Autor: Handrij Härtel, Petr Bauer, Jan Šíma, Jan Pergl\nNaprostá většina učebnic ochranářské biologie jmenuje invazní druhy mezi největšími riziky pro diverzitu druhů resp. společenstev (viz též směrnice IUCN). Zastoupení invazních druhů v chráněných územích je významně nižší než mimo ně (což mj. dosvědčuje, že v chráněných územích přes všechny problémy chráníme přeci jen výrazně vyšší kvalitu než v okolní krajině nebo tam probíhá lepší krajinářský management), přesto je velká část chráněných území jejich přítomností postižena a v některých chráněných územích představují poměrně zásadní problém.\nTato skutečnost a zejména fakt, že absentuje celostátní strategie k invazním druhům (kromě nepříliš naplňovaných a obecných cílů Státní politiky životního prostředí a obdobných koncepčních dokumentů), byl motivem uspořádání semináře „Invazní rostliny v chráněných územích“ na zámku v Děčíně ve dnech 16. – 17. října 2014. Účastnilo se jej 80 odborníků z akademické i ochranářské sféry zejména z České republiky a Saska (včetně zástupce z Polska a Bavorska). Seminář spolupořádaly: Správa národního parku České Švýcarsko, Nationalpark-Zentrum Sächsische Schweiz, Europarc ČR, Český národní komitét programu MaB UNESCO a Agentura ochrany přírody a krajiny ČR. Partnerem akce byl Zámek Děčín. Program a referáty lze nalézt zde.\nDůvodem česko-saského formátu semináře byla mj. skutečnost, že přístup k invazním druhům patří mezi témata, u kterých se - přes velmi dobrou spolupráci mezi ČR a Saskem od roku 1991, kdy byla podepsána mezistátní dohoda o spolupráci v ochraně přírody - nepodařilo sjednotit přístupy k řešení problému (viz dále). Navíc je významným aktuálním tématem Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1143/2014 o prevenci a regulaci zavlékání či vysazování a šíření invazních nepůvodních druhů, které je účinné od 1. 1. 2015 a jedním z požadavků tohoto nařízení je i přeshraniční spolupráce mezi státy. Invazní rostliny (a samozřejmě i živočichové) jsou vážným a neustále narůstajícím problémem mnoha chráněných území. Tento problém jde napříč všemi kontinenty a biomy, i když platí obecné závislosti, např. že horské či boreální ekosystémy jsou invadovány méně než kupř. mediteránní. Menší počet nepůvodních či invazních druhů (definice a rozdíly mezi nepůvodními a invazními druhy viz Box 1) v chráněných územích nemusí být dán jen menší přívětivostí těchto oblastí, ale především menším tlakem lidských aktivit. Invazní druhy jsou samozřejmě fenoménem působící na široké krajinné úrovni a ovlivňují i další oblasti kromě ochrany přírody (např. významné ekonomické dopady – v rámci EU jsou roční ztráty a náklady spojené s nepůvodními druhy odhadovány na 12 mld. EUR – viz zde). Z tohoto pohledu by se mohlo zdát vyčleňování problému invazí pro úroveň izolovaných chráněných území jako vytrhávání z kontextu. Avšak chráněná území jsou v tomto směru ve středu pozornosti proto, že představují centra diverzity. V drtivé většině je právě předmět ochrany vázán na diverzitu v dané oblasti geograficky původních druhů či společenstev a invaze geograficky nepůvodních druhů do těchto území je považována za výrazné ohrožení cílových druhů a stanovišť. Proto je pohled na invazní druhy specificky zaměřený na chráněná území v určitém ohledu na místě. Zároveň však musí být zřejmé, že odpovědi na mnohé otázky, stejně jako možná řešení problému, není možné hledat izolovaně uvnitř chráněných území. Naopak je třeba je hledat v mnohem širším geografickém kontextu, což platí zejména pro chráněná území malých rozloh, jak tomu ve střední Evropě až na výjimky zpravidla je. Navíc z hlediska managementu invazních druhů v chráněných územích je třeba brát ohled i na okolní krajinu a její strukturu. Jiné přístupy lze použít v málo obydlených oblastech, kde lze okolní krajinu použít jako nárazníkové ochranné pásmo, jiný přístup bude nutné mít k územím, kterými vedou jakékoli koridory či kde se vyskytují ostrůvky v urbanizované krajině.\nPokud se podíváme na zásadní faktory ohrožení biodiverzity tak, jak je dnes cituje většina učebnic ochranářské biologie (destrukce a fragmentace biotopů, biologické invaze, globální změny, lov a obchod, druhotné příčiny apod.), a to z pohledu prakticky zaměřeného středoevropského ochranáře (představme si např. odborného pracovníka na správě chráněné krajinné oblasti či národního parku), pak jsou to právě ony první dva jmenované faktory, se kterými přijde častěji do styku, a kde může současný stav věcí alespoň částečně ovlivnit. To odpovídá i výsledkům dotazníku, ve kterém měli správci chráněných území určit, která ohrožení jsou z jejich pohledu nejvíce riziková (Pyšek et al. 2013). Pokud však srovnáme téma ochrany stanovišť (před