1 J A Z Y K O V Ě D N É A K T U A L I T Y Informativní zpravodaj českých jazykovědců roč. XLI č. 3 a 4 ISSN\n2 JAZYKOVĚDNÉ AKTUALITY - ročník XLI (2004), číslo 3 a 4 Vydává Jazykovědné sdružení České republiky Redakční rada: Jan Kořenský (hlavní redaktor) Jana Hoffmannová (zástupkyně hlavního redaktora) Michaela Černá, Pavla Chejnová, Marián Sloboda Adresa redakce a administrace: Ústav pro jazyk český AV ČR, Letenská 4, Praha 1 (k rukám dr. J. Hoffmannové) Podávání novinových zásilek povoleno Ředitelstvím pošt Praha č.j. NP 583/1993 ze dne Příspěvky laskavě zasílejte na disketě 3.5", 1,44 MB ve formátu textového editoru MS Word. Přiložte text příspěvku v jednom vyhotovení, vytištěný v normalizované úpravě. Je možno použít i ovou adresu 2\n3 OBSAH strana Josef Štěpán: Němčina na pozadí češtiny ve společnosti národního obrození 4 Patrik Mitter: Vymezení některých prefixoidů a radixoidů v české lingvistické literatuře 31 Z jazykovědných pracovišť Olga Stehlíková: Projekt Skupina pro řečové poruchy, jeho náplň a cíle 37 Nové publikace Patrik Mitter: J. Furdík: Slovenská slovotvorba 41 Pavla Chejnová: J. Thornborrow: Power Talk. Language and Interaction 45 in Institutional Discourse Kronika Jana Hoffmannová: Pětasedmdesátka Rostislava Kocourka 50 Aleš Brandner: Osmdesáté narozeniny profesora Jiřího Jiráčka 54 Jana Hoffmannová: Výročí české univerzitní slovakistiky: vzpomínky a perspektivy 57 Oldřich Uličný: EUROLINGUA\n4 Němčina na pozadí češtiny ve společnosti národního obrození Josef Štěpán 0. Novodobý český národ se konstituoval v době národního obrození, které bývá u některých našich intelektuálů dnes bráno s despektem, což může souviset s jejich oprávněným postmoderním odmítáním jednostranné, osvícensky založené racionality. Dnešek, jenž přirozeně směřuje k evropskému univerzalismu, má však kontinuitu s národním obrozením. Jednou z důležitých složek tohoto obrození byla složka jazyková. Tehdy i dnes si národy uvědomují, že mluví jazykem, že jazyk vytváří vědomí jedinečnosti, že dává pocit jistoty a zakotvenosti. Jedinečnost obohacuje univerzalismus, vede k jednotě v různosti, k multikulturnímu univerzalismu. V dějinách země i jazyka se ukázala jako zásadní geografická poloha českého národa, zvláště vklíněnost do Německa a sousedství s Němci, třebaže na český národ působily i národy románské, slovanské, anglosaské, popř. jiné (Pfaff, 1996; Myľnikov, 1974). Dosud byla věnována pozornost české jazykovědy především studiu struktury češtiny národního obrození, dále pak pronikání češtiny do nejrůznějších sfér veřejné komunikace, problematika fungování němčiny ve společnosti českého národního obrození byla zmiňována většinou jen okrajově a souhrnně zpracována nebyla, což bylo dáno zhoršenými českoněmeckými vztahy v 19. a 20. stol. Bohatá historická literatura z české i německé strany poskytuje převážně obraz protivníka, někdy dokonce nepřítele, jsou ovšem i výjimky, např. na české straně T. G. Masaryk (1895, s. 19, 48 aj.), J. Pekař (1990, s. 395) a E. Rádl (1993, s ), kteří se na česko-německé vztahy dívali pozitivně. Bolestným česko-německým vztahům zvl. ve 20. stol. se nejnověji věnoval kolektiv našich historiků v knize Rozumět dějinám (2002). Cílem tohoto příspěvku je osvětlit funkci němčiny v psané i mluvené komunikaci hlavně Čechů ve společnosti národního obrození metodou jazykově historickou, která sleduje především tzv. externí dějiny jazyka a s nimi spojené sociální jevy i postoje jednotlivců a celých generací (uvedeme i smíšené promluvy česko-německé). Obecně je možno říci, že němčina umožňovala Čechům kontakt se světem, Češi však nebyli pasivní, např. čeští hudebníci 18. stol. obohatili Evropu. Slavná česká minulost inspirovala řadu německých spisovatelů (Herloszsohn, Hartmann, Grillparzer, Ebert, Meissner, Stifter aj.). České národní obrození i čeština byly reflektovány v soudobé německé a rakouské publicistice a odborné literatuře (Petrbok, 2002). 4\n5 Abychom postihli fungování němčiny ve zkoumaném období plasticky, všimneme si nejprve historického kontextu, zvláště germanizace a reakce na ni (část 1). Potom se budeme zabývat postavením němčiny a češtiny v rozvrstvené české společnosti na začátku národního obrození, zvl. bilingvismu (část 2). Ve 3. části budeme věnovat pozornost především hlavním představitelům tří generací českých obrozenců z hlediska jejich vztahu k němčině. Ve 4. části ukážeme na důsledky Dobrovského kodifikace spisovné češtiny a hlavně na situaci v mluvené komunikaci národního obrození, zvl. na postavení němčiny v ní. Konečně popíšeme, jak proces germanizace zasáhl soukromé jazykové projevy řady dalších osobností, a naopak, jak proces čechizace působil na některé Němce, jak se čechizace projevovala v purismu a v ovlivňování němčiny (část 5). 1. Pro vysvětlení fungování němčiny na pozadí češtiny ve společnosti národního obrození nelze zůstat jen u jeho filologického výkladu a je nutné se zabývat historickými kořeny tohoto obrození, protože jazyk v té době byl často ztotožňován s národem, a společenskými procesy, které vedly v jistých vrstvách ke konstituování jednotlivých typů vlastenectví, rozdílných svým poměrem k němčině, a k nacionalismu. Většina obyvatelstva v českých zemích byla však až do poloviny 19. stol. národně (i politicky) neidentifikovaná (Lněničková, 1999, s. 129). Zatímco T.G. Masaryk považoval za hlavní hybnou sílu českých dějin princip náboženský, tj. reformaci, humanitu a svobodu (Masaryk, 1895, s. 213), J. Pekař za tuto sílu považoval princip národnostní, tj. pud po národním zachování (Pekař, 1990, s. 401). Teprve od doby J. Pekaře (1912, s ) někteří historikové českého národa a historikové jednotlivých věd a umění spatřovali kořeny obrození v době dlouho opomíjené a jednostranně vykládané, v době pobělohorské, tj. v době baroka (na baroko jako protireformaci podle Masaryka, Dobrovského, Jungmanna, Palackého a mnoha jiných na rozdíl od Pekaře obrození nenavazovalo). V době baroka sice Češi neměli svůj vlastní suverénní stát a hospodářsky a politicky vládnoucí vrstvy nebyly české (to byla naše specifika na rozdíl od jiných evropských národů), ale řada vzdělanců měla vysokou myšlenkovou a uměleckou úroveň, živý zájem o osud českého jazyka a slovanské povědomí. Šlo o barokní katolické vlastenectví balbínovského ražení, které lásku k českému národu a k češtině spojovalo s úctou k českým poutním (mariánským) místům a k českým patronům (Komenský jako představitel protestantského baroka žil mimo české země). Toto barokní vlastenectví se uplatňovalo i v době národního obrození, srov. obrany jazyka českého. V jazykovědné teorii obrozenců se z důvodů ideologických ovšem nenavazovalo na barokní češtinu, nýbrž na češtinu předbělohorskou (srov. níže 4.1). 5\n6 Druhým pramenem národního obrození vedle baroka bylo s kultem rozumu osvícenství, které vzniklo v Anglii a Francii a k nám se dostalo přes protestantské Německo, zvl. Prusko. O myšlenkovém světě našeho osvícenství ve vztahu k národně a státně politicky chápané české otázce i ve vztahu k národnímu vědomí doby barokní nejdetailněji píše v teprve nyní posmrtně vydané, protiněmecky laděné knize Pekařův žák F. Kutnar (2003). Osvícenští myslitelé spojili svou představu o nové společnosti se státem, s osvícenými panovníky. Tak i v Rakousku po slezských válkách v polovině 18. stol. došlo ke spojení osvícenství s absolutismem. Tereziánský a zvláště josefínský absolutismus usiloval o centralizaci habsburské monarchie a opíral se při tom o tzv. vlastenectví dynastické (o lásku k habsburskému trůnu), tj. o rakouské státní vlastenectví, kdy rakouské i české němectví po slezských válkách bylo v ostrém protikladu k němectví pruskému. Centralizovaný stát měl být jednotný z praktických potřeb státní správy i po stránce jazykové, němčina se měla stát společným jazykem úředním, školským a literárním v celém Rakousku. Stavět mohl na tom, že západní část monarchie patřila k oblasti s nejvyspělejší vzdělaností a alfabetizací v Evropě (Hroch, 1999, s. 45). Dobrovolná jazyková přeměna značné části Čechů v Němce byla následkem sociální nápodoby nižších společenských vrstev, které imitovaly vrstvy vyšší (Pelcl, 1774, s. 549), a usnadňovala centralistickou germanizaci, která vrcholila tehdy, když r byl přijat všeobecný školský řád, který znal jen školy německé. R se dokonce stanovilo, že znalost němčiny je podmínkou přijetí na gymnázia. J. Jungmann se musel v berounské škole v letech učit němčinu, aby mohl být přijat na gymnázium do Prahy. Na vysokých školách němčina nevytlačovala češtinu, ale latinu, která jako mezinárodní jazyk byla vyučovacím jazykem na evropských univerzitách a která díky románskému baroku zadržela v 17. a 18. stol. u nás postup němčiny, latina byla v té době jazykem vzdělanců. Teprve za osvícenství se začalo přednášet na vysokých školách živým spisovným jazykem, němčinou. Téměř veškerá vědecká literatura se vedle latiny psala i německy, což umožňovalo obracet se nejen k duchovenstvu, ale i ke šlechtě a městským vrstvám. Josefinský centralismus však vyvolával odpor u šlechty. Ta si uvědomovala své sepětí s historickými právy českého království, resp. markrabství moravského. V opozici k dynastickému vlastenectví tak u této tzv. historické české a moravské šlechty, která ovšem nebyla jazykově česká, i u obyvatel měst vzniklo tzv. zemské vlastenectví (bohemismus, utrakvismus). To vycházelo z toho, že Čechem je ten, kdo žije v Čechách (Böhmen) bez ohledu na to, zda mluví česky nebo německy. Českým zemským národem byli tedy Češi, Němci i Židé. Neprávem bylo zemské vlastenectví nazýváno reakčním (Bělič, 1955, s. 9). Toto vlastenectví 6\n7 sehrálo pozitivní historickou roli, umožnilo Pelclovi, Dobrovskému a Palackému prosazování jejich myšlenek. Střediskem tohoto vlastenectví byla od r Královská česká společnost nauk a později zemská muzea v českých zemích. R zemské vlastenectví šlechty vedlo k založení Jednoty k povzbuzení průmyslu, která byla zprvu německá, ale v r tam proniká i německé a české měšťanstvo. Zemské vlastenectví postupně v 19. století slábne, ale jeho prvky nacházíme ještě např. v Tylově Fidlovačce v písni Kde domov můj (Rádl, 1993, s. 111) i později. Složitá byla konkurence zemského böhmisch a nezemského tschechisch s českým ekvivalentem český, a to až do 20. století (Kořalka, 1996, s. 48n.). Poslední dobou se přihlásili k českému zemskému vlastenectví i někteří Němci, potomci německo-českých předků, žijící v německy mluvících zemích a neusilující o návrat, např. W. Lorenz (1988). Reakcí na vídeňský centralismus a germanizaci byl i vznik národních hnutí na celém území habsburské monarchie, a tedy i v českých zemích. Toto hnutí mělo zde ve svých počátcích vysloveně jazykový charakter, jde tedy u nás už o čtvrtý typ vlastenectví, o vlastenectví jazykově (etnicky) české. Na rozdíl od barokního, které očekávalo při ochraně češtiny pomoc z nebes, obsahuje toto vlastenectví již spolehnutí na sebe sama. V první generaci obrozenců bylo jazykové vlastenectví založeno v duchu osvícenství na vědeckém studiu českých dějin a českého jazyka, a to převážně ještě v německém jazyce. Na rozdíl od barokního vlastenectví, které bylo katolické, zde patřily sympatie především reformaci. Postupně jazykově čeští vlastenci dávali lidu v českém jazyce divadlo, noviny, časopisy a krásnou literaturu. V době napoleonských válek došlo u nás k transformaci vlastenectví, jehož základem byl cit rodové příslušnosti a láska k rodné půdě spočívající na středověkém stavovství, v nacionalismus, který spočíval na národním citu nového společenského řádu, jenž rostl myšlenkově ze zásad Francouzské revoluce o společenské svobodě a rovnosti (Kutnar, 2003, s ). U Čechů šlo nejprve o nacionalismus obranný, který se v době napoleonských válek šířil do nejrůznějších vrstev, protože český lid přišel do styku s nepřátelským francouzským vojskem; osvícenství začalo oslabovat náboženské vnímání světa a od doby Jungmannovy, kdy nastupuje romantismus, začal být cit náboženský v mnohých vrstvách nahrazován ateistickým nacionalismem, který začal mít útočnou, protiněmeckou podobu, což bylo reakcí na útočný německý nacionalismus (Štěpán, 2003). Z přirozeného citu se stala nacionalistická ideologie, nacionalisté se dále nazývali vlastenci. 2. Na počátku českého národního obrození v důsledku poněmčení řady českých měst v 17. a 18. století nehovořila zhruba třetina obyvatel českých zemí česky (Petráň, 1990, s. 9). Šlo především o pohraniční německé oblasti, v nichž vedle zemského vlastenectví bylo 7\n8 vlastenectví rakousko-dynastické a římskoněmecké. Tyto oblasti necháme stranou a všimneme si postavení češtiny a němčiny ve vnitrozemí ve vztahu k sociální struktuře české společnosti. Tato společnost byla hierarchicky diferencována, její jednotlivé sociální vrstvy měly různý poměr k češtině a němčině. Na jednom pólu společnosti bylo poddanské venkovské obyvatelstvo, kterého bylo nejvíce, r to bylo 88,4 % všeho obyvatelstva (Kutnar, 2003, s. 112). Jeho sociální stratifikace je relevantní spíše pro historiky než pro lingvisty (rozhodující byly selské vrstvy), neboť toto obyvatelstvo bylo monolingvní, hovořilo českými, moravskými a slezskými dialekty (již v této době lze hovořit o obecné češtině) a bylo nositelem barokního vlastenectví. To se projevovalo při každoročních květnových poutích do Prahy ke sv. Janu Nepomuckému během celého 18. a 19. stol., kdy se posilovalo české národní vědomí. Barokní, později nábožensky laděné vlastenectví nacházíme u selských písmáků, jako byli F. Vavák (Pekař, 1990, s ) a další (Kutnar, 1948). Venkovští faráři a učitelé byli nositeli jazykově českého vlastenectví. Na druhém pólu stála šlechta. Ta u nás koncem 18. stol. nehovořila česky. Souviselo to jednak s tím, že po porážce českých stavů v bitvě na Bílé hoře k nám přišla většina šlechtických rodů z jiných evropských zemí, jednak s tím, že šlechta řady těchto zemí nehovořila jazykem země, ve které žila, a že byla nositelkou evropského univerzalismu. U nás do konce 18. stol. používala francouzštinu, až za Marie Terezie a hlavně Josefa II. pronikaly k ní vlivy německé (Hanuš 1921, s ). To jí umožňovalo přinést do českých zemí nové myšlenky ze zahraničí, zájem o kulturu, vědu a umění. Zatímco šlechta v Čechách měla zemské vlastenectví české (Lobkovicové, Schwarzenberkové, Nosticové, Šternberkové aj.), šlechta na Moravě tíhla spíše k vlastenectví rakouskodynastickému (Lichtenštejnové, Dietrichštejnové aj.). Podle francouzských vzorů pěstovala šlechta salony (nosticovský, neuberský, šternberský, Pachtův aj.), v nichž byli vítáni všichni vynikající mužové, učenci, umělci a spisovatelé bez rozdílu rodu a stavu. Tak pronikaly nové myšlenky z ciziny k české inteligenci. Šlechta češtinu jako řeč nepřijala, ale přešla od francouzštiny k němčině. Spojnicí mezi šlechtou a venkovským obyvatelstvem bylo vrchnostenské úřednictvo, které bylo česko-německé. Nejsložitější situace, pokud jde o užívání češtiny a němčiny, byla situace v obyvatelstvu našich městeček a měst, která se po Bílé hoře zhoršila. Česky tam hovořila sotva jedna třetina lidí (střední městské vrstvy a služebnictvo), jazykové obrození bylo tedy především otázkou měšťanstva (Kutnar, 2003, s. 127). Rodem české vyšší měšťanstvo a úřednictvo však užívalo němčinu ve veřejném a někdy i domácím komunikačním styku a bylo nositelem 8\n9 zemského, popř. dynastického vlastenectví. Po vzoru šlechty vznikl už za Josefa II. první pražský měšťanský salon V. Pecha (Novotný, 1999, s. 139), nečetné další vznikaly až v době Metternichova absolutismu (viz ). Centralisticko-absolutistický režim Josefa II. vytvořil novodobý úřednický státní správní a soudní aparát, který s užíváním němčiny spojoval i svoje rakousko-dynastické vlastenectví; složitější to bylo v armádě, kde vedle němčiny přetrvávala čeština, důstojnictvo mělo rakouské vlastenectví. Z vrstev městského a venkovského obyvatelstva (ale i ze šlechty) se konstituovala na počátku národního obrození a potom v jeho průběhu inteligence, která se stala hlavním společenským činitelem obrození, jak ukážeme na některých osobnostech v části 3. Zde je třeba upozornit především na duchovenstvo ve městech i na venkově, které jako bohoslužebný jazyk užívalo latinu, ve styku s věřícími však hovořilo česky, důležitá pro národní vědomí byla jejich česká kázání. Na teologických fakultách se i v době nejtužší germanizace dbalo na to, aby vedle výuky latiny a němčiny byli kněží vzděláváni i v češtině (to platilo i pro výuku důstojnictva). Kněží se zabývali i vědami v jazyce latinském a německém; protože duchovní kariéra byla pro hochy z méně majetných rodin často jen jedinou z možných cest k vzdělání, jejich mateřským jazykem byla čeština (Lněničková, 1999, s. 116). Ostatní inteligence (studenti, umělci, právníci, lékaři aj.) pocházející z českých rodin používala v psaném projevu výhradně němčinu. Němčinou také hovořili ve veřejných, oficiálních projevech, v soukromém styku vedle němčiny používali i češtinu jako svůj mateřský jazyk. Byli nositeli zemského vlastenectví. Inteligence ve městech českého vnitrozemí byla tedy bilingvní: český vzdělanec byl schopen v různých situacích užívat dva jazykové kódy: němčinu a češtinu. Jak ukázal E. Skála (1977), česko-německý bilingvismus měl u Čechů dlouhou a významnou tradici od 12. stol. Germanizační proces začal už v 16. stol., k ustálení jazykové hranice česko-německé, jak ji známe z 20. stol., došlo právě na přelomu 18. a 19. stol. Mezi německým obyvatelstvem byl bilingvismus v národním obrození méně častý. Jak ukážeme v 3. části, představitelé všech generací inteligence národního obrození byli bilingvní. Tento bilingvismus (utrakvismus) už neměl charakter individuální (o třech typech individuálního bilingvismu srov. Haugen, 1975, s. 10), ale ve 30. a 40. letech 19. stol. skupinový a (celo)společenský (Nekula, 2001, s. 153), což bylo dáno hlavně německými středními školami, do nichž až do poloviny 19. stol. museli Češi chodit, ale i smíšenými česko-německými manželstvími. Koncem 19. stol. procento bilingvismu kleslo. Česká inteligence však byla bilingvní až do druhé světové války V této části se budeme věnovat především vědeckým a uměleckým osobnostem české společnosti, které dobře znaly němčinu (byli mezi nimi svobodní zednáři). Je však třeba 9\n10 upozornit i na to, že u nižších společenských vrstev docházelo ke germanizaci, protože ty dávaly své děti učit němčině, aby byly životně zajištěny (Kutnar, 2003, s. 271). Dříve než se budeme zabývat některými osobnostmi první generace vzdělanců měšťanské společnosti národního obrození, uvedeme jen několik jmen osob, které připravovaly nástup této generace. Je příznačné, že známější jsou osvícenci, kteří byli německého původu a psali latinsky nebo německy a svým pobytem v Čechách naši zem obohatili. Byli to vědci J. Stepling, J. T. Peithner, který první r na pražské univerzitě začal přednášet živým jazykem, německy (Haubelt, 1986, s. 272), K. J. Seibt. Osvícenec I. Born organizoval českou vědu v jejích počátcích. Italského původu byli osvícenci J. A. Scrinci a I. Cornova, kteří ovšem u nás psali německy. Časopisy do našich zemí přinášeli z Německa nově právě Němci (Kraus, 1909). Nástup pro první generaci však připravili i katoličtí kněží, kteří neměli nic společného s osvícenstvím a kteří byli českého původu. Byl to slavista V. F. Durych, jenž psal latinsky, ale byl spoluvydavatelem českého Nového zákona, S. Vydra, který psal latinsky a německy, kázal však česky, byl proti osvícenství a byl stoupencem barokního vlastenectví, J. Chládek aj. Německého původu byli kněží-historikové M. A. Voigt, jenž se na gymnáziu naučil česky, a G. Dobner. Ten na rozdíl od Voigta byl už osvícenec První generace obrozenců, ovlivněná osvícenstvím, působila aktivně za Josefa II. v 80. letech, po výbuchu Francouzské revoluce v 90. letech 18. stol., popř. ještě za napoleonských válek. Pocházela z dvojjazyčného nebo dokonce německého prostředí. Její humanitní složka měla k češtině nezřídka poměr vědecky objektivní, někdy ještě pochybovala o životnosti češtiny, a proto vedle latiny psala vědecká díla výhradně německy. Poprvé ve staletých německo-českých literárních vztazích vznikla situace, kdy lze německy psaná díla považovat za součást české kultury a literatury (Hrabák, 1962). Stanovit příslušnost hlavních osobností první generace obrozenců k českému národu podle objektivních znaků, jako je jejich původ a užívání jazyka, není v tehdejším dvojjazyčně, národně nevyhraněném prostředí českých a moravských měst jednoduché, rozhoduje zde znak subjektivní, tj. skutečné národní vědomí té které osobnosti. Je to zřejmé u historika a filologa F. M. Pelcla ( ). Podle německého badatele W. Schamschuly (1973) byl Pelcl ein Deutschböhme, tedy český Němec nebo Němec z Čech, ale i podle českého historika J. Kočího (1978, s. 99) byl německého původu. Podle J. Běliče (1978, s. 116) byla však Pelclovi mateřskou řečí čeština. Bylo to složitější: narodil se sice v českém Rychnově nad Kněžnou, ale jeho rod pocházel z německé horské vesnice Velká Zdobnice a může být tedy příkladem čechizace v době, kdy jsme zvyklí 10\n11 hovořit tradičně o germanizaci. Tato čechizace však nebyla v Pelclově rodině absolutní, protože bratr F. M. Pelcla Josef Bernard Pelzel nejen že psal německy v lessingovském stylu, ale také se cítil Němcem (Johanides, 1981, s. 29). A o samotném F. M. Pelclovi píše B. Havránek (1936, s. 84), že píše česky ztěžka. Subjektivní znak však ukazuje na Pelclovu příslušnost k českému národu, českým Němcem se necítil, považoval se za rozeného Čecha. V jeho německé korespondenci se v 90. letech objevují spontánní české vsuvky, což souviselo s tím, že se v této době češtinou častěji a intenzivněji zabýval (Johanides, 1981, s. 275). Svou dlouholetou pedagogickou prací v šternberském a Nosticově domě přejímá od této šlechty nejen její zemské vlastenectví, ale dostává se do styku i s celou řadou dalších obrozenců nešlechtického původu. V souladu s obecnou tendencí sekularizace vědy zanechal už takřka bez výjimky publikování vědeckých prací v latině a svá díla psal německy (Johanides, 1981, s. 199). Jak známo, r se stal prvním profesorem českého jazyka na pražské univerzitě; zahajovací řeč o důležitosti češtiny přednesl, jak bylo tehdy obvyklé, německy a byl povinen učit češtině německým jazykem (Vladyka, 1947, s. 15). Na souvislost Pelclovy německy psané mluvnice českého jazyka z r. 1795, která navazovala na dobu předbělohorskou, s pozdější Dobrovského klasicizující mluvnicí a na Pelclův samostatný, moderní lingvistický přístup k jazyku poukázal M. Komárek (1995), na jevy obecné češtiny v jeho mluvnici upozornil nejnověji V. Koblížek (1993, s. 42). Vedoucí osobností první generace je však osvícenec J. Dobrovský ( ), zakladatel vědecké bohemistiky a slavistiky. Jeho otec, který mu brzy zemřel, pocházel ze Solnice v severovýchodních Čechách, matka ze smíšeného česko-německého manželství. J. Dobrovský od svých šesti neděl vyrůstal v německém prostředí tehdy poněmčilé části západních Čech v Horšově Týnu. Tvrdívá se, že jeho mateřštinou byla němčina (Nübler, 2001, s. 47). Teprve v devíti letech se octl v ryze českém prostředí (Kočí, 1978, s. 100). Dobrovský jako Pelcl psal svá vědecká díla vedle latiny jen německy. Za života Josefa II. bylo ještě Dobrovskému jedno, jakým jazykem kde mluví (Machovec, 1964, s. 110), byl tedy zemský vlastenec. Jeho známá řeč na obranu české národnosti v Praze před samotným králem Leopoldem II. při příležitosti jeho korunovace byla v Praze ve formě slavnostní přednášky v České společnosti nauk r přednesena německy. 