Volbu Miss 2012 jsem nesledovala...\ntakže se nemohu vyjadřovat k Partyšové nebo Slávikovi, ale po zhlédnutí fotek nové české miss jsem hrozně zklamaná... to je snad hezčí i Partyšová a tu zrovna opravdu nemusím... možná je nová miss milá, možná bude mít i hezkou postavu (těžko hádat, fotky tady nejsou k dispozici), ale Bože, co ten obličej????? Vždyť má neforemný nos! Vybíralo se ze spousty českýcha moravských holek, tak by to podle toho mělo vypadat...\nRe: Volbu Miss 2012 jsem nesledovala...\nZcela souhlasím. Má hezkej zadeček, ten ale asi moc ukazovat nebude. Jinak je to hrůza...\nBohužel, nejaký Slávik nedokázal "odpravit" ani Majkla Díí,\npředního představitele RaJského Kočko Kolotočářského Komunismu©Já.....\nAť Paroubek udělal strašného cokoliv, nic horšího než vrácení Majkla Díí na pódia rádoby postkomunistické společnosti by ani udělat nedokázal...\nSlávik = trapný buran!\nTo někomu připadalo vtipné a na úrovni? Malé nepadnoucí sako, vylézající košile, tupé rádobyvtipy, tupý výraz, nemožná vizáž...\nAch jo, copak už tady nemáme nikoho kromě profláknutého Mareše?!\nzkontrolovat zuby, očervit a dobře prodat\nPřepínala jsem jen při reklamách na Nově (Román pro muže) a bylo to z bláta do louže. Ale Partyšová byla tak zoufalá, že se to nedalo poslouchat.\nněco,tak ubohého se na obrazovce hned tak nevidí.\nzas dalsi naplavenina ze sev.moravy bude bydlet v Pze...\njsem prohlídla z jedné třetiny. Na fotce č. 14 mi připadá, že je jsou tam Stapfordské paničky nebo barbíny vystavené ve výloze hračkářství...\na oni tydle plastovy panenky jsou neco jinyho\nPravopisnou chybu autorka opravila...\nSvé nové vystoupení předvedli (původně bylo v článku předvedly) také vítězové soutěže České Slovensko (???)má talent skupina Dae Men.\na zase je vztah s jejim nynejsim pritelem\nnaveky, a nikdy nebude zit s nejakym hokejistou, fotbalistou nebo podnikatelem\nRe: a zase je vztah s jejim nynejsim pritelem\nale bude,ale ještě to neví.\nViděl jsem asi 10 minut, ...\n... a stačilo. Tzv. "moderátoři" by zasloužili nakopat do zadku. Slavík byl vtipnej, jako němej kůň, Partyšová byla zase vyklepaná, jako kosa - co řekla, to zkazila.\nRe: Viděl jsem asi 10 minut, ...\nMyslíte, že byste to moderování zvládl lépe?\nCo je tohle za pitomej argument? Kazdej ma delat, co umi, a za co je placenej, a mel by to delat dobre - nebo snad souhlasite s tim, ze nebudete smet ani krizizovat remeslnika za to, ze Vas uplne nasikmo polozil dlazbu, protoze by Vam vtipne ve Vasem duchu mohl odpovedet "Myslite, ze byste to zvladl lepe?"\nNejvíc mě pobavila poznámka Jara Slavíka, že moderátorem na Frekvenci 1 může být dnes už kdokoliv - třebas i Jirka Pomeje\njsem rád,že i přes to počasí se grilovačka povedla\nkdy z revue zjistí že jedna hrála v pornu ???? no? na netu je už videjó\nPolovina z nich podle póz jak z bodelu ANO\nHolky ze Slezska\nbyla neuvěřitelná. Nevím jak to napsat slušně, co mohla to dokonila, skákala do řeči, předjímala a navíc špatně, koktala, vtipy a lá základní škola, katastrofa, ještě že Claudia všemu nerozuměla\nZačíná mne TROCHU mrzet,že jsem to bojkotoval... musela tam bejt legrace\nkazdy dela co umi a devcata evidentne uplne duta nebudou.\nTo ze planuji zivot je jen jejich vec a vzhledem k tomu jak vypadaji, tak to nebudou mit ani nikterak tezke.\nTakze se klido vztekejte pri cumeni na telku pres cetelem, skripejte zubama, ale to je asi tak vse co s tim nadelate\nRe: Nechapu diskutujici\nNo tak s tím bych si dovolila nesouhlasit. Viděla jsem sice jenom útržky, ale až tak na 2 z holek byly všechno naprosto dutý...celkový projev hroznej, typu: "Ahojky, zdravím celý Přeroooov!" (nejde tu předvést ten tón, kterým to většina z nich říkala). A potom když tam prodávaly nebo co to dělaly, tak jako pardon, ale WTF? Prostě chovaly se jak slepice, kterým je 15. No nevim, možná to byla jenom póza, možná jenm nervozita před kamerama, ale úroveň k zblití...\nA upřímně je mi celkem jedno, jestli slečny hloupé jsou nebo nejsou a taky je mi úplně jedno, co ve svým životě budou dělat, jen jsem musela reagovat na to, že úplně dutá nejsou\nOpět další missí modelky\nKde jsou ty doby, kde soutěž MISS měla své jméno a prestiž? Kdy vyhrála dívky nejen krásná v obličeji, ale i uvnitř - poctvivá, slušná a inteligentní... Dnes? Promenáda ve spodním prádle jak z lehkého domu, každá se snaží o co nejvíce erotických póz Kam tato soutež spěje??? Vítězka získá cen, prací v modelingu by si na ně vydělala ne?\nAni jedna mi přes obrazovku nebyla sympatická, možná snad více vítězka než ty ostatní. Hlavně naše "světová" miss - no comment.\nLetos fakt NULA!!!!!! Zábava hrůza, moderátory jsem nechápala, ani jejich humor!!!!!! Sponzory už vůbec ne - proč vlastně jsou 3 tituly miss? Nějaká Miss Bleska, miss rádia a miss world?????\nPaní Maláčová by se měla zamyslet!!!!!\nDívala jsem se jen kvůli Slávikovi\nPořady tohoto typu neuznávám, proto jsem se těšila na Slávika, na jeho ironii a humor. Neviděla jsem celý pořad, ale z toho mála, co jsem viděla, konstatuju, že se zbytečně krotil. Dobrá byla poznámka k Blesku :-) A křečovitá a snaživá Partyšová do tohoto typu pořadu vůbec nepatří. To si nejspíš Prima chtěla vypíchnout svoji "moderátorku".\nKdyby to šlo, tak bych si s každou zacvičil....no ale potom radši honem domů, jinak bych nevěděl co si s ní mám povídat....ať žije MiSS\nbývalá pani prezidentová byla taky myslím z Krnova\nnesmí se to říkat nahlas\nTak která? Já jsem skoro z Krnova, takže mě to celkem zajímá. Ale jestli myslíte Veškrnovou, tak ta teda ne.\nPozitivní je, že jsme zase o krok blíže....\n.... světovému míru.\nRe: Pozitivní je, že jsme zase o krok blíže....\nAle víte, co mi včera nejvíc chybělo?\nNikde tam nezaznělo, že nová Miss by chtěla tolik oblíbený SVĚTOVÝ MÍR!!!\nCelkem by mě ale zajímalo, kolik mnohem hezčích holek museli vyhodit jenom proto, že byly buď moc vysoké, nebo naopak moc malé, aby neměli v té řadě holek moc velké "zuby"...\nRe: Ale víte, co mi včera nejvíc chybělo?\nu koho je oblibeny?\nZkuste se podívat (nebo si vzpomenout) na film "Slečna Drsňák" a pochopíte.\nvzpominam, akorat netusim, proc se tato hlaska musi vynorit pri kazde takove soutezi, takovy trhak to nebyl\nTady ale nejde o to, jestli ten film byl nebo nebyl trhák, tady jde o něco "kapičku" jiného...\nnekdy i o vic kapek..\nMusím se přidat taky jsem nikdy nic horšího než včerejší výkon Partyšové neviděl. Katastrofa chvílemi jsem přemýšlel jestli se mi to nezdá a Slavik no co k tomu rict? Proste trapas jak tu někdo psal takový Eben nebo Čenský to je úplně jiná úroveň, ale třeba i Mareš by byl 100 krát lepší kam ten svět spěje ? Za takový pořad se někdo na primě nestydí? Holky byli pěkný některý s tím zas nesouhlasím, že v tomhle by byl problém z některých z vás mluví jen závist každý by si to měl zkusit a každý tu možnost má odsuzovat někoho jen pro to, že se přihlásil do mis je dost povrchní.\nKaždý má tuhle možnost? Já holky neodsuzuji, jen si myslím, že krásu mohou prodávat jinak, ať nejdříve studují a získají životní nadhled a pak teprve lezou do televize, takové kroucení a čančání...tolik peněz to stojí a jsou lidé, kteří by peníze potřebovali mnohem více, než modelky v televizi!!!!! Bylo to trapné!!!!!!!!!!!!!!!!!!\nČenský? Ten starý opelichaný kocour, co akorát okukoval mladý maso, blábolil nesmysly a po každé reklamní pauze působil, že stihnul alespoň 2 panáky?\nDalší zlatokopky na scéně\n....a stejně i tak vejce levnější nebudou\nBy me zajimalo, co mi nabidne nejaka ta slecna z te souteze. Kdyz ony hledaji velkoryse muze. Ze by titul Miss a hezky telo.\nKlid, tebe se to netýká


Test Lenovo IdeaPad Z50-75: AMD FX-7500 Steamroller Radeon R7 M260 - Zorné úhly LCD, mechanická kvalita šasi | Diit.cz\nA smutná píseň bohužel pokračuje. Jak sami můžete vidět, LCD je jedna velká tragédie. Displej od CMO má sice vysoké rozlišení, ale prakticky okamžitě po odchýlení od kolmého pohledu invertuje jeho obraz. Tím se značně snižuje praktická použitelnost notebooku. U stolu budete sedět s hlavou doslova přikovanou do jedné polohy, v sedě na kanapi pak budete neustále štelovat LCD při jakékoli změně polohy. Tady se opravdu šetřilo na špatném místě.\nKromě toho není nijak světoborné ani barevné podání LCD, ani minimální a maximální jas. V noci LCD svítí, na světle nestíhá (což ještě víc umocňuje lesklá maska).\nPo mechanické stránce je notebook poměrně běžné konstrukce. Plasty se umí trošku ohýbat na tenkých částech (víko s LCD, ale celkově nepůsobí notebook nejhůře). Je znát, že konstrukci má Lenovo v dobré kvalitě. Odolnost notebooků vyšších tříd ale nečekejte, od toho má tento výrobce řadu Thinkpad (vyšší modely).\n« Testy GPU: Skyrim, Unigine...\nLenovo IdeaPad Z50-75: quad-core APU FX7500 Steamroller a Radeon R7 M260 v testu https://diit.cz/clanek/test-lenovo-ideapad-z50-75-amd-fx-7500-steamroller-radeon-r7-m260/zorne-uhly-lcd-mechanicka-kvalita-sasi https://diit.cz/sites/default/files/diit-logo.png


Z Mnichova Hradiště bere Hlízov tři body - Kutnohorský deník\nK šestému kolu fotbalové I. A třídy vyrazili v neděli fotbalisté Hlízova, které čekalo utkání proti Mnichovu Hradišti. Prvních pětačtyřicet minut branky nepřineslo, do kabin se šlo za stavu 0:0. Ve druhé části utkání ale Hlízovští v rozmezí deseti minut vstřelili dvě branky, které je nasměrovaly k vítězství a zisku tří bodů.\n„Do Mnichova Hradiště jsme přijeli s ofenzivní taktikou, hned v první minutě jsme měli stoprocentní šanci, když únik Maxy vychytal domácí brankář. Pokračovali jsme v naší dobré hře, měli jsme dvě nebo tři pološance, které jsme neproměnili, domácí jsme do příležitosti pustili jednou, když jsme se špatně zajistili. Střelu z dálky ale Míšek mohl jen kontrolovat, balon letěl asi pět metrů mimo. První poločas jsme podle mě odehráli opravdu dobře, škoda jen, že jsme se nedostali do vedení o jednu, dvě branky,“ řekl k prvnímu poločasu trenér hlízovských fotbalistů David Linhart.\n„Ve druhém poločase jsme podle mého byli stále lepším mužstvem, tentokrát jsme ale přidali branky. Po centru ze strany od Hačky se prosadil Martin Puk, druhou branku jsme dali ze standardní situace, kdy brankářovi domácích míč vypadl, a Vláďa Maxa vrátil balon před bránu, kde se prosadil Pavel Růžička. Za stavu 0:2 jsme si výsledek hlídali a nikam jsme se nehnali, domácí podle mě za celý zápas neměli jedinou pořádnou šanci. Myslím si, že jsme hráli opravdu dobře,“ přidal hlízovský kouč hodnocení druhého poločasu.\nNedělní výhra znamená pro fotbalisty Hlízova šestou výhru z šestí, v kterých nováček soutěže nastřílel třináct branek, a inkasoval jen tři branky. S osmnácti body jsou Hlízovští v tabulce I. A třídy druzí o skóre za mužstvem z Jesenic.\nPříští mistrovské utkání odehrají svěřenci Davida Linharta v sobotu 21. září proti mužstvu z Pěčic, které se v tabulce nachází na čtvrtém místě s třinácti body za čtyři výhry a jednu penaltovou prohru. Čas výkopu je naplánovaný v 16:30 na hlízovském trávníku.\nMnichovo Hradiště – Hlízov 0:2 (66. Puk, 76. Růžička)\nMnichovo Hradiště: Kalčík – Prokorát, Svoboda (39. Kohout), Pokorný, Sabol, Radačovský, Najman (69. Jíra), Charvát, Lakatoš, Nohýnek (84. Janata), Vegricht. Trenér Aleš Kohout.\nHlízov: Míšek – Hačka, Tafel, Navrátil, M. Šváb – Frejlach (58. T. Šváb), Kvíčala, Růžička, Maxa, Šesták (81. Tomíšek) – Puk (75. Jarůněk). Trenér David Linhart.


