparťanské záloze mnou sledované éry, kteří neúnavně štvali nepřátelskou zvěř po celé ploše hřiště a nenechali ji vydechnout. Po Jiřím tu vlastnost zdědili Vojta, Migas, Bouškové, oba Haškové, Straka, Calta, Němec, Nedvěd, Jarošík, Sivok a další. Ti všichni měli to, co před nimi i Jiří velké fotbalové srdce. Se Zdeňkem si ovšem Jiří nebyl podoben ani vizuálně, jak by se u dvojčat asi očekávalo. Byl oproti vysokému a rozložitému Zdeňkovi o poznání menší, subtilnější a šlachovitější. Oba sice měli stejně černé vlasy, ale zatímco Zdeněk si zakládal na jejich konzervativní kudrnatosti, šel Jiří s dobou a stříhal si je na ježka, kterému se v době módy á la EXPO Brusel 1958 odborně říkalo kanadský trávníček. Devět let společné hry však bylo nepochybně silnějším tmelem než všechny zmíněné rozdílnosti a uhnětlo z Jirky a Zdeňka vpravdě bratrskou dvojici borce, kteří si v záloze báječně rozuměli a skvostně se herně doplňovali. Stihli spolu ještě dobu Kvašňáka a Vojty a Jiří dokonce zažil i martyrium s odloženou záchranou v lize, kterou si Sparta vybojovala až v dodatečném utkání na život a na smrt na neutrální půdě v Brně se Žilinou. Jirka sehrál v padesátých letech i pět reprezentačních zápasů, ten nejslavnější pak v roce 1955 na Strahově proti tehdy legendárním a neporazitelným Maďarům. Prohráli jsme sice 1:3, ale to bylo tehdy možno (proti Grocsiczovi, Bocsikovi, Hidegkuttimu, Kocsicsovi, Puskásovi a spol.) považovat za úspěch. Jiřímu už nikdy nikdo nevezme, že byl tenkrát u toho. Ve Spartě sehrál od svých čtyřiadvaceti do pětatřiceti let 206 ligových zápasů a vstřelil v nich 27 gólů. Tato bilance ho řadí na nejvyšší místa historických statistik a samozřejmě i do sparťanské Valhaly pomyslné Dvorany slávy. Jirka patřil k nejlepším a především nejspolehlivějším halvům celé mnou popisované historie. Spoluhráči i fandové ho měli rádi a soupeři na hřišti i v hledišti ho uznávali. Byl zkrátka slušný a poctivý chlap, který nikdy nikoho nepodvedl a nezarmoutil. Snad jen tím, že jednoho dne prostě svou krásnou kariéru ukončil, pověsil kopačky na hřebík a z Letné odešel. A ještě mnohem více před časem, v říjnu 1998, kdy zemřel. Ze zálohy Procházka-Hejský zbyla už jen legenda. Jsem šťasten, že jsem ji ještě zažil in natura Sparta, do toho 19/08\n28 Petr voříšek\n30 Bony Wilfried\n31 Ondřej kúdela\n32 Rozpis jarních zápasů Rozpis ligových zápasů na jaře 17. kolo :00 SK Sigma Olomouc AC Sparta Praha 18. kolo :00 AC Sparta Praha SK Dynamo Č. Budějovice 19. kolo :00 FK Viktoria Žižkov AC Sparta Praha 20. kolo :00 AC Sparta Praha 1. FC Brno 21. kolo :00 FK Teplice AC Sparta Praha 22. kolo :00 AC Sparta Praha FC Slovan Liberec 23. kolo :00 SK Slavia Praha AC Sparta Praha 24. kolo :00 AC Sparta Praha FC Viktoria Plzeň 25. kolo :00 1. FK Příbram AC Sparta Praha 26. kolo :00 AC Sparta Praha FC Baník Ostrava 27. kolo :00 FC Tescoma Zlín AC Sparta Praha 28. kolo :00 AC Sparta Praha Bohemians Praha 29. kolo :00 AC Sparta Praha FK Baumit Jablonec 30. kolo :00 FK Mladá Boleslav AC Sparta Praha Rozpis Poháru ČMFS Čtvrtfinále :00 AC Sparta Praha FC Viktoria Plzeň Čtvrtfinále :00 FC Viktoria Plzeň AC Sparta Praha Rozpis jarních zápasů II. ligy 17. kolo :15 AC Sparta Praha B 1. HFK Olomouc 18. kolo :00 SK Fotbal Třinec AC Sparta Praha B 19. kolo :15 AC Sparta Praha B FC ZENIT Čáslav 20. kolo :00 FC Vítkovice AC Sparta Praha B 21. kolo :15 AC Sparta Praha B FK Baník Sokolov 22. kolo :15 AC Sparta Praha B Bohemians kolo :00 MFK Karviná AC Sparta Praha B 24. kolo :15 AC Sparta Praha B 1. FC Slovácko 25. kolo :00 Fotbal Fulnek AC Sparta Praha B 26. kolo :15 AC Sparta Praha B MFK Ústí nad Labem 27. kolo :00 FC Hradec Králové AC Sparta Praha B 28. kolo :15 AC Sparta Praha B Slezský FC Opava 29. kolo :00 FC Vysočina Jihlava AC Sparta Praha B 30. kolo :15 AC Sparta Praha B Dukla Praha 34 Sparta, do toho 19/08\nSPARTA DO TOHO 18/2008\nHlasování o nejlepšího hráče Také v podzimní části sezony můžete hlasovat o nejlepšího hráče Sparty v jednotlivých utkáních. Ceny do soutěže věnuje Fanshop Sparty a každý zápas se tak můžete těšit na jeden


Římské císařství: Septimius Severus (193 –211)\nSeptimius Severus (193 –211)\nÚřednická a vojenská kariéra Septimia Severa\nZa jisté datum narození Lucia Septimia Severa se pokládá 11. duben, rok zůstává sporný - buď roku 145 nebo 146. Narodil se ve městě Leptis Magna v provincii Tripolitana v římské jezdecké rodině (equites [?]), zde usedlé. Byl vzdělaný muž, zdatný vojevůdce a administrátor, ale jeho povaha byla krutá, lstivá, úskočná a nelítostná. Slovy Herodiana "dovedl nejobratněji ze všech lidí předstírat laskavost a získávat důvěru. Bylo-li třeba porušit přísahu, nedbal na ni a lhal, měl-li z toho prospěch a říkal něco jiného než si myslel". Jinak nespolehlivá Historia Augusta jej trefně charakterizuje jako punského Sullu. Zásluhou Marca Aurelia se dostal do senátu [?], byl legátem [?] v několika provinciích a dodatečně zvoleným konzulem [?] r. 190. Byl velitelem 4. legie Skythské v Sýrii, za Commoda byl správcem Gallie lugdunské. Od r. 191/2 byl legátem Horní Pannonie, v níž byly 3 legie, v Dolní Pannonii byla legie jedna.\nJeho jmenování do tohoto úřadu bylo součástí opatření prefekta pretoriánů [?] a Severova krajana Laeta, který se rozhodl, spolu s jinými na císařském dvoře, že je třeba Commoda odstranit. Pro případ, že by armáda reagovala na ukončení antoninovské dynastie nepříznivě, bylo nutno získat pro převrat podporu i mezi předními osobnostmi na úrovni správních úřadů v provinciích – Severus měl být jedním z nich. Jiný Laetův krajan z Afriky, Clodius Albinus, byl jmenován místodržícím v Británii a další z prefektových důvěrných přátel, Pescennius Niger, se stal správcem v Sýrii. Severova první žena se jmenovala Paccia Marciana. Roku 187 si vzal Iulii Domnu, dceru Bassiana, kněze a význačného představitele slunečního kultu z Emesy (dn. Homs v Sýrii) v Sýrii, s kterou měl dva syny – Bassiana (později všeobecně známého pod přezdívkou Caracalla, resp. Caracallus, tj. keltský plášť, který s oblibou nosíval), narozeného roku 188 a Getu, narozeného 7. března 189 v Římě. Pozor na pochybení moderního historika M. Granta, který na jednom místě tyto data uvádí správně a jinde pak chybně udává, že Geta byl o tři roky mladší. Některé prameny líčí, že Iulia Domna byla Caracallova macecha - není tomu tak, oba syny měl Severus s ní. Nepřátelská tradice líčí Iulii Domnu jako proslulou záletnici, Cassius Dio (asi 155 - 235) však o ní podobné zprávy nezaznamenal. Do své smrti se prý Septimius Severus, který se naučil latině na vojně, nezbavil lehkého punského přízvuku. Přes některé spekulace však v žádném případě nebyl zakladatelem barbarské dynastie či jakýmsi pozdním mstitelem Hannibalova Karthága, patřil k romanizované společenské elitě prodchnuté římským myšlením a ideály, stejně jako Afričané, kteří jej obklopovali. Pro období vlády Severovy dynastie se stalo příznačné, že do popředí vystupovali vlivní činitelé severoafrického původu a Syřané – z nich zejména osoby patřící k emeské kněžské aristokracii.\nPředehra k občanské válce\nPo krátké vládě Pertinaka a nastolení Didia Iuliana na trůn v roce 193 byl v dubnu 193 v Carnuntu hornopannonský legát Septimius Severus prohlášen svými legiemi císařem. Herodianos uvádí, že vychytralý Severus se nejprve tvářil, že mu jde pouze o potrestání Pertinakových vrahů a nikoli o trůn. Ať to bylo jakkoli, Pertinaka měli pannonští vojáci v dobré paměti jako velmi schopného a statečného a velitele, takže podlý čin zhýčkaných pretoriánů mohl být jedním z mocných stimulů.\nSituace se však zkomplikovala tím, že přibližně v téže době stejnou poctu na Východě získal i Pescennius Niger, další z tichých Laetových kompliců. V boji o moc byl ve hře ještě další aktér – a nebyl to nikdo jiný než Clodius Albinus v Británii.\nGaius Pescennius Niger Iustus pocházel z jezdecké rodiny. Dosáhl významných vojenských hodností. Asi v letech 183 - 184 byl správcem Egypta, což bylo významné místo v kariéře římského jezdce, asi před rokem 190 byl dodatečně zvoleným konzulem. Od roku 191/2 spravoval jako legát Sýrii, kde se těšil oblibě a úctě, protože velmi štědře podporoval veřejná divadelní a jiná představení. Když se dozvěděl, že Pertinax byl zavražděn a Didius Iulianus není oblíben, nechal se svými jednotkami provolat císařem. Celý Východ se postavil za Nigra, i parthský král Vologaeses IV. (192 - 207/8) mu vyjádřil podporu a poslal mu jednotky od klientských knížat. Niger se však soustředil více na radovánky než na zajištění moci.\nDecimus Clodius Septimius Albinus pocházel z bohaté rodiny v severní Africe, svou dráhu pravděpodobně zahájil jako příslušník jezdeckého stavu. V době vzpoury Avidia Cassia na Východě byl místodržícím Bithýnie a zachoval Marcovi Aureliovi věrnost. V letech 191/2 - 197 byl správcem Británie.\nNejblíže do Říma to měl Septimius Severus – zkušený, tvrdý, energický voják a prohnaný politik. Bez váhání této výhody využil a urychleně se vydal do Říma. Herodianos uvádí, že "byl rychlejší než zprávy o něm". Severus se neúprosně blížil k Římu a část jeho sil tam již nepozorovaně - rozptýleně po různých cestách, v noci, v civilním oděvu a s ukrytými zbraněmi - pronikla. Didius Iulianus, který si dovedl spočítat, že proti Severovi nemá šanci, se pokoušel zachránit situaci tím, že mu nabídl, že jej prohlásí spolucísařem. Když Severus odmítnul, uchýlil se bezradně do paláce. Senát Iuliana sesadil asi 1. června 193 a jmenoval císařem Septimia Severa. Pretoriánskou gardu Severus lehce neutralizoval tím, že gardistům slíbil, že pokud zůstanou nečinní, dostanou velké odměny a nadále budou císařskou tělesnou stráží. Senátoři poslali k Iulianovi jednoho z vojáků a ten 1. června všemi opuštěného Didia Iuliana zabil. Severův vstup do Říma s ozbrojeným vojskem byl téměř symbolem nového ducha, tolik se lišícího od vládního režimu adoptivních císařů.\nAntika si libovala v různých osudových znameních, a tak antickým autorům nemohlo ujít, že západní Severův soupeř je Bílý (Albinus) a východní Černý (Niger).\nSeverův příchod do Říma\nPrvní opatření Septimia Severa bylo rozpuštění pretoriánské gardy, která přísahala věrnost Didiovi Iulianovi. Podle Herodiana gardisté na Severův příkaz zanechali zbraně v táboře a vyšli novému císaři vstříc s vavřínovými ratolestmi. Severus je pak obklíčil svým vojskem a nařídil jim vzdálit se z Říma a pohrozil jim smrtí, jestliže se někdo z nich objeví v okruhu sta mil od Říma - tam sahala pravomoc městského prefekta [?]. Zároveň nechal obsadit pretoriánská kasárna svými vojáky. Noví členové gardy byli vybráni císařem ze spolehlivých mužů dunajských legií. Cassius Dio, zvyklý na předchozí, poměrně civilizované, pretoriány, byl šokován zjevem i způsoby vojáků, kteří přišli se Severem do Říma. Připadali mu "nejdivočejšího zjevu, nejstrašlivější v řeči a nejobhroublejší v konverzaci", uznal však, že jsou zdaleka nejlepšími vojáky. Početní stav pretoriánské gardy byl zdvojnásoben. Kohorty pretoriánů měly původně 500 mužů, nyní se jejich počet zvýšil na 1000.