Na Máji se odehrálo lesní dobrodružství. – Salesiánské středisko mládeže\nNa Máji se odehrálo lesní dobrodružství.\nVe čtvrtek 10. září se děti přímo na sídlišti Máj vydaly do lesa, aby tam prožily nejrůznější dobrodružství, které příroda nabízí. Salesiánské středisko ve spolupráci s Mateřským centrem a Lesy ČR totiž připravilo za podpory Jihočeského kraje dětský den věnovaný lesu a životu v něm.\nSalesiánský dětský den je již tradiční akce, která se doposud vždy konala na přelomu května a června. Kvůli mimořádným opatřením na jaře tohoto roku se ale přesunula právě na druhý týden v září. Na účast to však nemělo vliv. Své dobrodružství si sem přišlo prožít na 200 dětí spolu se svými rodinnými příslušníky. Účastníci hledali a určovali houby, zjišťovali, v jakých obydlích bydlí lesní zvěř, poznávali zvuky lesa, lovili divočáka, nebo dokonce slaňovali ze skály. Za každou takto splněnou disciplínu získali razítko a s kartou vyplněnou razítky si pak mohli vyzvednout odměnu. Čím více razítek – tím větší odměna. Účastníci si vybírali především věci do školy, pastelky, fixy, pravítka, zkrátka to, co brzy využijí.\nKromě samotných stanovišť bylo pro účastníky připraveno hned několik doplňkových atrakcí. Za určitý počet razítek si děti mohly jít zaskákat do nafukovacího hradu, nechat si na obličej namalovat zajímavý motiv či si vyrobit vlastní připínací placku. Celý program pak doplnila streetdance vystoupení budějovické taneční skupiny Budside.\nKdyž v šest hodin v podvečer program končil, bylo kolem stanovišt ještě dost návštěvníků. Ředitel salesiánského střediska Ondřej Trojek proto akci hodnotil velmi pozitivně: „Nebyli jsme si jisti, zda děti s rodiči v této době mimořádných opatření budou chtít vůbec dorazit. Ale velmi mile nás překvapila skutečnost, že účast byla stejně hojná jako v jarních termínech. Do budoucna zvážíme, zda pro tuto akci nezachováme zářijový termín.“


Farnost Křenová v Brně: Předtáborové setkání\nV neděli 4.6. 2017 se děti sešly na mši svaté k předtáborovému setkání a na posledním spolču v tomto školním roce. Společně s nimi přišli i jejich rodiče, aby se dozvěděli, kam pojedou letos děti na tábor. Po úvodních informacích a formalitách následovala zábava.\nPři první hře se hádali vedoucí. Nebylo to ale tak, že by následovala nějaká rozepře. Spíš šlo o to, uhodnout podle třech vyslovených indicií jméno toho, na kterého se nápověda vztahuje. Nápověda vždy prozradila to, kde vedoucí pracuje nebo co studuje, jaké je jeho oblíbené jídlo a co by dělal, kdyby měl volný den.\nNěkteré nápovědy dětem trochu zamotaly hlavu. Když měly třeba uhodnout, která z osob skončí možná v polepšovně, tipovali často Tomáše. Později se ale ukázalo, že tou osobou je překvapivě Slávka, která studuje speciální pedagogiku, a tak možná v rámci svého působení navštíví i diagnostický ústav.\nV další hře měly pro změnu děti za úkol popsat nebo napodobit některého z vedoucích a ostatní měli hádat. Celé dopoledne bylo zakončeno před farou, kde otec Petr rozdával na rozloučenou ledňáky. Mňam.


Nájemníci chtějí větší slevu při koupi bytu - Třebíčský deník\nNespokojených nájemníků přišlo do náměšťské sokolovny více než sto. PFoto: Deník/Kamil Černý\nVedení města ještě v závěru loňského roku prosazovalo prodej za cenu, která bude vycházet ze soudního odhadu. Následně od něj bylo ochotno odečíst i několik slev, například těm nájemníkům, kteří v bytě žijí přes dvacet let, nebo zájemcům, kteří peníze za byt zaplatí před podpisem kupní smlouvy. Celkem čtyři slevy by cenu bytu snížily až o třicet procent. Nájemníci však upozornili, že na ni dosáhne jen málokdo z nich, a i kdyby ano, cena bude stále vysoká.\nHodnota padesát let starého dvoupokojového městského bytu v ulici Husova je podle odhadce asi 750 tisíc korun, za rozlehlejší byt v sedmnáct let starých nadstavbách by podle odhadce město mohlo požadovat i přes milion korun. S maximální slevou třicet procent z odhadní ceny by za staré byty nájemníci zaplatili přibližně 525 tisíc. Lidé z nástaveb by vzhledem k délce svého pobytu v nich na tak velkou slevu logicky nedosáhli.\nRadnice od té doby udělala vstřícný krok. Slevu ve výši třicet procent by nabídla všem plošně. Dosáhli by na ni díky tomu i lidé z nástaveb. Nájemníkům a také části opozice ve městě je však takový ústupek málo. „Měli jsme s komisí pro prodej bytů na ulici Husova v tomto roce dvě jednání. Podávali jsme argumenty věcné i lidské, poukazovali jsme na závady, které v bytech jsou, a anketou jsme zjistili, že 90 procent nájemníků je za byt schopno zaplatit tři až čtyři tisíce korun za metr čtvereční. Vedení města ale trvá na prodeji za více než osm tisíc za metr," řekl zástupce nespokojených nájemníků Jiří Marek.\nPodle více než sto lidí v sále, kteří s městskými zastupiteli přišli ve středu večer do náměšťské sokolovny diskutovat, není v soudním odhadu zohledněn skutečný stav bytů, ale pouze tržní hodnota v Náměšti obvyklá. Starosta Vladimír Měrka (SNK) to však odmítl. „Odhadce je povinen stav nemovitosti do odhadu zanést. Nelze tedy teď už tuto cenu víc krátit, lze to pouze o slevu, kterou si jako zastupitelé budeme schopni obhájit. To je podle nás 30 procent," potvrdil. Za méně než 70 procent z odhadu si prý město prodat byty dovolit nemůže. Zastupitelé by totiž potom mohli být i soudně napadnutí za to, že s majetkem nehospodařili s řádnou péčí. „Novela zákona o obcích říká, že smlouva s neobhajitelnými slevami je neplatná," upozornil Vladimír Měrka.\nNájemníci s tím však nesouhlasí a dál při diskuzi upozorňovali na to, jak špatná mají okna, odpady, elektrorozvody i společné prostory. Podle opozice může být sleva určená městem jakákoli. „Je to pouze o politické vůli zastupitelů a jejich odpovědnosti k voličům," mínil opoziční zastupitel Aleš Sázavský (Změna! Rozhodnete?). Připojil se k němu i stranický kolega Ivo Matoušek. „Nevidím důvod, proč by někdo napadl prodej bytů, když je jejich další držení krajně nevýhodné," poznamenal.\nNájemníci odkázali vedení města pro inspiraci s levným prodejem bytů do Znojma. Tam se v uplynulých letech dostalo do nabídky dva tisíce bytů. Město je v několika posledních letech prodalo za 40 procent z odhadní ceny. „Bylo to na základě schválených zásad pro prodej městských bytů," doplnila vedoucí majetkového odboru Městského úřadu ve Znojmě Sandra Neulingerová.\nVedení Náměště však tvrdí, že legislativa se změnila a snížit odhadní ceny je dnes složitější. „My chceme prodávat se slevou a chceme ji vytvořit tak, aby byla zákonně schůdná. Pokud se většina zastupitelstva na její výši neshodne, pak se nic prodávat nebude," řekl náměšťský starosta. Město už začalo posuzovat závady, které byty v ulici Husova vykazují. Jejich zjišťování a sčítání ještě není u konce, přesto už dosahuje obrovské hodnoty. „Už teď jistě víme, že to bude 40 milionů korun. Tam už v těchto počtech nyní jsme," podotkl Měrka.\nStředeční diskuze žádný výrazný pokrok v neshodě mezi radnicí a nájemníky bytů nepřinesla. Zastupitelé se problematice budou brzy věnovat na uzavřeném pracovním jednání, rozhodnout o prodejní ceně by měli na řádném jednání v květnu.


Temné znamení: Prokletí faraona – deskovka - Zing\nTemné znamení: Prokletí faraona – deskovka\nVypravte se ze zatuchlého muzea za egyptskými písky.\nZačíná nám rok 2019 a proč jej v našem deskoherním speciálu neoslavit jedním temným proroctvím, že? Rozšíření kooperativní kostkově karetní hry na motivy světa H. P. Lovecrafta Temné znamení si zaslouží naši plnou pozornost, protože nepřináší jen hromadu postav a komponent, ale také zcela neprozkoumané dobrodružství odhalující záhady pyramid. Nechte se v těchto chladných dnech pozvat do rozpáleného Egypta, v němž vám bude běhat mráz po zádech.\nNephren-Ka se snaží obnovit svou hrůzovládu\nFakt, že naše realita je ohrožena mocnými bohy z venčí, už každý fanoušek rozsáhlého univerza H. P. Lovecrafta zcela jistě přijal. Působení Prastarých má však řadu vedlejších účinků, mezi něž patří probouzení dávno pohřbeného a zapomenutého zla pod temnou pyramidou. V ní se začíná ze svého nuceného odpočinku probírat krvežíznivý faraon Nephren-Ka, který má s lidstvem nevyřízené účty. Proto musí nastoupit skupina více či méně zkušených vyšetřovatelů, jež se pokusí zetlelého vládce dávných časů opět poslat do říše neklidného spánku.\nDůležitá poznámka na začátek, příběhy z krabičky Prokletí faraona si nezahrajete, pokud doma nevlastníte původní Temné znamení. V rozšíření sice najdete trojici nových padlých bohů (mimo temného faraona také Nayrlathotep a jeho netopýří vtělení označované jako Věc z temnot), nové vyšetřovatele a karty dobrodružství, přítomny ovšem nejsou předměty a především kostky, bez nichž si titul Daneho Beltramiho neumíme ani představit. Setup herní seance není nijak složitý, jen některé komponenty z původní hry vyměníte za součásti z rozšíření.\nDovolená v dashurské nekropoli\nNa rozdíl od místností arkhamského muzea se budete přehrabovat v písku, prohledávat káhirské tržiště se všemi jeho záhadami a nakonec se vydáte beduínskou cestou do Dashuru, kde leží místo posledního odpočinku Prastarých. Podobně jako v původní deskovce v sobě každá karta dobrodružství ukrývá úkol, po jehož překonání pomocí kostek a nápomocných artefaktů získáte sladkou odměnu posouvající vás k zahnání Prastarého. Samozřejmě vás při neúspěchu čeká krutý trest v podobě různých útrap, někdy znamenajících úmrtí vaší postavy.\nPochopitelně se můžete těšit také na cestování do jiných dimenzí pomocí karet Jiných světů, ale navíc se dostanete k průzkumu zapečetěné Tajné komory či se střetnete tváří v tvář s nemrtvým faraonem v různých inkarnacích. Abyste nebyli proti starověkému zlu úplně bezbranní, můžete využít vlastností celé expedice. Na příslušnou kartu budete umisťovat žetony, které budou mít charakter dlouhodobější výhody nebo okamžitého účinku, což je velmi praktické, když se potřebujete zbavit některé z ukrutně těžkých potvor, jež si můžete nalosovat.\nOsobně si myslím, že Prokletí faraona ocení především zkušení hráči Temného znamení, protože jeho obtížnost, hlavně v boji proti Nyarlahotepovi, mi přijde o něco vyšší než původní zápolení s Prastarými, především kvůli vstupním podmínkám při cestování po městě. Sice nebudete mít moc času na loudání a vlastně se pořád budete pohybovat na hraně úspěchu a neúspěchu, ale to je právě to správné koření této kostkovo-karetní záležitosti. Do vínku vám navíc připadne několik nových klíčových vlastností karet, úspěchů a trestů, jež budete muset umět správně využít. Navíc si hráči budou moci v některých případech z odměn a postihů vybrat.\nArcheolog těžký chleba má\nZkrátka fanoušci příběhů ze světa, v němž mysli lidí ovládají děsivá božstva z jiných sfér, zřejmě již doma na poličce Temné znamení mají a právě pro ně společnost ADC Blackfire Prokletí faraona přináší na český trh. Jak je jejím dobrým zvykem, kompletní hra je lokalizována do češtiny, takže si atmosférické texty, jež tvoří podstatu hororového zážitku, užijete v naší mateřštině. Cena okolo 600 Kč přináší úplně nové příběhy s mírně odlišnou hratelností, která příznivce série Arkham Files zcela jistě potěší.\nnové příběhy ve známém světě\nhratelnost přizpůsobená tématice egyptských reálií\nnapínavé do posledního hodu kostkou\nčasem přestanete atmosférické texty číst (od páté partie)\nTemné znamení, včetně rozšíření, koupíte na Xzone.cz.\nOznámena kolekce Hitman HD Enhanced\nMáte možnost přihlásit se do bety Dreams\nTemne znameni doporucuju na 100%! Nejdriv jsem zacala s Arkham horror, ktery je skvely, ale zabere nekolik hodin. Jako alternativu jsem objevila TZ a nakonec to hraju casteji a s vetsi chuti. Hra je pekne zpracovana, rychla a nekdy da i zabrat. Mam k tomu vsechny dodatky, ktere k tomu vysly v cestine a muzu rict, ze Prokleti faraona je zatim nejzajimavejsi. Za me 9/10\n5. 1. 2019 9:16