Tchibo zdraží kávu. Reaguje na vyšší nákupní ceny i slabé euro | Týden.cz\nTchibo zdraží kávu. Reaguje na vyšší nákupní ceny i slabé euro\nPřední německá pražírna kávy Tchibo zvýší od 16. ledna maloobchodní ceny, nárůst se bude pohybovat od 30 do 50 centů (8,10 až 13,50 Kč) za půlkilogramové balení. Firma dnes uvedla, že reaguje na zvýšení nákupních cen i na slabý kurz eura. Nejprodávanější káva Feine Milde tak zdraží z nynějších 5,69 na 5,99 eura (162 Kč).\nNaposledy firma cenu kávy změnila loni v létě, kdy káva naopak zlevnila. "Úpravu ceny jsme oddalovali jak jen to šlo, ale nyní je to nevyhnutelné," řekl mluvčí firmy Arnd Liedtke. "Jakmile to cena surové kávy a kurz dolaru dovolí, Tchibo cenu opět sníží," dodal.\nCena surové, tedy nepražené kávy se od jara výrazně zvyšovala. Z ceny 1,10-1,20 dolaru (28,40 až 31 Kč) za libru (453 gramů) se dostala na 1,70 dolaru, než se ustálila na 1,40 dolaru. Káva se obchoduje v dolarech, takže její cena vyjádřená v eurech se s oslabením jednotné evropské měny zvyšuje. Euro citelně oslabilo zvlášť ve druhé polovině tohoto roku.


Kdo může oslavit i 400. narozeniny aneb Neuvěřitelní rekordmani zvířecí říše - Proženy\nKdo může oslavit i 400. narozeniny aneb Neuvěřitelní rekordmani zvířecí říše\nŽe slon žije zhruba stejně dlouhý život jako člověk, to ví asi každý, ale co takový sklípkan? Nebo andulka? Někteří živočichové zkrátka mají tuhý kořínek a pamatují naše praprababičky. Projděte si seznam zvířat – potenciálních staříků.\nPřeborníkem v dlouhověkosti je houba. Možná se divíte, že ji zařazujeme mezi živočichy, ale v rámci vědeckého členění skutečně do této kategorie patří. Antarktický houbovec, na něhož můžete narazit v chladných vodách Jižního pólu, prý prokazatelně žije již více než 1550 let.\nVodní říše – kolébka života\nTeď k opravdickým zvířatům. Mezi rekordmany v dlouhověkosti patří velryba grónská, která díky velmi pomalému metabolismu může brázdit chladné vody severního Atlantiku i více než 200 let a ještě k tomu vesele! Navzdory své velikosti (18 m) totiž umí úplně vyskočit z vody.\nFoto: Seb c'est bien, Shutterstock.com\nVelryby jsou někdy mylně zařazovány mezi ryby, ale jsou to teplokrevní savci, kteří se částečně adaptovali na život pod vodou\nV Atlantiku, v mořské hloubce 60 metrů, byste narazili na plže s názvem Panopea generosa, který patří mezi vyhledávané pochoutky na talířích v Asii. Pokud ho nesní nějaký Japonec k večeři, může se dožít více než 100 let, podobně jako někteří humři. Ve studených vodách hledejte i škebli arcticu islandskou, která může na světě pobývat až 400 let. Její věk vědci umí dobře určit, protože podobně jako stromy zaznamenává na svém „domečku“ každý rok svůj přírůstek.\nMoře a oceány jsou na staříky opravdu bohatá. Ostnokožci zvaní ježovky mohou svými bodáky ohrožovat okolí až 200 let, podobně jako flekatí kapři koi. Jedna z těchto japonských ryb, jmenovala se Hanako, zdobila jezírko svých majitelů opravdu dlouho – 226 let (zemřela v roce 1977). Ostatně obyčejný kapr se taky může dočkat úctyhodných 30, výjimečně i 50 let. A nesmíme zapomenout ani na sumce velkého s 80 lety.\nFoto: Rostislav Stefanek, Shutterstock.com\nVánoční kapři mají jasně danou délku života, ale ty žijící v přírodě čeká budoucnost v řádu desítek let\nSamostatnou kapitolou jsou želvy\nTa s přízviskem obrovská se prý při troše štěstí může dožít i dvou století, i když v současné době je nejstarším pozemským zvířetem tohoto druhu samec Jonathan, kterému je 186 let a žije v Jamestownu, hlavním městě britského zámořského území Svatá Helena. Před ním byla rekordmankou Harrieta, želva, kterou si jako pětiletou v roce 1835 přivezl Charles Darwin do Anglie jako suvenýr z cest na Galapágy. Když v roce 2006 v zoo v australském Brisbane vydechla naposledy, mnoho lidí plakalo. A tajemství dlouhověkosti želv? Spí téměř 16 hodin denně, mají pomalý metabolismus a jsou schopné přežít až jeden rok bez jídla nebo pití.\nFoto: Alexandru Logel, Shutterstock.com\nSuchozemských želv je několik druhů, ty největší žijí na ekvádorském souostroví Galapágy\nParadoxy ve zvířecím světě\nŽivot největšího u nás žijícího brouka, roháče obecného, trvá jen několik letních měsíců, ovšem ne každý ví, že jeho aktivnímu období s rohy předchází čtyři, ale někdy i sedm let dlouhé stadium larvy, z níž se líhne. Zajímavý život mají i bezobratlí sklípkani – dožívají se 25 až 30 let, ovšem jen samičky, protože samci hynou již po čtyřech letech. Mezi ptáky jsou proslulými staroušky papoušci. Žako, ara i kakadu obvykle slaví osmdesátku a nikomu to nepřijde divné. Ovšem když se stejným věkem pochlubí orel skalní, nikdo nechce věřit. Havrani a holubi nám nad hlavami létají jen 12 až 15 let.\nFoto: Ian Duffield, Shutterstock.com\nOrel skalní je po příbuzném orlovi mořském druhým největším dravcem žijícím u nás\nPejskaři asi vědí, že malá plemena se dožívají průměrně 13 let (čivava 12 až 20), zatímco velký pes žije jen průměrně 8 let. U koček je třeba rozlišovat, jestli si žije v pohodě domácího pelíšku, to si ho pak může užít 12–18 let (nejstarší kočka prý měla 28), ovšem pokud je jejím teritoriem ulice, pak mluvíme o zhruba 3 až 5 letech. Závojnatka neboli zlatá rybka vám může plnit přání až 10 let, ovšem ta nejstarší se dožila úctyhodných 43! A pokud najdete odolného ptačího rekordmana, můžete mít andulku v kleci i dlouhých 29 let!\nFoto: Vyaseleva Elena, Shutterstock.com\nNejpopulárnější u nás chovaný papoušek se dožívá průměrně 5 až 8 let, ale jsou i dlouhověcí přeborníci\nMěli jste doma psa nebo kočku nezvykle dlouho? Napište nám!


Usnadnění cest do Polska | Autoservis Magazín.cz\nHome » Aktuality » Usnadnění cest do Polska\nUsnadnění cest do Polska\nSpolečnost DKV Euro Service upozorňuje na spuštění nového mýtného systému v Polsku pro vozidla s celkovou hmotností vyšší než 3,5 t. Satelitní systém e-Toll je v provozu od června, přechodné období však potrvá do konce září.\nPolsko přechází z dosavadního mýtného systému viaTOLL na elektronický mýtný systém KAS (SPOE KAS), zvaný také e-TOLL. Polské mýto na základě technologie GNSS se vztahuje na vozidla s celkovou hmotností více než 3,5 ty provozovaná v rámci státní sítě dálnic a mezinárodních silnic. Přenos dat o poloze vozidla do systému bude zajišťovat palubní jednotka OBU, externí lokalizační systém ELS (External Localization System) nebo aplikace e-TOLL PL pro mobilní telefony. Nejzazší termín pro vrácení případných zůstatků na účtu systému viaTOLL je 30. září 2022.\n„Polská vláda plánuje ukončit provoz současného mýtného systému 30. září. Do té doby od června platí přechodné období. Dopravci budou mít dostatek času na registraci, výměnu palubních jednotek a vyřízení všech potřebných formalit. Během tohoto období mohou využívat současné palubní jednotky viaBOX. DKV svým zákazníkům celý proces, stejně jako u ostatních mýt, významně usnadní,“ říká ředitel české a slovenské pobočky DKV Euro Service Lukáš Ondráček.


Kde se bere to neustálé citování z wikipedie?\nAno, wikipedie je nesmírně šikovná věc, když něco nevím, ale není to přece spolehlivý relevantní zdroj! Do wikipedie píší články samotní uživatelé, nikdy nemáte jistotu, že je to správně. Není to encyklopedie, ta je totiž před vydáním několikrát zkontrolovaná odborníky na danou problematiku. Dětem na školách se zakazují dělat z wikipedie referáty právě proto. Jediné plus máte, že se k tomu použití alespoň přiznáte....\nA zase nadpis hodný bulváru.\nJe to dravec, tak holt zabíjí. Copak jsme na tom my lidé lépe? Podle téhleté logiky bych jako zabijáka mohl označit kdejakou babku, která se láduje třeba kuřetem. Sice pro ni toho ptáka zabil někdo jiný, ale pokud si uvědomím jak to kuře přišlo na jatkách o život, tak ve srovnání s tím je ta kosatka hodně mírumilovná.\nMoby Dick - vorvaň\nTak už to konečne opravíte, vy lupy?\nVčera ráno jsem potkal svého prvního letošního Běláska Zelného.V prvním páru nožiček nesl Ferdu Mravence,ve druhém Brouka Pytlíka a beruškou ve velmi nevhodné pozici Ve třetím miniaturní jadernou bombu,ve čtvrtém páru nožiček,silně naštvaného Hlemýždě Zahradního doprovázeného třemi Š,tak vám do toho nic eníkvory Obecnými,v pátém páru nožiček nesl nezkutečně nakrknutého Vorvaně a všichni se kolektivně na vaši redakci.Poradil jsem jim směr Praha ať se dál doptají .Jen jsem vás chtěl varovat\nPS: Pokud se vám nelíbí počty nožiček,tak vám do toho nic není,na Idnes může být stonožka i Ferdou.\nKosatka je mořský vlk.\nJejich specialitou jsou verlibí mláďata (to "i" nevim ), která nepustí k hladině, tím je utopí, vykousnou jim játra\na jedou pro další.\nTím nechci říci,že by se měly hubit! Teké milovníci kočiček, by měli vidět kočku, jak 2 až tři hodiny\nmučí kuře, či myš než je zabije.\nRe: Kosatka je mořský vlk.\nno "verlyba" by taky nevypadala nic moc...\nale nebudu zlej a naučím tě to: je to velryba (jako VELká RYBA)\nJediná velryba, která ve stádu odvádí daně a podporuje tak celou skupinu....\nVypadá jak boeing po nouzovém přistání na vodě :)\nOkamžitě by na místo měli vyrazit japonští vědci, ti jsou s výzkumem velryb na špici\nRe: Vypadá jak boeing po nouzovém přistání na vodě :)\nPrávě jsem chtěl napsat něco podobného. Jistý druh výzkumu, navíc poblíž japonských vod by měl být před jistou skupinou lidí přísně utajen\nHrozně mě rozčilují lidské zrůdy\nKteří by tak nádherné zvířata zabíjela pro maso. Nesnáším za to Japonce.\nRe: Hrozně mě rozčilují lidské zrůdy\nco si myslet o národu,který vzrušují fekální sexuální praktiky....\nA představ si že považují Evropany za prasata...\nJaponci jsou strašná prasata. Ani si nechci představovat, co musí dělat za prasárny, aby měli nejvyšší průměrný věk dožití.\nDomnívám se, že nejsi sám.\nKosatky se naštěstí nikdy moc nelovily :)\nHrozně mě rozčilují zrůdy, ktere kvůli své zvířemilovné perverzi ničí nádherné a mnohem více užitečné rostliny\nMilitantni vegetarian ?\nI řepa červená má duši otevřenou, čistou jak dítě bezbranný, vůbec ji nenapadne, že přijde vrah s motykou a čas se navždy zastaví\nTak lidi -dost, slyšíte - dost, Prosím vás - nechtě květák žit\nProč píší, že je to velryba zabiják?\nKoho zabila, že v tomhle vyniká nad ostatními velrybami?\nRe: Proč píší, že je to velryba zabiják?\ntak se proste kosatkam rika\nNo, v angličtině, ale tady je to akorát matoucí\nVzniklo to degerací. Velrybáři zpozorovali, že kosatky zabíjí i velké velryby, tudíž tomuto delfínovi říkali ,,killer of whales". Později se to rozšířilo na ,,Killer whale". A jinak jsou kosatky dravé velmi žravé a jedná se o úspěšné lovce, kteří jsou schopni dostat i skutečně velké druhy kytovců. Ta přezdívka ,,zabiják" by seděla, ovšem v češtině je to opět trošku komplikované: v anj je slovem ,,whale" myšlen i kytovec obecně. Tady ale rozlišujeme delfíny a velryby. Kosatka je druh delfína.\namen.Presne tak to bylo\njaponci uz pripravuji\nRe: japonci uz pripravuji\nPokud vim japonci delfiny nejedi, jen velryby.\ntohle není delfín, ale kosatka.\njak asi chutná???\nmaso z normální verlyby je celkem chutné, ale tohle musí být delikatesa ...\nRe: jak asi chutná???\nskoda,ze orky lidi nelovi.Ty bys byl urco pochoutka a ani by si nechybel..\nTahle rybka velikosti přerostlého delfína má být legendární Moby Dick?\nKosatka JE delfín. Vaše slova jsou stejný nesmysl jako ,,Fábie velikosti přerostlého auta" :)\nho příští týden uloví.Pak se zjistí,že uplavala nafukovací velryba japonským dětem.\nNebo Sarah Palin...\nNení to jen nějaká ruská finta?\nJako třeba Akula natřená na bílo...\nAž na to , že Moby Dick byl vorvaň a ne kosatka a kosatka není velryba tak tak je to vše v " pořádku " .\npro kristalovy lupaky je velryba vsechno co plave a je vetsi nez voni\nBěžný standart článků na idnesu.\nNechci se lupařů nějak moc zastávat, ale píšou to v posledním odstavci článku.\nto ma byt ta novinarska nadsazka, jim to prijde vtipne , ze ze sebe udelaji DEB..Y.\nA to ospravedlnuje chybu v nadpisu clanku?\nClanek jsem necetl, stacil mi nadpis a je mi jasne, ze to bude text plny sprostaren...\nk harpunám! yarrr!\nRe: k harpunám! yarrr!\nJak jinak .. chudák zvíře .. jakmile se trošku odlišuje, už nikdy nebude mít klid ..\npan Hajek asi Moby Dicka\nnecetl, jinak by nemohl davat do roviny kosatku a vorvane...\nRe: pan Hajek asi Moby Dicka\nNa konci to uvádí na pravou míru, nicméně nadpis je opět nejmíň za dva bludišťáky...\nstaci sa opytat!\n..zeleno hnede oci ..ked je pokojna viac hnede a ked je zuriva abo chorlava viac zelene..a zrovna je zuriva a hladna ...\nRe: staci sa opytat!\na jak to víš? podle mě je zajímalo, jestli nemá oči červené, jako většina albínů\nnema ale zrak ma na figu\nKosatka je kosatka, žádná "velryba zabiják". Nebo se teď také říká "želatínová ryba" místo medúza nebo "dračí moucha" místo vážka?