1 S Čechy korespondoval J. Dobrovský vyjma Hanky výhradně německy (Chalupný, 1909, s. 75). V Jagićově vydání jeho korespondence s Kopitarem píše Dobrovský o sobě a svých přátelích wir Deutschen (Chalupný, 1909, s. 66). Z toho se někdy neprávem vyvozuje, že se Dobrovský považoval za Němce. Tento jeho výrok je třeba brát v kontextu doby jeho napsání, kdy se Dobrovský dostává do konfliktu s již nově nastupující generací 11\n12 J. Jungmanna, která v zájmu svého nacionalismu hájila i pravost podvržených Rukopisů, kdežto Dobrovskému šlo o supremát vědy a pravdy v opozici proti romanticko-nekritickým vlastencům nové obrozenské generace (Machovec, 1964, s. 150). Dobrovský ve své německy psané mluvnici češtiny při uzákonění její hláskové a tvarové spisovné normy a ve shodě s F. M. Pelclem, J. Nejedlým a M. V. Krameriem uměle navázal na normu předbělohorskou, odlišil se tak od německy psané Tomsovy kodifikace, která byla nejbližší skutečnému úzu (Havránek, 1936, s. 82-4), stejně jako mluvnice K. I. Tháma. Jaké to mělo následky ve vývoji češtiny, ukážeme dále v části 4.1. Na rozdíl od Pelcla a Dobrovského M. V. Kramerius ( ) pocházel z jednojazyčného českého prostředí klatovského a byl tedy ve své generaci výjimkou. Kramerius prakticky realizoval zásady, které teoreticky propracoval jeho přítel J. Dobrovský, ve vydávání českých novin od r. 1786, v nichž už nebylo tolik germanismů jako v novinách Rosenmüllerových po r. 1719, které vycházely z mluvené řeči pražské prostoupené nadmírou německých slov (Kamiš, 1974, s. 69, 54), a ve vydávání řady knížek lidového čtení. Kramerius, který se díky J. Dobrovskému dostal do literárního salonu rytíře Neuberka, získal mj. přístup k německé literatuře. Ta mu dávala látku k novým rytířským, pohádkovým a někdy opravdu hrůzostrašným příběhům v češtině. Monografie, které tehdy vycházely v Norimberku a ve Výmaru, byly předlohou pro jeho proslulé české cestopisy a zeměpisná líčení, tvůrčím způsobem je přizpůsoboval potřebám a chápavosti prostého lidového čtenáře (Novotný, 1973, s ). Také při vydávání hospodářsko-naučných a osvětových knih vycházel Kramerius z podobných knížek v němčině (Novotný, 1973, s. 204) V době napoleonských válek a po nich v éře Metternichova absolutismu došlo v městečkách a ve městech v důsledku zrušení nevolnictví k posílení českého živlu tím, že do nich přicházelo venkovské české obyvatelstvo. Druhá generace obrozenců se od první lišila právě tím, že pocházela již z jednojazyčného českého prostředí. Jazykově české vlastenectví této generace nespočívalo už v čistě vědeckém racionálním studiu češtiny jako u předcházející generace, ale postoje této generace k češtině, vycházející z romantismu, byly emocionální. Opíraly se o nacionalismus založený na ideálu etnického národa, určeného společným jazykem, ideálu, kdy byl ztotožněn národ a jazyk (J.J. Rousseau, J. G. Herder, W. von Humboldt), opíraly se o romantickou víru, že jazyk je pravým základem národa. Jestliže ještě Dobrovský nevěřil v to, že by věda mohla být pěstována česky, Jungmannova generace již dokázala, že to možné je (bratři Preslové, A. Marek, J. Jungmann, J. V. Sedláček, F. Hýna aj.). Předlohou jim byly práce německé, jejich překlady dnes působí spíše dojmem lingvistického experimentu, obsahová stránka je zatlačována do pozadí, hlavní důraz je kladen 12\n13 na jazykovou, terminologickou složku. Všimneme si jen hlavního představitele této generace J. Jungmanna a potom ještě dvou osobností, které nepatřily k obrozencům, ale patřily také do společnosti doby národního obrození. J. Jungmann ( ), tvůrce prvního novodobého českého národně kulturního programu, který vycházel z romantického vztahu k českému národu opírajícího se o jazykové vlastenectví, byl původem Čech z jednojazyčných Hudlic. Jeho prapředek sem sice už v době třicetileté války přišel jako Němec z Duchcova, ale hned se čechizoval (Zelený, 1915, s. 6). J. Jungmann zůstal uvědomělým Čechem i tehdy, když působil v poněmčených Litoměřicích a když si tam vzal za manželku Johannu Světeckou z Černčic, která byla z poněmčilé rodiny (Zelený, 1915, s. 39). Tu Jungmann učil česky. Na rozdíl od předcházející generace se neopíral o šlechtu. Ve své Slovesnosti, kterou psal po dekretu z r. 1816, jímž se dovolovala dočasně čeština na středních školách, dokázal, že čeština může stejně jako němčina plnit funkci odborného jazyka. Hlavními předlohami Slovesnosti byly některé práce německé, zvl. dílo Pölitzovo. Jungmann zde přímo překládal některé německé termíny: Zeitmessung časoměří, Klanggesang žalozpěv, Kunstwort umělecké slovo aj. (Jedlička, 1947, s. 70). Ve svém hlavním díle Česko-německém slovníku prokázal záporné stanovisko ke složeninám z němčiny, z nichž většina neodpovídala ústrojnému skládání v češtině. Jungmann však neodmítal přejatá slova z němčiny, která v češtině byla již dávno, která neměla domácí ekvivalent a která měla expresívní příznaky (Hladíková, 1986, s. 12). Také překlady a přebásnění některých děl světové poezie dokazovaly možnosti češtiny. Jungmannovi vrstevníci-obrozenci publikovali na rozdíl od předcházející generace jen česky, někteří své odborné práce psali i německy, např. A. J. Puchmajer, J. Nejedlý, J. T. Held aj. Jungmannova generace se zasloužila o psaný český jazyk v odborné a umělecké stylové oblasti, založený na Dobrovského kodifikaci hláskové a tvarové normy humanistické češtiny a obohacený o novou ústrojně tvořenou slovní zásobu. Zcela jiného programového zaměření než Jungmann byl profesor Karlovy univerzity, filozof, teolog, geniální logik a matematik Bernard Bolzano ( ). Po otci Ital a po matce pražský Němec byl představitelem zemského vlastenectví. Nepožadoval odstranění dvojjazyčnosti v českých zemích, nýbrž jako sociálně etický myslitel byl pro výchovu a hmotný vzestup lidových vrstev. Jako exaktní vědec vystupoval proti filozofii německého idealismu a odsuzoval romantický nacionalismus Jungmannovy školy. Jeho názor, aby Češi a Němci v českých zemích vytvořili jeden národ, se v dalším vývoji ukázal jako utopický (Loužil, 1978, s. 68). 13\n14 Bolzanův univerzitní kolega profesor F. X. Němeček ( ) byl ryze českého původu, němčinu se však učil už v normální škole svého rodného městečka a v německém gymnáziu v Praze (Štěpán, 1998, s. 14). Psanou podobu češtiny si nestačil dostatečně osvojit, mluvenou češtinu však používal, např. ve styku se svým bratrem, který v malém městečku rozvíjel hudební a divadelní činnost a sbíral české lidové písně. F. X. Němeček publikoval jen německy, popř. latinsky. Kromě jiného byl autorem prvního Mozartova životopisu r a prvního životopisu rychtáře Vaváka. Byl si vědom nepraktičnosti jazykové rozdvojenosti v českých zemích. Domníval se, že Čechové by s němčinou více pronikli do světa. Proto se také nezapojil do hnutí českého národního obrození a stal se v době šíření myšlenek Francouzské revoluce dokonce cenzorem česky psaných knih. Byl jedním z těch, kdo zdržovali vydání Jungmannovy Slovesnosti (Zelený, 1915, s. 172). Od r žil trvale ve Vídni Vůdčím představitelem třetí generace národního obrození se stal F. Palacký ( ), který harmonicky spojoval osvícenství s romantismem a kterému na rozdíl od předcházející Jungmannovy generace nešlo jen o jazykovou formu a organizaci vzdělanosti, ale o náročnější fázi procesu národního obrození. Poprvé v moderních dějinách tento český měšťanský intelektuál r v dopise do Frankfurtu vystoupil jako český a rakouský státník a evropský politik a vytyčil proti velkoněmeckému nacionalismu austroslavismus jako politický program Čechů. To vyvolalo kritiku mnoha Němců, např. K. Marxe, který o něm napsal: Palacký sám je jen poblázněný německý učenec, který dodnes neumí mluvit česky správně a bez cizího přízvuku (Morava, 1998, s. 148). Ve skutečnosti Palacký znal dobře česky, jen když česky mluvil, tak zadrhával (Hellmuth, 2000, s. 258). Palacký byl kritizován i českými nacionalisty (Chalupný, 1909, s. 100). Čech a Moravan Palacký měl ovšem německé školy, jako historik-genealog se stýkal na doporučení Dobrovského s německy mluvící českou šlechtou, která zastávala zemské vlastenectví, a oženil se s bohatou pražskou Němkou T. Měchurovou, jež se nikdy nenaučila česky. V rodině se z praktických důvodů mluvilo německy a syn měl ještě r potíže s češtinou (Morava, 1998, s. 106, 117). Výhodná ženitba a styk s aristokracií však umožnily Palackému, že mohl bezstarostně a důkladně pracovat pro český národ. Z jeho rozsáhlé činnosti upozorňujeme jen na jeho Dějiny, které r vydal německy v duchu zemského vlastenectví, teprve r vyšly česky. České dějiny chápal jako stýkání a potýkání slovanství s římanstvím a němectvím, česká historie je založena vůbec na sporu s Němectvem, čili na pojímání a zanikání způsobův a řádův německých od Čechův (Palacký, 1908, s. 8). 14\n15 Celá řada obrozenců žila delší dobu v Německu. Někteří z nich si za životní partnerky vybrali Němky, jako např. největší český přírodovědec 19. stol. J. E. Purkyně ( ), který 27 let pracoval na univerzitě v prusko-slezské Vratislavi. Publikoval vědecké práce německy i česky, dovršil ve své době česky psanou odbornou literaturu. Jeho zájmy rozhodně přesahovaly rámec přírodních věd, o čemž svědčí i překlady Schillera. Po 8 let byl Purkyňovým kolegou ve Vratislavi F. L. Čelakovský ( ). Z dalších osobností je možno jmenovat Slováky P. J. Šafaříka ( ) a J. Kollára ( ), jejichž studium evangelické teologie v německé Jeně v letech a znamenalo pro oba, že si odtud přinesli do Čech nadšení pro politické národní hnutí. S pomocí německé filozofie, zvl. s pomocí Herdera, Kollár vytvořil slovanskou ideu (Masaryk, 1895, s. 58). Zatímco Šafařík psal vědecká díla nejen německy, ale už i česky, Kollár publikoval německy záměrně jen jednu knihu o slovanské vzájemnosti, protože němčina plnila integrující funkci nadnárodní komunikace u jazykově dost odlišných slovanských národů 1. pol. 19. stol. Korespondence českých vzdělanců se vzdělanci jiných slovanských národů se realizovala německy. V době českého národního obrození žil i básník K. H. Mácha ( ), lišil se však od představitelů českého biedermeieru svou osobitostí a originalitou, byl v českém prostředí výjimečný, osamělý a jeho dílo bylo současníkům špatně pochopitelné. Máchovo dílo představuje vrchol česky psané poezie a prózy této doby, vyšší typ národního umění. Prošel německými školami a podobně jako Čelakovský a později i Havlíček a Neruda začal veršovat německy pod vlivem školní výuky (Fischer, 1929). Mnohem důležitější byla pro Máchu němčina jako jazyk, jenž mu umožňoval seznamovat se v překladech s dílem W. Shakespeara, W. Scotta a G. Byrona a v originále s dílem J. W. Goetha, F. Schillera a s německou filozofií. Z německých textů si dělal výpisky v němčině (Dílo K. H. Máchy, 1950, s. 53n.). Soukromé dopisy a deníky psal česky, jen občas si ulevil německou větou (Věčný Mácha, 1940, s. 53, 59). Je příznačné, že své milé Lori Šomkové psal dopisy německy. Na to, že Máchovy neliterární texty obsahují jako tehdejší městský jazyk mnoho německých slov a obratů na rozdíl od jeho textů literárních, poukázal již r B. Havránek (1963, s. 177n.). V textech literárních je německých nebo mezinárodních slov pramálo, je obecně známo, jak usilovně se tehdy ze spisovného jazyka odstraňovala. Na to, jak se tlak němčiny projevoval ve větné stavbě některých českých obratů Máchova literárního jazyka, že šlo o germanismy tehdejšího mluveného jazyka německého, jež jen nepatrně přesahovaly míru, která byla běžná v jeho době, upozornil O. Králík (1964). B. Havránek (1964b) 15\n16 přesvědčivě v polemice dokázal, že Králík neprávem Máchovi v literárním jazyce přisuzuje více germanismů, než obsahoval, protože nepřihlíží k obrozenskému básnickému jazyku bezprostředně předchozímu i soudobému. Dílo B. Němcové ( ) bývá ještě zařazováno do obrozenské literatury. Matka byla Češka, otec Němec, s ním hovořila německy. Německy se B. Němcová učila v českoskalické škole a pokračovala v Chvalkovicích (Ježek, 1912, s. 72). V letech svého dospívání byla horlivou čtenářkou německé literatury a i její první básně byly pod vlivem německé školy (Havránek, 1964a, s. 3). Němčina se projevila v její soukromé korespondenci. Na řadu funkcí jednotlivých německých výrazů i celých vět v dopisech zvl. synu Karlovi, který měl jisté potíže s češtinou, poukazují nejnověji A. Macurová a J. Janáčková (1997, s ). Ačkoli Němcová měla negativní postoj k němectví, uvědomovala si klady němčiny: z němčiny překládala, četla německou literaturu, vedla syna Karla k jejímu čtení, literární němčinu v korespondenci často citovala. Současně však Karla vedla k tomu, aby nezapomínal na češtinu. V literárním jazyce ovšem B. Němcová podobně jako K.H. Mácha psala spisovnou češtinou. Na rozdíl od obrozenské literatury, která byla psána češtinou značně odlišnou od jazyka mluveného, B. Němcová podobně jako Tyl přiblížila svůj jazyk k jazyku mluvenému (Havránek, 1964a, s. 6) Národní obrození mělo značný význam pro situaci v současném českém jazyce. Jak známo, J. Dobrovský ve své německy psané mluvnici češtiny při uzákonění její hláskové a tvarové spisovné normy navázal uměle na normu předbělohorskou, veleslavínskou. To celkem vyhovovalo tehdejší snaze odlišit jazyk literární, zvl. básnický, od všedního jazyka mluveného (Havránek, 1936, s. 96). Uzákonění spisovné češtiny se odráželo od pozadí kultivovanosti tehdejší spisovné němčiny. Normativní gramatiky češtiny po Dobrovském a Jungmannovi, po celé 19. stol. psané českými autory i německy, zesilovaly příklon k humanistické češtině (Newekrla, 1999, s , 181). Archaičnost Dobrovského kodifikace bez kořenů v mluvené komunikaci však byla pociťována již v 19. stol. Jak r konstatoval F. Kopečný, nutným důsledkem archaizujícího rázu této kodifikace, která nedbala na organický, kontinuální růst jazyka a která se ve svých spisovných projevech vyžaduje v podstatě až dodnes, je velký rozestup mezi obecnou češtinou a jazykem spisovným (Kopečný, 1949, s. 16). K současné kodifikaci spisovné češtiny se kriticky vyjadřuje z hlediska přístupu systémového a útvarového řada lingvistů (srov. P. Sgall a kol. 1992, Sgall 1994; tam další literatura), kdežto jiní zkoumají mluvenou češtinu z přístupu širšího, komunikačního, interakčního (Müllerová Hoffmannová, 1997, s. 51). Zastavme se proto krátce u okolností vzniku Dobrovského kodifikace a u jejího uplatňování na pozadí němčiny. 16\n17 Zatímco v jiných slovanských jazycích byl východiskem pro spisovnou kodifikaci jazyk lidový (Auty, 1974, s. 122), J. Dobrovský nepřijal za základ své kodifikace soudobý úzus a odmítal r nespisovné jevy hláskové a tvarové v umělecké próze (Vodička, 1948, s. 27). Jak ukazuje bádání už od doby J. Vašici (1938), čeština v období baroka nebyla v úpadku. Tato čeština byla odmítnuta Dobrovským hlavně z mimojazykových důvodů politického a náboženského charakteru, např. proto, že byla jazykem protireformace (Stich, 1991, s. 57n.). A. Stich ukázal, že bylo možné navázat na úzus konce 18. stol. J. Kořenský (1997, s ) uvádí při recenzi Starého (1994), že byla-li pro Palackého a Masaryka při výkladu českých dějin rozhodující kultivační úloha spisovné češtiny (na ně navazoval B. Havránek a V. Mathesius), byla pro J. Pekaře charakteristická kritika tohoto pojetí dějin českého národa, v Palackého a Masarykově pojetí vidí pouze jeden z možných výkladů národních dějin. Na pekařovské pojetí organické spojitosti (Pekařovo pojetí dbalo heuristiky a studie historického materiálu) navázali právě A. Stich a P. Sgall. Uzákoněním spisovné češtiny J. Dobrovským vznikl konkurent němčině, neboť v jistých vzdělaneckých vrstvách české společnosti, které ovšem byly bilingvní, se v duchu jazykově českého vlastenectví uznávala národně reprezentativní funkce spisovné češtiny, zdůrazňovala se sjednocující a prestižní funkce tohoto jazyka pro společnost, pro veřejné a oficiální dorozumívání a v psaných projevech odborné, publicistické a umělecké stylové oblasti se dokazovalo, že čeština je řečí vzdělanců stejně jako němčina. Němčina ovšem v 1. pol. 19. stol. měla stále silné postavení jako jazyk veřejného styku, protože čeština se na středních školách nevyučovala do r V době Jungmannově byla Dobrovského archaická kodifikace obohacována o novou ústrojně tvořenou českou slovní zásobu. K jisté změně v české jazykové situaci došlo ve 30. a 40. letech 19. stol s nástupem nové generace a s rozvojem českého národního společenského ruchu doby biedermeieru, jako byly společenské besedy, akademie, merendy, plesy, předčítání z knih, almanachů a časopisů a rozvoj divadla. J. K. Tyl, který už byl bez filologicky odborného poměru k jazyku, je ve své psané jazykové praxi již pod vlivem češtiny lidové, uplatňují se v ní hláskové a tvarové jevy obecné češtiny (Jedlička, 1954, s ). Vliv obrozenské jazykovědy na spisovnou syntax byl podstatně menší (Svoboda, 1988, s. 49), na tu spíše působili slovesní umělci (Grepl, 1959) a autoři odborných jazykových projevů (Jelínek, 1957). Ve druhé třetině 19. stol. je již možno uvažovat o tom, že se spisovná čeština, zvl. umělecká literatura, jako psaný jazyk stala celonárodní kultivovanou varietou českého jazyka, která byla hodnocena sociálně jako vyšší než jazyk běžné komunikace, jenž byl prosáklý 17\n18 vlivy němčiny. Zvláště pražská čeština nesla stopy německého vlivu. Situace byla komplikována tím, že česko-německý bilingvismus byl (celo)společenským jevem (Nekula, 2001, s. 153), kdy němčina v některých vrstvách byla stále ještě hodnocena jako vyšší než čeština. Zvláštní postavení měla pražská němčina (Trost, 1995). Ve 2. pol. 19. stol., kdy psaná čeština nabývá na významu pro každodenní život občana (Chloupek, 1986, s. 14), protože se už učila i na středních školách, se upevňuje postavení spisovné češtiny, kterou silně ovlivňovali jazykovědci. Němčina se však ještě dlouho držela ve vědeckých kruzích. V dialektech docházelo v důsledku společenského pohybu k jejich nivelizaci a k šíření obecné češtiny, která v mluvených projevech, v nichž začala ustupovat němčina, nedovolovala pronikání spisovné češtiny. V dnešní době se stává obecná čeština značně rozšířenou varietou českého jazyka (nepokrývá ovšem zdaleka celou Moravu), jež má vůči spisovné češtině nižší prestiž, i když je mateřským jazykem většiny českých mluvčích. Protože však má regionální varianty, uvažuje F. Daneš pouze o náběhu k diglosii češtiny tzv. obecné a spisovné (Daneš, 1988, s. 24) Samostatnou kapitolu představuje složitá situace v mluvené komunikaci národního obrození. Píše-li J. Jungmann o národním jazyku, má na mysli jazyk písemní (Jungmann, 1973, s. 77). Jinak hovoří o pokaženosti češtiny v lidu (tamtéž, s. 91). R píše A. Markovi: Ba takových Nečechů a zaslepených cizokrajníků všudy, žel, množství se nalézá Největší částka lidu dovodí se býti pokolením opičím, slepě jdoucím po stopách množstva (Chalupný, 1909, s ). Zatímco Češi byli bilingvní, Němci v českých zemích někdy neovládali češtinu. Platí-li, že o mluvené češtině, zejména té každodenní, kterou užíváme dnes, toho stále ještě mnoho nevíme (Müllerová Hoffmannová, 1997, s. 51; tam užitečný přehled problémů a pojmů, které byly řešeny na olomoucké, ostravské a brněnské konferenci o současné, zvl. mluvené češtině 90.let), platí to tím spíše o mluvené (obecné) češtině společnosti národního obrození, která na rozdíl od mluvené češtiny dnešní byla silně prostoupena německými slovy a je nám přístupná jen nepřímo z písemných pramenů lidové provenience, zvl. kronik (Robek, 1974, s. 38n.), z uměleckých děl, např. deklamovánek (Sgallová 1967, s ) a dramat, z výzkumů společenské stratifikace a z myšlenkové atmosféry té doby. Můžeme zde jen naznačit, jak vypadala mluvená čeština zvláště ve městech národního obrození za spolupůsobení němčiny (stranou necháváme teritoriální diferenciaci jazyka) Již dříve se uvádělo, že ve společenské konverzaci vzdělaných vrstev se stále ještě užívalo němčiny (Bělič, 1958, s. 63). Na základě nejnovějších poznatků německé historické sociologie se došlo k závěru, že hlavní příčinou toho, že se v národním obrození 18\n19 nekonstituovala hovorová stylová oblast spisovné češtiny, byla sociální neúplnost české společnosti, to, že nedošlo ještě k změšťanštění středních vrstev jako v západní Evropě (Leeuwen-Turnovcová, 2002, s ). Projevuje se to např. v slabé pozici měšťanských salonů u nás (srov. Salony,1999). Německá nebo silně poněmčilá aristokracie spolu s vysokými představiteli státní byrokracie a důstojnictva měla své salony, byla to však uzavřená společnost, která se stýkala jen mezi sebou (Novotný, 1999, s. 141). Salony vázané na český národní život lze spočítat na prstech jedné ruky. Ale i v nich čeština byla vnímána jako problémová (Macura, 1999, s. 77), češtině chyběla propracovaná konverzační stylistika. V saloně Měchurů, který napodoboval šlechtické vzory a kde vládlo zemské vlastenectví, se mluvilo jen německy, salon Palackých, jenž převzal tradici Měchurova salonu, měl již nový duch českého vlastenectví, ale vedle češtiny zde stále byla němčina, např. paní T. Palacká stále vlastenčila po německu (Sršeň, 1999, s. 94-7). Salony V. Staňka a J. Friče byly otevřenější než salon Měchurův a Palackého, byly chápány jako průprava pro učení vzdělané češtině, byl to dámský vzdělávací salon (Macura, 1999, s. 78, 83), v jejich středu byly sestry K. Staňková a J. Fričová (o otci Němci viz níže 5). Salon, který byl v české vlastenecké společnosti vnímán jako prestižní pro kultivovanou zábavu, byl po celé 19. stol. se smíšenými pocity srovnáván s hospodami, které se emancipujícímu českému světu přizpůsobovaly snadněji (Macura, 1999, s. 76). Česky se nejčastěji hovořilo v hostincích (Hospody a pivo,1997), což svědčí o tom, že ještě nedošlo ke změšťanštění středních vrstev, ty stále žily napůl venkovským životem. Dalším typem společenského styku se stávaly kávové společnosti, jejichž organizací proslula M. D. Rettigová (Stich, 1986, s. 19n.), biedermeierovská litomyšlská autorka Domácí kuchařky, rodem Němka, která nebyla odpůrkyní Bolzanovy koncepce dvojjazyčného českého národa, a proto psala a publikovala některá svá díla paralelně česky i německy. V kávových společnostech docházelo i k české konverzaci středních vrstev v duchu českého národního programu Mezi městským obyvatelstvem 1. pol. 19. stol. můžeme uvažovat o postupném probouzení národního vědomí, ale nebylo to věcí běžnou. Z toho vyplývaly i jeho postoje k češtině a němčině. Němčina, která měla silné postavení jako spisovný jazyk s nepřerušenou tradicí, lišící se tak od neorganického přerušení vývoje češtiny Dobrovského kodifikací, se brala v mluvené komunikaci jako prestižní jazyk, jako řeč vzdělanecká, společenská, obchodní, zdvořilejší, vybranější a lepší než čeština. Spisovná čeština byla někdy považována v lidovém prostředí za směšnou, jak v některých hrách ukázal V. K. Klicpera (Cuřín, 1959, s. 161). 19\n20 Jako jazykové dokumenty mluvené češtiny této doby silně ovlivněné němčinou mohou sloužit některá umělecká díla českých spisovatelů, zvl. dramatiků. 2 Jsme si vědomi toho, že nejde o psané záznamy mluvených projevů, ale o uměleckou stylizaci, že použité texty byly často redakčně upravovány. Protože nás zajímá němčina na pozadí češtiny, pokusíme se ukázat na nejrůznější varianty němčiny hlavně u Čechů. V jejich promluvách docházelo z různých důvodů ke střídání kódů, popř. k míšení jazykových prostředků německých a českých. Příkladem velmi špatné němčiny může být němčina Kačenky, dcery českého mlynáře, která se teprve učila německy, v dialogu s německou služkou Ančičkou: Ančička: Was ist denn das für ein fremder Herr? Kačenka: Das ist bringen peníze gestohlen. Ančička: Aha! Kačenka: Pojď, verstecken ho někam. (J. N. Štěpánek, s. 52). Neznalost němčiny nacházíme i v promluvě paní primátorky, která v dialogu s německým filozofem, jenž říká Meine Herren und Damen! Ich bitte mir Stille aus, reaguje tak, že mu dává svou stolici a říká špatnou němčinou, považujíc se za vzdělanou ženu: Ihre Gnaden Herr Philosoph! Offeriere ich da meinige Stille. Nepochopila, že Stille není stolice, ale pokoj nebo tichost (Langer, s. 83-4). Bizarní slátaninu němčiny a češtiny (i s výrazy francouzskými a italskými) představuje promluva pražského šviháka barona Dudeca, který se snaží vzbudit dojem salonní mluvy, němčina i čeština jsou však špatné: Ich swöre sic comment to říkat? na krám vašich líčených tváří, že jsem vás akkurát vyhledat chtěl. All die Welten weiss von meine Klück (Tyl; Krejčí, 1947, s. 79). Kuriózní němčinou mluví obchodník s koňmi, který se jí nemohl naučit jako vzdělaní lidé v německé normální škole. Jeho promluva v dialogu s Čechy má gramatický charakter český: Mám z toho kvis veliké Vergnügen! Zavedl jsem si u nás Pferdhandl, a poněvadž jsem eben teď všecky koně k fuhrveznu odlifroval, tedy jsem se vydal kvis na ráz, abych se s dovolením pana fetrlínka se svou joldovanou múminkou kvis ferméloval. (Klicpera, s. 545). Dobře nespisovně česky umí pražská máselnice Mastílková, která jako příslušnice střední obchodnické vrstvy se snaží mluvit lepším jazykem než češtinou, chce být na vyšší společenské úrovni. Výsledkem je špatná rakouská hovorová němčina, která se stává komickou v kontextu s korektní Hochdeutsch rodilých Němců (Tureček, 1999, s ): Nestydíš se mluvit na eventlich ulici s tímhle člověkem, kterej nestojí ani na první štafli bilduňku? (Tyl, s. 12). Německy hovoří dámy maloměstské společnosti (paní radová, doktorová, lékárníková, purkmistrová), které svou znalost němčiny považují za výraz své vzdělanosti. Kombinují přitom v jedné promluvě české a německé věty, např. paní radová: Teď nech čtení a pojď mi pomoci, máme je tu hned na krku und ich will nicht die Schand 20


