Memory Alpha:Nejčastější chyby na Memory Alpha | encyklopedie Star Treku | FANDOM powered by Wikia\nMemory Alpha:Nejčastější chyby na Memory Alpha\nNováčci jsou na Memory Alpha vítáni – právě oni jsou velmi důležitou částí tohoto projektu. Chceme, abyste věděli, že uvítáme vaše nové články nebo editace článků existujících. Chtěli bychom, abyste články editovali s odvahou. Memory Alpha považujeme za společenství sobě rovných spolupracovníků, ať už to jsou čerství příchozí nebo „staří mazáci“. Nemáme příliš mnoho neporušitelných zákonů s výjimkou toho, že Memory Alpha je encyklopedie psaná z neutrálního hlediska; je tu ovšem řada pravidel, doporučení a tradic, s nimiž byste se měli seznámit, abyste je zbytečně neporušovali a ušetřili si spory.\nExistuje řada častých chyb, které někteří noví archiváři dělají. Následující seznam je vytvořen, abyste zbytečně neopakovali chyby, které už před vámi udělali jiní. Zde je seznam toho, čeho byste se měli při práci na Memory Alpha vyvarovat:\nNepřistupujte k Memory Alpha jako ke slovníku. Přestože dobré heslo může obsahovat jen o málo více údajů než slovníková definice, na Memory Alpha se nezabýváme definováním běžných slov nebo sestavováním slovníku. Zároveň mějte na paměti, že definování odborného a akademického žargonu nutného k pochopení delšího článku je nejen vhodné, ale i doporučené.\nNemažte užitečný obsah článků. Je nezdvořilé a kontraproduktivní jednoduše smazat obsah, který je užitečný, jen protože není úplně neutrální (proč raději neodstranit zaujatý tón článku?), nebo protože je špatně zredigovaný (proč raději neprovést nezbytné redakční úpravy?). S výjimkou jednoznačných případů vyžaduje smazání více vět nějaké vysvětlení na diskusní stránce daného článku. Dobrým pravidlem je nikdy nezmenšit rozsah užitečného obsahu článku.\nNezacházejte s Memory Alpha jako s diskusním fórem. Je velmi snadné se na diskusních stránkách zapojit do emociálních, zaujatých debat na různá témata. Pokud to nepřispěje k vylepšení článku, což většinou nepřispěje, je lepší se podobným debatám zcela vyhnout. Na Internetu je mnoho jiných míst, kde se můžete zapojit do debaty a snažit se přesvědčit ostatní o vašich názorech. To se ale nehodí na Memory Alpha, protože my se zaměřujeme na vytvoření encyklopedie.\nNepředpokládejte, že za každým článkem je konkrétní autor. Běžným nepochopením mezi nováčky na Memory Alpha je domněnka, že jeden článek rovná se jeden autor. To je pak vede k tomu, že článek kritizují na diskusních stránkách, zatímco by bylo snadnější, kdyby článek sami opravili. Pravdou je, že žádný článek nemá pouze jednoho oficiálního autora, i když na článku třeba pracoval jenom jeden archivář. Kdokoliv může upravit jakýkoliv článek: jestliže zjistíte v článku nesrovnalosti a jestliže jste schopní je opravit, udělejte to. Neuchylujte se k diskusní stránce, pokud zdvořilost nebo komplikovanější okolnosti nevyžadují, abyste vysvětlili, co jste změnili (obvykle to není nutné), anebo abyste se nejdříve zeptali.\nNezaujímejte bojovou pozici. Většina lidí hned pochopí, že Memory Alpha je společenstvím lidí zavázaných ke spolupráci a dosažení přátelského souhlasu. Najdou se ale i tací, kteří neshody na Memory Alpha staví na roveň osobní urážky. Většina ostřílených archivářů ale nemá zájem trávit čas nechutnými rozepřemi. O to na Memory Alpha nejde. Upřímně řečeno, i mezi pravidelnými archiváři vznikají rozhořčené debaty. Nikdo není dokonalý. Přesto většina z nás je zde kvůli vytváření encyklopedie, a tak je nám nepříjemné, když k takovým svárům dojde. Proto se možná hodí trocha etikety na Memory Alpha.\nNesuďte a nesnažte se Memory Alpha změnit dříve, než jí porozumíte. Uvědomte si, že Memory Alpha je práce za pochodu a mnoho inteligentních lidí na ní pracuje a záleží jim na ní. A také o ní hodně přemýšleli. Někteří lidé přijdou a aniž by pochopili, jak a proč Memory Alpha funguje, začnou požadovat větší kontrolu, anebo soudí celý projekt na základě nových, nedokončených a jinak neúplných článků. Jednoduše řečeno, chcete-li se tady cítit příjemně, tolerujte, prosím, trochu (dočasné) nedokonalosti. Mějte na paměti, že na Memory Alpha pracujeme všichni společně a že je stále lepší a lepší. Přečtěte si často kladené otázky, abyste se o Memory Alpha dozvěděli více.\nCitováno z „https://memory-alpha.fandom.com/cs/wiki/Memory_Alpha:Nej%C4%8Dast%C4%9Bj%C5%A1%C3%AD_chyby_na_Memory_Alpha?oldid=2652“


Duben 2014 « Archiv | wind-in-the-wardrobe\n24. dubna 2014 v 12:50 | kreativita\nNedávno jsem tady popisovala jak jsem vyráběla neviditelnou krabici na nudné dospělácké věci jako třeba časopisy, rozečtené knihy a tak. Když jsem plánovala výrobu krabice na dětské hračky, bylo jasné, že nebude neviditelná ale naopak viditelná.\nV Ikea jsem narazila na balicí papír s úžasným motivem lesa. Je pohádkový, ale ne infantiní. Spíše tajemný a má atmosféru. Hned jsem se do toho motivu zamilovala a jak bude vypadat viditelná krabice, bylo vyřešeno. Koupila jsem si i blok, jehož desky zdobí stejný motiv. Jen se zatím nenaskytla žádná příležitost napsat do něj něco, co by si tak krásný blok opravdu zasloužil (mimochodem, podobných bloků mám doma několik a všechny jsou zatím prázdné ).\nNepočítám s tím, že ta krabice vydrží věčně, přece jen je z papíru. Ale nějaký ten měsíc snad zvládne.\nNa výrobě není nic složitého. Budete potřebovat krabici, štětec, herkules naředěný vodou a balící papír. Krabici štětcem potřete herkulesem a přilepíte papír. Nejvýznamnější faktory tvoření ovšem tolik nesouvisí s krabicí. Zaprvé si musíte zajistit spící dítě a zadruhé plnou sklenici vína .\nNáročnější než výroba krabice byla paradoxně její dokumentace za spolupráce malého fotografa, který chtěl za každou cenu změnit nastavení foťáku.\nPřeji hodně úspěchu při podobných kreativních pokusech.\n21. dubna 2014 v 22:20 | outfity\nDnešní volný den se opravdu vydařil, venku bylo příjemně a tak jsme vyrazili na výlet. Jak by ale řekl můj muž (který má i k sebelepšímu počasí nějakou výtku): "Ještě to není na svetr". A tak jsem nás oblékla do drsňáckých stylových bund. Líbí se mi, když rodiče a děti ladí. Většinou to teda platí o mámě a dětech, muži většinou mají v oblékání svou hlavu.\nPotkali jsme rodinku, u které bylo na první pohled znát, že k sobě patří. Máma a děti měli oblečení ze stejné látky s červenými proužky. Působilo to vesele...\nNáš rodinný outfil ale působil drsňácky... protože my jsme drsňáci . Křivák je prostě klasika. Ikonický kousek. A v současné době je navíc hodně populární a vrací se do módy. Dá se kombinovat skoro se vším. Hodně profláknutá je kombinace s něžnými večerními šaty. Ale nejlepší je kombinace s dítětem. V křiváku . Zaručeně vaši rodinku nikdo nepřehlédne.\n15. dubna 2014 v 0:16 | extra\nA drátkujeme dál\n9. dubna 2014 v 21:14 | kreativita\nNedávno měla narozeniny moje milá maminka a jako dárek jsem se rozhodla, že jí udrátkuju podobný košík na ovoce jako mám já. K tomu závěsnou dekoraci ptáčka v kleci. Doplnila jsem drát modrými korálky, aby výrobky ladily s její modrobílou kuchyní. Plánuju si z drátků vyrobit věšáček na klíče, tak vám pak výsledek taky ukážu. Tento můj druhý košík je precizněji udělaný než první. Ještě jich udrátkovat tak 15 a bude ze mě profík .


Mgr. Jarmila Brázdilová\nUČIVO NA MEET OD 3. KVĚTNA\nUČIVO NA MEET OD 19.DUBNA\nZAHÁJENÍ ROTAČNÍ VÝUKY VE ŠKOLE\nhodnocení vašeho dítěte za třetí čtvrtletí naleznete ve Škole online. Prosím o přečtení a zároveň o potvrzení zpětnou zprávou, že jste se s hodnocením obeznámili. Všechny případné dotazy můžeme řešit v pondělí 12.4. na třídních schůzkách.\nV pondělí od 12.4. zahajujeme rotační výuku. Prosím o spolupráci, dodržování pravidel, o vstřícnost a trpělivost.\nVěřím, že se vše zvládne.\nPřeji vám v následujících dnech pevné zdraví s očekáváním krásného jara.\nUČIVO NA MEET OD 6. DUBNA\nUČIVO NA MEET OD 29. BŘEZNA\nPŘEJI VÁM KRÁSNÉ A POHODOVÉ VELIKONOČNÍ PRÁZDNINY :-)\nUČIVO NA MEET OD 15. BŘEZNA\nUČIVO NA MEET OD 8.BŘEZNA - 12.BŘEZNA\nUČIVO NA MEET OD 1.BŘEZNA - 5. BŘEZNA\nUČIVO NA MEET OD 15. ÚNORA - 19. ÚNORA\nPŘEJI KRÁSNÉ A POHODOVÉ JARNÍ PRÁZDNINY :-)\nBUDU SE NA VÁS TĚŠIT 1. BŘEZNA :-)\nUČIVO NA MEET OD 8. ÚNORA - 12. ÚNORA\nPÁTEK ČJ+M ČJ BODOVÝ TEST M BODOVÝ TEST\nUČIVO NA MEET OD 1. ÚNORA - 5. ÚNORA\nPŘEJI VÁM ÚSPĚŠNÉ ZAHÁJENÍ DRUHÉHO POLOLETÍ A TAKÉ NÁVRAT DO TŘÍDY V DOHLEDNÉM ČASE :-)\nPÁTEK ČJ+M ČJ TEST M TEST\nUČIVO NA MEET OD 25. LEDNA - 28. LEDNA\nPÁTEK = POLOLETNÍ PRÁZDNINY :-)\nUČIVO NA MEET OD 18. LEDNA - 22. LEDNA\nPÁTEK ČJ+M ČJ-TEST M-TEST PŘV\nTŘÍDNÍ SCHŮZKY a UČIVO NA MEET...\nv pondělí 11.1. 2021 proběhnou na naší škole třídní schůzky. Budou se konat distančně, tj. bez osobní přítomnosti Vás rodičů ve škole. Budu Vám k dispozici v čase od 16.00-18.00, kdy mě můžete kontaktovat na emailu. Zápis z třídních schůzek s důležitými informacemi jste obdrželi ve Škole online v mailu.\nDěkuji Vám předem za potvrzující zprávu o seznámení hodnocení Vašeho dítěte.\nVaše třídní Jarmila Brázdilová\nUČIVO NA MEET OD 11. LEDNA- 15. LEDNA\nPONDĚLÍ ČJ+M VL\nČTVRTEK ČJ+M VL\nUČIVO NA MEET OD 4. LEDNA - 8. LEDNA\nPONDĚLÍ AJ ČJ + M VL\nÚTERÝ ČJ + M\nSTŘEDA AJ ČJ + M\nČTVRTEK ČJ + M VL\nPÁTEK PŘV 1 PŘV2 ČJ + M M-BODOVANÝ TEST ČJ- BODOVANÝ TEST\nROZVRH HODIN NA MEET: ZDE\nDovolte mi pozdravit Vás v novém roce a popřát všem pevné zdraví, pohodu a klid navzdory složité době, kterou všichni prožíváme. Přišel Vám mail od vedení školy, který Vás informoval, jak bude probíhat výuka od 4. ledna.\nV pondělí 4. ledna v 8.00 se přihlásí všichni žáci naší třídy do našeho kurzu 4.A v rámci aplikace Google Classroom. Na meetu se společně pozdravíme a řekneme si, jak bude probíhat další distanční výuka. Pokusím se zachovat již zaběhnutý systém používaný v podzimní distanční výuce, ale vše bude ještě v pondělí upřesněno.\nPřeji Vám hezký zbytek víkendu a úspěšný start do roku 2021 :-)\nVaše třídní učitelka Mgr. Jarmila Brázdilová\nZpráva od paní učitelky Oršelové: Vlastivěda\nKonec výuky v tomto kalendářním roce\nz nařízení vlády vyplývá, že konec výuky v tomto kalendářním roce připadá na pátek 18. 12. 2020.\nVýuka dle rozvrhu bude probíhat do čtvrtka 17.12.\nV pátek bude třídnický systém. Konec vyučování bude beze změn z důvodu zachování stávající organizace při vydávání obědů. Žádné změny se nebudou týkat ani provozu školní družiny.\nDo nového roku Vám přeji pevné zdraví a štěstí.\nSnad se sport a zpěv brzy do škol vrátí.\nTěším se na společné setkání v lepších časech.\nVaše třídní Mgr. Jarmila Brázdilová\nUČIVO NA MEET OD 23.11. - 27.11.\nPONDĚLÍ AJ ČJ + M VL1\nSTŘEDA AJ ČJ+M\nČTVRTEK ČJ + M ČJ-PL-VYJ.SLOVA VL\nPÁTEK PŘV ČJ + M\nUČIVO NA MEET OD 16. 11. - 20.11.\nPONDĚLÍ AJ ČJ+M VL VL-ČAS VL-TEST\nSTŘEDA AJ M+ČJ\nČTVRTEK ČJ+M VL -ČAS VL-ŘEKY VL\nPÁTEK PŘV PŘV TEST1 PŘV TEST2 M+ČJ ČJ - BODOVANÝ TEST M-BODOVANÝ TEST\nUČIVO NA MEET OD 9.LISTOPADU - 13. LISTOPADU\nPONDĚLÍ AJ M+ČJ VL VL MEET\nČTVRTEK ČJ+M ČJ -PRACOVNÍ LIST VL VL MEET\nPÁTEK PŘV M+ČJ BODOVANÝ TEST ČJ BODOVANÝ TEST M\nUČIVO 2. 11. - 6. 11. 2020 + MEET NA CLASSROOM\npodzimní listí i prázdniny nám uletěly a zítra máme pondělí 2. listopadu. Budeme pokračovat v distanční výuce on-line přes CLASSROOM na MEETu. Před podzimními prázdninami jste se všichni úspěšně přihlásili na kurz 4.A a výuku jsme si vyzkoušeli. Bylo nutné se také přihlásit na předměty přírodovědy, vlastivědy a angličtiny, kde jste měli připraveny úkoly k těmto předmětům. Kódy na přihlášení zůstávají stejné. Seznámím vás s rozvrhem hodin na MEETu. Dole pod zprávou máte odkaz na tisk rozvrhu hodin.\nOn-line vyučovací hodiny jsou povinné, absenci žáka omlouvají rodiče zprávou (omluvenkou) ve Škole online či zprávou třídnímu učiteli. Online konzultace jsou dobrovolné a slouží k dotazům žáků k učivu, absenci není nutné omlouvat. Konzultace budou probíhat od pondělí do pátku mimo čtvrtek v čase 12.00-12.30. Pokud se do 10 minut nepřipojí žádný žák ani zákonný zástupce, bude konzultace ukončena.\nNa základě pokynů pro 1. stupeň bude on-line výuka anglického jazyka probíhat každé pondělí a středu od 8.00-8.30. Žáci se přihlásí do skupiny podle vyučujících učitelů - paní učitelky Cenkové a Čuperové.\nVlastivěda on-line je naplánovaná v pondělí od 10.45-11.15. a ve čtvrtek od 11.45 - 12.15.