Tabulka psychosomatických onemocnění - Psychoterapie June\nTabulka psychosomatických onemocnění\nPsychosomatika je obor v psychologii a medicíně, který studuje vliv chování, životního stylu, myšlenek a přesvědčení na vývoj somatických, tělesných patologií u dospělých a dětí.\nPsychosomatika je potřebná k určení dopadu osobního životního stylu na jejich zdraví.\nPsychosomatika (psychosomatika) je věda, která studuje vztah mezi stavem mysli a tělem, zdravotními indikátory z metafyzického hlediska, termín byl poprvé používán lékařem Heinrothem v roce 1818. Mnoho lékařů se domnívá, že kořen mnoha somatických onemocnění spočívá ve špatných psychologických výpovědích, negativních myšlenkách a přispívají k rozvoji různých nemocí.\nzákladem psychosomatiky je mechanismus psychologické obrany, represe, člověk se pokouší odvrátit, vtlačit se hluboko do myšlenek, které jsou mu nepříjemné;\nz hlediska bioenergie, negativní myšlenky zničí tělo, tělo se stává náchylnější k virům, bakteriím, je nutné změnit některé pohledy na život, aby se zbavil mnoha zdravotních problémů;\nléčba je možná pouze v případě, že osoba může nezávisle odhalit a odstranit psychologické problémy;\nKaždý člověk má všechny potřebné nástroje pro samoléčbu - ve fyzickém těle existují mechanismy, které pomáhají vyrovnat se s jakoukoli nemocí, stačí jen zajistit tělu správnou výživu, dobrý spánek a pravidelnou fyzickou námahu.\nZpočátku skupina psychosomatických problémů zahrnovala 7 onemocnění - srdeční infarkt, vřed, astma, kolitida, hypertenze, hypertyreóza a diabetes. Dnes však psychosomatika pracuje se všemi somatickými chorobami, které jsou vyvolány duševními příčinami, špatnými skutky, existuje úzký vztah mezi nemocí a hříchy.\nKaždý má energetickou obálku, která obklopuje tělo, lidské tělo je velmi citlivé na myšlenky, a pokud jsou nezdravé, dochází k obranným reakcím, které způsobují nerovnováhu mezi fyzickými a duchovními aspekty života. Taková nejednotnost je nemoc, takže jakýkoli zdravotní problém se projevuje na energetické úrovni.\nJakákoli choroba je důsledkem porušení energetické hladiny nebo naopak.\nSkrytým cílem každé nemoci je poslat člověku poselství, že je nutné naléhavě změnit něco v sobě, zbavit se negativních myšlenek, zbytečných iluzí, aby bylo udrženo zdraví. Moderní lidé často zapomínají na elementární potřeby, nemohou se zbavit destruktivních návyků, snaží se vždy splňovat standardy, které někdo vynalezl - to vše narušuje emocionální rovnováhu, proto nikdo není pojištěn psychosomatickými problémy.\nJaké vzorce chování mohou vyvolat rozvoj psychosomatických onemocnění:\nneustálé očekávání něčeho špatného;\npesimismus, negativní výhled na život;\núplnou kontrolu nad vlastním životem, životy milovaných;\nneschopnost dávat a přijímat lásku;\nneschopnost se radovat, nedostatek smyslu pro humor;\ntouha učinit globální problém z jakékoli překážky;\nodmítnutí vlastních tužeb ve prospěch druhých, ignorování základních tělesných potřeb správného odpočinku, dobré výživy;\nobavy ze stanovisek druhých;\nneschopnost, neochota upřímně mluvit o svých zkušenostech, pocitech;\nnedostatek účelu, smysl života;\nneochota podílet se na minulosti, hromadění stížností.\nNahromaděný odpor může způsobit různá psychosomatická onemocnění\nLéčba psychosomatických onemocnění začíná klidnou, objektivní a důkladnou analýzou vlastního života, vztahů s lidmi a celkového zdraví. Všechny negativní výsledky získané na konci, stačí změnit.\nžít smysluplně, naučit se užívat života, rozvíjet se, cítit se svobodný od svých potřeb;\nodpuštění činí každého člověka zdravějším, odstraňuje staré jizvy v energetickém poli;\nláska je nejlepším lékem na léčení, naplnění těchto vnitřních orgánů tímto pocitem, člověk aktivuje proces regenerace;\nneustálá práce na sobě, touha změnit se a měnit svět kolem sebe - pouze změna může rozšířit myšlení, pomoci v pohybu vpřed;\npřemýšlejte o tom, čeho chcete dosáhnout, a nedělejte si starosti s tím, co se chcete vyhnout.\nÚkolem psychosomatiky je naučit lidi najít skutečné příčiny zdravotních problémů, které jsou pečlivě skryty maskami, speciální tabulky pomáhají odstraňovat tělesné problémy, uvolňují léčivé duchovní kvality.\nPodle teorie Liz Burbo všechny nekonstruktivní, škodlivé myšlenky, činy narušují energetickou slupku člověka, což negativně ovlivňuje práci všech vnitřních orgánů a systémů.\nNedůvěra k sobě často způsobuje nespavost, protože jsme sami s našimi myšlenkami\n7 zákonů homeosynergie\nJako každá věda má i homeosynergie základní principy. Dnes o nich budeme mluvit.\nHomeosynergy je založena na 7 základních zákonech.\nZákony homeosynergie s extrémní jasností nám pomáhají pochopit:\n- Proč jsme se narodili a proč jsme přišli na tuto zemi\n- Proč trpíme a onemocníme\nI. PRÁVNÍ ZÁSADA\nDůsledky tohoto zákona jsou:\nZákon zrcadla (to, co vidíme v jiných, je projekce toho, co je uvnitř nás)\nZákon rezonance (vícenásobné zesílení účinku nárazu na objekt, když frekvence vnějšího vlivu odpovídá přirozené frekvenci objektu)\nBoomerangův zákon (každá příčina má svůj účinek a každý účinek má svůj vlastní důvod).\nZrcadlo je velmi důležitým nástrojem uvědomění, které nám dává příležitost nejprve pochopit a následně pochopit, že všechno, co je mimo nás, je ve skutečnosti součástí nás. Život skrze jiné lidi nám říká, kdo jsme, a dělá to, když žijeme nevědomě.\nVe skutečnosti si neuvědomujeme, že jsme sami se sebou (ostatními), a jiní jsou jen odrazem sebe samého, odrazem toho, co je v nás skryto, co v sobě neseme a na co se soustředíme. „Ostatní“ existuje, aby nám sloužil jako zrcadlo odrážející naši realitu a vnitřní (neprojevené, neviditelné) procesy, které začaly v minulosti.\nKolem nás je mnoho zrcadel - partner, děti, kolegové atd. - skrze ně vidíme sami sebe. Pokud člověk ve svém životě nepoužije Zákon zrcadla, pak když je konfrontován s „druhým“, nevyhnutelně začne analyzovat, soudit, obviňovat, čekat… Všechno toto odstraňuje, rozděluje, fragmentuje, podkopává, zabíjí základy vztahů s ostatními lidmi.\nBez zrcadla je nemožné dosáhnout vědomí sebe sama, dosáhnout pravdy. Podíváme-li se na lidi kolem nás, dostáváme příležitost „zvážit“ sami sebe z různých stran. Všude kolem nás všichni lidé, včetně přátel, kolegů, sousedů a kolemjdoucích, ukazují - kdo jsme skutečně, řekněte nám něco velmi důležitého o sobě. Vidíme v nich odraz naší lásky, strachů a pokusů o vyplnění prázdnoty v naší vlastní duši.\nVšechno, co nás obklopuje, je jako my a příčina našeho prostředí je v nás. Použitím zrcadla, zbavením se nezodpovědnosti, utrpením, si uvědomujeme, že vše, co přitahujeme - to vše máme uvnitř, protože můžeme přitahovat pouze lidi nebo zkušenosti, které s námi vibrují na stejné frekvenci (Resonance Law ). Zrcadlo nám dává příležitost pochopit, co v naší duši neseme, co je pro nás zvláštní, co vlastně jsme, protože jen kvůli setkání s jinou osobou, která vytváří reakci (emoce), pocit nepohodlí, „nás bolí“, můžeme být osvobozeni od negativní zátěž, z naší minulosti, ze skutečnosti, že jsme kdysi nežili.\nIi. PRÁVO: NEMOCNOST JE DOBRÁ\nČlověk je biodynamický samoregulační systém, který si vyměňuje vše potřebné pro život s životním prostředím. Lidské tělo by proto mělo být považováno za systém, který vždy usiluje o udržení vyváženého stavu. Tato touha po rovnováze se nazývá homeostáza.\nVáha může být přerušena vstupem do těla jakýchkoli látek nebo jiných vlivů. Jakýkoliv vliv, který porušuje nejjemnější dynamické mechanismy samoregulace těla, je "toxin" pro lidské tělo. V polovině minulého století německý lékař H.H.\nRekkeveg představil pojetí “homotoxin” v medicíně, termín označovat jed pro osobu, bez ohledu na jeho povahu. Homotoxiny se mohou vyskytovat endogenně (neštěpené / neodstraňované metabolické produkty, negativní emoce a pocity, destruktivní myšlenky a přesvědčení, akce) nebo být exogenní (faktory prostředí, infekční agens, léky, nekvalitní potraviny a mnoho dalších).\nKdyž se člověk setká s toxinem, tělo se ho snaží buď odstranit (odstranit), nebo se přizpůsobit jeho účinku, pokud nemůže být úplná eliminace. V každé situaci se tělo jako samoregulační a samoobnovující systém vždy snaží obnovit ztracenou rovnováhu.\nZ tohoto postulátu se rodí nové chápání nemoci: onemocnění je aktivace běžných procesů eliminace toxinů a kompenzace strukturálních a funkčních poruch, které způsobují, aby se dostali do stavu rovnováhy. Proto by ve skutečnosti měly být příznaky onemocnění (na jakékoli úrovni) považovány za biologicky účelnou reakci na očištění a detoxikaci organismu.\nHomeosynergia považuje nemoc za důležitý ochranný mechanismus, který tělo uplatňuje k neutralizaci toxinů (nejrůznější: chemické, fyzikální, elektromagnetické, psychologické, iatrogenní atd.). Z tohoto hlediska je zřejmé, že nemoc je již lékem určeným k léčbě intoxikace. Tělo je naším vnitřním lékařem, nejlepším, nejcitlivějším a nejzkušenějším, který má k dispozici biologické léky - nemoci, s nimiž (s výjimkou několika závažných, naléhavých stavů) není možné bojovat, nebo ještě hůře potlačovat.\nL.M. Moncellato uvedl do lexikonu termín "Benattia", který je přeložen z italštiny. znamená příznivou akci: „Nemoc nelze považovat za smrtelnou událost, ale pouze za jazyk, kterým mluví naše fyzické tělo. Bolest - vyjádření energie utrpení - umožňuje člověku realizovat své vlastní funkční chyby ve vztahu k věčným zákonům vesmíru. To znamená, že homeosynergie je v zásadě odlišná od onemocnění a tento rozdíl spočívá v pozitivním výkladu úlohy onemocnění a symptomů.\nJe nutné léčit pacienta, ne jeho nemoc. Tělo není nemocné, přizpůsobuje se měnícím se podmínkám, takže jeho biologické reakce musí být respektovány, nejsou potlačovány, zabíjeny, odřezávány; skrze nemoc nám tělo pošle signály, které musíme rozluštit. Z hlediska homeosynergie je hlavním cílem lékaře zjistit, proč pacient onemocněl, odhalit mu osobní význam jeho nemoci a zvolit léčbu, která podporuje biologické obranné reakce organismu prostřednictvím samo-detoxikace a samoléčení. Tím se homeosynergetické přístupy ke zdraví zásadně liší od přístupu akademické medicíny.\nIii. ZÁKON O ZACHOVÁNÍ ENERGIE\nvše, co odoláváme, je zachováno\nUniverzální zákon o ochraně energie zní takto - z ničeho nic nevyplývá a zmizí do ničeho. Tato fráze je známa každému ze střední školy z lekcí fyziky, kde nám podrobně sdělili, jak probíhá vektorová interakce energií, jak jsou kompenzovány a tak dále. To jasně dokládá Newton ve svém třetím zákoně: síla akce se rovná síle odporu. Přesně tak je udržována rovnováha na jakékoli úrovni. Jaký smysl nám tento zákon ukazuje při interpretaci příčin nemoci a způsobech jejího léčení?\n"Každé chronické onemocnění je důsledkem odmítnuté, nepochopené, a proto špatně" vyléčené "akutní patologie."\nJedním ze základních ustanovení moderní medicíny, která je dnes považována za absolutní pravdu, je, že nemoc musí být bojována, musí být vnímána jako něco negativního, něco, co musí být potlačeno a odstraněno.\nModerní lékař je ten, kdo bojuje s nepřítelem (virus, bakterie, houba, parazit... symptom, nemoc), snaží se ho zničit nebo potlačit. A pokud se tento „nepřítel“ brání a nadále existuje, nemá lékař jinou možnost než zvýšit dávku a počet alopatických (supresivních) léků (účinků), aby je zcela zničil, nebo aby nakonec odstranil „nebezpečný“ orgán (nebo jeho část). ).\nPodle lékařských statistik dnes známe více než 40 000 onemocnění, rozdělených do (přibližně) 1200 specializací, se kterými bojujeme s pomocí 58 000 různých léků. Bohužel je zde politováníhodná zpráva, o které není otevřeně řečeno, i když jsou peníze požadovány na výzkum zaměřený na boj s nádory, leukemiemi, lymfomy, roztroušenou sklerózou a dalšími závažnými degenerativními chorobami.\nSpočívá ve skutečnosti, že výskyt těchto onemocnění v našich dnech roste na celém světě zlomovým tempem. Od roku 1970 v Itálii se úmrtnost na nádory snížila v průměru o 22%, ale počet nových případů se zvýšil o 400% (z 470 000 v roce 1977 na 1 800 000 v roce 2007). To vše se děje proto, že stačí, když se vypořádáte s něčím, co zvýšíte a zvýšíte ji na transcendentální výšky!