destrukcí, fragmentací, záborem půdy apod.) s tématem ochrany před šířením invazních druhů, zjišťujeme, že první téma patří ke klasickým tématům ochrany přírody, se kterými se jak na celostátních tak regionálních pracovištích zabývá poměrně široká škála zaměstnanců státní ochrany přírody na odborných i úředních pozicích. Naproti tomu je zde jen minimum zaměstnanců státní ochrany přírody, jejichž hlavní náplní je právě téma invazních druhů. Přitom již dávno neplatí, že se jedná o téma nové, takže by nebylo na místě v tomto případě podezírat státní ochranu přírody z určité konzervativnosti. Spíše se zdá, alespoň v našich středoevropských poměrech, že se jedná o určitou bezradnost či neujasněnost, jak téma prakticky uchopit a řešit. Základní problém pro praktickou ochranu přírody spočívá v tom, že řešení problému invazních druhů je mnohem hůře uchopitelné z hlediska práva, ochranářského plánování a realizace než klasická ochrana druhů a společenstev. Jestliže v případě ochrany biotopů před destrukcí a fragmentací máme (alespoň v teoretické rovině) možnost problém prakticky vyřešit (např. vyhlášením národního parku či rezervace mohu konkrétní území fakticky konzervovat před potenciální fragmentací či destrukcí liniovými a jinými stavbami), v případě zavlékání nových invazních druhů je vliv člověka přítomen jen zcela na počátku, a to mnohdy i nezáměrně. Sebelepší legislativa či soustava chráněných území nemůže samotnému zavlékání nepůvodních druhů (včetně těch invazních) zcela zabránit. Pro spíše staticky orientovanou klasickou ochranu přírody, založenou na právně vymahatelných ochranných podmínkách, jednoznačně teritoriálně definovaných předmětech ochrany a na dlouhodobě plánované péči, představují proto biologické invaze nepříjemný, spontánně vznikající a obtížně predikovatelný problém, který se nevyhýbá ani chráněným území.\nVelká část chráněných území je přítomností invazních druhů postižena a v některých chráněných územích představují poměrně zásadní problém.\nJak si ukážeme dále, toto však zdaleka neznamená, že nelze správně časově i prostorově nastaveným managementem invazních druhů dosáhnout efektivní kontroly nad jejich dalším šířením. Navíc další problém je způsoben jiným přístupem k nepůvodním druhům v Evropě a ostatních regionech. Tím, že evropské invaze nejsou tak výrazné a nemají takový dopad jako např. invaze na tropických ostrovech či v relativně homogenních oblastech Austrálie a Severní Ameriky, je obecný trend invaze v Evropě nejdříve studovat a pak až řešit, co s nimi. Naproti tomu mnohem pragmatičtější přístup je nejdříve vetřelce zlikvidovat a až pak řešit, co to bylo a co to mohlo způsobit.\nPraktické problémy ve strategickém přístupu stejně jako v praktickém managementu invazních druhů nevidíme samozřejmě jen v České republice. V mnoha dalších evropských státech, a to i v těch nejvyspělejších (a to nejen ekonomicky, ale i „ochranářsky“) je situace obdobná, mnohdy i výrazně horší. Například v Německu vede určitá, mnohdy až fundamentalisticky založená fascinace myšlenkou přirozených procesů v některých případech k postupnému masovému šíření invazních druhů i v ochranářsky hodnotných územích, včetně národních parků (navíc s velmi různými přístupy v jednotlivých spolkových zemích v důsledku federálního systému).\nPro staticky orientovanou ochranu přírody představují biologické invaze nepříjemný, spontánně vznikající a obtížně predikovatelný problém, který se nevyhýbá ani chráněným území.\nJe třeba uznat, že téma invazních druhů je natolik komplexní a dopady invazí stejně jako predikce reálných možnosti efektivní kontroly natolik obtížné, že se nelze divit skutečnosti, že mezi ochránci přírody se lze setkat v tomto případě s mimořádnou nejednotností postojů. Názory zabírají širokou škálu přístupů od totální rezignace až po nereálný (a v zásadě nesmyslný) aktivismus pohlížející na veškeré geograficky nepůvodní druhy v chráněném území jako na cosi nepatřičného a likvidaci zasluhujícího.\nBěhem děčínské konference byly dle očekávání vyřčeny spíše otázky či problémy než jednoznačné návrhy řešení, přesto mohou být alespoň určitou inspirací pro další směřování. Zde jsou alespoň některé roviny diskutovaného tématu.\nZ hlediska porozumění procesům a principům, které se vztahují k chráněným územím, lze dostupné znalosti rozdělit do několika okruhů. Pokud postupujeme podle principu „poznej svého nepřítele“, musíme se nejdřív ptát, koho, případně kolik nepřátel máme před sebou (inventarizace), pak se lze ptát, co nám mohou způsobovat (impakt/dopad), a naposled, jak je lze pobít či jim zabránit v invazi (management).