\nNáš kurz 4.A na český jazyk a matematiku bude zahájen pro 1. skupinu v 8.45, pro 2. skupinu v 9.15 a pro 3. skupinu v 9.45. Rozdělení do skupin zůstává z naší předešlé říjnové on-line výuky. Následně po ukončení on-line výuky nastává čas pro samostatnou práci žáků. Těším se na vás :-)\nZnovu zdůrazňuji, pokud se vám přihlášení nedaří, nastanou technické problémy, prosím zachovejte klidnou hlavu. Pracovní listy k výuce i plán společné práce na MEETu budou vždy i na webu třídy. Stačí si listy k výuce vytisknout.\nPřeji vám v následujících dnech hlavně pevné zdraví. Případné dotazy i připomínky mně pište na Školu on-line nebo mě kontaktujte na mobil. Předem děkuji za vaši spolupráci i komunikaci.\nROZVRH HODIN K TISKU: ZDE\nUČIVO NA MEETu A PRACOVNÍ LISTY:\nPONDĚLÍ 2.11. AJ CENKOVÁ AJ ČUPEROVÁ M+ČJ MEET M-pracovní list VL-ZÁPIS VL-DÚ VL-on-line\nÚTERÝ 3.11. ČJ+M MEET ČJ-pracovní list\nSTŘEDA 4.11. AJ CENKOVÁ AJ ČUPEROVÁ M+ČJ MEET M-pracovní list\nČTVRTEK 5.11. ČJ+M MEET ČJ-pracovní list VL-ZÁPIS\nPÁTEK 6.11. Přv Přv -dýchání ČJ+M MEET Bodovaný test ČJ Bodovaný test M\nDěkuji všem rodičům za spolupráci v distanční výuce. Chtěla bych velmi pochválit celou třídu v plnění úkolů a zapojení do našeho kurzu CLASSROOM a na MEET.\nPřeji všem klidné prázdniny, které se nám prodlužují na celý týden a těším se na společné setkání ve třídě. Sledujte proto webové stránky třídy, kde budou čerstvé informace o listopadové výuce. :-)\nInformace pro rodiče o distanční výuce od 2.11. 2020 pro 1. stupeň\nProsím o přečtení zprávy od vedení školy.\nUČIVO 19.ŘÍJNA - 23.ŘÍJNA 2020 + ZAHÁJENÍ MEET NA CLASSROOM\nPONDĚLÍ 19.10. ČJ M AJ-ČUPEROVÁ AJ-CENKOVÁ VL-ZÁPIS VL-DÚ\nÚTERÝ 20.10. ČJ M AJ-ČUPEROVÁ AJ-CENKOVÁ\nSTŘEDA 21.10. ČJ M AJ-ČUPEROVÁ AJ-CENKOVÁ\nČTVRTEK 22.10. ČJ M AJ-ČUPEROVÁ AJ-CENKOVÁ VL\nPÁTEK 23.10. ČJ M AJ-ČUPEROVÁ AJ-CENKOVÁ PŘ\nMANUÁL JAK NA CLASSROOM-ÚKOLY\nv pondělí 19. října v 8.00 se společně pokusíme navázat spojení a zahájíme výuku přes obrazovku PC na MEET přes CLASSROOM:-). Pozor! Pokud se vám přihlášení nezdaří, prosím zachovejte klidnou hlavu. Pracovní listy k výuce budou vždy i na webu třídy. Stačí si listy vytisknout a v listopadu je předáte ke kontrole ve škole. Ještě malá připomínka. AJ jsou sice na každý den, ale stačí vytisknout jen jednou:-)\nManuál - jak na classroom - úkoly\nMANUÁL - JAK NA CLASSROOM\nÚkoly na pátek 16.10.\npřírodověda 16.10. přírodověda -test1 přírodověda-test2\núkoly na čtvrtek 15.10.\núkoly na čtvtek 15.10.\nvlastivěda 15.10. značky VL\nÚKOLY NA středu 14.10.\njak jistě víte, od zítřka zahajujeme distanční výuku. Dnes jsem dětem rozdala mnoho informací do kontaktního deníku. Mimo jiné jsem dětem zadala i práci. Prosím sdělte dětem, aby práci prozatím neplnily. Je změna. Úkoly budu zasílat každý den dle rozvrhu. Práce tedy bude rozdělena. Zítra dostanou žáci zprávu, co ten den mají vypracovat. Do pátku bych také ráda rozběhla zkušební provoz aplikace Classroom. V kontaktním deníku mají žáci přístupové údaje. Ve třídě jsme si vyzkoušeli přihlášení. Kód do naší třídy 4.A jsem vám napsala do mailu. Pokud se nebude dařit přihlášení, tak mě kontaktujte. Učivo zadávané v této aplikaci bude totožné s i s učivem zde na webu třídy.\nPokud není něco jasné, pište prosím mně. Domluvíme se.\nMnoho trpělivosti a hlavně zdraví vám přeje vaše třídní Jarmila Brázdilová.\nTŘÍDNÍ SCHŮZKY - OSOBNÍ ÚČAST RODIČŮ JE ZRUŠENA !\n1. Sledujte, prosím stále aktuální informace ohledně hygienických zásad v budově školy.\nKe komunikace se školou používejte v co největší míře aplikaci On-line škola. Důležité a aktuální informace najdete právě tam.\nŠkola se připravuje na případnou distanční výuku. Vzhledem k tomu, že distanční výuka je dle školského zákona povinná, zavádíme využívání výukové platformy Gogole Classroom. Učitelé se s ní postupně seznamují. Informujte mě, prosím přes On-line školu, zda máte k dispozici alespoň základní techniku a internetové připojení.\nVeškeré školní akce jsou v prvním pololetí omezeny na minimum.\nV září hodnotím školní práci pouze slovně. Snažím se děti motivovat a povzbudit. Skutečná klasifikace se rozběhne od října 2020.\nProsím o úhradu pracovních sešitů do ČJ, M, Př, AJ.\nCelková cena 330,- Kč\nDěkuji všem rodičům za bezproblémový a nekonfliktní start do nového školního roku.\nIV.A ŠKOLNÍ ROK 2020/2021\nVěřím, že se všem prázdniny náležitě vydařily. Už se těším na společné setkání, které plánuji na pondělí 21. září v 16.00, kdy máme na škole třídní schůzky.\nV letošním školním roce nás čeká nový systém vzájemného předávání informací ze života školy, hodnocení a omlouvání žáka. Naše škola přechází na elektronickou podobu třídní knihy (pro učitele) a žákovské knížky (pro rodiče a žáky). Bez aktivace přiděleného PINU tento nový systém ovšem nebude funkční. Snad se vám všem již podařilo přihlášení. Chtěla bych vás požádat o kontrolní zprávu pomocí elektronické adresy, zda jste přihlášení na Školu OnLine.\nElektronická Žákovská knížka, se týká žáků od 3. do 9. ročníku, kteří se budou známky a hodnocení dozvídat výhradně touto cestou. Do Kontaktního deníku si budeme zapisovat důležitá sdělení i omlouvání žáka.Omlouvání můžete provést i elektronickou cestou. Budeme se snažit o písemné dublování všech informací. V letošním školním roce budeme tedy ve spojení přes Kontaktní deníky, tyto naše webové stránky třídy a také přes Školu OnLine. Tento systém bude jistě důležitý, pokud by nastala situace distanční výuky.\nČJ AJ M VL PV\nČJ M ČJ AJ TV HV\nVV ČJ M ČJ AJ\nČJ M TV AJ VL\nPŘV AJ M ČJ VV


BTW: Jo povidla, ty taky můžu! | Dedeník\nBTW: Jo povidla, ty taky můžu!\nJe to láska pozdní, ale vypadá trvale. To bude tím, že dřív jsem domácí prostě neměla a kupovaná měla tendenci připomínat temnou podešev – hlavně ta z kelímku. A o čem to vlastně mluvím? Inu, o povidlech!:))\nKdysi dávno za časů babiččiny zahrady obhospodařovala potřeby celé rodiny jedna jediná slivoň, neboli švestka a její plody prostě nikdy nestačily. Po velkolepých podzimních orgiích švestkových knedlíků (v naší rodině tvarohových), švestkových koláčů (ve slavnostnější variantě podkládaných polštářem našlehaného tvarohu) a slíváků (kynuté švestkové bochánky) se zbylé švestky obvykle zavařily do kompotů, které miloval především náš děda.\nTedy nejen on – kombinace hustého švestkového a hruškového kompotu zavařeného s trochou jedlých jeřabin, byla naprosto úžasná. Povidla se tak dělala minimálně – spotřebovala moc švestek a navíc doma bylo vždycky plno domácích marmelád, které posloužily podobně. Já jsem přišla s domácími povidly do pravidelného styku až poté, co začaly sousedovi Zdeňkovi pravidelně rodit jeho nově zasazené slivoně. A rychle jsem jim propadla:))\nKromě prostého použité povidel třeba na čerstvý celozrnný rohlík nebo krajíček chleba se nabízí celá řada dalších možností, jak tuto dokonalou pochutinu využít. Tak například krucánky líné hospodyně! To vezmete nějaké hotové těsto – lístkové je luxusní (ale lze i to na pizzu nebo croissanty – dodala Bubu) namažete ho povidly, plát zavinete do rolády, nakrájíte napříč, vzniklé krucánky dáte na plech vyložený pečícím papírem, máznete vajíčkem (v případě extrémní lenosti tukem:)), upečete, pocukrujete. Sníte, pokud si pro sebe kousek uhájíte:))\nDěti obvykle milují taštičky z tvarohového těsta plněné povidly – je to lepší než s jakoukoliv marmeládou. Těsto je stejné jako na tvarohové knedlíky. Líná (nebo uštvaná:)) hospodyně prostě z těsta uvaří placičky, ta povidla (resp. povidlový rozvar) dá na ně a posype to něčím – třeba i tvrdým tvarohem s cukrem, nebo mákem nebo ořechy nebo perníkem nebo kakaem anebo skořicí…\nCož přímo vede k receptu, se kterým jsem se poprvé setkala na Slovensku: vařené těstoviny promíchané s povidly a posypané namletými vlašskými ořechy. Je to natolik dobré, že jsem ochotna to občas jíst i jako dospělá, zvlášť, když máte těstoviny domácí. Těstovin s mákem jsem jako dítě snědla tolik, že už je dnes opravdu nemusím:))\nPovidlové krucánky líné hospodyně – povidly namazané těsto stočené do rolády připravené na krájení krucánků:))\nJe tam u toho ale obvyklá vychytávka – pokud nejsou povidla čerstvá a nekydnete je do právě scezených těstovin, kterým jste naschvál nechali trošičku horké vody, tak je třeba povidla rozehřát s kapkou tekutiny. Pokud je to pro dospělého, můžete je pro tuto příležitost naředit rumem:)) Namlít se dají i jiné ořechy, ale ty vlašáky k tomu pasují prostě dokonale.\nPovidla se dají použít i ve slaném vaření, v mém případě je (když je mám) ráda použiju spolu s další zeleninou nebo ovocem pod pečené maso. Ladí s cibulí, jablky, celerem, petrželí, bílým i červeným vínem – podle masa, jaké pečete. Řekla bych, že nejlepší jsou v kombinaci s hovězím a krocanem. Mňam! (A doma nic podobného nemám, jen ta povidla – mám hlad:))\nPovidlové krucánky líné hospodyně – na plechu\nA protože vám chci nabídnout bohatší menu, poprosila jsem o spolupráci osvědčenou mlsnou Bubu. A co navrhuje ona?\nPovidla, ty já ráda… 🙂 Krucánky z listového těsta jsou skvělé.\nTvarohové chrupinky už v mlsotníku byly, ale opakování neuškodí: je to obvyklé těsto 1/4 kg mouky, 1/4 kg tuku, 1/4 kg tvarohu; umatlat, válet, vykrajovat, plnit povidly, zavřít, upéct, pocukrovat.\nJo a pak ještě dělám Povidloň! To je odpalované těsto (obvyklé věnečkové těsto), upečou se 2 pláty, namažou povidly, na to přijde tvarohovo-smetanový krém (nebo šlehačka a mascarpone) a přiklopí se druhým plátem a pocukruje. Jenže se to blbě krájí.\nCukrářky na to mají trik, horní plát nakrájí na porce na prkénku a pak narovnají na náplň, při krájení se jen dokrojí náplň a spodní plát. A cvoci jako já tuhle dobrotu občas pečou pro větší společnost a podávají na zahradě, tedy potřebují, aby se to jednoduše servírovalo a konzumovalo. A že je to fakt žravé.\nTak nastříkají z odpalovaného těsta na plech minivětrníčky (syrové jsou velké asi jako padesátikoruna), po upečení je proříznou, povidla naředí rumem a na dno větrníčku stříknou povidla, na to krém mascarpone-šlehačka-tvaroh-vanilkový cukr (tvaroh je s povidlama fakt dobrej) a přiklopí to a pocukrují. Tato variace se podává na mísách, velkých mísách a žere plnou hubou. Talířky ani dezertní vidličky netřeba 🙂\nJeště to odpalované těsto:\nV rendlíku ve 1/4 l vody rozpustit půlku másla a trochu soli, nesmí se to vařit. Vsypat 125 g hladké mouky a míchat a míchat a míchat. Dokud se těsto nezačne od stěn tak jakoby odtrhávat – odpalovat. Nechat zchladnout, občas zamíchat. Pak postupně zašlehat 4 nebo 5 vajec (podle velikosti vajec). Nastříkat na plech věnečky, větrníčky…\nPeče se zprudka v horké troubě a pozor, nesmí se otevírat trouba. Do horké trouby, zavřít a nenakukovat, jenom přes okénko ve dvířkách, jinak to kecne. Peče se do zlatova a musí se upéct pořádně, jinak je to uvnitř mazlavé. Proříznout se musí ještě za tepla, jinak se to drobí. A neplnit s předstihem, zvlhne to a není to dobré.\nProstě daleko větší kumšt než udělat těsto je ho dobře upéct a včas proříznout.\nPovidlové krucánky líné hospodyně – hotové (zčásti cukrované, kdo chce šetřit kalorie, dají se jíst i bez cukru)\nJo a taky mám ráda povidlové taštičky z bramborového těsta. Obvyklé bramborové těsto (studené vařené brambory nastrouhané, skoro stejně velká kupka hladké mouky, lžíce škrobu, sůl, vajíčko a uhňácat), vyválet, nakrájet čtverce, plnit povidly, zavřít a uvařit. Omastit, sypat strouhaným perníkem a cukrem.\nV jedné zdejší restauraci býval kuchař, co mlsounům dělal spešl knedlíčky. Tohle bramborové těsto, povidla a rumová pralinka, zabalit, uvařit, máslo, cukr, skořice. Taky dobré.\nTak co? Sáhnete taky po povidlech?:)) Jak je ještě používáte vy? A jak povidla vyrábíte? To je také moc důležité! A přidáváte je také někdo k masu? Pojďme si povídat o mlsání – s povidly nebo bez nich:))\nAktualizováno: 19.5.2016 — 11:50\nPOVIDLOŇ: a proč to neděláš ve tvarech jako ty věnečky? dolů povidla,nahoru krém a přiklopit…. žádný krájení…. 😉\nPro extrémně líné kuchařky anebo když se potřebujete zbavit zbytku povidel nabízím recept na litý perník :\n35 dkg hladké mouky, 30 dkg cukru, 2 vejce, 4 lžíce oleje, 1 lžíce kakaa, 1 lžička jedlé sody, trocha slořice, citronová kůra, 1/4 l mléka a 15 dkg švestkových povidel. Zamíchat, vylít na plech, po upečení polít citronovou nebo čokoládovou polevou.\nJinak musím poděkovat Mince za recept na myslivecké kuře (dole), měli jsme dnes a bylo výborné. Chyběl mi sice řapíkatý celer, dala jsem místo něj papriku 🙂 , ale i tak to byl parádní oběd! 😛\nHančo, to zní dobře! Příští týden přijede Marek, bude další strávník, může být Hančin povidlový perník 😀\nMyslivecké kuře jsem viděla a tušila, že bude dobré. Akorát my jsme tento víkend bezmasí, jako polévku jsme měli minestrone, a pak těstoviny ala Guido v různých podobách.