Meta description - jeho funkce a účel\nMenu Úvod Služby — Tvorba webových stránek — Prestashop servis — Webové a mobilní aplikace — Internetový obchod na míru — Facebook, Instagram, Youtube — On-line marketing a SEO — Správa webů, webhosting — Návrh loga a firemní identity O nás — Náš přístup — Řekli o nás — Klienti — Kariéra — Zpracování osobních údajů Reference Blog Kontakt\nOn-line marketing a SEO\n„Ještě před samotnou koupí knihy si lidé chtějí udělat základní představu o tom, jakou četbou stráví několik hodin. Podívají se na stručný obsah, předmluvu, nebo dokonce na prolog, aby získali představu, zda se jim vybraná kniha bude líbit, nebo ne. Úryvky ve výsledcích vyhledávání mají hodně podobnou funkci. Pomáhají nám rozhodnout se, zda má smysl věnovat svůj čas čtení stránky, k níž úryvek náleží.“ („Official Google Webmaster Central Blog: Better Snippets for your Users“, 2. 6. 2017.)\nMeta description je HTML tag, který se může zobrazit na stránce s výsledky vyhledávání v úryvku (snippetu) pod titulkem. Řecká předpona a předložka meta poukazuje k tomu, co je „za“ něčím.\nPříklad zobrazení meta description :\nPokud se Google domnívá, že popis stránky ve značce meta poskytne uživatelům lepší popis, než jaký by bylo možné získat pouze z obsahu na stránce, může tento popis zobrazit v úryvku ve výsledcích vyhledávání (viz Nápověda Search Console: Kontrola názvů a úryvků stránek).\nSeznam ve své Nápovědě říká:\n„Popisek (úryvek, snippet) je odvozený z obsahu zaindexovaného textu. Vzniká automaticky a pro různé vyhledávané dotazy se liší. Pokud se vyhledávaný dotaz na stránce nevyskytuje, nebo je příliš krátký, je potřebný text doplněn z popisku katalogového zápisu firem (pokud existuje). Z naší strany není možné jakkoliv popisky měnit či ovlivňovat. Zobrazený popisek může ovlivnit pouze tvůrce stránky změnou textu na stránce a ve firemním zápisu.“\nDoporučení pro tvorbu meta description:\nText popisku (tzv. snippetu) by neměl přesáhnout 155 znaků. Koncem roku 2017 Google prodloužil popisky stránek na 230 znaků. V poslední době jsou však tyto popisky čím dál více tvořeny dynamicky na základě vyhledávacího dotazu obsahu nalezeného v metapopise (meta description) i obsahu viditelného na stránce. Pokud Google usoudí, že by měl být popisek delší, pravděpodobně si ho vytvoří sám.\nKaždá stránka by měla mít svůj jedinečný popisný text. „Ačkoliv nemůžete určovat, kde a kdy bude zobrazen popisný text z prvku <meta>, měli byste i přesto dbát na to, aby byl – stejně jako název stránky – zajímavý, bohatý na klíčová slova a pochopitelně unikátní pro každou samostatnou stránku vašeho webu.“ (Jennifer Grappone, Gradiva Couzin, SEO - Search Engine Optimization, Zoner Press, Brno, 2007, s. 66.)\nI když obsah meta description nemá vliv na umístění stránky ve výsledcích vyhledávání Googlu, může podstatnou měrou přispět ke zvýšení návštěvnosti. „Metaznačky Description nejsou přímo využívány vyhledávacími enginy pro určení ranku. To znamená, že pro webmastery bude nejlepší, když je budou psát jako reklamy, které mají přilákat kliknutí, nikoliv pro enginy, aby pomohly při určování ranku.“ (Danny Dover, Erik Dafforn, SEO – Optimalizace pro vyhledávače profesionálně, Zoner Press, Brno 2012, s. 145.)\n„Nepřemýšlejme o meta description jako o hodnoticím faktoru, ale uvažujme o něm jako o konverzním faktoru.“ (Sean Work)\nProč je dobré využívat tzv. metapopis?\n1. Dáte lidem správné informace. Bude-li váš popisek relevantní a poutavý, zájemce pozná, že mu vaše webová stránka poskytne informaci, kterou hledá.\n2. Zvýšíte míru prokliku (CTR) z organického vyhledávání. Kvalitní popis může výrazně přispět ke zvýšení a zlepšení vašeho provozu z vyhledávání.\n3. Získáte více návštěvníků se sociálních sítí.\n(Viz Barbora Boskova, „All you need to know about meta descriptions (complex guide)“.)\n„Dobrý metapopis (meta description) je jako krátká upoutávka, která přesně popisuje obsah dané stránky. Je jako doporučení, které přesvědčí uživatele, že na této stránce naleznou to, co právě hledají.“ (Official Google Webmaster Central Blog: Better Snippets for your Users“, 2. 6. 2017.)\nBarbora Boskova, „All you need to know about meta descriptions (complex guide)"\nBridget Deutz, „Meta Descriptions: The What, Why and How“\nPetr Michl, „Google oficiálně prodlužuje délku popisků stránek ve výsledcích vyhledávání“\nMoz, „Meta Description"\nRamesh Ranjan, „How to Write an Effective Meta Description (Yes, They Still Matter)“\nSean Work, „Meta Description Magic: Think Less about SEO & More about Click-Throughs“\nTomáš Procházka, „Co by měl obsahovat tag meta description“ (Tento článek byl naposledy aktualizován 16. 11. 2016 Josefem Řezníčkem.)\nZveřejněno v SEO - optimalizace webových stránek\nZabývám se optimalizací webových stránek (SEO) a jejich sémantikou. Specializuji se na tvorbu webového obsahu, na copywriting a copyediting. Mým cílem je, aby texty dobře plnily svůj účel, kvůli kterému byly vytvořeny.\nInternetová stránka: www.bluesystem.cz/cz/o-nas/nas-tym/pavel-jartym\nNejnovější od Pavel Jartym\nO prodlužování a zkracování meta description\nFejeton: SEO „v pohybu a v potu tváře“\nObrácená pyramida a psaní pro web\nVyhledávání, SEO a slovesa\nJazykové funkce v reklamních textech\nVíce z této kategorie: « Titulek stránky - základní doporučení pro jeho tvorbu Nová aktualizace algoritmu Panda 4.1 »\n© 2021 bluesystem


Windows Vista Jak rozšířit oddíl pevného disku v Linuxu Windows Server 2012 R2?\nRozšiřte pevný disk Windows Server 2012\nTento článek představuje jak rozšířit pevný disk in Windows Server 2012 R2. Změňte velikost a rozbalte oddíl pevného disku pro Server 2012 bez ztráty dat.\nOmezení rozšíření pevného disku v serveru 2012 DM\nRozbalte oddíl pevného disku přesunutím volného místa\nRozbalte pevný disk klonováním na jiný disk\nKdyž je systémový oddíl C nedostatek místa, mnoho lidí ji chce rozšířit, aniž by zbytečně ztrátalo čas na opětovné vytvoření diskových oddílů a obnovení ze zálohy. Pomoci rozšířit oddíl pevného disku bez ztráty dat, Windows Server 2012 má domorodce diskpart příkaz a GUI Správa disků nástroje.\nOba nástroje nemůže rozšířit jednotku zmenšením další.\nProdloužení svazku je zakázáno pro C: a E: pohon po zmenšení D.\nProdloužit hlasitost šedě pro D: pohon po zmenšení C a E.\nSpráva disků (a příkaz Diskpart) vám může pomoci omezit přidělený oddíl na vytvoření nového nebo rozšířit pevný disk odstraněním sousedního oddílu napravo. Pokud chcete rozšířit pevný disk zmenšením jiného, je to tak nemožný, protože:\nZatímco zmenšení oddíluNepřiřazený prostor lze generovat pouze na vpravo boční.\nRozšířit svazek může pouze sloučit nepřidělené místo do vlevo sousedící rozdělit.\nPouze NTFS oddíly jsou podporovány, FAT32 a žádné jiné typy oddílů nelze rozšířit, i když existuje pravý sousedící nepřidělený prostor.\nPokud neexistuje žádný nebo nemůžete odstranit pravý sousedící oddíl, neexistuje žádný způsob, jak rozšířit svazek pevného disku v Server 2012 Disk Management nebo příkazovém řádku diskpart.\nS partition editor software, můžete zmenšit oddíl a vytvořte nepřidělený prostor na obou stranách. Nepřiřazený prostor lze kombinovat s libovolnými dalšími oddíly na stejném disku. Vše, co musíte udělat, je přetažení na mapu disku.\nJak rozšířit pevný disk C: in Windows Server 2012:\nJak rozšířit pevný disk D: in Windows Server 2012:\nPokud je na stejném disku k dispozici volné nevyužité místo, můžete rozšířit další diskové oddíly.\nNa některých serverech není na pevném disku k dispozici žádné místo. V takovém případě klonujte tento disk na větší a pak můžete diskové oddíly rozšířit o další místo na disku. Žádný software nemůže rozšířit oddíl o přidání prostor od jiného oddělený disk.\nVyberte odpovídající metodu podle konfigurace / struktury diskového oddílu.\nPro server je nejdůležitější bezpečnost dat a jejich uchovávání online. Chcete-li data produktu a rychlejší rozdělení pevného disku, NIUBI Partition Editor má jedinečné a inovativní technologie:\nKromě zmenšení a rozšíření oddílů pevného disku NIUBI Partition Editor vám pomůže přesunout, sloučit, kopírovat, převádět, defragovat, skrývat, mazat, skenovat oddíl a mnoho dalšího.


Škoda Auto si na PR vybrala FleishmanHillard | MediaGuru\núterý, 14. června 2022, 07:15 Aktuality, PR MediaGuru\nNovým dodavatelem PR služeb pro české zastoupení automobilky Škoda Auto se stala agentura FleishmanHillard. Interní PR tým zapojí agenturu především do vytváření nových komunikačních konceptů a rozšíří díky ní své kapacity o dodatečný externí subjekt.\nV uzavřeném výběrovém řízení pozvala Škoda Auto celkem devět agentur na základě kvalifikovaného předvýběru. Do finálové pětky se kromě vítězné agentury FleishmannHillard dostaly agentury Bison & Rose, Havas PR, Konektor PR a Ogilvy Public Relations. Služby bude za vítěznou agenturu zajišťovat tým account directora Marcela Bodnára.\n„Naším cílem bylo dlouhodobě posílit vlastní tým o dodatečné externí kapacity a zároveň získat partnera, který bude přinášet nové podněty a inovace zvnějšku. Agentura FleishmannHillard nás zaujala senioritou týmu, rozhledem v tématu elektromobility a nejpřesnějším vystihnutím našich požadavků,“ zhodnotil výběrové řízení Pavel Jína, tiskový mluvčí společnosti.\nNa přípravě výběrového řízení spolupracovala Škoda Auto s Asociací public relations (APRA), jež automobilce pomohla při nastavování procesu výběru dodavatele a vytváření zadání pro uchazeče.