The Warriors - ulice je jako sen - iDNES.cz\nThe Warriors - ulice je jako sen\n2. listopadu 2005 12:00, aktualizováno 31. října 4:31\nČas od času je potřeba vzít právo a pořádek do vlastních rukou. Že se tak děje ve hrách od Rockstaru již velmi pravidelně, dnes asi již nikoho nepřekvapuje.\nUdělat hru podle filmu chce hodně odvahy. Obvykle tituly obdařené pseudo-atraktivní licencí nepatří mezi hráči k nejoblíbenějším. Udělat hru podle 26 let starého filmu už chce ale mít pořádnou dávku odvahy. Tou Rockstar samozřejmě disponuje, a tak neváhal a do na první pohled absurdního projektu se pustil s nebývalou vervou. Já osobně si myslím, že si lidé z Rockstaru touto hrou v prvé řadě dělají radost sami sobě. Již v několika rozhovorech totiž přiznali, že tento (v Americe) populární film je pro ně největším kultem a v tvorbě her byl pro ně nesmírnou inspirací. Vezmeme-li v potaz krvavou náplň filmu a obsah her jako Grand Theft Auto či Manhunt tak nám do sebe začíná zapadat jeden kousek pěkně krvavé hádanky po druhém. Udělat hru z několik desítek let starého filmu ovšem není až tak originální nápad, jak se na první pohled zdá. Již na PSone jsme se dočkali Italian Jobu - gamesky založené na lupičském filmu s Michaelem Cainem z šedesátých let. Nemůžu ale popřít fakt, že mě hřeje na srdci, když autoři dělají hru podle své oblíbené předlohy. Navíc je to ze hry opravdu znát.\nOkopírované herní mechanismy jsou sice absolutně neoriginální, ale překvapivě zábavné.\nCo ovšem nenahrává českému hráči je film samotný. Nikdy u nás nebyl v distribuci, v televizi nikdy neběžel a ani na VHS či DVD jsme ho v naší zemi neměli šanci spatřit. Ani já sám si nebudu hrát na génia filmové předlohy znalého. Když film vznikl, bylo mi zhruba mínus šest let a dodneška jsem neměl to štěstí ho shlédnout. Myslím si že 99% hráčů, kteří si hru zahrají na tom bude asi stejně jako já. Teď by se slušelo vyřknout zásadní otázku - může se vůbec hráč filmu neznalý u nové hry od Rockstaru vůbec bavit? Nebudu vás napínat: může. Navíc není vyloučené, že se při úspěchu hry slituje nějaký český filmový distributor a film nám ve své kolekci nabídne. Zrovna teď totiž vychází v zahraničí Director’s Cut verze snímku a česká lokalizace by jí určitě slušela. Film je do jisté míry zásadní. I přes absenci jeho shlédnutí jsem poznával některé hlášky i scény. Mnohé z nich byly totiž použity hned v několika parodiích a slavná věta „Can you dig it?“ se objevila v zremixované podobě již v několika tanečních hitech. Ale dost polemizování vrhněme se na hru!\nThe Warriors je akční skupinovou mlátičkou z pohledu třetí osoby. Hlavními (anti)hrdiny jsou členové gangu Warriors (Válečníci), jehož domovskou půdou je samotný Brooklyn. Příběh se začíná odehrávat tři měsíce před filmem a je dokonalou průpravou na jeho shlédnutí. V roli nejmladšího člena Rembranta si musíte nejdříve vymlátit respekt u ostatních členů gangu. Vaší první obětí bude skupinka bezdomovců, která se nechá dobrovolně zmlátit za flašku whisky. Takto stylově se dočkáte tutorialu, který skvěle zapadá do děje hry. Postupně si samozřejmě vystřídáte role všech devíti členů Warriors, ale rozdíly mezi nimi budete hledat marně. Ano, každý z nich sice vlastní speciální vlastnost a nějaký ten originální hmat, ale jinak jsou postavy až příliš podobné. Navíc jsou si všichni podobní i vizuálně a rozeznávat je budete i díky nezapamatovatelným přezdívkám velmi těžko. Že byste se s některým z partičky Warriors ztotožnili, tedy opravdu nehrozí. Sympatický mi z nich nebyl opravdu ani jeden. Žádný z nich nemá charakter jako klasické herní postavy typu Solid Snake nebo Cloud Strife.\nPár mušek by se sice našlo, ale koho to zajímá, když můžete mlátit lidi na 123 způsobů?\nNevadí, to co jim chybí na osobitosti si zajisté vymlátí hrubou silou. To je to, co jde Warriors opravdu dobře. Navíc je netrápí žádné svědomí, takže se dočkáte přepadávání bezbranných žen nebo vykrádání automobilů. Vše probíhá stylem kroucení levé analogové páčky. To samé jsme ale viděli ve Splinter Cellu či nedávném Fahrenheitu. Warriors otvírají zámky stejným stylem jako hi-tech špion Sam Fisher, který tak však činil o nějakých třicet let později, takže jsou v podstatě originální :-). Z herního hlediska ovšem samozřejmě ne, protože prvního Splinter Cellu jsme se dočkali již v roce 2002. Ve hře se dočkáte i týmových rozkazů typu zničit všechno či zmlátit všechny. Tyto rozkazy zadáváte též zamáčknutím levé páčky a mnohdy tak pošlete do bitvy své parťáky jen díky tomu, že například při vykrádání autorádia omylem spustíte některý z rozkazů.\nOkopírované herní mechanismy jsou sice absolutně neoriginální, ale překvapivě zábavné. Sprejování na zdi s omezenými zásobami spreje, navíc s nutností vlastnit alespoň minimální zručnost, je skvělým osvěžením mezi mnohdy stereotypními boji. Ty jsou zpočátku zajímavé a zábavné, ale ke konci hry se stávají často stereotypní a otravné. Warriors navíc nejsou žádní kung-fu mistři a jediná bojová technika kterou ovládají je pouliční boj. Což znamená úder pěstí, kop nohou, úder pěstí, kop nohou … ale abych zase nekřivdil: přítomny jsou i chyty a závěrečné údery. Co boje jednoznačně osvěžuje, je možnost používat všemožné zbraně. Od těch klasických jako trubky, baseballové pálky až po ty méně tradiční - např. koště či elektrická kytara. Přítomen je i multiplayer pro dva hráče, ať již kooperativní (ten více zábavný) či versus (ten je na tom se zábavností už poněkud hůře).\nPostupem času se budete potkávat s čím dál tím nebezpečnějšími a bizarnějšími gangy. Zde je výčet těch nejzajímavějších.\nThe Lizzies – Lesbi ... pardon, dívčí gang, se kterým by se v noci nechtěl (ne)potkat žádný muž. Představa mučení tímto gangem je totiž naprosto děsivá :-).\nBoppers – Co je lepšího, než zmlátit pasáka? Přece zmlátit partu pasáků! Navíc se můžete zasmát jejich příšernému stylu oblékání.\nOrphans – Skupinka osiřelých dětí, která se po dosažení dospělosti vydala špatným směrem. Netrapte je dlouho.\nBaseball Furies – Partička šílených fanoušků populárního sportu. Jsou ozbrojeni baseballovými pálkami, to jste nečekali, že?\nRogues – Jedni z nejhorších. Tihle týpci vám postup hrou více než ztíží. Navíc hrají důležitou roli v příběhu.\nSamotná hratelnost má zdravý základ a pokud vám nejsou mlátičky cizí, tak neexistuje nejmenší důvod, proč byste se u Warriors nebavili. Mírný stereotyp sice popřít nelze, ale hra nabízí zajímavé minihry typu rabování, které vás na nějakou tu dobu jistě zabaví. Atmosféra je ovšem naprosto pohlcující. Retro styl působí stylově a ve zdejším podání i překvapivě temně. Grafika je též stylová, ale žádné orgie se nekonají. Detaily typu rozbitá okna, povalující se flašky a hořící auta sice dotvářejí atmosféru, ale modely postav (i těch hlavních) působí na dnešní dobu poněkud chudě. Musíme si ovšem uvědomit, že jde o multiformátový titul a ne o „only“ pecku, což se na výsledné kvalitě technického zpracování musí nutně projevit. Zvuková stránka je naproti tomu perfektní a nemám k ní výhrady. Speciální pozornost si zaslouží i dabing, který povětšinou obstarali původní herci z filmové předlohy.\nNevyžaduje znalost filmové předlohy\nPerfektní hudba a dabing\nBoj je mnohdy stereotypní\nOkopírované herní mechanismy\nManhunt byl jistě povedená hra, ale snažila se šokovat svojí mnohdy až absurdní brutálností. Ve finále to někdy působilo až komicky a The Warriors jsou v tomto směru daleko dále. Působí celkově daleko více surověji a stylově. Nemůžu si pomoci, ale i přes počáteční skepsi jsem se u The Warriors bavil více než jsem očekával. Hry od Rockstaru sice sází zejména pouze na jeden aspekt - šokující téma či násilí (vyjma Red Dead Revolver - ten je však přejat od Capcomu), ale neustále jim to vychází. Ani The Warriors nejsou v tomhle ohledu výjimkou. Pár poletujících mušek nad torzem polomrtvého bezdomovce by se sice našlo, ale koho to zajímá, když můžete mlátit lidi na 123 způsobů?\nVerdikt: Rockstar opět ukázal, že prostě umí. Krvavá tématika na hráče zabírá a spojení s dobrou hratelností je u tvůrců vždy zárukou kvality.\nTémata: # Převod článků, Bezdomovec, Cloud, dabing, Grand Theft Auto, Xbox