\nLidi, je fajn, že je hezky, ale já si už dnes stihla pořídit úpal, brr.\nCo je na té buchtě perníkového?\nJá do něj dávám kypřicí prášek do perníku, a pak to teda je perník 🙂\nPerník je z medu a žitné mouky…\nUznávám, že asi jen vzhled, milý anonyme. 🙂 Převzala jsem ten recept jako Perník Jarušky B., i když je to spíše povidlová buchta, no.\nOT – dorostl mi salát, tak jsem si ho udělala s tím špekem. zase mi to chutnalo, a tak můžu upřesnit recept – tedy jak jsem to dělala já:))\nV hrnečku jsem udělala klasický nálev, tj. cukr, sůl, ocet voda. Očištěný natrhaný salát jsem v něm vykoupala, a pak nálev lehce slila. Slaninu nakrájenou na velmi drobné kostičky jsem opekla na pánvičce, nechala ji trochu vystydnout a nalila na salát – volného tuku zase tolik nebylo, ta slanina byla dost prorostlá, jinak bych ho asi trochu slila jinam. Promíchala se salátem a snědla – a bylo to báječné. Jak jsem psala – na na každý den, ale jinak OK 🙂\n(sun) HEZKÉ NEDĚLNÍ RÁNO (sun) !\nDnes máme s Ajvi obě klidový den, včera se víc než proběhla za střapcem v coursingu ve Vranově. A já dám klídek svým kloubečkům, kloubům a už se přidala i zádíčka ;( .\nPustím se do pečení buchty s čímpak asi?? Mám na povidla děsnou chuť 😛 .\nMy už máme za sebou procházku- je krásný den 🙂 no a štěně vstává v půl sedmé v pátek i svátek. Sice se snaží ještě spát, ale snaha jí vydrží tak dvacet vteřin, než do mě dloubne znovu 🙂 Tady je pár fotek ze včerjšího podvečera a dnešního rána: http://malcka.rajce.idnes.cz/2016-_kveten/#DSC03955.jpg\nMatyldo, fotky jsou skvělé! Ale u vás už je naprosto léto. Možná, že to udělaly ty deště v posledním týdnu. U nás ani nekáplo ;( , i když bylo černo.\nAlex, květen a červen jsou tu nejkrásnější měsíce. Červenec a srpen- to je prostě spálená země, na zelené rostliny se jezdíme dívat jinam.\nMatyldo, u vás je moc krásně – a jste s krajinou tak o měsíc napřed, než jsme my. Máky a chrpy! A obilí už má klasy… Nádhera:))\nTady teď na polích kvete hlavně řepka, ale jinak je tu taky hezky. A růže mám tak veliké, že váhám, jestli mi bílá za chvíli nezabrání v otvírání okna – fotky dodám později:)) Ty mírné zimy jim svědčí, jsou krásné ještě předtím, než vykvetou 🙂\nmáky jsem viděla v pátek u Bolehoště a přišlo mi to moc brzo….\nAlex, závidím ten coursing, to by se holkám psím líbilo! A mně taky. Tak si hezky odpočiň 🙂\nTy krucánky (mně se to označení moc líbí, víc než šneky, i když tak opravdu vypadaj) tedy jsou. Chodím se sem na ně dívat a začínám nebezpečně slintat. A asi je fakt upeču, protože představte si, našla jsem doma jednu sklenici povidel, musela jsem ji od někoho dostat, kupovaná určitě není, je to taková ta patentní s placatým skleněným víčkem, a musí to být už strašně dávno, protože mě ani nenapadá, od koho jsem ji získala. A protože jsem, tedy alespoň na pečení, úplně ta nejlínější hospodyně, udělám je asi z části i podle Bubu. Ale asi až tu budu mít vnučku, abychom si to pečení náležitě užily obě.\nOlčavo, na práci s vnučkou to nemá chybu, myslím! Nevím, kolik jí je, ale z hotového vyváleného těsta to jde skoro samo 🙂\nJe jí 6 let, takže to je úplně ta nejlepší pomocnice. Se vším, co dělám, chce pomáhat, ušila jsem jí zástěrku a vždycky je strašně důležitá. Zatím to pomáhání bere jako odměnu a na všechno je strašně natěšená. A protože jsem babička, tak mě sem tam nějaké převrhnutí, vylití, vysypání a podobné nehody nechávají v klidu a už se tak nerozčiluju, jako za mlada se svými dětmi. Ale tak to má asi být 🙂\nKdyž jsme se stěhovali (už to bude letos 20 let) z Německa zpět sem, stěhovákům do krabic jsem dala zabalit asi 10 povidlových kelímků. Takové ty měkkčí kelímky, jak se v nich kdysi povidla prodávala (ale já je měla srovnané v plechové krabici). Nahoře kelímku bylo kolečko z voskového papíru a fakt povidla vydržela dlouho podajná. Ta, co časem přeci jen vyschla jsem prostě naředila trochu vodou (ano nebo i rumem). A pamatuji se, že jsme mívali na chatě v kredenci povidla do zásoby a ta někdy byla tak suchá, že se daly krájet na plátky, nebo kostičky a v puse cucat do změknutí. Povidla máme rádi, tady si je musím kupovat přes internet, pod názvem „prune butter“. Ale protože „prunes“ jsou přesně sušené švestky, tak nevím, jestli to jsou skutečná povidla, či ne a jak se dělají (budu se tomu muset jednou podívat na kloub). Ale jako povidla chutnají, dávám je do tvarohových šátečků, do kynutých knedlíků, jsou i v muffinách podle receptu od Zany a mažeme si je na bramboráky. Někdy si je mažeme k snídani na bilé pečivo. No a samozřejmě máme rádi i „tekuté“ zpracování švestek.\nNa povidla mám vzpomínku. V 80. letech jsme bydleli v Německu v malém městečku, do jehož okolí jsme často vyjížděli na kolech. A při jedné jízdě lesem jsme objevili strom, doslova přetížený švestkami. Stál na rozhraní lesa a pole, kolem kmenu vysokánská tráva, nikde blízko žádný jiný – prostě to vypadalo, že je to opuštěný strom. A mě krvácelo srdce při představě, že ta úroda přijde v niveč. Tak jsme domů zajeli pro košíky a v autě se vrátili česat. Strom už byl skoro holý, když se vedle nás zjevil jeho majitel ! V okolí nebyly žádné domy, ale kus za polem silnice. Takže někdo nás musel z auta zahlédnout a majiteli to zavolal(nebo nás viděl on sám). A že prý se zrovna chystal ten týden jet strom očesat ! Velice trapná situace. Omlouvali jsme se, že jsme netušili atd, nabídli jsme mu, že švestky odkoupíme, nebo mu dáme ty očesané. Ale ukázal se být dobrák – nechal nám je všechny a zadarmo. Prý má ještě další spoustu na stromech na zahradě a tak tenhle strom oželí. No a já pak doma několik dnů vařila povidla (tedy dělala jsem je v troubě, to neprskají). Už nevím, kolik kg z toho bylo, ale hodně i když jsem je svařila až pěkně do husta. Byla výborná.\nMaričko, tos mi připomněla, moje babička vyprávěla, že si povidla taky mazali na bramboráky, ale já to nikdy nezkusila. Nevím proč, ale nikdy mě to nelákalo, mám ráda bramboráky se spoustou česneku, to by asi dohromady nešlo, nebo jo?\nPovidla se dávají na bramborové placky- lokše, nasucho pečené na plotýnce. Na bramboráku je neznám.\nno jo, fakt to byly bramboráky a ne placky, proto mi to přišlo tak divný, ale vlastně není nic jednoduššího, než to zkusit (chuckle)\nTo je recept z Péti Vařiče – udělat klasické bramboráky a hotové je pomazat povidly nebo sladkým tvarohem (nebo obojím naráz). Párkrát jsem to zkoušela, zas tak špatné to není, ale spíš dám přednost bramboráku bez ničeho (ani různé ty masové směsi kladené na bramborák nebo v bramoráku zapékané mi dvakrát nechutnají). Holt to chce vyzkoušet na jednom-dvou kouscích a zjistit, jestli vám to chutná nebo ne. Recept s povodly/tvarohem prý pochází z Německa a nejspíš bych to tipovala na nějaké zpotvořené latkes (latkes jsou něco jako bramboráky, smažené placičky z nahrubo strouhaných brambor, ale bez česneku a majoránky; je to klasika aškenázské kuchyně).\nOlčavo, Matyldo – vyzkoušejte (třeba jen na kousku bramboráku, nemusíte mazat na celý), budete možná mile překvapené. Kupodivu jak česneková, tak majoránková chuť se s povidly krásně snáší.\nJá tohle neznala z domova, tam jsme je vždy jedli jen hole, bez ničeho. „Naučil“ mě na to až manžel mojí sestřenice, když už jsem byla vdaná. Také mi to neprve přišla divná kombinace, ale zkusila jsem to a od té doby to tak jím. A manžel – ten je vůbec zatížený na marmelády, povidla miluje, takže jsem věděla, že mu to bude také chutnat.\nMaričko, to byla povidla s příběhem – a jsem moc ráda, že ten majitel byl nakonec fajn. Nemuselo to tak být… 🙂\nBramborák s povidly jsem nezkoušela, ale je fkt, že povidla – na rozdíl ok klasických marmelád, v sobě mají něco, co ladí i se slanými jídly… tak se nedivím 🙂\nHádej hádej hadači, co jsem hnedle ráno upekla? Jojojo, krúcanky velice líné hodspodyně (neb ta 2 těsta jsem koupila už rozválané). Možu říct, že je to vynikající – ani jsem si nemyslela. Tož toto bude asi naše stálice … moc děkuju za recepis.\nnež svinete ty povidlové krucánky,posypte je plátky mandlí….\na pro ty,co oblibují slanou čokoládu, posýpněte je lehce fetou nebo strouhaným balkánem a pak sviňte a upečte…\nTak ty šneky bych v jiné variantě třeba potřela pořádnou vrstvou másla a posypala skořicí. Nebo kakaem nebo nalámanou čokoládou. A když dojde skořice i kakao, dá se použít kardamom (ale střídmě).\nBalkán ani fetu bych nezkoušela, toho bych se bála, nejde mi to k sobě.\nsi den na povidl asolo na lžičku a ochutnej…jen nesmí být toho sejra moc…\nKrucánky neboli šneky peču jak na slano s balkánem a bylinkami, na sladko pak s máslem, skořicí a cukrem. S povidly jsem nezkoušela neboť bych měla strach, že vytečou. Mám domácí a ne moc tuhá. Jsem stará líná kuchařka 🙂\nNa slano se tím dají dělat hokusy pokusy, však o tom myslím byl před časem jeden Mlsotník? Slanina, šunka, sýr, špenát,cokoli, co kdo má doma a co k sobě chuťově sedí se dá zužitkovat a většinou je to moc dobré.\nJo, ty sladké, co zmiňuju výš, jsou ale lepší z obyčejného kynutého těsta, aspoň ty židovské kranzkuchen jsou (a švédské skořicové šneky taky, ty se navíc nahoře sypou perlovým cukrem, který se tady bohužel nedá koupit. Prý snad v IKEA, ale tam jsem ho nikdy nenašla.).\nV Norsku se tohle skořicové pečivo taky hodně jí, v různých podobách a obvykle s kardamomem. Kluci to milovali, já bez toho snadno přežiju 😛 Navíc, když už bych se patlala s kynutým těstem, tak udělám slíváky… 🙂\nU nás se minivětrníčky z odpalovaného těsta dělaly docela často, dělávala je babička i maminka. Já sama jsem to nikdy nedělala, někdy to musím zkusit. U nás se jim říkalo prostě „kouličky“. Zatímco ostatní je měli rádi hlavně nasladko, tedy s různými krémy, rybízovou nebo jahodovou pěnou a tak podobně, já jsem je milovala hlavně naslano, úplně nejvíc se šunkovou pěnou, ale i s česnekovým žervé, se sardelovým máslem, no prostě s něčím slaným. Šlo to bez problémů, protože těsto samo o sobě není sladké.\nAaaach, povidla…já bych tak ráda jedla povidla, jenže si je neudělám, není z čeho 🙁 Už asi čtvrnáct dní si chci koupit aspoň v krámě, ale pokud možno ze švestek, ne z polotovaru a aspoň ne moc doslazovaná. Klidně můžou být jak podešev, rozředím (rum to jistí 😉\nKe štěstí mi stačí namazat chleba máslem a na to povidla. Ale nebráním se čemukoliv povidlovému 🙂\nPan Janča z Nivnice,Zlínský kraj,dělá moc dobré na své farmě( i s rumem, či skořicí ale i čisté) a objednávky vyřizuje,odebírám. 🙂\nDíky, už to hledám!\nOT – tak k nám nakonec taky došel mrak a krásně a pořádně zapršelo. Ne na dlouho (v to tu doufat nemůžeme), ale takových deset minut to bylo. A já jsem na těch svých osetých lánech (400 m2 čerstvě osetých trávou) viděla, jak zaléváním nikdy nedosáhnu kvality pořádného deště – i deštíku!\nA napadá mě, kolik vody a péče, a tedy jak nákladné a náročné na životní prostředí je snaha pěstovat trávu tam, kde to bez zalévání nejde. Chápu, že lidé touží mít kolem domu zeleň a ne spálenou pustinu, ale to skutečně nepodařilo najít nějaké jiné rostliny, které by pokryly zem a nebyly tak náročné na vodu?\nČlověka pak napadne, jak úžasná ta tráva vlastně je… a to, prosím, beru v úvahu jen hledisko estetické!\nPS: připomeňte mi to, až budu šílet, že prší a já nestihnu tu všechnu trávu posekat, než mi přeroste 😛 )\nNo na Slovensku sa niekedy tradovalo prislovie, ze v maji nesmie bacovi palica vyschnut.\nTo znaci, ze majovy dazd je vitany. 🙂\nMa to vsak aj minusove body – ked „fsetko“ rastie, rastie aj burina.\nOT: Minus je napapany a zaliezol pod PC stolik. Dufam, ze do stredy to s odrenymi usami (teraz myslim panicku, Minko si uz uska nedrbe), vydrzime.\nAhoj. Kupovaná povidla jsou většinou podivnost. Proč do toho dávají želírovací látky, když švestky mají přirozenou želírovací schopnost? Konzervanty také nejsou nutné, když to správně skladujete, nezkazí se. Zvěrstvo je pak doslazování sirupy, to je úplně zbytečné, švestky jsou chuťově vynikající, ale je pravda že musí být kvalitní a zralé. Barviva jsou taky na nic, pokud se dodrží výrobní postup, samo to dokáže skoro zčernat. A nesnáším přidávání jablek, jakkoliv jablka jinak miluji.\nMoc se těším až sousedka bude zase na zahradě vařit povidla, to je pokaždé vůně…\nNo, průmyslová povidla prostě jen ze švestek těžko koupíš, těch zákazníků by bylo pomálu. Ale přítomnost jablek není na škodu, pokud jsou kyselejší, povidla doastanou mnohem pikantnější chuť\nObchodně to chápu, dokonce i věřím, že švestky a jablka si ladí, ale povidla by holt měla být z těch švestek, no!