\nSeverus přísně zakročil proti význačným příznivcům Didia Iuliana a okázale uctíval Pertinaka, za jehož mstitele se považoval a jehož jméno přijal do vlastního titulu. Pertinakovi se dostalo symbolického státního pohřbu - poněvadž byl již dva měsíce mrtev, byla na hranici spálena místo jeho mrtvoly vosková figurína. Severus jej nechal prohlásit za boha, viníci jeho smrti byli potrestáni. Severus stejně jako císařové předešlé dynastie v senátě slavnostně odpřísáhl, že bez usnesení senátu nebude trestat nikoho ze senátorů. Když si zabezpečil vojensky hlavní město a získal přízeň davu reorganizací zásobování, mohl konečně obrátit pozornost na své dva soky. Spojujíc vojenskou ráznost s lstivostí, zničil své protivníky, ale až po bojích, které jej zavedly za Eufrat a do Gallie a trvaly až do roku 197.\nHlavním úkolem Septimia Severa byl boj s Pescenniem Nigrem, na jehož stranu se přidal i Egypt, odkud přicházela do Říma velká část obilí. Byl tu však Clodius Albinus, který byl mocným mužem a měl silnou podporu senátu. Septimius Severus reálně posuzoval jeho možnosti a aby měl krytá záda, snažil se proto diplomatickým postupem zajistit jeho loajalitu alespoň do doby, nežli obnoví panství Říma nad východní polovinou říše. Proto Albina jmenoval r. 193 Caesarem a přijal za vlastního, čímž jej učinil podílníkem své moci a předurčil za svého nástupce. Ačkoli měl Severus dva syny – pětiletého Caracallu a o rok mladšího Getu a jeho nabídka se musela jevit jako účelová - Clodius Albinus tento návrh přijal.\nObčanská válka v letech 193 - 197\nSeverus vyrazil na východ, aby co nejdříve dorazil k váhajícímu Nigrovi. Zmobilizoval i loďstvo z válečných přístavů Ravenna a Misenum (dn. Miseno), včetně obchodních lodí. Na evropské straně Bosporu získal Niger podporu Byzantia (pozdější Constantinopolis, dn. Istanbul) a obsadil je vojskem, aby Severovi zabránil v přechodu z Evropy do Asie. Když Severus zjistil, že Byzantium je obsazeno, mířil na lodích k bithýnskému Kyziku (poblíž dn. Erdeku v z. Turecku). Správce provincie Asie a Nigrův vrchní velitel Aemilianus se se Severem střetl a byl poblíž Kyziku poražen. Bithýnie se přidala k Severovi, Nikomedie zůstala věrná Nigrovi. Severovy i Nigrovy oddíly podnikaly z obou měst útoky jako z táborů a sváděly spolu bitky. Když došlo k větší srážce, zvítězilo Severovo vojsko. Se zbytky armády ustoupil Niger přes pohoří Taurus do Antiochie. V soutěskách Tauru vybudoval zátaras a ponechal posádku, aby bránila nepříteli v cestě do Antiochie. Nedlouho poté Severovi vojáci překonali odpor tohoto zadního voje nepřátelských jednotek, pronikli průsmykem Kilická brána a začali ohrožovat Antiochii. Aby mohl nebezpečí čelit, postoupil Niger k Issu na pomezí Malé Asie a Sýrie, proslulému jako místo druhé bitvy mezi Alexandrem Velikým a vojsky Dáreia III. V dubnu roku 194 zde byla jeho armáda opět na hlavu poražena. Podařilo se mu vrátit do Antiochie, odkud se snažil zachránit útěkem k Parthům, byl však Severovými stoupenci zajat a zabit.\nVyhrocená situace vedla ke konfliktu s Parthy, Římané pronikli do Mezopotámie a přeměnili v provincii oblast Osrhoene, svého někdejšího vazalského státu, který se přiklonil na stranu Parthů. Abgar IX. Veliký, který vládl v Osrhoene od r. 179 - 216, se r. 195 podrobil Severovi a přijal jeho jméno - nyní se jmenoval Lucius Aelius Septimius Abgar IX. Veliký. V městě Nisibis (dn. Nusaybin v Turecku) založil císař římskou kolonii [?]. R. 195 získal Severus titul Arabicus po vítězství nad Araby jižně od Mezopotámie.\nÚspěšné tažení proti Parthům přerušil Septimius Severus v důsledku vývoje na západě, kde Clodius Albinus upevnil své postavení natolik, že se stal samostatným vládcem a Severovým konkurentem. Získal si řadu přívrženců v Římě, v řadách senátu, v západních oblastech v Gallii a Hispánii. U Byzantia, která stále odolávalo, nechal jednotky a vydal se rychle na západ. Města, která se přidala k Nigrovi, byla přísně potrestána. Antiocheia klesla na úroveň vesnice v okruhu města Laodikeie. Také Byzantium, dobyté po dlouhém obléhání r. 195 nebo 196, bylo krutě potrestáno - magistráti [?] a vojáci hájící město byli pobiti, jeho hradby byly strženy, město ztratilo autonomii a jeho obyvatelé museli odvádět poplatky. Celé území Byzantia bylo připojeno k Perinthu, které bylo na Severově straně (také Heraclea, dnešní Marmaraereglisi v Turecku). Po krátké návštěvě metropole vytáhl císař proti Albinovi. Zřejmě jako výstrahu pro senát zařadil Commoda, kata senátu, mezi bohy - před vojskem obnovil jeho památku r. 195 a r. 196 v senátě. Severus se cítil dostatečně silný, aby dal najevo, že s Albinem nepočítá - na sklonku roku 195 prohlásila jeho vojska Albina za nepřítele a svého staršího syna Caracallu, tehdy osmiletého, učinil roku 196 Caesarem. Ve snaze udržet si dědictví éry antoninovských císařů a iluzi pokračování někdejší stability, mu změnil jméno na Marcus Aurelius Antoninus. Ve snaze legitimizovat svou moc se také prohlašoval za adoptivního syna Marca Aurelia, protože toužil spojit svou dynastii s dynastií Antoninů. Podle Herodiana se Severus neúspěšně pokusil Albina zbavit pomocí poslů, kteří jej měli v ústraní zavraždit. Clodius Albinus byl svými přívrženci provolán císařem a vydal se z Británie do Gallie. Centrem oblasti, kterou ovládl, se stalo Lugdunum (dn. Lyon), sídlo správce Gallie lugdunské. Jeho moc však byla od počátku ohrožena tím, že na Severově straně zůstala silná rýnská armáda. Severus předem zmařil Albinův plán vpadnout do Itálie vysláním vojenského oddílu, který uzavřel alpské průsmyky a sám se vydal do Gallie. Po prvním úspěšném střetu u Tinurtia (dn. Tournus) porazil Severus v únoru 197 Albina a jeho armádu v bitvě severně od Lugduna. Lugdunum bylo Severovými vojsky vydrancováno a vypáleno. 9. června 197 vtáhl vítězný císař do Říma. Provedl nemilosrdnou čistku v řadách přívrženců Clodia Albina - v Římě přišlo o život 29 senátorů a mnoho jezdců. Mezi popravenými senátory byl i Pertinakův tchán Sulpicianus. Tato nevraživost vůči senátu způsobila, že v senátní historiografii je Severus vnímán záporně. Po několikaletém boji se impérium opět ocitlo pod vládou jednoho císaře. Říše našla opět sjednotitele, ale i pána s tvrdou rukou. Popravy, konfiskace a rušení městských privilegií byly v provinciích velmi časté a tvrdá pěst císaře dopadla i na římský senát.\nDruhá válka proti Parthům (197 - 199)\nPo několika měsíčním pobytu v Římě, když účinně zastrašil senát, mohl císař bez obav znovu opustit metropoli. Septimius Severus se projevil jako rázný panovník a dobrý vojevůdce, který byl schopen opět upevnit císařskou moc a posílit římské mezinárodní postavení. Pro jeho mentalitu bylo příznačné, že bez odkladu zahájil v roce 197 znovu tažení proti Parthii (která podporovala jeho nepřítele Nigra), které musel přerušit v důsledku Albinovy uzurpace. Caracalla i Geta svého otce na tažení doprovázeli. Vologaeses IV. totiž využil Severova odchodu na západ a na nátlak svých vazalů nespokojených s římskými výboji zpustošil Mezopotámii, zaútočil na Arménii a Sýrii a oblehl Nisibis. Císař zmobilizoval tři nové legie, jimž určil velitele z řad jezdeckého stavu, nikoli z řad senátorů – jednak proto, že jezdci byli většinou vojensky kvalifikovanější, jednak kvůli tomu, že na senát pohlížel se značným podezřením. Pravomoc senátorských velitelů legií nadto omezil rozšířením funkcí jezdeckých prefektů vojenských táborů [?]. Třebaže výprava nedosáhla všech vytčených cílů, přinesla Římanům závažné úspěchy osvobozením Nisibisu, dobytím Babylónu, Seleukeie (dn. Tell Omar v Iráku) a Ktesifonu (dn. Ták-i-Kisrá v Iráku), který padl okolo 28. ledna 198. Jedině Hatra (řecky Atrai, dn. Chadr v sev. Iráku), opevněné město u Tigridu v severovýchodní Mezopotámii, císaři odolala. Podle Herodiana obránci vrhali na Severovy vojáky nádoby plněné jedovatým hmyzem, který zasažené vojáky bolestivě štípal. Vologaeses byl nucen hledat útočiště dále na východě, římské vojsko však bylo nuceno - zejména pro zásobovací potíže - dobytá území opět vyklidit. Nicméně na schůzce Septimia Severa s Vologaesem r. 199 byl uzavřen mír, na jehož základě byla vnitřními rozbroji oslabená parthská říše přinucena k odstoupení velké části Mezopotámie. Tuto novou provincii s posádkou dvou legií spravoval místodržící, jenž náležel k jezdeckému stavu. Císař byl r. 199 poctěn titulem Parthicus Maximus a trvalou připomínkou jeho východního tažení se stal monumentální vítězný oblouk, postavený na římském foru. "Nikdo před ním nevztyčil tolik vítězných znamení ani nad domácím nepřítelem, ani nad barbary", chválí jeho vojenskou zdatnost Herodianos. Roku 198, v devíti letech, dosáhl Geta titulu Caesar a téhož roku získal Caracalla hodnost Augustus.\nPodle nápisu na památníku, věnovanému synovi germánského velitele barbarských pomocných oddílů – gentiles [?], nalezeném v Arábii je možné, že v římské armádě na východě působily první pomocné sbory Gótů, kteří zřejmě někdy v době markomanských válek začali migrovat ze svých sídel v okolí Visly směrem na jihovýchod a v Severově době již mohli být někde na hranicích Dácie. Od Cassia Diona víme, že roku 196 došlo k pohybům Skythů – pod tímto klasicizujícím označením se v řeckých pramenech skrývají často právě Gótové. Od třetího století až do konečného rozpadu římské moci na západě hráli Gótové v dějinách impéria velice významnou roli.\nSeverovy inspekční cesty po provinciích, návrat do Říma\nSeverus si byl vědom rostoucího významu provincií a věnoval jim osobní pozornost. Po skončení východního tažení dlel r. 199 v provincii Arábii, pak v Egyptě (199 – 200) a na zpáteční cestě přes Sýrii a Malou Asii navštívil vojenské tábory v Moesii a Pannonii. Tyto inspekční cesty jej zdržely tak, že se do Říma vrátil až v r. 202. V létech 203 – 204 se stala cílem jeho další cesty Afrika. Po letech občanských i zahraničních válek následovalo šest let téměř nerušeného míru, do kterých připadá většina reforem, které císař provedl v organizaci říše a které činí z jeho vlády velmi důležitý stupeň ve vývoji císařství. Roku 204 pořádal v Římě tradiční stoletní hry. Mužskou tógu oblékl Caracalla r. 201 v Antiochii, Geta asi r. 202 v Římě.