Karavan | Tiniin blog\n30. listopadu 2010 v 16:46\t| Kristýna\t| Další povídky\nZnáte ty strašidelné historky v dívčích časopisech? Takové ty, co nemají hlavu ani patu a už vůbec nejsou strašidelné? Určitě ano. Já také a nesnáším je. Zato jsem nedávno narazila na knihu Valčík s temnotou, kde známí spisovatelé popisují svá setkání s nadpřirozenými bytostmi. Tato vyprávění také nejsou strašidelná, ale rozhodně jsou mnohem zajímavější. A o něco podobného rázu jsem se v níže uvedené povídce pokusila i já. Strašidelná úroveň zatím není kdo ví jaká, ale já se zlepším :-)\nPředně musím říci, že jsem nikdy na duchy nevěřil a kdyby mi tuhle historku někdo vyprávěl, vysmál bych se mu. Ale toho dne jsem v něco takového poprvé uvěřil.\nV době, kdy jsem nastupoval na vysokou školu, začal jsem chodit s jednou dívkou. Byla neuvěřitelně hodná a obětavá, krásná a miloval jsem ji. Měla husté tmavé vlasy a hnědé oči, ze kterých vyzařovala dobrota a upřímnost. Byli jsme spolu čtyři roky a já uvažoval o tom, že bychom se mohli vzít. Bohužel, jeden opilý řidič mi moje plány překazil. Srazil ji na přechodu pro chodce a sám z místa nehody ujel. Svědkové sice zavolali sanitku, která přijela včas a lékařům se operace zdařila, ale její tělo to nevydrželo. Zemřela den na to, právě když mě k ní konečně pustili. Držel jsem ji za prochladlou ruku a ona mi sípavým hlasem řekla: "Všechno bude dobré.". Pak se usmála a hlava jí klesla bezvládně na polštář.\nVelmi dlouhou dobu jsem se nemohl z její smrti vzpamatovat, ale všichni mi neustále říkali, že život jde dál, že se už tím nemám dál zaobírat a že ona by si to tak přála.\nNakonec jsem za minulostí udělal tlustou čáru. Seznámil jsem se se svou ženou, vzali jsme se a máme dvě děti. To, kvůli čemu vlastně tento příběh vyprávím, se týká právě jich. Jednu ze společných dovolených (uznávám, že tahle sama o sobě nepatřila mezi ty nejzdařilejší) jsme trávili v karavanu. Já se ženou jsme spali v posteli na jedné straně, naše dvě děti naproti a mezi oběma postelemi se nacházela kuchyňka. Vařit se v ní nedalo, ale byla tam uskladněná propanbutanová bomba, kterou jsme používali místo sporáku.\nJednou v noci mě probudilo syčení. Netrvalo mi dlouho a došlo mi, že z bomby uniká plyn. Vstal jsem, zkontroloval ji a zjistil, že je špatně utažený kohout. Utáhl jsem ho lépe, takže plyn už neunikal. Chtěl jsem vyvětrat, ale řekl jsem si, že propan-butan je přece jenom explozivní, a tak jsem chtěl nejdřív dostat ženu a děti z jeho dosahu. Vzbudil jsem manželku, odvedl ji ven a vysvětlil, co se děje. Ona ale začala panikařit a křičet, že se musí okamžitě vrátit pro děti. Odváděl jsem ji dál od karavanu a uklidňoval ji, že pro děti hned dojdu, ale než se mi podařilo uklidnit ji, ozvala se za námi strašlivá rána. Někde v karavanu asi přeskočila jiskra, plyn vybuchl a celé vozidlo bylo v plamenech.\nManželka začala hystericky křičet jména našich dětí a chtěla se ještě urputněji rozběhnout zpátky, ale nakonec padla na kolena a úplně se zhroutila. Já nebyl schopen čehokoliv, jen jsem tam stál. Náhle se za námi ozvaly hlasy.\nOtočili jsme se. Naše děti tam stály jen tak v pyžamu, ale živé a bez škrábnutí. Běželi jsme k nim a objímali je, až jsme z nich málem vymáčkli duše.\n"Jak jste se dostali z karavanu?" zeptala se moje žena.\n"Ta paní nás odvedla ven." řekl můj syn s nevinným výrazem.\n"Probudila nás. Říkala, že se znáte, tati. Že musíme co nejdřív ven z karavanu."\n"A kde je ta paní teď?" ptal jsem se a rozhlížel se kolem po té zachránkyni.\n"Nevíme, ale máme ti vyřídit, že všechno bude dobré," odpověděla moje dcera.\nNejdříve jsem tomu nevěřil, ale pak jsem uvnitř začal cítit, že ženu, která zachránila moje děti, už nikdy neuvidím a nebudu jí moci poděkovat. Už léta totiž není na tomto světě.\n1 fonax | Web | 8. prosince 2010 v 15:10 | Reagovat\nKiki, to vůbec není špatný! Vážně! A jsem ráda, že mám zase co číst:-)