\nZákon o zachování energie ukazuje, že boj proti chorobám jen rosteme. Příklad: bakterie tvoří většinu biomasy na povrchu planety Země; jeden miligram mořské vody obsahuje až 100 000 bakterií, 1 gram půdy - 10 miliard, naše tělo je tvořeno bakteriemi z 90% a na naší kůži žije 1000 miliard bakterií patřících do 182 různých kmenů.\nNa západě jsou nejčastěji používanými léky antibiotika, druhá nejoblíbenější jsou analgetika, jejich použití v medicíně, veterinárním lékařství a zemědělství je prakticky neomezené, což naopak vede k rychlému nárůstu počtu mikroorganismů, které jsou vůči nim odolné. Bez pochopení podstaty zákonů vesmíru a potlačování života ve všech jeho projevech platí, že lidstvo za takové zacházení platí příliš vysokou cenu.\nOficiální medicína rozlišuje mezi tisíci chorobami a dělí je na „akutní“ a „chronické“. S „chronickou“ patologií má pacient studenou pokožku a končetiny, konstantní stav stresu, ztrátu (nebo zvýšení) hmotnosti, poruchy spánku: tato skupina zahrnuje takové nemoci, jako je rakovina, srdeční infarkt, neurodermatitida, psychopatologie atd. Ve skupině „akutních“ onemocnění - infekce, revmatismus, alergie, exantémy atd. Toto rozdělení je nepřiměřené: žádná z těchto „akutních“ nebo „chronických“ patologií není sama o sobě nemocí, je to prostě jedna ze dvou fází jediného procesu samoléčení ztracené homeostázy.\nKaždá choroba je reprezentována „chronickou“ (vagotonickou) fází a „akutní“ (sympatikotonickou, reparační) fází. Každé chronické onemocnění je důsledkem odmítnuté, nepochopené, a proto špatně vyléčené akutní patologie. Povědomí je zlomem pro přechod z vagotonické fáze do fáze reparace, což je cesta k uzdravení.\nIv. PRÁVO LÁSKY\nzákladem jakékoli choroby je popření\nČlověk je komplexní systém skládající se z astronomického počtu částí, velkých a malých, vibračních s periodou od zlomků sekundy (molekulární oscilace, toky iontů atd.) Až po několik let (hormonální). Ale navzdory takovému množství komponentů je naše tělo díky své rezonanční synchronizaci jediným celkem.\nČlověk jako celek je součástí globálnějšího celku - společnosti, lidstva, přírody, vesmíru. Interaguje jak s celým, tak is ostatními plnými částmi. Tato interakce je úspěšnější, čím více je lidská činnost v souladu, v souladu se zákony existence celku. Nemůžeme být jen součástí celku. Můžeme se z ní stát neharmonní část, proti sobě, jako rakovinová buňka, ale tato opozice nás nakonec ovlivní, naše zdraví na všech úrovních od fyzického po duchovní, protože i rakovinová buňka, zabíjející tělo, připravuje budoucnost a sám.\nZdraví je harmonie, důslednost, soulad s vnějším a vnitřním světem, celek a jeho části. V moderní ruštině slovo „celek“ znamená „takové, z něhož není nic odstraněno, ne oddělené“ a původně toto slovo znamenalo „zdravé“.\nPodle bumerangového zákona začíná veškeré utrpení odmítnutím (popíráním, bojem), především sebe samým a v důsledku toho i lidí kolem nás. Pokaždé, když porovnáme, soudíme, hodnotíme, kritizujeme nebo zažíváme hněv, nenávist, žárlivost, chamtivost, pýchu, strach; pokaždé, když je touha vlastnit, manipulovat nebo cítit sebedůvěru, se zrodí; pokaždé, když žijeme v minulosti nebo v budoucnosti, místo toho, abychom byli přítomni v jediné reálné době, jsme ve stresové situaci, a tak zvyšujeme míru intoxikace.\nStres způsobuje blok aktuální energie v těle. Takže ztrácíme energii tím, že popíráme život. Osoba si uvědomuje schopnost doplnit energii v těle přijetím života, projevující lásku. To je projevem účelnosti vesmíru. Tento základní fakt musí každý z nás pochopit a realizovat.\nČtvrtý zákon homeosynergie ukazuje, že jakákoliv choroba se rodí z negativních myšlenek a emocí, které, jak psycho-neuro-imuno-endokrinologie učí, narušením fungování žláz s vnitřní sekrecí, způsobují dysregulaci imunitního systému, metabolismus, neuro-vegetativní systém atd. by měla blokovat nebo potlačovat nemoc, naopak, síla obranného systému by měla být posílena, podpořena a obnovena zdroje těla, protože pouze organismus, a nejen další lék, může překonat povzbudit nemoc. Pokud tedy chceme skutečně dosáhnout skutečných příčin utrpení, musíme si položit otázku, jak, kdy a proč jsme ve stresu. Spolupráce s tisíci a tisíci pacienty zjistila, že jsme skončili ve stresu, když nám události, lidé, život v jakémkoliv z jeho projevů, nelíbí se nám, způsobují nám úzkost, jinými slovy to nepřijímáme jak je. Nemoc není ničím jiným než nesporným důkazem skutečného popření, které při tvorbě disharmonie vede k úzkosti, v důsledku čehož dochází k symptomům.\nOdmítnutí (odmítnutí, odmítnutí) je tedy základním prvkem, nachází se ve středu jakékoliv události, která se projevuje na úrovni těla jako symptom nebo nemoc. Na jedné straně tedy procesy, které nazýváme nemocí, nejsou ničím jiným než užitečnými a nezbytnými biologickými funkcemi, jejichž cílem je ochrana proti intoxikaci, protože v praxi je stres vyvolán tím, co nemůžeme přijmout (zákon podobnosti). Na druhé straně je to choroba somatizace vnitřní disharmonie, která odráží odmítnutí života, a tedy pochopení zkušenosti, pochopení, že tento biologický mechanismus zajišťuje přežití.\nShrnutí toho, co bylo řečeno, tedy můžeme rozeznat dvě hlavní cesty, které jsou základem života, které studie homeostázy na osobní úrovni:\n1. ZRUŠENÍ → DISTRESS → DISEASE\n2. PŘIJETÍ → EUSTERS → ZDRAVÍ\nV životě neexistují žádné jiné způsoby. Intenzita a trvání odmítnutí, "zbarvení" emocí, které se objevily během tohoto období, určují poškození specifické oblasti mozku a odpovídajícího fyzického orgánu, stejně jako závažnost onemocnění.\nonemocnění je odezva organismu, určená mírou lidského vědomí\n„Existují dvě nepřímo úměrné reality. Nemoc je možná pouze v případě bezvědomí. Nemoc je odrazem dokonalé harmonie hmoty, pouze bez vědomí je to jako setí bez sklizně. “\nHomeosynergie uvádí: buď jste si vědomi nebo onemocníte. Nemoc je jazykem duše, která projevuje stínové strany, tj. osobní aspekty neznalosti v životě jednotlivce. Nemá smysl vinit lidi za existenci stínové strany. S tímto aspektem existence musí být zacházeno obzvláště jemně. Posouzení je zároveň stejně nesmyslné, jako je správný výklad nemoci a identifikace její skutečné příčiny.\nOnemocnění je biologická metoda posvěcení stínové strany, je to šance pro růst sebeuvědomění. Pokud je veškerá práce omezena pouze na analýzu obrazu nemoci, nic se nezmění ani v původní příčině ani ve specifikách problému. Člověk nebude horší ani lepší. Povědomí neznamená jen pochopení, že my sami vytváříme vlastní nemoc, uvědomění je především vědomá volba, jak tuto odpovědnost převzít na sebe.\nOnemocnění je porušením harmonie v reakci na emocionální traumatu, která se vyskytuje současně na mentální, mentální a organické úrovni. Bez odmítnutí, odmítnutí a následného konfliktu se nemoc neobjeví: dát jí význam je prvním krokem k uzdravení. Intenzita utrpeného emocionálního traumatu určuje závažnost nemoci a typ emocí, které prožívají trauma, určuje lokalizaci patologie v těle. Nemoc je odpovědí, která je dána mírou povědomí o osobě.\nČlověk si vybere každý okamžik svého života, ale v naprostém počtu lidí je to nevědomá volba, je to popření sebe samého, volba ze strachu, že je sám sebou. Strach pochází z mylných představ o životě. Vědomá volba je sebe-přijetí a odvaha být sám sebou, upřímnost a upřímnost vůči sobě, volba z lásky a úcty k sobě a svému životu, smysl pro vlastní hodnotu. Zobrazování lásky a úcty k sobě (ale ne egoismu a vlastnímu zájmu) automaticky začnete tuto energii vysílat a vytvářet tak harmonii kolem sebe.\nPotřebujeme lásku, často se spoléháme na ostatní. Díky ostatním lidem máme představu o sobě. Kromě toho očekáváme, že splní jejich potřeby.\nVšimněte si, jak často očekáváme schválení nebo uznání od lidí, kteří se sami nikdy neocenili a nebyli vděční sami sobě. Snažíme se vyhovět obrazu očekávanému od nás a zapomínáme na to, kým skutečně jsme. Srovnáváme se s těmi, které považujeme za lepší a snižujeme vlastní sebeúctu. Přitom jsme zklamáni sami sebou a našimi úspěchy.\nUsilujeme o dokonalost a požadujeme ji od ostatních. A pokud nesplní naše kritéria a očekávání, jsme frustrovaní, zklamaní a zklamaní. Frustrování vychází z očekávání, že obdarujeme budoucí událost nebo osobu, a také kvůli neschopnosti získat to, co potřebujeme, abychom byli šťastní. Přejeme lidem, aby splnili naše potřeby, udělali nám radost, okamžitě od nich něco očekáváme.\nPokud splní naše očekávání, jsme šťastní, pokud ne, jsme zklamaní, frustrovaní, smutní, rozzlobení a dychtiví po pomstě. Navíc si neuvědomujeme, že tyto touhy omezují svobodu jiných lidí, doslova „škrtí“. A pak od nás odcházejí, aby znovu získali svobodu a znovu dýchali. Proto je tak důležité zvyšovat sebeúctu, dovolit si být sami, neplnit očekávání jiných lidí a starat se o svůj život a štěstí sami.\nDokud se domníváme, že nemůžeme být šťastní, když nás naše matka nemiluje, našeho otce, našich dětí... budeme neustále zklamaní, naštvaní, bez ohledu na to, jak moc se snažíme být milováni, a to pokaždé, když nebudeme sami. Proto je volba vždy vaše - vytvořit vědomou realitu nebo žít v bezvědomé spontánní reakci.\nMůžeme bezpečně říci, že všichni lidé v srdci chtějí být šťastní, zdraví, najít smysl života a netrpět.\nDosažení této úrovně znamená naplnit svůj život upřímností, láskou a harmonií. Tato cesta vede podél hrany holicího strojku a cena této Pravdy je vysoká - mnohem víc než většina z nás je ochotna „platit“.\nKdyž si uvědomíme, že si můžeme dát všechno potřebné pro štěstí, namísto očekávání (být prázdnou nádobou), změníme se na zdroj energie (plná mísa) a budeme moci sdílet. Okolí nás začíná respektovat (zákon podobnosti) a chce se s námi podělit o toto štěstí. Tato cesta nás v žádném případě neochrání před lidským sklonem k omylu - a právě tato okolnost nám dává jedinečnou příležitost naučit se zodpovědnost za své vlastní chyby a chyby.\nVi. PRÁVNÍ ÚPRAVA\nonemocnění je ideální volbou organismu z hlediska biologického přežití\nVšechno, co existuje, má svůj vlastní důvod, pro některé je to nezbytné, všechno je dokonalé, takže i možné chyby, které děláme, jsou jedním ze způsobů, jak tento problém vyřešit; v každém případě je to životní zkušenost. Neexistují žádné chybné činy, existují různé úrovně uvědomění a každá úroveň sama o sobě je dokonalá, má svůj vlastní účel.\nVáš smysl, vaše pravá podstata spočívá v tom, co jíte, a ne v tom, co chcete být. Nemoc má také svůj význam. Proto vše, co se s námi děje, vše, v čem žijeme, včetně utrpení a nemoci, má svůj vlastní význam a význam pro náš osobní růst, pro náš vývoj a realizaci, a to je přesně to, co musíme objevit s využití expanze, prohloubení a rozvoje našeho sebeuvědomění.\nKaždý zážitek v minulosti, i nepříjemný a nepřijatelný, bolestivý a tragický, by měl být dán smysl; jinak je nemožné žít přítomnost, tento nepolapitelný moment, bez omezení, úzkostných očekávání budoucnosti, závažnosti strachu a úzkosti, které nemůžeme kontrolovat.\nZákladem lidské bytosti, skutečným klíčem k její celistvosti a velikosti, je její autonomie, od řeckých autonomií - podle vlastních vnitřních zákonů, důvěřujících sobě samému. Skutečnou povinností člověka je zachovat jeho pravost (od starověkého řeckého αὐθεντικός, což znamená pravé), odkazuje na správnost principů, vlastností, postojů, pocitů, záměrů; upřímnost, oddanost. V psychologii je autentičnost označována jako kongruence v chování.\nNemoc, disharmonie je ztráta pravosti, neschopnost více poznávat sebe samého, Boha a přírodu a následně nemožnost vyjádřit se a dělat to, k čemu jsme přišli na tento svět. Stáváme se tak cizinci pro sebe, pro Vesmír, pro život, přestáváme porozumět tomu, co máme dělat a co ne, jak žít, jak používat harmonicky a tvořivě svou vlastní energii (život).\n„Všechno je dokonalé - nejsou žádné chyby, vina, chyby“.\nPouze tím, že to pochopí, je lékař schopen praktikovat univerzální medicínu, která je v souladu se základními zákony vesmíru as jeho pomocí pomáhá pacientovi zotavit se. Když není uzdravení klinicky prokázáno, může mít jinou podobu nebo se může projevit na jiné úrovni, například ve formě hlubokého porozumění tomu, co se děje, nebo ve vzniku sil, které mají přijmout tuto nemoc, a schopnosti koexistovat s ní, smyslu života, ve vnímání božského cíle. a důležitost životní lekce.