\nVe stručnosti lze říci, že přestože chráněná území by měla být ta, která jsou dobře prozkoumaná, pro velkou většinu z nich nejsou ve světě dostupné počty nepůvodních druhů, natož jejich druhové soupisy. Často jsou dostupné informace, které invazní či problémové druhy se tam vyskytují, ale to pro celkový obrázek není dostačující. Je klíčové znát nejen ty druhy, které již jsou problémové, ale i ty, které se mohou problémovými stát. Zde je vidět, jak je důležité rozlišovat mezi invazními, zdomácnělými nepůvodními a přechodně zavlečenými nepůvodními druhy (viz Box 1).\nPrvní souhrnná a globální práce o nepůvodních druzích v chráněných územích pochází z 90. let minulého století. Usher (1988) vycházel z údajů z 24 rezervací, nicméně jen dvě pocházely z Evropy. Situace se v dalších letech moc nezměnila, avšak výjimkou z obecného trendu, kdy jsou zaznamenávány jen druhy význačné, jsou data z českých chráněných území (Pyšek et al. 2002, 2003, 2013). Ve své studii Pyšek a kol. z dat ze zhruba 300 chráněných území shrnuli, že je v nich v průměru jen 6,1 % rostlinných druhů nepůvodních. Z celosvětového pohledu, je mimo chráněná území zhruba dvojnásobné množství nepůvodních druhů než v nich (Lonsdale 1999). Variabilita v českých datech ukázala, že některá území mají i více jak 25 % nepůvodních druhů. Avšak i to se nezdá až tak příliš a lze tak předpokládat relativně malé ohrožení chráněných území. Pokud se však podíváme na strukturu nepůvodní flóry, pak invazní tvoří podstatnou část z nich. Z dat, kde jsou tak velké regionální rozdíly, lze tedy shrnout, že nelze činit obecné závěry platné pro všechna chráněná území a plány péče zaměřené na prevenci zavlékání a management nepůvodních druhů by měly být upraveny s ohledem na místní podmínky.\nNázory na invazní druhy zabírají mezi ochránci přírody širokou škálu přístupů od totální rezignace až po nereálný aktivismus namířený proti všem geograficky nepůvodním druhům.\nNicméně některá zobecnění z dostupných dat lze definovat a při managementu či plánování nových chráněných území se jimi řídit. Některé faktory jsou dané a nelze je ovlivnit (umístění v krajině, klima, změny v hustotě osídlení, depozice dusíku), avšak musíme brát v úvahu jejich vliv na zavlékání a schopnost nepůvodních druhů naturalizovat. Vliv těchto faktorů tak musíme omezovat jinými způsoby (edukací, nastavením managementu atd.). U jiných faktorů však lze jejich vliv účinně měnit. Jde zejména o nastavení ochranných zón, omezení přístupu do cenných lokalit, usměrňováním lidské činnosti pomocí vzdělávání, aktivním nastavením pravidel managementu a zejména prioritizací v alokaci zdrojů na management určitých lokalit či druhů (Meyerson & Pyšek 2013). Stejně tak, pokud je to možné, je z hlediska prevence zavlékání nových nepůvodních druhů nutné používat při plánování struktury nových chráněných území tzv. principu SSISL (several small inside single large; několik menších uvnitř jednoho většího) (Pyšek et al. 2002).\nTo ukazuje, že klíčové je zejména vytvoření určitého “nárazníkového” pásma, které funguje jako filtr nepůvodních druhů. Obecně lze říci, že regulace a management vektorů a cest, kterými mohou nepůvodní druhy vnikat do chráněného území, je klíčové. A je třeba zdůraznit, že se nejedná jen o cesty, silnice a železnici, ale také i o řeky a vodní toky, podél kterých se mnoho druhů šíří. Zároveň je nutné zmínit i důležitost programů zaměřených na lokální likvidaci či potlačení vybraných nepůvodních druhů. Jakýkoli zásah pak výrazně snižuje další šíření, navíc pokud je zásah proveden včas, jsou náklady na likvidaci zanedbatelné a úspěch je téměř zaručen.\nRegulace a management vektorů a cest, kterými mohou nepůvodní druhy vnikat do chráněného území, jsou klíčové.\nV současné době je nejlepším shrnutím poznatků o invazních, ale i nepůvodních druzích v chráněných územích monografie Plant invasions in protected areas: patterns, problems and challenges (Foxcoft et al. 2013). V knize jsou popsány na první pohled spíše z vědeckého než z managementového pohledu obecné aspekty invazí, současné znalosti a doporučení z chráněných území celého světa. Nejedná se však o knihu napsanou vědci pro vědce, spíše se jedná o knihu, která představuje využití robustních a vědecky podložených závěrů pro správný, obhajitelný a trvale udržitelný management chráněných území.\nPokud uvažujeme o oblasti právní úpravy týkající se nepůvodních invazních druhů, je nutné konstatovat, že Evropa a tedy i Česká republika tak trochu zaspaly, obzvlášť ve srovnání se zeměmi, které musely čelit vážným důsledkům biologických invazí, jako je Austrálie nebo Nový Zéland, ale i USA a další. U nás i v celé Evropě byl až dosud aplikován spíše pasivní, poměrně minimalistický přístup, který nebyl schopen postihnout nejen samovolné šíření invazních druhů, ale především hlavní faktory, které k zavádění či zavlékání nepůvodních druhů, jež se následně stanou invazními, přispívají. Změnou nebo alespoň krokem ke změně by mohla být nová právní úprava přijatá nyní na úrovni EU.