stodolni.cz - ulice, která nikdy nespí | 7 milionů návštěvníků na www.stodolni.cz //\nstodolni.cz » magazín » detail článku '7 milionů návštěvníků na www.stodolni.cz'\nMagazín » Stodolni.cz, 4. 2. 2011 14:55\nTakové zprávy vždycka potěší. Stav počítadla čerstvě ukázal, že na web www.stodolni.cz si našlo cestu už 7.000 000 návštěvníků a rychle přibývají další. Všem Vám vřelý dík za přízeň!\nWebu www.stodolni.cz jsme vdechli život před 11 ti lety. Od té doby si drží formát plně interaktivního média zaměřeného na cílovou skupinu 16.- 40 let. Jeho osu tvoří servisní program, informační složka, pak krátké zprávy, které se jinde běžně nedočtete. Velkému zájmu se těší i mms galerie. Našimi posledními produkty jsou streamová Stodolni TV, webové Rádio Stodolní či facebook stodolni.cz. Jen e-mailovou doménu stodolni.cz užívá přes 7.000 lidí. Pokud síly a nápady redakčnímu týmu vydrží, přichystáme pro vás, pro uživatele, další nové projekty.\nwww.stodolni.cz dnes patří do mediálního TOP TEN na Ostravsku. Web denně navštíví od 3 do 7 tisíc lidí z celého světa. Nejčtenější články mají přes 10.000 prokliků. Nejsledovanější streamy se těší zájmu i 5.000 příjemců. V tom každodenní kolotoči není čas na žádné velké oslavy přesto, vytýčená meta zůstává. Tou je titulek: www.stodolni.cz má 10.000 000 návštěvníků.\ntento článek hodnotilo 12 návštěvníků, dosažený průměr 1.75\nTento článek četlo 10312 návštěvníků