\nI tak silný panovník, jako Septimius Severus, byl dosti závislý na pretoriánském prefektovi, jímž byl Gaius Fulvius Plautianus, (pravděpodobně afrického původu jako císař, s nímž byl spřízněn po linii matky Fulvie) který patřil k nejmocnějším a nejmajetnějším činitelům. Plautianova dcera Publia Fulvia Plautilla se navíc r. 202 stala manželkou jeho syna Caracally, byl to však nešťastný sňatek, který zřejmě stál prefekta život. Již roku 205 dal Caracalla svého tchána zavraždit. Byl obviněn - Herodianos tvrdí, že oprávněně - ze spiknutí proti císaři. Plautilla byla i s bratrem vyhoštěna na Liparské ostrovy, Caracalla je dal později oba popravit. Po Plautianově smrti byli r. 205 byli jmenováni dva pretoriánští prefekti - Aemilius Papinianus a Q. Maecius Laetus, z nichž jednomu příslušely pouze civilní záležitosti (tento úřad zastával Papinianus, známý představitel soudobého právního myšlení). Tato dvojice prefektů získala nad občanskou správou ještě větší vliv.\nJelikož díky svému původu nebyl císař poután příbuzenskými či jinými svazky s urozenými římskými vrstvami, nedával se omezovat v prosazování svých záměrů. Původem z Afriky snad lze vysvětlit císařovu tvrdost, ba krutost, ve kterou se často zvrhala jeho nezdolná, vojácká energie, jednak jeho necitlivost k římským národním tradicím a přímou bezohlednost k starému ústavnímu zřízení. Za císařskou hodnost vděčil panonským legiím a dobře si uvědomoval, že přízeň vojáků je hlavním předpokladem, jak se císařem stát, ale i jak v této funkci setrvat co nejdéle. Po návratu na západ se Septimius pustil do reformy armády, kterou začal cílevědomě upevňovat a jako voják se odvděčil vojsku, které jej povzneslo, mnohými výhodami. Předmětem jeho stálé péče byly sociální podmínky vojáků, ale dbal na přísné dodržování vojenské kázně. Jedním z prostředků k udržení profesionálního rázu armády byl zřejmě zákaz uzavírat sňatky jejím příslušníkům. To Severus nyní povolil, ale navzdory kritice, kterou si tím vysloužil, nerozvrátilo zřejmě toto opatření kázeň v armádě. Severus poměry v armádě dobře znal a jeho opatření pouze legalizovalo stav, který se v praxi trpěl již dříve - také před jeho vládou se v okolí stálých vojenských táborů usazovaly rodiny vojáků. Vojáci nyní nabyli práva žít s rodinou, docházet do tábora jen včas služby, ačkoliv přísný táborový řád zrušen nebyl. Vysloužilci obdrželi řadu výsad, byli osvobozeni od četných municipálních [?] povinností. Zlaté prsteny byly za republiky výsadou nobility [?] a později jezdeckého stavu, Severus dovolil, aby je nosili i centurioni [?] a principales (vojenské osoby od nejnižší vojenské hodnosti po centuriony). Přes protesty konzervativců císař zvýšil legiím žold, aby si udržel jejich věrnost, neboť kupní síla měny se snižovala. To vše byly nesporné ústupky vojsku, od něhož Severus dostal moc.\nKvůli počínající finanční krizi byla část platu vojákům hrazena v naturáliích. Avšak některým pohraničním jednotkám byla přidělena půda a z ní byly malé pozemky rozděleny vojákům. Následkem toho ztratila pohraniční vojska na své pohyblivosti, vojáci byli nyní více než dříve připoutáni ke svým táborům. Vojáci si začali zakládat v okolí táborů hospodářství a dostavovali se do tábora jen v době nutné služby. Pak ovšem své služební úkony, na které začali pohlížet jako na nepříjemné vytržení z nevojenského života, postupně zanedbávali. Úpadek se nedostavil okamžitě, ale přece se šířil ve vojsku jako choroba. Nedostatek peněz a zavádění naturálních dávek působil i jinak škodlivě na vojenskou zdatnost říše. Udržovat velká vojska pohromadě vyžaduje vedle pevného velení a dobrého výcviku i vyvinutou zásobovací soustavu, která nedostatkem hotových peněz trpí. Zásobovací obtíže takto vzniklé byly ve 3. století častou příčinou, že se zřídka vojsko dopravilo na určité místo v dostatečném množství a s potřebnou rychlostí. Římské vojsko tedy ztrácelo jak na kázni a výcviku, tak i na mobilitě.\nPodle historika Herodiana Severus povolením sňatků vojákům a zvýšením žoldu „narušil zdravý, tvrdý způsob života římských vojáků, jejich schopnost zdolávat námahu, jejich poslušnost a úctu vůči velitelům, vzbudil u nich touhu po penězích a svedl je k rozmařilosti“. Stipendium, neboli žold činil za Augusta 225 denárů ročně, za Domitiana 300 a Septimius Severus jej stanovil na 500 denárů. Caracalla jej později zvýšil na 750 denárů. Vojákům se zvyšovaly naturálie a část příplatků jim byla vyplácena ve zlatě. Obzvláštní přízeň věnoval důstojníkům včetně centurionů, vytvořil tak novou vojenskou aristokracii, pravidelně doplňovanou z řadových vojáků – pro udělování vojenských hodností Severus totiž pokládal za rozhodující praktické schopnosti. Těsně tak připoutal ke své osobě vojáky i důstojníky. Císař zlepšil společenské postavení vojska, zvlášť otevřením přístupu bývalým centurionům do jezdeckého stavu a dovolil vojákům sdružovat se ve spolky. Pretoriáni přišli o mnohé své výhody. Před Severovou vládou byl střední důstojnický sbor doplňován takřka bez výjimky Italiky, neboť na centuriony byli povyšováni téměř výhradně pretoriáni - to mělo velký význam pro jednotnost výcviku a spolehlivost armády. Od Severovy doby jsou všechny legie postaveny na roveň pretoriánské gardě. Každý voják mohl doufat, že se dostane v armádě do popředí, mohl se stát centurionem a dosáhnout jezdeckého stavu. To mělo za následek, že se od doby Severovy dále prohlubovaly procesy započaté již Hadrianem: provincializace a barbarizace armády, úpadek římského bojového umění a kázně. Účelem všech novot bylo ještě zlepšit znamenitý nástroj, jímž stále ještě římská armáda byla. K tomu bylo ovšem potřeba ustavičného dohledu energického vrchního velitele, jakým byl Severus. V dobách jeho slabých nástupců, jimž armáda nebyla nástrojem, ale pánem, byla v těchto novinkách spatřována příčina úpadku, ba zničení vojenské kázně. V západní Evropě se Severus postaral o upevnění hranic v Porýní a Podunají.\nV blízkosti Alby Longy, vzdálenosti jen asi 20 km na jihovýchod od Říma, zřídil císař tábor pro 2. legii Parthskou, jednu ze tří nově vytvořených legií. Legii tvořili především vojáci pocházející z podunajských a východních provincií. Formálně podléhala pretoriánskému prefektovi, i když jí velel zvláštní prefekt. Tato legie pak téměř pravidelně provázela římské císaře na jejich taženích. U tábora později vznikla civitas (městské pozemky) Albana (dn. Albano Laziale). Až do té doby se císaři úzkostlivě vyhýbali, aby se nedotkli ne-li pocitu svobody, tak alespoň privilegovanosti obyvatel Itálie a zvlášť města Říma, uvedením pravidelného vojska. Severus jako první zrušil rozdíl mezi Itálií a provinciemi po této stránce, také v Itálii byli občané od té doby hlídáni vojskem stejně jako provinciálové. K tomuto precedentnímu rozhodnutí jej vedla i potřeba, vyplývající z poučení z markomanských válek, mít k dispozici strategickou rezervu v centru země, což císařským armádám – lineárně rozmístěným kolem hranic – dosud chybělo. V kombinaci s předchozím rozšířením jednotek v Itálii se zvýšil celkový stav mužstva v oblasti na nejméně třicet tisíc mužů. V celém impériu bylo třicet tři legií (na konci Augustovy vlády dvacet pět, za Traiana třicet).\nMladí muži v předvojenském věku se shromažďovali ve spolcích zvaných collegia iuvenum. K členům těchto kolegií patřili v Itálii původně jen synové z vyšších vrstev, z nichž se v armádě stávali vojenští hodnostáři. Septimius Severus začlenil do těchto kolegií všechny mladíky v předvojenském věku a dal kolegiím převážně vojenský ráz. Úloha těchto sdružení byla zvlášť důležitá v pohraničních provinciích, kdežto v Itálii samé upadala. V Africe jsou doložena tato kolegia v mnohých městech.\nReformy ve správní oblasti, vnitřní politika\nVláda Septimia Severa byla dalším krokem k absolutismu. Císař cílevědomě posiloval úřední aparát, vedle armády hlavní oporu císařské moci. Jezdci, kteří byli vždy flexibilnější než senát, za jeho vlády zaujali význačné místo ve správě říše. Dával přednost tomu, aby jezdci byli jmenováni převážně z řad vojenských vysloužilců. Ve svém rozhodování se císař opíral o mínění své rady (consilium principis), která měla úlohu nejvyššího orgánu ve státě a jejíž rozhodnutí v jistých případech nahrazovala usnesení senátu. V radě zasedali tehdejší přední právníci - např. Iulius Paulus, který působil ještě na dvoře Severa Alexandra a Domitius Ulpianus, který řídil kancelář pro žádosti a stížnosti (a libellis), byl prefektem zásobování a pretoriánským prefektem, kteří se významně podíleli na při řešení problémů vznikajících při správě říše. Vlivné postavení v radě měl již zmíněný praefectus praetorio [?] Papinianus. Za Severa v radě působil i autor historických děl Cassius Dio Cocceianus. Rozhodnutí císařské rady mělo značnou váhu a praxe projednávat důležité záležitosti na jejích zasedáních vedla k dalšímu oslabení vlivu senátu. Ve snaze zdokonalit provinciální správu věnoval císař značnou pozornost výběru jejích představitelů, po Hadrianově vzoru svěřoval nejdůležitější místa v občanské zprávě zkušeným právníkům. Zkušenost s uchvácením vlády místodržícími v Sýrii a v Británii mu ukázala, jak velkým nebezpečím pro ústřední moc je velitelství nad početnými tamějšími posádkami. Aby předešel soustřeďování moci v rukou jednotlivců, rozdělil tato velká provinciální území na menší celky - provincii Sýrii na Coele-Sýrii a Fénicii a Británii na Horní s hlavním městem Eburacum (York) a Dolní s hlavním městem Londinium (Londýn). Numidii převzal ze správy senátorské do císařské.\nCivilní i vojenskou správu impéria v jeho době lze označit jako technokracii, která měla posílit impérium vyloučením úzce osobních hledisek v jeho řízení. Severus přezíral národní italské tradice v Itálii, kterou stavěl prakticky naroveň provinciím nejen tím, že v ní umístil stálou vojenskou posádku, ale i tím, že své prokonzulské impérium [?] rozšířil i na ni. Jako první císař nedbal starých privilegií senátu i úřadů a vystupoval v Itálii, i v samém Římě s mocí, kterou jeho předchůdci používali jen na půdě provinciální. Přes přísahu, kterou císař na počátku vlády složil senátorům, se k senátu se choval jako voják tvrdě a nešetřil jeho práv. Senátoři byli pronásledováni - nejprve pro podezření ze sympatií k jeho konkurentům, později pro různá udání. Senát pozbyl významu, jehož nabyl za vlády Antoninů, také v provinciích se zmenšoval vliv senátorských úředníků. Senát, zbavený moci zákonodárné, soudní i právní, se již teď měnil na pouhý formální přežitek bez skutečné moci. Důležitým resortem správy byly pochopitelně finance. Severus zasáhl i do této sféry, a to zejména zdokonalením správy fisku a přeměnou správy císařova osobního majetku ve zvláštní odvětví císařské administrativy. Až do Severovy doby trval rozdíl mezi oběma státními pokladnami - aerariem a fiskem, který byl přirozeným důsledkem rozdělení provinciální správy mezi císaře a senát. Vývojem, který zahájil přejímáním četných povinností na svůj účet již Augustus, klesal význam aeraria stále víc, až se tato kdysi jediná říšská pokladna změnila v městskou pokladnu, do níž plynula tamější cla a poplatky z vody. Fiskus nabyl celostátního významu, přičemž byla jako samostatný resort oddělena správa osobního majetku císařova (res privata neboli ratio privata), nesmírně rozmnoženého konfiskacemi statků poraženým nápadníkům trůnu a jejich přívržencům, kterou řídil zvláštní prokurátor [?]