Pod Parou 2011 – vyhodnocení + článek – lokalka.eu\nJste tu: Domů › Hromadné akce › Pod Parou 2011 – vyhodnocení + článek\n← Propozice na nováčkovské Tatry\nzápis 13.10.2011 – schýza VV →\nStokrát to zkoušel jsem, spadl jsem,\nstokráte prsty mi zvlhly,\nvšak sto a prvním pak pokusem,\nvrcholem tváře mi zrudly …\nAno milí moji, touto parafrází známého barda ostravského v lechtivé kombinaci s neméně známým francouzským markýzem, zahajuji letos velké PodParácké finále.\nLetos toho mám spoustu na srdci, tak s tím honem ven, ať to nemusím lámat do nějaké staré vrby. Tedy, líbilo se mi to s Vámi všemi převelice, a to nejen proto, že jsem si konečně taky zalezl a měl jsem ještě spoustu času Vás sledovat a žasnout nad srdcařskými výkony v rajbasových výlezech, či brutální zdvihy zadelí z anatomicky často nemožných boulderistických pozic, ale hlavně jsme se zase po roce sešli, nikdo neprudil a o zábavu nebyla nouze.\nJeště se budou doplňovat nějaké fotky, tak to prosím zatím berte jako hrubou verzi\nZe začátku se hodně chodilo ;o)\nJak to dopadlo, už asi všichni víte, a kdo ne, tak se dočtěte na konci článku (případně ty žvásty můžete rovnou přeskočit ;o)\nKauza první, krátká: Burčákus Magyarul\nTedy, už ho s sebou příště neberu, nebo by asi už neměl kdo chystat další ročník … kdo tam byl, ví své a netřeba šířit pochybnou osvětu vůkol ;o) … nicméně opět jsem to přežil :o)\nPotom se i dost klanělo :o)\nKauza druhá: Změna systému\nCo říct, jednou to přijít muselo a já teď už vím, že mohlo i dřív. Ano vím, dopadlo mi na hlavu i zepár stížností na nižší společenskou vytíženost během závodu, ale většina ohlasů byla více než pozitivní a za to Vám vřelé díky, protože dle mého názoru je to změna vpravdě revoluční (tedy v Pod Parovém měřítku) a dává každému účastníkovi mnohem více svobody si akci užít podle svých představ. Mně zejména, protože jsem si s Vámi konečně taky zalezl. Asi to tady ještě zmíním několikrát, bo netušíte, co to bylo těch pět let za muka, Vás jen sledovat a nemoct si taky sáhnout … na šutr ;o) Samozřejmě je ještě co napravovat a dolaďovat, ale koncepce se ujala a příští rok bude ještě líp … slibuju ;o)\nO návnady a nástrahy nebyla nouze ;o)\nKauza třetí a poslední: Pořadatelé jsou taky jenom lidi\nTímto se omlouvám za drobná nedorozumění z průběhu závodu, týkající se především odlišné představy jednotlivých pořadatelů o smyslu a významu jednotkového boulderu v celkovém systému hodnocení obtížnosti … koho ta věta zmátla, nedivte se, byl v tom záměr ;o) … ale na příští rok už mám v plánu spoustu vylepšenin, ve smyslu, letos narychlo spíchnutých, variant nástupů, lépe označených možných, či nemožných způsobů přelezu a větší společenskou zúčastněnost tak, aby si zalezl opravdu každý a pokud možno hodně … navíc i hodně dobře :o)\nTaky se trochu lezlo …\nNo a konečně Vás tedy mohu pochválit za předvedené výkony, za neúnavné pokusy u kousků, které jsem očekával, že mnozí přejdou s mrazením v zádech, navíc často korunované radostným úspěchem. Pokud jsem si všiml, tak se většina z Vás snažila dát do toho všechno, i za cenu sedřených kolen a loktů, krvácejících bříšek prstů a ne vždy snadných odskoků do napjatě napřažených rukou ostatních kamarádů. Z nachystaných boulderů si dovolím vypíchnout ty pro mne nejhezčí, ač vím, že každý má ty své jinde. Tedy „Nejhezčí“ si myslím, že byl opravdu hoden svého jména a mrzí mě jen to, že jsem Vám neumožnil i variantu ze stoje (bude napraveno příště). Překonal jej myslím nakonec jen Lukin a dle přihlížejících se v něm snad dokonce i jedenkrát zašklebil námahou, což se jinak za celých těch jeho 20 OS přelezů nestalo a to už něco musí znamenat :o). Druhý byl technický „Z komína“, který si i přes počáteční rozpaky nakonec vychutnali čtyři z Vás. No a nepominutelná je samozřejmě „Fotogenická“ hrana, která pustila tři statečné za značné podpory celé halekající bandy.\nNásledná pitka 11° Kozla od věrného mecenáše alkoholismu ON-a a bitka o buřty s hořčicí, které jako obvykle poskytla naše domovská Lokálka už jen završila nádherně povedenou akci.\nDo slastného mlaskání a odlesků plamenů ohně, odrážejících se ve Vašich dychtivých očích, nám pak už nezbylo, než s radostí předat dary vítězům, kterými nám už tradičně přispívá velkorysý Singing Rock (letos to byly hlavně super čepice, krigle se „šipkou“ a karabiny na matroš)\n, tak letos navíc i naše Lokálkovská trička a krigliky, no a alespoň malou pozornost včetně krásných diplomů si odnesl určitě každý. První tři pak byli také odměněni krásnými, letos nepálenými, medailemi z Káminy keramické dílny. Oheň uhasnul někdy ve tři ráno a s rozbřeskem srklo poslední malé z bečky, a tak to má být.\nTedy toť letos vše a budeme se na Vás těšit zase příště, už na 7. ročníku, tak ať nám přinese to číslo štěstí ;o)\nZa pořadatele Pikáč\nTak a tady jsou konečně ty výsledky:\nZměnili jsme systém, s body se tedy letos nějak roztrhl pytel a tak není divu, že to zmátlo Vás i nás a nějaká ta chybička se sem tam vloudila. Až na pár drobností musím opravit dvě umístění, a sice v mužské kategorii po přepočtu sesadil Povidlák ze čtvrtého místa na páté Ondru na počet pokusů , čímž to Tomovi více gratuluji a Ondrovi se omlouvám. Ač jste si to počítali sami, z odpovědnosti za výsledky se nevyvazuji a máte u mě oba pivko a nový diplom ;o)\nJak asi vidíte sami, třetí místo v chlapech šlo dost na dračku ;o)\nNakonec jsem taky doupravil systém hodnocení o započítání původně vyškrtnutých variant ze stoje, a tedy kdo je dal ze sedu, automaticky je má i ze stoje bez započtení pokusů. Vše spravedlivě a systematicky, jak to jen šlo … doufám, že už by něměl vzniknout problém a příště se s hodnocením polepším ;o)\nNo a pro fajnšmekry jako obvykle i úspěšnosti na jednotlivých bouldrech a oblíbený ;o) pavučinkový graf:\nFotky z akce se v článku ještě doobjeví a vytříbí (jejich změť už můžete nyní najít na Rajčeti, všude zadejte ten „lahodný“ maďarský mok, co byl v pátek večer k in-dispozici) a brzy pak i nějaké to promítání od Árnýho …\nZatím se mějte krásně a užívejte babího léta\nPS: letos se našly jedny lezečky + maglajzák, vše laděno do purpurova a vsunuto v zeleném obalu … určitě jsou dámské … takže jsou u mě, za pusu ;o)


10 nejlepších outdoor reklam roku 2018 : Marketing journal\n10 nejlepších outdoor reklam roku 2018\n3. 1. 2019 | Kateřina Němečková\nVšechno má svá pro a proti, kreativita se nevyhýbá ani ukazatelům cesty, plyšový medvídci dokáží vystrašit a kampaň na nový film není jen o traileru. Nechte se inspirovat těmi nejlepšími outdoorovými kampaněmi roku 2018!\nZačátek roku v nás probouzí touhu začít znovu od začátku – na bílém papíře. Rok 2018 byl pro mnoho lidí náročný, a přinesl mnoho cenných lekcí. Začněme ale optimisticky! Dovolili jsme si vybrat (podle našeho názoru) nejlepší outdoorové reklamy, které v roce 2018 zachytil náš radar. Od směrovek na fast food, přes upřímné recenze, kašlajícího plyšáka v Londýně, zatoulaná „elka” až po dinosaury v krabici.\n1. McDonald’s: Logo rozsekané na směrovky\nBillboardová kampaň „Follow The Arches” pro McDonald’s byla nejlepší i podle Cannes Lions 2018, takže si nemůžeme dovolit ji zařadit nikam jinam, než na první místo. Pro kanadskou pobočku ji připravila agentura Cosette – její kreativci věřili sobě a síle brandu McDonald’s natolik, že na reklamní plochy u silnic rozřezali typické zlaté oblouky na kusy. Jejich fragmenty putovaly na billboardy, byly přitom vybrány tak, aby fungovaly jako směrovka ukazující cestu, jak odbočit z hlavní silnice k restauraci McDonald’s.\n2. Heureka: Upřímné recenze\nOutdoorová kampaň Heureka.cz od Saatchi & Saatchi opět vsadila na upřímné recenze. Srovnávač cen ji využil na několika billboardech na dálnici D1, pražské Jižní spojce, na lavičkách u zastávek MHD, v metru, v některých hudebních klubech a v šatnách posiloven. Marek Dobrý, brand manager nákupního rádce Heureka.cz, vysvětlil myšlenku kampaně následovně:\n„V jarní outdoorové kampani jsme navázali na úspěšný formát upřímných recenzí z loňského roku. V každodenním životě přirozeně recenzujeme téměř vše v našem okolí. Slovní hodnocení okolního světa je pro Čechy v podstatě národní sport. Právě toho jsme se rozhodli využít a poukázat tak na podstatu Heureky jako nákupního rádce. Zákazníci u nás na jednom místě najdou všechny informace, které k nákupu potřebují – nejenom cenu, ale informace o produktech, e-shopech a především zkušenosti a hodnocení ostatních zákazníků."\n3. BreezoMeter: Kašlající plyšový medvídek Toxic Toby\nNa první pohled se plyšový pohyblivý medvídek může zdát jako památník dopravní nehody či druh street artu. Toxic Toby, plyšový kamarád londýnských obyvatel, není ani jedno z výše zmíněných. Kašlající medvídek je hlavní tváří nejnovější kampaně společnosti BreezoMeter, kterou vytvořila agentura McCann. Narozdíl od předchozích kampaní nechce upoutat pozornost ke značce, ale upozornit na jednoho z „tichých zabijáků” – znečištěné ovzduší ve velkých městech.\nMedvídek je umístěn na nejrušnějších křižovatkách v Londýně. Kašlání a pohyby jsou navázané na údaje o znečištění ovzduší z webových stránek společnosti BreezoMeter.\n4. Lyft: Chybějící písmenko\nLyft, alternativní taxislužba, geniálně zareagovala na dlouhodobou výluku metra „L” v Brooklynu. Postižené oblasti prošpikovala billboardy s humornými a soucitnými nápisy – vynechala na nich však písmeno „L”. Kampaň „Something’s Missing” byla vytvořena interním marketingovým týmem a vyjadřuje empatii s lidmi žijícími v dotčené oblasti.\n5. Universal: Zlomyslnost povolena\nUtahovat si ze zákazníků není dobrý nápad. Leda že jste Grinch, to vám to pak projde. Věčně rozmrzelý zelený chlupatec se v letošním novém filmu rozhodl ukrást Vánoce a svojí zlomyslností si prostřednictvím billboardů dobírá například obyvatele Chicaga, New Yorku a Los Angeles. Filmové studio Universal si v kampani rozhodně nebralo servítky.\nNa newyorském Times Square si Grinch neodpustil jízlivý vzkaz: „Doufám, že vám kazím fotografie."\nGrinch ale také „Rád sleduje turisty, jak se snaží chytit taxík.”\nNebo si utahuje z „dobíhačů,” kterým ujelo metro: „Jsem si jistý, že to další chytíš.”\n6. CaixaBank: Neznámé ulice #CallesEnBlanco\nDezorientace a zapomínání běžných názvů jsou některé z prvních příznaků Alzheimerovy choroby. Španělská banka CaixaBank přišla s osvětovou kampaní, která měla rozšířit povědomí o tomto zákeřném onemocnění. Celou kampaň provázel hashtag #CallesEnBlanco, který ve volném překladu znamená neznámé ulice. Kampaň připravila agentura Ogilvy.\nAby bylo sdělení dostatečně jasné a všichni porozuměli této iniciativě, byly přidány plakáty vysvětlující, proč zmizela jména těchto ulic, s tímto textem:\n„Dokážete si představit, že si nepamatujete jméno této ulice? Nevíte, kde jste? Dnes necháváme ulice beze jmen, abychom pamatovali na to, jak je důležité identifikovat první příznaky Alzheimerovy choroby včas, a současně vyjádřit naši podporu těm, kteří pomáhají najít lék na tuto chorobu, a udělat z ní jen pouhou vzpomínku na minulost."\n7. Sony Interactive Entertainment: Zachráněný autobus\nPo delší době se objevila ukázka povedeného guerilla marketingu. Oranžový autobus chránily před potopením v milánském přístavu Darsena jen pavoučí sítě – až o několik dní později byly dodány polepy s propagací nové videohry pro PlayStation 4 spojenou s filmovou sérií Spiderman.\nKampaň pro Sony Interactive Entertainment vytvořila agentura H48.\n8. UNICEF: Vodní billboard\nKampaň UNICEF u příležitosti Světového dne vody (23. března) se zaměřila na problematiku nedostatku pitné vody v Africe. Pro komunikaci této mechaniky zvolila netradiční formu „vodního billboardu“, který ožívá s deštěm. Za použití obyčejné impregnace ve spreji a šablony vytvořil agenturní tým ve spolupráci s týmem dobrovolníků UNICEF obraz veselé dětské tváře. Ten na podkladu, jakým byl asfalt, nebyl vidět. Ovšem jen do chvíle, než zapršelo. Překvapivé zjevení dětské tváře v dešti tak dramatizovalo hlavní sdělení kampaně vyjádřené v doprovodném titulku: Kde je voda, tam je život.\nKampaň realizovala komunikační agentura Havas.\nJedna DMS za 90 Kč vyčistí v Africe 3 644 litrů vody. Pošlete ji ve tvaru DMS UNICEF 90 na 87777. UNICEF obdrží 89 Kč. Více najdete na darcovskasms.cz. Pomoci je možné také prostřednictvím webu unicef.cz.\n9. Fundación Mujeres: Zdi, které mluví\nVe Španělsku přijde o život každoročně zhruba 60 žen kvůli domácímu násilí. Osvětová kampaň Paredes que hablan („Zdi, které mluví“) se snažila přiblížit důležitost otevřené diskuze o tomto palčivém tématu.\nCelá kampaň měla interaktivní formu. Kromě prezentace na webových stránkách byla hlavní součástí kampaně instalace čtyř zdí na vlakovém nádraží Atocha v Madridu. Tyto stěny disponovaly technologii, která umožňuje přenos zvuku vibracemi. Pro to, abyste si mohli vyslechnout příběhy, musíte doslova přitisknout hlavu na zeď.\nKampaň vznikla ve spolupráci s reklamní agenturou TBWA a je založena na skutečných příbězích čtyř rodin.\n10. Amazon a Jurský svět: Život si najde cestičku #AmazonFindsAWay\nAmazon dopravuje denně svým zákazníkům na tisíce balíčků různých velikostí a roztodivných tvarů. Jedna taková obří krabice se vzduchovými otvory a hashtagem #AmazonFindsAWay vyvolala zájem letos v LA. Protagonisté nového filmu Jurský svět: Zánik říše se patrně po marných snahách přepravit své dinosauří miláčky do bezpečí z potápějící se Isla Nublar rozhodli využít služeb Amazonu a nechali si T-Rexe poslat jednoduše poštou. Zásilka je totiž podle etikety adresovaná přímo hlavním postavám Owenovi Gradymu a Claire Dearing.\nKampaň samozřejmě zaujala i na sociálních sítích.\n— Jurassic World (@JurassicWorld) 30. května 2018\nPochybujeme, že byste zapomněli na nový život červené lampičky od IKEA nebo kampaň Nike s Colinem Kaepernickem, ale rádi bychom vám ukázali i 7 nejlepších reklam roku 2018.\nNejlepší outdoor reklamy roku 2017


Ukaž, co umíš 2008\n25. 11. 2008 20. 2. 2020\nV pořadí již jedenáctý ročník tradiční soutěže mladých odborníků proběhl od 19. do 20. listopadu 2008 na SŠ – COPT Kroměříž.\nAkce „Ukaž, co umíš“ prověřila více než padesátku žáků sedmých, osmých a devátých tříd základních škol a dala tak šanci změřit síly všem, které zajímá technické odborné vzdělání. A jak celé klání dopadlo?\nV kategorii elektronik skončil třetí Jiří Smetánka ze ZŠ U Sýpek, druhý Tomáš Polišenský z 3. ZŠ Holešov a první Jaroslav Dohnal reprezentující ZŠ Oskol. Kategorii strojař ovládla ZŠ Slovan, když opanovala všechny stupně vítězů. Bronz bral Tomáš Mrhálek, stříbro Jan Brázdil a pomyslné zlato Roman Tomaštík. Mezi automechaniky pak zabodovala ZŠ T. G. Masaryka z Bystřice pod Hostýnem, když obsadila druhé (Libor Doležel) a třetí (Michal Pišťáček) místo. Z vítězství se radoval další zástupce ZŠ Slovan, Roman Tomaštík.\nZávěrem už zbývá jen poděkovat. Ředitelům základních škol, pedagogům, žákům i jejich rodičům. A v neposlední řadě také všem sponzorům, kteří se postarali (nejen) o zajímavé ceny. Tak příští rok opět na soutěženou.