\nTak proti jablkům obecně nic nemám, ale pro mě tedy jejich přítomnost ve švestkových povidlech na škodu je. Povidla úplně ztratí tu svou „kolomazovitou“ konzistenci, černou barvu a pokud jde o chuť, to ani nemluvím. Lahodná sladká švestková chuť se vytratí a převládne sladkokyselá chuť jablek. Zdravotně je to jistě v pořádku, jablka nikomu neuškodí, ale kam se poděla ta švestková povidla?\nTo je stejné, jako když se udělají třeba párky z vepřových kůží s přídavkem sóji. Rozemletou a rozvařenou kůži s namletou sójou samozřejmě lze pozřít a dokonce i strávit, většinou i bez přímé úhony na zdraví, ale s chuťově dokonalým a voňavým párečkem z masa to nemá moc společného 😀 .\nZde švestková povidla ze švestek. http://www.hame-eshop.cz/slazena-svestkova-povidla-440g-hame-plast\nSamozřejmě jsou v tom nějaké látky, které bychom si do toho doma nedali, ale jablka v tom nejsou.\nNic ve zlém, ale, cituji přímo z odkazu „Složení ….želírující látka: pektin….“, ten pektin se vzal kde? Pokud vím tak je to z jablek.\nMůže být, jablka ho obsahují hodně. Nicméně ten, který se užívá jako přídavná látka je obvykle z citrusů (slupek).\nAle, závisí na tom, odkud je. V Česku se tradičně vyráběl z jablek, tam, kde jsou citrusy běžné jako u nás jablka, tak z citrusů…\nNo, hlavně pektin je přírodní věc (dělával se i z angreštu, kdysi, pamatuju si to dobře, protože kopec, kde máme zahradu, tam se – kromě rybízu – nepěstovalo skoro nic jiného a na jaře jela výkupna na plné pecky). Tyhle fobie z éček, hlavně z těch přírodních, opravdu nechápu.\nAno, lidi jsou zblblí z Vaňka a jemu podobných … Pektin, želatina,kyselina citronová, octová,vinná, jedlá soda, karoten, betanin… vše jsou nebezpečná éčka 😉\nNemám ponětí kdo je Vaněk a rovněž tu nikdo netvrdil, že jsou to nebezpečné látky. To je tvá a aidy bezdůvodná extrapolace. Já například jsem jen chtěl naznačit, že nechápu proč to do těch povidel cpou, když to není potřeba. 🙂\nOny jsou to přírodní látky a různými přirozenými cestami se do zavařenin i dříve dostávaly tak jak tak, jen teď to je exaktně popsané a pojmenované a jsou na to stanovené limity. No, jenže lidi se rádi bojí, takže „bubu, éčka“.\nVaněk je Roman Vaněk, na kanálu Stream.cz má nějaké pořady o vaření a potravinách a vydal i několik tištěných kuchařek. Kuchař to není, je to původně fotograf a pak dovozce obuvi a všeho možného z Brazílie apod. Nějak se dostal k jídlu (tuším přes víno, taky ho dovážel) a časem se z něj (z mně neznámého důvodu) stala autorita přes jídlo a spousta lidí mu ty jeho řeči věří a bere ho vážně. Tož tak.\nTo sice je nejspíš z jablek, ale jestliže do něčeho přidám pektin, aby to zželírovalo, tak to přece neznamená, že je tam podíl jablek.\nKdyž dám do jídla například škrob, tak taky nebudu tvrdit, že je v tom podíl brambor/kukuřice.\nAle prodávají se švestková povidla s podílem jablečné drti, na obalu je to uvedeno. A právě ta po švestkách nechutnají.\ntyhle i jiná podobná povidla z krámu jsem měl, je to bláto, bez chuti. upřímně nerozumím jak toho docilují, leda by to dělali z těch absurdních nepoužitelných plodů, kterým říkaj švestky, co prodávají v krámech.\nalasdaire, dělám povidla opravdu jen švestková, ale sama je smím jíst jen malinko.když se však zadaří a švestek je dost, vařím je hlavně pro rodinku mladší dcery. naše vnučka Adélka je děsně mlsná a s každýmmjídlem se děsivě loudá. Pokud dostane k snídani chlebík s bábiným povidlím, zmizí rychleji než sníh na slunci. A pamatuji se, jak se Věrka s partnerem dokázali právě kvli poslední kapičce povidel ve sklínce pohádat,Ale když nejsou švestky, umím udělat velice chutná povidla i jablek nebo i hrušek. Můj sladomil Jiří dokáže vyslídit kdekoli doma i malou sklínku jakýchkoli povidel. pak „nezná bratra“ a povidla mlsně požere, i když dobře ví, že se budu hodně zlobit kvůli jeho mlsnosti.Kupovaná povidla mi naprosto a nikdy nechutnala, ale domácí v čwemkoli a v jakékoli úpravě sjsu( vlůastně byla( mňam.Na povidla švěstková se ale musweí nechat švestky fakt přezrát, aby povidlala byla sladká i bez doslazování.Někdo připravení švestky pocáká os ctem a vaří povidla až druhý den. To já nedělám a dobrá povidla se mi povedla vždy.Pokud byly švestky fakt přezrálé.\nAle Lenko, proč se na Jiřího zlobíš, když sní tvá povidla (a když je stejně sama nemůžeš)? To já naopak mám vždycky velkou radost, když něco udělám a pak to ostatní s chutí sní – marmeládu, zavařeniny anebo ty trnky (vloni jsem vařila s mamkou). Přece proč bych se s tím jinak paplala, když by to ostatním nechutnalo?\nMožná má Jiří problém s váhou. Ty, a ono se dívat, jak někdo jí po lžících něco, co by sis taky s chutí dala, ale nemůžeš …Je to dost těžké, občas taky chlapům závidím, co si můžou bez následků dát.\nChááá – Jiřího znám, ten teda problém s váhou určitě nemá.\nptáš se špatně Ege..\nLenko-proč je teda vůbec děláš,když se ti nelíbí,že je Jiří sní?\nDěvčata, kdybyste měla takovýho sladomila jako je Jiří, musely byste patrně hodně věcí dáat pod zámek.Jiří je opravdický velemlsoun a povidla má taky rád. Jneže, když je povidel zrovna málo, bo švestky se nějak minuly,Jiří si nedovede nic odříct. Dost často pak někde v jeho pracovně nacházím načatou sklínku s povidly.jelokož ten mlsal dobře ví, že sež.. to, co neměl. obas se i sttane, že jak leze do sklínky oblízanou lžičkou. povidla se po čase zkazí.A to mne pak moc nakrkne a zlobím se hodně nahlas.\ntak dělej malý skleničky,aby to snědl najednou a nezbejvalo a nekazilo se…\nygo, ta povidla jsem vařila hlavně pro vnučku a mladší dceru. Jiří občas je strašlivě mlsný a když ho honí mlsná, nic op pro jeho žaludek není tabu. Vydám sice zákaz, vysvětlím, že on už měl dost, ale stejně Jiřího mlosná huba neposlouchá.\nAha – tak tady je řešení buď malé skleničky (vloni jsem si pro sebe dávala taky do „malých“ omniovek a ne do těch klasických sedmiček, protože to množství jsem taky na posezení nespotřebovala) anebo hned po uvaření vylifrovat k dcerce a doma nechat jenom nezbytné množství.\nDostali sme 2 pichy – jeden od bolesti a jeden antibiotikovy, pan vet povedal, ze ked Minka uspi, pojdu von gulky aj pokazeny zub.\nMinus spapal celu kapsicku a potom zaliezol. Nie je to ono, lebo normalne po napapani sa chce pomojkat, teraz iba zaliezol do svojho doupete. Ale aspon sa najedol.\nA kdy na to půjdou? Bolavý zub je na houby i u kočky.\nV stredu 25.5. Ono vytiahnut kocke zub bez narkozy sa neda. A male zvierata su citlive na narkozu, takze 2 narkozy v priebehu par dni by nemusel prezit 🙁 .\nU veta som sa stretla s panou, kt. tam priniesla svoju zranenu kocicku. Nejaky imbecil ju postrelil do chrbtice. Uboha kocicka nemoze chodit a potrebu robi spontanne pod seba. Ale jej majitelka sa nechce vzdat a bojuje, aby jej kocicka bola znovu zdrava (inlove).\nNo co by ste urobili takemu prasatu???\nJa by som nabila brokovnicu chili paprickami a solou a strelila by som mu to do zadku !!!\nKromě debilů to bývají i myslivci, kteří navíc na kočky rádi štvou své psy – minule se mi s tím jeden debil myslivec (tyto kategorie se bohužel často prolínají) chlubil a ještě vyprávěl, jak se jednou divil, když pes neposlechl a kočku nezabil. A ten vůl (myslivec) přidal pointu – já si nevšim, že to byla naše! (fubar) Co dodat?\nK tomuto dolozim. Svokrin Benny tiez rozlisoval nase kocky – a tie ostatne. Pri nasich kockach ho vycvicila stara Minda. Stacilo, aby sa skaredo podival na jej deti a dostal vyprask, az chlpy lietali 🙂 .\nAle na cudzie kocky bol naozaj pes a mal vymyslenu fintu fn. Ked macka preliezala popod plot, zautocil na nu. Ale ziadnu nezabil. Bohuzial, skoncil svoj psi zivot pod kolesami auta.\nco s takovým zmetkem- makat do lomu a vydělávat na chudáky zviřátka…a ty papričky se solí,každý večer před spaním…\nKdyž jsem byla malá, chodívali jsme s rodiči v době švestek vždycky do Kokořínského dolu. Rostly tam spousty švestek (pravých), nikdo se o ně nestaral a přesto byly každý rok obsypané báječnými zdravými švestkami. Obvykle jsme čekali, až přešly první mrazíky. Milovala jsem ty výpravy, byly takové tajemné, ta místa byla úplně opuštěná a taková neudržovaná, jak krajina z Pána prstenů. Už byly krátké dny a tak jsme se často vraceli, když už se stmívalo, a já jsem se tak trochu krásně bála. Doma jsem pak ty švestky strašně ráda mlela na mlýnku na maso a maminka z nich vařila povidla. Pokud už byly přemrzlé, tak byly tak sladké, že se skoro ani nemusel přidávat cukr.\nJá jsem ale stejně měla nejradši ta kupovaná povidla v papírovém kelímku. Byla úplně černá a často ztuhla tak, že se musela rozvářet (s trochou rumu 😀 ). Ta domácí nikdy taková nebyla, těm jsem říkala prostě švestková zavařenina. Dnes už ta kupovaná taková nejsou, jsou nastavovaná jablky, neudělají tu správnou „kolomaz“.\nHrušková povidla mají obrovskou tradici v Belgii, jsou skvělá. Dokud jsme měli na zahradě hrušně, taky jsme dělali něco podobného, maminka prostě rozemleté hrušky vařila do zhoustnutí (cukr nebyl třeba, měli jsme Alexandry a když se nechaly hodně uzrát, tekla z nich cukrová šťáva).\nMoja neboha teta, otcova sestra mala na dvore krasnu hrusen. Nemavala vela plodov, ale krasne, velke a zlte. Ked do nich clovek zahryzol, stava mu stekala az po laket.\nJe to rozdiel, ked kupite ovocie v supermarkete a ked si ho odtrhnete rovno zo stromu 🙁 .\nTapuz přemrzlé švestky taky ráda sbírám, i u nás rostou kolem cest „divoké“ (doma obvykle nezbudou). Ta chuť je úžasná!\nTy šátečky z bramborového těsta (o nichž psala Bubu) bývaly běžné páteční jídlo – říkali jsme jim však pirohy a zásadně se sypaly strouhankou, osmaženou na sucho, a mletým cukrem … mňam, hned bych si dala. Ale jsa líná, tak děkuju za ty krucanky. Těsto mám v ledničce a trnky ve sklenici (jsou výborné, protože jsou maminčiny (rofl) ).\nMám ráda bramborové těsto na sladko, ale potíž je s tou línou hospodyní – nechce se mi dělat a to z prášku nemám ráda. Můj problém… 🙂\nv tom sušeném těstě není nic špatného Dede…v létě z něj dělávám placky…potírají se povidlama a sypou makem..\nPovidla mám ráda.Dělám s nimi to co dnes, když jsem přečetla recepisy , jako návnadu. Najdu je, otevřu je, ochutnám zda jsou v pořádku, ochutnám ještě a ještě a je dopovidlováno, zavřu kelóšek a uvařím si kafe. 🙂 Ale díky za recepty.\nMimochodem, co plánujete vařit o víkendu? Já fakt nevím, nemám na nic extra chuť a Martin mi jako obvykle odpověděl, že je to jedno, jen ať je to dobré! 😛\nNo, já budu péci kuřecí stehna, neb máme naplníno domácí drůbeží. K tomu z posledních brambor salát. To asi b neděli a v sobotu předpokládám lososa a k němu zřejmě kaši\nDěti zatím projevily touhu jen po gnocchi s kuřecím masem. Polívku asi kmínovou. A uvažuju o koprovce s vajíčkem, i když já poslední týden moc chutě na jídlo nemám 🙂\nmMtyldo, ty už máš vrostlý kopr? hJá sice už mám krásně rozkvetlý hrášek, ale kopru jsem zatím objevila tři mladinké rostlinky, které se orthat na koprovku ještě nedají. Ale arónie jahody, všechny rybízy a josty mi kvetou jak o život, muchovním už má nasazeno na plody a ta malá borůvečka kvete taky. už snad mrazy neuhodí, takže úrody bude dost, pokud trošku zaprší.\nkopr mám deseticentimetrový…už se mi dělají i jahody z květů, bála jsem se, že nebudu mít letos mátu a ta se za poslední čtyři dny rozjela tak,že roste před očima…\nSharko, ten kopr a jahody máš jistě někde na balkóně nebo na vnitřním parapetu .Hm, tak to okno odvolávám, zapomněla jsem na Tvou chlupatou smečku .Je však jasně vidět, že teplotní rozdíly mezi Perníkovicemi a Bělou, která je v podhůří ČESKÉHO LESA, jsou fakt značné.Já včera teprve ojevila maličké a mladičké tři rostlinky kopru a jahody teprve nedávno kvést začaly. Podnebí polabské a skro horské j e znát. U nás ještě před týdnem bylo ráno těsně kolem nuly. když jsem byla ještě v nemocnici, musel můj Jiří lítat každý večwer na zahradu, kde mám v kompostu tři roubované okurky. Večer rostliny motal do textilie nebo ty menší-nakládačky) zakrýval 4l sklenicí, aby nezahynuly a ty teploty přežily.Ato v už bylo po zmrzlících !Ráno, než odjel do práce, zas vše odkrýval. Už snad bude od mrazíků klid, takže my dnes a zítra konečně vysadíme ven rajčata i papriky.