Last Minute Oslo 2022\nDovolená Norsko 2022 - Oslo (Last Minute) v -1hvězdičkovém ubytování Velká cesta za perlami Norska s délkou 9 dní, v termínu sobota 3. září až neděle 11. září 2022, doprava letecky s odletem za 67 dní. Pobyt se stravou formou snídaně, podzimní first-minute zájezd v ceně 39990,- Kč.\nNa této stránce naleznete: Last Minute zájezdy Oslo. Garance nejnižší ceny. Nabídka zájezdů do norské destinace Oslo. Last Minute Oslo.\nPokud jste si nevybrali v Last Minute Oslo žádný pobyt, můžete vyzkoušet alternativní dovolenou například v některé z těchto zemí.


Zlín – Součástí chodníků po celém světě se stávají Kameny zmizelých tzv. Stolpersteine.\nPrimátor Jiří Korec ocenil prvního Zlínského patriota\nZlín - Zdravý patriotismus, nezištná pomoc a prokazatelný přínos svému okolí, to jsou atributy, na kterých stojí nové ocenění primátora města Zlína, Zlínský patriot. Prvním držitelem ocenění je Petr Dvořák ze Zlína.\nMladí hasiči z Malenovic se probojovali až na mistrovství\nZlín – Družstvo dorostenců Sboru dobrovolných hasičů (SDH) Zlín-Malenovice se probojovalo až na Mistrovství České republiky v požárním sportu.\nArchitekti radě města doporučili podobu prostoru pod sp...


Adrop.cz slevový kupón a kód | VratnePenize.cz\nAdrop.cz slevové kupóny a kódy\nNetradiční zážitky a adrenalinové dárky lze koupit v tomto e-shopu nejen pro Vaše blízké. Při koupi dárku získáš zpět 6% z hodnoty každého nákupu pro sebe nebo své blízké.\npeníze4 % Přejít do obchodu Adrop.cz aktuálně nenabízí žádný\nTakto jsme vrátili peníze u Adrop.cz již více než 200×!\nZ nákupu na Adrop.cz ti z hodnoty objednávky bez DPH vrátíme 4 % zpět. Tuto částku (tzv. „vratné peníze“) ti vrátíme zpětně po dokončení nákupu do max. 3 pracovních dnů na tvůj registrovaný účet na VratnéPeníze.cz.\nPodrobné podmínky pro připsání „vratných peněz“ u Adrop.cz


Záznam v registru, je možné dostat hypotéku? - - ... - str. 2\nmarky8822 (29 r.)\nRegistrovala se 17. října 2012 na beremese.cz. Na modrastrecha.cz přidala 7 příspěvků. Má 21 přátel. Region Kladno.\nmarky8822 Je možné dostat hypotéku se záznamem v registru cbcb.cz?\nMáte někdo s tímto zkušenost??\n30. pro 2013 v 08:18 • Odpověz • To se mi líbí •\ncincula @marky8822 přesně jak píše flakac v příspěvku pod tebou\n25. únor 2014 v 18:31 • již bydlí v domě • Odpověz • To se mi líbí •\nvasehypo @kajovaevicka tak to musela být opravdu jenom prkotina, protože KB je na záznamy docela přísná. Záleží opravdu na tom, v jakým registru člověk je a díky čemu..\neffka84 my jsme hypo nedostali, manžel je v registru kvůli 'kamarádovi' kterému chtěl pomoc, už nikdy více, ať si myslí kdo chce co chce .... nejhorší je, že to nebyla manželova chyba a nikde si to vysvětlit nenechali ..... takže tak, za nás špatná zkušenost\n26. únor 2014 v 16:08 • Odpověz • To se mi líbí •\nkajovaevicka @vasehypo V jiných dvou bankách to kvůli té samé věci neprošlo, v KB ano a jak jsem psala, kamarádka má s hypotékami zkušenosti a v KB dostali pro klienty nejčastěji. Ne pro nás, my si ji jako finanční poradkyni nebrali.\n26. únor 2014 v 16:11 • Odpověz • To se mi líbí •\nvasehypo @kajovaevicka KB delam, takze vim presne, co jeste projde a co ne..\nkazdopadne to, co projde, jsou dle toho,co vidim v praci, opravdu blbiny..\n26. únor 2014 ve 22:24 • Odpověz • To se mi líbí •\nMůžu říct, že to, co se nám zdá jako blbost, často pro banku blbost není. I můj zápis v registrech je z mého pohledu jenom jednorázová blbost a ze všech bank nám zůstaly jenom 3, které jsou vůbec ochotny se s námi bavit. Pořádně mě to štve, protože nepatřím k nezodpovědným lidem, kteří neplní své závazky.\n27. únor 2014 v 07:29 • staví dům • Odpověz • To se mi líbí •\nmitote pred par lety jsme take resili hypo... ale manzel byl v Solusu... dluzna castka 0Kc. Jednalo se o pozde zaplacenou fakturu za telefon (Vodafone). Skrz to nam odmitli dat hypo.\n27. únor 2014 v 08:48 • Odpověz • To se mi líbí •\nvasehypo @mitote tak to jste měli smůlu, protože zrovna toto je věc, se kterou se dá něco dělat..\n@flakac záleží na pohledu banky.. Můžu se zeptat, které 3 to byly?\n27. únor 2014 v 09:37 • Odpověz • To se mi líbí •\nflakac @vasehypo LBBW, ČS, GE.\n27. únor 2014 v 10:05 • staví dům • Odpověz • To se mi líbí •\nvasehypo @flakac ČS?? to jsem v šoku.. lbbw jsem čekala, GE taky, ale třetí bych tipla Equa nebo Sberbank..\n27. únor 2014 v 10:11 • Odpověz • To se mi líbí •\nflakac @vasehypo no uvidíme, poradkyně říkala, že ČS občas projde na regionální úrovní, ale že se jí již několikrát stalo, že to zamítli až těsně před podpisem.\n27. únor 2014 v 10:15 • staví dům • Odpověz • To se mi líbí •\nmak07 @flakac tak sme dopadli my, volali, že je to schválené, domluvil se termín podpisu a před ním zavolali, že to dodatečně odmítli :(. Držím palečky ať to vyjde.\n27. únor 2014 v 11:06 • Odpověz • To se mi líbí •\nCentrum poradenství a financí\nSlužby - architekti, projektanti, dizajnéři, znalci, finanční služby a reality - Region Brno\n“Jsme schopni zdarma provést revizi Vašich stávajících pojistných smluv a navrhnout efektivní řešení,které ne vždy znamená rušení původní smlouvy a vytváření nové. Pohybujeme se v oblasti povinného ručení,havarijních pojištění,pojištění domácností,nemovitostí,pojištění odpovědnosti.Dále umíme úrazová pojištění,životní,dětská pojištění.Také pojištění právní ochrany(pro řidiče z povolání,lékaře a další rizikové profese) a pojištění podnikatelů.”\nvconsulting Je více druhů registru. Např. do solusu, kam se píšou mobilní operátoři apod. se některé banky nedívají.\nNabízíme bezplatné poradenství v oblasti financí. Naše firma spolupracujeme se všemi bankovními domy v republice a vždy klientovi hledáme nabídku na míru. Pokud by jste měla zájem, rádi Vám pomůžeme najít nejlepší řešení pro Vás.\n28. bře 2014 ve 13:16 • www.v-consulting.cz • Odpověz • To se mi líbí •\nRegistrovala se 22. července 2014 na modrastrecha.cz. Přidala 1 příspěvek. Region Brno.\nzabulina123 Dobrý den, chtěla jsem se zeptat, jak to tedy dopadlo pane flekac. My jsme s manželem také v registrech, opožděně zaplacené 2 splátky, ale už vše O.K. Chceme stavět, ale ráda bych šla rovnou do banky, kde bude největší šance. O lbbw jsem slyšela, že dělají celkem výjimky, jak jste dopadl vy? Díky za info\n22. črc 2014 v 15:32 • sní o domě • Odpověz • To se mi líbí •\nRegistrovala se 21. prosince 2010 na beremese.cz. Na modrastrecha.cz přidala 112 příspěvků. Má 2 přátele. Český Brod, Region Praha - východ.\ndidinky @flakac můžu se zeptat, jak jsi nakonec dopadl? podařilo se Ti vymazat z registru? Díky moc za odpověď. Terka\n14. črc 2016 v 09:11 • staví dům • Odpověz • To se mi líbí •\nellendway @marky8822 Otázkou samozřejmě je, jaký záznam v registru máte. Osobně jsem tam měl zamítnutou půjčku od Air Bank z důvodu pochybení bankéře a hypotéku jsem dostal.\n@didinky Vymazání z registru jde. Na internetu je mnoho návodů. V podstatě jde o to, že pokud je záznam například u Solus, je potřeba zaplatit pohledávky u společnosti, které dlužíte, vypovědět s nimi smlouvu a zaslat dopis na Solus, že nesouhlasíte s vedením Vašich osobních údajů u společnosti. Mají povinnost Vás vymazat, jelikož zanikl souhlas se zpracováním osobních údajů. Koukněte na internet, návodů a postupů je tam více než dost. ;)\n14. črc 2016 v 10:15 • Odpověz • To se mi líbí •\nflakac @didinky Ze Solusu se dostaneš, z bankovního nikoliv, ten se řídí totiž jiným zákonem.\n14. črc 2016 v 11:13 • staví dům • Odpověz • To se mi líbí •\nRegistrovala se 26. května 2012 na beremese.cz. Na modrastrecha.cz přidala 102 příspěvků. Má 33 přátel. Dublin, Irsko.\nnikus30 Prosim Vas ,a kdyz tu píšete pred lety nezaplatil paušál atd.... ,tak kolik roku zpětne je člověk v registru ?\n15. zář 2016 ve 23:33 • Odpověz • To se mi líbí •\nMy jsme se treba z bankovniho registru dluzniku dostali, protoze jsme tam byli dani neopravnene, nebyla to nase chyba, ale chyba banky. I tak s tim bylo behani a starosti.\nA proc jsme se do bankovniho registru dostali. Jednoduse proto,ze banka, u ktere jsme meli hypoteku, si stahovala penize z naseho uctu pravidelne o den pozdeji. Jedine stesti bylo, ze mi to nedalo spat a dotlacila jsem manzela to resit. Nebyt mne, tak manzel by jen nad tim mavl rukou a asi by nas tezko potom vymazali. Takhle jsme meli kopec zanamu, vetsinou mailu, ktere dokazovali, ze jsme s bankou asi ctyrikrat resili problem s jednodennim spozdenim. No nikdy jsme ho tenkrat nevyresili a nakonec se nam dostalo ujisteni, ze to NEVADI. Jake pak bylo pri refixaci nase prekvapeni, ze to VADI a ze jsme kvuli tomu v registru dluzniku.\n16. zář 2016 v 00:29 • Odpověz • To se mi líbí •\ncandat Zažádala jsem si o výpis ze Solusu a přišlo mi vyjádření, že nejsou v registru FO žádné moje osobní údaje evidovány. Jenže za tím mám přílohu pozitivní registr o vedení kreditní karty, kterou jsem nedostala ani nechtěla (před pár lety jsem měla, 1/2 roku,něco na splátky a vše řádně zaplacené). Historie tam uvádí, že dlužné částky jsem tam žádné něměla, jen je tam uvedený úvěrový limit na kartě. Zažádala jsem o zrušení kreditní karty u té společnosti. Jde mi o to, jestli pak budu muset žádat o výmaz ze Solusu i když jsem nic nedlužila nebo když to ta společnost nebude už aktualizovat, tak to tam zmizí? Jestli někomu připadá můj dotaz hloupý, tak prosím, vůbec tomu nerozumím, proto se ptám.\nJinak jsem si nechala poslat výpis i z nebankovního registru a tam mi přišlo, že nejsou vedeny žádné záznamy.\n24. únor 2017 v 16:26 • Odpověz • To se mi líbí •\nspaly @candat to že jste vedená v solusu neznamená nic. Důležité je,že tam není uveden negativní záznam. Všechny informace o našich úvěrech jsou v těchto registrech, k tomu tyto registry slouží. Jen mezi občany převládá informace "jsem v registru nedostanu úvěr"\n24. únor 2017 v 17:41 • staví dům • Odpověz • To se mi líbí •\ncandat @spaly díky za odpověď a uklidnění.\n24. únor 2017 v 17:49 • Odpověz • To se mi líbí •\niwettk (27 r.)\nRegistrovala se 14. června 2012 na modrastrecha.cz. Přidala 33 příspěvků. Má 3 přátele. Region Hodonín.\niwettk @flakac takze pokud by to vyslo tak by jste byl vymazan z registru a timpadem potom cca po pul roce by jsme si mohl zazadat o hypoteku ......\n23. bře 2017 ve 13:25 • sní o domě • Odpověz • To se mi líbí •\n25. bře 2017 v 16:37 • kimberly67789\nNová zelená úsporám: co musím doložit k vytápění\n29. dub 2017 • 4\n25. lis 2017 • 2\nHypotéka s partnerem?\n9. zář 2016 • 8\n8. únor 2015 • 16\nZamítnutí hypotéky od Raiffeisenbank\n20. únor 2016 • 51