Picek: Konečné slovo ke gripenům řekne příští vláda — ČT24 — Česká televize\nČáslav - Gripeny stvrdí kabinet vzešlý z předčasných voleb, vláda Jiřího Rusnoka mu připraví vše potřebné, aby prodloužení smlouvy o pronájmu nadzvukových stíhaček měl co nejjednodušší. Předeslal to při návštěvě premiéra na letecké základně v Čáslavi ministr obrany Vlastimil Picek. Náčelník Generálního štábu Petr Pavel doufá, že příští vláda už nepovede vleklé emotivní debaty o pronájmu letounů a že nebude uvažovat o žádných jiných alternativách.\n„Vlastní rozhodnutí provede pravděpodobně až příští vláda, ale tato vytvoří maximálně vhodné podmínky k tomu, aby měla rozhodování opravdu jednoduché,“ uvedl ministr obrany při návštěvě premiéra na letecké základně v Čáslavi. Podklady k prodloužení pronájmu strojů se v tuto chvíli nacházejí v meziresortním připomínkovém řízení. Vláda se materiálem bude zabývat v nadcházejících týdnech.\nPremiér při návštěvě letecké základny zopakoval, že pokročilá vyjednávání nyní čekají na rozhodnutí české vlády. „Velmi obecně řečeno, prodloužení smlouvy musí zajistit úroveň služeb, kterou máme dnes, s tím, že se to odehraje za podstatně lepších ekonomických podmínek, než tomu bylo dosud,“ podotkl Rusnok. Specifikovat parametry dohody nemohl.\nPremiér a ministr obrany na letecké základně v Čáslavi\nPremiér v demisi si vyzkoušel i kokpit stíhačky: „Na nás obézní lidi je to hodně štíhlé, jinak spousta obrazovek, respektive tři, a hodně čudlíků.“\nJedinou cestou pro armádu jsou gripeny, tvrdí armádní šéf\n„Doufám, že už tu není otázka jestli, ale kdy. Z našeho pohledu jsme udělali maximum, abychom se vyhnuli emotivním debatám a bavili se o racionálních argumentech. Věřím, že tato vláda ani ta příští už jinou variantu než prodloužení kontraktu na gripeny projednávat nebude,“ prohlásil náčelník generálního štábu.\nVýdaje na obranu už nemají klesat\nRusnok také nechce dál snižovat výdaje na obranu, řekl dnes před návštěvou čáslavské základny. Pokud se bude dařit ekonomice, je vláda připravena financování armády zvýšit. Ministr zahraničí v demisi Jan Kohout doplnil, že vláda zkoumá možnosti dalšího zapojení do vojenských misí, a to nejen v rámci EU a NATO, ale také pod hlavičkou OSN. Premiér potvrdil zachování závazku nesnižovat již dále výdaje na obranu ve vztahu k HDP. „Což by de facto mělo znamenat, že se budou mírně zvyšovat tak, jak se bude mírně zvyšovat, předpokládáme, ekonomický výkon ČR,“ prohlásil Rusnok.\nUdálosti o gripenech


Vliv světla a osvětlení na člověka - TZB-info\nTZB-info / Elektrotechnika / Osvětlení / Vliv světla a osvětlení na člověka\nVliv světla a osvětlení na člověka\nPři návrhu všech druhů osvětlení (umělého, denního i sdruženého) se zpravidla za jediný bod zadání považuje vytvoření příznivých světelných podmínek pro uživatele prostor. Zapomíná se ale, že všechny druhy světla a osvětlení působí na člověka a na živé organismy vůbec i jinými vlivy. Ty jsou velmi důležité pro tělesnou i psychickou pohodu člověka a mohou velmi významně ovlivňovat jeho zdravotní stav.\nPři navrhování a realizaci všech druhů osvětlení - tj. osvětlení umělého, denního nebo sdruženého - ve vnitřních prostorech budov se zpravidla za hlavní považuje vytvoření příznivých podmínek pro dobré vidění předpokládaných zrakových úkolů pro uživatele těchto prostorů z hlediska jejich rozmístění, obtížnosti úkolů a jejich časového rozložení. Přitom se přihlíží zejména k platným normativním dokumentům a jejich požadavkům, vyplývajícím z parametrů zrakových úkolů včetně snahy po docílení zrakové a celkové pohody z hlediska příjemného prostředí při vnímání zrakem.\nJe však nezbytné připomenout, že všechny druhy světla a osvětlení působí na člověka a na živé organismy vůbec i jinými vlivy. Ty jsou velmi důležité pro tělesnou i psychickou pohodu člověka, pro optimální funkci celého jeho organismu i jednotlivých orgánů a mohou velmi významně ovlivňovat jeho zdravotní stav. Nesoulad mezi osvětlením a funkcemi lidského organismu může vyvolávat závažné zdravotní obtíže.\nV dalším textu tohoto článku jsou shrnuty nejdůležitější skutečnosti o tomto působení i nejnovější poznatky z poslední doby. Je připojena i stručná zmínka o možnostech léčebných metod s použitím světla, které se sice již vymykají z oblasti osvětlování, ale velmi dobře dokreslují mnohostranné vlivy světla na člověka.\nVliv na biologické rytmy\nVývoj člověka probíhal od dávných dob v podmínkách neustálého pravidelného střídání světla ve dne a tmy v noci v závislosti na rotaci Země. Již před lety bylo zjištěno, že celá řada biologických funkcí v lidském organismu se výrazně mění v rytmu odpovídajícímu tomuto střídání, který byl označen jako cirkadiánní rytmus podle toho, že trvá přibližně jeden den (latinsky circa diem).\nV tomto biologickém rytmu mozek programuje funkce celého organismu i jednotlivých orgánů tak, aby co nejlépe vyhovovaly požadavkům kladeným na člověka z hlediska vykonávaných činností v různých denních i nočních dobách. Někdy se tato funkce mozku označuje jako cirkadiánní hodiny. Nejdůležitější přitom ovšem vždy byla a dodnes je co nejlepší připravenost organismu k aktivitám nebo k odpočinku, ať již v dávné minulosti šlo o získání potravy lovem či únik před hrozícím nebezpečím, nebo dnes o co nejlepší výkony v různých pracovních aktivitách a na druhé straně o co nejlepší regeneraci organismu a odstranění únavy při odpočinku.\nKaždému asi nejznámější a nejbližší je pravidelné kolísání připravenosti organismu buď k odpočinku a ke spánku (ospalost večer), nebo k aktivitám a práci po ranním probuzení a zahájení denních činností. To je řízeno hlavně změnami ve vylučování hormonu melatoninu, který se často označuje jako spánkový hormon a jehož kolísání v závislosti na střídání světla a tmy je velmi dobře prozkoumáno. Obdobně ovšem kolísají i další tělesné funkce, jako například tělesná teplota, krevní tlak, tepová frekvence a četné jiné.\nMozek dostává informace o změnách světla a tmy ze zvláštních gangliových buněk v sítnici oka (tedy nikoliv z tyčinek nebo čípků, určených k vidění), které obsahují melanopsin sloužící k detekci světla. Tyto buňky zaznamenávají celkovou úroveň a trvání osvětlení, ale nereagují na jeho náhlé změny. Informace o stavu osvětlení předávají řídicímu orgánu v mozku zvanému suprachiasmatické jádro (SCN). To potom dává signály těm částem mozku a orgánům, které kontrolují cirkadiánní procesy.\nNapříklad pro řízení produkce melatoninu dává SCN signál paraventrikulárnímu jádru a přes ně se dostane až k epifýze, která tento hormon vyrábí. Na základě informace o setmění dostane epifýza signál, aby začala produkovat melatonin a připravila tak celý organismus ke spánku. Ráno opět po informaci o stoupající úrovni denního světla přijde opačný signál k zastavení produkce tohoto hormonu.\nObdobně se řídí i produkce jiných hormonů, mezi jinými i dnes dobře známého adrenalinu. Hormon kortizol, který se označuje zpravidla jako stresový hormon, má ráno sekreci asi 10x až 20x vyšší než v noci, protože připravuje organismus na nutnost reagovat na nejrůznější zátěže a nečekané situace během dne.\nTypický cirkadiánní rytmus fyziologických procesů u člověka, který vstává brzo ráno, obědvá okolo poledne a v noci spí (rytmus může být ovšem v konkrétních případech ovlivněn různými okolnostmi, jako je teplota prostředí, doba jídla, stres, cvičení aj.), probíhá zpravidla takto:\n2.00 h: Nejhlubší spánek\n4.30 h: Nejnižší tělesná teplota\n6.45 h: Nejprudší vzestup tlaku krve\n7.30 h: Končí vylučování melatoninu\n10.00 h: Největší čilost\n14.30 h: Nejlepší koordinace\n15.30 h: Nejkratší doba reakce\n17.00 h: Největší kardiovaskulární účinnost a svalová síla\n18.30 h: Nejvyšší tlak krve\n19.00 h: Nejvyšší tělesná teplota\n21.00 h: Začíná vylučování melatoninu\n22.30 h: Jsou potlačeny pohyby střev\nPoruchy biologických rytmů\nNesoulad mezi průběhem střídání světla a tmy a denním režimem může vyvolávat lehčí nebo i velmi závažné poruchy. Je dobře známo, že takové poruchy a nutnost vyrovnávat narušení cirkadiánního rytmu vyvolává náhlé přemístění člověka do jiného časového pásma, například při cestách na jiné kontinenty. Proto třeba sportovci při účasti na světových soutěžích cestují ze vzdálených zemí buď bezprostředně před závodem, nebo lépe s takovým časovým předstihem, aby se jejich cirkadiánní rytmus mohl plně vyrovnat s místními podmínkami.\nVelmi nepříznivě se mohou na člověku projevit rozdíly v synchronizaci biologických rytmů zejména v případech, kdy vznikají časové posuny jednotlivých činností proti dennímu rytmu, jako tomu je u pracovníků s posunem směn, při práci v noci (například i studium), kdy se sice aktivity posunují do noční doby, ale není možné přitom ovlivňovat produkci hormonů (např. melatoninu nebo kortizolu), tělesnou teplotu atd. U takových osob se časem zvyšuje výskyt srdečních chorob, potíží se zažívacím traktem, poruch spánku i jiných obtíží.\nNarušení cirkadiánních rytmů se objevuje zákonitě ve velké míře v takových případech, kdy nejsou úroveň a trvání denního osvětlení dostatečné k jejich synchronizaci, zejména v zimním období s krátkým dnem a v krajinách s vyšší zeměpisnou šířkou. K tomu ještě mohou přispívat místní podmínky, například vysoká a hustá zástavba omezující přístup denního světla, celodenní pobyt v místnostech s nedostatečným denním osvětlením nebo s pouze umělým osvětlením a podobně.\nU významné části populace při takovém deficitu denního světla vznikají charakteristické příznaky a obtíže, jako zvýšená únava, ospalost, snížená aktivita a výkonnost, apatie, růst tělesné hmotnosti, bolesti hlavy atd.\nTyto příznaky se označují jako syndrom SAD (seasonal affective disorder), který je možné popsat jako sezónní rozladění organismu. Například v USA celkem postihuje podle odborných podkladů tento syndrom v období od října do března v průměru přibližně 5 % obyvatelstva, ale v New Yorku vzhledem k nepříznivým místním podmínkám (velmi vysoká zástavba) a větší zeměpisné šířce je tento podíl asi 10 %.\nObtíže vznikající při tomto syndromu je možné odstranit nebo alespoň podstatně zmírnit pravidelným působením umělého osvětlení s vysokou úrovní a po přiměřeně dlouhou dobu (jde o osvětlenosti v tisících luxů a potřebná doba pobytu v tomto osvětlení je závislá na jeho úrovni).\nMěření času živými organismy\nV devadesátých letech byla věnována velká pozornost výzkumu ještě dalších způsobů měření času živými organismy, který přinesl překvapující výsledky. Bylo zjištěno, že vlastně každá buňka určitým způsobem měří čas a funguje v časovém rytmu. Například lidská buňka v laboratorních podmínkách na misce pod konstantním osvětlením stále pokračuje ve 24hodinových cyklech genové aktivity, ve vylučování hormonů a v produkci energie a odchyluje se od této doby pouze o několik minut.\nNově byla zjištěna i skutečnost, že v jednotlivých orgánech a tkáních nejen u lidí, ale také u mnoha dalších živočichů jsou buňky fungující v cirkadiánních rytmech nezávisle na řízení mozkem tak, že jejich cykly jsou vzájemně posunuty a vrcholí rozdílně během celého dne i noci. Přitom si však mozek zachovává kontrolní funkci v tom smyslu, aby i při posunutí cyklů byl dodržován 24hodinový rytmus.\nZávažným objevem bylo, že lidský mozek je schopen měřit i krátké a velmi krátké časové intervaly pomocí soustavy nervových buněk v mozkové kůře, které fungují jako oscilátory a vysílají nezávisle na sobě a bez jakékoliv koordinace každá jinou frekvenci v rozsahu 10 až 40 cyklů za vteřinu. Rozhodující pro schopnost měření je skutečnost, že při závažném vnějším podnětu začnou tyto buňky vysílat svoje odlišné frekvence od jednoho společného momentu bezprostředně po onom podnětu, mají tedy společný start. Vzájemné poměry oscilací jednotlivých buněk se po každém odstartování shodně opakují a podle toho je potom soustava neuronů schopna stanovit se značnou přesností dobu, která od onoho startu vnějším podnětem proběhla.\nTato schopnost byla označena jako intervalový měřič času (interval timer) a přirovnává se ke stopkám používaným třeba ve sportu. Uplatňuje se v nejrůznějších situacích s časovým rozsahem od zlomků vteřiny až po několik hodin. Příkladem může být běžná situace na křižovatce při čekání na zelenou, kde máme odhadnout, za jak dlouho se rozsvítí, abychom včas a bez zdržování ostatních vyjeli. Také při různých sportech je důležitý odhad, kdy a jak reagovat na akci soupeře nebo na změněnou situaci během závodu. Velmi závažným požadavkem je přesný odhad časového intervalu nepochybně u hudebníků, zejména při součinnosti více osob nebo celých souborů. Schopnost přesného odhadu se dá cvičením zlepšovat.\nNa rozdíl od oscilátorů, měřících krátké časové úseky, které mohou být nastaveny okamžitě, trvá změna nastavení cirkadiánních rytmů dny a někdy i týdny (změna trvání dne nebo posun časových pásem).\nV poslední době byla věnována pozornost i tzv. mitotickým hodinám (mitosa - dělení buněk). Buňka v lidském těle se může dělit nejvýše 60x až 100x. Pak se však její růst náhle zastaví; buňka sice dýchá, metabolizuje, pohybuje se, ale už se nikdy znovu nedělí. Kultivované buňky dosáhnou tohoto stavu po několika měsících, ale buňky v živém organismu žijí podstatně déle.\nLéčení pomocí světla\nMezi závažné účinky osvětlení na člověka náleží i možnosti léčení některých chorob nebo zdravotních stavů pomocí světla. Již dlouho je používána léčba světlem například u novorozenců při hyperbilirubinémii (novorozenecká žloutenka) ozařováním speciálními světelnými zdroji nebo i denním světlem.\nV současné době se vyvíjejí léčebné metody založené na fotodynamické terapii, které vycházejí z toho, že některé látky a sloučeniny mohou být působením světla aktivovány tak, že působí jako toxiny a mohou rozrušovat tkáně, ve kterých jsou obsaženy. Takové látky se cíleně podávají takovým způsobem, aby se hromadily v nežádoucích tkáních a po aktivaci světlem pomáhaly k jejich odstranění nebo zastavení nežádoucího růstu. Bylo již dosaženo nadějných výsledků v řadě oblastí, zejména při léčení zhoubných nádorů, u kožních chorob, u leukémie, při odstraňování autoimunitních obtíží při transplantacích, ale také v očním lékařství. V neposlední řadě se používá této metody i při odstraňování aterosklerotických plátů v artériích pro zlepšení průchodnosti a zásobování krví důležitých orgánů a tím předcházení infarktů a dalších obtíží.\nJe možné zmínit se ještě o nejnovějším využití světla při diagnostice zhoubného bujení, založeném na speciálním druhu spektroskopie (Raman) pomocí laseru. Při ní se může ozařovat nejen odebraný vzorek lidské tkáně, ale i živá tkáň při vyšetření pacienta. Aby se zamezilo možné rušivé fluorescenci tkáně, používá se při této spektroskopii vlnové délky 1064 nm. Tímto způsobem je možné velmi rychle rozlišit normální zdravou tkáň a tkáň napadenou zhoubným bujením i stanovit hranici mezi nimi, což může mít velký význam pro včasné léčení, případně záchranu života.\nZ uvedených údajů je zřejmé, že při návrhu všech druhů osvětlení - umělého, denního i sdruženého - je nezbytné vždy posuzovat nejen vlastní podmínky vidění pro dané zrakové úkoly podle příslušné normy, ale hodnotit komplexně celkový vliv všech druhů osvětlení na člověka v jejich vzájemné návaznosti a překrývání během celého dne i roku. Jen tak je možné vytvořit pro uživatele vnitřních prostorů budov nejen dobré podmínky osvětlení nezbytné pro vidění, ale také optimální životní prostředí během celého života od nejranějšího věku, důležitého pro zdravý vývoj, až po pokročilý věk se stoupajícími nároky na úroveň a kvalitu osvětlení při snižujících se schopnostech zrakového orgánu.\nTo ovšem předpokládá důslednou koordinaci a součinnost všech druhů osvětlení již od počátku projektového řešení budovy až po realizaci i správné užívání při provozu budovy v souladu s charakterem a časovým i místním rozložením všech činností uživatelů jednotlivých vnitřních prostorů.\n/1/ Karen Wright: Times of our lives ; Scientific American 9/2002, s. 40 - 47\n/2/ Smolensky M., Lamberg L.: The body clock guide to better health. Henry Holt and Co, 2000\n/3/ Palmer J. D.: The living clock. Oxford university Press, 2000\n/4/ Rao S. M., Mayer A. R., Harrington D. L.: The evolution of brain activation during temporal processing. Nature Neuroscience, vol. 4, č. 3, s. 317 - 323, březen 2001\n/5/ Lane N.: New light on medicine. Scientific American 1/2003, s. 26 - 33\nAutor: Ing. arch. Jiří Matoušek\nZdroj: Elektroinstalatér 5/2003\nMerbon IDE pro začátečníky\nOsvětlení fotbalového hřiště fotbalového klubu RAFK Rajhrad