\nKopr mám (na lodžii) cca 20 cm vysoký, libeček ještě větší a hodně hustý, už s ním běžně vařím a pořád neubývá, dorůstá. Máta taky slušně obrazila, stejně tak šalvěj a tymián, toho mám mraky. Na zahradě nic moc, snad jen trochu jitrocele, ti sousedovic psi jsou zhouba. A do vloni na podzim vysazených třešní se mi cosi dalo, jsou celé okousané (tentokrát ne od těch psů, jsou proti nim zabezpečené důkladnou konstrukcí ze dřeva a dvou vrstev králičího pletiva), nějaký škůdce. Musíme to asi něčim postříkat, jen nevím čím, ale určitě se to pokusím někde najít.\nKopr jsem teprve sela, byla zima. Ale přezimovala mi rukola (roketa?) a mám jí víc, než dokážu sníst – a že já toho s rajčaty dokážu sníst opravdu hodně 😀\nRukola = roketa\nMám kližku na guláš … a kosti na polívku … tož tak.\nU nás bude zítra brzo ráno dršťková, jako za mlada na nádraží, :-),k tomu absolutně čerstvé rohlíky ze soukromé pekárny.Následovat bude kafe a valašský frgál, po té o něco později buď makrela nebo vepřová žebírka s křenem. Máme rybářské závody a budu od 04 hod. žmikat v pokladně a u lístků na jídlo, na konec posbírám kolem 14:00 hod. vydělané penízky, odpluji je dobře zavřít a pak asi zalehnu. Česká ryba chycená bude až v neděli.\nKapr na dvě půlky,trošku natřený grilovacím kořením bez soli, na drobunečko pokrájený celer, to vše zabaleno v alobalu a s ogrilovanou zeleninou., včetně lilku.\nJenny, mělo by vám vyjít počasí, tak doufám, že si to užiješ 🙂 Absolutně čerstvé rohlíky bych si dala, držkovou ráno asi ne – tu bych si schovala na později:))\nTen kapr zní dobře a ta zelenina ještě líp (chuckle)\ndede, já zítra dopoledne vyšlu mlp na kole do 4 km vzdáleného Smolova. Tam jsou sádky, kde chovají výtečné pstruhy. Už mám dost vlastních bylinek,takže bude pstruh na máslíčku a vařený brambor. už v nemocnici se mi začala malinkoprejevovat dna,takž musím nasadit bezpurinovou dieti.Kuře nemohu a spousty jiných potravin si též musím odpřít, aby se dnavý záchvat zažehnal. prý tu dnu mohl vyvolat hnusný zánět průdušek s podezřením a vlastně náběhem až na zápal plic. Ruku v ruce se zánětem šla silná antibiotika, a je skoro vymalováno. Musím zaklepat, jelikož se vše spustilo v neděli už v nemocnici, ale od té doby je klid.Dna je ale veliká potvora, co se hned tak uklidnit nedá. Musím dát pozor na vše, co má v sobě puriny. věru, že fakt není lehké, když je člověk diabetik na inzulínu , má opravdu potvrzenou koxartrózu 4. stupně , bydlí v domě bez výtahu, do bytu má 40 schodů a ještě musí brát warfarin na ředění krve. To se to pak lehko radí, aby se člověk hýbal, jedl hodně správné zeleniny, baštil jáhly a raději se obloukem vyhnul jakémukoli masu. Skloubit správně vše dohromady fakt nejde. Takže buď vypukne dna, nebo si vysokou glykémií zničím ledviny a játra. Taky mi doktorka může zas kvůli množství pozřené zeleniny zvýšit dávku warfarinu a opět může nastat skok u řední krve. Je to vše otázka pro opravdové mudrce, ale já nejsem ani mudrc, ani doktor. Taky mi dnes praktik doporučil, že nemám jíst brambory a celozrnné pečivo s černých chlebem. Mám prý jíst bílé pečivo.No, co by bílému pečivu říkala cukrovka, to si představit nedokážu. Jím stejně malino a nehubnu, protože se kvůli dost úporným bolestem v kyčli dost nepohybuju. /plně nejíst taky nemohu,A nyní babo, raď.\nLenko, to je tedy opravdu těžká šaráda… (h) Nepomohou nějaké bylinky? Já si pamatuju, jak mamina řešila léky na astma a na srdce – šly proti sobě a přitom člověk potřebuje oboje, že..\nDržím palce, ať je líp! Pokud byla ta dna vyvolaná jen tou infekcí, tak snad zase odezní. Vždyť ty jako cukrovkář fakt nemůžeš dělat extra přešlapy v jídle…\nA hledej jiný byt! Já vím, že je to těžké, ale být vězněm je horší. (hug)\nNo, MLP se po cestě ze služebky stavil v Mitrově a trochu nakoupil, takže bude hovězí po burgundsku.\nAle co bude hlavně? Bude pes – budem hlídat tu naši malou opici. Už se oba moc těšíme.\nEh, Aido málem jsi mě vyděsila, že si hodláš dát psa k obědu! (rofl)\nJo mitrovské hovězí je slavné – já mám méně slavné, ale stejně dobré, od Litomyšle! (wave)\nTo mitrovské je opravdu dobré, už jsme ho párkrát měli, bylo „jak mandle“, měkké, rychle udělané, plné chuti (ale za dva malé balíčky – jeden 80 deka, druhý 90 deka – tam MLP nechal přes 400,-, holt kvalita něco stojí).\nPsy samozřejmě nejíme, jen mazlíme a rozmazlujeme a vykrmujeme (ale jen podle pokynu majitelů, tj. dětí, nic tajného ani zakázaného neděláme). Ani nechci vidět, co budeme dělat, až budou nějaká vnoučata, když už teď takhle blbneme…\nP.S. Terminologická vsuvka – podle mě to nejsou krucánky, ale šneky, pod slovem krucánky si spíš představím něco jako jeden typ jidášů (takové ty zkroucené jako provaz se smyčkou) nebo židovský kranzkuchen nebo estonský kringel, ty jsou opravdu zakroucené/zkroucené, tohle jsou fakt zamotané šneky. 😉 No, konec hnidopišení, nemyslím to vážně, jen z legrace. 😉\nAido, mě krucánky napadly proto, že se mi to slovo líbí – a znám ho z překladu Harryho Pottera, kde Krucánky a kaňoury (či tak nějak) bylo kouzelnické papírnictví. No a protože já nic neudělám ani rovně ani pravidelně, tak holt vyrábím krucánky! (rofl)\nAle upečené to fakt vypadá jako šnečí domečky, ne? 😉\nTaky nevařím podle pravítka, prostě jak to vyjde. Podle pravítka vaří spíš ti moji domácí strojaři (fakt nekecám, třeba syn si plát těsta na štrůdl opravdu měří a jednotlivé copany na vánočku váží, nechápu; no ale na druhé straně – je to baví a já to nemusím dělat, takže jsem v klidu).\nVypadá! Ale já si poprvé nebyla jistá, jak to bude vypadat (wasntme) Ty syrové krucánky se hezky zaokrouhlily:))\nK tomu měření – kluci mě jako malí bavili tím, jak při výrobě pudinku odměřovali 1/6 z půl litru mléka… 😀\nAle dá se to dělat i jako kroucánky. To je ještě línější varianta 🙂\nTo se vyválený plát namaže, po délce přeloží, nakrájí na proužky a ty se překroutí. Mazat vajíčkem netřeba, jenom upéct a pocukrovat 🙂\nAido, když jsem tě tu zahlédla, jen se zeptám, jak dopadl loňský medvědí česnek a rebarbora, ujaly se n a rostou nebo to šlo vše do řiti?\nTo druhé, bohužel.\nTak to mne, aido, opravdu moc mrzí, i když jsem to trošku i předpokládala. Psala jsi o tom, že pozemek je strašně szchý a vyprahlý, což bohužel ani jedné z rostlin naprosto neprospívá. Krom toho si myslím, že k zahynutí rostlin přispělo i složení tvé země. K Takovou kyselotinu na zahradě jistě tennemáš, jako mám tady já. a česnek fakt nesnese nic jiného ,nežli vlko až mokro a kyselou zem. Nejlípmby narostl někde u potoka v lese. Naše mladší dcera má dům, pod jehož základy protéká potok, takže celý jejípozemek je dokonale provlhčený zezdola. Jí se česnek stašně množí,takže Věrka ho zas potřebuje umravnit. Rve všechny květy, které na zahradš najde. U ní je to nevítaný plevel, ty zas po něm toužíš. Mně se česnek daří dobře, mám ho ve stínu a v takovém místě zahrádky, kde nepřekáží a má ještě i dost vody.\nTo není složením zeminy, ale sousedy. Jeden – ten z levé strany pozemku nahoře – dělal na svém pozemku stavební úpravy (vysokánský dřevěný plot s mohutnou podezdívkou), jezdil nám v místě vysazených medvědích česneků a rebarbor minibagrem a zničil vše, co tam rostlo. Druzí sousedi – z pravé strany po celé délce pozemku – mají pejsky, o které se nestarají a nechávají je celé dny samotné na té zahradě (nemáme mezi sebou plot). No a pejsci se nudí, takže z nudy ničí vše kolem sebe. No, už jsme rezignovali, nic nepěstujem, nemá to cenu.\nHm, medvědí česnek jsme sklízela v lese a fakt roste jen na takových mírně podmáčených místech. Na naší zahradě bych měla smůlu. Rebarbora dokáže přežít i nedostatek vody, roste mým rodičům na vrcholku kopce, kde málokdy prší, ale když už teda bez vody, tak aspoň kousek stínu. Ideálně strčit pod strom.\nAido, tak to ti mohu poslat já znovu. Nevím zda se medvědí česnek ujme Šárce. Adresu se pokusím najít, mám ji snad od loňska schovanou.\nDěkuji předem, budu vděčná. Důvody „neujmutí“ vysvětluju o kousek výš.\nNemáš jednodušší pověřit manžela, aby při cestách po Moravě někde vyryl? V Přerově u Strhance ho rostou lány,..\nOno to tak nakonec asi dopadne. Ale včera MLP sekal trávu (letos poprvé a kosou) a pár těch česneků jsme nakonec našli, kvetly, tak se snad časem rozrostou, uvidíme. Já na to nespěchám, je čas.\nDede, díky moc za inspiraci! Líná hospodyně zrovna přemýšlela, čím se vytáhnout před mlsnými… strávníky 🙂 .\nJJ, pokud mají kluci rádi ořechy, zkus i ty těstoviny – je to superrychlé a na rozdíl od nudlí s mákem přece jen nutričně o něco lepší, zvlášť, když bys pod ty ořechy nasypala trošku rozdrobeného tvrdého tvarohu. Tvaroh a švestky k sobě prostě ze zásady ladí:))\ntedy zítra máme pstroužky, ale v neděli u nás budou těstoviny s čerstvým pestem, které jsem po návratu ze špitálu vytořila z našeho medvědího česneku, co mi roste na zahrádce. Sice jsm ho sama netrhala( neudejchala bych ještě ty naše schody), ale Jiří trhal, já zpracovala. Už se olizuju dopředu. Rády bych jídla přwehodila, ale na sádkách v neděli nikdo není, proto musí být pstruh už sobotu.Azítra budem s Jiřím konečně sázet ta ze semínek vypěstovaná rajčátka.Máme už velké zpoždění tím, že jsem se válela v nemocnici a předtím jsme oba víc jak týden leželi. Něktará má rajčata přímo po tom zasazení řvou. a A to je mám zasazené v litrových v klrabicích od mléka, kde dostatek zeminy mají.přeju všem krásný víkend a těm, u nichž pršelo, tak těm ne přávidím, ale bohapustě závidím. tady ani kapička a teplo a vítr jsou velké dost.\nPovidla kupujeme u nás na farmářském trhu od Macháčků. Vyrábějí marmelády, šťavy a i ty zmíněná švestková povidla. Ale dělají i hrušková povidla a nejsou vůbec špatné.\nJá švestková povidla dávám do kynutých buchet a nemá to chybu.\nHrušková povidla dělala loni kamarádka Dana a byla prý okouzlená. My jsme loni neměli úrodu vlastně ničeho, takže pokud letos budou hrušky, tak to zkusím – ale popravdě, podstatná část úrody půjde do pálenice, už nám pomalu dochází domácí léčivá hruškovice (chuckle)\nHruškový povidla jsou výborná – dělala mamka a mně moc chutnala.\nTaky povidla kupuju od pana Janči z Nivnice,farmářské, moc dobré. No a kelímek jsem dojedla, nešlo to zastavit 🙂\nJo povidla a ještě lepčejší klevera…\nPovidla vařím pokud mám z čeho, jablečná, hrušková, ale TOP jsou pochopitelně ta švestková. Já je dělám pomalu v troubě, buď z půlených, nebo namletých švestek. No a potom podarovávám kamarádky, které na rozdíl ode mne ovládají kynuté těsto a umí bluchty. Já je strkám do lístkového těsta a vytvářím velmi jedlé šátečky\nKlevera? To jsem si musela vygooglit – znamená to vlastně povidla s trochou cukru a rumu, že? 🙂\nTy šátečky jsou pracnější obdobou krucánků, řekla bych – a krucánky mají potíž vydržet do doby, než jsou studené:))\nDede, klevera hlavně nebyla tak rozvařená jako povidla. Povidla by měla být hladká hmota\nTak potom mám kleveru bez cukru – myslím, že i na fotce je vidět, že to úplně hladká hmota není. Jestli do toho Zdeněk dával rum, to se už od něho bohužel nedozvím 🙁\nDede, když uvařím opravdová povidla a dávám je do sklínek(už sklínky se neobracejí po naplnění a uzavření)dnem vzhůru), nechám povidlí zchladnout a na povrch těch povidel přidám lžičku rumu. Nemusí se sklínky ani uzavírat víčkem, stačí kousek pergamenu a provázek. Tkhle mne to naučila moje babička, která s námi žila v Mostě. Já sice plné skklínky víčky zavírám, ale jen proto, aby ten rum při špatném uložení nevytekl. A je to fakt obrovská dobrota.\nHele, na té první fotce je prostě klevera, jsou tam ty šlupky a kousky ovoce. Rum dávám i do povidel a přislazování? To záleží na ovoci, přislazuji oboje nebo nic. A jen z pouhých švestek se dají udělat povidla tekutější nebo třeba ty, co se dají krájet na bonbónky\ninko, mňam. Bonbónky z povidlí jsem dělala jen párkrát a ještě v době, kdy zdejší romové ještě nevěděli to však zjistili a zrovna se tu ovoce vykupovalo za docela slušnou cenu, udělali se stromy krátký proces. Ti blbové šli a ty rodící a zdravé stromy bez šarky i jiných chorob uřízli , aby nikam vysoko lézt nemuseli. Zničili takto rázem všechny švěstky v aleji při cestě. Co dodat, to si už dokáže domyslit každý.\nDede, povidla a ještě ke všemu domácí, ty já miluju, mám někde jakýsi recepis, kdy se nemusí tak strááášně dlouho vařit. JENOMŽE: poslední roky u nás nět švestek. Suché roky se podepisují a letos všechny kadlátky, tak jako ostatní ovoce, pomrzly ;( !\nJo, vlčí máky okolo! 🙂\nMoc hezký pohled! A tyhle už jsi viděla? 🙂\nParádní- ale do 44 se asi nevejdu…\nMatyldo, já nedávno viděla v plzeňském tescu opravdu moc pěknáý vlčímákový ubrus. Hned jsem si na tebe vzpomněla, ale nepídila jsem se dál,protože jsem popspíchala na vlak domů.