Dangerous Waters ke stažení zdarma | Mujsoubor.cz - Programy a hry ke stažení\nDomů / Simulátory / Dangerous Waters\nDangerous Waters (1.0)\nDetailní simulátor námořního boje\nDangerous Waters nejsou pouze ponorkovým simulátorem, jak by se mnohému mohlo na první pohled zdát. Jedná se totiž o komplexní hru, která se zaměřuje na boj pod hladinu, na hladině i nad hladinou. Ve hře si tak hráči mohou stoupnout na velitelský můstek ponorky, hladinového plavidla i sednout za knipl vrtulníku či bojového letounu. Zbraňových systému a ovládacích prvků je součástí hry poměrně velká řada a zpočátku tak působí hra nesmírně obtížně a náročně. Pokud k ní však přistoupíte zodpovědně a své první kroky budete vést dle manuálu, během krátkého času získáte ty správné návyky, na kterých lze dále stavět a rozšiřovat své znalosti.\nRozsáhlý simulátor Dangerous Waters hráče uchvátí svou realističností, věrnými bojovými i velitelskými postupy atd. Posléze navíc hráči zjistí, že ponorka zdaleka není pouze obávaný lovec, ale velmi často i bezbranná kořist. Vždy záleží na situaci, protivníkovi a jeho výbavě.\nVelké množství ovládacích prvků\nStáhnout Dangerous Waters - (1.0)\nSimulátor ponorky hra Simulátory letadel hry Simulátory lodí hry Námořní simulátor hry Dangerous Waters Demo\nBagger Simulator 2011 Simulátor bagru - jednoho z nejoblíbenějších strojů\n201,86 MB 10. 12. 2012\nDangerous Waters - 1.0\n269,42 MB Stáhnout\nPoradna aplikace - Dangerous Waters


Výprodej Mezo\n✅Stylový noční stolek Mezo KM-1 je zajímavým doplňkem v interiéru. Stolek je vyroben z laminované dřevotřísky ve..\n✅Originální a jedinečný design komody propůjčí vašemu interiéru nádech vintage stylu. Komoda skvěle zapadne také jako výrazný solitaire do jednoduše zařízených pokojů. Kovové nožky, které se dotýkají podlahy pouze částečně, nejsou jen vzhledově povedeným detailem, ale také splňují praktické..\n✅Regál skvěle zapadne i jako výrazný solitaire do jednoduše zařízených pokojů. Kovové nožky, které se dotýkají podlahy pouze částečně, nejsou jen vzhledově povedeným detailem, ale také splňují praktické požadavky pro snadný úklid pod vaším novým nábytkem. Regál je vyrobený z lamina a jeho neotřelý..\n✅Originální a jedinečný design stolku propůjčí vašemu interiéru nádech vintage stylu. Stolek skvěle zapadne také jako výrazný solitaire do jednoduše zařízených pokojů. Kovové nožky, které se dotýkají podlahy pouze částečně, nejsou jen vzhledově povedeným detailem, ale také splňují praktické..\nMezo 2,5 (50%) 25 x hodnotené\nKategorie produktů mezo obsahuje 15 záznamů.


Přijmeme ihned: Zvukař Opava - Leden 2021 - Jooble\nPráce Zvukař Opava\n...rodinných domů? Chtěli byste hrdě prohlašovat, že za některými stojí i Vaše dovednost a píle? Máte rádi vůní čerstvé malty a pleskavý zvuk nahazované omítky Vám zní jako rajská hudba? Cítíte povinnost udělat vše poctivě a vždy musíte dokončit co jste začali? • Vydejte...\nPracovník administrativy a zákaznické podpory e-shopu. Možnost kariérního postupu - Administrativní pracovník,...\nNáplň práceNáplní práce po nástupu je komunikace se zákazniky našeho e-shopu e-mailem, telefonem a související administrativa. Postupem času Vás budeme učit základům akvaristiky a zahradní techniky, abyste se mohli posunout na další pozice ve firmě jako je odborná pomoc...\nÚklid v domově pro seniory (Hlučín) - pouze pro OZP\nMísto je vyhrazeno pro osoby zdravotně znevýhodněné nebo invalidní - podmínkou.Přijmeme spolehlivé zaměstnance na úklid domova pro seniory.Náplň práce: úklid pokojů klientů, chodeb, soc. zařízení a spol. prostor.Pracovní doba a délka směny dohodou.Mzda: od 92 Kč...\nservisní technik- údržbář, 17 - 23 000 Kč,stravenky, jen pro OZP, inv. důchodce - Řemeslné a pomocné...\nInformace Přijmeme invalidní důchodce, OZZ na pracovní pozici servisní technik, údržbář. Místo výkonu Kravaře. Možno na plný i zkrácený pracovní úvazek. Pracovní doba po až pá , jednosměnný provoz. Nástup možný ihned. Pro více informací volejte.Co od vás očekávámespolehlivost...\nPracovník/ce na úklid v domově pro seniory - Řemeslné a pomocné práce\nInformace Úklidová společnost CORA PLUS s.r.o. hledá zájemce/kyni na úklid v domově pro seniory v Hlučíně. Pracovní místo je vyhrazené pouze pro OZP. Práce na HPP, pracovní úvazek 6 hod/den, ranní a odpolední směny ( 6:00 - 12:00, 12:00 - 18:00 hod) včetně víkendů.Náplň...\nKO: Vlastimil Arleth, tel.: (***) ***-****, možno přijít i osobně na pracoviště.Praxe v kuchyni podmínkou, zdravotní průkaz. Směnnost: krátký/dlouhý týden, pracoviště: Opava, nástup možný ihned.\nMísto výkonu práce: KlimkoviceV případě Vašeho zájmu o tuto pracovní pozici nám zašlete Váš strukturovaný životopisna e-mailovou adresu: ****@*****.***Administrativní pracovnicePožadované dovednosti:- středoškolské vzdělání, minimálně 5 let praxe v ekonomickém...\nÚklid v domově pro seniory - pro OZP.\nÚklidová společnost hledá zájemkyni na úklid v domově pro seniory v Hlučínu. Pracovní místo je vyhrazené pouze pro OZP. Práce na HPP, pracovní úvazek 30 hodin týdně, ranní a odpolední směny (6:00 - 12:00, 12:00 - 18:00 hod). Nástup ihned, úklidové zkušenosti výhodou.Náplň...\nOstraha, 105 Kč / h + příplatky,fyzicky nenáročná práce.Vyhrazeno pro OZP - Bezpečnost\nInformace Přijmeme do pracovního poměru pracovníka ostrahy výrobního areálu pro oblast Pohořílky - Fulnek.Mzda 105/hod+příplatky.Práce ve 12 hodinových směnách .Práce vyhrazena pro OZP.Co od vás očekávámeTrestní bezúhonnost, spolehlivostCo vám nabízíme


Ředitel Batmana sdílí novou fotografii z filmu před DC FanDome - Hry, filmy, televize, které máte rádi\nŘeditel Batmana sdílí novou fotografii z filmu před DC FanDome\n16 října, 2021\nUpdated: 16 října, 2021\n(Obrazový kredit: Warner Bros)\nRežisér Batmana Matt Reeves sdílel nový pohled na film před DC FanDome, který se dočká nového debutu s trailerem.\n„Dobré ráno, z Gotham City … Nemůžu se dočkat, až vám tuto sobotu ukážu více na #DCFanDome… #TheBatman #TrailerShot“ napsal Reeves do titulku k fotografii, který můžete vidět níže.\nDobré ráno, z Gotham City … Nemůžu se dočkat, až vám tuto sobotu ukážu více na #DCFanDome… #TheBatman #TrailerShot pic.twitter.com/5IRaABRwk6 14. října 2021\nBatmanův oficiální twitterový účet také škádlil připravovaný trailer a zveřejnil krátký – a velmi červený – klip, jak se Batsignal rozhoří, s komentářem: „Není to jen signál; je to varování.“\n„Není to jen signál;“ je to varování. “ ❤ tento Tweet pro připomenutí před a po vydání #TheBatman. pic.twitter.com/ouos1t3PZ4 14. října 2021\nReeves nedávno sdílel další pohled na film u příležitosti Batmanova dne, přičemž zákulisní pohled na úpravy zjevně ukázal Batmanovi jeden z jeho nejdůvěryhodnějších přístrojů – hák.\nBatman hraje Robert Pattinson jako titulární vigilante, zatímco ZoË Kravitz hraje Catwoman, Jeffrey Wright hraje Jim Gordon a Andy Serkis hraje Alfred Pennyworth. Na záporné straně Colin Farrell hraje Penguina a Paul Dano hraje Riddlera.\nFilm nebude původem příběhu a místo toho prozkoumá Batmanův druhý rok jako bojovník za zločin. Připravuje se série prequel zaměřená na korupci v policejním oddělení Gotham City a údajně se vyvíjí také televizní pořad o Penguinovi.\nBatman není zdaleka jediným DC filmem, který se předvádí na DC FanDome, s Black Adamem, Shazamem! Fury of the Gods, Aquaman and the Lost Kingdom a The Flash všichni v účasti. Pokud se chystáte naladit, podívejte se na náš praktický průvodce, jak sledovat DC FanDome, abyste se připravili na událost.\nBatman dorazí 4. března 2022. Mezitím si vyzkoušejte, jak sledovat filmy DC, abyste se na DCEU dostali do tempa.\nPřečtěte si více Sledujte Luca online právě teď - zde můžete streamovat film Pixar\nPo dlouhých 7 letech má tento fanouškem vyrobený remaster Resident Evil 4 únorové datum vydání\nFrenk Rodriguez - 2 prosince, 2021\nXbox výrazně usnadňuje sdílení vašich oblíbených herních klipů\nAktualizace Battlefield 2042 přidá týdenní mise a nové možnosti portálu\nDevil’s Reign – Superior Four spojuje dvě klasické Marvelovské dějové linie včetně oblíbeného fanouška všech dob\nMission: Impossible 8 sad fotografií odhaluje další trik Toma Cruise, který se vzpírá smrti\nDanny DeVito mluví o Colinovi Farrellovi jako o tučňákovi – a říká, že je otevřený návratu jako padoucha\nPotřebujete další úložný prostor? Tato nabídka Cyber Monday PS5 SSD snižuje nejlepší WD_Black P50 ve své třídě na 189,99 $\nFrenk Rodriguez - 1 prosince, 2021\nZískejte tento kybernetický pondělí náš oblíbený herní projektor roku 2021 za historicky nejnižší cenu\nRick a Morty jdou do kin s komiksovými parodiemi na Dunu, Star Wars a Logan’s Run\nZískejte nejlepší herní webovou kameru za méně než 100 $ s touto nabídkou Cyber Monday Razer Kiyo Pro