\nKaždá terapie zaměřená na léčbu by měla být součástí univerzálního, syntetického, holistického lékařství, které dává každé lékařské činnosti úplnost, úplnost, na základě úcty k integritě jedince, jeho podstatu a zodpovědnost tváří v tvář nemoci, vrátí osobě harmonii se sebou samým a jeho prostředí.\nVII. PRÁVO JEDNOTKY\nneexistuje oddělení: všechno je propojeno\nMechanické představy o životě vytvářejí pouze hrubý model reality. Základní výzkum, zejména v oblasti kvantové fyziky, ukázal, že na úrovni elementárních částic jsou všechny látky energií. Einsteinův slavný vzorec E = mc2 ukazuje, že energie a hmota jsou dvojím projevem stejné univerzální substance.\nPředstavuje primární energii nebo vibraci, z níž každá látka sestává. Žijeme v holografickém vesmíru, ve kterém se vše odráží ve všem, a ve kterém je všechno obsaženo ve všem. To znamená, že každá jednotlivá buňka obsahuje informace o celém těle a že naše tělo zase nese všechny informace o Zemi, Sluneční soustavě a Vesmíru. Člověk je holografická jednotka, která obsahuje matici obecných informací (božská matice, absolutní).\nZákladem světového pohledu homeosynergie je princip jednoty a nedělitelnosti člověka a přírody, jejichž prvotní podstatou je energie. Je důležité pochopit, že dualita přírody, její rozdělení na fyzické a duchovní světy je pouhou konvencí. Pojem existence pouze hmotného světa vznikl v souvislosti s omezenou schopností našich smyslů vnímat okolní realitu. Z nekonečného spektra vibrací vesmíru se ty vibrace, které člověk nemůže vnímat, najednou přisuzovaly jemnému (neviditelnému, neprojevenému, duchovnímu) světu.\nV tomto fyzickém světě není mezi námi a Bohem žádná separace, Bůh je svět, to jsme my. Žijeme v našem Bohu a jsou jeho součástí, stejně jako Bůh je součástí nás, žije v nás.\nVskutku, člověk je obrovský vesmír, z velké části dosud neznámý, vytvořený v „božském obrazu“, což je syntéza všeho, co existuje, mikrokosmos a makrokosmos.\nV přírodě, každá struktura (od atomu k galaxiím) má centrum a jeho přidruženou periferii, to je, tam je vždy analogová struktura ve kterém velký s malým, vrchol s dnem je blízko spojený.\nProto se skládáme ze stejných prvků, které se nacházejí ve vesmíru, a když naše fyzické tělo přestane existovat, naše atomy jsou rozptýleny v prostředí.\nA teď se pokuste zavřít oči a představit si, že máte půl citronu, lesknoucí se na řezu, vyzařující takovou povědomou, povzbuzující vůni, pocitem prstů svěží, kopcovitou kůží, představte si, jak kousnete citron a polknete kyselou šťávu, brnění jazyka Jaká je vaše reakce?\nZvyšuje se vylučování slin: mozek dává tělu příkaz připravit žaludek na příjem citronové šťávy a na začátek trávení, i když ve skutečnosti ani jedna kapka z ní dokonce nevstoupila do úst. Takže: mozek není schopen rozlišovat mezi skutečnou a symbolickou, mezi realitou a představivostí. Moderní (ortodoxní) medicína, která se zabývá pouze fyzickým tělem, se stala naprosto materialistickou, nazvala jemný svět, svět ducha, ovoce fantazie.\nJe to již dlouho považován za lidskou bytost jako celek, jako vysoce organizovaný biologicky samoorganizující se, samoregenerační, samoregulační systém. Řada „úzkých“ odborníků, tzv. Odborníků, se dokonale orientuje pouze ve své „soukromé“ patologii.\nJe však čas otevřeně přiznat, že vedle fyzického světa existuje tenký energetický svět, který jednoduše nazýváme duchem, bohem. Je nezbytné pochopit a rozpoznat nejdůležitější aspekt lidské fyziologie, podle kterého v těle dominují tenká pole (duch). Tenké struktury (duchovní rozměr) jsou základem života, protože to je energie ducha, která materializuje fyzickou strukturu hmoty, včetně a fyzické tělo.\nJe to právě toto paradigma, které je základem homeosynergie, a široce používaný výraz „léčit duši a tělo“ přestává být prázdným zvukem, jakýmsi pompézním výrazem a ztělesňuje pravý význam medicíny. Proto mnoho lidí nazývá home-synergy lékařství lékem duše.\nHomeosynergetická medicína studuje a využívá jak v diagnóze, tak v léčbě, jemných sil přírody - jemné energie, vitality, které nejsou vnímány lidskými smysly. Současně nejsou mezi hmotou a jemnou (duchovní) rovinou bytí jasné hranice. Hmota a duch jsou považovány za protichůdné póly téže jediné univerzální substance, kde "Vše se v Jednu spojuje a Jeden se projevuje ve Vše."\nZákon jednoty svědčí:\n- Vše je jedno, neexistuje žádné oddělení\n- Všechno je propojené\n- Existuje jeden zdroj\nPsychosomatická tabulka uvádí hlavní příčiny nemocí a jejich psychosomatiky, jejímž cílem je pomáhat tradičním metodám a technikám při léčbě různých patologií a napomáhat sledování příčinných souvislostí nemocí.\nV léčbě somatických onemocnění se moderní medicína stále více a více snaží o psychologickou pomoc, kde se snaží nezjistit účinek, ale příčinu psychosomatické nemoci.\nZkušený stres a psychotrauma (psychotraumatické zážitky dětí a dospělých, katastrofy, vojenské akce, terorismus, smrt milovaného člověka atd.).\nVnitřní konflikt se sebou samým (deprese, nevyjádřený strach, hněv, zášť, vina a nenávist vůči sobě, atd.).\nV současné době je interdisciplinárním vědeckým směrem psychosomatika a tabulka psychosomatických onemocnění přináší informace o hlavních příčinách onemocnění.\nSedm zákonů homeosynergetické medicíny\nVolba povědomí o životních příležitostech nebo životním utrpení závisí pouze na nás. Pochopení a uplatňování komplexních zákonů života nám dává příležitost žít a realizovat tuto cestu.\nZákony homeosynergní medicíny jsou životem ve všech jejích projevech. To je jeho základní povaha. Volba povědomí o životních příležitostech nebo životním utrpení závisí pouze na nás. Pochopení a uplatňování komplexních zákonů života nám dává příležitost žít a realizovat tuto cestu.\nZákon: zrcadlový odraz nebo podobnost\nVšechno podobné přitahuje, obdobný je základní zákon našeho života. Celý svět kolem nás v nás existuje, ale nevidíme to. To je životní zákon, ne soubor nehod. Přitahujeme životní situace, určité lidi a různá onemocnění se specifickým účelem. Lidé, se kterými se setkáváme, jsou na stejné vlnové délce jako my. Setkávají nás s agresivními, rozzlobenými, podrážděnými, pokud se sami rozzlobíme. Když máme negativní emoce, máme onemocnění žlučníku a jater.\nVěříme, že žijeme s naší myslí, takže si nechceme uvědomit a všimnout si našeho hněvu. S pomocí lidí a nemocí dostáváme znamení, abychom se nejen povrchně cítili, ale také cítili náš vnitřní stav. Kritika lidí nám často neumožňuje vidět naše nedostatky v nich. Vidět a uvědomit si sebe v druhých je naším zrcadlem života, jeho pravidelnosti. Prostřednictvím našich partnerů, dětí, kolegů, projevujeme se, je to zrcadlový obraz nás. Lidé, které máme rádi, jsou v nich ctnosti. Lidé, které se nám nelíbí, jsou v nich nedostatky. Zrcadlo je nástroj, který všechno, co je přítomno mimo nás, je naší podstatou.\nPokud se setkávám s osobou, na kterou reaguji, znamená to, že jsme ve stavu rezonance. Má to, co je ve mně. Jsme různí lidé, máme s ním podobnosti. Říkám například, ale člověk mě nechce slyšet a k němu dochází podráždění. Člověk mě vůbec nevnímá, i když se mu snažím vysvětlit, jak se z této situace dostat.\nJe nemožné tento problém vyřešit, s odsouzením vůči člověku, zažívající silné negativní emoce. Použitím zrcadlové metody si položím otázku, koho nemohu slyšet, který případ se zvažuje. S takovou otázkou si začínám lépe rozumět a uvědomovat si, že lidé kolem mě neslyší. Změním, uvědomuji si své vnitřní vnímání a pak se změní i svět kolem mě. Když jsem se vnitřně změnil, člověk mě chce slyšet. Ochrannou reakcí těla na naše nedorozumění je naše nemoc. Chtějí nás slyšet a není potřeba nemoc, odchází.\nZákon: pro naše dobro je dána nemoc\nLegalizovaná instalace homeosynergetiky - nemoc existuje pro naše dobro. Jakýkoliv živý organismus je systém s otevřeným tokem, usilující o udržení rovnováhy. Naše zdraví může být zničeno škodlivými látkami, toxiny, ucpáním buněk a tkání. Když je porušeno, tělo musí uvést rovnováhu do rovnováhy, urychlit procesy eliminace toxických látek. Nemoc se začíná vyvíjet, pokud množství toxinů začne překročit požadovaný biologický tok. Během nemoci se aktivují nezbytné procesy ničení a neutralizace škodlivých látek a čištění těla.\nHomeosynergní medicína vysvětluje nemoc jako funkci obranného mechanismu, který začíná pracovat, neutralizuje jedy. Jedná se o jedy různého původu, které jsou zachyceny nebo vznikly v těle..\nLékaři stanovili úkol, aby pacient určil příčinu onemocnění, porozuměl významu nemoci, odhalil symptomy, porozuměl historii života člověka, aniž by provedl lékařské ošetření. Nemoc, uvažovaná tímto způsobem, je lék, který tělo používá k řešení psycho-emocionálního stavu. Existují léky biologického původu v těle - nemoci, které jsou nebezpečné potlačovat a bojovat s nimi. Výjimkou je vážný stav osoby v případě, že je nutný nouzový zásah. Nemoc je jazyk, kterým nám naše fyzické tělo předává informace, a nikoliv událost, ve které se naše myšlenky soustřeďují. S pomocí bolesti, tj. Vyjádřené energie utrpení, člověk připouští své chyby, které porušují nerozbitné zákony vesmíru.\nLékaři léčí pacienta, ale ne samotnou nemoc. Tělo je adaptace a nezažívá nemoci, reakce těla nemohou být potlačeny, odříznuty, reakce musí být naslouchány. Potřebujeme přijímat a vnímat prostřednictvím nemoci signály, které nám jsou dány.\nZákon: vše stále existuje, bez ohledu na to, jak se bráníme\nVytváříme a žijeme chronický problém, přičemž nepřijímáme vzniklý problém a nesouhlasíme s ním (nepovažujeme vnitřní konflikt za opak, znovu se nacházíme v podobných situacích). Moderní medicína, v boji proti nemocem, se snaží především ji odstranit nebo ji uhasit. Lékaři se při předepisování léků snaží zničit bakterie, viry v našem těle, eliminovat různé záněty nebo nádory. Ale my nemůžeme bojovat s nemocemi, ale pouze jejich počet je náš problém. Medicína neharmonizuje léčbu se životním zákonem, ve kterém jsou síly působení a reakce stejné. Proto se vážné nemoci nesnižují, ale rostou závratnou rychlostí, navzdory veškerému úsilí v medicíně. Nárůst počtu různých nemocí již dosáhl nedosažitelných výšek.\nPrávo: odmítnutí, odmítnutí, popření spočívá v podstatě každé choroby\nVšechny systémy našeho těla jsou v rovnováze kvůli nevědomým stresovým reakcím. Tyto reakce přispívají k různým onemocněním vznikajícím na pozadí nepříjemných myšlenek a emocí. Proto tělo nemůže fungovat jako blokátor nebo supresor onemocnění. Odstranění nahromaděných emocionálních jedů je pomoc tělu v boji proti nemoci.\nVyjadřujeme srovnání, zavazujeme se odsuzovat, hodnotit, kritizovat. Cítíme takové pocity jako hořkost, nenávidíme, žárlíme, projevujeme pýchu, cítíme strach. Máme touhu být sebejistí. Nežijeme v současnosti, ale jsme věcí minulosti nebo snu o budoucnosti. Za takových podmínek se dostáváme do stavu stresu a způsobujeme určitý stupeň psychické otravy. Provedený výzkum v různých oblastech nejnovější psychologické úrovně znalostí ukázal, že příčinou bolestivých vnímaných událostí je neschopnost pochopit a vnímat existující zkušenosti. Toto nedorozumění ovlivňuje nervový systém a způsobuje psychosomatické nemoci.\nZažíváme stresující stav, pokud nepřijímáme vše, co je, zažíváme stres ze situací, akcí lidí nebo událostí.\nOdmítání, projevené formou nemoci, se projevuje na úrovni různých událostí a slouží jako základní prvek. Nedostatek vnímání ze strany nás vyvolává stres.\nNemoc lze také považovat za vnitřní porušení harmonie organismu, odráží nedostatek porozumění zkušenosti, mechanismus, který zajišťuje přežití.\nRozvíjející se emoce způsobené intenzivním a dlouhodobým odmítáním je určeno poškozením mozku a závažností onemocnění.\nOdmítnutí je mělké, při mírném nedostatku kyslíku, hromadění škodlivých látek, aktivaci vylučování, zvyšuje se aktivita každého orgánu.\nPři odmítnutí střední závažnosti je pozorován průměrný stresový stav, nedostatek kyslíku je výraznější, dochází k narušení jednotlivých tkání nebo částí těla, objemu hmoty a ke zvýšení kartáče.