\nDosavadní legislativní rámec v ČR vycházel zejména ze zákona č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny, v platném znění (dále ZOPK): § 5 odst. 4 týkající se geograficky nepůvodních druhů, a navíc pak pro zvláště chráněná území (NP, CHKO, NPR a PR) platí zákaz „povolovat nebo uskutečňovat záměrné rozšiřování geograficky nepůvodních druhů rostlin a živočichů“. Z ostatních předpisů jsou samozřejmě významné ty, které upravují fytosanitární a veterinární oblast, které s problematikou invazních druhů úzce souvisí (řada tzv. škodlivých organismů jsou zároveň nepůvodními, invazními druhy). Kupříkladu zákon č. 326/2004 Sb. o rostlinolékařské péči, který se věnuje zejména uvedeným škodlivým organismům ve vztahu k rostlinné produkci, zakládá také v § 3 obecnou povinnost všech subjektů nakládajících s rostlinnými produkty, včetně jejich pěstitelů i všech vlastníků pozemků „zjišťovat a omezovat výskyt a šíření škodlivých organismů včetně plevelů tak, aby nevznikla škoda jiným osobám nebo nedošlo k poškození životního prostředí…“. Rostlinolékařské správě je rovněž uložena v § 10 povinnost sledovat výskyt škodlivých organismů, včetně „invazních škodlivých organismů stanovených prováděcím právním předpisem“ (tedy přílohou vyhlášky č. 330/2004 Sb., kde jsou uvedeny invazní druhy rostlin, pro něž Evropská rostlinolékařská organizace EPPO zpracovala analýzy rizika a zařadila je na tzv. alert list, jde zpravidla o druhy, které se v ČR zatím téměř nevyskytují, jako je Hydrocotyle ranunculoides, Lysichiton americanus aj).\nHlavním problém stávající právní úpravy je kromě nekonzistence v některých oblastech především již zmíněný pasivní přístup, tj. zaměření pouze (s drobnou výjimkou § 5 odst. 6 ZOPK) na regulaci záměrného rozšiřování, a to až na úrovni „koncového uživatele“, a absence jakýchkoli mechanismů, které by umožnily přístup k nepůvodním druhům nějak diferencovat (ať už z hlediska významnosti dopadů nebo toho, zda jde o druh nově zavlečený či již u nás etablovaný atp.). Vzhledem k tomu, že se jedná o agendu vykonávanou na úrovni obcí s rozšířenou působností, resp. ve zvláště chráněných územích správami (CHKO, NP) a krajskými úřady, tedy mnoha různými úřady, dochází k prohlubování těchto problémů také v důsledku roztříštěnosti přístupu a někdy i z důvodu nedostatků potřebných informací.\nHlavním problém stávající právní úpravy je kromě nekonzistence v některých oblastech především pasivní přístup.\nNa úrovni EU se invazních rostlin dosud týkala pouze Směrnice Rady 92/43/EHS, o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin; čl. 22 odst. b zde stanovuje, že „při realizaci této směrnice členské státy: …zajišťují, aby záměrné vysazování jakéhokoli druhu, který není v daném území původní, do volné přírody bylo řízeno tak, aby nedošlo k poškození přírodních stanovišť v jejich přirozeném areálu rozšíření nebo původních volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin. Jestliže to považují za nezbytné, mohou takové vysazování zakázat…“. Toto ustanovení obsahuje sice i určité zmocnění k aktivnímu přístupu, ale transpozice v rámci jednotlivých členských států byla, tak jako u nás, spíše pasivní a opatrná.\nS ohledem na výše popsaný neuspokojivý stav v oblasti legislativy a zjevné dopady biologických invazí začala být nepůvodním druhům věnována přibližně v posledních 10 - 15 letech v rámci EU stále větší pozornost. Ze strany Evropské komise byla iniciována řada projektů, v nichž je za ČR aktivní zejména Botanický ústav AV ČR, v.v.i. (více zde). V roce 2005 byl zahájen projekt DAISIE (Delivering Alien Invasive Species Inventories for Europe, více zde), invazním druhům byla věnována pozornost v rámci komplexního („integrovaného“) projektu ALARM (Assessing LArge-scale environmental Risks for biodiversity with tested Methods, více zde), řešeném v letech 2004 - 8, projektu PRATIQUE (Enhacements of Pest Risk Analysis TechnIQUes, více zde) a specificky na vodní organismy byl zaměřen projekt IMPASSE (Environmental Impacts of Alien Species in Aquaculture, více zde). Tyto výzkumné projekty, financované prostřednictvím rámcových programů EU, přispěly významně k shrnutí poznatků o rozšíření invazních druhů i jejich dopadů a potřebných přístupů či metod řešení. Aktivity na úrovni EU vyústily ve vypracování návrhu Nařízení Evropského parlamentu a Rady o prevenci a regulaci zavlékání či vysazování a šíření invazních nepůvodních druhů, který byl Evropskou komisí představen v září 2013. Následně probíhalo jeho projednávání, jak v rámci pracovních skupin