iMac – Historické okénko, První dojmy – 1. díl – Osobní blog\nSouhrou několika okolností se mi dostal do rukou Apple iMac G3 s předinstalovaným operačním systémem Mac OS 9. Jedná se právě o ten typ, který patřil mezi jedny z prvních nově uvedených produktů po návratu Steva Jobse v roce 1997. Ten, který jsme mohli na přelomu milénia spatřit – díky Applem využívanému product placementu – snad v každém druhém seriálu zámořské produkce. V tomto článku se pokusím popsat své střetnutí s výrobkem „ovocnářů“ z Cuppertina, který je pro mě vlastně prvním delším střetnutím s počítačem této firmy vůbec.\nCena stroje (vyřazovaného spolu s další různě hodnotnou historickou technikou) se vyšplhala na vskutku likvidačních 150Kč. O poznání více likvidační se ale ukázala být jeho doprava – samotná představa all-in-one počítače vybaveného CRT monitorem napoví, že hmotnost nebyla nejnižší a fakt, že byl vybaven velice „ergonomickým“ držadlem (optimalizovaným pro co nejdokonalejší zaklesnutí se do uživatelovy dlaně), asi ukáže onu míru pohody při přepravě v pravých barvách.\nŘada iMac spatřila světlo světa již roku 1998 a můj konkrétní kousek pak v roce 2000. Uvnitř tepe procesor IBM PowerPC G3 o frekvenci 350MHz (jedná se o počítač z doby před tím, než Apple přešel na procesory od Intelu jako zbytek firem figurujících v segmentu osobních počítačů), kterému sekunduje 128MB operační paměti. Úložný prostor obstarává 6GB pevný disk. Tolik k útrobám. Při pohledu z vnějšku pak snadno rozeznáme 15“ CRT monitor, štěrbinu optické mechaniky (zde CD-ROM) a celou řadu portů. Z nich zaujme 10/100Mbps Ethernet port a dvojice na svou dobu relativně novátorských USB. Naopak překvapí nepřítomnost disketové mechaniky, stejně jako chybějící FireWire (tvůrcem standardu FireWire – IEEE 1394 – byl mj. právě i Apple).\nPrvní výraznější dojem z iMacu – tedy mimo to, že je modrý a těžký – zanechala dlouhá doba bootování. Mou nelibost pak ještě znásobila přihlašovací obrazovka vyzývající k zadání mně neznámého hesla. Nemilé, ale řešitelné – rychlým googlením jsem dospěl k tomu, že z instalačního CD se dá nabootovat plnohodnotný systém. A trochu delším pátráním jsem zjistil, že nejlepším způsobem, jak problém vyřešit, je vytvořit nový uživatelský účet. Jak však donutit nainstalovaný systém, aby mě k tomu vůbec vyzval? Řešením se ukázalo být přetáhnutí jisté položky A do umístění B. Někdo by možná řekl – typický Apple 🙂\nPo úspěšném přihlášení mě přivítala klasická obrazovka s všudypřítomnou hlavní lištou. Pomocí File menu se dalo snadno zjistit několik základních informací o systému. Díky programu Finder jsem se mohl podívat do útrob Macintosh HD (zkratkou označující pevný disk). Kořenový adresář systému je jiný než ve světě Windows nebo u unixových operačních systémů. Zjednodušeně řečeno se v něm nachází vše – adresáře s položkami umožňujícími nastavení systému jsou pospolu s adresáři se samotnými daty. Zvláštní, ale poměrně použitelné uspořádání.\nSamotnou kapitolou je práce s okny. Protože jsem z mládí odkojený systémy jako Windows 98 a jeho následovníky, dále pak na GNOME založenými linuxovými distribucemi, ve kterých je logika práce přeci jen podobná, byl jsem mírně zmaten. Maximalizace, která nemaximalizuje (přizpůsobí velikost okna jeho obsahu), zavírací tlačítko, které nezavírá (zavře pouze aktivní okno, aplikace běží dál na pozadí), absence stále viditelného panelu se seznamem otevřených aplikací (nutno řešit přes pravý horní roh)…\nV prvních okamžicích jsem byl až dost rozladěný, zmíněná Windows 98 ze zhruba stejného období mi přišla jako vrchol ergonomie – nechávám na každém, jakým způsobem si to vyloží. Nicméně poměrně rychle jsem si zvykl a to bude ostatně celá podstata problému – zlomit deset let uživatelského návyku.\nPublikováno: 2.8.2011 6.8.2011 Autor: Lukáš KotekRubriky: Hardware, Software, Technika & ITŠtítky: Apple, iMac G3, Mac OS 9\nPředchozí Předchozí příspěvek: Pravá tvář Kuby – Exkluzivní rozhovor (1.)\nPokračovat Následující příspěvek: Státní maturita aneb nikdo nic neví


Dlouhé lesklé návleky Allure Sexy Siren\nÚvodní stránkaErotické prádloRukaviceLesklé návleky Sexy Siren\n„Zbožňuju rukavice a návleky! Dřív jsem nosila vinylové rukavice a síťované návleky, ale tyhle kombinují to nejlepší z obou. Vypadají krásně, přesně jak na obrázku. Skutečně vytvářejí dojem 'druhé kůže'. Vůbec se mi je nechce sundávat!” Athena Další zkušenosti\nelegance v černém lesku podrtrhne váš půvab\nDlouhé lesklé návleky Allure Sexy Siren, 355 Kč Do košíku\nDlouhé návleky perfektně doladí prakticky každý váš "wetlook" outfit, anebo zajímavě okoření běžný šatník. Černá barva v kombinaci s leskem působí elegantně a návleky tak zaujmou na první pohled.\nKoupeno pro manželku jako doplněk k dalším lesklým věcem, které už má. Jsou hodně dobře zpracované. Většina takovýchhle věcí je dost elastických a tyhle návleky nejsou výjimka, takže budou sedět většině lidí. Samozřejmě jelikož to jsou jen návleky a ne rukavice, tak si není potřeba dělat starosti s velikostí ruky a prstů. Díky tomu očku na uchycení máte ruce úplně volné.\nNarozdíl od PVCéčka nebo latexu jsou pohodlné na nošení a žena si je nemůže vynachválit. Je to fakt bomba, jak takový kousek oblečení dokáže vzrušit a rozdráždit. Hodí se ke všemu.\nMateriál se zdá být kvalitní a jsou tak akorát dlouhé. Nemůžem si stěžovat.\nDají se natáhnout\nZbožňuju rukavice a návleky! Dřív jsem nosila vinylové rukavice a síťované návleky, ale tyhle kombinují to nejlepší z obou.\nVypadají krásně, přesně jak na obrázku. Skutečně vytvářejí dojem 'druhé kůže'. Vůbec se mi je nechce sundávat!\nJsou pohodlné, měla jsem na sobě hodně dlouho a nijak jsem se pod nima nepotila ani nic. Ani s očkem není problém, jen malý otisk.\nUž jen na tom obrázku se mi strašně líbily. Často to pak ve skutečnosti vypadá úplně jinak, ale tentokrát se to naštěstí nestalo.\nManželka je s nima taky spokojená a rovnou jsme k nim objednali několik dalších věcí. Vypadají na ní božsky! Stává se, že se takhle dlouhé návleky různě krabatí atd. zvlášť když je žena drobnější, ale tyhle přesně obepínají kůži.\nOčko na uchycení je parádní detail a pro mě osobně to bylo příjemné zpestření předehry.


Úvod Vzdělávání Aktuální kurzy a školení První B2B Marketing & Sales konference v Brně\nProgram konference je rozdělen do dvou bloků – každý si tak může vybrat z toho, co ho nejvíc zajímá. Těšit se můžete například na kreativní reklamní kampaně, eventy či UX design prezentačních a produktových webů. Z oblasti obchodu jsou připravena témata strategického plánování, inovací či internacionalizace B2B firem. Zapsat se můžete i na některý z interaktivních workshopů zaměřených na nejdiskutovanější problematiku. Mezi řečníky se objeví například Lukáš Pitra (jeden z nejznámějších SEO konzultantů na volné noze) nebo Tomáš Rybička (konzultant a Interim manažer pro oblast řízení výkonnosti a rizik firmy). Čeká na vás spousta inspirativních příběhů, které vám pomohou najít tu správnou cestu v B2B světě, jak naznačuje i podtitul konference Kde jsme ještě nebyli.


Ropa – vítězové a poražení - Měšec.cz\n» Ropa – vítězové a poražení\nCeny ropy zkraje nového roku atakují mnohaletá minima. Kdo jsou vítězové a kdo poražení rok a něco trvajícího ropného debaklu?\n12. 1. 2016 17:02\nNa straně vítězů jednoznačně stojí západní spotřebitel a farmář. Galon benzinu v Americe stojí polovinu toho, co před dvěma roky, v ČR jsou ceny také citelně nižší, byť díky daňové hamižnosti vlády jenom o zhruba 15–20 %. Takto před rokem jsme viděli znatelné urychlení růstu maloobchodních tržeb, letos se něco podobného, byť v menší míře, znovu zopakuje. Výdaje na nákup energií (nejenom pohonných hmot, ale i zemního plynu apod.) jsou totiž podstatnou částí spotřebitelských vydání, a jejich pokles se v situaci, kdy jsou domácnosti navíc nejoptimističtější od krize, musí projevit pozitivně. V zemích odvislých od energeticky velmi náročného zemědělství se na zavlažování a produkci hnojiv (např. cena amoniaku, klíčové ingredience hnojiv, je z 80–90 % složena z ceny zemního plynu) spotřebuje ročně obrovské množství energie a levnější ropa je tak pro farmáře, nacházející se převážně v chudších státech zemích, darem z nebes.\nMezi poraženými jsou pak od exportu komodit závislé země, teroristé z ISIL a správci aktiv. Saúdská Arábie, jejíž devizové rezervy za rok klesly o 100 mld. dolarů, od ledna zvedá cenu pohonných hmot o 50 %, ořezává dotace na elektrickou energii, mluví o privatizaci ropné společnosti Aramco a zavedení DPH. V ještě horší situaci je Venezuela, kde pro všechno to bolívarské revoltování v posledním desetiletí nezůstal prostor pro akumulování rezerv a kde je při těchto cenách ropy plnohodnotný kolaps pouze otázkou času. Rusko, Nigérie, Libye a ani teroristé z ISIL, kteří své výpady přes syrskou a iráckou poušť financují z ilegálního prodeje ropy skrze Turecko, nemají z cen radost. Nakonec ani správci aktiv, kteří pečují o naakumulované petrodolary, se neradují – propady cen ropy nutí státní investiční fondy od Norska přes Záliv až po Kazachstán omezovat mandáty a stahovat peníze na lepení děravých rozpočtů.


PŮJČENÍ AUTA Hakodate (Hokkaido) za nejnižší ceny v Japonsku\nPůjčení auta Hakodate (Hokkaido)\n✓ Kvalitní auta - Hakodate (Hokkaido)\nPůjčení auta Hakodate (Hokkaido) působí po celém světě a ročně obslouží přes dva milióny cestujících. V nabídce jsou kvalitní vozy a vy si tak můžete vybrat z nabídky tu nejlepší cenu a vůz, který plně vyhovuje vašim požadavkům.\nObchodníci, cestovatelé i turisté z celého světa využívají služby půjčovny aut z celosvětovou působností. Chcete vyrazit s rodinou na dovolenou a sháníte dobrý vůz za přijatelnou cenu? Projít nabídky jednotlivých provozoven je náročné zejména časově. Porovnání cen za vás udělá tato služba a vy si jenom v pohodlí domova vyberete auto, který vám nejvíce vyhovuje. Servis zajišťuje agentura na půjčení auta, která patří mezi ty největší na světě. Ročně poskytne a zajistí pronájem vozu více než 6 000 000 klientů.\nSpoustu času vám ušetří porovnání cen Hakodate (Hokkaido) a vše vám zobrazí přehledně na jedné stránce. Tři jednoduché kroky vám umožní si pronajmout auto ve více než 28 000 místech, a to od světoznámé autopůjčovny. Půjčení auta Japonsko Hakodate (Hokkaido)\nNyní ukázat ceny půjčení auta - Hakodate (Hokkaido)\nCo potřebuji pro půjčení auta ve městě Hakodate (Hokkaido)?\nVáš poukaz / ePoukaz rentalcars.com, k prokázání platby za vůz v místě Hakodate (Hokkaido). Kreditní karta hlavního řidiče, s dostatkem hotovosti pro zálohu auta. Každý řidič musí mít platný řidičský průkaz, který vlastní po dobu alespoň 12 měsíců (často 24). Cestovní pas a jakýkoliv další průkaz, který prokáže vaší totožnost.\nUkázat ceny půjčení auta - Hakodate (Hokkaido)\nPůjčení auta Hakodate (Hokkaido) - on-line rezervace\nPři vašich cestách v místě Hakodate (Hokkaido) se nevyplatí vybírat tu nejlevnější variantu auta. Při velmi nízkých cenách nemusí být započítány neomezené kilometry nebo míle a některá pojištění, která jsou při cestování v zahraničí více než nutná. Proto si vždy pohlídejte, zda je v ceně pronájmu započítáno pojištění vozu proti krádeži a pojištění při nehodě. Dále je potřeba si zjistit jak je to s nutností vrátit plnou nádrž při vrácení auta. Doporučujeme auto vždy vrátit s plnou nádrží. Vyhnete se tak dalšímu poplatku, který tak může navýšit cenu vašeho pronájmu auta.\nPokud se chystáte na cestování autem, tak můžete srovnat ceny pronájmů vozů i na jiných serverech, jedním z nich je například půjčovny automobilu levně do Japonska, která je známá svoji kvalitou vozů a nízkými cenami.\nKromě výše uvedené firmy je tu další, která působí na trhu již několik let. půjčovny automobilu levně Japonsko je výhodná zejména pokud cestujete v rácmi Evropy, na Kanárských ostrovech nebo máte namířeno přímo za oceán do USA. Opět zde platí, že čím dříve si auto rezervujete tím větší výběr máte a a můžete se tak lépe rozhodnout jaký vůz si nakonec vyberete.