\nS těžkým odmítnutím je pozorován prudký stres, dramaticky se zvyšuje nedostatek kyslíku, porušování jednotlivých tkání nebo částí těla, počet strukturálních prvků tkání přes jejich nadměrný růst, benigní nádor.\nS těžkým odmítnutím dochází k hlubokému stresu, katastrofickému hladovění kyslíku, neoplasmu tkání, dramaticky se zvyšuje počet prvků v hmotě, dochází k znovuzrození živých buněk, objevuje se maligní nádor.\nHomeosynergní medicína je lékem existujících zákonů, které nás řídí, což nám dává příležitost otevřít se a žít život.\nPrávo: volba vědomí nebo utrpení je jedním z našich způsobů\nČlověk v životě, který žijeme, trpí nebo si je vědom toho, co se děje. Vybereme jednu z těchto cest. Povědomí o tom, co se děje, nám dává příležitost žít bez utrpení nemoci.\nZákon: nejsou žádné chyby, jsou nezbytné pro náš život\nVše je potřeba pro určitý účel. Existence všeho není bezvýznamná.\nNaše problémy jsou řešeny díky všem možným chybám.\nStávající úrovně vědomí různými způsoby. Každá úroveň má svou dokonalost. Všechny naše akce jsou určeny pro konkrétní účel. Akce založené na chybách nejsou možné.\nNemá smysl mluvit o tom, jak bude člověk. Význam člověka je to, co je člověk dnes.\nNemoc má také svůj vlastní význam. Náš život, utrpení, nemoc, která se nám stala, má pro nás význam. To je náš osobní růst, evoluční změna, realizace schopností, hloubkový rozvoj našeho vědomí.\nV každém, i nepříjemný a nepřijatelný zážitek má svůj vlastní význam, i když k nám přišel s minulostí.\nPlíživý okamžik v našem životě je naší přítomností. V tuto chvíli nemáme strach, úzkost, nemáme ani čas naladit se na úzkostná očekávání něčeho, co k nám v budoucnu přijde,\nVěříme si sami, plníme zákony našeho vnitřního stavu. To je základ lidské podstaty, je klíčem k jeho holistickému a velkolepému vnímání.\nPokud se nedokážeme uznat za Boha a přírodu, budeme mít patologii a disharmonii, vyjádřenou nemocí. V tomto stavu se nejsme schopni ukázat a plnit poslání určené pro nás v tomto světě. Přestáváme chápat, co skutky a činy mohou nebo neměly být provedeny, nemůžeme najít správné využívání vlastní energie.\nLékaři uplatňují komplexní medicínu, ve které jsou prováděny hlavní zákony vesmíru. Pochopení toho, lékaři jasně vidět výsledek pacienta zotavení.\nPokud není klinicky prokázáno, že se osoba stala zdravou, projevilo se její uzdravení v jiné formě nebo dosáhlo další úrovně. To se může projevit v důkladném pochopení toho, co se děje. Může existovat síla a příležitost žít s touto nemocí. Je vnímán božský účel a povědomí o přednesené lekci.\nSoučástí univerzálního homeosynergního léku by měla být jakákoliv terapie, která přináší hojení. Zdůrazňuje vlastní zdravotní činnost. Je založen na respektu k individualitě, odpovědnosti za nemoc, schopnosti vrátit se člověku v souladu s okolní realitou a se sebou samým.\nZákon: my všichni reprezentujeme integritu, jednotu\nObsah naší tělesné informace je přenášen každou buňkou našeho těla. Naše tělo má všechny informace o naší planetě, sluneční soustavě a vesmíru. Holografický vesmír, ve kterém náš život proudí, odráží ve všem, co v něm existuje. Osoba je holografická jednotka obsahující matici všech informací. Bůh s námi nesdílí, to je svět, ve kterém žijeme. Jsme součástí Boha, je v nás.\nSvět kolem nás, se vším, co se děje, vytvořil, je "labyrint". Když jsme prošli tímto "labyrintem", ocitáme se v centru sebe samých, toto je místo našeho "já".\nLouise Hay je známá autorka, léčitelka a jedna ze zakladatelek tabulky psychosomatických příčin nemoci. Nezjistila nic nového. Moudří muži a léčitelé věděli o vzájemném vztahu psychologických faktorů a somatických nemocí před tisíci lety. Louise však dokázala systematizovat psychosomatické příčiny nemocí a najít nejúčinnější metody léčení. Talentovaná žena na toto téma napsala několik knih, které se staly světovými bestsellery. V nich podrobně uvedla informace o nalezení skutečných duchovních příčin nemocí a způsobech samoléčení.\nPsychosomatické nemoci v tabulce Louise Heyové zcela jasně ukazují, jak vnitřní negativní postoje a myšlenky mají destruktivní účinek na tělo. Dnes téměř nikdo netvrdí, že myšlenky jsou materiální. Vědci provedli stovky experimentů, které dokazují, že myšlenky ovlivňují realitu a formujeme náš život vlastním myšlením.\nMetody autora nejsou neopodstatněné. Louise byla diagnostikována s rakovinou dělohy, ale podařilo se jí vyléčit sama a plně potvrdit její teorie. Slavný spisovatel obrátil mysl mnoha lidí svým vlastním příkladem, který ukazuje, že fyzické a duševní zdraví závisí pouze na osobě samotné.\nCo píše Louise Hay o psychosomatice?\nNejprve se podívejme na to, co je to psychosomatika. Psychosomatika je ve vědeckém jazyce orientací v medicíně a psychologii, která studuje vliv psychologických faktorů na výskyt a průběh somatických (tělesných) nemocí.\nA pokud to vysvětlíte v jednoduchém jazyce, znamená to, že pokud ve vaší hlavě převažují pozitivní myšlenky, díváte se na svět s pozitivním a nedržíte se ve svém přestupku, hněvu, strachu a pocitech, pak bude vaše tělo zdravé.\nSchopnost člověka žít v radosti, klidu, štěstí, ovládat své myšlenky a emoce, být v souladu s ním - má nejpřínosnější účinek na celkový stav fyzického zdraví.\nLouise Hay není průkopníkem v oblasti psychosomatických onemocnění. První zmínka o vztahu těla a duše, vědci našli v rukopisech filozofů a léčitelů starověkého Řecka.\nDokonce i Socrates řekl: "Nemůžete zacházet s očima bez hlavy, hlavy bez těla a těla bez duše." A Hippokrates argumentoval, že uzdravení těla by mělo vždy začínat odhalením a odstraněním příčin, které brání duši pacienta v provádění jeho božské práce.\nStudoval psychosomatiky a Sigmunda Freuda. Podařilo se mu však identifikovat jen několik nemocí, které mají psychickou příčinu: migrénu, astma a alergie. Ale v té době lékařská věda byla skeptická k těmto teoriím a Freudova práce nebyla široce rozšířená.\nPrvní zdravá vědecká pozorování byla systematizována na počátku 20. století. Vědci Helen Dunbar a Franz Alexander vytvořili směr psychosomatické medicíny, včetně dalších chorob v seznamu.\nPoněkud později, Louise Hayová byla jeden z prvních autorů psát knihy o psychosomatics určené pro masy.\nLouise Hay neměla speciální lékařské vzdělání, ale to jí nebránilo studovat oblast psychosomatiky a stát se v ní vynikajícím odborníkem. Díky svým znalostem, víře, usilovnosti, pomáhala nejen sobě, ale i stovkám dalších lidí, aby se zotavili z vážných onemocnění.\nNejmoudřejší žena vyvinula metodu založenou na pozitivních prohlášeních, která by měla nahradit jejich destruktivní postoje a způsobit somatické nemoci. Louise učí lidi nejen léčit, ale také navázat kontakt s okolním světem, lidmi a především se sebou.\nCo jsou lidé nejvíce náchylní k psychosomatice\nAbsolutně každý, kdo si myslí a cítí, podléhá psychosomatickým onemocněním. Koneckonců, jsou to naše myšlenky, emoce, pocity, které tvoří energetické bloky v těle, což provokuje jednu nebo jinou patologii.\nExistují však lidé s převahou zvláštních rysů osobnosti a charakteru, které jsou náchylnější k duševním onemocněním.\nTato skupina zahrnuje lidi:\nNení schopen vyjádřit své emoce, zdrženlivý, tajný, odcizený.\nNení schopen milovat a být milován.\nZlo, podrážděné, agresivní, hnusné, pomstychtivé.\nPesimistický, v negativitě.\nPochybné, všechny na vašem účtu.\nSnažit se ovládat všechno, být si vědom všeho.\nNervózní, neustále přemýšlí o problémech a čeká něco špatného.\nZářivý, žárlivý, chamtivý.\nNemají smysl pro humor a všichni berou příliš vážně.\nSilně ovlivňovány sociálními stereotypy, bez názoru.\nZakazujete se žít tak, jak chcete, a bojíte se nedorozumění z.\nNení schopen pustit minulost, neustále je žít.\nNastavte příliš vysoké cíle.\nMají nízké sebeúcty, nemilují se, prožívají pocity viny a svou vlastní bezcennost.\nDělat nic, pracovat v nenáviděné práci.\nZměny strachu, všechny nové, nerozhodné.\nDestruktivní emoce, které každý čas zažívá. Takový je náš život a lidská přirozenost. Mělo by být zřejmé, že malé, vzácně opakované epizody s negativními myšlenkami a pocity nezpůsobí vážné onemocnění v těle. Vážné zdravotní problémy začínají pouze tehdy, když je člověk v příliš negativním stavu a destruktivní emoce se stávají zvykem.\nLouise Hey je nemoc Psychosomatics stůl\nStereotypy našeho myšlení se utvářejí na negativních zkušenostech získaných v minulosti. Tento faktor psychosomatiky a tabulka nemocí jsou vzájemně úzce spjaty.\nPokud změníte tyto dlouhodobé přesvědčení, postoje a přesvědčení, můžete se rychle a úplně zbavit mnoha problémů a nemocí. Každá nesprávná instalace vede k určitému onemocnění. A k jeho odstranění je nutné vytvořit zcela opačnou víru.\nLouise Hayová vytvořila svůj stůl na základě dlouholetých zkušeností. Ale přesto stojí za to pochopit, že psychosomatické důvody pro každého člověka jsou individuální a ne vždy přesně odpovídají popisu v tabulce.\nNíže je uveden seznam nejběžnějších onemocnění, nejpravděpodobnějších příčin jejich výskytu a hojení.\nParanoia: co to je, symptomy, co to znamená\nJaký alkohol můžete pít během těhotenství: důsledky pití\nPoruchy nervů: příznaky, domácí léčba\nFáze tvrdého pití u mužů\nKompletní test barevného testu\nPříznaky otravy karbamazepinem\nAutismus. Včasné známky, diagnostika a korekce patologie\nLéčebná a psychoterapeutická léčba chronické deprese. Podpůrná léčba a prevence\nPodle statistik každou hodinu v Rusku zemře na tuberkulózu jedna osoba. Rutinní vyšetření, zejména v případě ohrožení osoby, je schopno včas odhalit onemocnění, což znamená, že předepsaná léčba může předcházet komplikacím.\n:: Léčba deprese:\nproč se cítíme dobře, když se cítíme dobře\nnebo biochemie potěšení\nUklidňující léky na neurózy\nPříčiny dětské kleptománie\nProzac Od deprese po bulimii


nitroděložní štěnice - Wyrrgypedie\nNitroděložní štěnice byl typ sledovacího zařízení s odposlechem, který se sledovanému cíli aplikoval interně, u žen z praktických důvodů do dělohy. Mělo tu výhodu, že bylo velmi obtížně zjistitelné, mezi nevýhody pak patřil mírně zkreslený zvuk a fakt, že ji vyřadil i slabší elektrický výboj.\nPrvní prototyp zkonstruovala Banana Brannigan ze smetí na Nar Shaddaa, a to během operace na záchranu Kampperelanu. Zajaté inkvizitorce ji na palubě Twisted Sister zavedla Emily, zatímco Kerrchak jen nevěřícně přihlížela.1 Tento první prototyp měl celou řadu much, ale fungoval a přenášel zvuk až do doby, kdy Valery salvou blesků ztrestal její šéf.\nBananu napadlo, že by se podobné zařízení dalo poměrně snadno miniaturizovat, kdyby na něj měla čas a potřebnou techniku, a navrhla také princip, jakým by mohlo získávat energii přímo ze sliznice, aniž by muselo mít vlastní baterii. Tím by se jednak znovu zmenšilo, druhak by se jeho životnost prodloužila takřka na neurčito.\nProtože pak ale měla jiné starosti, výzkum na nějaký čas odložila k ledu.\nPokud se Banana k výzkumu vrátí a povede se jí vyladit (přičemž Harlaparna se do role pokusného králíka přihlásí dobrovolně), dostane se do rukou agentům bezpečnostní služby Snowman, kteří si s ní jistě užijí spoustu legrace.\n1. Banana 2676 http://ecliptica.4fan.cz/index.php?topic=3331.msg20253#msg20253\npage revision: 1, last edited: 22 Dec 2019 23:31


Úvod > Co chcete dělat? > Největší bludný balvan v Ostravě\nOstrava přírodní památka Kunčice Klement Gottwald cestování\nHornina žulovitého původu je popisována jako porfyrický granit. Jeho barva je šedorůžová s nažloutlými skvrnami draselných živců. Kvůli popílku, který se ale na jeho povrchu usazuje, se jemné zabarvení postupně ztrácí. Ale protože je kámen přírodní památkou, jednou za pět let se musí jemně očistit. A poté opět vynikne jeho původní zbarvení.\nVáha největšího českého bludného balvanu je 17,5 tuny. Jeho rozměry činí 320 krát 250 krát 155 centimetrů a jedná se o největší bludný balvan na území ČR. Vědci odhadují, že se na ledovci vezl krajinou někdy ve starších čtvrtohorách. A kdybychom chtěli vyčíslit jeho stáří, dopočítáme se několika tisíců milionů let.\nTrasa ze stanice Ostrava-Mariánské Hory k místu Největší bludný balvan v Ostravě.\nTrasa ze stanice Hulváky k místu Největší bludný balvan v Ostravě.