Rady za účasti členských států, tak v rámci Evropského parlamentu (souběžně probíhalo rovněž projednávání úprav právního režimu ve fytosanitární a veterinární oblasti, které s problematikou nepůvodních druhů úzce souvisí). Toto nařízení bylo schváleno Evropským parlamentem v září 2014 a pod názvem Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1143/2014 o prevenci a regulaci zavlékání či vysazování a šíření invazních nepůvodních druhů bylo publikováno v Úředním věstníku EU s účinností od 1. ledna 2015 – viz zde. Klade si za cíl stanovit pravidla pro prevenci, minimalizaci a zmírnění nepříznivých dopadů spojených jak se záměrným, tak (z části) i nezáměrným zavlékáním nebo vysazováním a šířením invazních nepůvodních druhů na biologickou rozmanitost a ekosystémové služby (hospodářské dopady budou nadále primárně řešeny v rámci fytosanitární a veterinární legislativy). Základním prvkem tohoto nařízení je vytvoření unijního seznamu invazních nepůvodních druhů s významným dopadem pro Unii. Nařízení stanovuje základní kritéria a podmínky posouzení rizik, které bude hlavním východiskem pro tvorbu seznamu (jeho návrh by měla Evropská komise předložit do jednoho roku od nabytí účinnosti Nařízení, tedy počátkem r. 2016 - podkladová studie EK pro přípravu seznamu viz zde).\nPodle stanovených kritérií by měl být unijní seznam zaměřen pouze na invazní druhy nepůvodní v celé EU - případy invazí „uvnitř“ Unie jsou v rámci Nařízení řešeny pouze výzvou ke spolupráci jednotlivých států a možností stanovit národní seznamy invazních druhů. Pro druhy s významným dopadem pro Unii obsahuje Nařízení zákazy jejich uvolňování do životního prostředí, dovozu nebo převážení na území Unie, držení, chovu nebo pěstování a uvádění na trh. Členské státy budou na základě Nařízení povinny zajišťovat sledování výskytu invazních druhů a v případě zjištění druhu s významným dopadem pro Unii bude členský stát povinen zajistit eradikaci invazního druhu nebo, půjde-li o již široce rozšířený druh, alespoň regulaci a kontrolu. Součástí navrženého přístupu je i obnova ekosystémů poškozených invazními druhy.\nNařízení č. 1143/2014 však zatím (minimálně v nadcházejícím roce) žádné změny nevyvolá. Je to dáno zejména tím, že Nařízení stanovuje základní pravidla, ale to, kterých druhů se konkrétně dotkne, bude záviset až na dalších krocích, tedy především na tvorbě zmíněného unijního seznamu, jehož návrh má Evropská komise předložit do roka od nabytí účinnosti Nařízení. Většina povinností, které pro členské státy a jejich občany z Nařízení vyplývají, je pak vázána právě až na přijetí unijního seznamu. V mezičase bude ovšem nutné zajistit adaptaci našich právních předpisů. Nařízení je sice tzv. přímo platným předpisem EU (nevyžaduje další transpozici), ale přinejmenším je nezbytné stanovit kompetence, upřesnit vztah k dosavadní právní úpravě. Vzhledem k tomu, že stávající právní úprava je poměrně obecná, neobsahuje modernější přístupy a není příliš flexibilní, bude zřejmě vhodné revidovat i to, co samotné Nařízení přímo neovlivní. Zajištění komplexního a systémového přístupu v návaznosti na změny právní úpravy na úrovni EU mj. předpokládají i cíle a opatření Státní politiky životního prostředí 2012-20 (cíl 3.2.3) a Státního programu ochrany přírody a krajiny (opatření D8).\nZde se jedná patrně o nejsložitější a zároveň nejdůležitější rovinu problému. Je zcela zřejmé, že dosavadní praxe „boje“ s invazními druhy je často neúspěšná právě proto, že chybí jasný strategický rámec. Nejde přitom jen o zásadní a pokud možno včasná rozhodnutí, na které invazní druhy se zaměřit, ale i o rozhodnutí, kde tyto druhy přednostně eliminovat a jak teritoriálně postupovat, aby byla kontrola úspěšná a efektivní. Bohužel v tomto ohledu neexistují žádné celostátní strategie a rozhodování o tom, které druhy a v kterých územích budou či nebudou potlačovány, jsou činěna na základě víceméně subjektivního přístupu daného správce chráněného území (např. na území chráněné krajinné oblasti Labské pískovce jsou dlouhodobě eliminovány veškeré porosty křídlatek, kdežto v jiné CHKO s obdobnými podmínkami tomu tak být nemusí). Nejsou ojedinělé ani případy, že určitý druh je eliminován v chráněném území na dolním toku, kdežto na horním toku, v jiném chráněném území, tomu tak není. Rovněž není zajištěna územní návaznost takovýchto zásahů mezi různými správci území např. v rámci jednoho povodí (např. ochrana přírody, správa povodí apod.). Přitom právě v chráněných územích, které představují většinou izolované ostrůvky uprostřed víceméně nechráněné krajiny, je pro úspěšnou eliminaci invazních druhů širší geografický kontext realizovaných zásahů naprosto klíčový.