Volvo S60 Polestar - nová speciální edice | Vše o autech\nÚvodní » Automobily » Volvo S60 Polestar - nová speciální edice\nAutomobilka Volvo uvedla na trh svoji prémiovou edici S60 z řad středně velkých prémiových limuzín. Tyto vozy se dočkaly celé řady atraktivních úprav, které z nich dělají skutečně luxusní vozy s dynamickým vyzněním.\nPod kapotou nového modelu lze nalézt čtyřválec 2,0 l se sekvenčním turbodmychadlem a kompresorem o celkovém výkonu 270 kW, tedy 367 koní. Na rozdíl od základního provedení dvoulitrového čtyřválce dostala verze v modelech S60 Polestar větší turbo, nové ojnice, jiné vačky, výkonnější palivové čerpadlo a vzduchový filtr spolu s upraveným sáním. Úpravy zaznamenal také výfukový systém vozu a osmistupňová automatická převodovka s ještě rychlejším řazením.\nZajímavost: Sedan Volvo S60 Polestar je schopný zrychlit z nuly na 100 km/h za 4,7 sekundy.\nV interiéru vozu na vás udělají dojem především sportovní sedadla s koženým čalouněním, doplněná černým polstrováním stropu. Výběr je možný z černého provedení Offblack, nebo béžového odstínu Soft Beige. Nepřehlédnutelná je také řadící páka a volant s výrazným prošíváním. K dispozici jsou dva druhy dekorativního obložení interiéru a to standardní hliníkové v provedení Milled Aluminium a na přání dostupné černě lakované Piano Black.\nTip: Více informací, včetně shrnutí dostupných recenzí o tomto luxusním voze se dozvíte v článku: Volvo S60 Polestar: novinky a recenze\nV případě exteriéru je k dispozici několik nových barev včetně expresivního modrého metalického odstínu Mussel Blue a pískového laku Luminous. Je možné si vybrat mezi dvěma novými typy kol, a to 17" kola Rodinia s výbrusy v provedení Diamond Cut a 18" kola Tucan. Nové modely jsou vybaveny řadou dekoračních prvků, které podtrhnou luxusní vzhled celého vozu. Za zmínku stojí například upravená maska chladiče s chromovanými žebry a integrované koncovky výfuku.\n>> Máte zájem o nové Volvo S60 Polestar? Kontaktujte Auto Staiger.


Sardinie | MilanDamek\n17.3.2017 admin admin 0 Comments\nMá letošní příprava na sezónu trošku jinak, než běžně. Loni jsem se připravoval nás sezónu v Benidormu. Letos jsem zvažoval mnoho variant, Nakonec jsem se rozhodl pro italský ostrov Sardinie. Výhodou byla velmi dobrá dostupnost letecky z Krakova přímo Cagliari. Kde na mě už čekal kamarád Alberto\nOlla, který mi pomohl zajistit ubytování a dopravu po ostrově.\nBydlím v městečku Settimo San Pietro nedaleko Cagliari. Mám zde skvěle zázemí, kde mám vše co potřebuji k tréninku a regeneraci. Hlavně vynikající startovací bod pro tréninky, když chci na traily, tak jedu na traily a za deset minut jsem na úžasných trailech. nebo je libo kopce? Tak se rozjedu a jedu hodinu, krásnými šotolinami do kopce až do výšky 1000 m.n.m.. Pro volné dny je zcela ideální jízda na pláž a zpátky, což je jízda po rovině a místní pláže jsou opravdu fantastické.\nPrvní dny jsem chtěl jezdit delší tréninky. Tak jsem jezdil volně a déle. Již první den jsem si to zde zamiloval. Vydal jsem se do hor a využil toho, že nemam silničku a můžu jezdit, kde se mi zachce. Toho se držím opravdu doslova, jelikož jsem tam ztroskotám na skaliska kde, kde cesta už je možná jen za pomoci padáku. Druhý den poprvé vyrážím a Albertem, ten v 13 hodin zavře krám a jde na trénink. Vyrážíme svižným tempem, ještě s jeho kamarádem, ale ten s námi jel asi jen 3km. Pak už nevím kde, byl. Poznávám první traily a jestli jsem byl první den nadšený tak druhý jsem byl snad v jiné galaxii. Vyjeli jsme na nejvyšší bod a poté dolu a dalšími brdky domu zde, už jsem se moc necítil a trošku se trápil. Alberto si to tancuje silově v kopcích jedna radost a já se trápím. Doma mam necelých 6 hodin. celkem nezvyklé dávat 3 den volno, ale nechci nic přepálit a tak vyrážím na obhlídku místních pláži. Další den, jedu čistě trénink po cestách a vychutnávaným si zdejší větrné počasí do poslední kapky, krásně slunný den, ale větrný a 5 hodin sám. Trošku psychologické cvičení. V neděli vyrážíme na společný trénink, jedeme zase do kopců a po prvním větším kopci kávička a jedem na další, dávamé svižný trénink jen 3,5 hodiny a zakončujeme ho na kopci obědem s Albertovou rodinou. Vynikající den …\nPostupem času přidáváme na náročností terénu a poznávám úžasné traily, kde se dá blbnou a čas vám letí, tak že si to ani neuvědomujete. Prostě jsem unešen místními terény a každý trénink je pro mne velkou zábavou a ohromnou radosti z jízdy. Velmi pozitivní lidé a úžasné počasí no prostě paráda.\nMezi tím, jsem ještě zapomněl zmínit, večeři s cyklisty, kde jsem potkal opravdu kupu skvělých lidí, kteří se kolem baví a je to pro ně zábava. Tyto a spoustu dalších Albertových kamarádu pravidelně vídám, navečer v jeho obchodě, kde se zastaví, jak do kavárny jen tak pobavit, jiní něco opravit na kole, třeba tak jako já že haha. Jsou taky strašně závislí na jedné aplikaci, cyklisté asi vědí jaké … Tak se těším na další dny a vynikající zážitky, ciao.