Hrdinové z Macourova\n1) Sámos a Šapar\nV dalekém Macourově na ostrovu Indos v roce 1456.\nPsal se rok 1456 a v Macourově na ostrově Indos se narodil manželům Sámosovým hrdina, který se zapíše do dějin ostrova jako Osvoboditel. Ve 6 letech se stal Sámos sirotkem, po té co jeho rodiče zemřeli při obraně ostrova. V té době se ujal vlády mocný vládce Šapar zvaný Šapar krutý. Krutý protože ostrov před tím nezažil krutějšího vládce než byl on. Když se psal rok 1472 a hrdina Sámos se dožil svých magických 16 let kdy vstoupí většina sirotků do řádu Šaparistů (řád který uctívá neomezeného vládce Šapara). Ale mladý Sámos nechtěl do řádu a tak utekl do lesa nedaleko Macourova. Ten les se jmenoval Ralgof a byl pověstný tím že v něm žijí Magici a Elfové jejich pomocníci. Když šel po břehu řeky tu najednou na něj vyskočil Elf poměrně malý asi jenom 50 palců. Sámos šáhl pro svůj luk který mu dal otec ve svých 6 letech ale druhý Elf ho chytl ze zadu a třetí Elf mu zastavil ruku a čtvrtý Elf chytl druhou ruku. A vedly ho do svého doupěte tam se Sámos setkal s dalšími lidmi Korusem a ženou bojovnicí Daskou. Po pár letech se ze Sámose a Koruse staly Magici a ovládali magii Sémos. Sámos dostal krutý úkol pomocí magie musí zabít kostlivce Bahňáka. Bahňák žije v údolí Bahňáka na sever od Macourova.\n2) Nejvyšší Generace\nŠel lesy a přebrodil řeku.Až došel k údolí kde Bahňák žije vytáhl svou hůl a použil na velkého kostlivce který se už po něm hnal Firebolty. Kostlivce to na chvilku omráčilo ale hned se zase hnal po Sámosovi. Sámos jen tak, tak uskočil a na Bahňáka použil Zkamenění. Kostlivec zkameněl a Sámos vystřelil z hole znovu Firebolty a Bahňák se rozletěl na mnoho kusů které musel Sámos zneutralizovat vodou aby se nespojil. Pak se vrátil do lesa Ralgof, kde už na něj čekaly jeho spolubojovníci Korus a Daskou kteří byli již také vyučeni na Magiky Nejvyšší Generace.\n3) Sámos doma\nKdyž se naučili i poslední kouzlo mohli odejít domů to už Sámosovi bylo 20 let a byl silný a statný. Všichni tři se usadili v Macourově pomáhali zdejším lidem od nemocí a zlých duchů až se staly členy rady starších. Do rady mohly vstupovat osoby starší 60 let a tak byli v radě nejmladší. Jednou za rok chodili všichni do různých měst ,tento rok do Macourova, na setkání Magiků z celého ostrova a okolí. Při třetím dnu setkání napadlo vojsko Magiky. Magici se bránili seč jim síly stačily svými holemi stříleli všude okolo, ale Šaparovců bylo více a více. Sámos bojoval jako lev. Svou holí střílel jednoho Šaporovce za druhým. Když už vypadalo že se Magici neubrání přišli Elfové z blízkého Weringtnu. Chopili své neomylné luky a zahnaly Šaporovce z neopevněného města. V Sámosovi velkou nenávist proti Šaporovi, nenávist vyvrcholila vypálením města Macourov.\n4) Přestěhování města do lesa\nVesnice se přestěhovala do lesa na rozcestí dvou cest. Vesnice se také opevnila nevelkými dřevěnými hradbami. Po vypálení vesnice se začali vesničané ozbrojovat luky a Sámose požádala aby je naučil střílet, protože luk drželi poprvé v životě. Sámos by celou vesnici nestihl naučit střílet. A tak pozval své přátele Elfy aby mu pomohly se střelbou. Po půl roce se vesničané naučili střílet.\n5) Masakr v novém Macourově\nNastalo léto přesně červen roku 1481 a tu se Šapar nepřímo znovu ozval.\nDo vesnice přišli Šaparovci. První šel vlajkonoš s bílou vlajkou se zlatým kalichem plný peněz uprostřed. Tato vlajka se používá jen za jednoho účelu vybíraní daní. Daň se vybírá je jednou za 5 let, ale tento rok se vybírala, protože tento rok trvala zima místo 3 měsíců 7 a tak král neměl peníze v královské truhle a královské sýpky byly prázdné. Vesničané došli pro Sámose a mezi tím se ozbrojili. Sámos měl zrovna návštěvu byl to badatel a cestovatel slavný Maur Ibrahim Masaj. Bavili se o tom jak Šapar je krutý vládce když v tom vtrhl do chýše rolník Winston hned jim vypráví o výběrčích daní. Sámos si vzal toulec s šípy a následoval s Ibrahimem,Daskou a Korusem Winstna k hlavní bráně.\nVyšplhali na věž a vyjednávají s výběrčím daní. Po dlouhém přemlouváním kdy se Sámos vymlouval na různé okolnosti proč daně nemůže jeho vesnice zaplatit.\nUž to vypadalo že se výběrčí obrátí a odejde s nepořízenou, když výběrčí viděl na hradbách také známou tvář protišaporovce Maura Ibrahima. Výběrčí daní se zalekl a vydal povel ke zničení vesnice. Sámos a po něm i ostatní vytáhly zbraň. A nabili. Všude v okolí byl slyšet svist dobře mířených šípů. Masakr trval asi 5 minut. Jediný mrtví z Macourovských byl právě rolník Winston, který běžel pro Sámose.\nZpráva o masakru výběrčích daní se nesla velice rychle a za pár dní byla i u ucha samotného krutovládce. Šapar se velice rozhněval a poslal na to zatracené město 500 svých vojáků.\nMezi tím se vesnice zaplnila odpůrci Šapara a jeho vlády.\n6) Sámos se žení\nSámos si vzal za svou ženu svou opatrovnici a spolubojovnici Daskou. Na svatbu přišlo mnoho lidí z ostrova i okolí kteří Sámose obdivovali a brali jako svůj vzor.\n7) Příprava na Šapara a jeho vojsko\nRozkaz Šapara se nesl rychle a tak se vesnice na útok připravovala podle rad vynikajícího bojovníka stratéga Ibrahima.\nJediné co vesnice nevěděla bylo jestli armádu vede Šapor a armáda má něco kolem 1000 členů nebo armádě velí 1 generál a pomocník a poradce Šapara jménem Lehota což se později ukázalo jako pravda.\nArmáda už byla jen půl dne od Macourova když osadníci dokončili obrané práce a pasti. Osada byla obehnána vyššími a pevnějšími hradbami a v každém rohu byly vysoké strážní hradby s velkými samostříly.\nTo celé nedělali dva dny, ale s prácemi začali, už před dvěma měsíci po masakru, protože s odplatou počítaly předem.\nNastala noc a vojáci ulehli to byl čas pro malé pomocníky Sámose a to pro Elfy. Ty přes noc zjistili že vojáků je 500 a jsou to lehkooděnci nevelí jim Šapor nýbrž generál Lehota.\n8) Porážka Šaporovců a generála LEHOTY\nKdyž se vesničané chystali k obědu ozval se varovný cinkot zvonu. Zvon se používal k informovování občanů buď o požáru nebo že jsou nepřátelé na dohled. Vesničanům měli hned jistotu že určitě nehoří a Šaporovci zaútočili.\nBylo to zrovna když se Sámos vracel tajnou chodbou zpět z Elfské vesnice na jihu ostrova u hory Smrti. Měl sebou ještě 30 Elfů kteří ho vyprovázeli a 10 Magiků kteří byli ve vesnici také na návštěvě. Všichni běželi na hradby a strážní věže kde zaujali válečné pozice.\nJen bylo slyšet jak trubadúři řvou do „ÚTOK “ a válečníci se rozběhli s žebříky na hradby. Žebříky padaly z hradeb jeden po druhém a tak Lehota rozkázal se vrátit. V blízkém lese pokáceli mohutný strom a vyřezali z něj beranidlo. Beranidlo neprorazilo bránu a když zemřel i generál Lehota vojsko se rozprahlo po celé zemi. Největší skupiny utekly do Weringtonu kde byl od Šapara poměrně klid a zbytek se vrátil do nově postavených kasáren na severu.\nŠapar byl touto porážkou tak zdrcen, že nechal popravit předsedu veškerých vojsk a osobního poradce.\nMezi tím se Macourov stal jedním největších měst na ostrově. Stále více obyvatel byli odpůrci Šapara a jeho absolutistické vlády.\n28.4 1490 se narodil Sámosovi a jeho ženě Daskou syn a lid jásal, že má Sámos nástupce.\n9) Šapar je nesmrtelný\nIbrahim vtrhl do chýše a ptal se kde je Sámos. Jeho žena Daskou odpověděla že je v druhé místnosti medituje.\nIbrahim vlétl do místnosti a říká slyšel jsi to : „Šapar je nesmrtelný“.\nTen zrádce Magik Gurst ho zaklel to je ten co jste ho minulý rok vyhodili z organizace kvůli tomu že Šapara obdivoval.\nA jak se může zabít?\nŠípem z hory Smrti, ale tam tě Elfové nepustí, protože je Elfům posvátná.\n10) Sámos I\nO 12 let později.\nPsal se rok 1502 a syn Sámose Sámos I dovršil věku 12 let, kdy Sámos chtěl poslat syna do školy magiků. Za těch 12 let se v Macourově nic nestalo. Šapar sice vypravil na Macourov pár „Vítězných výprav“ jak jim říkal. Potvrdilo se že Šapar je nesmrtelný, protože stále nestárnul.\nSámos vypravil svého syna Sámose do Ralgofu kde stále sídlila škola Magiků. Našel si zde přátele, stejně jako otec, byli to Wars a Paks. Se svými přáteli byly nejlepší studenti této prominentní školy. Dostali i společný úkol. Přinést kouzelný šíp z hory Smrti. Magici měli dovoleno od Elfů vzít jeden šíp za 100 let.\nPutovali tajnou cestou do Macourova a odtud tajnou cestou do elfského města.\nPřešli údolí Smrti až došli k hoře Smrti.\nStoupali vysoko po skalnaté cestě. Když si chtěli na chvilku odpočinout zaskočil je orel. Sámos uchopil hůl a vystřelil na ptáka ránu ale netrefil ho. Poté střílel Wars ale ptáku jenom načechral peří. Paks dobře mířenou střelou na srdce orla sestřelil. Orel šel k zemi a dopad těsně před Sámose.Sámos si všiml, že orlovi se něco třpytí na jednom drápu. Když orel spadl těsně před ním uviděl na drápu prsten. Pomyslil si, na tak posvátném zvířeti musí být přeci prsten kouzelný, a proto si ho vzal. Poté stoupaly dále až na vrchol kde střežil šípy had Smrtihlav.\nI hned na ně zaútočil. Sámos vytáhl tureckou šavli a jedním nápřahem Smrtihlava zabil. Wars pak vzal kouzelný šíp z lůna a vrátili se do magické školy. Vrchní Magik si je pozval do chýše a zeptal se jich jestli nechtějí na této prominentní škole učit. Sámos odpověděl že musí pomáhat otci a Wars a Paks chtěli zůstat se Sámosem.\nOd té doby se tito tři od sebe nehnuly ani na krok.\n11) Korus umírá\nPo celém Macourově byl velký smutek Korus ve svých 70 let umírá. S posledním dechem prozradil že jeho matku zabil Maxi, spolusprávce země se Šaparem. Sámos s Ibrahimem museli Korusovi slíbit, že jeho matku pomstí.\nPo soustavném pátraní se Sámos dozvěděl, že Maxi žije v Katase na severu ostrova kamž se Sámos nedostane. Poté zjistil že má letní sídlo v Kutu na ostrově Sup, žije zde od května do srpna. Sámos nebyl zvyklý nic odkládat na zítřek a na tož pomstu svého nejlepšího přítele. A hned se vydali se na ostrov Sup. Mysleli si, že půjdou do Xesu kde se najmou na loď a tudy se dostanou na ostrov. Když byli v půlce cesty začal se náhle Sámosovi synovi klepat prsten od orla. Podívaly se okolo a našli tajnou cestu. Zapálili pochodně a vydali se jí bylo vidět že se nepoužívá všude byli pavučiny a po zemi běhali splašené krysy.\nPo 2 hodinách došli přímo před Kot.