Minecraft slaví neskutečný milník. Prodalo se 200 milionů kopií – Letem světem Applem\nAč je Minecraft na první pohled pouze divně vypadající hrou pro děti, má v populaci neskutečnou oblíbenost. Vývojářské studio hlásí, že se této hry již prodalo 200 milionů kopií, což je opravdu neuvěřitelné číslo. Zároveň bylo řečeno, že měsíčně tuto hru hraje 126 milionů lidí. I po těch letech můžeme vidět novinky v podobě nedávno přidané technologie RTX. Hráli jste někdy Minecraft?


5. kapitola - Jsem šílená? Ano, jsem. ⋆ One Geek Girl\nVěkové omezení od 15 let!\n„Je tu nějaký problém?“ ozval se za mnou Klausův hlas. Vrátný si ho pravděpodobně doteď nevšiml, protože náhle se jeho pohled ubíral někam dozadu za mě a zároveň se razantně změnil. Na mě se díval přísně a nepříjemně, na Klause se díval jako na největšího boha na zemi. Radši nechci vedet, kolik tady už utratil peněz a kolik rozdal na spropitném\n„Ne, všechno je tady v nejlepším pořádku,“ ujišťoval ho spěšně. „Jenom tady slečna se snažila dostat za vámi.“\n„To je v pořádku. Ona mě může kdykoliv navštívit. I když tady nebudu, tak ji pustíte nahoru.“ odvětil mu podobným tonem, jakým předtím vrátný mluvil se mnou.\nPo celou dobu na mě Klaus nepromluvil ani slovo, začal s tím až ve výtahu. Ale nejprve mě pustil, hned jakmile jsme vešli dovnitř, a zmáčkl tlačítko s číslem sedm. Dveře výtahu se zavřeli a o par vteřin později se výtah rozjel. Klaus se otočil čelem ke mně. Čekala jsem, že na mě promluví a něco mi řekne, místo toho ale zvedl ruku a opatrně mi odlepil náplast z krku. Asi deset vteřin pozoroval moje zranění.\n„Upír?“ ujišťoval se a já jsem přikývla. Jemně přejel několika prsty po ještě neporušené kůži kolem mého zranění. Bylo to něžné pohlazení, které pak najednou přerušil a kousl se sám do svého zápěstí.\n„Já jsem sem nepřišla kvůli uzdravení,“ zarazila jsem ho.\n„To neznamená, že se nemůžeš vyléčit mojí krví,“ podotkl.\n„Jenže já nechci vyléčit,“ zarazila jsem ho. Ustoupila od něj o krok dozadu a rukama jsem si opětovně přilepila náplast zpátky na místo. „Přišla jsem si sem s tebou promluvit.“\n„Mně se líbíš docela i takhle, ale když myslíš,“ pokrčila rameny.\nZ reakcí jeho těla jsem brzo poznala, že tohle mu udělalo velkou radost. Nejprve jsem nijak nespěchala, spíš jsem podle jeho vzdechů zkoumala, co jak má rád. Navíc jsem vážně nikam nepospíchala a tak jsem si dávala na čas. Nakonec ale jeho vyvrcholení dorazilo, kterému už jsem nezabránila.\n„Víš, říkala jsi, že si zahrajeme na pravdu. To by mohlo znamenat žádné lhaní. Takže…“ Trhnul rukama a vzápětí je pozvedl volné do vzduchu. „Příště sežeň lepší provazy.“\nNaštvaně jsem ho bouchla do ramene. „To bylo od tebe pěkně hnusný. Víš, jak ten sen byl ošklivý? Taky ses mohl zmínit dřív, že upíři dovedou lézt do snů. Spala bych někde jinde. „\nZasmál se. „Víš, že bych tě nenechal. Ale vlastně ten sen byla pravá zkouška toho, jestli tě nechám zapomenout nebo ne. Chtěl jsem ti ukázat, jaký jsem. A tvoje reakce potom… Čekal jsem, že odtamtud utečeš. Kolík mě překvapil, i když jsem o něm věděl. S touhle možností jsem počítal. Jen jsem doufal, že ho nepoužiješ, protože pak bych byl naštvaný pořádně a nezachránil by tě ani orální sex. „


Savvies zadní kryt pro Samsung Galaxy S20 průhledný | ochrana-displeje.cz\nS Savvies ® Xtreme případě chránit váš Samsung Galaxy S20 v ideálním případě při použití běžné. Díky elegantnímu a průhlednému krytu mobilního telefonu je zachován a chráněn originální design vašeho smartphonu.\nDesign pouzdra na telefon byl vyvinut přímo na Samsung Galaxy S20. To znamená, že všechny ovládací prvky a připojení zůstávají funkční. Přesnost přizpůsobení a neomezeného používání smartphonu z nich činí ideální každodenní společníky.\nVysoká průhlednost průhledného krytu a tloušťka materiálu pouze 1,1 mm zaručují téměř neviditelnou ochranu zařízení. Tímto způsobem je zachován štíhlý a elegantní design vašeho Samsung Galaxy S20, zatímco váš smartphone je optimálně chráněn.\nVysoce kvalitní materiál umožňuje snadnou instalaci, perfektní přilnutí a optimální ochranu pro váš Samsung Galaxy S20. Díky elastickému plastu je ochranný kryt pružný, což usnadňuje montáž a perfektně sedí na smartphonu. Praktický materiál nejen zajišťuje, že pouzdro je bezpečně uchyceno na mobilním telefonu, ale vaše zařízení také leží bezpečně v ruce, což snižuje riziko pádu.\nObsah balení : 1x obal na obaly Savvies ® Xtreme pro Samsung Galaxy S20


O psy zesnulého soudce už není zájem, útulek naléhavě žádá o pomoc\nSotva zprávy o dvanácti psech záhadně zesnulého ostravského soudce Miroslava Studničky zmizely z médií, lidé o ně přestali mít zájem. Z dvanácti kříženců jezevčíka našel nového majitele jen jeden. I proto má útulek ve středočeských Poděbradech finanční problémy. Nyní naléhavě žádá veřejnost o pomoc.\njá bych si hned 2-3 vzal. ale musela by to bejt tak nějak masitější rasa.....\nna polívku dobrý (já kastrolem vyhrožuju naší jezevčici pravidelně)\nVsechny psi z utulku pomlet\ndo konzerv pro kocky. Primitivni - lec ucinne.\nRe: Vsechny psi z utulku pomlet\npsíčková a štěkanátky.....\nKdyž je lidi chtěli tak je odmítli vydat\na teď se diví. Chudáci psi.\nRe: Když je lidi chtěli tak je odmítli vydat\nKdyž ti psi nebyli v dobrém zdravotním stavu, tak co se asi dalo dělat jiného, než je prvně vyléčit?\nA lidi jsou tak nesvéprávní že si neumí dojít se psem na veterinu?\nNejsou nesvéprávní, ale už vidím, jak by nadávali a prskali, že musí za veterináře dávat šílené prachy a kdesi cosi. Nemocného psa by si vzal málokdo, protože mnozí lidi jsou strašně vybíraví, což dokazuje fakt, že jakmile se ukázalo, že se nejedná o čistokrevné psy, tak je prostě už nechtěli.\nnie je pravda,že nemocného si vezme málokto...každý si ale chce za svojho psa poznať aj skutočné náklady,nie vymyslené storky!!! ja som si konkretne teraz vzala na pol tela ochrnutého psa,hned prvý den na veterine ma stál 3000,- ...a to sme na začiatku!!!Má 6r,tudíž sa predpokladá ešte najmenej 8-10rokov!!!A nebrečím a neškemrám!Samosebou,viem kolko toho zvládnem,preto mám psy dva a viac ich mat nebudem!!!Slečna Zárybnická nech sa dá liečiť,a hlavne nech nevymýšla historky,že NIKTO INÝ BY SI ICH NEVZAL !!! Vzal a rád...Akurát ona ich nedaruje,ako píše vyššie,že jazvečík bol darovaný.Ona chce adopčný poplatok vo výške čipovania,očkovania a následných veterinárnych výdajov!!! Tie samé sumy ale pred tým vyžiada výdy od dárcov! Niekde tu niečo nesedí ...!!!\ntak to má zato,chamtivka Zárybnická!!!Patrí jej to...Psy už dávno mohli ma´t nové domovy,ale nechcela ich vydáva´t pod pomyselnou hrozbou agresie a nevýchovy!!!Pritom boli akurát skrúšený zo smrti svojho pána a zmeny (niekolkonásobnej) prostredia !!! A krmenie zase až tolko nestojí,ale ked ona tam má 120 _150 psov!!!Stále jej píšem,nech berie tolko kolko zvládne!!!A ešte k tomu má aj svojich asi 10ks...No a to už je treba živiť !!!\nV článku se nepíše jestli útulek oslovil také čínskou a vietnamskou komunitu. Nevěřím, že by je odmítli. Tam mají psy opravdu rádi.\n...was ist das.....Toulavé tlapky...??\nRe: ...was ist das.....Toulavé tlapky...??\na proč to má, jak tak čtu, docela špatnou pověst?\nPovinně si je musí převzít další rasistický soudce\nTu máš, to ti patří\nRe: Povinně si je musí převzít další rasistický soudce\nA to dříve, než ty krvelačné potvorky pojdou. Ať stihnou ještě nějakého toho soudce zahryznout.\nCelkem nechápu, že když byl o pár psů takový zájem, že je prostě předtím neroszdali lidem do péče...bzl ten zájem o ně vůbec takový jak se psalo, nebo zájem nebyl už předtím jen si mysleli, že se jich článkem zbaví?\nJá nemůžu číst takové články\njako milujicímu pejskaři mi to rve srdce\nRe: Já nemůžu číst takové články\nTak se nenervi a některého si vem.\njak je přízeň davu a mocných vrtkavá.Nakonec na tvrdost a přísnost a exemplární trest pana soudce doplatili jeho vlastní jezevčíci,to je osud,jak to napsat a neurazit zvíře,podle kterého se ona vlastnost nazývá ????Jako sfiňa,osud.\nJak zprznit psům příležitost dostat se domů\nVŠICHNI ZÚČASTNĚNÍ V TÉTO KAUZE BY MĚLI BÝT POTRESTÁNI A MĚLI BY PLNĚ HRADIT NÁKLADY ZA TYTO PSY!\nOsobně jsem mluvila s paní, která chtěla jednoho z těchto psů, když ještě byli ve Frenštátě. Bylo jí řečeno, že zájemců je 2x tolik, než psů. Nikdo si na ní nevzal telefon, nikdo ji nenavrhl, že jí kontaktuje, kdyby ... V podstatě ji odradili. Paní si tedy vzala pejska, kterého jsem měla v dočasné péči já a pes se tam má skvěle. Následně jim vychcípalo 8 psů a zbytek dali do nechvalně známých Toulavých tlapek, které se jim vemluvili s tím, že za pejsky nebudou chtít úhrady, jež podle zákona musí provést pozůstalý nebo obec. Lidi, kteří TT již znají, hned tvrdili, že tím mají jezevčíci smůlu. A jak vidno, asi ano. Najednou o ně není zájem.\nČILI: ÚŘEDNÍCI A TT VIDITELNĚ POŠKODILI TYTO PSY, KTEŘÍ UŽ DÁVNO MOHLI BÝT NĚKDE DOMA! Místo toho budou hnít na statku s dalšími asi 130 psy, jež jsou tam shromážděné. A bude se na ně vybírat a vybírat a vybírat.... od důvěřivých lidí.\nRe: Jak zprznit psům příležitost dostat se domů\njo,asi jo,Toulavé Tlapky mají po zásluze špatné renomé.\nTak se o ty psy postarejte vy, když máte renomé lepší. Ne? Vidíte, oni se postarali. Takže za mně - díky jim.\nNechci se dotknout zadneho majitele psa, ale mam pocit, ze dneska uz je prepejskovano. Porizujeme si psy jako nahrazku vztahu, jako modni doplnek, pritele pro volny cas, ktery nam neodporuje etc. etc. Ale jeho hlavni ulohu v nedavne dobe bylo, hlidat majetek, ovce, lovit, ale malokdy to byl mazlicek v domacnosti. A tak, kdyz se nam ta hracka omrzi sup ji do utulku, protoze nechat naseho "milacka" utratit u veterinare by bylo neeticke. Ale pokud se o toho sveho "milacka" jiz nechci nebo nemuzu starat a nemam na financni injekci pro utulek, tak je jednodussi ho nechat utratit, zvlaste kdyz novy majitel se bude hledat tezko. Jako majitelka feny taky nemame stenata jenom proto, ze je to prirozene, ale nemeli bychom je komu dat, tak proste nase psi dama je nemela a nema. Dnes v uctyhodnem veku 12 psich roku a nemocech, ktere prichazeji s tezkym srdcem, ale prece jenom ji nechame "uspat", kdyz bude treba. Muzete me za to ukamenovat, ale toto je kolobeh zvireciho zivota.\nco ustanovit komisi? Třeba v Bruselu.\nKdyž na něco chybí peníze, tak se toho musím vzdát\nnebo připlatit Je to jako s rátem. Plácání o zárukách, ale při shánění peněz ticho po pěšině.\nKde jsou ti milovníci zvívířátek\nže v péči policie a strážníků pošlo 8 psů. To je slušnej výkon.\nty psy vezli 300 kilometrů do útulku? není to nějaké divné?\nTo jsou teda problémy?\nJednou muselo dojít k situaci, kdy nabídka psů z útulků převýší poptávku. To je tržní zákonitost platná taky v netržním prostředí. V takové situaci je potřeba hledat zájemce v jiném prostředí a jiných komunitách, než mezi idealisticky zaměřenými obětavými důchodci.\nJedna z možností jsou Asiaté, ale taky ekonomicky slabí spoluobčané, čímž nemyslím výhradně cikány. Problémem je neodborné a tím taky ne vždycky zrovna bezbolestné zabíjení zvířat. Tomu lze předejít odborným usmrcením bezbolestně, taky vykuchání a kvalitní stažení z kůže nejlépe vyučeným řezníkem. Nakonec by se mohl útulek dostat ze ztráty i do zisku, kdyby distribuci psího masa provozoval ve své režii.\nCeny masa narůstají a ještě vzrostou plánovaným navýšením DPH, tak jsem přesvědčen, že by psí útulek zcela jistě našel zákazníky mezi výše zmíněnými skupinami občanů.\nChce to jenom odložit předsudky a přizpůsobit hospodaření psích útulků nově vzniklé situaci postupného snižování životní úrovně našich občanů.\nRe: To jsou teda problémy?\nto tě fanatický pejskaři rozcupujou :D pro ně je psí život víc než lidskej\nJenže v Asii někteří lidé jí psy speciálních ras ze speciálních výkrmen. Něco jako drůbežárny, vepříny apod. Rozhodně ne psy různých ras sebrané z ulice.\na ty si pak koupíš u číňanu hauhau pao které je vyrobené z nemocných psů...\nno to je zas nápad\nhele a co ti brání iniciovat změnu zákona, aby pes byl jateční zvíře? Co ti brání připravit vyhlášku, jak psy chovat, porážet a podobně? A to říkám jako "pejskař". Každý má plnou hubu keců a skutek utek, že .\nJakou změnu zákona a jakou vyhlášku, jak psy porážet a podobně?\nPsa klepnout a tím omráčit, pak podříznout krční tepnu a pověsit za nohy, počkat až se vykrví. Rozříznout, vykuchat a stáhnout kůži, naporcovat. Na to není třeba vyhlášku. To umí na vesnici každý pořádný chlap, protože chová domácí zvířata za účelem produkce masa. Zabití a zpracování zvířete k tomu patří.\nDalší už je pouhá kuchařina.\nJaký soudce ?\nKomunista, který zničil život několika lidem . (případ Vítkov)\nRe: Jaký soudce ?\nTo si pleteš, ten nezapálil barák ve Vítkově a těžce nezranil malé dítě, jen po zásluze potrestal ty gaunery, kteří to udělali.\ntedy pokud to byli opravdu oni. Důkazy, pokud se pamatuji, nebyly tak docela neprůstřelné a na takový rozsudek by nikdo nesázel.\nNavíc účelově překvalifikoval žhářství na vraždu aby souzené poškodil. Tak se brzy dostal k soudu, kde souzeným je pro změnu zase on, bývalý soudce pan Studnička a bude to soud spravedlivý, nejspravedlivější ze všech soudů. Myslím že mu tam dobře nebude na té jeho nejdelší cestě ze všech cest.\nŽe nešlo o psy čistokrevné je snad zřejmé ze snímků.Jinak, informace tisku zněla, že jde o psy kolem dvou let.\nAť je to jak je, snad nejste lidi tak zblblí pouhými mediálními senzacemi a i takový psisko někomu může přinést radost, ne?\nŠalingrad = ostuda ČR\nCože, jak že už není zájem :D\nStačilo několik hodin a dvacet psů zesnulého soudce Miloslava Studničky má jisté nové majitele. Zájem o křížence jezevčíků několikanásobně převýšil jejich počet a Městská policie ve Frenštátě pod Radhoštěm proto žádá, aby se další lidé už neozývali.\nRe: Cože, jak že už není zájem :D\nProč závazky za pejsky ..\nnejsou uhrazeny z pozůstalosti po majiteli?\nRe: Proč závazky za pejsky ..\nTreba se dedicove rozhodli teto casti dedictvi vzdat.\ndedictvi se lze vzdat pouze jako celku\nDobrota je očividně vrtkavá.\nJaký pán, takový pes...\nProto asi o ně není zájem\nProc je neutrati?\nRe: Proc je neutrati?\nprotože doufají, že si je někdo vezme... To je stejný jako s tebou...