Davis Cup: Rumunům bude proti Česku chybět jednička Hanescu — Tenis — ČT sport — Česká televize\nDavis Cup: Rumunům bude proti Česku chybět jednička Hanescu\n6. 9. 2011 19:10, autor: ČT sport\nBukurešť - Rumunským tenistům bude v baráži Davisova poháru proti České republice chybět jednička Victor Hanescu. Kapitán Andrei Pavel se musí příští týden v Bukurešti obejít bez svého jediného hráče ve světové stovce, protože aktuálně 72. hráč žebříčku ATP je podle rumunských médií unaven a omluvil se.\nTomáš Berdych a Lukáš Dlouhý\n"Je to osobní rozhodnutí Victora, který kapitánovi řekl, že se cítí být unavený. Chápu ho, ale je to škoda, jelikož s ním bychom měli větší šance," řekla Ruxandra Dragomirová, bývalá tenistka a šéfka Rumunského tenisového svazu.\nDomácí jedničkou tak bude šestadvacetiletý Adrian Ungur (136. v žbříčku ATP), dvojkou Victor Crivoi (216.) a trojkou Marius Copil (238.). Kvarteto doplňuje jedenáctý deblista světa Horia Tecau, který loni i letos hrál finále Wimbledonu.\nÚčast Berdycha a Štěpánka stále nejistá\nČeský tým má v nominaci světovou devítku Tomáše Berdycha a Radka Štěpánka (25.), oba však aktuálně trápí zraněná ramena z grandslamového US Open v New Yorku a není jisté, zda budou moci hrát. V nominaci jsou také Lukáš Rosol a Jan Hájek.\nRadek Štěpánek a Tomáš Berdych v Davis Cupu\n"Nedělejme předčasné závěry. Hlavní je, abychom my nastoupili co nejsilnější, bez ohledu na sestavu Rumunů, kterou mohou měnit a taktizovat s ní, třeba i s ohledem na složení, v jakém se v Bukurešti objevíme," komentoval změnu v sestavě soupeřů český kapitán Jaroslav Navrátil.\nTenisté zabojují o udržení v Davis Cupu v plné síle, 1. 9. 2011\nŠtěpánek má zánět v rameni, doufá v účast v Davis Cupu, 6. 9. 2011\nZraněný Berdych odstoupil z US Open, 3. 9. 2011\nČeští tenisté se v baráži Davis Cupu utkají s Rumunskem, 13. 7. 2011


Řízení kreativního procesu podle Disneyho aneb naučte prase létat - BusinessVize.cz\nŘízení kreativního procesu podle Disneyho aneb naučte prase létat\nNeděle, 03 Leden 2010 12:03\tMartin Zikmund\tŘízení a optimalizace\nWalter Elias Disney byl geniální americký podnikatel počátku minulého století, který se proslavil zejména díky stejnojmenné společnosti Walt Disney Company a jejím legendárním kresleným postavičkám. Kromě nich je však tato společnost známa zejména ve světě managementu ještě jednou věcí – metodou řízení kreativního procesu prozaicky nazývanou Disney Creativity Strategy.\nTři místnosti pro tři názory\nWalt Disney Method je doslova ideálním lékem na typicky český negativistický přístup. Naprosto totiž odděluje fáze „bylo by super kdyby…“ a „to je blbost, to nikdy nevyjde.“ Tuto metodu využívaly a dost pravděpodobně i nadále využívají studia Walt Disney při tvorbě nových příběhů notoricky známých komiksových postaviček. V praxi ji lze ale využít i v libovolném jiném kreativním procesu, ať již připravujete reklamní kampaň anebo se třeba chystáte vyrazit někam na dovolenou.\nZákladem Disneyho strategie je fakt, že v každém z nás se nacházejí tři různí „trpaslící,“ kteří se podílejí a navzájem perou při vzniku každé naší myšlenky. Těmi trpaslíky jsou Snílek, Realista a Kritik. Převedeno z pohádkové formy do běžné mluvy je to optimista, realista a pesimista. Klíčový problém, který brzdí naši kreativitu, i ochotu k inovacím je ten, že všichni tři se hlásí o slovo naráz a že každý z nich má v určité fázi našeho života navrch. Zatímco u dětí je Snílek v jednoznačné převaze a Kritik se krčí kdesi v nedohlednu, tak u velké části dospělé populace v České republice je Snílek zapomenut kdesi za dveřmi dětského pokoje, Kritik sedí na trůnu a Realista se musí vždy hlásit o slovo. Disney ale přišel s doslova revolučním nápadem – všechny tři skřítky rozsadil a každému dal jeho místnost, kde se může plně projevit.\nNa návštěvě u Snílka\nKaždý kreativní proces tak začíná v místnosti u Snílka. Ta ve studiích Walta Disneyho skutečně existovala, byla patřičně prostorná a její vybavení nijak nelimitovalo představivost tvůrců komiksu. Klíčovým mottem Snílka je: „já chci.“ Pro Snílka je každý jeho nápad možný. Když bude chtít Snílek, aby prase mělo křídla, tak se bude snažit zajistit, aby křídla mělo a navíc aby létalo lépe než ptáci. Snílek nemůže vymyslet žádnou hloupost. Snílek jen vymýšlí dokonalé sny, které by sám chtěl prožít. Od toho, aby se prase naučilo létat, jsou tu jiní skřítci.\nRealista není pesimista\nJakmile je hotový váš sen o tom, co byste chtěli a jak by to v ideálním světě mělo fungovat, přichází na řadu Realista. Ten sídlil u Disneyho v jiné místnosti, která svým vybavením i vzezřením inspirovala k realistickým myšlenkám a otázkám. Úkolem Realisty totiž je, postarat se o to, aby šel sen realizovat. Realista neřeší, že je nemožné, aby prase mělo křídla. Realista řeší, co všechno udělat pro to, aby prase opravdu létalo a jak mu křídla zajistit. V reálném světě je tak úkolem realisty pro prase zajistit kluzák, uchycení k němu a způsob, jak prase dostat do vzduchu. Realista proto hledá konkrétní kroky k naplnění plánu i metriky ke zjištění, zda byl plán skutečně splněn. Aby měl pro svoji práci dostatek informací, musí komunikovat se Snílkem. Snílek na základě této komunikace upřesňuje své sny a přibližuje je více realitě. OK, praseti nemohou narůst křídla, nicméně s kluzákem může bez problémů létat.\nV Kritikově komůrce\nPoslední z místností Walta Disneyho byla tmavá, mrňavá a celkově nepříjemná komůrka, ve které přicházel ke slovu Kritik. Nebyl to ale ten typický český rejpal, byl to Kritik, který se snažil upozornit na reálná rizika neúspěchu. Je možné to stihnout? Vejdeme se do rozpočtu? Proč je důležité udělat všechny navrhované kroky? Atd. Všimněte si, že ani Kritik nikde neříká: „je blbost, aby prase mělo křídla.“ Úloha Kritika je spíše v tom upozornit na to, jak velký kluzák bude potřeba, jakou by měl mít nosnost, kde se sehnat prase pro daný projekt a jak bude vypadat bezpečný start a přistání takového prasete. Kritik přitom své otázky klade Realistovi a nikoliv Snílkovi, kterému by podobné „rýpání“ mohlo zkazit jeho současné, ale zejména i budoucí sny a nápady. Kritik tudíž ani neposuzuje prvotní myšlenku, ale plán její implementace, což je radikální rozdíl.\nS Disneym může i prase létat\nKlíčovým prvkem Disney Creativity Strategy je tedy rozdělení kreativního procesu do tří fází, striktní dodržování příslušných rolí a hlavně také postupná zpětná vazba. Velice důležitý je také fakt, že všichni tři trpaslíci chtějí, aby se projekt podařilo úspěšně realizovat. Pokud však Kritik zjistí, že by úspěšná realizace nebyla za daných podmínek možná, pak nejprve Realista zkusí upravit implementační plán a pokud ani potom Kritik nebude vidět dostatečnou pravděpodobnost úspěchu, upraví Realista po diskusi se Snílkem původní zadání. V celém procesu tak nikdo „není úplně padlej na hlavu,“ nikdo nevymýšlí „totální hlouposti,“ a nikdo jen „blbě nekecá.“\nOstatně zkusme si zrekapitulovat náš plán s létajícím prasetem:\nSnílek: „Chci, aby prase mělo křídla.“\nRealista: „Bohužel se mi nepodařilo najít způsob, jak praseti křídla zajistit. Nicméně, kdyby ti šlo o to, jak zajistit, aby prase létalo, tak to bych uměl.“\nSnílek: „To nevadí, já od začátku hlavně chtěl, abych mohl vidět prase létat. Ale přesto bych chtěl, aby tam nějaká ta křídla zůstala, i když praseti přímo nenarostou.“\nRealista: „Naším úkolem je, aby prase létalo a mělo při tom křídla. Vymyslel jsem, že při použití prasete o hmotnosti do 70 kg lze využít kluzák XY. Ten by roztáhlo motorové letadlo a prase by pak létalo.“\nKritik: „Jak ale zajistíme, aby prase na zemi za motorovým letadlem nabralo dostatečnou rychlost, když má malé nožičky. A jak zajistíme jeho bezpečné přistání?“\nRealista: „Tak to uděláme ve vodě. První bude sloužit k roztažení a řízení kluzáku s praseteme a z druhého člunu prase vzlétne a zpátky na něj přistane, jako se to dělá běžně s lidmi.“\nSnílek: „Super, máme létající prase s křídly!“\nKritik: „Super, našli jsme ověřený způsob, jak běžně bezpečně létají a přistávají živé objekty i těžší než 70 kg.“\nPoužitá literatura a další zdroje\n CAPODAGLI, Bill, JACKSON, Lynn. The Disney Way : Harnessing the Management Secrets of Disney in Your Company. United States of America : Center for Quality Leadership, 1998. 244 s. Dostupný z WWW: <http://www.scribd.com/doc/3123654/The-Disney-Way>. ISBN 0-07-012064-1 .\n TRICKEY, Keith V. The Walt Disney Creativity strategy. [s.l.] : [s.n.], 2004. 6 s. Dostupný z WWW: <http://www.wiredportfolio.com/blog/wp-content/uploads/2008/10/DisneyPaper.pdf>.\n Disney Creativity Strategy [online]. 2006 [cit. 2009-12-02]. Dostupný z WWW: <http://www.mycoted.com/Disney_Creativity_Strategy>.