\n12) Pomsta Koruse\nKdyž hrdinové v čele se Sámosem vyšli z tajné chodby spěchali do města. Jelikož se na noc brána města zavírá a slunce už bylo pomalu za horami. Ubytovali se v zdejších městských domech. Celou noc nezahmouřili ani očko a plánovali jak Maxima chytit. Když už se rozednívalo uviděl Sámos I Maxima u kašny právě se vracel z ranního koupání v lázních. Ihned vyběhli z domu Maxima chytli a hodily ho do pytle. Těsně potom vyběhl z domu nájemce a řekl: Co bude z placením? Sámos mu zaplatil a vydali se z města. Maxima vytáhly s pytle až u města Xesu a pěšky ho dovedly až do Macourova. Ale akce nebyla tak úspěšná jak se zdá. Maxima se sice podařilo uvěznit, ale byl tu jeden svědek. Byl to tulák, který zrovna na náměstí seděl a žebral. Když viděl, že Maxima unesli macourovští hrdinové hned to šel říci místnímu guvernérovi ostrova. Za tuto správu dostal pár pěkných Šaporáků ( platidlo pro celý ostrov). Guvernér hned poslal posla ke samotnému Šaparovi. Šapar hned poslal zprávu do kasáren která zněla „PŘIJEDU IHNED MAXI V OHROŽENÍ V MACOROVĚ PŘIPRAVTE ARMÁDU O 3000 VOJÁKŮ “. Více už si Šapar nařídit nemohl, protože měl dohromady na celém ostrově 5000 žoldáků.\n13) Šapar útočí na Macourov\nŠapar se na štěstí dřív než v prosinci do kasáren nedostal takže byla jenom jedna cesta. V Macourově mezitím upevnili hradby. Zvýšily počet strážných věží. Šapar se vydal do Macourova roku 1514. 3000 lidí bylo, ale vyčerpáno protože –30° Celsia které byly v horách je vysílilo. K branám Macourova nakonec dorazilo 2000 mužů. Šapar vydal rozkaz, který ho stál vítězství, zněl „IHNED ÚTOK “. Hodně žoldáků zemřelo na hradbách a mezi nimi i Maxim. Využil zmatku ve vesnici a utekl. Chtěl pomoct vojákům dobít vesnici a pomstít se, ale zemřel po té co ho Ibrahim shodil s žebříku na hradbách. A tak byla oplacena matka Koruse. Šapar se po 20 hodinách obléhaní vrátil do kasáren, ale pouze se 100 lidmi z celých 5000. V kasárnách bylo připraveno dalších 1500 vojáků a s nimi chtěl zaútočit na Macourov. Po třech dnech se vrátili a omrzlinami a jenom 500 mužích.\n14) Šapar se vrací z hlavního města\nKrutovládce se vrací bylo slyšet v ulicích Šaporu. Vrací se po dlouhých 7 měsících boje.Dnes se poprvé vracel z boje jako poražený. To ho vyprovokovalo k úvahám o tom, že by se mohl Sámos stát králem a teď měl představu ještě větší po tom co Sámosuv syn má zázračný šíp. Po těchto úvahách došel k závěru že vypíše na Sámose odměnu na dopadení Sámose. Všude po ostrově byly rozeslány plakáty s nápisem:\nZa živého Sámose vyplatím 5000 šaporáků. Za mrtvého 1500.\nZa jeho družinu včetně jeho syna vyplatím po 1500 šaporáků.\nŠapar (neomezený vládce ostrova Indos a okolních ostrovů)\nLidé z ostrova se Šaparovi vysmívaly jelikož za obyčejný kabát zaplatily 1000 a za krávu 5000 šaporáků. Ale Šapar více peněz dát nemohl, jelikož pokladnice byla prázdná z důvodů války se sousedním ostrovem Hafarem, který si chtěl Indos podrobit.\n15) Možné spojení dvou odvěkých nepřátel Sámose a Šapara\nDo vesnice Macourova přišla nečekaná zpráva od samostatného Šapara a v ní znělo:\n,, Milý obyvatelé Macourova a zvláště ty Sámosi moc vás prosím abyste mi pomohli ve válce proti ostrovu Hafaru. Vaše ochrana bude zajištěna dokud já budu žít nic se vám nestane".\nSámos přečetl dopis lidu sjednal zasedání rady starších. Rada starších příjala i nového člena Sámose mladšího. Rada jednala o návrhu Šapara. Vesničané namítaly, že jestli hrdinové odejdou Šapar je napadne a oni se neubrání. Po vyslechnutí návrhů vesničanů se ujal řeči Maur Ibrahim:,, Šapar mluví pravdu. Hafaři už opravdu osadili Záhoří i s městem Sutan a vojska postupují dál asi k východu za pár dní už budou u hradeb města Kapa, které má vlastní kasárny a víte jak jsou vojáci podplatní za pár šupů jsou vaši. Po hlasování, které dopadlo 4. hlasy pro a 3. proti se už Sámos, Ibrahim, Doska, Sámos mladší, a s nimi také War a Paks.\n16) Šapar a Sámos obraňují město Kara Su\nSámos a jeho družina dojeli na koních do města Šaporu, kde je uvítal velký dav lidí skandující jejich jména Šapar. Celá družina se ubytovala místních lázní. Po večeři přinesl posel plán útoku. Velký stratég Ibrahim se ujal svého místa a celý plán, jak je jeho zvykem, předělal. A ten poslal Šaparovi zpátky. Šapar po dlouhém vyjednávání s ním souhlasil.Po té se přesunuli do města Kara Su, kde postavili obrané valy.\n17) Šapar v Kara Su\nŠapar přijel do Kara Su ten den, kdy byli už Hafarští vojáci na dohled. S Šaparem přišli i Elfové s Magici z posvátného lesa Ralgof, když zaslechli zprávu o tom, že Sámos bojuje za Indos rozhodli se že budou bojovat s ním.Nyní bylo obránců asi 2000.\nIbrahim rychle přebudoval taktiku, která spočívala v tom, že se Sámos a jeho družina rozběhnou proti Hafarům a těsně před nimi se obrátí a poběží zpátky.\nHafaři poběží za nimi až se dostanou na dostřel z hradeb a strážných věží.\n18) Šapar umírá\nŠaparovi se taktika tolik líbila, že chtěl do skupiny se Sámosem, Sámos mu nechtěl odporovat a tak mu to dovolil. Vše se vyvíjelo podle taktiky. Hafaři se přibližovali a tak Sámos, Šapar a ostatní vyběhli proti nim. Doběhli na vzdálenost 500 kroků a začali se otáčet. Tu Šapar zakopl a spadl na krví zablácenou zem. A než ho jeho osobní stráž stačila zvednout, už měl od zrádného Elfa,který se dal k Hafarům, šíp v zádech. Jeho stráž ho věrně bránila, ale Šapar po chvilce přestal dýchat a skonal. Mezi tím zbylo s Hafarských mužů jen hrstka, která se rozprchla do okolních lesů.\n19) Pohřeb Šapara\nZpráva se šířila rychle a tak Šaparova manželka a dcera Dulcinela byly už za 5. dní v Kara Su. Rakev, zabalená v rudém suknu, se nesla smutečním pochodem týden do Šaporu, kde byl za velké účasti lidí celé země odnesen do rodinné hrobky.\nKdyž padala rakev do hrobu sjelo Dulcineli oko na Sámose mladšího. Zhluboka se podíval do její očí, do jejich tmavých, hnědých očí, a cítil něco u srdce píchlo to a nepřestávalo to bolet. Ona měla stejné pocity.\n20) Konečná porážka Hafarů\nZahnaní se sjednotili v New Yardu. A odtud chtěli vést nový útok a tentokrát rovnou na hlavní město Šapor. Ještě před postupem ze Záhoří poslali Hafaři neuvěřitelný dopis, který všechny pobavil:\nVaši nadřízení Hafaři vám nařizují, aby jste se hned a bez prodlení vzdali, jinak vaši zem zničíme.\nPodpis: velitel Hafarů\nSámos poslal obratem zprávu, která zněla:\nKdyž jste tak silní, že se dostanete k hradbám Šaporu, natož že je porazíte, potom se vám celý ostrov zdá.\nPodpis: dosavadní vládce ostrova Sámos\nHafaři a hlavně jejich vojáci znejistili, poněvadž pověsti o Sámosovi se šířili nejen na Indosu, ale i v širokém okolí.\nNakonec se nechali zmámit vidinou zlata za hradbami, kterou rozšiřoval velitel Hafarů.\nDne 23.5 1518, když odešla zima, postupovali Hafaři směrem Šapor, který se pod Sámosovu Prozatímní vládu bujaře rozšiřoval. Když procházeli soutěskou v Helových horách, zaútočili na ně vesničané z okolních vesnic pod vedením Sámose mladšího. Vesničané napjali luky a vystřelili šípy. Hafaři padali jeden po druhém. Po té se rozběhli zpátky ze soutěsky a rozutekli se po okolí.\nZa pár dní přišla zpráva z Sutan:\nAsi 130. vojáků odjelo koupenou lodí směrem do Hafaru.\n21)Sámos mladší se zamiloval\nPo svatbě se spolu Dulcinela a Sámos tajně scházeli na opuštěných místech.\nKde se spolu bavili a jednou při schůzce u velkého košatého stromu se Sámos k Dulcinele naklonil a dotkl se svými ústy její vlhkých rtů. Po půl roce schůzek se zeptal polohlasně a s rozklepaným hlasem: ,,Vezmeš si mě ?" Dulcinela odpověděla: ,,Já si to rozmyslím."\nSámos se pomalu deptal jak se Dulcinela rozmyslí. Na další schůzce Sámos hned ze sebe vychrlil: ,,Tak jak zní odpověď ?" Dulicnela chvíli váhala a pak řekla: ,,Ano." Sámos ji samou radostí vzal do rukou a vysoko ji zvedl a pustil na zem.\nDulcinela spadla na zem přímo na zadek. Sámos ji hned rychle zvedl a začal se jí omlouvat.\nPo měsíci příprav se rozezněli zvony kapličky archanděla Michaela v Macourově a Sámos si vedl svou budoucí ženu k oltáři. Po nevšedním obřadu plném pláče a smíchu si oba řekli své Ano. A nový vládce Indosu zahrnul svou nevěstu tulipány a růžemi.\nHostina trvala 3.dny a 3.noci, jak je na ostrově zvykem.\n22) Sámosovy reformy\nSámos hned po svém ujmutí se vlády, přeměnil název z nynějšího ,, Velké Šaparovy ostrovy," na název ,,Spojené království Indské." A hlavní město se stalo Macourov a hlavní přístavní městem jmenoval Werington. Ostrovu Sup jmenoval autonomii s vlastním guvernérem a s vlastní vládou.S tím že guvernéra jmenuje vládce ostrova Indos. Sámos jmenoval Maura Mohameda Izmira Asmabáda, který věrně sloužil Sámosovi staršímu.\nMacourov se brzy rozrostl a až měl 5 000 obyvatel. Sámos nechal vybudovat velký vládcovský palác do písmena I. V severní křídle bylo 67 místností pro hosty vyzdobené zlatem a drahými kameny. V hlavním křídle bylo 80 místností pro úředníky a diplomatické místnosti pro uzavírání smluv s jinými státy a mezi lidmi Indosu a státem. A v jižním křídlem nechal vybudovat pro Dulcinelu, sebe a pro jejich rodinu. Sámos nechal vybudovat tunel z paláce až na planinu do lesa.\nZvýšil počet hlídek v jednotlivých vesnicích a to tak že rozpustil celé kasárny v Šaporu. Peníze z cel posílal na chudobince, které zřizoval jeho otec Sámose s magiky z lesa Ralgof. Sámos ml. také založil školu pro magiky. Vyučovala se zde hlavně magie, ale i taky 4. jazyky a to egyptský, italský, mozambický a anglický.\nPo celé zemi se začali zřizovat školy, kde Maurové a Evropané učili psát a počítat. Evropané začali psát latinkou, která se pak na celé zemi uchytila.\n23) Sámos v Řecku\nPo roce vlády se Sámos vydal do Evropy. Za pár měsíců zakotvili v Řecku, které bylo pod nadvládou Osmanů. Sámos vycházel s Turky dobře, protože s ním jeli Maurové. A hlavně kvůli Mohamedovi, který uměl turecky. Po Řecku byla naplánována ještě cesta do Malé Asie. Ale Sámos měl už na ostrově své vladařské povinnosti.\nSámos vládl na Indosu spravedlivě a moudře, ale více v druhém dílu Sámos a olympijské hry.\n1metr= 1 krok\nPřílohy knihy Hrdinové z Macourova\nOstrov Indos byl objeven kolem roku 3 700 před Kristem. Ostrov kolonizovali staří Egypťané.\nNa Indosu postavili dvě pyramidy u města Weringtnu a Kulin. Ostrov osidlovali až do roku 500 před Kristem kdy ho obsadil na svých výpravách Alexandr Veliký se svým velkým vojskem.\nAlexadra Velikého roku 200 před Kristem vystřídali Římané, kteří pyramidy zbourali a postavili z nich největší koloseum mimo území Říma. V roce 18 našeho letopočtu navštívil i ostrov římský delegát Řep, po kterém bylo pojmenováno město. Římané zde vládli až do roku 1300, dávno po padnutí římské říši. Po roce 1300 se ujali vlády africké kmeny. Nejmocnější kmen byl Supuvců, kteří obývají malou část dnešního Mosambiku. V roce 1400 porazili africké kmeny Angličané. V roce 1450 vypukla revoluce, která se snažila vyhnat Angličany ze země. I přesto většina obyvatel má předky Angličany. V zemi je mnoho Maurů, potomků Římanů a Egypťanů a také mnoho obyvatel z Afriky a indiáni z Jižní Ameriky.