Vznik schopnosti navazovat vztahy - Víra.cz, Bůh, křesťanství\nVztah mezi dvěma osobami , snášení dvojznačnosti, vztah ve třech osobách\nII. Vznik schopnosti navazovat vztahy\nTady používám psychoanalýzu, abych osvětlil předpoklady schopnosti pro navazování vztahů, protože je teorií pro mezilidské vztahy a pro jejich narušování. Schopnost navazovat vztahy není v pojetí psychoanalytického myšlení jednou schopností mezi několika ostatními, nýbrž je současně matečním prostředím, z něhož se subjekt vůbec vyvíjí.\nProtože kojenec je svými instinkty zabezpečen jen v nepatrné míře, potřebuje proto po svém vstupu do biologického života nějaké společenské zabezpečení. Začíná tím sociálním vztahem, který se v prvních měsících života naváže jako - dyáda: matka - dítě.\nFreud a JÁ-psychologie se domnívají, že motivace kojence při vstupu do těchto vztahů je v požadavcích jeho pudů, zatímco dnešní psychologie vztahů vychází z předpokladu, že určité chování, resp. vazba je již vrozeno. Zvláště ty klasické experimenty s opičími mláďaty, které zveřejnil Harlow v roce 1958 ukázaly, že vazba opičích mláďat na jejich matky nezávisela na uspokojování primárních pudů jako hlad a žízeň, nýbrž na potřebách styku. Opičí mláďata byla po narození odebrána svým matkám a svěřena náhradním matkám jednak z drátu, jednak z froté materiálu. Vazba na matku z drátu se nevyvinula, ačkoliv poskytovala výživu a uspokojovala pudy, za to se ale vyvinula vazba na matku z froté-materiálu, ke které se mohla přivinout když potřebovala útěchu a jistotu. Tato zkoumání Harlowa jsou důležitým objevem. Dá se totiž předpokládat, že i u lidského dítěte příchylnost a vztah k objektu s mateřskými vlastnostmi není sekundární, nýbrž že spočívá na autonomním genetickém základu. Výzkumy Bowlbyho a jiných potvrzují tent\no názor, tak že můžeme vycházet z autonomního systému pudů příchylnosti, který není závislý na hladu, sexualitě a agresi. I u členů lidského druhu můžeme rovněž pozorovat reakce příchylnosti, které očekávaný výsledek, totiž blízkost a kontakt s ošetřovatelem, přivolávají signály jako křikem, pláčem, jež u ošetřovatele vyvolávají komplementární reakce. Otázku těchto sil, které dávají podnět k navázání vztahu, nebudeme zde již dále sledovat a místo toho pohlédneme pozorněji na to, jakým způsobem ten vztah vzniká.\nVztah mezi dvěma osobami jako prvotní model\nPsychický vývoj se děje ve vztazích. Protože se u člověka dá hovořit o biologicky předčasném narození, potřebuje takový způsob společenského života, který by do jisté míry odpovídal prožívání tohoto křehkého života. Tomu splynutí kojence s matkou rozumíme jako jistému způsobu pra-lásky, která je ještě zcela narcisticky zaměřena. Když je totiž kojenci podán prs k sání, prožívá on toto uspokojení potřeby jako iluzorní splnění přání, to znamená on věří, že prs matky je částí jeho vlastního JÁ, které si pomocí vlastního přání vytvořil. Tento primární narcistický prožitek je podepřen empatickými pocity matky, která na základě vlastní slabě regresívní dispozice signálům svého dítěte rychle porozumí a přemění je ve styk. Typickou pro tuto první formu vztahu je nerozdělenost sebe a objektu. Ve své nediferencovanosti náleží však k jádru pozdějšího vlastního obrazu dítěte. V této dvojjedinosti s matkou diferencují se obrazy sebe sama a objektu od čtvrtého až pátého měsíce života.\nVyvíjejí se pohybové možnosti dítěte, které se již vzdaluje od těla své matky, vylézá z jejího klína a začíná matku zkoumat, ukazuje ale též začínající zájem o věci za hranicí jeho soužití s matkou. Těmito učebními kroky jsou utvářeny první autonomní prožitky. Jsou to radost z funkce a probouzející se ochota pro vyzkoušení vlastní schopnosti ve hře s věcmi, v níž dítě zřetelně prožívá oddělení od matky. Toto prožívání autonomie s pocitem pro velikost a všemoc potřebuje nejdříve citlivou podporu matky. Proto může dojít k citelným poruchám v tomto směru, jestliže matka pro závady při vlastním vývoji ty první kroky dítěte do života bere na vědomí podezřívavě a bojí se plného uvolnění ze strachu, aby sama nebyla nešťastná.\nVztah mezi dvěma osobami v prvních měsících života není však žádný ráj, nýbrž i v něm jsou konflikty a dvojznačnosti. Matka, v prvním roce života, není prožívána jen jako dobrá, to znamená vše uspokojující a vyživující, nýbrž též jako odmítající a odpírající, to znamená jako zlá.\nProto stojí dítě před těžkou úlohou, aby obě tyto podoby matky integrovalo do jejího jednotného obrazu, který obsahuje jak ty dobré části, tedy ty vyživující a uspokojující, tak i ty zlé, jako odmítající a odpírající části. Mluvíme zde o fundamentálním úkolu, o snášení dvojznačnosti. Aby dítě mohlo dojít k této schopnosti, potřebuje nutnou reakci smutku nad skutečností, že matka není jen dobrá, ve smyslu uspokojování potřeb. Pro malé dítě je však skutečně nebezpečné, když zažije, že matka je též odmítavá. Nebezpečí této zkušenosti vzrůstá, když ve stopách vzpomínek chybí prožitky na uspokojování. Aby byl ochráněn jen ten dobrý díl matky před ohrožením, anebo zničením tím druhým dílem, uchyluje se dítě k rozdělení. Tím způsobem jsou dobrá a zlá matka od sebe odděleny. Tento obrat chrání JÁ před strachem ze ztráty milovaného objektu. Tím je též agrese, kterou v dítěti vyvolává odmítající část matky, zneškodněna dobrou částí objektu, a tak uchována před blouznivým rušením. Jestliže by se tento rozdělující mechanismus ponenáhlu nepřekonal snášením dvojznačnosti, vyvinula by se osobnost, která by protichůdné city jako láska a nenávist, musela chovat úplně odděleně. To má za následek, že se utváří vlastní obraz, který se v jedné situaci projevuje jen jako dobrý a v jiné jen jako zlý. Pro schopnost navazování vztahu je to zvlášť důležité, protože ostatní lidé mohou být tímto způsobem rozštěpeni. Mohou být buď jen milováni, anebo jen nenáviděni. Co tedy na začátku života bylo mechanismem nutným k vývoji duševních vlastností a umožňovalo růst, slouží teď k zamezení konfliktů a ztěžuje tím vztah JÁ k sobě samému a k ostatním. Z mechanismu sloužícího vývoji, stal se mechanismus sloužící k obraně. Vytváří se plochý, jednorozměrný vlastní obraz a takové osoby kolísají pak sem a tam mezi těmi částmi, které nesrostly dohromady. Proto mluvíme o "syndromu difuze identity". Při tom je nápadný nedostatek autonomie, který se spojuje se subjektivním prožitkem tak, že vlastní přání a potřeby jsou pro jiné lidi tak rušivé, že nemohou být ani prožívány. V dětství byly tyto děti zneužity od svých matek jako narcistické prodloužení jejich vlastního JÁ, čímž byly jejich snahy o uvolnění a po autonomii podstatně ztíženy. Následek toho je, že všechny vlastní základní podněty jako lásku přijímat a dávat, být uznáván a potvrzován, mít pudová přání a potřeby, rozvíjet se, jsou podrobena zákazu. Na schopnost navazovat v pozdějším čase vztahy, působí tyto zákazy přímo zničujícím účinkem. Centrální mechanismus rozdělení je u takových osob doprovázen další obrannou činností jako zapírání (nápadná porucha postřehu u oddělených části osobnosti), projekce (oddělená část např. agrese je přenášena na druhé a u nich potírána jako například při projekci člověka, na kterého se přenesou všechny špatnosti jako na obětního beránka) a primitivní idealizování a znehodnocování. (viz D. Funke: Rozdělený Bůh. Následky rozdělení a touha po celistvosti. Mnichov 1993)\nVztah ve třech osobách\nKdyž malé dítě dosáhlo toho, že obraz sebe sama a věcí integrovalo v sobě v jeden vlastní obraz, nastává další úkol vývoje: spočívá v tom, že se vztah ve dvou osobách uvolní, což je neudržitelný další vývoj v systému, který sestává z více než dvou osob. Zpravidla je to otec anebo jiná, pro matku důležitá osoba, která dosavadní systém dvou osob prolomí a postaví dítě do situace, aby se naučilo snášet konkurenční situaci. Vztah v trojici je ve skutečnosti základním vzorem pro vztah, ve kterém se dospělý člověk setkává s realitou. Protože každý vztah jen ve dvou, je takový jen ve fantazii a ten třetí je vždy potenciálně přítomen a ruší. To bolestné na této situaci spočívá v tom, že člověk se vžívá do toho vyloučeného třetího a pokouší se vřadit se do vztahu tří osob, aby tak dospěl k tomu, že i ten druhý byl do vztahu zahrnut. Při tom jedná se o všeobecný lidský problém a nikoliv o něco patologického. K vyjasnění těchto konfliktních základních pocitů u lidí, ukazuje Freud zpět na mýtus tak jak byl zachycen Sofoklem v dramatu o Oidipovi.\nKráli Oidipovi je osudem určeno, aby zabil otce a matku aby pojal za manželku. On činí vše, aby této věštbě unikl, a nakonec se z trestu oslepí, když se dozví, že oba tyto zločiny spáchal. K překonání této oidipovské situace je pro dítě nutné vydržet zklamání. Je to především zklamání nad tím, že ten milovaný rodič druhého pohlaví patří někomu druhému a že se často musí vzdát touhy po něm mnohdy sexuálně zabarvené. Podle Freuda se promění sexuální žádost, při správném řešení oidipova komplexu, v určitý způsob něžnosti, která je potom základem nové lásky k rodičům. Překonání této situace v trojici klade na dítě značné nároky. Musí se do jisté míry naučit odříkání, musí se umět smířit s tím, že to čisté štěstí výlučného vztahu ve dvou již minulo, musí se naučit volit si i jiné osoby k navázání vztahu a být s to, být do určité míry i samo. Všechny tyto, v oidipovské situaci naučené schopnosti, jsou centrálně důležité pro pozdější zralou schopnost k navazování vztahů u dospělého člověka.\nTémata: vztahy | vztahy, přátelství | láska, vztahy | Trojice