. Místo dvojice aerarium-fiscus nastupuje ve funkci nejvyšších finančních ústředen fiskus pro hospodaření veřejné, říšské a patrimonium privatum pro hospodaření soukromé, hlavně pro vydržování císařského dvora. Sám císařský dvůr začal nabývat pevnějších forem. Císař byl již zcela legitimně titulován jako pán (dominus) a bůh (deus), celá jeho rodina byla nazývána božským domem (domus divina).\nZa Severa se rozvíjelo právo, sám císař ovlivňoval práci vynikajících právníků Papiniana a Ulpiana, kteří sjednotili administrativní a právní postupy, normy a vzory formulované v dřívějších obdobích. Byly zavedeny některé změny v soustavě trestního práva - stavovské rozdíly v římské společnosti nikdy nezmizely, právníci dělili lidi na dvě základní kategorie: svobodné a nesvobodné. Při stanovení různých právních norem týkajících se svobodného obyvatelstva rozlišovali právníci římské občany od osob nemajících plného římského občanství. Při vyměřování trestů byli rozlišováni honestiores - vznešení a humiliores - lidé nízkého původu. K první kategorii patřili senátoři, jezdci, vyšší důstojníci a decurioni [?]. Všichni ostatní patřili ke druhé kategorii. Lidé nízkého sociálního postavení mohli být potrestáni umučením, místo vyhnanství bylo pro ně stanoveno zotročení. Privilegované osoby byly osvobozeny od mučení a mohly se odvolávat přímo k císaři. Rozlišování svobodného obyvatelstva na honestiores a humiliores platí i v pozdějších obdobích a je zvláště charakteristické pro pozdní císařství. Jurisprudence 3. století se stala teoretickou složkou kodifikace římského práva v Iustinianově době (527 - 565) a řada formulací je dodnes považována za vzor exaktního právního myšlení.\nKulturní a náboženský život za Septimia Severa a jeho nástupců\nVláda Septimia Severa a jeho nástupců vytvářela příznivé podmínky pro rozvoj kultury. Přes komplikovanou situaci v následujících fázích 3. století docházelo k rozvíjení různých složek kulturní tvorby, v níž se stejně jako v soudobém náboženském životě odrážely hlavní myšlenkové problémy období rozkladu říše i jeho předchozího překonání.\nIulia Domna, která vynikala nejen krásou, ale i vysokou intelektuální úrovní (vysloužila si přezdívku filozofka), projevovala zájem o literaturu a náboženské problémy. Vytvořila na císařském dvoře kroužek soudobých spisovatelů a vzdělanců, včetně filozofa Filostrata a lékaře Galena. Její zájem vyvolal i myšlenkový obsah křesťanství. Sofista Filostratos, který působil jako vychovatel Caracally a Gety, sepsal z podnětu císařovny obšírný biografický román o novopythagorovském filozofovi Apollóniovi. Vylíčil svého hrdinu jako člověka obdařeného nadpřirozenou mocí, seslaného bohem, aby spasil lidstvo. Literární zpracování Apollóniovy osobnosti, v níž se odrážely rozšířené legendy, vykazuje některé paralely s křesťanským pojetím Krista.\nV severovském období se dále rozvíjela i historická próza. Zájem dějepisců se upínal k životopisům císařů, jak o tom svědčí biografického dílo císařského předního činitele Lucia Maxima Perpetua Aureliana, který ve stylu Suetoniova díla a v přímé návaznosti na ně sepsal životopisy císařů počínaje Nervou a konče Elagabalem. Jeho spis se těšil širokému zájmu, není však bohužel dochován. Rozsáhlý přehled římských dějin od jejich legendárních počátků až do současnosti zpracoval řecký historik Cassius Dio. Rovněž on patřil mezi císařské úřední činitele a jeho dráha, stejně jako spisovatelská činnost, vrcholila v severovské době. Ve svém líčení historie se projevil jako stoupenec císařského režimu, který respektuje práva senátu. Události, které se odehrály po smrti Marca Aurelia až do roku 238, vylíčil v čtivém, dramatickém a téměř románovitém zpracování, avšak s nevelkým důrazem na přesnost chronologických a geografických detailů, jiný řecký historik, působící v době severovců, Herodianos. Septimius Severus sepsal svůj životopis, dílo se ale nedochovalo.\nCísař se roku 202 pokusil zabránit dalšímu růstu křesťanství nařízením, jímž zapovídal přestup na křesťanskou nebo židovskou víru. Židovský proselytismus, tedy přijímání židovského náboženství ostatními příslušníky říše, kteří neměli židovský původ, ale byli zasaženi vlivem židovského monoteismu, který přijímali i se všemi ostatními náležitostmi včetně obřízky, zřejmě znamenal jednu z přechodných fází obecného duchovního vývoje pozdně antické společnosti, jež se stále více ve svých lidových vrstvách odkláněla od přežívajících se představ starého pohanství a stávala se vnímanou pro křesťanské poselství. Pronásledování, k němuž v této souvislosti došlo zejména ve dvou severoafrických centrech - v egyptské Alexandrii a v prokonzulském Karthágu - nedosáhlo nicméně masového charakteru. Šlo o soudní procesy, jež nabyly na významu zejména tím, že posloužily pozdější křesťanské propagandě a poskytly jí opodstatnění k oslavné heroizaci mravní síly křesťanských mučedníků. Severus také přikazoval stínat římské vojáky, kteří z důvodu svého křesťanského přesvědčení odmítali nosit zbraň ve službách impéria.\nSyrský vliv na římské náboženství dosáhl vrcholu za vlády severovské dynastie. Patrně pod dojmem sňatku dcery samotného velekněze emeského slunečního kultu s císařem jako vrchním velitelem říšských vojsk zavedly emeské kohorty kult tohoto božstva i ve svých posádkách na Západě.\nSeverovu vládu charakterizuje i stavební rozmach, který se týkal – z pochopitelných příčin – hlavně jeho rodné Leptis Magny a severní Afriky vůbec. V roce 191 byl Řím postižen katastrofálním požárem, jehož důsledky si vynutily četné opravy za vlády severovské dynastie. Z nových staveb, které vznikly v této době, vyniká vítězný oblouk Septimia Severa z roku 203 a velkorysá rekonstrukce a výstavba jižního cípu Palatinu. Na Dobytčím foru (forum boarium) byl postaven k císařově poctě další oblouk, který mu věnovali peněžníci a obchodníci, podle nich bývá oblouk zván arcus argentariorum. Pro hlavní město říše dále vybudoval Severus Septizonium – atraktivní seskupení tří sloupových síní nad sebou, kde Severovo vyobrazení stálo ve středu mezi sedmi planetami – bohy, známými z astrologie.\nHospodářský stav říše\nSeverova vláda umožnila opětný hospodářský rozkvět v některých oblastech. Císař zejména podporoval rozvoj měst. Jeho politika vedla k upevnění pozic městských předáků, napomáhala jejich další romanizaci a podněcovala je k tomu, aby finančními příspěvky urychlovali stavební růst svých osad. Období rozkvětu prožívala zejména severoafrická města i osady v některých jiných oblastech, např. na dunajském limitu [?]. Rozvíjel se obchod v místním i v mezinárodním měřítku a městští obyvatelé dosáhli v celkovém průměru vysokého životního standardu. Do jisté míry se zlepšil i stav císařské pokladny, ale hlavně v důsledku velkých majetkových konfiskací, jimiž císař postihoval své odpůrce.\nPřes upevnění říše se v pozadí jejího mírového rozkvětu rýsovaly i jevy, svědčící o problémech spojených s jeho dlouhodobějším zachováním. Císařský aparát byl nucen zabývat se problémem zhoršující se kvality římských mincí i stavem financí některých provinciálních měst. Po marnotratné Commodově vládě a občanských válkách, které trvaly mnohem déle než obdobné konflikty v letech 68 - 69 (první "rok čtyř císařů") a napáchaly také mnohem větší škody, byly římské finance v neutěšeném stavu. Kromě toho si vyžadovala Severova vnitřní i zahraničně politická opatření značné prostředky. Proto se daně vymáhaly přísněji než dříve. Důsledně byla prováděna kontrola nad městským hospodařením a plněním daňových povinností. Hlavní odpovědnost za vybírání daní byla kladena na vyšší představitele městské samosprávy. S tím souvisela reforma, kterou Septimius Severus provedl v Egyptě. Všem metropolím (střediskům) nomů, které byly dosud v postavení vesnice, byla udělena městská práva a byla v nich zavedena samospráva, zřejmě proto, aby byly zapojeny do všeobecné daňové soustavy. V souvislosti se zásobováním hlavního města, vojska a císařské byrokracie se zvyšovaly také různé naturální povinnosti. Nedostatek finančních prostředků měl za následek, že se zhoršila jakost mincí. Ve stříbrném denáru klesl obsah stříbra téměř na polovinu. To zapůsobilo i na směnu: z nápisu z Malé Asie se dovídáme, jak se v jednom městě rozvinula spekulace a stouply ceny potravin následkem toho, že se objevily nové mince nemající plnou hodnotu. Pokles hodnoty oběživa se také projevoval v tendenci stahovat z oběhu hodnotné mince. Přepychový způsob života horních vrstev římské společnosti vedl k tomu, že za hodnotné mince byly nakupovány luxusní předměty ve východních oblastech za hranicemi říše nebo že byly dávány jako úplatky předákům barbarských kmenů za to, aby zachovali s impériem mírové vztahy. To vše svědčilo o blížící se finanční krizi, která zachvátí celou říši. V témž období byli pro Afriku i jiné provincie jmenováni městští kurátoři [?], což znamenalo, že byla zvýšena císařská kontrola nad městskými financemi. Častěji se také v provinciích vyskytovali frumentarii [?] - policisté, kteří sledovali náladu vojska i civilního obyvatelstva.\nV různých oblastech se rozmáhalo hnutí lupičů, které muselo být v letech 206 – 207 potlačováno přímo na italské půdě. V jeho čele tam stál jistý Bulla Felix, který si sestavil tlupu asi o 600 mužích a dva roky loupil v Itálii, přesto, že tam bylo vojska více než dříve. Tyto těžkosti však nebyly takového rázu, aby vedly k otřesům, jež by se vymkly kontrole císařské správy. Za lupiče (latrones), o nichž se dozvídáme z památek, byli považováni vzbouření obyvatelé různých provincií. Zvláště často se zmiňují prameny o těchto povstáních v Dacii.\nPoměry v císařské rodině\nVelký vliv měla Severova druhá manželka Iulia Domna, původem ze syrské Emesy, matka Marka Aurelia Antonina (Caracally) a Lucia Septimia Gety. Působila na některá důležitá rozhodnutí svého muže, účastnila se jeho tažení na východ a do Británie a udržela si vliv i po jeho smrti. Iulia Domna díky svému působení získala titul „Matka tábora, senátu a vlasti“.\nVýznamného postavení Iulie Domny využívali její mnozí krajané, ale zvláště příbuzné ženy, které záhy začaly prosazovat své zájmy na císařském dvoře. Byla to její sestra Iulia Maesa spolu se svými dcerami Iulií Soaemiadou a Iulií Mamaeou, jimž se později podařilo získat císařský trůn pro své syny: Iulia Soaemias prosadila Elagabala a Iulia Mamaea Severa Alexandra a jejich prostřednictvím se po jistou dobu podílely na císařské moci. Všechny tyto ženy se vyznačovaly energickým přístupem k problémům, jež jim stály v cestě, Iulia Domna a Iulia Mamaea měly zájem i o duchovní problémy. V moderní historické literatuře jsou tyto ženy označovány jako „syrské císařovny“. V římské společnosti, a to nejen dámské, udávaly tón syrské císařovny a princezny.