Staňte se profesionální vizážistkou - Kurz líčení | Slevomat.cz\nStaňte se profesionální vizážistkou – Kurz líčení pro profesionály\nUpozornit e-mailem na další nabídky podniku Salon EDITH\nPředstavujeme: Salon EDITH\nMinikurz líčení či péče o pleť v Trutnově\nStaňte se vizážistkou: Kurz líčení pro profesionály\n4,5/5Umím Excel - online kurzy Microsoft Office\n2 / 12 Salon Leona, Trutnov\nJírovcova 53, České Budějovice (mapa)\nna modelkách se naučíte jak pomocí tipů a triků vytvořit denní a večerní look, který vypadá čistě a profesionálně\nkurz je plně vybaven profesionální kosmetikou a štětci\npo obsolvování obdržíte certifikát\nkáva, čaj, drobné občerstvení\ndélka kurzu je 5 hodin\nRezervace: Termín si rezervujte na tel. 723 468 361 (Edita Kisá Karlová), pokud vám není zvednut telefon, napište sms.\nVždy hlaste své jméno a kód voucheru.\nŽe jste na kurzu malování, sochařství, pletení, vyšívání a háčkování už byla? Tak co teď objevit umění krásné tváře?\nBěhem kurzu se naučíte základní tipy a triky, jak profesionálně a čistě nalíčit denní a večerní líčení například žádané kouřové líčení.\nNení třeba mít předchozí zkušenosti. Kurz je vhodný pro úplné začátečnice, mírně pokročilé či pokročilé, které by si rády procvičily základní dovednosti líčení – př. kadeřnice, kosmetičky, vizážistky. Kurz je plně vybaven dekorativní a pleťovou profesionální kosmetikou a štětci. Můžete si však přinést i svůj kosmetický kufřík. Na tento kurz budou navazovat kurzy s těžšími technikami.\n4,1/5 (23 hodnocení)\nProfesionální a milý přístup paní kosmetičky. Poradila, doporučila a vysvětlila veškeré otázky :-)\nJírovcova 53, České Budějovice, 37001\nJírovcova 53, 37001 České Budějovice\n+420 723 468 361\nmezi nákupním centrem Igy a Palackého náměstím\nKurz líčení pro profesionály 1 099 Kč\nHodnocení podniku Salon EDITH\nHodnocení všech akcí podnikuUkažte svou krásu: Fotoproměna včetně makeupu, účesu a stylinguVrásky nebo akné - galvanické ošetření pleti, ať máte pleť jako porcelánová panenkaKonec celulitidě, striím a křečovým žilám - balíček 4 ošetření galvanickou "žehličkou"Minikurz líčení či péče o pleť až pro 2 osoby včetně profesionálních štětcůPlesová proměnaÚprava a barvení řas i obočí včetně kolagenového kosmetického ošetřeníStaňte se profesionální vizážistkou: Kurz líčení pro začátečníky i pokročiléWellness víkend pro ženy s kurzem líčení a fotoproměnou\nDěkuji za kurz líčení, profesionální jednání a hezké prostředí.\nHodnocená nabídka: Minikurz líčení či péče o pleť pro 1-2 osoby\nPaní vyzážistka i paní fotografka byly naprosto úžasné. Nedá se nic vytknout. Prostředí, komunikace a průběh focení naprosto úžasné. Samotná fotoproměna předčila má očekávání.\nHodnocená nabídka: Fotoproměna včetně makeupu, účesu a stylingu\nHodnocená nabídka: Úprava a barvení řas i obočí + kolagenové ošetření\npříjemná poradkyně, užitečné kosmetické rady\nHodnocená nabídka: Minikurz líčení či péče o pleť v Trutnově\nPříjemná vizážistka, která prezentovala pečovací kosmetiku na místě, vizážistka byla ochotná se nám věnovat déle, nakonec místo 90 minut spíš 150min. Možnost vyzkoušet mnoho pečovacích produktů, ke kterým bych se jinak nedostala.\nMísto konání České Budějovice : adresa uvedená na voucheru je neplatná, správnou adresu jsem musela zjišťovat sama, teprve když jsem salon nemohla najít. Kurz je popsán jako minikurz líčení. Ve skutečnosti jsme 80% času zkoušeli pečovací kosmetiku pro ruce a obličej. Na závěr jsme měly možnost se nalíčit, ale nebyl dostatečný výběr produktů (např barev podkladového make upu: ne všechny jsme našly odstín, který by seděl). Líčení rozhodně není hlavní náplní času, je spíše na okraj. Kdybych předem znala náplň minikurzu, nezúčastnila bych se.\nSalon EDITH Před 5 měsíci\nDobrý den, děkuji za referenci,je mi líto, že kurz nesplnil Vaše očekávání...Přesto jsem ráda, že pocit z celkového kurzu a pocitu na pleti byl pozitivní. Líčení očí a modelaci obličeje se učíme v navazujícím kurzu. V tomto kurzu se učíte, JAK si vybrat vhodný odstín makeupu pro svou pleť- takže jde spíše o techniku, nikoliv mít s sebou všechny odstíny makeupů. Ruce a pleť je třeba očistit před samotným líčením a patří mezi základní hygienické návyky, které by měla každá žena mít.To, že v kurzu při tom používám pěstící sady, ženy spíše vnímají jako plus. Ráda se s Vámi domluvím na Kurzu líčení očí, či Kurzu líčení pro Profesionály.Mějte hezký týden! Edita Kisá Karlová\nz minikurzu byl prodej kosmetiky\nHodnocená nabídka: Barvení řas a obočí nebo kolagenové ošetření\nMálo individualního přístupu.\nSalon EDITH Před 9 měsíci\nDěkuji za reakci, můžete mi prosím blíže napsat, v čem přesně byl minikurz málo individuální?Děkuji\nHodnocená nabídka: Minikurz líčení či péče o pleť


"Václav Havel ztělesňuje sjednocení Evropy." - Francie v České republice\nHomepage > Archiv > Archiv. Paměť a dějiny > "Václav Havel ztělesňuje sjednocení Evropy."\n"Václav Havel ztělesňuje sjednocení Evropy." [fr]\nPrezident francouzské republiky Nicolas Sarkozy přijel 23. prosince 2011 do Prahy na pohřeb bývalého českého a československého prezidenta Václava Havla. U této příležitosti poskytl televizní rozhovor.\nRozhovor se konal 23. prosince 2011 v Buquoyském paláci, sídle Francouzského velvyslanectví v Praze, ve stejné jídelně, kde se 9. prosince 1988 setkal tehdejší francouzský prezident François Mitterrand s československými disidenty, mezi nimiž byl i Václav Havel.\nČástečný přepis rozhovoru\nOTÁZKA: Dobrý den, pane prezidente. Děkujeme Vám za čas, který jste se nám rozhodl věnovat před posledním rozloučením s bývalým českým prezidentem Václavem HAVLEM.\nProč jste si přál přijet na jeho státní pohřeb a co pro Vás, prezidenta Francouzské republiky, Václav HAVEL znamená?\nPREZIDENT: Francouzi musí pochopit, že Václav HAVEL je velikán, který zosobňuje evropskou kulturu a znovusjednocení Evropy. Je ztělesněním evropské kultury a evropského modelu.\nSpolu s několika dalšími, jako byli Alexandr SOLŽENICYN, Lech WALESA nebo Andrej SACHAROV, přispěl k pádu Sovětského svazu. Organizoval, prožíval a ztělesňoval nenásilnou sametovou revoluci. Dnes dochází na druhém břehu Středozemního moře k revolucím usilujícím o demokracii. Nevím, jestli si všichni uvědomují, co znamenali muži jako Václav HAVEL pro náš kontinent. Jeden z jeho výroků, jejž pronesl před shromážděním desetitisíců Čechů, mne velmi oslovil. Byla to věta: „Nejsme jako oni.“\nVáclav Havel byl vězněn a prezidentem být nechtěl. Stal se jím pouze na přechodnou dobu, a ve funkci zůstal 13 let.\nZasloužil se o přechod východní Evropy k demokracii a vždy obhajoval znovusjednocení kontinentu. Stal se ztělesněním evropské kultury.\nOTÁZKA: Nacházíme se v ekonomické krizi. Není tato jednoznačně otevřená krize s Tureckem luxusem, který si Francie nemůže dovolit?\nPREZIDENT: Bojovat za svá přesvědčení není nikdy luxus. Ustoupit ze svých přesvědčení je vždy zbabělé a za zbabělost se nakonec vždycky platí.\nCelá Evropa si dnes v Praze připomíná památku Václava HAVLA. Co je jeho odkazem? Je třeba mít svá přesvědčení a bojovat za ně. Je třeba vést dialog, a to s úctou, dívat se do minulosti a brát si z ní ponaučení pro budoucnost. Stojíme na počátku 21. století. Století dvacáté bylo stoletím velkých katastrof, genocid a vražedných ideologií. Muži jako Lech WALESA v Polsku, Nelson MANDELA v Jihoafrické republice nebo Václav HAVEL v tehdejším Československu povstali, aby dali najevo, že změna je možná, a to prosazováním míru, prostřednictvím sametové revoluce, svornosti a jednoty. Pro tyto muže bylo jejich přesvědčení nade vše. Nelson MANDELA strávil ve vězení 28 let, Václav HAVEL i Lech WALESA byli také několik let vězněni, to všichni vědí. Mohl bych také uvést Jana Pavla II. Existují tedy určitá přesvědčení, o nichž se nesmlouvá.\nPREZIDENT: Jsem dnes v Praze, abych uctil památku Václava HAVLA. Jistě budeme mít jiné příležitosti mluvit o všech ostatních otázkách.\nOTÁZKA: Děkuji, pane prezidente.\nPREZIDENT: Já Vám děkuji.


ÚNOR 2016 - BARÁČNÍCI / HRR NA NĚ! / DRTINOVÁ NK / KLAUS / JAZZ / TA ZRZAVÁ / GOETZ / MARTIN - Ringo Čech\nDobrý den, dnes je 19.10.2021 - 23:58\nVítejte v únoru! Začnu zprávou z literatury. Nakladatelství Galén připravuje k vydání knihu "Z deníku osamělého běžce 2012". Je to deníček, který začíná v roce 2012. Ten rok ho taky uzavírá. Potěšilo mě, ale zároveň mě překvapilo, že krásná knížka má 400 stran. Bože, co jsem to asi všechno naplácal v tom roce 2012? Jsem na to velmi zvědavej. Uvidíme, křest bude už velmi brzo. Tak se máte gardisti na co připravit. Nakladatelství Galén vlastně vydává moje sebrané spisy, řada, který má univerzální obal, akorát se mění barva, jinak to zůstává tak, jak je to u všech sebraných spisů. Na sebraný spisy Vladimíra Iljiče ještě nemám, ale mám co dělat, brzo doženu Aloise Jiráska.\nBOMBA V PLZNI!\nHráli jsme Dívčí válku v Plzni s velikým úspěchem. Plzeň je skvělý město, já tam rád jezdím. Přišlo přes 500 lidí. Sál byl naplněnej, lidi i stáli. Úspěch byl obrovskej. Vždycky máme takovou radost, tak nás to všechny nakopne, vždycky po představení máme dobrou náladu, plácáme si po zádech, jak jsme dobrý. Sandra říkala: „Hovno jsme dobrý! Ta hra je dobrá, Ringo! A ty jsi dobrej!“ Já jsem říkal: „Hovno, Sandro. Vy jste dobrý. Ty, Maděrič, Jablonský, Martinák, Štědroň, Navrátil, jeden lepší než druhej. A samozřejmě Martina, naše skvělá Vlasta.“\nŠéf slávistický ochranky a pořadatelský služby v Edenu mě už před dvěma lety požádal, jestli bych nepřišel na Ples baráčníků. Mně se podařilo první rok vyklouznout, vyvázat se z toho pozvání, protože se mi k Baráčníkům moc nechtělo. Nepodváděl jsem, naštěstí jsem byl mimo republiku. Ale letos mě to teda neminulo. Pořadateli slávistickýmu se nedá nic odmítnout. Slávista slávistovi bratrem! To je heslo, který razil Martin Růžek a já ho vyznávám a dodržuju ho. Říkal mi: „Přijeď, Ringo, bude tam taky Helenka Vondráčková.“ Tak jsem si říkal: Tydlety řeči, to já znám, Helenka se nakonec omluví. Ne, byla tam! Dokonce přijela dřív než já, seděla tam s manželem a se stylistou. Já si z něj vždycky dělám legraci. Říkám: „Helenko, copak ty se neumíš učesat?“ Smála se, Helenka je fajn. Její manžel je skvělej. Mluvili jsme o fotbale, on byl výbornej fotbalovej brankář. Pak začal ples a já jsem teda šel první na plac a Helena až po mně. Krásný bylo, že jsem vlastně nakouknul do minulýho století. Baráčníci měli svoje kroje, oslovovali se: Konšelé….Počestné právo, pane rychtáři atd. No, nádhera! Já jsem myslel, že jsem v jiným světě! Říkal jsem fóry z mý nepřeberný zásoby, co jinýho říkat na plese, kde je plno lidí? Už některý mělo vypito, ale ne moc. Pak přišla Helenka, ale to jsem teda čuměl! Zatím u stolu seděla docela pěkná ženská, stárnoucí Helena, která se udržuje, ale jak se vrátila na jeviště s tím stylistou, tak to přišla hvězda! Skvostný vlasy, nádherný šaty, vypadala bomba. Tak jsem si říkal: Kurňa, ty moje útoky na ty vizážisty asi nejsou moc opodstatněný. Poslechl jsem si tři písničky, Helenka byla skvělá. Pak jsem jel domů. Zkušenost dobrá, ale stačí mi to na dalších pár let.\nHRR NA NĚ - NÁM SE LÍBÍ\nSupraphon mě pozval na tiskovku že vydávají dvojalbum, CD a sice Hrrr na ně, Nám se líbí. Ty naše dvě nejslavnější elpíčka se Schelingerem, tak vyjdou ve velmi skvostným vydání. Jsou tam taky, oni tomu říkají bonusy. Naplácali tam věci ze singlů, ale naštěstí všechno je to rocková muzika, do popu, který jsme dělali na začátku naší činnosti s Jirkou, nesáhli. Líbilo se mi to. Kupodivu přišli novináři, nebyla to Holubí letka, jak s oblibou říkáme. Holubí letka proto, že je vždycky přivede pan Holub, jsou to pseudonovináři, kteří mají falešný průkazy a jdou se najíst. Vypijou víno, snědí chlebíčky, vůbec do nějakejch novin nepíšou. Takže Supraphon Holubí letku nepozval, byli tam z ČTK a z rozhlasu. Nepříjemný na tom bylo, že chodili postupně, v 9.00, v 9.30, v 10.00, v 10.30 a v 11.00. A furt jsem odpovídal na stejný otázky. Dostal jsem tam dokonce záchvat, předvedl jsem tam nevrlého starce, když se mě třetí redaktor ptal, jak jsme začínali, tak jsem řekl: „Pane redaktore, hovno. Já mám webovky poměrně obsáhlý, tam je všechno. Nebo si přečtěte nějakou moji knížku. Dneska vás tady bude pět a já furt budu vyprávět, jak jsme začínali a co Jirka. Hovno! Podívejte se na webovky!“ A zase jsem zkrotnul a vyzuřil jsem se. Já jsem, jak víte, vteřinovej cholerik a ten záchvat trvá velice krátce, a pak jsem zase normální.\nNapsala mi Národní knihovna České republiky a požádala mě, jestli bych nesouhlasil, aby moje webovky, to je, bratři a sestry, drazí gardisté, to, co zrovna čtete, jestli by je nemohli digitálně archivovat. To se krásně poslouchá! Pro paměť budoucích generací bude to, co čtete teď vy a co já píšu, uložený někde v nějakým památníku národního písemnictví. A možná i v nějakým nedůstojným skladu. Neodvážil jsem se navrhnout, aby to uložili ke korunovačním klenotům. To museli být nějaký protekční frackové……Ale bude to na nosiči, kterej nezestárne a jednou budou lidi říkat: Prosím vás, kdo to byl ten Ringo, ta Helena Vondráčková? Chvíli jsme to četli, pak jsme ten nosič odložili. Je to velká pocta, takže jsem souhlasil a mám radost.