\nvlčomákový šaty mám taky, vzor jako tady ty kraje, a mám je už spoustu let. No když jsem to teď spočítala, tak skoro pětatřicet. Jeden čas jsem je už vyřadila ze šatníku, pak jsem je nosila jen doma, pak jsem si z nich chtěla ušít triko a než jsem od rozhodnutí přešla k činu, uplynulo zase pár let. A nakonec jsem jen ustřihla rukávy a nosila je ještě donedávna v práci. Když na to tak myslím, tak jsou to moje nejoblíbenější šaty a nejdéle nošené.\nVlčí máky se prostě neonosí :)Jinak včera jsem se stavovala v obchodech s oblečením a chtěla jsme červené tričko, hladké, bez ničeho,s větším výstřihem. Tak to je letos utopie 🙂 V některých obchodech se do velikosti 44 nenarvu, v jiných je mi úplně dobře. Jo a v HaM naznali, že ideální barvy letošního léta jsou černá a hnojně hnědá- tak tam jsem se s trhem opět názorově rozešla…\nNěkde ti bude 44 velká, já to mám taky tak. Chtěla jsem si koupit takovou obyč. bundičku do auta a představ si, že do 3 X jsem se nevešla a 5 X mi byly dlouhé rukávy……\nPovidlové buchty mám ráda- ale nejraději, když je ušije někdo jiný, protože povidla mi občas z buchet vytečou a připečou se. Zvlášť u hodových koláčků mě to štve naprosto strašně.\nJežiš, koukám, že šiju i buchty… samozřejmě upeče 🙂\nAno, parene buchty so slivkovym lekvarom – povidly su mnamka mnamkovita 😛 .\nOT: Uz ssom to pisala u predchadzajuceho clanku, ale musim to napisat este raz, lebo ma to stresuje viac ako pacienta 🙁 .\nMinka boli zubok a musime k vetovi, je to dost zle.\nDržím palce, aby šel zoubek rychle ven a pak se vše rychle zahojilo a Minko byl zase v pohodě (h)\nYetti, jdete dnes? Držím palce! (inlove)\nA neboj, jednak zvířata si bez zubů kupodivu dovedou poradit (s nestresují se jejich nedostatkem jako lidi:)) a zlepšení pak bývá rychlé a výrazné. Pamatuju se, jak tuším osmiletému Kazanovi vytrhli naráz 8 zubů – všechny zadní stoličky, ale protože ty obrovské (poslední:)) mu ještě zůstaly, nechyběly mu zuby ani v úsměvu ani na kousání. A jakou měl radost, že ho nebolela tlama! 🙂\nJo a moderní narkózy už obvykle dokážou snášet i kočky…\nProč já blbec starej diabetickej lezu na pábení o žrádle (headbang) 😉\nTo je takový sebemučeníčko! Jsem blbá, stará, ne diabetická a nebaví mě vařit. Velice ráda se dívám na pořady, kde se vaří.\nPodívej, já o jídle ráda čtu, já o něm ráda píšu… a co budu mít k obědu? Brambory na loupačku a čerstvou rukolou. Dobré je to, ale mlsná by mě hnala jinam 😛\nTak já jsem teď doobědvala – svoje vlastní jídlo u kompu – místní firemní chemička Aramark mě fakt neláká – kuře cacciatore – neboli po myslivecku – kuřecí kousky oprásknout na kousku slaninky, podusit s červeným vínem a bylinkami a přidat protlak. Já přidávám ještě zeleninu, mrkev, cibuli, řapíkatý celer, česnek a nakonec žampióny…jako přílohu rýži, těstoviny, zkusila jsem i tarhoňu, co jsem objevila v nějakém superhyper, jenže už si nepamatuju v kterém a byla dobrá…myslím že by šel i kuskus… receptů je na netu hodně, variace podle toho co je doma, ale je to dobré…\nProtože jsi zvědavec stejně jako já. Taky jsem diabetik a jsem na inzulínu, takže povidlí uvařím, pokud je z čeho , a pak putuje povidlí k mladší dceři. Tam se o každou sklínku svádí lítá řež.


Železničář | Století Krokodýla: plazivá cesta napříč Evropou\nŽelezničář / Historie / Století Krokodýla: plazivá cesta napříč Evropou\nStoletí Krokodýla: plazivá cesta napříč Evropou\n15.1.2015 – autor: MIROSLAV PETR\nKvapem se blíží jubileum vzniku asi nejznámějšího zástupce počátku rozmachu elektrické trakce v Evropě. Legendární lokomotivy, kterým se podle jejich pohybu na kolejích a později i barevného řešení začalo říkat Krokodýli, zahájily svou plazivou pouť před téměř sto lety ve Švýcarsku, rozšířily se do řady dalších zemí, aby nakonec připomínaly svůj věhlas v muzeích. Činí tak i tuzemský zástupce rodu, který jen o vlásek unikl hořáku autogenu.\nPro dopravu nákladních vlaků na náročných tratích Švýcarska bylo nutno vyrobit vysoce výkonnou elektrickou lokomotivu. Podmínkou bylo, aby uvezla vlak o hmotnosti 300 t rychlostí 65 km/h, do stoupání až 26 promile se stejnou zátěží měla dosáhnout 50 km/h. S nákladem těžkým 430 t měla do stoupání šplhat rychlostí 35 km/h. Vše s dobrou průjezdností tratě s náročným směrovým vedením. Musela mít čtyři hnací elektromotory a výpočty tažných sil vyšly na šest hnacích náprav. Když se připočetla hmotnost transformátoru odpovídajícího výkonu, zjistilo se, že lokomotiva bude muset mít ještě dvě další dvoukolí, takzvané běhouny. Stroj tedy musel mít celkem osm náprav, rozdělených do dvou podvozků, přičemž jeho délka vycházela konstruktérům téměř na 20 metrů. Tak dlouhá lokomotiva by ale měla problémy s projížděním ostrých oblouků. Při návrhu uspořádání podvozků a zavěšení skříně lokomotiv použili proto zvláštní řešení, označované jako kloubové.\nDruhoválečná doprava vyžadovala ještě vyšší výkon\nPrvní stroj vyjel v listopadu 1919. Dosahoval výkonu 1 620 kW při hmotnosti 126 tun. Při prvních zkouškách se zjistilo, že za průjezdu oblouky na klikatící se trati jede ladně jako vlnící se plaz. Přezdívka Krokodýl byla na světě a kladně ji přijal i personál. Od 29. května 1921 byl zaveden elektrický provoz na celém horském úseku Gotthardské dráhy z Erstfeldu do Biascy. Následovala proto sériová výroba 33 kusů s označením Ce 6/8 II, která probíhala až do léta 1922. Doprava ale v poválečné konjunktuře dál stoupala, proto v letech 1925–26 vyjelo ještě dalších 18 strojů (Ce 6/8 III). Zhruba padesát Krokodýlů na několik desetiletí ovládalo velkou část dopravy na jedné z nejdůležitějších tratí v Evropě. Původní nátěr skříně lokomotiv byl hnědý, brzy se však uplatnil nátěr zelený, což nakonec plně korespondovalo s přezdívkou.\nZa druhé světové války došlo k nárůstu tranzitní dopravy mezi Německem a Itálií. Platby za tranzitní nákladní dopravu od států Osy zajišťovaly obživu pro občany konfederace. Švýcarské spolkové dráhy proto brzy musely u Krokodýlů vyměnit elektromotory za ještě výkonnější.\nŠedesát let rutinní dřiny…\nTechnické provedení Krokodýlů na Gotthardské dráze se osvědčilo, proto bylo uplatněno i na lokomotivách pro další tratě. Nejen ve Švýcarsku, ale i v cizině. Železniční historie ke každému vzniklému typu proto ještě přidává přívlastek, o jaký konkrétní typ Krokodýla se vlastně jedná. Známe třeba Rhétského Krokodýla, několik typů německých a rakouských i dalších. Od roku 1927 dodaly švýcarské a britské firmy 41 kusů Krokodýlů až do Indie. Postupně bylo vyrobeno několik unikátních Krokodýlů, většinou na úzký rozchod kolejí. Největšími exoty se stala dvojice motorových Krokodýlků pro bolivijskou trať Machacamarca – Uncia, exportovaná ze Švýcarska v letech 1952 a 1956. V Andách překonávaly průsmyk Paso de Bombo s nadmořskou výškou 4 400 m nad mořem.\nVznikly i typy, kterým se říká „nepraví Krokodýli“. Na první pohled vypadají jako gotthardský typ, ale mají jiná – jednodušší – technická řešení. Jezdily ve Španělsku, Francii, Lucembursku a dalších zemích. Ve Švýcarsku zůstali Krokodýli v pravidelném provozu 60 let.\n…vystřídal odpočinek v muzeích\nKdyž je nahradily lokomotivy s mnohonásobně větším výkonem, Krokodýli přešli do rovinatějších oblastí nebo se používali na posunu. Čtyři stroje zanikly po nehodách a poslední lokomotiva byla odstavena v březnu 1986. Dnes mají ve Švýcarsku zachovány čtyři exponáty z původní starší série Ce 6/8 II a dva z novější série Ce 6/8 III. Další dvojice pravých starších švýcarských Krokodýlů zdobí technická muzea v Sinsheimu a Speyru v Německu, jednoho získali Rakušané. K němu mají i několik z těch, které si v licenci v letech 1923–1927 postavili vlastními silami. Pravidelný provoz novějšího německého typu Krokodýl, označovaného jako řada E 94, skončil až v 90. letech minulého století.\nMezi Krokodýly patří dokonce i jeden typ tuzemské výroby. V roce 1927 postavila plzeňská Škodovka pro posun v železničním uzlu Praha dvojici elektrických lokomotiv řady E 424.0. Měly mnohá technická řešení známá u švýcarských lokomotiv, například kloubový rám a spojnicový pohon hnacích dvoukolí. Dosloužily v roce 1967 na trati Tábor – Bechyně, zrušeny byly v roce 1972. Přestože lokomotiva figurovala na seznamu exponátů určených do sbírek Národního technického muzea, málem svůj život skončila pod hořáky autogenů. Během přepravy vraku do Kovošrotu v areálu plzeňské Škodovky ji však náhodou uviděl syn známého konstruktéra lokomotiv Miloš Opial. Díky jeho intervenci stroj zůstal zachován a proslulost této legendární lokomotivní konstrukce si tak můžeme dodnes připomenout v plzeňské Techmania Science Center, kde je jediný český zástupce „rodu“ Krokodýlů vystaven.\nPrůměrné hodnocení (9 hlasů): 4.78


Muzikály - KinoTip2.cz\nV neděli 27. února 2022 se po roční pauze znovu objeví na televizních obrazovkách úspěšný soutěžní pořad Tvoje tvář má známý hlas. Odstartuje svou devátou řadu a my se...\nDevátá řada oblíbeného hudebního projektu s názvem Tvoje tvář má známý hlas opět zanedlouho ovládne televizní obrazovky. V Česku je tato soutěž vysílána již od roku...\nV Evropě byl jedním z nejlepších seriálů roku 2020. Bohužel „Julie And The Phantoms“ po jedné sezóně končí. Netflix se rozhodl, že série, která je doslova zaplavena...\nPřestože byl seriál velmi populární u publika a také u odborného tisku, Netflix zrušil Julie And The Phantoms po pouhé jedné sezóně. S tím se však zklamaní fanoušci...\nI konec léta může být nejlepší období na sledování krásných filmů. Pro fanoušky muzikálů se nabízí film z roku 2017 s chytlavou hudbou a krásnou story pro duši:...\nAť už zfilmování muzikálu nebo zcela nový muzikál v kině – snímek s hudbou je skoro vždycky oblíbený. Některé jsou úžasné, ale najdou se i filmy, které nikdy neměly...\nAretha Franklin je považována za jednu z největších hudebních legend, a tak není divu, že o ní letos vyjde nový film. Světoznámou zpěvačku a aktivistku ztvární...\nDalo by se čekat, že bychom bez problémů mohli věřit kritikům a vášnivým filmovým fanouškům, kteří pravidelně zapisují vlastní názor na filmové výtvory. Ve třech...\nMuzikál Mamma Mia!: Která herečka kvůli natáčení zhubla 10 kilo a jaké chyby filmaři neuhlídali\nNeděle a k tomu večer – čas, kdy se připravujete na nový týden. Přemýšlíte, co si nachystat, co budete dělat, co vás v práci čeká. Jak se na nabitý týden pořádně...\nMuzikály byly v šedesátých letech v módě a ani českému prostředí se nevyhnuly. Šedesátá léta se nesla ve znamení Semaforu a pod jeho taktovkou vzniklo několik...\nTop zajímavosti, které se pojí s filmem "Repo: Genetická opera!" od režiséra hororové série "Saw"\nRepo! The Genetic Opera je americký sci-fi muzikálový horor. V hlavních rolích se představili Alexa Vega, Paul Sorvino nebo Paris Hilton. Dostala slavná blondýna svou...\nNejhorší filmy všech dob: Český muzikál bez hlavy a paty aneb proč měly „Decibely lásky“ zůstat jen písní\nMichal David je bezpochyby česká super hvězda. Jeho písničky patří mezi českou klasiku a dodnes skládá skvělé songy. Jedinou jeho chybou bylo si myslet, že by se svými...\nProč si Olivia Newton-John nemohla sednout aneb zajímavosti z natáčení známého amerického muzikálu Pomáda\nPísničky z tohoto nezapomenutelného muzikálu 70. let zná snad každý. Příběh Dannyho a Sandy si tehdy zamilovala mládež po celém světě, a i dnes si ho s láskou...\nHudba ve filmech hraje velkou roli a často by to bez ní ani nešlo. Dokáže spolehlivě dodat emoce k jakékoliv situaci, a ještě rychleji vás vtáhnout do děje. Některým...\nKdovíci jsou velmi srdeční obyvatelé městečka Kdosice, kteří s láskou mezi sebou přijali nalezeného Grinche. Ten byl zvláštní od samotného začátku. Jenže když se...\nNa střední škole se to prostě bez pořádné party kámošů přežít nedá. I John Travolta jako „Danny“, by bez přátel nemohl být. Herci už byli sice dávno ze školy pryč, ale...\nPomáda se k nám jednou za čas vrací, a především díky skvělé ústřední dvojici herců a chytlavým písním, se nám tento muzikál z roku 1978 ještě neomrzel. O Olivii...\nVeselý muzikál se spoustou zpěvu, tance, a s nezapomenutelnou hudbou Karla Svobody se stal opravdovou perlou českého muzikálového žánru. Avšak začátek natáčení byl...\nThe Prom je původně broadwayský muzikál, který nám nyní přinese Netflix. Možná vás překvapí, s jak nadupaným hereckým obsazením vyrukoval. James Corden po boku Meryl...\nHollywood je známý pro své velkolepé filmy a světově oblíbené a kultovní kinematografické kousky. Někdy ale i neuvěřitelně vysoký budget a talentovaní herci nestačí,...