\nZáměrem Septimia Severa bylo předat vládu svým synům. Již od dětství se však bratři nesnášeli a s přibývajícím věkem se mezi nimi vytvářela nenávist. Hlavně starší Caracalla záhy projevil svou násilnickou povahu, touhu po bohatství a nedostatek jakýchkoli morálních zábran. Neblahé poměry v rodině na Septimia Severa působily nepříznivě zvláště v posledních létech života. Níže je zobrazen Septimius Severus s manželkou a oběma syny, Geta je však odstraněn, krátce po smrti Severa dal totiž Caracalla Getu zavraždit a jeho jméno přikázal odstranit z veřejných nápisů, stejně tak byly zlikvidovány jeho sochy, či zobrazení.\nTažení v Británii v letech 208 - 211, Severova smrt\nCelkový klid, který zavládl v říši od posledního konfliktu s Parthií, narušily teprve útoky Kaledonců na britskou provincii. Antoninův val (vallum Antonini [?]), který v podstatě nikdy neplnil svou funkci, byl zřejmě koncem 2. století více méně opuštěn, a tak tato provincie představovala pro útoky ze severu snadnou kořist. Severus se proto v doprovodu své manželky, obou synů, z nichž i Geta se r. 209 stal titulem Augustus Severovým spolucísařem a Papiniana vydal roku 208 do Británie, aby si podmanil její severní část, obývanou kmeny, které často útočily na provincii. Po těžkých bojích byly britské kmeny poraženy a Hadrianův val (vallum Hadriani [?]) byl znovu přestavěn a obnoven. Válka vynesla císaři, který měl již tehdy čestná jména Adiabénský, Arabský, Germánský a Parthský, titul Britannicus, ale pacifikace provinciálního území se v plné míře nepodařilo dosáhnout a kampaň nebyla dovedena do konce. Caracalla, který se nemohl dočkat vlády, v Británii podle všeho usiloval otci o život. Tažení vyčerpávalo síly stárnoucího císaře (trpěl dnou) natolik, že 4. února 211 zemřel v římském táboře Eburacum ve věku kolem 66 let. Podle Cassia Dia jeho poslední rada synům zněla: „Buďte svorní, obohacujte vojáky a o ostatní se nestarejte“.\nVýznam Severovy epochy\nOdhlédneme-li od názorů konzervativců, např. Herodiana, lze Severa označit za úspěšného vojenského císaře, který strohými metodami jemu vlastními posiloval císařskou administrativu a pořádek uvnitř říše. Třebaže v jeho charakteristice zřetelně dominovaly vojenské kvality, problémy civilní správy mu nebyly neznámé, jelikož se mu v mládí dostalo řádného vzdělání. Při výběru spolupracovníků se nekompromisně řídil jejich schopnostmi. Zatímco jeho politika vyvolávala z pochopitelných důvodů nespokojenost senátorů, byla příznivě přijímána jezdci, kteří se stali pevnou oporou Severovy vlády. Císařská moc, na níž se podíleli i císařovi příbuzní, byla upevňována v takové podobě, která garantovala vnitřní mír, snažila se vytvářet předpoklady pro rozvoj provinciálních měst a usilovala o vznik těsnějšího spojení mezi jejich představiteli a císařským správním, zejména finančním aparátem. Zatímco však Severus jako exponent armády si byl schopen udržet postavení tím, že podřídil celou armádu své vůli a eliminoval pokusy svých protivníků narušit kompaktnost císařské moci politickými, či vojenskými akcemi, již po jeho smrti se ukázalo, že jeho synové, ani jejich další následníci nejsou schopni tento vytýčený směr udržet. To se ukázalo zvláště ve vztahu k armádě, který neblaze ovlivňoval další vývoj říše – zatímco v Severově době císař ovládal armádu, po jeho smrti začala armáda ovládat císaře. Názor Historie Augusty, že se buď neměl vůbec narodit anebo že neměl zemřít, protože byl jednak velmi krutý, jednak státu velmi prospěšný, se dá aplikovat i na jeho politiku vůči vojsku. Jen díky energickým „syrským císařovnám“, které po jistou dobu dokázaly za pomoci schopných a loajálních příslušníků císařského dvora zabránit krajním projevům rozvratu, se zachovala jakás takás vnitřní stabilita říše.\nRozšíření vojenské moci císařství i administrativního aparátu bohužel nutně znamenalo vyšší zátěž pro civilní obyvatelstvo – daně, rekvizice, vymáhání různých dávek. Chtěl-li však císař říši udržet, zřejmě nebylo jiné cesty a epocha Septimia Severa tak znamenala pro říši upevnění i následný, třebaže omezený, ekonomický rozkvět, který svým způsobem uzavřel epochu rozmachu principátu.\nRoss Cowan - Římští legionáři od Marka Aurelia po Diokleciána\nScriptores historiae Augustae - Portréty světovládců I. + II.\n1. Úřednická a vojenská kariéra Septimia Severa\n2. Předehra k občanské válce\n3. Severův příchod do Říma\n4. Občanská válka v letech 193 - 197\n5. Druhá válka proti Parthům (197 - 199)\n6. Severovy inspekční cesty po provinciích, návrat do Říma\n7. Reforma armády\n8. Reformy ve správní oblasti, vnitřní politika\n9. Kulturní a náboženský život za Septimia Severa a jeho nástupců\n10. Hospodářský stav říše\n11. Poměry v císařské rodině\n12. Tažení v Británii v letech 208 - 211, Severova smrt\n13. Význam Severovy epochy


Alergie na roztoče se při vánočním úklidu může ještě zhoršit | uLékaře.cz\nuLékaře.cz Články Alergie na roztoče se při vánočním úklidu může ještě zhoršit\nBez alergie 4.1.2010 redakce uLékaře\nRoztoči jsou drobní členovci, kteří do lidských obydlí putují nejčastěji z hnízd ptáků a hlodavců.\nDospělí roztoči jsou přibližně 0,3 mm velcí. Alergizují nejen jejich těla, ale také jejich exkrementy a sliny. Jsou to většinou enzymy, které si zachovávají svou aktivitu. Výkaly roztočů jsou obaleny membránou a částečně se svými vlastnostmi podobají pylovým zrnům. Alergeny se z nich uvolňují nejvíce za vlhka. Na rozdíl od alergizujících pylů ale roztočové výkaly nejsou uzpůsobeny k šíření vzduchem a po zvíření prachu opět rychle klesají k zemi. Roztoči jako takoví se v našich podmínkách nejraději zdržují v postelích.\nAlergici, od prachu dále\nNejvětší množství roztočových alergenů lze najít v domácím prachu. Při úklidu – nejen tom předvánočním – jej víříme ve více než velké míře. A je úplně jedno, zda používáme prachovku, nebo vysavač. Ani sebelepší přístroj proti víření prachu nic nezmůže. Největší podíl alergenů se totiž do vzduchu dostává mechanickým pohybem vysavače po koberci, nejvíce potom při kartáčování a vyklepávání. Množství alergenu, které uniká i z méně těsných levnějších vysavačů, je oproti tomu zanedbatelné. Těmto pracím by se proto měli lidé alergičtí na roztoče raději vyhnout.\nVůně, či zápach? Alergikovi škodí obojí\nKromě zvýšené expozice roztočovému alergenu může být alergik při úklidu drážděn i chemickými látkami a dezinfekcí. Záchvaty astmatu a zhoršení alergické rýmy jsou u některých pacientů vyvolány i silnými zápachy nebo vůněmi. Při kontaktu s chemikáliemi se zhoršují i projevy ekzému.\nMáte pocit, že uklízet ve velkém se před vánočními svátky prostě musí? Budiž. Ale nikde není psáno, že to musíte dělat sami. Nabídka úklidových služeb je široká a vydané peníze za vaše ušetřené zdraví přece stojí.\nVlčí zrno Roztoči Ječné zrno Roztoče Alergie na zvířata\nSeznam alergenů je prakticky nekonečný. Kromě klasických pylů, mléka nebo třeba...\nDobrý den, měl bych ještě jednu doplňující otázku z dotazu(285680). Volal jsem...\nImunita\t5.7.2017 Jindřich\nKožní obtíže\t6.3.2017 Jindra\nZáda, páteř\t28.2.2017 Nikola\nPraktické lékařství\t8.2.2017 Pavel\nPraktické lékařství\t10.1.2017 Lucie


Dr. Max - slevové kupóny, kódy a slevy 2022 | KuponKing.cz\nDr. Max slevové kupóny, kódy a akce pro Červenec 2022\nDr.Max je populární rozsáhlá síť lékáren, z nichž víc než polovina se nachází v obchodních centrech a jsou prakticky na každém rohu. V obchodních centrech jsou lékárny Dr. Max otevřeny zpravidla 7 dní v týdnu od 8 do 20 hodin. Lékárny Dr. Max v některých oblastech nahrazují chybějící lékárenské pohotovosti.\nDr. Max díky velice rozsáhlé síti prodejen je ideálním místem pro online objednávky v e-shopu. Do druhého dne si můžete zboží vyzvednout při jednom s nákupem potravin v OC a ušetřit tak za poštovné, které bývá často při různých akcích Dr.Max zdarma.\nV levém panelu najdete aktuální slevové kupóny a probíhající akce v Dr. Max pro Červenec 2022.


Na imunitu je nejlepší jít DO lesa.Pokud se tam člověk vypraví alespoň párkrát za týden-a není třeba na celý den-tak mu mohou být všechny ty srandovní nachlazeninky přechoulostivělých peciválů ukradené.Bacílek se drží jen těch poseroutků,kteří si ho hýčkají čajíčkem,pilulkou a nebo rumíčkem.Kdo se nebojí nechat bacila v sobě nastydnout,toho se bacil nedrží.\nPřecpávat se nebo se vystavovat většímu stresu při 1. známce nachlazení, tak to mohli vědci vyzikoumat jen z nedostatku pavědeckého bádání; došla jim inspirace - už nevědí, co by ... .\nStát se poslancem, ne?\nZase jenom kritika\nHledáte tam jenom chyby.... a to se mi líbí :) che che, tyhle články postrádají ůroveň. těším se na další zpochybňování těchhle výplodů něčí fantazie, jenom proto se chodím dívat na idnes :)\nOmlouvám se,ale dostal jsem se jen ke snídani a hned jsem se posral.Vrátím se k původní stravě-bůček,pivo a křen!\nKalorie a spol.\nTé nadměrné dávce kalorií nevěřím. U mne se nemoc vždycky s přísunem jídla jen zhorší - tělo se soustředí na jídlo a nemoc si na druhé straně vesele bují :-( Ten kuřecí vývar dejme tomu, ale radši bych zůstal u toho propagovaného zeleného čaje. Ten je fakt perfektní, mám vyzkoušeno, je úplně jiný než černý čaj. Vyloženě mě dopuje energií. Spánek - bez debaty, pomáhá. Stres :-( zase mám vyzkoušeno, že mě choroba přepadne po nějakém vyčerpání, po stresu, jakmile to opadne, tak nastoupí nemoc. Stres se nedá udržovat uměle pořád. Shrnul bych to asi všeobecně známým pořekadlem "Nejlépe se na zimu připravit v létě". S tou fyzičkou mají ve článku pravdu. Navíc sauna a podobně proti onemocnění taky dobře pomáhají. Aktuálně o saunování na: www.naturista.cz\nMrkl sem se na jogurt (3% tuku) a těch bych na snídani musel do sebe dostat 17, abych splnil 1200 kcal...Nemá tam být 1200 kJ? nebo je to správně a já tudíž jsem bez šance být zdravej??!\nJsi bez šance, sníst 17 jogurtů, tak umřeš.\n1200 kcal ... to si dám po ránu 7 kousků a mam to v kapse .... furt lepsi nez 13 jogurtu ...\nsem dneska silene nachlazenej... takze podle rad IDNES jdu za sefem at mi poradne prida prace, kdyz ten stres tak leci... ale radsisi dohledam nejake iDNES rady jak se vyporadat ze stresem... urcite to bude ve stylu "doprejte si dovolenou nejlepe u more" :-)\na já vůl si kupoval pilulky.\nDíky, Mens's health si rozhodně kupovat nebudu, výborná antireklama!\nNaflákat v jednom článku tolik nesmyslů, tomu říkám umění. Musím říci, že u toho receptu na kuřecí polévku a la jak pejsek s kočičkou dělali dort, jsem se na závěr docela pobavil, což hodně zmírnilo tón mé reakce\nchybička se vloudila - adenovir rozhodně není jedním z bacilů...\nJeste pod to podepiste Horsta a hned doporucte bajecny odstavnovac at to mame vsechno pekne pohromade...