\nDosavadní praxe „boje“ s invazními druhy je často neúspěšná právě proto, že chybí jasný strategický rámec.\nPraxe ukazuje, že řada zásahů, např. kolem velkých vodních toků, je prováděna nesystematicky (pravděpodobně na základě právě dostupných finančních prostředků), v nesprávnou dobu či po příliš krátké časové období. Absence jasné celostátní strategie, ideálně i v návaznosti na území sousedních států (zejména v přeshraničních chráněných územích), výrazně snižuje šanci na efektivní kontrolu šíření invazních druhů a může v některých případech vést k předčasným závěrům, že některé druhy je nereálné úspěšně eliminovat. Např. v Sasku je řada nebezpečných invazních druhů, jako např. střemcha pozdní (Prunus serotina), netýkavka žláznatá (Impatiens glandulifera), borovice vejmutovka (Pinus strobus), javor jasanolistý (Acer negundo), hodnocena jako druhy, které nepředstavují pro ochranu přírody riziko, resp. vyhlídky na jejich eliminaci nejsou adekvátní náročnosti jejich eliminace (viz metodický materiál saského ministerstva životního prostředí zde). Přitom se zapomíná, že nereálnost celoplošné eliminace invazních druhů nemusí být ještě důvodem pro neuplatnění kontroly v určitých vybraných územích, např. právě v cenných chráněných územích nebo v lokalitách, kde se daný invazní druh zatím nevyskytuje, a kde např. odlišné stanovištní podmínky mohou dávat naději pro trvale úspěšnou lokální kontrolu invaze daného druhu.\nSpecifickým problémem je rovněž téma eliminace invazních druhů v chráněných územích určených k ochraně spontánních (přirozených) procesů. Zde panují velmi rozdílné názory na to, jak přistupovat k invazním druhům v tzv. bezzásahových územích. Často se jedná o jádrová území národních parků, území divočiny apod., tedy o chráněná území řazená v managementové kategorizaci IUCN (Mezinárodní unie na ochranu přírody) do kategorie I a II. Principiální je zejména otázka, zda jde ochraně přírody v těchto územích o jakékoli spontánní procesy (de facto o rozsáhlou experimentální plochu) či jde o ochranu přirozené dynamiky v těch ekosystémech, které jsou předmětem ochrany, přičemž biologické invaze nelze vnímat jako přirozenou součást těchto procesů a mohou vést k naprosté změně původního předmětu ochrany. V národním parku České Švýcarsko si lze představit při teoreticky zvoleném režimu okamžité bezzásahovosti postupnou přeměnu přirozených sosnových borů v bory vejmutovkové se všemi konsekvencemi na druhové složení, půdu apod. Fundamentalistická aplikace bezzásahovosti i v případě invazních druhů by tak mohla vést v dlouhodobé perspektivě k situaci, kdy např. v nejcennějších částech národních parků či jiných územích „divočiny“ by byl impakt invazních druhů nakonec vyšší, než v okolní kulturní krajině, kde by se management invazních druhů prováděl.\nBohužel ani samotné „Zásady pro používání managementových kategorií chráněných území“ vydávané Mezinárodní unií na ochranu přírody (Dudley 2008) v tomto směru nedávají zcela jasno. Na jedné straně uznávají nutnost obnovy např. v důsledku impaktu invazních druhů, na druhé straně předpokládají, že tyto zásahy mají být časově omezené. Zkušenost s biologickými invazemi však říká, že téměř vždy je i při úspěšném zvládnutí potlačení invaze nezbytná trvalá kontrola, neboť tlak invazního druhu zpravidla pokračuje zvenčí z území mimo chráněné území, resp. mimo území, kde proběhla eradikace. Rovněž tak doporučení výše uvedených Zásad pro vymezování národních parků: „Skladba, struktura a funkce biodiverzity by měly být ve značné míře v „přírodním“ stavu nebo by měl existovat potenciál pro jejich obnovu a dovedení do takového stavu při relativně nízkém riziku úspěšných invazí nepůvodních druhů“, není v praxi dobře uchopitelné. Těžko si představit, že lze při úvahách o vymezení národních parků predikovat, zda dané území může být v budoucnu vystaveno riziku invazních druhů.\nVzdělávání a informovanost\nZdaleka to není jen problém nedostatečné informovanosti a znalosti problému ostatních subjektů mimo ochranu přírody, jako jsou vlastníci pozemků, obce apod. Lze pozorovat, že i velkou část ochranářské obce téma invazních druhů zdaleka nepřitahuje tolik, jako např. ochranářsky významné domácí druhy, zvláště ty atraktivní. Ochranáři mají tendenci nahlížet na invazní druhy spíše jako na cosi, co nás při vlastní ochranářské práci obtěžuje, než jako na něco, co by mělo být její integrální součástí. To vede mj. k tomu, že problém invazních druhů je ochranáři dlouhodobě podceňován, že případné akce proti těmto druhům začínají až v době, kdy jsou invazní druhy již v území etablovány, takže jejich kontrola je velmi obtížná a nákladná. Praktický příklad: pokud by např. byla nebezpečnost invaze borovice vejmutovky v Českém Švýcarsku (Labských pískovcích) rozpoznána o několik desítek let dříve (se zásahy se začalo až v 90. letech 20. století), můžeme se domnívat, že by výsledný účet za potlačení invaze mohl být v konečném součtu o desítky miliónů Kč nižší.