Eleaf Pico Dual 200W Black\nGripy iSmoka-Eleaf FULL KIT Eleaf Pico Dual 200W Grey\nEleaf Pico Dual 200W Grey\nsleva: 100 CZK (4 EURO) (7.19%)\nKompletní grip Eleaf Pico Dual 200W + Melo 3 Mini, výkon až 200W, slot pro dvě baterie.\nEleaf Pico Dual se může, stejně jako jeho předchůdci, pochlubit velmi malým tělem, které ve skutečnosti nabídne obrovskou kapacitu baterií a maximální výkon, díky dvěma výměnným bateriím 18650. Mimo velkého výkonu nabídne Pico Dual samozřejmě i všechny teplotní režimy + TCR režim pro nastavení vlastního teplotního koeficientu. Díky nejnovějšímu firmwaru si můžete nastavit i předžhavení spirálky nebo si vybrat z několika variant rozmístění displeje.\nSoučástí této sady je i jeden z velice oblíbených clearomizérů z produkce Eleaf Melo 3 Mini. Ten pojme 2,0ml e-liquidu a pyšní se pohodlným vrchním plněním a regulací přívodu vzduchu v základně. Využívá oblíbené žhavící hlavy Eleaf EC.


Pamětní mince 200. výročí narození královny Viktorie UK 2019 stand | Česká mincovna\nPamětní mince 200. výročí narození královny Viktorie UK …\nPamětní mince 200. výročí narození královny Viktorie UK 2019 stand\nRoyal Mint VCBPNC\nOd narození královny Viktorie uplynulo v roce 2019 rovných 200 let. Velká žena, která dala jméno viktoriánské éře, se při této příležitosti objevuje na pamětní minci britské mincovny The Royal Mint.\nKrálovna Viktorie vdechla ostrovnímu království nový život. Počet obyvatel Velké Británie se za její vlády, která trvala takřka 64 let, téměř zdvojnásobil. Nad Viktoriinou říší, která se rozprostírala na jedné pětině zemského povrchu, nezapadalo slunce. Nastalo období relativního míru a průmyslových inovací, které zemi vystřelily do éry nevídané prosperity. Rozvíjela se vzdělaná střední třída britské společnosti a země se měnila v moderní konstituční monarchii, která upozadila moc Sněmovny lordů i samotných panovníků, jejichž role se stávala stále více symbolickou. Blyštivá éra však měla i svoje stinné stránky. Koncentrace obrovského množství lidí v průmyslových centrech tlačila cenu pracovní síly dolů. Vznikaly chudinské slumy, rostla kriminalita, klesala životní úroveň a k práci byly nezřídka zneužívány děti. O krušném životě ve viktoriánské Anglii pojednávají světoznámá díla Charlese Dickense.\nReverzní strana mince z ateliéru Johna Bergdahla má podobu hodinového strojku, který evokuje průmyslovou revoluci. Jednotlivá ozubená kolečka nesou dobové výjevy – portrét královny Viktorie z profilu a technické výdobytky viktoriánské éry. Averzní strana pak předkládá nominální hodnotu 5 POUNDS (GBP), portrét současné královny Alžběty II., opis „ELIZABETH II D G REG F D“ (Alžběta II., z Boží milosti královna, ochránkyně víry) a letopočet emise 2019.\nSpeciální balení, do kterého je mince uložena, je vyvedené ve stylu viktoriánských tiskovin – pohlednic a novin (v anglickém jazyce). Navíc je opatřené šesticí poštovních známek, které zachycují Viktoriin život – od princezny po císařovnu.\nPamětní mince Královnina heraldická zvířata – Beaufortský yale UK 2019 stand


Návštěvy ve věznici - Strana 4 - Nepodmíněný trest odnětí svobody - www.trestni-rizeni.com - Otázky čtenářů - Fórum | www.trestni-rizeni.com\nPřítel mojí matky je nyní zadržen ve vazbě kvůli neplacení alimentů na Slovensku (je slovenský občan). Po rozmluvě s jeho obhájcem bylo matce řečeno, že pokud má zájem o návštěvu přítele ve vazební věznici Pankrác, má napsat žádost (formulář by prý měl být lehce ke stažení). prý se to dá daleko rychleji zařídit z její strany, než kdyby o návštěvu požádal on. Bohužel se nám formulář však nepodařílo dohledat. Poradili byste mi prosím jak postupovat?\nBohužel se nám formulář však nepodařílo dohledat. Poradili byste mi prosím jak postupovat?\nNevím o žádném formuláři, na kterém by příbuzný mohl žádat o návštěvu ve věznici, jsem přesvědčen, že nic takového neexistuje. Nejjednodušší je zeptat se na možnost návštěvy přímo v konkrétní věznici, ať si tam vaše matka prostě zavolá a oni jí řeknou, co a jak, může si návštěvu rovnou domluvit.\nDobrý den,chtěla bych se zeptat zda je možné získat nějaký duplikát,nebo něco podobného,navštívenky do věznice?Moji rodiče jsou oba ve výkonu trestu a mají tuto sobotu tj,16.7.2011 první návštěvu.A jelikož mám v místě bydliště velké problémy z doručováním pošty,mám obavy,že se dopis z navštívenkou ztratil.Je možné tedy nějak získat duplikát?Děkuji za rychlou odpověd.\nJe možné tedy nějak získat duplikát?Děkuji za rychlou odpověd.\nZavolejte si přímo do věznice, ve které vaši rodiče jsou a vysvětlete jim svůj problém, určitě vám poradí.\nRáda bych se zeptala… Jaký je rozdíl mezi přítelkyní a družkou. Kdybych byla družka, tak můžu za přítelem bez problému, ale jelikož nevěděl, že dělají mezi těmito dvěmi slovy rozdíl, napsal mě jako přítelkyni a už vznikl problém a nemohu ho navštěvovat. Přitom na stránkách vscr.cz píšou, že ho mohou navštěvovat jak rodinní příslušníci, tak osoby blízké.\nzákon trest obecně prospěšné práce svědek ublížení na zdraví opravné prostředky policie zákaz činnosti pojmy rozsudek obviněný skutkové podstaty soud zákaz řízení trestný čin amnestie vazba věznice nový trestní zákoník Právnické vtipy odnětí svobody státní zástupce poškozený podmíněný trest náhrada škody vzory rejstřík trestů soudnictví média mladistvý


Dcera 2r9m - odplenkování - Diskuze - eMimino.cz\ndcera má 2 a 3/4 let, nejde ji doplenkovat, doma chodí na nočník sama, ale..jen když nemá kalhoty, kdyžjo, má často nehody..venku to nejde vůbec, už to zkoušíme dobu a nic, prostě si neřekne, jakmile je něčím zaujatá..\nZkoušela jsme na radu známé nosit s sebou nočník, ale stejně jak lítala si na něj nevzpomněla a za druhé, byly tam starší děti co se jí smály a dcerka na nočník na hřišti nechtěla..\njediné co, že přijde a upozorní, že je počůraná/pokakaná..ale předtím si neřekne, ještě moc nemluví, tak že to neřekne slovně, naznačuje, že přiběhne, řekne mami a taháse za kalhoty např..ale to už je vykonáno..\nNo a blíží se chladné dny a to už vůbec nevím jak odplenkujeme venku..\nMáme finanční problémy, žádné dluhy, ale hodil by se už druhý příjem a dcerce budou v lednu a 3 roky a prý se v té době uvolní místo ve školce a jsme na pořadníku, takže ve 3 by ji vzali, ale to odplenkování je problém..musí být bez pleny a přes zimu se děsím toho, že se nám to venku nepovede..\nAni si to neumím představit, žijeme v horách, takže zima tu bude a sníh taky, představa, že má navlečenou kombinézu a pořád ji to sundavám a zkouším v té zimě, vůbec nevím jak se to přes zimu dělá..my jsme zvyklé být často venku, procházky v lese a tak..přece ji tam nemůžu věčně sundávat z kombinezy, zda nechce čůrat nebo převlékat, když se počůrá..v té zimě, navíc do čeho, tolik termoprádla taky nemáme..\nstále se ji dokola ptám chceš čůrat, odpověd je ne a za chvíli koukám, je mokrá..\nA jak dlouho je bez pleny??\nNeboj, přijde to samo. Můj prcek teď, jak byly ty vedra, běhal nahý a chodil s jistotou na nočník a do trenek si občas cvrnknul. Když se ráno ochladilo, dala jsem trenky a chodí krásně i v nich. Po týdnu suchá plenka i v noci několik dnů po sobě, ještě chvilku počkám a nebudu dávat plenu ani na noc. U těch prcků to jde fakt strašně rychle. Nech ji, dokáže to.\nPres tu zimu to bude asi na prd noo .. kdyz jsem ucila dcerku na nocnik taky mi pokazde rekla ze curat nechce a pritom kdyz jsem ji posadila na nocnik vycurala se.. davala jsem ji co hodinu i kdyz nechtela a vzdy se vycurala. Kdyz mela plenu nikdy si nezavolala alr jakmile jsem ji plenku sundala a ona se jednou pocurala vadilo ji to a od te doby volala..jasne nekdy se stane nehoda i ted a to je bez plen uz skoro pres pul roku ale vola..a kdyz nechtela curat venku rikala jsem ji ze bude curat jak pejsek na kyticku a slo to.. tak drzim palce aby se to i u vas uz povedlo a malicka mohla do skolky\nno na nočník chodí už 3 měsíce, začla sama, ale nesmí mít nic na sobě, jak byly vedra, taky tu lítala nahatá, ale jakmile má legínky tak se počůrá, venku to zkoušíme s přestávkami celé léto, ted asi 3 týdny v kuse plenky ven nedávám a nic\nAle do zimy je času habaděj přece. U těchto dětí se situace mění co týden. U mého synka to vše bylo otázkou 14 dnů.\n@Ice79 vím ze je to za dlouho ale nektere deti treba potrebuji vic casu..\n@Ice79 no u nás hlásí skoro od víkendu v kuse déšť celý týden a teplota okolo 8 stupnů, tak nevim jak na to, nechci ji už mást a dávat na ven plenku..\nzkusim být pár dní v dosahu bytu,byt to znamená, že se skoro nikam nedostaneme a chodit jen na krátké procházky..\n@Ice79 no u nás hlásí skoro od víkendu v kuse déšť celý týden a teplota okolo 8 stupnů, tak nevim jak na to, nechci ji už mást a dávat na ven plenku..zkusim být pár dní v dosahu bytu,byt to znamená, že se skoro nikam nedostaneme a chodit jen na krátké procházky..\nJá jsem taky takhle s dcerou chodila. A odplenkovavala jsem ji loni v říjnu. Prostě jsme chodili jen na chvíli no. Ale brzy pochopila co se po ní chce.\nNebudu radit a omlouvám se za román\nJen povím mou zkušenost. Aktuálně nám jsou 3 roky.\nS plenkou jsme bojovali taktéž. U nás měl malý problém se trenkama, slipama prostě nevím proč panická hrůza, plenka byla top\nCo se mi vyplatilo a poznala jsem to pořádně až u fáze 2. Nechat dozrát, netlačit.. (Vím, že to je na nervy a přiznám se i já jsem občas už vybouchla)\nZkoušela jsem to, ale nešlo to a pod nátlakem se stane pak to, že co jim předtím i šlo sabotují…jako třeba u nás odmítal nočník apod.\nTakže nechala jsem to, nehrotila a zkoušela po měsíci třeba ( nebo jsem zas učila něco jiného oblékat atd.)\nMěli jsme 3 fáze.\n1. Plenka přes den\n2. Plenka přes odpolední spánek\n3. Plenka noční spánek\nKdyž se blížila školka řekla jsem si co je nejnutnější…u nás to byla plenka přes den.\nMě to několikrát odmítal a pak asi po měsíci v létě, pomohl tatínek znovu přesvědčit slipy na zkoušku a byl ve slipacich hned\nU plenky na spaní odpoledne to bylo asi měsíc po ( rozhodl se sám, že už ji nechce)\nNa noční plenu se odplenkoval taktéž sám, první den školky večer prý" už ji nechci" a hotovo v posteli bez nehody.\nPři tom všem, jedna zkušenost s tím „chceš čůrat? " Zeptam se a odpověď vždy " ne“ no to je jasný protože v tu chvíli se věnuje něčemu co je důležitější, i kdyby to bylo dloubání v nose to je atraktivnější\nProstě oznámit … čas na čůrání a jde se na nočník/ záchod a případně k nočníku hračku. ( Měla jsem to tak na začátku i knížku si tam dal, a teď to nepotřebuje, žádný špatný návyk bych v tom neviděla) někdy hraju kino… je v nočníku nic není ani kapička ani dvě a on hned letí, aby doplnil a to mi předtím odpoví „ne nepotřebuju čůrat“ a pak tam je půlka nočníku\nUcurnuti bych neřešila, nám se to stává stále, prostě jde čůrat, ale nestihne servat teplaky a je to.\nVenku to bylo bez problémů, prostě jdeme kropit listy, trávu, kamínky apod…\nChválit, netlačit, nechát dozrát, obrnit se trpělivostí\nS odplenkováním neporadím, ale mě se oba kluci odplínovali v únoru, sice jsem jim pro jistotu dávala v té době na ven ještě tréninkové kalhotky, ale nehody venku skoro žádné neměli. Taky jsme zvyklí být dost venku a dávala jsem je normálně čurat, i když byl sníh a mráz. Samozřejmě ale neměli kombinézy, to by mě švihlo, abych je musela celé svlíkat. Měli normálně teplé kalhoty, pod tím merino podvlíkačky nebo punčocháče a delší bundu pod zadek, aby jim netáhlo na záda. Pohoda.\nU nas tak stridave oblacno. Dcera 22m uz chodila pekne na nocnik. Ted pres leto jsme zkouseli indiansku metodu, cili behala doma naha, vetsinou si zasla na nocni sama, nekdy jsem ji pripomela, nehody defacto zadne. Ze zacatku se ji strasne libilo chodit na nocnik, sedala si tam doslova co chvilku, ale pak nadseni opadlo a jeste k tomu jsme byli 3 tydny na dovolene, kde se bohuzel vratila hodne zpet v tom vyvoji. Nocnik jsem sice mela sebou a i na nem sedela, ale malo a ne tak systematicky jako doma.\nTed se zase snazime zavest rezim, kdyz je teplo, nechavam behat nahatou, ale potrebuju, aby si omalu zvykala na kalhotky a to ji dela trosku problem. Proste za den potrebuju tech kalhotek nekolik, protoze ona si do nich obcas ucurkne. Nikdy nepusti vsechno, ihned hlasi nehodu ale uz je dokonano.\nTaky me stve, ze kdyz ji navrhnu, at si sedne na nocnicek, tak je odpoved NE NE. A pak za chvilku ma nehodu, takze 100% potrebovala a jenom natruc rekla ne.\nMoje otazka zni: mam ji ty plenky proste vzit uplne? Na ven totiz nadale nosi plenu a na noc taky. Ona ma dost neklidne spani, za noc se i nekolikrat probudi a rano se uz vetsinou budi s mokrou plenkou. Takze na noc ji asi bude jeste nejaky cas mit.\nJak už tu bylo řečeno, hlavně netlacit na pilu. To dítě si do toho stejně musí dozrát samo. A jinak my to měli podobné. Jakmile má dítě něco na sobě, tak si často mylně myslí, že má plenku a tím pádem nic neřeší. Časem určitě pozná rozdíl\nVzdor dětí ve dvou letech a jak na něj\nDcerce je její otec jedno\nVztekaní, když má chodit\nMůže plnoleté dítě hlídat mladší sourozence?