Dobby - Harry Potter - POSTAVY.cz\nHarry Potter, Lucius Malfoy, Ron Weasley, Winky, Aberforth Brumbál\nHarry Potter, Harry Potter a Tajemná komnata, Harry Potter a Tajemná komnata, Harry Potter a Ohnivý pohár, Harry Potter a Relikvie smrti - část 1, Harry Potter a Relikvie smrti\nDobby je domácí skřítek, který slouží rodině Luciuse Malfoye. V knize je popsán jako malé stvořeníčko, které má ošklivou hlavu, oči vypoulené jako tenisové míčky, špičaté netopýří uši a jediné, co nosí na sobě je něco jako ubrousek na šatník, ale oblečený jako tóga, což je důkaz, že je stále něčí otrok. Stejně jako všichni ostatní skřítci přestává být otrokem, jakmile mu jeho pán dá jakýkoli kus oblečení.\nPoprvé se objeví na začátku tohoto dílu, když ho Harry spatří v živém plotě – nebo respektive jeho veliké zelené oči, Dobby se pak vytratí dřív, než si je chlapec stihne pořádně prohlédnout. Dobby však nezmizel úplně – pořád má totiž úmysl povědět Harrymu o těch nejhroznějších věcech, které se mají ten rok stát v Bradavické škole čar a kouzel. Tento plán zrealizuje ještě ten večer a pomocí kouzla se dostane do Harryho pokoje, který ho brzy objeví.\nDobby na Harryho posteli\nDobby mu poví, co měl na srdci, ale prozradil mu víc věcí, než chtěl a musel se potrestat tím, že začal hlavou mlátit do Harryho skříňky, či že popadl stolní lampu a také se s ní soustavně bouchal do hlavy. Chlapec ho však stihl zastavit a po odchodu rozzlobeného strýc Vernon, který se přišel zeptat, co to Potter dělá za hluk se Dobby omylem prořekl, že všechny dopisy, které Harrymu posílali kamarádi ze školy, sebral dříve, než si je chlapec stihl přečíst – jednoduše proto, aby si mladý kouzelník myslel, že ho už jeho kamarádi nemají rádi a aby se proto do školy nevrátil. Jakmile mu Harry chtěl dopisy sebrat, skřítek uprchl do kuchyně a shodil veliký dort na hlavu paní Masonové, která přišla spolu s manželem k Dursleyovým kvůli velké zakázce vrtaček. Jelikož to vypadalo, že dort hodil Harry, přidělal mu strýc Vernon na okna mříže, což se Dobbymu náramně hodilo.\nSkřítek pro jistotu začaroval i přepážku na nádraží King’s Cross, aby jí nemohl Harry projít. Ten se poté s kamarádem Ronem, který kvůli Harryho společnosti také nemohl projít, rozhodl k zoufalému kroku – dostanou se do školy s Weasleyovic rodinným létajícím autem. Za tento kousek byla dvojice málem vyloučena ze školy, což Dobbyho donutilo pokračovat v „zachraňování Harryho života“ tím, že začaroval famfrpálový míč Potlouk tak, aby se zaměřoval jen na Pottera, a udělal mu něco, aby se musel vrátit domů. Potlouk však stihl Harrymu zlomit „jen“ ruku a nic horšího, ale následně Potterovi neschopný učitel obrany proti černé magii Zlatoslav Lockhart, když se pokoušel o nápravu oné ruky, odstranil chlapci všechny kosti v ní. To zapříčinilo „pouze“ noc strávenou na ošetřovně, protože dorůstání kostí není záležitost několika vteřin. Tu noc se Dobby na ošetřovně objevil a řekl Harrymu o svých činech a nechtěně i další podrobnosti o oněch věcech, o jakých mu pověděl tehdy. Harry však chtěl víc a víc podrobností, proto se Dobby opět vytratil.\nNa konci dílu se Dobby ukáže spolu se svým pánem, Luciusem Malfoyem a Harry zjistí, že ho jeho pán týrá. Proto si svlékne ponožku, založí ji do deníku Toma Raddlea, který Malfoy na začátku dílu zastrčil mezi učebnice Ginny Weasleyové, což vedlo k hrozným věcem(viz. děj filmu) a dá ho zpátky Dobbyho pánovi. Ten znechuceně knihu hodí do Dobbyho náruče a ten si všimne ponožky v ní – Malfoy dal omylem Dobbymu svobodu. Dobby se poté ptá, čím se může Harrymu odvděčit, a Harry odpoví, aby mu už raději nikdy nezachraňoval život.\nZde se Dobby vyskytuje poprvé vyskytne v Bradavické kuchyni, kde ho Harry s Ronem a Hermionou, když se tam jdou poprvé podívat. Dozví se, že Dobby je tam nyní zaměstnaný, že je spokojený a že mu Brumbál platí celý galeon týdně. Harry mu daruje ponožky a s přáteli je vyhnán ostatními skřítky, když je Hermiona svými přílišnými starostmi urazí.\nKdyž Harry vstoupí do turnaje, neví, jak má překonat druhý úkol, a to vydržet celou hodinu pod vodou. Na Harryho však tajně dohlíží Smrtijed v převlečení za Alastora Moodyho a ten řekne Dobbymu o žaberníku, který umožňuje dýchat pod vodou. Dobby proto doručí žaberník Harrymu deset minut před začátkem úkolu a Harry díky tomu opravdu bude moct dýchat pod vodou. Dále už se v tomto díle neobjevuje.\nKdyž jsou Harry s Ronem a Hermionou spolu s Ollivanderem, Lenkou Láskorádovou a skřetem Griphookem uvězněni v sídle jeho bývalého pána, Aberforth Brumbál, u něhož se Dobby v tu chvíli nacházel, jim skřítka vyšle na pomoc. Ten, jelikož se jako domácí skřítek dokáže přemisťovat odkudkoli kamkoli bez potíží, se přemístí k nim do sklepa a odnese Lenku s Ollivanderem do Lasturové vily, načež se po úniku Harryho a Rona ze sklepa(Hermiona a Griphook jsou v hale s Belatrix a Malfoyovými) přemístí na\nlustr pod Smrtijedkou a shodí ho, čímž ji málem zabije. Několik chvil poté se hodlá přemístit se všemi zbylými pryč, jenže Belatrix po nich mrští nůž a ten se naneštěstí přemístí s nimi.\nDobby je bohužel tímto nožem zasažen do břicha a zanedlouho umírá na pláži před Lasturovou vilou v Harryho náruči.\nAutoři popisu: Soundwave; jesterka3; HellShock; Melancholie; -\npro MÉNĚ REKLAM se přihlaš a komentuj postavu Dobby\nNevíte někdo proč o sobě mluví v třetí osobě?,\nNejspíš aby ukázal, že podřízený ostatním. Když bude říkat “já”, dokáže tím, že má vlastní osobnost a to je u domácího skřítka nežádoucí.\nTed jsem koukala na hodnocení. Jak mu někdo mohl dát 30-40%? Byl tam i někdo kdo mu dal 0%.\nJá mu dal 40% :D Vůbec mě tahle postava nebavila...\nBude mi chybět. Takovej ňuňíňek. A ty jeho scény. Dobby to nesmí říct.\nChápu nesmíš to říct.\nNe, nenuťte mně to říct pane.\nFakt jedna z nejlepších postav a proto v mem žebříčku je v top 10.\nSPOILER: Zabili Dobbyho parchanti! :D\nAle vážně tuhle postav jsem miloval už od dětství a jeho smrt mě docela ranila ještě více mě štve, že ve filmech byl tak málo a že tak skvělá a roztomilá postava musela zemřít :( .Škoda buď sbohem Dobby dívám ti 100% XD\nKdyż jsem vyrostla bylo mé smutné zjištění že Dobby je počítačovej :D\nAno,včera jsem se dívala na HP a ten pocit,když\nUmřel ten malý,milý skřítek :D\nMůžu Vám říci, že když nastala osudová scéna tak sem začal v rozčílení řvát\njá zase málem brečet\nJá koukala s otevřenou pusou :D\nJÁ jsem asi jediná kdo se ho bála jako malá co ?:D\nJá měla jako malá steach spíš z Moskomorů :D\nno Dobby byl strašidelnější\nJá měla taky vždycky víc strach z mozkomorů. A jsem asi divná ale bála jsem se (když jsem ho poprvé viděla v jeho těle) Voldemorta\nA taky jsem se bála Krátury XD\nDobby roztrhl ponožku, Dobby je kripl! :D\nMálo kdy při filmech brečím ale SPOILER: Bylo mi ho fakt líto :c\nSkřítci se mohli přemisťovat i v Bradavicích. Ve druhém díle se Dobby, když byl ještě ve službách Malfoyových, přemístil rovnou na postel, kde spal Potter. Tak mě napadlo, proč Raddle k vraždám nepoužíval Skřítky. V ten okamžik mohl totiž Dobby bez problému ať kouzlem, nebo nožem Pottra zabít.\nNenapadlo ho to\nBylo to zmíněno v 7. díle, on věřil, že skřítci jsou něco podřadného, co si ani nezaslouží jeho pozornost.\nkdyby mu to přikázal Lucius Malfoy udělal by to\nMožná neudělal.... Nikdo mu nekázal, ať jde Harryho varovat, a on to udělal, i když neměl.... Dobby, i když vlastně musel pána poslouchat, měl pořád nějakou tu svoji vůli.... (trochu mi to připomíná kletbu Imperius - někteří prokletí Imperius jen dělají, co se jim řekne, ale nkteří, jako Harry, dokážou vzdorovat)\nMyslím že kdyby měl Dobby nařízeno zabít Harryho, neudělal by to, a radši by se trestal za to že příkaz nesplnil....\nRezek - Tak by použili jiného skřítka :D Například něco jako byl zezačátku Krátura. Například složité plánování zabití Brumbála by bylo najednou primitivní - Pochybuji, že by stihl zareagovat on, nebo nějaká ochraná kouzla.\nTo je taky možné.... Jiný skřítek by to možná udělal....\nVlastně zvláštní, proč to Smrtijedy nenapadlo..... Že to nenapadlo Voldemorta se nedivím, ten\nnechal Kráturu, aby umřel v tom jezeře, a nedošlo mu, že on se z tama v pohodě přemístí.....\nTo nebyl jen Voldemort. Všichni smrtijedi věřili v tu svou čistou krev a nadřazenost. Nikdy by si nepřipustili, že existuje jiná bytost, co zvládne něco, co kouzelník ne.\nTo je taky možné vysvětlení :-)\nA další možné vysvětlení kdyby to bylo tak jednoduché tak to nikdo nečte a nebyl by z toho takový trhák logika hard\nNavíc...i kdyby to Smrtijedy napadlo, neudělali by to, protože by si nechtěli připustit, že domácí skřítek dokáže zabíjet rafinovaněji než oni:D\nVe filmu je on jako podstata dost opomíjený.. v knihe je krásně vykreslenej a až díky knize ho mám ráda.\nA přivřít uši do dvířek u trouby je dobrý.\nmě se líbí i ve filmu ale vipadá divně\na má dost velký uši\nDobby vlastně nesplnil slib ze 2 že už nikdy Harrymu nebude zachraňovat život. Bylo by zajímavý kdyby místo něj zemřel Harry. To by ale Volda zavraždil půlku smrtijedů a kdoví jestli by vyhrálo dobro :D Ale je to možný protože by Volda zabil svý vrstevníky a zůstal by sám pak by záleželo jestli by zničili viteály i bez Harryho\ndobby ho zacránil protože bil hodnej\nNezničili.... Zůstal by ten viteál v Harrym, i když by byl mrtvej.... Protože Bellin nůž na zničení viteálu nestačí, viteál by zůstal v jeho těle dál... Pokud by ho chtěli zničit, museli by do jeho těla dostat baziliščí jed, nebo spálit Zložárem.... A to by neudělali, protože Ro a Hermiona by nikdy nepřišli na to že má Harry v soě viteál, a myslím že jim by Snape ty vzpomínky nedal.... Možná tak leda kdyby ten viteál zlikvidoval Snape....\njá ho ze začátku vůbec neměl rád ale potom co ho harry osvobodil tak se mi zalíbil\nNo jo no ve dvojce někomu mohl lézt na nervy :D Ale mě třeba vůbec :D V sedmičce mi ho bylo dost líto. Spoiler:\nVíc líto než když umřel Brumbál\nHodne jsem se smala na tech trestech co si delal\nTo já taky:D\nNeřááád Dobby! :D\nDobbyho hraje Toby xD\nNejlepší postava z HP.