Historie Omiše, Chorvatsko | NOVALJA\nO Chorvatsku Historie Chorvatska Historie Omiše\nOmiš býval chráněn hradbami ze tří stran a severní stranu chránilo horstvo. Taková situace se zachovala až do 19. století, potom byly hradby z velké části zbourány. Zbytky městských hradeb jsou i dnes viditelné na jednotlivých místech (kamenem označená část základů zdi na východní straně obecní budovy, zeď mezi Bastionem a Přístavní správou - Lučka kapetanija).\nVe středověku bylo pro Omišany důležitým zdrojem zisku pirátství. Omišané byli známí piráti, což jim velmi usnadňovala poloha města a jejich lehké a rychlé loďky. V dobách největšího tažení omišských pirátů stáli v jejich čele knížata Kačićové, kteří po dvě století veleli útokům na papežské galeje a obchodní lodě mocných Benátek, Dubrovníku, Splitu, Kotoru aj.\nTo všechno bylo důvodem častých válek a následujícího uzavírání smluv, které často končily placením poplatků Omišanům za svobodnou plavbu. Avšak každý mír s omišskými piráty byl krátkodobý a tak byly proti nim vedeny i dvě křižácké výpravy.\nPrvní tažení, které bylo ukončeno vítězstvím pirátů, vedl papež Honorius III. v roce 1221 kvůli útokům na křižáky, kteří pluli do Palestiny.\nDruhé křižácké tažení, ve kterém Omišané prohráli, vedli Benátčané v letech 1286 a 1287. To určitým způsobem znamenalo konec moci knížat Kačićů a jejich vlády v Omiši.\nPo Kačićích se pánové Omiše střídají a pirátství, i když ještě pořád činné, už pak nikdy nebylo tak úspěšné jako za vlády Kačićů. Následně městu vládly knížata Šubići, bratři Horvaté, kteří byli pod ochranou bosenského krále Tvrtka I., bosenský velmož Hrvoje Vukčić Hrvatinić, bán Ivaniš Nelipić, rodina Matka Talovce, která vládu města získala od krále Zikmunda, a bosenský vojvoda Stjepan Kosača.\nPoté co v roce 1409 Ladislav Neapolský prodal Dalmácii Benátské republice i Omiš v roce 1444 uznává vládu tohoto státu. Jeho součástí zůstává do roku 1797. Po zániku Benátek Omiš připadá Rakousku. Ale Bratislavským mírem z roku 1805, kterým končí válka Rakouska a Francie, se Omiš s celou Dalmácií dostává do francouzské správy. V roce 1813 toto území znovu získává Rakousko, jehož zůstává až do první světové války.\nV osadě Baučići bylo nalezeno mnoho antických zlomků (reliéfů, nápisů, náhrobních pomníků, lamp, mincí).\nPirátské dějiny názorně dokládají i městské tvrze Mirabella (Peovica) a Starigrad (Fortica). Z Peovice je vidět celý Omiš a z Fortice celý Bračský průplav, ostrovy Brač, Hvar a Šolta, Střední Poljica a ústí Cetiny. Pro pirátství to bylo nesmírně důležité, protože se mohlo z jednoho místa mít pod dohledem velké území na pevnině i na moři.\nV korytu řeky postavili piráti zeď pod vodou - Mostinu. Tato zeď byla velmi důležitá, protože nebyla pod vodou vidět, měla jen jeden otvor, který byl přizpůsoben omišským lodím a mohl se uzavřít řetězy tak, že lodě, které by se pokusily pronásledovat pirátské lodě, v něm uvázly.\nNa břehu Cetiny byla vystavěna i malá tvrz jménem Gomilica, která je zcela zbořena. Její úloha je spojována s Mostinou.\nNejdůležitější památky, které jsou dnes uchovány v městském muzeu, jsou kamenné zlomky s římskými nápisy z roku 33 a roku 51 našeho letopočtu. Z textů se usuzuje, že byly vytesány za vlády římských císařů Tibéria a Claudia a pravděpodobně patřili nějaké veřejné budově, pomníku nebo silnici, což nám dokládá důležitost osady, ve které byly takovéto pomníky stavěné. Nedaleko tohoto naleziště byl nalezen i mramorový portrét římského císaře Tibéria a velká část antického obětního oltáře věnovaného Augustovi. Na druhé straně tohoto kamene byly vytesány tři řádky dnes neúplného nápisu, ale méně zručně a menšími písmeny. Předpokládá se, že byl tento kámen součástí nějakého většího památníku, pravděpodobně Augustea.\nŽe tu byla v antických dobách velká a důležitá osada dokládají i římské hrobky, náhrobní stély a sarkofágy, které jsou na starém hřbitově. Z římského období pochází ještě jeden reliéf, na kterém je znázorněno staroitalské božstvo Libera.\nZachována je východní tvrz Turjun, na kterou byl dodatečně postaven kamenný erb dubrovnické rodiny Cicogne, a hradby s východní městskou branou, na které je latinský nápis z roku 1682. Poblíž této brány se nachází Městské muzeum. Nad vchodem do dvora muzea je zazděn římský náhrobní kámen, jehož nápis hovoří o ženě jménem Felicula. Je tam umístěna také deska knížete Miroslava ze 13. století, psaná bosančicí, nalezená na starém omišském hřbitově, omišská dukala, která je vydána v Benátkách roku 1579 a kterou se potvrzují omišské celní výhody, a části Radmanovy sbírky: anděl s erbem a nápisem, mramorová hlava ženy ze Salony a erb rodiny Papalić.\nStřed Omiše tvoří kamenné domy spojené uličkami a náměstími, na kterých probíhal veškerý život. Vyniká dům s renesančním oknem, ve kterém je správa Festivalu dalmatských klap (pěveckých skupin). Zajímavý je i renesanční „Dům šťastného člověka" nazvaný podle latinského nápisu na oblouku nad dveřmi, který v překladu znamená: "Děkuji ti, Pane, že jsem byl na tomto světě".\nNa rozdíl od východní brány, která je zachována, byla západní brána, která se nacházela na břehu řeky, rozbořena společně se zdmi v roce 1862. Nápis, který se kdysi nacházel na bráně, je vsazen do zdi, o kterou se dnes opírají dva domy. Na bližším Despotovićově domě se nachází nápis v chorvatštině a kamenná deska z roku 1811, která svědčí o letité historii náměstí. To existovalo i před rokem 1811. Bylo obklopeno kamennými domy ze severní, jižní a východní strany a na západní straně bylo ohrazeno někdejší městskou hradbou. Na důležitost náměstí upozorňuje i sloup hanby, na jehož kapitel je připevněn erb benátského providura, který se zde nachází pravděpodobně od roku 1617.\nOmiš má osm kostelů. Ve starých městských hradbách se nachází kostel sv. Michala, kostel sv. Ducha a kostel sv. Rocha, mimo hradby se nachází kostel sv. Petra, kostel sv. Lukáše, kostel sv. Marie, františkánský klášter s kostelem Panny Marie Karmelitské, kostel sv. Štěpána a zbytky kostela sv. Jana v Borku. Farní kostel v Omiši je zasvěcen sv. Michalovi. Byl postaven začátkem 17. století, o čemž svědčí i nápis v latině na bočních dveřích. Zvonice je z 18. století. Kostel stavěli místní stavitelé a vyznačuje se gotickými, renesančními a raně barokními znaky. Ve výklenku nad rozkošným kamenným vchodem je umístěna socha sv. Michala a okenní růže. Na zdech kostela se nacházejí erby benátských šlechticů a erb města Omiše. Kamenné erby je možno vidět i na domech bohatých rodin a portréty významných šlechticů na oltářních obrazech v kostele. Ve farním kostele se nachází luneta s vyobrazením zvěstování z 15. století, Seskupení Svatého Ducha a Ukamenování sv. Štěpána malíře Jakuba Paly mladšího a jeho dílny; Panna Marie Růžencová Mattea Ingolie; oltářní pallium přinesené z kostelíku sv. Lukáše, které znázorňuje Bohorodičku s dítětem, sv. Jiří, sv. Helenou a donátorem malíře Matteje Ponzoniho - Pončuna; gotický krucifix z 15. století sochaře Juraje Petroviće; zlatá monstrance se sedmi křišťálovými skly a barokní skříň k ochraně spisů, na které je mnišský erb. Kromě kostela sv. Michala se v městských hradbách nachází kostely sv. Rocha a sv. Ducha, které jsou odděleny kamennými schodišti, v jejichž rámci jsou vystavěny městské hodiny. Dům, který se opírá o schodiště kostela sv. Ducha má na svých zdech nápisy a erby, které potvrzují, že se tam nacházela městská správa, městská lóže, archiv a obilnice. Kostel sv. Petra na Priku, na pravém břehu Cetiny, se v dokumentech poprvé připomíná roku 1074 za vlády krále Slavce. V kostelíku jsou vestavěny raně křesťanské kamenné části (kapitel, trám nad dveřmi, kamenné mříže na oknech). Poblíž kostela byl benediktinský a později františkánský klášter. Splitský arcibiskup Pacific Bizza (1696-1756) založil v roce 1750 hlaholský seminář (zrušen 1879).\nKostel sv. Lukáše byl vystavěn v roce 1618 a byl mauzoleem rodiny Draškovićů-Bonitiů. V něm jsou i četné nápisy morálního obsahu v italštině. Nachází se na Starém omišském hřbitově poblíž kostela sv. Marie, který byl vystavěn na raně křesťanských základech. Spočívá na několika náhrobních deskách, ze kterých je nejdůležitější ta s erbem šlechtické rodiny Dražojevićů (z roku 1630). O františkánském klášteře zanechal vyčerpávající údaje františkán Stipan Vrljić, stavitel a první kvardián kláštera. Letopis, psaný bosančicí, hovoří o tom, jak františkáni, kteří byli ohrožováni stálými útoky Turků, utekli roku 1715 do přímoří, které tehdy bylo pod benátskou správou. Nejprve přicházejí do Rogoznice, aby byli roku 1716 pozváni do Omiše, kde dostali od omišských občanů darem pozemek a starý kostelík Panny karmelitské na Skalicích. Tam vystavěli klášter, kde se ubytovali na podzim roku 1718. Nový kostel v rámci kláštera byl vystavěn v roce 1741, protože zdi starého kostela byly chatrné a naprasklé a původní kostel se stal malým.\nNejen město Omiš mělo bouřlivou a bohatou historii. Poljické knížectví, které hraničilo s městem Omišem přírodní hranicí - řekou Cetinou a které leželo na území mezi dvěma řekami - řekou Cetinou na východě a řekou Žrnovicí na západě, i dnes dává nádech hrdosti potomkům dávných obyvatel Poljice. Poljica se rozkládala na 250 km2 a byla rozdělena na 12 vesnic (katunů) a vzhledem k pohoří Mosoru se dělila na Horní, Střední a Dolní Poljici. Poljica znamená zároveň starou selskou samosprávu, která je spojena s Poljickým statutem z 15. století a uzákoněním obyčejového práva. Poljický statut je spolu s Vinodolským zákoníkem jednou z nejstarších a nejdůležitějších chorvatských historicko-právních památek. Je psán chorvatskou ćakavicí. Důkazem poljické demokracie je skutečnost, že nejvyšší orgán Poljice bylo Národní shromáždění, které zahrnovalo všechen lid, který ve velmi důležitých okamžicích přímo činil rozhodnutí. S Národním shromážděním měl vrchní moc i Obćeni kupan sbor, který tvořili poljičtí šlechtici a katonská knížata. Sbor volil poljického knížete pod kopcem Gradcem, v Gatech v den poljického patrona sv. Jiří. Velký kníže byl v čele Poljického stolu. V 15. století uznali obyvatelé Poljic benátskou moc, platili Benátčanům poplatek, ale zachovali si svou samosprávu. Turecká moc se stále více rozpínala, takže obyvatelé Poljic, aby zachránili svoji samosprávu, platili zároveň Turkům i Benátčanům. Boje Turků a Poljicanů byly stále častější. Navždy je zaznamenala pověst o slavné hrdince Mile Gojsalićové, která obětovala svůj život, aby zničila Turky. Území Poljice je bohaté na kulturní památky - od pozdně antické villae rusticae ve vesnici Ostrvica a zbytků raně antického kostela v Gatech z dob císaře Justiniána a muzea Poljica až po zachované kostelíky na celém poljickém území. Toto území je bohaté prehistorickými hradišti a mohylami a především významným etnografickým dědictvím.\nDnešním nově vystavěným osadám na východ a na západ od Omiše předcházely staré vesnice, založené na úpatí hor kvůli úrodné půdě a jistější obraně od pirátských útoků. Na mořské pobřeží je přilákal turismus, který se stává v posledních desetiletích stále důležitějším způsobem výdělku. Krásou a stinnými plážemi vynikají Duće, Nemira, Čelina - Stanići, Ruskamen, Lokva Rogoznica, Marušići, Mimice a Pisak.


Menopauza - 9 největších mýtů | Rehabilitace.info\nVydáno v kategorii: Lidské tělo, Zdraví | Dne: 25 února, 2013 | Autor: Tým rehabilitace.info\nMýtus č. 1: Menopauza vždy způsobí zvýšení tělesné hmotnosti\nMýtus č. 3: Během menopauzy se ze ženy stává neurotická troska\nMýtus č. 5: menopauzy může odhalit pouze lékař\nMýtus č. 7: Ženy se mohou během menopauzy vyléčit samy tím, že se rozhodnou pro substituční léčbu estrogeny\nMýtus č.. 8: Během menopauzy ženy ztrácejí velké množství mozkové tkáně a některé dokonce i své vzpomínky\nCo si o nás o menopauze ještě můžete přečíst?\nTo, že klimakterium, nebo lidově řečeno přechod je přirozená součást života ženy nebyl vždy brán s takovou samozřejmostí jako dnes. Je jen otázkou štěstí a medicínského pokroku, že v současnosti dosahuje tak mnoho žen menopauzálních věku. Historie říká jen velmi málo o tomto jevu, protože v minulosti jen velmi málo žen žilo dost dlouho na to, aby se do „přechodu“ vůbec dostaly. Dnes ho úspěšně překonávají miliony žen po celém světě. Bohužel s klimakteriem se stále spojuje mnoho mýtů, které jsou často zdrojem úzkosti a neodůvodněného strachu. Zde jsou nejčastější z nich.\nTento mýtus určitě šíří nějaká dietní policie. Určitě není pravdivý. Jedná se o velmi obecně zavedena vyjádření, které navíc není ničím podložené. Rovněž není možné zobecnit, že všechny ženy dostanou během menopauzy návaly horka. Některé je jednoduše nikdy nedostanou. Tak je to i s váhou. Jedny mohou při menopauze nějaké to kilo nabrat, jiné zase ztratit.\nNaštěstí i tento mýtus se již podařilo vyvrátit. Výzkumníci v oblasti sexuality zjistili, že libido není spojeno s hladinou estrogenu, která v období menopauzy výrazně klesá. Kromě toho nejméně 50% žen, které se zúčastnily jejich průzkumu žádný pokles zájmu o sex neuvedlo. Výrazný nedostatek chuti na sex přiznalo jen méně než 20% z nich. To však může být způsobeno i předsudky a očekáváními. Nebuďte proto překvapená, když i během menopauzy bude váš milostný život stejně bohatý jako před ní.\nPředpokládat, že žena bude v menopauze hysterická je neopodstatněné a zavádějící. Faktem je, že pro některé ženy může být menopauza velmi klidné období, jiné ho prožívají intenzivněji. Existuje hned několik faktorů, které se na emocionálním prožívání menopauzy významně podílejí.\nKultura (To znamená, zda je žena ochotná přistoupit na substituční hormonální terapii. Například ve Spojených státech asi 46% žen v menopauze zkouší hormonální substituční terapie (HRT), zatímco v Japonsku, pouze 6%.)\nPravdou je, že menopauza se po padesátém roce života vyskytuje nejčastěji. Statistiky však ukazují, že přibližně jedna ze sta žen prochází obdobím menopauzy ve věku 40 let a dokonce méně. Průměrný věk žen v menopauze je v současnosti asi 52, avšak s průměrným věkovým rozpětím 45 až 55 let. Na margo toho je třeba poznamenat, že začátek menopauzy může nastat i v důsledku chirurgického zákroku. Chirurgicky vyvolaná menopauza je také označována i jako umělá menopauza a vyskytuje se například po hysterektomii nebo po odstranění dělohy. Podle některých odborníků může být časná menopauza způsobena také různými faktory, jako je autoimunitní onemocnění spojené se špatnou výživou či chronickým stresem.\nPokud si chcete potvrdit jakoukoli informaci o svém zdravotním stavu, je ideální obrátit se na lékaře. My ženy však víme své. Když se s námi něco děje, většinou to dokážeme vycítit, jen si prostě nejsme úplně jisté. Naštěstí je dnes na trhu již mnoho spolehlivých testů, které pomohou zodpovědět ty nejzásadnější otázky. Výhodou je, že se o této novince dozvíte v soukromí a budete mít dostatek času vyrovnat se s novou situací, ještě před tím, než opravdu navštívíte lékaře.\nTIP: Terapie při menopauze\nToto tvrzení nelze považovat za úplný mýtus. Spíše bychom mohli říci, že je nepřesné. Menopauza může někdy trvat 6 až 13 let. Není proto důvod, aby se žena během tohoto období nějakým způsobem omezovala, případně si vytvářela nezdravé návyky. Je důležité si uvědomit, že v tom člověk není sám, že jde o přirozený věk, že stejným obdobím si procházejí miliony dalších žen. O menopauze málokdo rád otevřeně mluví, a proto je opředena děsivými mýty.\nMýtus jako hrom! Za prvé, přechod je přirozený proces a ne nemoc, takže používání výrazu „lék“ je zbytečné. Za druhé, různé ženy potřebují různé hormony a některé rozhodně nepotřebují estrogen! Právě naopak, ve skutečnosti potřebují testosteron. Existují také případy, kdy hormonální substituční terapie jednoduše nemá žádný vliv na průběh klimakteria.\nNaštěstí toto vůbec není pravda. Mužský a ženský mozek se začne zmenšovat už okolo třicítky, přičemž míra smrštění mozku neodpovídá přesně úbytku kognitivních funkcí. To znamená, že pokud je váš mozek menší o 10 procent, nebudete nevyhnutelně trpět 10 procentním poklesem inteligence. Zajímavostí v této souvislosti je, že podle výzkumů se mužský mozek zmenšuje rychleji než ženský!\nToto je největší mýtus! Faktem je, že menopauza přichází v době, v životě ženy nastanou několik změny. Děti odcházejí z domu, o rodiče je naopak třeba se postarat. Nezřídka žena i manžel odcházejí do důchodu. I navzdory těmto silným vlivům může zralé období ženy přinést mnoho krásných podnětů, které jí dokáží obohatit celé další roky a přinést zcela nové, dosud nepoznané zážitky a pocity. Jednoduše i babí léto může být krásné a barevné.\nA co vy? Jaké mýty jste o menopauze slyšely vy? Budeme rádi za komentáře pod článkem.\nPodívejte se na homeopatika na menopauzu\nJak na přibírání v období menopauzy?\nBez komentáře u článku “Menopauza – 9 největších mýtů”\n17 května, 2013 (06:32)\n[…] Zmírnily se návaly u žen v přechodu (klimakterium) […]