\nDRTINOVÁ JE KVALITNÍ PROTIVNÍK!\nPozvala mě slečna Drtinová do svýho televizního programu. Já k ní rád chodím, s ní se dobře pracuje. Drtinová je vynikající novinářka, velmi nepříjemný a obtížný partner v diskusi, protože je perfektně připravená. Vždycky na mě nalíčí nějakou past. Dělal jsem, co jsem mohl, soudě dle vašich reakcí, tak jsem docela obhájil své stanovisko k uprchlíkům a k mému problematickému obrazu Imigranti studují němčinu. Vždycky, když jedu domů po takový diskusi, tak si říkám: Kurňa, mohl jsem být lepší. Pak vás teprve dodatečně napadá, co jsem měl říct, co jsem neřekl. Ale po bitvě je každej generál. Co bylo pozitivní, měl jsem takovej skrytej pocit, kterej se pomalinku měnil v jistotu, že Drtinová, která zastává takový oficiální eurohujerský a dobroserský stanovisko, v hloubi srdce se mnou souhlasí, akorát to, myslím, nemůže říct. Jestli bude Drtinová číst deníček a mýlím se, tak ať mi promine.\nŠel jsem zase na jazz. Pepa Vejvoda má kvarteto, vynikající, vynikající! Krásná muzika. Pepa Vejvoda je můj spolužák z konzervatoře, syn slavného Vejvody Škoda lásky. Můj vrstevník, taky sedmdesátník. Hráli božsky. Kdo mě tam zaujal, vlastně všichni, ale byl jeho klavírista Kryštof Marek, vynikající hudebník. Jeho improvizace mě úplně unesly! Tak jsme si vyměnili vizitky a říkám: „Kryštofe, stavte se na kafe.“ Zamýšlím, že bych mu svěřil, napsal jsem takový minioratorium textový, kterýho se každej bojí. Má ho David a mlčí. Kryštof Marek mi dal nádherný cédéčko, tak doufám, že ho zlomím a že se pokusí to zkomponovat. Kdo tam nebyl jako Macner! Jazzovej kritik, odborník, taky můj kamarád, kamarád Vaška Zahradníka, nás všech. Bylo to prostě setkání dědoušků. Přišel taky exprezident Klaus. Též dědoušek. Přišel v doprovodu, skvěle upravenej, moderní sestřih, téměř dohola. Seděl v první řadě, Vejvoda mu děkoval za pozvání. Vyrozuměl jsem z toho, že když byl Klaus na Hradě, tak zval Vejvodův kvartet na Hrad. Osvědčil tím svůj dobrý vkus. Nešel jsem k němu, říkal jsem si, vidí mě, kdyby se mnou chtěl mluvit, tak se pozdravíme. Neudělal to, suverénní Klaus, chodil tam… Škoda. Byl bych mu řekl, že ač zarytý Zemanovec, s jeho názorama se v poslední době plně ztotožňuju. No, chyba, chyba. Větší chyba pro Klause než pro mě.\nMIRO ŽBIRO A VYČÍTAL\nNatočil jsem krásný Hvězdy vinylu! A sice se Žbirkou a s Vyčítalem. Miro Žbiro byl tak vtipnej! My jsme oba velcí milovníci Beatles. Beatles pro nás znamenají všechno! Tak jsme ten program tak rozkecávali, že z režie Jirka Brodský na nás volal: „Kluci, musíte k věci. K vinylům a ne si povídat, co kterej Beatle…“ Já jsem říkal, že to posluchače bude zajímat. Miro Žbiro byl třeba na generálce Ringo Starra, když byl v Praze. Víte, že jsem mu namaloval obraz, chtěl jsem mu ho předat, Ringo nechtěl nikoho vidět. Taky nikoho neviděl. Žbirka mi potvrdil, že k němu nikdo nesměl do šatny. Dokonce ani číšník s panákem. I ten to musel předat osvědčenému bodyguardovi. Říkal, že ta zkouška byla skvělá. Ringo byl milej, vlídnej, bylo to v krásný atmosféře a nakonec, když zkouška skončila, tak říkal Žbirka, že Ringo se otočil a říká: „Everybody happy?“ Byli happy. Až uslyšíte tyhle Hvězdy vinylu, jsou z toho tři díly. Žbirka toho tolik řekl, tak zajímavý věci, že z toho režie sestříhá tři díly. No a samozřejmě Vyčítal! Dědeček Ringo a dědeček Vyčítal, Vyčítal šišlal, bez zubů, já jsem šišlal, ale vzpomínky tak krásný! Vlastně jsme spolu prožili celej život. Já sám osobně kolísám mezi Vyčítalem, karikaturistou, vynikajícím malířem a mezi Vyčítalem, countrymanem, kterej hraje bluegrass, jak mi řekl. A furt ho to drží. Vyčítal byl taky velmi vtipnej, poděkoval jsem mu, že někde v nějakém rozhovoru, myslím, že televizním, mě pochválil jako malíře, to mi udělalo velikou radost! Dva skvělý lidi – Miro Žbiro a Vyčítal. Natočili jsme pěkný Hvězdy vinylu - R2 Neděle 10.30 - 11.00 hod.\nKoupil jsem si knížku ,,Ta zrzavá,, kterou napsala Sára Saudková. Před lety bych řekl krásný zrzek! Dnes už jen vzpomínka! Ta zrzavá ji napsala, tak jsem se do ní začetl. Číst se to nedá. Styl samozřejmě takovej jako by básnickej, poetickej, ona je velmi inteligentní a chytrá ženská, potvora jedna, ale je to nuda. Ona tak umělecky popisuje věci do detailů a takový kraviny, že když už jsem byl na dvacátý stránce a pořád jsem byl v jejím mládí, co říkala maminka, co říkal tatínek, já jsem chtěl vědět, co si myslí ta zrzavá. Ale nedočetl jsem, ve třetině jsem knížku odložil. Kupte si ji, přečtěte si ji a dejte mi zprávu, jak se vám líbila. Já jsem taky trochu zaujatej, protože zrzavá nemá ráda chlapy, zcela evidentně námi pohrdá. Musím přiznat, že k tomu má hodně důvodů. Protože jsem Saudkův velkej přítel, tak stojím samozřejmě na jeho straně. Připravila ho prakticky o všechno, ale musím konstatovat, že tak velká škoda nevznikla, protože si vzala za muže Saudkova syna, s ním má nějaký děti, ani nevím kolik, zapomněl jsem se jí zeptat. Tak ten majetek odcizený Saudkovi zůstává v rodině, žádná velká škoda.\nNarazil jsem na internetu na Kosťu Ruchadzeho, rockového zpěváka, gruzínského rockera. Kosťa Ruchadze je taky součást mého mládí, v nějaký svý knížce popisuju, jak Kosťa Ruchadze, protože jeho tatínek byl ministr vnitra Gruzínský republiky, musel zdrhnout s maminkou, ani nevím, jak jeho tatínek dopadl. Zdrhli do Prahy, Kosťa Ruchadze vyrůstal tady. Vyrostl v rockera. Vypadal skvěle. Já vím, že působil velký zmatky, protože agentura ho nabízela jako Kosťu Ruchadzeho, sovětského zpěváka, takže oni si ho pozvali, přišli milicionáři do prvních tří řad a na jeviště vylezla mánička zarostlá a řezali Deep Purple a Black Sabbath a váleli se po zemi. Milicionáři utíkali ve zděšení, ale když si ověřili, že Kosťa Ruchadze je opravdu sovětský občan, tak se neodvážili smést je ze stolu. Na mně se Schelingerem by si už zgustli, ale na Kosťu Ruchadzeho nemohli. Tak jsem mu napsal: „Kosťo, chlapče, rád na tebe vzpomínám!“ A Ruchadze mi odpověděl: „Ringo, drž se, ještě neodcházíme.“ Ťukněte si Kosťa Ruchadze a něco si od něj poslechněte.\nHOVNO! HOVNO! HOVNO!\nUž jsem psal, jak těžce nesu, že na Vánoce nebylo moc sněhu. Jel jsem na hory, kde byl poprašek, bylo tam aspoň bílo. Šel jsem na zápraží a volal jsem do krkonošskýho údolí: Hovno, hovno, hovno! Do prdele, kde je sníh? Bylo mi to houby platný, tak teď jsem si říkal, Když v únoru hlásili, že bude ochlazení, tak jsem si říkal, že pojedu zase na chalupu, třeba tam zažiju chumelenici, kterou miluju. Jel jsem, chumelenice tam nebyla, byl reverz. Bylo tam sluníčko, zato v Praze sněžilo, byla vánice dva dny a já jsem tam seděl na zápraží a řval jsem: Hovno! Do prdele! Kde je sníh? Příroda, to jsem jí to dal, ta musela čumět! To si bude pamatovat!\nČESKÝ LVI ( ? )\nVolali mi z bulváru, ani nevím, kdo to byl, a samozřejmě já jsem vždycky ostražitej. Začali mluvit o sloupku, jestli bych jako sloupek u nich, já jsem ho tam kdysi měl a někdo je plácl přes prsty, protože víte, že já jsem velmi úderný a moje šípy míří přesně adresně. To se nelíbilo, myslím, že na komunální úrovni někdo zjebal šéfredaktora, ten tu rubriku zrušil. Tak teď jako, že by ta rubrika mohla bejt znovu, ale když jsem říkal, jestli by měla bejt čtrnáctidenní, nebo třínedělní, nebo měsíční, tak mlžili, nevěděli, říkali, že snad čtrnáctidenní. To ve mně vzbudilo nedůvěru. A pak se taky ukázalo, že oni chtěljí pouze, abych napsal hodnocení Českých lvů. Čekali skandál, že já samozřejmě, kdybych to psal, tak by skandál byl. Ale odmítl jsem to s pravdivým tvrzením: „Pane redaktore, já nikoho ze Lvů neznám, neznám ani jednoho Lva, neznám ani díla, který stvořili, nevím, co natočili. A vůbec mě to nezajímá, nedívám se na to a celá ta akce je mi u prdele.“ Takže když jsem nechtěl hodnotil Lvy, tak bylo ticho po pěšině, sloupek se nekoná.\nZDENEK SE VRÁTIL\nVrátil se Zdeněk Pohlreich s rodinou z Floridy. Tak jsem měl radost, ožilo to tady, bylo to smutný bez něj, když jsem zíral na jeho opuštěnej baráček. Dlužím mu za dvě kachny, který mi před Vánocema objednal, vzal jsem si je, když už byl pryč,a nezaplatil jsem je. Zdeněk je mým věřitelem, ale namaloval jsem mu kocoura! Uvidíte ten obrázek taky, jmenuje se, jak taky jinak, Pohlreichův kocour. Nevím, jestli jsem to už psal, ptal jsem se sestry paní Pohlreichový, jak se ten kocour, co mi leze do zahrady a žere ptáčky, jmenuje. A ona říká: „Myslíte ten zrzavej? No jak by se jmenoval, pane Čech? Zikmund.“ To mi došlo, Zikmund, liška ryšavá, mohlo mě to napadnout.\nUmřel můj velkej kamarád, architekt Jindra Goetz. Udělal neskutečně nádherný věci. Dělal Most u Remagenu, dělal Stalingrad, dělal Markétu Lazarovou, Údolí včel, Adelheid, Božskou Emmu….je toho víc. Celej život mi radil a pomáhal…. když jsem stavěl ateliér, když jsem stavěl dům, Já jsem když se Jindra odstěhoval, bydlel v jeho bytě vedle Karla Svobody. Oni si postavili v Holečkový, Goetz a Karel, takovej penthouse. Já jsem ho pak od Jindry Goetze koupil, to jsem vlastně byl soused Karla Svobody. Já jsem už psal, jak jsme k sobě lezli přes společnej balkón a jak jsme trávili mládí s krásnými a nemravnými děvčaty. Goetz, když jsem stavěl honku, když jsem stavěl v Modřanech, vždycky byl Goetz nápomocnej, vždycky říkal věci. Naučil mě pracovat s kytkama. U něj jsem se naučil, jak pracovat v interiéru s detailem, jak je důležitej detail. Taky se pokoušel angažovat v politice, protože mu to nedalo, nepovedlo se. Byl rektorem na architektuře v Písku. Miloval psy. Takže jedno smutný úmrtí. Zase odešel jeden z mých velkých kamarádů. Bude určitě v nebi, tak mu budu muset psát, pokud mi Sv. Petr nedovolí návštěvu.\nA druhej vzdálenej kamarád – George Martin, pátej Beatle, člověk, bez kterýho by Beatles nebyli to, co jsou. Geniální člověk, tak jsem si ho kliknul na internetu. Zjistil jsem, že vyšla nějaká jeho knížka. Musím ji mít! A musím si přečíst o milovaných Beatles, protože málokdo o nich ví to, co George Martin. Taky jeho smrt oznámil Ringo Starr. Byl to totiž Martin, kdo doporučil vyměnit Peteho Besta za Ringo Starra. On udělal z Ringa jednoho z Beatlů. Best ho musel nenávidět ale Ringo ho miloval. Lennon krátce před smrtí, když se ho novináři ptali na P. Besta řekl…. byli jsme zbabělci…. Já ale dodávám - zaplať Pán Bůh! Co by byli Beatles bez RINGA? Snažím se vyhnout politice, ale bedlivě ji sleduju. Vždycky se rozzuřím a pak nemůžu psát legraci, ani malovat. Jeden chytrej člověk nádherně pojmenoval tu masáž našich médii a ČT a všech eurohujerů a dobroserů, kteří se nám snaží podsunout rasismus a xenofobii a převychovat potomky Jana Žižky. MORÁLNÍ IMPERIALISMUS!!!\nJá se omlouvám, že končím takhle smutně únorovej deníček. Co naděláte? Jak říkal Wolker: Smrt je kus života těžkého. Snad vás potěším, ještě vám přidám nějaký obrazy...\nV galerii obrazů přibily nové kousky včetně legend:\nTATÍNEK TAJNĚ V BORDELU,\nKAREL GOTT ZPÍVÁ ERITREJCŮM,\nČERNÁ KOČKA - BÍLÝ KOCOUR,


Trezor Karlovarský kraj | REGIONZAPAD.CZ\nZPRÁVY Trezor Karlovarský kraj\nCheb: Odcizil trezor. Škoda 90 tisíc\nChebští kriminalisté zahájili trestní stíhání 31letého muže, kterého obvinili ze spáchání přečinu krádež.\nAš: Přišel do casina, vytrhl trezor ze zdi a odešel\nČtyřicetiletý muž z Chebu měl v polovině dubna přijít do jednoho z casin v Aši. Po několika minutách měl využít krátkodobé nepřítomnosti obsluhy a ze zdi vytrhnout kovový trezor, který se nacházel za barem. S tím měl následně casino opustit. Tímto svým jednáním měl způsobit škodu téměř 30 tisíc korun.\nAš: Zaměstnankyně zpronevěřila peníze\nPolicisté z Obvodního oddělení Aš sdělili podezření ze spáchání přečinu zpronevěry místní třiatřicetileté ženě.\nMariánské Lázně: Z prodejny odcizil trezor\nChebští kriminalisté zahájili trestní stíhání třiačtyřicetiletého muže z Mariánských Lázní, kterého obvinili ze spáchání přečinu krádeže.\nTřiatřicetiletá žena z Aše měla být na začátku října na návštěvě u dvaašedesátiletého cizince poblíž Skalné.\nAš: Z trezoru odcizil 200 tisíc\nChebští kriminalisté sdělili 65letému muži z Chebska podezření ze spáchání přečinu krádež.\nRegion: Policejní prevence. Auto není trezor\nBlížící se letní sezona s sebou přináší různé příležitosti výletů, návštěv koupaliště, různých sportovních a kulturních aktivit. Proto by policie ráda upozornila řidiče na nebezpečí vloupání do osobních vozidel.\nKarlovy Vary: Policisté objasnili krádež šperků\nKarlovarští kriminalisté zahájili trestní stíhání 38leté ženy z Karlových Varů, kterou obvinili ze spáchání přečinu krádež.\nChodov: Vloupali se do baru. Škoda 250 tisíc\nKriminalisté objasnili případ vloupání do provozovny baru v Chodově, ke kterému došlo v neděli dne 8. října 2017 v brzkých ranních hodinách. Nyní zahájili trestní stíhání dvou mužů ve věku 26 a 28 let, které obvinili ze spáchání přečinu krádež v jednočinném souběhu s přečinem poškození cizí věci spáchaný formou spolupachatelství.