\nI mezi ochranáři se bohužel lze ještě setkat s některými mylnými představami: např., že pokud budou ekosystémy „dostatečně stabilní“, budou schopny invazím odolat, že domácí druhy jsou konkurenčně silnější než druhy nepůvodní nebo že invaze se týkají pouze ekosystémů s nízkou „přirozeností“, takže např. v lesích, kde budeme plně uplatňovat přirozené procesy, tyto problémy nebudou nastávat. Přitom právě schopnost invadovat nejen narušené, ale i přirozené ekosystémy je jedním z definičních znaků úspěšných invazních druhů.\nOchranáři mají tendenci nahlížet na invazní druhy spíše jako na cosi, co nás při vlastní ochranářské praxi obtěžuje, než jako na něco, co by mělo být její integrální součástí.\nStejně tak by ale mělo být na druhé straně ochranáři akceptováno, že geograficky nepůvodní druhy jsou a budou trvalou součástí naší přírody, přičemž drtivá většina nepůvodních druhů se nechová invazně a z druhů invazních většina nemusí mít fatální a nezvratné dopady na biodiverzitu. Pokud použijeme opět příklad z Českosaského Švýcarska, bylo by např. naprosto nesmyslné (i nereálné) uvažovat o eliminaci takových již v minulosti úspěšných invazních druhů, jako např. sítina tenká (Juncus tenuis) nebo náprstník červený (Digitalis purpurea). Důležitý je především skutečný impakt daného invazního druhu, přičemž celkový počet invazních druhů v daném chráněném území nemusí být rozhodující pro posouzení kvality daného chráněného území, resp. jeho ohrožení invazními druhy. Jak ukazuje příklad borovice vejmutovky z Českého Švýcarska (viz níže), může invaze pouhého jediného druhu vést dlouhodobě k naprosté přeměně původního společenstva.\nDůležitým pozitivním krokem v rámci ČR je vytvoření webové aplikace AOPK ČR o invazních druzích včetně systému včasného varování (web zde, prezentace zde).\nPraktická rovina (management)\nPraktická ochrana přírody musí vždy vážit mezi negativními dopady invazí a negativními dopady zásahů proti invazím, zvláště v chráněných územích. Při řešení tohoto dilematu by se však vždy měla uplatnit dlouhodobá perspektiva. Z krátkodobého hlediska se totiž mohou jevit některé zásahy, zejména při plošném použití chemických přípravků, jako poměrně drastické. Avšak zkušenosti s dlouhodobou aplikací těchto metod ukazují, že s těmito dopady se příroda v naprosté většině dobře vyrovná, přičemž přínos pro přírodu spojený s likvidací invazního druhu je trvalý. Zde uvádíme několik příkladů z chráněné krajinné oblasti Labské pískovce (více zde) a z národního parku České Švýcarsko, který na části této CHKO v roce 2000 vzniknul, přičemž zásahy na celém území byly započaty již začátkem 90. let.\nVelmi dobré výsledky byly dosaženy v Labských pískovcích při likvidaci křídlatek, se kterou bylo započato v roce 1993. Na část lokalit je třeba se i dnes znovu vracet a rostliny likvidovat, jsou však i lokality, na kterých se po opakovaných zásazích křídlatka již vůbec neobjevila. Podrobnosti k metodám a výsledkům viz samostatný Box 2.\nVe vybraných územích bylo započato i s likvidací netýkavky žláznaté (Impatiens glandulifera), např. v soutěskách Kamenice. Několikaleté zkušenosti ukazují, že pokud se jedná o ne příliš rozsáhlé povodí, např. povodí Kamenice či Chřibské Kamenice, přičemž výskyty jsou velmi lokální či liniové, nikoliv však v území plošné (zde např. i s ohledem na převažující chudý pískovcový substrát), pak i u tohoto druhu lze systematickou eradikací (v tomto případě prostým vytrháváním) dosáhnout v relativně krátké době snížení četnosti populace netýkavky a bránit dalšímu šíření v území.\nNicméně nejznámějším invazním druhem Labských pískovců (Českého Švýcarska) je bezesporu borovice vejmutovka (Pinus strobus) (viz prezentace, V. Hadincová), představující modelový příklad invaze v přísně chráněném území (národní park). Přestože tato invaze je považována v lokálním měřítku za jednu z nejdramatičtějších ve střední Evropě (Hadincová et al. 1997, Härtel et Hadincová 1998), dosavadní postup kontroly invaze je úspěšný. Eradikace, která probíhala na území národního parku, představovala v letech 2000 – 2013 vytěžení 61.597 m3 vejmutovky, což znamená odstranění 66 % z původního objemu vejmutovky (viz prezentace, J. Drozd). Dlouhodobým problémem samozřejmě zůstane velké množství semenáčků a náletu, které nezachycují celková čísla o objemu a která jsou rozmístěna po rozsáhlém území NP, a to nejen ve smyslu plošném, ale i vertikálním (většinou jen horolezecky přístupné polohy na skalách).