Špagety s krevetami, fenyklem a chilli papričkami | Kuchyně Lidlu\nKuchyně Lidlu Recepty Špagety s krevetami, fenyklem a chilli papričkami\nZapomeňte na špagety ze školní jídelny! Těstoviny jsou úžasně jednoduché jídlo, které se dá připravit doslova na tisíce různých způsobů. Jeden z nich vám představí šéfkuchař Marcel Ihnačák. Připravil recept na špagety plné zajímavých chutí – hlavními přísadami jsou loupané krevety a fenykl, ale v dalších rolích se objevuje i česnek, lahůdková cibulka a chilli paprička, která dodá celému jídlu správný říz. Jediné, co ještě tento recept potřebuje, je smetana, bílé suché víno a ozdoba v podobě petrželové a fenyklové nati. A za pár minut můžete podávat!\n1 chilli nebo pálivá paprička\n120 g špagety Combino\n200 g syrových loupaných krevet\nVe velkém hrnci přivedeme k varu vodu na špagety. Lahůdkové cibulky, česnek a papričku zbavenou semínek nasekáme nadrobno. Restujeme v rozehřáté pánvi s olejem. Z fenyklu odřízneme nať (odložíme si ji na později) a odstraníme vnější listy. Nakrájíme ho na tenké proužky a přidáme do pánve.\nŠpagety uvaříme ve vroucí osolené vodě podle návodu na obalu. Ke směsi přidáme osušené krevety, osolíme, opepříme a podle potřeby pokapeme olejem. Promícháme a restujeme. Jakmile jsou opečené, podlijeme vínem a krátce povaříme, aby se z něj odpařil alkohol. Zalijeme smetanou a stáhneme oheň. Po chvíli sundáme z ohně, přidáme scezené špagety a nasekanou fenyklovou a petrželovou nať. Dochutíme citronovou šťávou.\nŠpagety s krevetami servírujeme v hlubokém talíři dozdobené listovou petrželí.


Blog - VapeBazar.cz\nPublikováno v : Nezařazené\nSnažíme se vaperům nabídnout bezpečné prostředí pro obchodování, proto ověřujeme prodejce pomocí plného ověření účtu.\nJak ověření provést?\nPo přihlášení zvolte Můj účet > Ověření účtu > Požádat o ověření\nJak ověření probíhá?\nPo odeslání žádosti budete kontaktováni a požádáni o zaslání platby na náš účet ze svého bankovního účtu (musí být veden na Vaše jméno) platbu ve výši 2Kč (tu vám následně vrátíme zpět). Do zprávy pro příjemce uvedete Vaši registrační přezdívku a skutečné jméno a příjmení.\nPokud chcete přispět na provoz VapeBazar.cz, můžete zaslat vyšší částku a do variabilního symbolu uveďte 2. Vaše přezdívka i s odkazem na váš účet bude uvedena na stránce „Přispěli na provoz“ s částkou příspěvku.\nKde budou uloženy údaje?\nVaše údaje budou uloženy pouze v bankovnictví, nebudou uloženy na serveru VapeBazar.cz\nKomu budou údaje poskytnuty?\nVaše údaje budou v případě podvodu poskytnuty pouze Policii ČR, nikomu jinému.\nKde prodat elektronickou cigaretu?\nNapsal: admin on 10. 12. 2020\nVapebazar.cz je bazar elektronických cigaret. Na této stránce můžete prodávat použité elektronické cigarety, gipy, módy, náplně e-liquidy, báze, příchutě pro míchání vlastních náplní a další příslušenství zdarma.


vrchy.com - Výstava k historii závodu na okruhu Havířov-Šenov\nVýstava k historii závodu na okruhu Havířov-Šenov\nPostřehy z debaty 13.9.2017\nS radostí jsem přijal informaci, že místní muzem v Šenově toto léto připravilo společně s řadou pamětníků výstavu, která dává připomenout atraktivní dobu městského okruhu, který lákal na své meze desítky tisíc diváků.\nProtože jsem sám rodilý Havířovan, na zdejších závodech jsem od roku 1977 chyběl jen výjimečně. A byly to právě zdejší závody, které nasměrovaly celý můj život směrem k motosportu. Proto je i tato výstava pro mne srdeční záležitostí a každému ji doporučuji. Protože se jedná o sezónní letní výstavu, je potřeba využít možností časových a do konce září výstavu v budově šenovského muzea navštívit. Dokonce zde proběhla velmi zajímavá beseda, kterou moderoval zkušený harcovník Martin Straka, jehož hosté byli bývalý ředitel závodů Julius Lešínský a velmi úspěšný havířovský závodník Zdeněk Válek. Nebylo se čemu divit, že sál besedy byl plný a těch zážitků a vzpomínek hostů i posluchačů bylo opravdu hodně a bylo to krásné vzpomínání.\nJaký to byl vlastně okruh? Od počátku 70.let se zde začalo závodit a postupně v tehdejší době tvořil Havířov-Šenov společně s Mostem, Brnem, Ostravou a okruhem v Piešťanech základ domácích mistrovských závodů. Ovšem v Havířově se nespokojili pouze s Mistrovstvím ČSSR, ale jezdily se zde tehdy prestižní závody O pohár míru a přátelství, které v sobě sdružovali nejlepší jezdce východoevropského společenství. Ale největší pozornost diváků přitahovaly bezesporu mezinárodní závody, které od roku 1975 do roku 1983 zaznamenaly svůj vrchol. Pro mnohé navždy zůstanou v paměti uložená jména jako Herbert Jerich, Karl Oppitzhauser, ale hlavně Sepp Manhalter coby ikony své doby. Byl to právě Manhalter, který v této době zaznamenal nejvíce vítězství a který k nám přivážel vozy jako BMW 3.5CSL či BMW M1, se kterým se sám Rakušan účastnil v sérii Procar, kterou vysílala i televize coby doplňkový závod formule 1. Byla to krásná doba a každá vzpomínka či fotografie této doby svádí k nostalgii a úsměvům na srdci. Proto je tato výstava silným zážitkem nejen pro to, co nabízí, ale proto, co v pamětnících vyvolává. A kdo slávu závodů nezažil, asi bude nevěřícně koukat na plné ochozy diváků, na speciály, které se zde proháněly.\nDodejme, že se zde, pokud dobře počítám, jelo celkem 32x od roku 1971 do roku 1994. Dodnes je vidět vracečka u startu, kde stála i hlasatelna. Patrné je i depo, které se při závodech používalo, zachovalá je i zpomalovací šikana, která se objevila společně s rozšířením parkoviště závodních strojů před ročníkem 1981, který byl z historického hlediska nejlepším závodem historie. Jen se vždy jezdilo v protisměru, než je dnešní doprava mezi Šenovem a Havířovem. Také železniční násep vznikl až během závodů a stal se útočištěm desítek tisíc diváků, kteří sem rok co rok zavítali na mezinárodní závody, které se jezdily většinou v květnu a mistrovské závody v zářijovém termínu.\nČlánek publikován: 18.09.2017