\ndle mě stoprocentně\nj ti to neberu, já neříkám určitě že ne, ale u mě to není až tak jistý\naha, u mě je\nu mě možná taky, ale nejsem si jistej na 100% :D\nU mě určitě já dobbyho zbožnuju a je to oje nejoblíbenější postava vůbec.\njá ho mám v HP jako 3 nejoblíbenějšího\nDobby je moje 2. nejlepší postava v HP. Je hrozně roztomilí a přiznávám se že u jeho smrti jsem brečela. Jeho smrt je jednoznačně (pro mě) smrt která mě nejvíce zasáhla.\nten je super:\nto dobby nesmí říct, dobře chápu nesmíš říct: Nesmím, nemůžu nenutně mě :D\nje sním ale málo scének. le ta ve dvojce nebo v 7 na tom lustru: mohl si mě zabít: doby nechtěl zabít, dobby chtěl jenom zmrzačit nebo vážně poranit.\nMálo, ale jsou super - viz ten lustr :D\nTEN LUSUR BYLA NEJVTIPNĚJŠÍ SCÉNA S DOBBYM VŮBEC\ntrochu se prohloubil, 70 místo, byl na to líp, myslím kolem 25 místa byl, nebo tak.\nto je tím že už nejsou další díly HP a na jeho smutnou smrt a vůbec na něho všichni zapomněly\nuž se zase zvedá ale málo :D jinak asi pravda\nNení tahle ikona o poznání lepší?\n4 nejlepší z Harry potter. Kvůli tomuhle jsem dal bELLATRIX 70,80 procent.\nChudák Dobby mě ho bylo líto.\nTo asi hodně lidem.\nJo. Tím že ho Bellatrix zabila, mě naštvala. :D\nTo asi hodně lidí.\nNebo i mně\nNechápu proč sloužili čarodějům a hlavně Dobby,když je mnohem silnější.Ale i tak je Dobby nejlepší =)\nPro skřítky to byl smysl života a asi měl určitý vývoj. Harry kupříkladu též nepropustil Kráturu, ale pro něj to byla čest.\nKdybychom to porovnali s určitými národy, tak vždy měli někoho kdo se o ně stará a v dnešní době tento systém zanikl a tak mají oni problém řešit určité problémy se sloučit s normální společností - je to i dědičné či výchovou. Toto samé by se mohlo stát i skřítkům.\nV magii se asi rovnali s normálními čaroději, ale vždy záleží na rychlosti a schopnostech.\nDěkuji za vysvětlení =)\ndobby je moc hezkej skřítek je velmi roztomilej fakt ale je i srandovní jako když lusknul stima prstama a ten dort sup a natu paní a ten strýček vernom si myslel že to byl harry a zavřelho do pokoje a dobby mu nechtel řic co se deje v bradavicich protože kdyz to zjistil harry tak jse vratil do bradavaic al to nemel delat protože tam bylo velikancke zlo ale dobby byl skřitek a sloužuil luciusovi mayfolovi a ten ho nemel rad ale rad mu rozkazoval a pak ho zavřeli v harry potter a relikvile smrti 1 do vezeni a tam potkal sve pratele a pak zautočili na dragona mayfole a na myfolovi rodice a na ti šílenou holku potom ta šilená holka hodila po dobbymu sekeru a než zemřel tak řek dobby je stastný a vite proc protože v harry potter a relikvile smrti 2 tam na hrobu na psano DOBBY SVOBODNEJ SKŘÍTEK !!!\nOni Dobbyho nezavřeli, Harrymu vypadlo zrcátko a zakřičel na něj ať pošlou pomoc, na druhé straně byl Brumbálův brácha a poslal Dobbyho\nBella po něm hodila kudlu, aspon tak je to v knizce a ty ja spis věřim než filmu, tam je to všelijak upravený a tak .... Harry mu vlastníma rukama postavil hrob ( nepouzival zadny kouzla) a pak vyril do kamene ten napis :D\nMě by celkem zajímalo jak si může spést sekeru s nožem\nv knížce je to lepší tam Dobby v Harry Potter fénixův řád pomohl najít tu komnatu ve které je harry učil kouzlit.\nA v šesté knize pomáhal s Kráturou špehovat Draca Malfoye když byl Harry na ošetřovně.\nVe knize č 4 je navíc napsáno že Dobby dal Harrymu žaberník a řekl že musí zachránit funíka Rona. :)\nfakt??? takže místo dobyho tam postavili nevilla =D\njj z filmu Dobbyho malem vyškrtli.\npřesně a to mi vadí\nDobby byl hrdina\njak malem? V 4 vůbec nebyl. Jestli myslíš jako celkový příběh (1-7) tak se omlouvám :-)\nmyslim ve 4 jako ve filmu\nNic se neděje.. Ja jsem to nejspíš špatně napsala...Myslela jsem ve všech dílech 1-7 :)\nno pak v 7 jim taky pomoh aby se dostali ven ... ja sem neviděla film já čtu jenom knížky, ale připadá mi, že skoro většinu věcí udělal on :D\nJtim souhlasim:varoval ho aby se nevracel do brodavic,ten žeberník to jak špehoval draka,dostal je ven od malfojových a obětoval se .\nVe filmech na něj zapomněli, stejně jako na SPOŽÚS. Kdo neví, ať si přečte knihy (hlavně 4 a 5).\n231. nejlepší postava\njohanneska - 70%\nSyrecek - 100%\nblekota232 - 100%\nNačtení stránky za 0 - 0.4605


We Hotel Aeropuerto, Mexico City, Mexico. Ceny od MXN897.\nWe Hotel Aeropuerto je 3.5 hvězdičkový hotel výhodně situován v Mexico City. Objekt disponuje zázemím s počítači a business službami. Naše vstřícná recepce je připravena vám 24 hodin denně pomoci s jakýmkoliv řešením nebo dotazem.\nVytvoření rezervace v We Hotel Aeropuerto je snadné a bezpečné. Stačí si jen zvolit termín Vašeho pobytu a kliknutím na tlačítko "Zkontrolovat ceny" odeslat formulář. Po zobrazení cen a typu jednotlivých pokojů, budete moci zvolit sazbu dle vašeho přání tím, že si ve středu obrazovky přečtete informaci o pokojích a následným kliknutím na tlačítko "Rezervovat nyní", které se nachází na pravé straně obrazovky. Poté, co jste vybrali požadovaný typ pokoje, budete přesměrováni na formulář "Dokončit rezervaci". Zde, prosím, zkontrolujte "Detaily Vašeho pobytu" a vyplňte prázdná místa v sekci "Kontaktní údaje hosta.". Ujistěte se, že vaše jméno a e-mailová adresa jsou napsány správně. Poté, co vyplníte všechny potřebné informace, stiskněte tlačítko "Dokončit rezervaci". Pro zajištění vaší bezpečnosti, používáme bezpečný commerce server, který šifrováním dat znepřístupňuje čísla karet tak, že je zakóduje do zpětně dekódovatelného formátu


Chaty pod sjezdovkou, pronájem chaty Zlaté Hory - ubytování Jeseníky, 8759\nChaty pod sjezdovkou - ubytování Zlaté HoryUbytování v Jeseníkách, Chaty pod sjezdovkou k pronájmu.Ubytování Jeseníky\nÚvod Katalog 2022 Doporučujeme Vyhledat ubytování Další ubytování v okolí: Zlaté Hory Jesenicko Jeseníky Hrubý Jeseník Severní Morava Sezónní sekce: Letní dovolená 2022 Chaty s bazénem Chaty a chalupy u vody Víkendové pobyty Last minute slevy Vánoční pobyty Silvestr 2022\nKde jsem: Chaty a chalupy Katalog 2022 Jeseníky Chata Zlaté Hory\nobjekt č. 8759 12 osob | 4 ložnice\nNabízíme pronájem plně vybavené chaty s dvanácti lůžky. V našem objektu proběhla před rokem úspěšná rekonstrukce a modernizace, včetne kompletního zateplení. Vytápění chaty je zajištěno ústředním topením.\nNašim hostům nabízíme nové postele s kvalitními matracemi. Samozřejmostí je pro nás čisté, vyprané a voňavé povlečení, které je pro naše hosty připraveno před každym nástupem nového turnusu.\nChata se nachází ve Ski areálu Příčná ve Zlatých Horách cca 100 m od 1300 m dlouhé sjezdovky s čtyřsedačkovou lanovkou s nástupním pásem a umělým zasněžováním. Je zde půjčovna lyží i Ski servis. V areálu se nachází restaurace a nedaleko je rozlehlý park s vyžitím pro děti. Do 40 - ti km jsou od chat i větší Ski areály jako Praděd, Červenohorské sedlo, Kopřivná a další. Přijeďte k nám strávit víkend či dovolenou.\n2 čtyřlůžkové, 2 dvoulůžkové pokoje v chatě s krbovými kamny\nV přízemí společenská místnost s LCD televizí a posezením, plně vybavená kuchyň, koupelna a 2x WC.\nKoupelna se sprchovacím koutem, teplou vodou, 2 WC v objektu\nChata je vytápěna ústředním topením a k dispozici je i krb\nParkování u chat.\nVýborné snídaňové a obědové menu v bufetu Lukas ve Zlatých horách /cca 1,2 km/ a restaurace ve vzdálenosti do 2 km.\nSpolečenská místnost s LCD televizí.\nPlně vybavená kuchyň. - mikrovlnná trouba, trouba na pečení + el. vařič; toustovač, sendvičovač, samovarná konvice, lednice s mražákem,\nZa chatou posezeni s možností grilování.\nV zimě 1300m dlouhá sjezdovka s čtyřsedačkovou lanovkou, výlety do okolí pěšky, na kole a pod...\nRejvíz - mechová jezírka.\nHornický skanzen - Zlatorudné mlýny - součástí prohlídky je rýžování zlata.\nRozhledna na Biskupské kopě.\nMuseum minerálů ve Zlatých Horách.\nKarlova Studánka - známé lázně dýchacích cest\nSto metrů od chaty se nachází dětské sanatorium s nádherným parkem.\nMožnosti koupání: Zlaté Jezero, rybník Florian, bazén Česká Ves, koupaliště Jeseník, koupaliště Prudnik, bazén Jeseník - Priessnitz, Vrbno pod Pradědem - rybníky, bazén Prudnik, koupaliště Město Albrechtice, bazén Domašov - Bělá pod Pradědem, lom Rokliny, lom Žulová - Brankopy, Arcibiskupský lom, lom Kaolinka, lom Rampa.\n27.12.2020- 2.1.2021 nebo dle dohody.\nCena je za 8 dnů /7 nocí/\nProvoz celoroční, možnost ubytování kdykoliv dle dohody, ENERGIE V CENĚ POBYTU!!!\nTelefon: 777 231 608\nAdresa: Ski Příčná, Zlaté Hory 828, 793 76, chata č.9 | GPS chaty: 50.24739N, 17.39041E - otevřít větší mapu\nHodnocení a recenze: Chaty pod sjezdovkou\nLéto 2020 - Veronika Daňková se skupinou přátel\nChata byla hezky vybavená, jen bychom uvítali více toaletního papíru a mýdla, měly jsme s sebou 6 dětí, takže za 2 dny pobytu bylo mýdlo pryč. Všude bylo čisto, vše potřebné pro pobyt jsme měly, jen chyběla informace, že věci na grilování, jako je uhlí, je potřeba vzít s sebou, musely jsme se přímo zeptat. Komunikace s majitelkou perfektní, cena přijatelná. Určitě bychom do chaty přijely znova :-)\nAreál je zanedbaný, bufet i restaurace zavřené, i když bylo v popisu napsáno, že se v areálu nacházejí. Byl trochu problém areál najít, navigace mě vedla úplně jinam. Dětské hřiště v areálu je parodií na hřiště, naštěstí 600 m od chaty krásné hřiště v komplexu lázní. V areálu i šipky na jízdu na koni, ale nic takového tam není. Správce byl protivný, viděl nás 30 vteřin a už vyhrožoval, že pokud neuklidíme a nesundáme povlečení, tak nám nevrátí zálohu. Chtěli jsme po něm dodat povlečení, které nám chybělo, slíbil, ale už nedodal, bylo vidět, že nestíhá a má toho hodně. Nechápu proč, když byl teď areál uzavřený kvůli koronaviru, měl plno času to tam připravit.\nLéto 2018 - Jitka se skupinou přátel\nChata celkově pěkná, nově zrekonstruovaná, výhoda 2x WC\nUvádí se, že v areálu se nachází restaurace a bufet. Restaurace v areálu není vůbec a Bufet fungoval pouze 3 dny a i po tu dobu byl většinou zavřený. Otevírací doba vůbec neodpovídala skutečnosti. Takže na jídlo do města. V areálu je bazén, ale již asi 15 let zavřený, rovněž tak nafukovací tenisová hala, také již několik let nepoužívaná - není k dispozici. Uváděnou finskou saunu jsme ani nenašli. Takže areál a jeho vybavenost totálně zklamal.\nSkvěle vybavená chata za super cenu.\nŠkoda,že není v provozu bazén v areálu.\nKrasna nova chata dobre vybavena.\nAreal katastrofa! Zaspali dobu. Sjezdovka o nicem. Popis arealu na netu super ,ale vse fungovalo tak z 1/3. Areal jako takovy - pro nas velke zklamani a to nejsme vubec narocni.\nLoučná nad Desnou : Vysoká : Oskava : Nová Rudná : Horní Lipová : Filipovice-Bělá p : Hranič. Petrovice : Stribrnice : Dolní Bušínov : Dolní Žleb\nNacházíte se na stránce ubytování Zlaté Hory v Jeseníkách, objekt: Chaty pod sjezdovkou, chata k pronájmu.\nubytování Zlaté Hory :: ubytování na chatách a chalupách :: ubytování Hrubý Jeseník :: ubytování Severní Morava :: pronájem chaty v Jeseníkách :: penzion Jeseníky :: chaty a chalupy s bazénem :: dovolená léto v ČR :: chaty a chalupy u vody :: na horách :: ubytování u sjezdovky :: vánoční pobyty :: Silvestr 2022 :: jarní prázdniny 2023 :: rezervační systém ubytování :: ochrana osobních údajů