Tradiční Adrabrigáda od 17. srpna - ADRA Valašské Meziříčí\nADRA, o.p.s. » Jak pomáháme » Dobrovolnictví » ADRA Valašské Meziříčí » Aktuality » Tradiční Adrabrigáda od 17. srpna\nTradiční Adrabrigáda od 17. srpna\nVíce než deset let se o prázdninách do Valmezu sjíždí větší či menší tlupa převážně mladých lidí, aby svůj volný čas, ochotu a schopnosti nabídla méně šťastným obyvatelům valašských sociálních ústavů. Díky pomoci nezištných brigádníků vyrostly dva domy „na půli cesty“, zkrásněly zahrady u hospice i kojeneckého ústavu a přibylo úsměvů v Azylovém domě i domovech pro seniory. Také letošní akce se zaměří na pomoc klientům zmiňovaných organizací. Kromě jednoduché praktické činnosti se bude jednat také o psychosociální aktivity mezi znevýhodněným dětmi a osamělými lidmi vyššího věku. Dobrovolníkům je hrazena strava a zajištěno spartánské ubytování. Koordinátorkou projektu je opět Bc. Hana Češková (hanka.ceskova@seznam.cz, +420 734 519 948), která ráda a přeochotně poskytne bližší, ba přímo vyčerpávající informace.


Syn černého ptáka – tajný nástupce legendárního amerického špionážního letounu | Prima Zoom\nLegendární špion typového označení SR-71\nSR-71 byl zařazen v americkém letectvu mezi roky 1966 až 1998 jako strategický průzkumný letoun. Do historie letectví se zapsal celou řadou rychlostních rekordů. Dokázal zrychlit až na Mach 3,29 ve výšce 24 000 km a vysokou rychlost si mohl udržet oproti jiným letounům po delší dobu. Bývalý pilot Brian Shul dokonce ve své knize The Untouchables uvádí, že při svém letu nad Libyí v roce 1986 dokázal letoun vyvinout rychlost M=3,5, když „ulétával“ střele vzduch–země.\nNa délku měřil SR-71 32,74 m, rozpětí křídel činilo 16,94 m a výška 5,64 m. Prázdný letoun vážil 30 600 kg, maximální vzletová hmotnost mohla dosahovat až k 78 000 kg. Většinu tvořilo palivo, protože nenesl žádnou výzbroj ale jen zhruba 1 600 kg těžkou průzkumnou aparaturu. Pohon zajišťovala dvojice proudových motorů Pratt & Whitney J-58 s tahem až po 151 kN.\nAutor: NASA Lockheed SR-71 Blackbird\nLetoun letící rychlostí střely\nPři průzkumu využíval SR-71 kombinace vysoké letové hladiny a rychlosti, kterou mohl na rozdíl od řady jiných letounů udržovat po delší dobu. Konstruktéři zároveň při návrhu využili technologie snižující jeho radarovou odrazivost. Pokud však už byl zaměřen nepřátelskou raketou typu země–vzduch, zrychlil pilot na maximální možnou rychlost a prostě uletěl. I proto nebyl za celou dobu více než třicetiletého provozu sestřelen jediný stroj.\nNavzdory tomu, že letoun předběhl svou dobu, byl v roce 1998 vyřazen nejprve z letectva Spojených států a o rok později i z NASA – bez přímého nástupce. Letectvo Spojených států si ve výzbroji ponechalo pouze průzkumné U-2 a v dalších letech zavedlo celou řadu bezpilotních letounů.\nDružice i bezpilotní letouny\nDružice, které se pohybují po oběžné dráze, jsou pro většinu protivníků prakticky nesestřelitelné. Jejich nevýhodou však je, že se s výjimkou geostacionárních družic (což ovšem není případ špionážních družic) pohybují nad cílovým územím jen po omezenou dobu.\nVojenské družice v letectvu Spojených států tak vhodně doplnila celá řada bezpilotních letounů, které mohou být pro případ potřeby vybaveny i střelami vzduch–země nebo laserem naváděnými bombami. Pro protiletadlovou obranu však představují kvůli své pomalé rychlosti poměrně snadný cíl. To v případě asymetrických konfliktů dosud nevadilo, v případě konfliktu s vyspělejším protivníkem by však současné bezpilotní letouny byly snadným cílem.\nNadzvukový průzkumný letoun – k čemu?\nŘešením ke snížení zranitelnosti by mohl být hypersonický letoun (tedy schopný dosáhnout rychlosti více než pětinásobku rychlosti zvuku). Protiletadlové obrany by tedy překonával stejným způsobem jako v minulých dekádách SR-71 – svou rychlostí i výškou letové hladiny.\nDává ovšem smysl vyvíjet hypersonický průzkumný letoun jenom kvůli průzkumu? Vždyť při vysoké rychlosti odpadá výhoda vyčkávání ve vzdušném prostoru, jako je tomu u současných bezpilotních letounů. A nechcete-li být sestřeleni, můžete využít družice. Vysoká rychlost přitom ani zdaleka neznamená, že by si vás vyspělý protivník nevšiml, a proti tomu méně vyspělému stačí už to, co má letectvo nyní…\nNěkolik, a to zásadních výhod by ovšem bezpilotní hypersonický letoun mohl mít. Podobně jako současné bezpilotní letouny by mohl nést výzbroj. Anebo by vůbec nemusel být zamýšlen jako průzkumný letoun, jak je nebo už spíše býval prezentován – ale jako úderný hypersonický bezpilotní letoun nesoucí třeba hypersonickou střelu či jinou výzbroj. Přece jen výhodou letounu schopného infiltrovat nepřátelský vzdušný prostor vysokou rychlostí je i to, že zbraně mohou být kvůli úspoře pohonných látek lehčí.\nCo víme o SR-72\nPrvní vážnější zmínky o SR-72 sahají do roku 2007, kdy se psalo o bezpilotním letounu schopném dosahovat šestinásobné rychlosti zvuku a letové hladiny kolem 30 km. K zásadnímu zlomu směrem k veřejnosti pak došlo začátkem ledna 2013, kdy sám Lockheed zveřejnil vizualizace možné podoby letounu, které jsou využívány v médiích dodnes.\nZajímavé je, že podle tehdy publikovaných zpráv má být SR-72 podobně velký jako jeho předchůdce SR-71, ale má dosahovat oproti němu dvojnásobné rychlosti. Co se týče zaměření, psalo se jednak o možnosti rychlé reakce na dění prakticky kdekoliv na světě a zároveň o možnosti letoun v případě potřeby i vyzbrojit, což potvrzují i různě staré a zdrojované zprávy.\nAutor: Volné dílo Špionský moderní stroj SR-72\nVzhledem ke zveřejnění vizualizace bylo jasné, že letoun využívá jeden typ pohonných jednotek. Ty musí kombinovat jak využití turbín při nižších (=nehypersonických rychlostech) a scramjet pohonu při vyšších (=hypersonických rychlostech), což je samo o sobě revoluční. Dosud se totiž vždy řešilo, jak hypersonické těleso urychlit na dostatečnou rychlost, aby mohl být hypersonický pohon vůbec spuštěn. Podle všeho se jednak mělo podařit vyřešit problém při přechodu z jednoho režimu do druhého a zároveň zefektivnit scramjet pohon tak, aby mohl efektivněji fungovat i při nižší rychlosti než M=3.\nPodle dostupných informací mají být při vývoji využívány nejnovější technologie návrhu. To lze chápat i tak, že konstrukci letounu i motorů navrhují částečně počítače. Přece jen letoun přináší novinky nejen z hlediska pohonných jednotek, ale také samotné aerodynamiky a ovládání.\nK tomu ostatně konstruktérům měl pomoci i experimentální hypersonický letoun HTV vyvinutý v rámci projektu DARPA Falcon Project (Force Application and Launch from Continental United States). V rámci jednoho z testů dosáhl HTV-2 po vynesení raketou Minotaur IV dvacetinásobné rychlosti zvuku.\nPovšimnutí nemůže uniknout ani zveřejněné schéma pohonné jednotky, kde jsou vyznačeny nejdůležitější součásti.\nAutor: archiv Lockheed Martin Pohonná jednotka nového špionážního letounu\nVeřejně utajený projekt\nAčkoliv probíhá vývoj SR-72 pod rouškou tajemství, není tajná samotná existence projektu. Sám výrobce, Lockheed Martin, zveřejnil některé informace, které obecně vzato nejsou v rozporu s tím, o čem se všeobecně diskutuje. Výrobce jednak sám potvrzuje návaznost na letoun SR-71 vzhledem k výkonům, kterých dosahova, nikoliv však vzhledem k vývoji. V tomto ohledu nejsou žádné pochybnosti o tom, že SR-72 bude kompletně novým letounem. A na rozdíl od svého předchůdce bude bezpilotní.\nLocheed Martin potvrzuje i to, že letoun bude vyzbrojen, v jedné citaci se dokonce hovoří o schopnosti zaútočit pomocí hypersonických střel v rámci kontinentu do jedné jediné hodiny. Otázkou však zůstává, jakou rychlostí se bude moci SR-72 moci pohybovat po delší dobu. V tomto smyslu je nejreálnější ta varianta, že hypersonickou rychlostí se bude pohybovat pouze po kratší dobu, zatímco nadzvukovou rychlostí po delší dobu.\nNejdříve zmenšený demonstrátor\nVzhledem k přísnému utajení projektu nevíme, kdy letoun poprvé poletí ani zda už letěl v minulém roce, jak se spekuluje. V první řadě nicméně mají konstruktéři pracovat nejdříve na demonstrátoru v menším měřítku, na kterém vyzkoušejí celou řadu technologií.\nSR-72 v plné velikosti by pak mohl uskutečnit svůj první let řádově do roku 2030, což potvrzuje i sám Lockheed Martin. I v tomto ohledu ovšem nevíme, zda čekat letoun velikostně podobný například F-22 nebo o něco větší.\nPodívejte se na galerii legendárního Černého ptáka


1 / 13 Vyrazte na perfektní dovolenou! 3–5 dní v krásné lokalitě vám určitě prospějí.\n2 / 13 Penzion KA.PR najdete v historické části města na levém břehu Vltavy, jen kousek od zámku.\n3 / 13 Bydlet budete ve dvoulůžkovém pokoji s televizí, telefonem, trezorem i vlastní koupelnou.\n4 / 13 Hluboká nad Vltavou patří k nejkrásnějším českým zámkům. Užijte si tu romantickou dovolenou v páru.\n7 / 13 „Pobyt byl skvělý, je tam krásně. Bohaté snídaně.“ napsala v hodnocení Katka (červenec 2018).\n12 / 13 I vy se můžete těšit na skvělé snídaně, ráno se posilníte dobrotami z teplého a studeného bufetu.\nJižní Čechy (mapa) 6 prodejů 24 zbývá\nVelmi přátelský a vstřícný personál, čistý pokoj, bohatá snídaně.\n2 osoby, 3 až 5 dní (2 až 4 noci) – Platnost do 30. 4. 2021\n3 180 Kč od 2 499 Kč


Miroslav Donutil - Majitelka objemného hrudníku Čvančarová provokuje v nočním úboru: Tyhle zbraně hromadného ničení uhranou i Donutila - Super.cz\nJitka Čvančarová provokuje i ve zdánlivě nevinné scéně. Foto: reprofoto Česká televize\nMajitelka objemného hrudníku Čvančarová provokuje v nočním úboru: Tyhle zbraně hromadného ničení uhranou i Donutila\n5. října 2015 19:54\nO tom, že herečka Jitka Čvančarová (42) disponuje opravdu mocnými ženskými zbraněmi, nepochybují už ani režiséři, kteří její ženské přednosti s gustem využívají i na televizních obrazovkách.\nA nemusí se přitom jednat o žádné laciné svlékací scény. V seriálu České televize Doktor Martin hraje Čvančarová učitelku Lídu Klasnovou z podhorského městečka v Beskydech. Ani učitelka z vesnice však nemusí působit jako nenápadná šedá myška.\nV jedné z nevinných scén je vnadná herečka v noci probuzena ze spaní naléhavým telefonátem. A nejedno divácké oko je obohaceno o pohled na herečku v nočním úboru, pod nímž se jí na obrovských ňadrech rýsují bradavky.\nZdánlivě nenápadná scéna tak nepostrádá určitý nádech lechtivosti, který byste v tomto seriálu možná vůbec nečekali. O další zajímavé dějové linky přitom nebude v dalších dílech nouze. Ten, kdo si Jitku Čvančarovou neumí představit v milostném opojení s Miroslavem Donutilem (69) alias doktorem Martinem, bude v dalších dílech zajisté velmi překvapen, byť určité náznaky mohl vidět už v posledním díle. ■\nJitka Čvančarová v seriálu Doktor Martin ukázala bradavky. ■\nČvančarová patří k našim nejvnadnějším herečkám. ■