Městské mýty pramenící z našich strachů a lidské touhy po tajemnu - Novinky.cz\nNovinky.czŽenaStylMěstské mýty pramenící z našich strachů a lidské touhy po tajemnu\nVrah na zadním sedadle: typická pověst zobrazená ve filmu Městská legenda. Foto: ČTK/Mary Evans\nMěstské mýty pramenící z našich strachů a lidské touhy po tajemnu\n25. 8. 2019, 13:58\nKaždá doba má své příběhy. Naši předkové si vyprávěli hrůzostrašné historky o bludičkách a vodnících. My máme městské mýty. Rodí se stejně jako pověsti, legendy a báje: z našich nejskrytějších strachů i z lidské touhy po tajemnu. A možná trochu z nudy dlouhého večera.\n„Je to vážně pravda, můj známý byl přímo u toho!“ Jakmile uslyšíte podobnou větu, máte skoro jistotu, že bude následovat fáma. Aby působila co nejvíc věrohodně, popíše vypravěč místo, dobu i osobu, které se vymyšlený příběh stal.\nA mezi fikcí a realitou se někdy rozlišuje jen velmi těžko. Občas totiž mají městské mýty ke skutečnosti daleko blíž, než bychom si přáli. Vydejme se do světa českých mýtů od středověku po současnost.\nČeši jedí děti!\nMy Češi samozřejmě víme, že děti nejíme, nicméně obyvatelé Milána 11. století o tom ani trochu nepochybovali. Měli pádné důvody.\nV srpnu léta Páně 1158 oblehl císař Fridrich Barbarossa poprvé Milán. Po jeho boku vytáhl do boje proti svobodným severoitalským městům i věrný spojenec, český kníže Vladislav, toho jména druhý. Uběhl první týden, druhý, třetí a ke konci se chýlil čtvrtý…\nLidé nevěří na nadpřirozeno, přesto pověrám přikládají větší význam, než by měli\nTehdy nechal lstivý český kníže své družiníky rozdělat ohně na dohled hradeb a začal na rožních opékat malé děti. Zděšení měšťané druhého dne kapitulovali.\nA tak když dnes milánské matky zaslechnou na ulici rodného města češtinu, pevněji uchopí madla kočárků. Vědí sice, že ty „děti“ byly uplácané z chlebového těsta, ale co kdyby…\nI to je však už mýtus. Že ale Vladislav II. získal za pomoc císaři při italských výpravách královskou korunu, je ověřený historický fakt.\nPérák: superman a šmírák\nNepolapitelný Franta Pérák děsil prý za okupace esesáky: psal jim hanlivé vzkazy po zdech, strašil je nelidským pískotem. Přezdívku fantomovi vysloužily ocelové pružiny připevněné na boty, díky kterým přeskakoval vlaky, střechy domů, Vltavu z jednoho břehu na druhý i celé Václavské náměstí na délku…\n„Hrdina je oblečen do přiléhavého trikotu z poctivé hnědé hověziny. Na hlavě má koženou kuklu, na temeni vybíhající do hřebenu (asi pro lepší stabilitu při letu). Obličej mu chrání letecké brýle a před ústy se mu klinká náustek kyslíkové masky pro pobyt ve výškách. Přišitý na prsou nese svůj symbol: žlutou, třikrát zatočenou pružinu. Na nohách kotníčkové šněrovací boty s mohutnou podrážkou z pěnové gumy,“ popsal ho vzletně spisovatel a básník Petr Stančík v románu Pérák.\nFantom s pružinami na botách se stal hlavní postavou animovaného filmu a komiksů o Pérákovi a dal vzniknout i městské legendě.\nFoto: Repro foto MasterFilm\nJak tvrdil v rozhovoru pro Kulturní magazín, rozhodně nešlo o fiktivní postavu: Stančíkův pradědeček se prý s Pérákem osobně znal, pálil pro něj za války kořalku, aby se mu na pružinách lépe skákalo.\nČeši jsou mistry v tom, jak pouštět do světa i úplné nesmysly\nCo z toho je pravda? Pan Leopold promine, ale nic. V tomto případě jde o lidskou fantazii.\nNocí jede černá sanitka\nHned několik půvabných pověr kolovalo Československem v 80. letech minulého století. Strach z porušení integrity těla odráží ta nejznámější, která dala jméno sbírce pověstí Petra Janečka i seriálu České televize: Černá sanitka.\nJste mladí, zdraví a plní sil? Netoulejte se po nocích! Prahou totiž pomalu projíždí tajemná černá sanitka, jejíž posádka si vyhlíží osamělé mladé lidi. Unáší je a odebírá jim zaživa orgány, které prodává na transplantace boháčům ze Západu. Těla bez ledvin či srdce pak nacházejí Pražané pohozená v křoví v Krčském lese.\nPamatujete? Že byl v roce 1979 uveden do kin německý film Kandidáti života a smrti s podobnou zápletkou, je určitě jen náhoda!\nPodobný městský mýtus zase odkazuje na hluboko zažité tabu kanibalismu. Hororové vyprávění o přičinlivých řeznících nebo hostinských, jejichž proslulý gulášek je připraven z nebohých hostů, lze dohledat už ve středověkých pověstech.\nPrávě to nepochybně inspirovalo šeptandu o fiktivním brněnském řeznictví, v jehož okolí se ztrácely mladé dívky. Jeden voják prý pro jistotu doprovázel svou slečnu až před krám, kam zaskočila koupit kus masa k večeři. Když se dlouho nevracela, vešel za ní – ale nikde nikdo. Vydal se tedy dozadu do skladu a zastihl dva muže, jak jeho milou právě porcují…\nPůvod pověr, kterým věří lidé v mnoha zemích světa\nTato městská legenda nestojí úplně na vodě. Ve dvacátých letech minulého století zabil hannoverský řezník Fritz Haarmann nejméně dva tucty mládenců. Část masa zkonzumoval sám, co zbylo, úspěšně prodával na černém trhu jako kvalitní vepřové řízky.\nVítej ve světě AIDS!\n„Zlatá osmdesátá“ přinesla také zvěsti o infikovaných jehlách, v tom lepším případě žloutenkou, v tom horším HIV. Všichni věděli, že je zákeřní feťáci nechávají nastražené v sedadlech městských autobusů, na lavičkách v parku, ale také v bankomatech či v otvorech vracejících mince u telefonních automatů.\nVysvětlení je nasnadě. Fobie z jehel provází lidstvo po staletí, už od Šípkové Růženky. Stejně tak cítíme strach, když strkáme prsty do malého temného otvoru, neboť odedávna podvědomě tušíme, že se v něm může skrývat hnízdo jedovatého hmyzu, hadů či jiné nebezpečné žoužele.\nKdyž ty dva faktory ještě vyšperkujeme obavami z moderní nákazy, vznikne velmi působivá historka, zvlášť pokud si v ní poraněný přečte zlomyslný vzkaz: „Právě jsi byl nakažen HIV!“\nFaktem ovšem je, že občas na jehly pohozené na veřejných prostranstvích, ba dokonce i v dětských pískovištích můžete narazit a že se o ně každoročně několik lidí zraní. Jak však vysvětluje MUDr. Tomáš Zábranský na webu Hoax.cz, případ, kdy se z těchto jehel poraněný člověk nakazil, nebyl dosud prokázán. Viry, které přenášejí nemoci krví, jsou totiž extrémně citlivé na vyschnutí.\n„Navíc představa o zapíchnutí jehly hrotem vzhůru je čirou fantazií,“ dodává Zábranský. Injekční jehly jsou totiž vyrobeny z neohýbavé oceli a při podobné manipulaci by se zlomily.\nVraždící chuligáni na Nuseláku\n„Nemysli si, že hned umřeš. Budeš žít určitě dvacet minut, možná hodinu. Já s tebou pojedu sanitkou, ty budeš posranej, pochcanej, budeš smrdět, strašně toho litovat… Ale s přeraženou páteří toho moc nenaděláš,“ rozmlouvá záchranář v podání Bořivoje Navrátila sebevražedný skok nešťastníkovi ve filmu Šeptej.\nSnadno dostupná propast lákala sebevrahy už od otevření Nuselského mostu v roce 1973. Zkratka dolů do údolí měří 42,5 metru a lidské tělo ji pádem překoná za několik vteřin.\nNež byla v roce 2007 postavena skutečně účinná bariéra, vydalo se po ní okolo tří set nešťastníků. Přesné statistiky neexistují. Až do revoluce totiž most nesl jméno Klementa Gottwalda a režim informace o sebevraždách tutlal, aby jméno prvního dělnického prezidenta nediskreditoval.\nAle každý, „kdo tou dobou bydlel v Nuslích, buď některého nebožtíka sám viděl, anebo alespoň znal někoho, komu skokan dopadl na auto či pod okna. A protože oficiální média mlčela, začala se Prahou šířit konspirační teorie“, vypráví web Vyšehradskej.cz.\nZažila jsem to na vlastní kůži, bydleli jsme totiž v Nuslích. „Hlavně nechoď přes Nuselák!“ kladla mi na srdce maminka, když se Prahou rozletěla pověst, že vraždící gang zlaté mládeže shazuje osamělé chodce z Nuselského mostu. Říkali si Vyšehradští jezdci.\nPolicie prý dokonce použila volavku: policistka v civilu se loudala po mostě, zatímco kolegové ji zpovzdálí jistili. Marně. Stačila jen říct: „Jeden muž přede mnou. Za sebou slyším kroky…“\n"Zašlete prosím tuto zprávu všem lidem, které znáte, aby se vyhnuli nebezpečí!“ Jestliže vám přišel mail zakončený podobným varováním, máte stoprocentní jistotu, že jde o hoax.\nTehdy jsme tomu věřili a mostu se vyhýbali na sto honů. Ale… „Pražské případy vražd jsou velmi dobře zmapované a tohle tam nefiguruje. Máme zaevidované všechny mrtvé z Nuselského mostu, ale vždy šlo o sebevraždy, nezaznamenali jsme jedinou vraždu shozením z tohoto mostu. Takže jde nejspíš o legendu, kterou je tamní okolí opředené,“ řekl Právu historik Radek Galaš, vedoucí správy sbírek Muzea Policie ČR.\nDobrá rada: Neberte stopaře!\n„Zašlete prosím tuto zprávu všem lidem, které znáte, aby se vyhnuli nebezpečí!“ Jestliže vám přišel mail zakončený podobným varováním, máte stoprocentní jistotu, že jde o hoax, pábitelského mladšího brášku městské legendy.\nObvykle je to jen neškodná mystifikace, zahlcující mailové boxy prosťáčků. Některé hoaxy však mohou šířit rasovou nenávist či poplašné zprávy.\n„Kolem deváté večer byla moje známá nakupovat v Hypernově v Průhonicích. Když skládala věci do auta, oslovil ji seriózní pán kolem padesátky, v obleku, s diplomatkou. Prý měl poblíž nějaké jednání a ujel mu spoj: nehodila by ho na Opatov?\nNejdřív chtěla odmítnout, ale pak se jí chlápka zželelo. Hodil diplomatku na zadní sedadlo a sám se posadil vedle řidičky. O kus dál zastavili na křižovatce na červenou a on požádal, zda by si mohl přesednout dozadu, že se mu vpředu dělá špatně. Vystoupil, blikla zelená, známá dostala strach a ujela. Když se doma podívala do diplomatky, našla v ní jen rukavice a ocelovou strunu…“\nPodobný fiktivní příběh vraždícího stopaře jste už určitě také slyšeli, ostatně jeho různé varianty lze vystopovat až do 19. století. Mezinárodní folkloristika ho nazvala The Killer at the Backseat, Vrah na zadním sedadle. Pravdou ovšem je, že brát do auta stopaře představuje zbytečné riziko.\nMísto činu: obchoďák\nPozornosti mystifikátorů neuniklo ani Tesco: „Ahoj, teď mi volala Eva. Stalo se jí to dnes ráno v Tesku. Byl odemčený jen jeden záchod, a když si sedla, tak na ni čuměl shora cikán. Vylítla odtud, šla za ochrankou, cigoše chytili – ten jim řekl, že se spletl, a tím to skončilo… Nevěřím tomu, že se spletl!“\nPodobné hoaxy kolovaly internetem v roce 2005, jen v některých muže romského původu nahradil lupič ozbrojený pistolí. Ten údajně donutil přepadenou svléknout se donaha, zabavil jí oblečení, na dveře záchodu pověsil cedulku „Mimo provoz“ a zmizel v davu i s ukradenou kabelkou.\nZa zrozením mýtu o černé sanitce stál film Kandidáti života a smrti.\nFoto: Repro foto Sběratelský antikvariát Smetana\nZdroj podobných fikcí je jasný: strach z narušení intimity na toaletě. Že k tomu může dojít, dokládá kronikář Kosmas příběhem knížete Jaromíra z rodu Přemyslovců: když „onen slepec seděl na záchodě v hodině noční, vyprazdňoval břich, proklál ho (vrah) ostrým oštěpem zezadu až do útrob břišních“.\nA tak bychom mohli pokračovat donekonečna: mobil v nabíječce, jenž po přijetí hovoru vybuchne a utrhne vám ucho či prst. Vejce hozené na přední sklo automobilu, které po zapnutí stěračů vytvoří „hustou, mléčnou, neprůhlednou hmotu“, a donutí tak řidiče vystoupit na nebezpečném místě, kde ho okradou… Obrana proti hoaxům je naštěstí snadná: zdravý selský rozum.