Orlický.net: Velké řemeslné a farmářské trhy Orlický.net :: zpravodajství pro Orlické hory a Podorlicko\njméno Dana Janská\nautor fotografií Dana Janská\nSrpnové trhy bývají každoročně vrcholem zámecké "tržní" sezóny. V areálu to bude i letos bzučet aktivitami. Bude se hrát, zpívat, hopsat, hodovat, nebude chybět doprovodný program ani jízda na ponících. To vše již tuto neděli 20. 8. od 9:00 hod.\nBěhem dne vás kromě bohaté nabídky farmářů, pěstitelů, prodejců, výrobců a řemeslníků (které můžete sledovat zblízka při práci) čeká také pestrý doprovodný program. Posuďte sami:\ndopoledne od 10:00 Harmonikář Mira a jeho hudební korzo napříč areálem\n"Králičí HOP" z Rychnova nad Kněžnou se svým vystoupením Vás pobaví celý den\n11:00 vystoupení cvičených koziček\nod 13:00 zahraje Vamberecká dechovka\nKolegové ze Sdružení SPLAV připravili na neděli 20. 8. akci pro celou rodinu pod názem "Lokální piknik aneb Putování do Dobrozemě". Co vše vás v rámci celodenní série aktivit v komunitní zahradě u doudlebského zámku čeká?\nAkce má dle lov pořadatelů za cíl představit lokální ekonomiku zážitkovou formou. Těšit se můžete na přednášky, komentovanou prohlídku komunitní zahrady, mini bleší trh, ochutnávky a další program pro děti i rodiče.\nPro všechny zájemce jsou po celý den dokořán otevřeny brány Přírodovědného muzea (kdo ještě neviděl Rok na vsi, jako by nebyl!), Babiččina dvorečku (máme už tucet nových telátek!), zámeckých interiérů (v každou celou a možná i častěji se na vás těší naše zkušené průvodkyně) a dveře zámecké kavárny plné laskomin (zmrzlinu a cappuccino máme nejlepší v okolí!). A když počasí dovolí (a poníci nebudou proti), děti se budou moci i povozit parkem. No a koho by mumraj trhů snad již fyzicky znavil a hledal by to pravé osvěžení ducha, máme tu po ruce ke čtení hned tři jazykové verze memoárů paní Eleonory "Vzpomínání" (pozor, jedná se o druhé, doplněné a zrevidované vydání!).\nInu, v neděli 21. srpna 2016 od 9 do 16 hodin se na vás těšíme.\nJak se říká u nás v regionu: "Přijďte pobejt!!" :)\nFoto: Dana Janská


Aktuálně přijímáme inzeráty do vydání číslo 626, které vyjde 15.12.2019 a má uzávěrku 9.12.2019.\nPODAT INZERÁT REGISTRACE + BONUS CENÍK PLOŠNÉ INZERCE KONTAKTY REDAKCE DISTRIBUČNÍ SÍŤ TERMÍNY VYDÁNÍ TISK + INTERNET INFO HRA "ČTRNÁCTKA" NAPIŠTE NÁM UKÁZAT NOVINY SPOLUPRÁCE DOWNLOAD\nPodmínky soutěže "čtrnáctka"\nDo soutěže „Čtrnáctka“, pořádané společností DeixeNet s.r.o. a probíhající\nna webových stránkách www.deixe-tip.com, může vstoupit bezplatně každý, kdo odpoví na všechny 3 soutěžní otázky aktuálního soutěžního kola a po uvedení svého jména, města a e-mailu odešle své odpovědi do slosování, které probíhá pravidelně každých 14 dní v předem uvedeném dni automatickým softwarovým losovacím systémem na www.deixe-tip.com.\nPořadatel si vyhrazuje právo posunout datum losování s ohledem na termín vydání novin DEIXE-TIP.\nDo vlastního losování výher budou zařazeny pouze ty subjekty, které odešlou správné odpovědi na všechny 3 otázky aktuálního soutěžního kola. Jednotlivého losování se může zúčastnit každý pouze jednou. Zjištěné duplicitní hlasování bude vyřazeno. Po vylosování cen budou výherci informováni ihned e-mailem o své výhře, zároveň mohou být jejich jména a města (e-mail nikoliv) uveřejněna v novinách a na www.deixe-tip.com.\nVýhry, jimiž jsou: 1. cena = 1x bezplatné otištění barevného inzerátu velikosti 11,1 x 10 cm, 2. cena = 1x bezplatné otištění barevného inzerátu velikosti\n7,3 x 3 cm, 3. cena = 1x bezplatné otištění Fototipu (inzerátu s fotografií a textem v délce do 30 slov), 4. cena = 1x bezplatné otištění řádkového inzerátu tučného v rámečku, 5. cena = 1x bezplatné otištění řádkového inzerátu v rámečku, v délce do 30 slov, vše v novinách DEIXE-TIP na jejich vnitřních stranách.\nVýhry je nutné uplatnit a vyčerpat do 90 dní (3 měsíců) od vyhlášení výsledků konkrétního slosování. Výhra je nepřenositelná. Soutěž „Čtrnáctka“ může být pořadatelem kdykoliv ukončena v předem stanoveném a zveřejněném termínu. Účastník soutěže svým vstupem do soutěže, tj. odesláním odpovědí na otázky, potvrzuje svůj souhlas s těmito podmínkami soutěže „Čtrnáctka“.


Barbora Rosalie: Designblok 2011\nUž se těším, začíná 4.10. a končí 9.10.2011. Designblok mám ráda, některý ročníky víc, některý míň, ale taky je to o tom, kolik mám času a kolik toho stihnu. Už je to 13. ročník, první ročníky se mi asi líbili víc, nebyly tak komerční, ale je jasný, že každá akce, která má úspěch, má jistý vývoj.\nTakže na co se těším tenhle rok. Mám ráda šperky, módu a další holčičí věci, proto bude nejlepší Superstudio Šporkovský palác. Ze Superstudia Futurama mne nejdřív bude zajímat budova ve které se Designblok pořádá, která získala jako jediná v ČR ekologický certifikát Breem. Ze Superstudia Futurama si určitě nenechám ujít: Poistrin (nábytek), Brokis (světla) a Spyron (digitální tisk). Z ostatních věcí, které Desingblok nabízí, bych se šla podívat na některé přednášky a prezentace. Všechny ale nestihnu, jsou v době, kdy jsem v práci a nebo jsou na pozvánky. Takže příště prosím lepší časy i pro pracující a nejen pro studenty. Co si nenechat ujít podle mne: Roberto Coin (šperky), Vitra (židle Tip Ton), VŠUP v Praze - st, čt, pa diskuze od 17h a matériO Prague (knihovna materiálů). Nakonec pár fotek z minulého ročníku.


Vybavení do porodnice - co doporučujete? - Diskuze - eMimino.cz\nVybavení do porodnice\nJaké byste doporučily vložky do podprsenky, poporodní kalhotky a vložky?\nVložky do podprsenky mi vyhovovaly takové ty z Tesca, i když taky žádná hitparáda, kalhotky jsem měla obyč z lékárny a vložky si hlavně kup nějaký ty menší, měla jsem i obří velikost a to byl fakt děs běs\nPoporodní kalhotky jediné síťované. Vložky do podprsenky jsem měla od Chicco dražší ale pěkně dýchají. A vložky jsem měla ze zdráv potřeb už si nepamatuju ale v dm mají takové fialovo zelené a ty jsou fajn a za mnohem nižší cenu????\n@Marffusha vložky do podprsenky jsem potřebovala až později doma a měla jsem bambusové látkové. Kalhotky jsou na uplny začátek dobre ty síťované na jedno použití, pak jsem měla nakoupené levné kalhotky od vietnamcu, ktere jsem planovala po tomto obdobi vyhodit. Vlozky porodnické. Koupila jsem 3 balení a jedno zustalo nepoužité.\n@dickys vidis a ja zas mela obri a bez nich bych byla ztracena\n@Marffusha Ahoj, na chvíli těsně po porodu vložky Samu od Hartmanna a potom už jen Batist Flower. Kalhotky síťované, resp. z měkké tkaniny, co jdou opakovaně prát, ty seženeš v lékárně; značku si bohužel nepamatuju, vyhnula bych se těm z dm a tak. A vložky do podprsenky se mi osvědčily od Johnsonu. Nicméně bych to nijak nehrotila, těch pár dní v porodnici to zvládneš a doma si když tak obstaráš něco lepšího\nMe prave vyhovovaly ty obri, ty mensi co byly v porodnici mi hned protekly\nDo podprsenky jsem měla to, co jsem zrovna kde potkala, tak nějak v tom nebyl moc rozdíl. Poporodní vložky jsem měla Sama a kalhotky jsem měla podruhý nakoupený bavlněný pack z tesca a bylo mi v nich úplně nejlíp oproti všem síťovkám a jednorázovkám.\nPodprsenkové nevím, kalhotky jednorázové Abri-net a vložky Samu MIDI.\nKalhotk jsem mela canpol a ty byly desny, ted jsem si koupila chico a ty jsou takovy ty sitovany, takze dobry. Vlozky taky samu midi (jsou dost velky) a pak uz jen batist. Ty vlozkydo podprdy mi prisly tak nejak stejny.\nTak já jsem si radši vzala 2 menší, ty velký mi byly hrozně nepohodlný\n@Marffusha do podprsenky jsem měla Johnson, poporodní vložky jsem fasovala v porodnici a doma jsem měla Batist. Kalhotky jsem si koupila síťované s nohavičkama a byly super i po sekci\nVložkek do podprsenky jsem vyzkoušela hodně a doporučuju Chicco, jsou antibakteriální, měla jsem prsa úplně do krve a zánět se mi vyhnul. A jsou moc příjemné na dotek. Poporodní vložky jsem měla Flower.\n@Marffusha Ahoj, porodnické vložky Masmi (z organické bavlny) a kalhotky Carriwell. Na vložky do podprsenky si teď nemůžu vzpomenout, možná Natracare jsem měla


Cenu Franze Kafky dostane italský germanista Claudio Magris, nejznámější je díky knize Dunaj | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nCenu Franze Kafky dostane italský germanista Claudio Magris, nejznámější je díky knize Dunaj\nClaudio Magris v letech 1978 až 2006 vyučoval moderní německou literaturu v Terstu. autor: University of Trieste\n15. 6. 2016 17:19 / 2 minuty čtení\nknižní cena Cena Franze Kafky\nV říjnu si pro Cenu Franze Kafky do Prahy přiletí Claudio Magris.\nItalský spisovatel, překladatel a germanista proslul knihou Dunaj, která vyšla roku 1986.\nAutor v ní do protikladu postavil Dunaj - jako symbol hybridní a kosmopolitní středoevropské kultury - a Rýn, zosobnění germánské ideje "čistoty rodu".\nLaureátem letošní Ceny Franze Kafky se stal italský spisovatel Claudio Magris. V Praze ho zvolila mezinárodní porota.\nPřekladatel, germanista a esejista Magris patří k postmodernímu proudu v literatuře. Přestože je Ital, jeho tématy jsou střední a východní Evropa či němectví.\nCena se tradičně předává v říjnu v Praze a Magris si pro ni přijede, sdělila ve středu Daniela Uherková z pořádající Společnosti Franze Kafky.\nMagris se narodil roce 1939 v Terstu, který býval součástí habsburské monarchie, a proto bývá ke střední Evropě někdy počítán. Odtud může plynout spisovatelův zájem o tento region.\nNejvíce se Magris proslavil textem na pomezí románu, eseje, deníku a autobiografie s názvem Dunaj, který vyšel roku 1986 a v němž autor do protikladu postavil Dunaj – jako symbol hybridní a kosmopolitní středoevropské kultury – a Rýn, zosobnění germánské ideje "čistoty rodu".\nČesky kniha poprvé vyšla v Odeonu roku 1992 v překladu Kateřiny Vinšové a Bohumíra Klípy.\nClaudio Magris: V Praze se cítím jako doma, ale je tu jistý cizí aspekt - rozhovor ZDE\nV češtině je dále k dispozici řada dalších Magrisových beletristických knih, například Poslepu (česky 2011), a esejistických publikací o kulturních a literárních dějinách – Habsburský mýtus v moderní rakouské literatuře (česky 2002), Daleko odkud: Joseph Roth a východní židovská tradice (česky 2010), Mikrokosmy (česky 2000).\nMezinárodní literární Cenu Franze Kafky uděluje Společnost Franze Kafky od roku 2001. Jejími dosavadními nositeli jsou spisovatelé Philip Roth, Ivan Klíma, Péter Nádas, Harold Pinter, Haruki Murakami, Yves Bonnefoy, Arnošt Lustig, Peter Handke, Václav Havel, John Banville, Amos Oz, Jen Lien-kche a Eduardo Mendoza.\nMezi ženami jsou dvě laureátky, rakouská spisovatelka Elfriede Jelineková a Daniela Hodrová. Letos porota volila mezi 11 osobnostmi současné světové literatury.\nCena nesoucí jméno slavného pražského rodáka je jediným mezinárodním literárním oceněním, které se v Česku udílí. Předává se vždy na konci října v Brožíkově síni Staroměstské radnice. Laureát dostává bronzovou sošku Franze Kafky od Jaroslava Róny, finanční ocenění je 10 tisíc dolarů.