Po nedohraném kole vede na Phoenix Open Ryan Palmer | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nPo nedohraném kole vede na Phoenix Open Ryan Palmer\n3. 2. 2012 08:32 / 3 minuty čtení\nPGA Tour golf Arizona\nAmeričan Ryan Palmer vede po nedokončeném prvním kole turnaje Waste Management Phoenix Open se skóre -7 o jednu ránu před světovou šestkou Webbem Simpsonem. Úvodní kolo začalo o hodinu později kvůli mrazu a nedohrálo ho kvůli tmě 42 hráčů.\nMráz a zpožděný začátek, to není v arizonské poušti nic neobvyklého. Už loni nabral turnaj kvůli teplotám pod nulou a zmrzlým greenům celkové zpoždění během týdne devět hodin. Letos se začalo kvůli mrazu o hodinu později. A kvůli tmě se na hřišti Stadium v TPC Scottsdale nestihlo kolo dohrát.\nRyan Palmer patřil ke skupině šťastných hráčů, kteří stihli kolo dohrát, i když poslední jamku dohrával už za šera a hned poté bylo kolo přerušeno. Šestatřicetiletému vítězi tří turnajů PGA Tour stačilo na kolo 64 ran, zahrál osm birdie a jedno bogey.\nHackeři musí vědět, že je umíme odhalit, ubránit se jim a zveřejnit jejich identitu, říká šéf kyberúřadu\nMickelson prodává luxusní barák, blíží se jeho konec?\nPřepychový dům v kalifornském Rancho Santa Fé se rozhodl prodat americký golfista Phil Mickelson. Peníze rozhodně nepotřebuje, během své bohaté...\nKrutý kolaps Stanleyho na poslední jamce přihrál titul Snedekerovi\nBrandt Snedeker získal na turnaji Farmers Insurance Open třetí titul na PGA Tour. Pomohl mu k němu i kolaps na poslední jamce do té doby...


Kaskadér Petr Horák | Xantypa\nKdy vám Amerika uhranula?\nTak nějak postupně. Odmalička jsem rád četl o americkém kontinentu, kovbojky, od deseti romány a cestopisné knihy. K tomu přispěly filmy s Johnem Waynem, třeba DOSTAVNÍK.\nKdy poprvé jste pomyslel na útěk do takové dálky, která by vás definitivně odtrhla od rodiny?\nBude to znít směšně, ale v těch deseti. Plánoval jsem útěk s bratrem Pavlem a kamarádem Bohoušem. Mohli jsme ale utéct jen přes polské hranice, které byly našemu bydlišti nejblíže, a to byla také komunistická země. Tak z toho sešlo. Podruhé v patnácti.\nTo jste tedy byl velmi mladý…\nV roce 1958 jsem dostal občanku, navštěvoval desátou třídu jedenáctiletky v Teplicích, chodil do tanečních, trénoval judo, začal chodit se svou první dívkou Alenkou – a opět plánoval útěk. Domluvil jsem se s kamarádem Vaškem, že spolu utečeme do Rakouska. Byl začátek jara, zabalil jsem do batohu několik konzerv s jídlem, teplákovou soupravu a v nepromokavém kabátu se dostavil na teplické nádraží. Vašek nikde. Na poslední chvíli si to rozmyslel. Já svá rozhodnutí zpátky neberu, a tak jsem se vydal přes Prahu do Českých Budějovic, motoráčkem do Třeboně a pak do Českých Velenic. Nocí pěšky k hranicím. Najednou jsem uslyšel štěkot psa, zalehl jsem za keř a koukal do tmy. Měsíc svítil, ale já viděl jen stíny. Přemýšlel jsem, jestli mám pokračovat. Měl jsem obavy, zda terén není zaminovaný. Také jsem nevěděl, jak se dostanu přes elektrické dráty a vysoký drátěný plot. Zvedl jsem se a pochodoval k tomu plotu. Najednou proti mně pes a s ním dva pohraničníci… Tak skončil můj útěk do Rakouska. Nedokončil jsem školu, po tomhle pokusu o útěk mě vyhodili. Vyučil jsem se strojním zámečníkem a svářečem. Později v Americe se mi to hodilo, když jsem si vyráběl kaskadérské pomůcky, rampy a jiné technické vybavení.\nVím, že jste se snažil opustit zemi ještě dvakrát…\nV sedmnácti jsem plánoval další útěk, znovu do Rakouska. Zmínil jsem se o tom Alence, byla báječná, neprozradila mě. V létě roku 1960 jsem odjel vlakem do Bratislavy. Kolem jedné v noci jsem došel na nábřeží Dunaje. Bylo chladno, chvíli jsem přemýšlel, jestli tam skočit. Najednou se nějaký ožrala přimotal k zábradlí a já jsem ho v poslední chvíli zachytil za cíp kabátu. V tu chvíli šla okolo vojenská hlídka, která mi ho pomohla přehoupnout zpět přes zábradlí. Musel jsem se legitimovat. A protože táta po mě vyhlásil celostátní pátrání, hned mě odvezli do vojenského vězení. Celou noc jsem přemýšlel o tom, jak je to nespravedlivé a kolik jich od táty schytám. Druhý den se dveře mé cely otevřely a v nich naštvaná tvář mého otce. Táta se rozpřáhl a najednou spustil ruku dolů se slovy: „Prosím tě, co mi to zase vyvádíš?“ Ten večer jsme spolu odjeli z Bratislavy do Prahy a v jídelním voze mi poprvé koupil pomerančovou šťávu.\nCo vás tak táhlo za hranice?\nNebyla to snad ani nenávist ke komunistům. Spíš zvědavost, touha po dobrodružství, strach, že budu navždy zavřený v malé zemi obehnané drátem. Chtěl jsem vidět svět, prožít něco výjimečného, něco dokázat.


Křesťané jsou v Česku už zase "tmáři"\nNebyl jsem zdaleka sám, kdo na úterní diskusi k tématu "potraty" na Filozofické fakultě nevycházel z údivu nad neurvalostí, s jakou si pan Slačálek uzurpoval slovo pro svou nenávist vůči "katolickým tmářům". V kontrastu s věcným, klidným tónem referujícího předsedy Hnutí pro život Radima Ucháče vykřikoval své námitky způsobem hodným nevychovaného výrostka či pouličního agitátora.\nČlověku, který si diskusní večer pod hlavičkou klubu Mladých konzervativců a Hnutí pro život plete s nováckým Kotlem a chtěl by pořadatelům diktovat, koho tam měli pozvat, bych doporučoval místo FFUK navštívit raději psychiatra.\nOtázka, předložená jako hlavní téma k diskusi o etické a biologické stránce potratu, zněla takto: Jde v případě nenarozených dětí o lidský život? A pokud ano, je přípustné tento život zmařit jen proto, že komplikuje osobní situaci matce?\nBylo pozoruhodné sledovat, jak vytrvale oponenti obcházeli toto jádro pudla a odváděli pozornost k církevní a stranické příslušnosti odpůrců potratu, ke zločinům církve v minulosti a podobně. "Když vám tolik záleží na tom, abyste zachraňovali životy, proč nejdete do Afriky, kde umírá lidí daleko víc, a nezachraňujete životy tam?" byla jedna z perel, které se zde daly slyšet.\nBuďte si lidumilové v Africe, ale tady nám do života nekecejte. Anebo: "Potratovost za poslední roky klesla i tak, k čemu tedy ještě zákazy? Křesťanům nikdo nezakazuje dítě donosit, tak ať nám nezakazují potraty! My jim nevnucujeme promiskuitu, ať nám nevnucují věrnost a sexuální zdrženlivost! Nikdo nemá právo ženě vnucovat, aby se kvůli dítěti omezovala! Neukazujte nám fotky potracených dětí, to je zneužívání emocí a citové vydírání! Žena má právo na vlastní rozhodnutí na základě úplné informace!" Všimněte si: cokoli je dobré, jen když se vyhneme nutnosti odpovědět na onu základní otázku.\nNechci zde tuto otázku řešit, je to povýtce problém mravní a filozofický, protože z biologického hlediska je lidská kvalita embrya nezpochybnitelně daná geneticky. Ale protože pseudoargumenty, které zde zazněly, se notoricky opakují všude, kde se téma interrupcí otevře (jako i krátce předtím v nováckém Kotli), nebude na škodu, když je vezmu alespoň zkusmo vážně a popořadě se k nim vyjádřím.\n1. Jako občané této republiky máme každý odpovědnost především za tuto zem. Nikdo není povinen ani schopen osobně čelit veškeré bídě celé zeměkoule. A je-li někdo dokonce poslancem, je jeho odpovědnost geograficky docela přesně vymezena. Přesto nic nebrání ani panu Slačálkovi a jemu podobným podporovat třeba nějaké nepálské dítě, jako jsem to ke čtyřem vlastním dětem dělal několik let i já. To je ovšem ani nenapadne, to s radostí přenechávají nám křesťanům a nepraktickým snílkům.\n2. Pokles potratovosti nijak nedokazuje zbytečnost dalšího úsilí protipotratových iniciativ. Protože ten sestupný trend je do značné míry jejich výsledkem, potvrzuje naopak jejich prospěšnost a užitečnost. Očkování proti TBC nebo dětské obrně také nezrušíme jen proto, že s jejich současným výskytem už můžeme být spokojeni.\n3. Křesťané zákaz potratů nikomu nevnucují. Demokraticky jej navrhují demokraticky zvolenému parlamentu, a ten jej demokraticky přijme nebo odmítne. Přijme-li jej, je to zákon jako každý jiný. Mně se taky např. nemusí líbit povinnost platit daně, kterou mi vnutil parlament, a splácet dluh za někým jiným vytunelované banky. Ale přesto dávám přednost životu v takovém státě před pustým ostrovem, kde by mě zajisté nikdo k ničemu nenutil.\n4. Povinnost omezovat se je rodičům uložena zákonem nejpozději od narození dítěte (tzv. povinnost vyživovací). Není to tedy v našem zákonodárství princip neznámý ani nový. Je to dokonce princip do té míry přirozený, že drtivé většině rodičů je samozřejmý, patří totiž k základním přírodním instinktům. Je samozřejmě možné se mu vzepřít, stejně jako se sebevrah vzepře instinktu sebezáchovy; ale to je vždy cosi patologického.\n5. Utratit nebo nechat utratit vlastní dítě, to zastáncům potratů nepřipadá nijak zavrženíhodné. Ale ukazovat jim obrázky toho, co spáchali, co dopustili nebo čeho se zastávají, to uráží jejich jemnocit, to je donebevolající křivda. Eichman, pokud vím, taky své oběti nikdy nespatřil. Proč by si masový vrah kazil oběd tak neestetickým zážitkem? Možná, že nejúčinnějším prostředkem proti potratům by bylo nařízení, že každá žena, která požádá o interrupci, musí se jí nejdříve zúčastnit jako divák.\n6. Pro rozhodování o budoucím dítěti nikdy nemáme a ani nebudeme mít úplnou informaci. O tom, co teprve bude (zda bude dítě zdravé, zda živitel bude mít zaměstnání, zda bude mít vyhovující bydlení, zda se dožije jeho dospělosti atd.) nemůžeme mít sebemenší jistotu. Rodičovství je vždycky sázka s nejistým výsledkem. Možná proto dnes tolik lidí sází raději na jistotu opačnou. Nicméně z nedávného lékařského průzkumu ve Finsku vyplynuly výsledky, které se v žádné gynekologické poradně nedozvíte (proč asi?): mezi ženami, které podstoupily potrat, je úmrtnost do jednoho roku 3,5krát vyšší než po porodu; lékaře navštěvují dvakrát častěji, psychiatra třikrát častěji a sebevražednost je u nich sedmkrát vyšší. Tuto věcnou informaci, mimochodem, pan Slačálek přešel zcela bez povšimnutí, ačkoli tolik horuje proti emocím a pro vědecká fakta.\n7. Poslední chabý pokus obhájit genocidu, která každý rok vymaže z naší mapy jedno město jako Břeclav, Kolín nebo Písek, zněl: nemůžeme přece mluvit jenom o životě, důležitá je i jeho kvalita. Moje otázka: Co je na prvním místě? Kvalita života, nebo život sám? Jak může někdo mluvit o kvalitě něčeho, čemu ani nedá šanci vzniknout? Analogicky: jestliže ve sporu Arabů s Izraelci o bariéru proti teroristům je na jedné misce vah pohodlí Arabů a na druhé holý život židovských občanů, co váží víc?\nZávěrem: všichni účastníci diskuse se shodovali, že potrat sám o sobě není nic pozitivního. Nanejvýš jako východisko z nouze v krajním případě. Pozitivní hodnotou je život. A dodejme: dokonce i ten neplnohodnotný, hendikepovaný, jaký Hitler usiloval ze své říše vymýtit. Žel, jeho obludná filozofie u nás nachází nadšené pokračovatele. Svou současnou interrupční politikou se český národ likviduje sám a dobrovolně, a ještě tomu říká POKROK.