Bylo to ubojované vítězství, shodují se viktoriáni | FC VIKTORIA Plzeň\nČlánky Bylo to ubojované vítězství, shodují se viktoriáni\nViktoriáni zvládli utkání 22. kola SYNOT ligy, když porazili Slovan Liberec na jeho půdě 1:0. Jedinou branku dal kanonýr Michal Ďuriš.\n„Věděli jsme, že nás nečeká nic lehkého, což se nakonec potvrdilo. Rozhodla jedna chybička, kterou jsme potrestali a ten jednogólový náskok jsme si již udrželi. Věděli jsme, že terén nebude jednoduchý, a celý týden jsme se na to připravovali. Zápas byl hlavně o bojovnosti a osobních soubojích, jsme rádi, že jsme to zvládli,“ hodnotí utkání Michal Ďuriš.\nProti Viktorii nastoupil bývalý plzeňský kanonýr Marek Bakoš. „Baky je velký kamarád, ještě minulý týden jsme trávili čas spolu a trochu se popichovali, ale poslední dny už jsme si ani nepsali. I tak jsem to bral jako každý jiný normální zápas,“ říká Ďuriš.\nPro slovenského útočníka byl dnešní gól již patnáctou trefou v dosavadním ligovém ročníku. „Za ty góly jsem samozřejmě rád, ale důležité je, že se daří mužstvu a vyhráváme. Zvítězili jsme pojedenácté v řadě, což je skvělé. Věřím, že tuto šňůru ještě protáhneme. Všechno je stále na nás,“ vyhlíží nejlepší střelec ligy, který byl jediným střelcem zápasu. „Byla to nahrávka z pravé strany. Rajty to pěkně dal mezi stopery. Já jsem to chtěl Koubkovi dát po lové ruce což se povedlo,“ uzavírá Ďuriš.\n„Liberec byl velmi těžký soupeř. Doma měli dlouhou šňůru bez prohry a věděli jsme, že to bude těžké. Ten tlak si oni umí vytvořit a body se odtud lehce neodvážejí. Favoriti tu většinou ztrácejí,“ hodnotí sílu soupeře Matúš Kozáčik.\nViktoria již popáté v řadě udržela v lize čisté konto. „Povzbuzení to určitě je, ale mě zajímá především vítězství. A to s jedním gólem přišlo. Když se podíváme zpátky, tak soupeř si ty šance připravit dokáže, ale proměnit již ne. Čisté konto mužstvu vždy do další práce pomůže,“ říká plzeňský gólman. Viktoria tak již neinkasovala 485 minut. „Já se to snažím nevnímat. Z médií se to ke mně samozřejmě dostane, ale počítat to, nebo se na to zaměřovat, by nebylo dobré. V celkovém součtu na tom tolik nezáleží,“ pokračuje Kozáčik.\nSlovenský gólman si je zároveň dobře vědom i šňůry jedenácti výher. „Je to těžké, každý zápas se vyvíjí jinak, ale každý chceme vyhrát. Fotbal lidi zajímá a baví, protože nikdo neví, jak to dopadne. My ovšem děláme všechno pro to, aby to bylo stále ve stejných kolejích a budeme v tom pokračovat i nadále,“ uzavírá Kozáčik.


2. sezóna seriálu Zaklínač má oficiální trailer – RespawnPoint.cz\n2. sezóna seriálu Zaklínač má oficiální trailer\nKoncem roku 2019 společnost Netflix konečně vypustila první řadu dlouho očekávaného sériálu na motivy knih Andrzeje Sapwkoského, Zaklínač, kde si hlavní roli Geralta z Rivie alias Bílého vlka, střihnul samotný Superman, Henry Cavill. Ačkoliv jsme měli z jeho obsazení obavy, tak nakonec se ukázal jako ten pravý a seriál si vysloužil jen kladné ohlasy, krom několika výjimek, které se ale úplně netýkaly kvality seriálu, ale spíše obsazení dalších rolí.\nDruhé řady jsme se původně měli dočkat už v minulém roce, ale pandemie udělala své a nakonec se jí dočkáme až v letošním roce. Netflix nyní konečně oznámil, kdy se tak stane. Datum premiéry seriálu Zaklínač bylo stanoveno na 17. prosince letošního roku, takže si toto datum rychle zapište do svých kalendářů. Kromě toho je tu konečně také regulérní trailer, na který se můžete s českou lokalizací podívat níže. Nutno podotknout, že trailer nezklamal a my se opět máme na co těšit.\nFIFA 22 oficiálně představena, známe datum vydání


Oslabené ekosystémy urychlují globální oteplování - Gnosis9.net\nOslabené ekosystémy urychlují globální oteplování\nRubrika: Změny ekosystému (13.05.2007, 6154 přečtení)\nKoncentrace oxidu uhličitého v atmosféře stoupá úměrně tomu, jak rychle lidé spalují fosilní paliva. Díky přirozeným schopnostem biosféry a hydrosféry vstřebávat obrovské množství uhlíku, bylo alespoň z části regulováno tempo globálního oteplování. Ekosystémy absorbovaly asi polovinu emisí uvolněných do ovzduší při antropogenních aktivitách. V posledních letech zaznívaly obavy, že rostoucí teplota přirozené mechanismy oslabuje a oteplování by proto mohlo akcelerovat. Obavy zesílily v letech 2002 a 2003, kdy se úroveň atmosférického CO2 nečekaně zvýšila.\nVýzkum vědeckého týmu Dr. Wolfganga Knorra z univerzity v britském Bristolu dospěl nedávno k závěru, že abnormální zrychlení koncentrace CO2 pozorované v prvních letech tohoto století není možné vysvětlit jinak, než narušenou funkcí ekosystémů a ztrátou schopnosti pohlcovat skleníkový plyn. Souhra několika povětrnostních situací, z nichž nejzásadnější bylo středně silné El Niňo a extrémně horké a suché počasí na severní polokouli, vedlo k meziročnímu posunu v množství CO2 v ovzduší o 2,5 ppm (parts per million, milióntin). Ve srovnání s dlouhodobým průměrem to bylo o 1 ppm více. Klíčový význam pro pozorované zvýšení měly rostliny a půda.\n"Je to dobrá zpráva pro vědce, protože to ukazuje, že jsou naše modely správné. Ale pro všechny ostatní je to špatná zpráva," řekl Dr. Knorr. Zatím nelze dělat jednoznačné závěry, ze všech kalkulací nicméně vyplývá, že bude velmi těžké zastavit procesy, které jsou nastartovány, a stabilizovat uhlíkový cyklus.\nMáme ještě nějaký čas na to, abychom zabránili naplnění katastrofického scénáře? Zástupci Mezivádního panelu pro klimatické změny (IPCC) minulý týden oznámili, že s radikálním snižováním emisí musíme začít nejpozději do osmi let, chceme-li zabránt zvýšení průměrné teploty na Zemi o více než 2 stupně Celsia. Je třeba začít konečně jednat a neodkládat rozhodnutí do doby, než bude opravdu pozdě.\n- Geophysical Research Letters (05.05.2007, Impact of terrestrial biosphere carbon exchanges on...)\n- The Sydney Morning Herald (12.05.2007, Ten-year warming window closing)\n- University of Bristol (Dr Wolfgang Knorr)\n- Wikipedia (Image:Mauna Loa Carbon Dioxide.png)\n- Britské listy (05.05.2007, Vědci OSN: Není moc času)\nSucho na jižní polokouli v letech 2000 až 2009 omezilo schopnost rostlin vstřebávat uhlík 25.08.2010\nGlobální oteplování zvyšuje počet generací motýlů v Evropě 29.12.2009\nZdravotní stav lesů se zhoršuje v důsledku globálního oteplování 03.02.2009\nRostliny v západní Evropě se kvůli oteplování stěhují do větších výšek 08.07.2008\nKlimatické změny urychlují příchod jara 02.09.2006\nKlimatické změny prospívají škodlivému hmyzu 21.11.2005\nZměny biodiverzity v tundře urychlují oteplování 13.09.2005\nVýskyt korálů u Tasmánie dokazuje globální oteplování 19.07.2005\nVe střední Evropě zdomácňuje šakal 08.06.2005\nJaro v Evropě začíná o 15 dní dříve než před 30 lety 18.05.2005\nKlimatické změny v ČR prospívají klíšťatům 08.12.2004\nEkosystém Shetland a Orknejí se hroutí 01.08.2004\nEvropou se šíří tropické druhy rostlin 25.07.2004\n» 22.10.2017 - 2081x\n» 27.11.2017 - 2058x\n» 13.03.2018 - 1977x


Vít Akulšin, Author at Obec Rusín - Strana 27 z 27\nOznámení o opravě vodovodního řádu\nDatum konání: 25.5.2009 Na Úřední desce OÚ naleznete více informací v přiloženém dokumentu.\nNa Úřední desce OÚ naleznete více informací v přiložených dokumentech.\nKatararní horečka ovcí a koz\nDatum konání: 9.3.2009 Na Úřední desce OÚ naleznete více informací v přioženém dokumentu.\nDatum konání: 8.3.2009 V nové sekci “Odkazy” jsou TJ Rusín a Královský stolec. V budoucnu přibudou další.\nDatum konání: 6.3.2009 Aktualizace článku o obci Hrozová od pana Bohumila Fajkuse.\nDatum konání: 5.3.2009 V rubrice “Zajímavosti” naleznete článek “Madona z Hrozové aneb Jak se hledá madona?” od…\nDatum konání: 4.3.2009 Na území celého okresu Bruntál bude prováděno kladení návnad proti vzteklině lišek. Více…\nDatum konání: 2.3.2009 UPOZORNĚNÍ Informace o pravidelném vypouštění “odkalování” vody Pozvánka na zasedání zastupitelstva Více informací…\nNabídka pozemků k pronájmu uveřejněna Pozemkovým fondem ČR\nDatum konání: 6.2.2009 Více informací naleznete v sekci Úřední deska OÚ, dokumenty (Hrozová, Matějovice, Rusín),\nDatum konání: 6.2.2009 V sekci Fotogalerie ->Rok 2009 -> Turnaj v kulečníku naleznete fotografie z turnaje a konečné…\nZáznam o výběru dodavatele služeb\nDatum konání: 30.1.2009 Více informací naleznete v sekci Úřední deska OÚ\nDatum konání: 28.1.2009 Více informací naleznete v přiloženém pdf souboru, který na leznete v rubrice Obecní úřad –…\nSilnice Rusín – Gadzowice\nDatum konání: 15.1.2009 Silnice Rusín – Gadzowice opět průjezdná, upozorňujeme všechny, že při silnějším větru může…


Hasbro Disney Princess Cinderella and Mulan / 2 panenky / od 3 le | Mironet.cz\nDvě známé tváře z Disney filmu "Raubíř Ralf a internet" Popelka a Mulan vyměnili své tradniční oblečení za pohodlné oblečení.\nNasbírejte všech 14 princezen, které nosí moderní oblečení.\nBalení obsahuje dvě panenky.\nText vašeho příspěvku/dotazu pro produkt Hasbro Disney Princess Cinderella and Mulan :\nTechnické specifikace pro produkt Hasbro Disney Princess Cinderella and Mulan se mohou změnit bez výslovného upozornění. Obrázky pro produkt Hasbro Disney Princess Cinderella and Mulan mají pouze informativní charakter.\nNalezli jste chybu v informaci o Hasbro Disney Princess Cinderella and Mulan ?