Michal Stehlík aka #tiglitt, kandidát do Senátu: postřehy - Začněme promýšlet věci odznova!\n( Rubrika: postřehy ) Začněme promýšlet věci odznova!\nOsobní manifest křesťanské politiky\nSvět se změnil. Ne, to není vstupní obecná fráze o měnícím se světě, vstupování do stejné řeky, paralelách, podobnostech, opakování dějin či „tekuté době“. Svět se změnil, a to je naprosto radikální skutečnost, kterou nám dosud zakrývá množství atributů každodennosti, jež nám připomínají minulá dvě staletí. Stát. Zákon. Právo. Ekonomika. Práce. Mzda. Víra. Náboženství. Národ. Jazyk. Pokrok. Vzdělání. A samozřejmě mnoho dalšího. Jsem si vědom obrovské drzosti, když si dovolují předložit podobný výrok“, který arogantně a jaksi „celostně“ zasahuje do oblasti právní vědy, věd ekonomických, religionistiky, filosofie, sociologie a dalších sofistikovaných nástrojů, které si civilizace postupně vytvořila, aby se pokoušela uchopit svět (a samu sebe). Jenomže to zároveň píši s pevným přesvědčením, že jsme se vskutku již ocitli za hranou jakýchkoliv postupných změn. Vše, co aktuálně zažíváme – a budeme zažívat – se již skokově nebude podobat ničemu, co jsme znali, věříce ještě v jakási pravidla, hodnoty a předpoklady.\nNaše (evropská) civilizace je totiž založena na nepsaných předpokladech – tradicích křesťansko-židovské minulosti, stejně jako psaných pravidlech osvíceneckých mozků věřících v lidský rozum. To vše propojeno v kodexy psané i nepsané. O těchto předpokladech se dávno nepřemýšlí, neobnovují se v jejich stálém uvědomování si jich – což by bylo v pořádku, pokud by se nestaly předmětem zásadního zpochybnění, eroze a nakonec i popření. Není přitom nic zvláštního, že tento proces se aktuálně propojuje: 1) s vnitřní nedůvěrou ve způsob výkonu moci – v rámci znevěrohodnění zastupitelské demokracie, 2) s nedůvěrou v pokrok a blahobyt – pokud se týká výběrově jen úzké skupiny „vyvolených“, 3) s vnějším ohrožením našeho prostoru – reálnými či virtuálními migrační pohyby. Zkráceně – bojíme se vnějšího, nevěříme vládnoucím a odmítáme zjevnou ekonomickou nespravedlnost. Spojení těchto tří momentů vytváří (při mnoha dalších aspektech) třaskavý okamžik změny – a změny v dějinách povětšinou vedou k lepší společnosti pouze skrze katastrofu.\nStát bez idejí\nStát. Systém určený pro správu jasně vymezeného prostoru, pro základní ochranu svých občanů. Stát 21. století povětšinou zbavený idejí, na kterých vznikl. Stát, v naší zemi postavený, pokud jde o výkon moci, více než čtvrt století na zastupitelské demokracii. Stát, který má být v nejlepších idejích demokratů systémem prosazujícím vůli většiny při respektu k právům a potřebám menšin. Stát přerozdělující, starající se, solidární, nikoliv však paternalistický, omezující a dirigující. (Což je, přiznávám, doposud neexistující a nenaplněna „střední cesta“…) Ale stát. Slovy zesnulého a vysmívaného Miloslava Ransdorfa se stát stává čím dál zřetelněji pouhým garantem bezpečnosti svých občanů – a i výkon této garance jednou zprivatizuje… Stát v nejlepším slova smyslu jako „vyvažovatel“ – mezi společensky svazujícím a individuálně vlčím. A ptejme se vážně: Kde je tento stát? Stal se z něj jen bezkrevný, bezideový mechanismus s větším nebo menším přerozdělovacím efektem. A absurdita stávajícího státu – i přes krátkodobá vítězství vyššího (i solidárního) přerozdělování – nic neztrácí z celkových vítězství „vlků“ – neboť je v globálu jen titěrným hráčem.\nPrávo pro některé\nPrávo a zákon. Jsme postaveni – porozeni – do systému, který je nastaven dle určitých vymahatelných a vymáhaných pravidel, v posledku negativním vymezením toho, co se nesmí. To je přitom opřeno jak o někdejší náboženství, pozdější etiku – vraždit, krást a podvádět je v rámci nutného klidu ve společnosti trestáno a potíráno. Samozřejmě, že ne dokonale a stoprocentně. Systém je postaven na prostém faktu, že si dokáže poradit s tímto „zlým“ jednáním do jistého stupně sociální či ekonomické významnosti viníka. Čím vyšší status, tím pravděpodobnější „proklouznutí“ systémem – což je z hlediska prosté stability systému pochopitelné – čistě numericky. Sociálně a ekonomicky silných „překračovatelů“ bude vždy méně a nehrozí, že se v případě benevolence masově zhroutí systém. Zároveň to ovšem v sobě skrývá ono „měkké“ nebezpečí – viditelnost podobné selektivnosti práva vytváří jeho postupnou erozi napříč celou společností. Ta se proměňuje na ty, co „smí“ a ty, co „nesmí“. V každé revoluci je to jeden z momentů, který bývá dlouhodobě podceňován, aby se stal buď spouštěčem či silným „spolupůvodem“. Ano, mluvím zde o revoluci, neboť každá, jakkoliv většinou nezřetelná, cesta k hranici dosavadních jistot vede nutně k revoluci.\nRezignace na spravedlnost\nEkonomika, práce, mzda. Vůbec největší pohyb 19. století se odehrál ve světě masového využití práce, jejího svázání do systému, na jehož vrcholu zvítězil zájem jednotlivce nad zájmem celku. Neboť celek zde byl od výkonu a šťastlivec (či šťastný vlk) zde byl od výsledku. Tento radikální stav pohnul světem v nesporně logickém protipohybu revolucí. Ty však nedokázaly přinést spravedlnost, kterou hlásaly jako hlavní heslo. V revoluční nespravedlnosti zasely takovou míru nenávisti, která i dnes budí ve svých výsledcích hrůzu. Masarykovskou parafrází – přirozená nerovnost mezi lidmi ještě nesmí znamenat vykořisťování člověka člověkem. Jenomže pád mnohdy jen rétoricky socialistických diktatur, plných moci chtivých diktátorů přehlížejících člověka, odradil na dlouhou dobu od podobných pokusů. Jenomže ani ve 21. století problém dělnických kolonií století 19. nevymizel – proměnil se, globalizoval, ale rozhodně nevymizel. Jsme ve stejné situaci, jen v o mnoho nevýhodnější situaci špatných zkušeností. Dnes vlastní několik málo desítek lidí bez přehánění polovinu planety, aniž by existoval systém, způsob, jak tuto pro mnohé závislé tak výhodnou situaci v krátkodobém horizontu změnit. Příklad: Pokud přichází na přetřes pro mnohé tak absurdní idea „občanského příjmu“ – není její odmítání jen lpění na danostech minulosti? Copak skutečně platí či někdy platilo – kdo nepracuje, ať nejí? Copak je člověk od podstaty lenoch, kdy největším nebezpečím je, že budeme tzv. „doplácet“ na ony některé, zneužívající systému? Všimněme si, kam se posunula naše – bohužel doposud většinově přijímaná – rétorika. Začínáme nastavovat náš sociální systém jednoznačně v obavě před zneužitím společných prostředků. To, co nás vede, je strach. Ne odvaha je přerozdělit tak, aby je dostali potřební, a to i za cenu jejich částečného zneužití. Původní idea myslet na objektivně znevýhodněné ustoupila tomuto strachu. Ne, tento princip nelze nazvat křesťanským. Raději ztratit jednu minci ze sta, nežli pro jistotu nevydat nic, aby se jediná mince nezakutálela. A upřímně, kdo si ony mince (chiméru potištěných papírů jako platidla) vezme do hrobu? Tváříme se, jako kdyby recyklovaný – zásluhový – blahobyt byl smyslem života a upíráme tak rozdělení dostatečného bohatství, které máme, potřebným. Jsme pyšní v rozhodování, kdo má nárok a kdo zásluhu. Přestali jsme věřit člověku, a to jak po křesťansku, tak v osvícenecké víře.\nVíra, náboženství. Mají to těžké. V této civilizaci postupně poztrácené mezi rozumem a mamonem. A tak, logicky, rodí se a znovuobnovují v místech chudoby a strádání. Což nás jednou dovede k tomu, že se obnoví i na troskách naší civilizace. Věc s největší nadějí mimo struktury vládnoucí a ovlivňující. Dobro „povinné víry“ nebylo nikdy dobrem, jen popřením víry jako daru. Hodnoty, které vnesly do společnosti, zůstávaly však úhelnými kameny pravidel soužití. Se ztrátou a laicizací – s nástupem role státu – byla převzata pravidla, avšak pravidla již bez metafyzické podstaty. A každé pravidlo bez ideje je zpochybnitelné, hodno popření, určeno k popření. Proč není dovoleno zabít? Protože „se to nedělá“. Protože to přikazuje desatero, jakési metafyzično? Protože je to dobré pravidlo pro fungující společnost? A když pravidla přežití společnosti přinesou potřebu zabíjet? Bude zde síla etiky – etiky bez víry? Víru i náboženství jsme si nesli po tisíciletí, 19. století s nimi otřáslo, 20. století je oslabilo a století naše je maximálně tak odsune do široké palety hledání tisíců duchovních alternativ. Fragmentace. Rozpad. Víra přitom není všelék pro budoucnost, je to aktuálně ztrácená cesta, jedna z cest.\nNávrat k „tlukotu krve“ národa\nNárod, jazyk. Kmenový tlukot krve proměněný 19. stoletím v nové náboženství sounáležitosti, spolupatřičnosti, kolektivnosti a identity. A to je to slovo, na které stůně naše doba a naše společnost. Identita. Ty národní a jazykové postavené ve století předminulém byly po revolučních pokusech století minulého vystřídány snahou o identity obecné, všelidské, které aktuálně dodýchávají. Máme stále méně Evropanů a o to více Basků, Valonů, Černohorců... Demokracie jako identita člověku 21. století nestačí, je příliš ve vleku politické reality, náboženské absence, ekonomické nespravedlnosti a přirozeného pudu chránit svoje nejbližší, když se svět kolem hroutí. Znovuobjevování národa a jazyka již tak není spjato s vymezením a hledáním prostoru pro samostatné státy – to vše máme za sebou. Posiluje tendence iracionálního vymezení na jakékoliv „my“ a „oni“, hledání výhodnosti pro „nás“ a potlačování těch „mimo“. Konstrukt propojení národního, nadnárodního, to vše na platformě ideje občanské svobody a zastupitelské demokracie se dostal za hranici uvěřitelnosti. Občanská svoboda končí na hranici sociálního a ekonomického statutu a zastupitelská demokracie se zhroutila do plakátových dostihů planých slibů. Politické strany jako nositel tohoto systému se dlouhodobě drží na minimu důvěry – všimli jste si, že před volebním kláním již rezignovaly na programy? Volič je nepotřebuje. Jenomže země je pak potřebuje k vládnutí a dobré správě. Volby jako prostředek se staly samy účelem.\nPokrok, vzdělání. Dodnes mám silně v paměti výrok slepého promítače z italského filmu, když mu několik let po úraze v promítací kabině prezentují nehořlavý film. Řekne jen něco ve smyslu: „Vida, pokrok. Vždycky přijde pozdě.“ Pokrok jako zaklínadlo posledních staletí. Pokrok jako kouzelná formule pro vzdělání a především vědu. Co si pod ním však představujeme? Větší míru blahobytu, infrastrukturu společnosti, vynálezy ulehčující život, prodlužující jej, dávající mu tzv. „vyšší kvalitu“. Ale co v tom životě na základě takto získaného pokroku děláme? Jak žijeme? Saháme bez přehánění doslova na nebe, aniž bychom byli odlišní od našich pradědů ve svých nejprostších snech a potřebách. Naplnil nám však onen neuvěřitelný pokrok naše potřeby více, nežli člověku před dvěma stoletími či tisíciletími? Vzděláváme, umožňujeme bezpochyby téměř každému poznávat náš svět. Zároveň ale v tomto kvantu čím dál více kloužeme po povrchu, vyhledáváme informace umožňující úspěch v námi vytvořeném systému civilizace. Někde pod ní však zůstává jak planeta, tak my sami. Nepromýšlíme věci, není na to čas. Jako pozitivní větu vnímáme, že něco „stíháme“. Ale odkdy je „stíhání“ pozitivní? Co lovíme? Povinnosti všedního dne, které nás v systému pokroku mají posouvat k vyšší kvalitě života? Labyrint systému jsme povýšili na smysl, úspěšný pohyb v tomto labyrintu na naplnění. Se stále stejnými špatnými vlastnostmi osobních ctižádostí, tzv. úspěchu, obdivu. Kvantitativně jsme mnohem vzdělanější společností, která však na druhé straně zcela absurdně věnuje svůj obdiv – slavení – celebrování – mnohým, kteří neumí zhola nic, pouze na sebe pudově zkoncentrovat naše lačné pohledy. Získáváme informace, zachycujeme klipovité záblesky, ale neučíme se. Protože jsme mimo jiné opustili jeden z nejsilnějších momentů učení – vnímání důležitosti neúspěchu. Neúspěch? Vytěsněno. Nepotřebné. Nevyužitelné. Škodlivé.\nSvět se změnil. Přestávají platit věci, jež jsme měli za automatické. Nepsaná pravidla, psaná pravidla. Pojmy. Pravda není pravda. Existuje ještě nyní populární „postpravda“. Alternativní fakt. Úhel pohledu. Hodnota není hodnota. Záleží na výhodnosti okamžiku, využitelnosti. Jsme přitom součástí té změny. Nedůvěřiví, ale i nedůvěryhodní. Zneužívaní, ale i zneužívající. A není na to rozhodně jednoduchý lék. I proto se v poslední době rojí proroci a vyznavači katastrof, konců civilizací, konců stávajícího systému. Nejsou tak daleko od pravdy, jak by se mnohdy výsměšně zdálo. Zároveň nikdy v dějinách neexistovala a existovat nebude žádná danost. Proto nám zbývá jediné – začněme věci promýšlet odznova. Co je základem naší společnosti, systému, ve kterém žijeme? Co je základem pro každého z nás? Opravdově a reálně. Osobní svobody, kterých si vážíme. Solidarita, kterou jsme opustili. Společenství, které není postaveno na negaci. Sebevědomí, které potřebuje i neúspěch. Víra, která není vysmívaná, ale ani přikazovaná. Vzdělání, které vede k poznání. Ne řešení, ale cesta. Začněme prostě – ale bezpochyby bolestivě – promýšlet věci odznova.\ndemokracie ★ stát


Časté dotazy | Piráti temna 2019\nMůže mé dítě k Vám na tábor?\nNaše věkové rozmezí dětí je 7 – 15 let. V podstatě je to od 1. až do 9. třídy ZŠ.\nJaká je cena Vašeho tábora?\nNáš tábor trvá 14 dní. Poukaz celého pobytu činí 3400,- Kč\n(NE)DÁT dítěti na tábor mobil?\nToto je jedno z věčně probíraných témat táborů, které jsou zaměřeny jako my.\nDěti u nás na táboře mobil k ničemu nepotřebují…\nJediné, co dítěti telefon na táboře způsobí je to, že bude duchem stále vázán k rodičům a bude mít potřebu stále komunikovat se všemi – jen ne s těmi, se kterými tam opravdu je.\nDalší důvod, proč nedávat dítěti na tábor mobil je ten, že pokud děti, kteří na táboře mobil nemají a u někoho jej vidí, může se u něj spustit pocit stesku, protože u dítěte s telefonem vidí, že asi komunikuje stále se svými rodiči.\nPokud jde o to, že chcete, aby Vám dítě dávalo průběžně o sobě vědět, není nic jednoduššího než zavolat hlavnímu vedoucímu a na své dítko se zeptat. Případně, pokud se cokoliv bude dít, co byste měli vědět, zavoláme Vám my. Další riziko je takové, že velmi odvádí pozornost dítěte od dění na táboře. Proto mobil dětem nedoporučujeme na tábor dávat. Není zkrátka žádné „pro“ kvůli kterému by mobil na táboře měli mít.\nMohou rodiče přijet do tábora své děti navštívit?\nToto je další z věcí, kterou opravdu nedoporučujeme, pokud návštěva není nezbytně nutná.\nPokud je jakýkoliv nezbytný důvod za dítětem přijet, musí o tom předem vědět hlavní vedoucí tábora.\nNicméně ostatní děti opět vidí, že za kamarádem přijeli rodiče, ale za nimi nikoliv. Zkrátka to není vhodné.\nDěti jsou na táboře z toho důvodu, aby zažili spoustu zábavy a byli tam s námi. Nikoliv proto,\naby jim bylo smutno.\nJak mohou rodiče kontaktovat v průběhu tábora své děti a děti své rodiče?\nJe to prosté. Dětem neudělá větší radost nic jiného, než psaný dopis od maminky a od tatínka.\nTo je totiž úplně něco jiného než nějaké SMSky. Stejně tak děti píší dopisy Vám rodičům.\nS psaním dětem samozřejmě pomáhají vedoucí. Některé nejmladší děti psát ještě moc neumí\na velcí to již zvládnou sami. Před začátkem tábora rodičům poskytneme adresu přímo do tábora\na děti mají adresu nonstop napsanou na nástěnce.\nJak si zajistím místo pro mé dítě - na váš tábor?\nÚvodem je nutno podotknout, že letošní turnus byl již od února 2019 naplněn. Z hlediska kapacity našeho běhu\nnení možné, abychom uspokojili všechny zájemce. Pro zachování našeho standardu máme možnost přijmout pouze 72 dětí.\nLetos se nám však svrhla lavina zájemců, a proto jsme celý tábor naplnili v podstatě během dvou týdnů.\nProto bychom vám chtěli přiblížit, kdy je ta možnost přihlásit své děti, jak se o novém táboře dozvíte takřka ihned po jeho zveřejnění, a jak funguje přihlašování.\nVždy byste měli být na pozoru začátkem roku. Hned v lednu totiž zveřejňujeme téma tábora, přístup na táborový web a následně elektronickou přihlášku, díky které si máte možnost rezervovat místenku.\nPokud s námi vaše dítě jede minimálně dva roky po sobě, dostáváte automaticky možnost přihlášení o týden dříve, než zveřejníme oficiální přihlášku, která je pro širokou veřejnost. Tato "VIP" přihláška vám přijde mailem se všemi náležitostmi včetně upozornění, že na využití této VIPP máte pouze týden. Jakmile se zveřejní oficiální el. přihláška, není bohužel možné VIPP použít.\nPo letošní zkušenosti bylo cca 60% kapacity naplněno z VIPP a 40% míst bylo pro širokou veřejnost.\nO novém táboře se dozvíte z webu www.bramborovci.cz (centrální web naší táborové skupiny),\nnebo z facebookové stránky - Letní tábor Bramborovci.\nPokud máte jakékoliv dotazy, napište nám na bramborovci@seznam.cz