\nKromě vejmutovky jsou v území postupně eradikovány i další nepůvodní dřeviny, z nichž některé rovněž vykazují jistý invazní potenciál, jako např. dub červený (Quercus rubra), modřín opadavý (Larix decidua), douglaska tisolistá (Pseudotsuga menziesii) aj.\nVýše uvedené a více než 20-ti leté zkušenosti z území Labských pískovců ukazují, že při systematickém a dlouhodobém managementu invazních druhů lze, alespoň u některých vybraných druhů, dosáhnout minimálně na lokální úrovni plné kontroly nad invazí některých druhů. Nezbytnou podmínkou úspěšné kontroly je však i dlouhodobý finanční rámec. Samozřejmě, že zde volené přístupy poměrně intenzivní eliminace invazních druhů vyžadují i do budoucna permanentní kontrolu a občasnou eradikaci nově se objevivších jedinců. U druhů, které jsou často vázány na vodní toky, jako jsou např. křídlatky (Reynoutria japonica, R. sachalinensis, R. × bohemica), netýkavka žláznatá (Impatiens glandulifera) či kolotočník zdobný (Telekia speciosa), je důležité provádět eliminaci v logických územních jednotkách, jako je např. povodí určitého potoka, a proto je důležitá součinnost s dalšími event. správci území.Jako zcela zásadní předpoklad úspěchu na poli likvidace invazních druhů se v lokálním měřítku ukazuje osobní angažovanost a vytrvalost pracovníků ochrany přírody, která v kombinaci s kvalitními terénními daty (v Labských pískovcích a Českém Švýcarsku jsou významné invazní druhy zmapovány v celém území v rastru cca 0,125km2) může zajistit, že eliminace invazních druhů nemusí být jen boj s větrnými mlýny, ale může vést k efektivní kontrole nad vybranými invazními druhy.\nBox 1. Nepůvodní a původní druhy – trocha nezbytné terminologie (podle Pyšek et al. 2008)\nPůvodní druh: v daném území vznikl v průběhu evoluce bez přispění člověka nebo se do něj dostal přirozenou cestou (nezávisle na člověku) z území, ve kterém je druh původní.\nNepůvodní druh (zavlečený): v území se vyskytuje v důsledku záměrné či nezáměrné lidské činnosti nebo se do něj dostal přirozenou cestou z území, do kterého byl již dříve zavlečen.\nArcheofyty: zavlečené druhy rostlin, které se na naše území dostaly od počátku neolitu do konce středověku.\nNeofyty: zavlečené druhy rostlin, které se na naše území dostaly od konce středověku (1492 objevení Ameriky) do současnosti.\nPřechodně zavlečené druhy: zavlečené rostliny, které se vyskytují mimo kultury, ale po určité době vymizí, protože nevytvářejí dlouhodobě životaschopné populace.\nNaturalizované druhy (zdomácnělé): zavlečené rostliny, které dlouhodobě vytvářejí v přírodě životaschopné populace bez přímého přispění člověka.\nInvazní druhy: část naturalizovaných druhů, které se úspěšné šíří v novém prostředí.\n„Transformers“ (druhy měnící prostředí): invazní druhy, které svým působením mění charakter invadovaných ekosystémů.\nBox 2. Likvidace křídlatek v Labských pískovcích\nSpráva CHKO Labské pískovce začala pokusně likvidovat křídlatku japonskou v roce 1993, v povodí říčky Chřibské Kamenice v přírodní rezervaci Pavlino údolí. Křídlatka tvořila v této přírodní rezervaci souvislé porosty dlouhé až 10 m a široké 2 - 4 metry.\nZde byla použita kombinovaná metoda, tzn. mechanické pokosení a ruční aplikace herbicidu Roundup. Lodyhy byly pokoseny křovinořezem ve výšce 30 - 40 cm. Koncentrace byla použita v rozmezí 1:1 až 1:2 (Roundup : voda) a herbicid byl injektován do pokosených lodyh. Zásah byl prováděn v polovině července za suchého a slunného počasí. Výsledky této metody nebyly zcela podle představ správy. Křídlatka, která přežila, měla silně deformované listy a lodyhu vysokou max. do 50 cm.\nNásledně byl proveden opravný zásah chemickou metodou: postřik chemickým prostředkem Roundup v různých koncentracích a časových termínech. V současné době na této lokalitě rostou již původní druhy rostlin potočních niv (např.: Petasites hybridus, Aruncus dioicus, Equisetum pratense, semenáčky dřevin atd.) a křídlatka již téměř vymizela.\nNa základě těchto zkušeností byl přijat jednodušší způsob chemického odstraňování tohoto druhu, a to přímou aplikací herbicidu Roundup na rostliny v koncentraci okolo 10 - 15 % (tj. 1,5 - 2 l herbicidu do 18 l vody) v druhé polovině léta a počátku podzimu (nejlépe 2-3x). Křídlatka z přírodní rezervace téměř vymizela, ale objevují se místy nové výskyty, které souvisejí se splavováním z horního toku říčky Chřibské Kamenice.\nDalší nepříjemnou skutečností je následné obrůstání ošetřených velkých porostů malými (do 30 cm vysokými), ale deformovanými lodyhami. Obrůstání či regenerace těchto porostů je pozorováno i s větším časovým odstupem.\nNa jiných plochách v CHKO jsou pozorovány porosty, které jsou zcela eliminovány bez dalšího růstu křídlatky, ale najdou se lokality, kde po čase v rozmezí i několika let opět vyrůstají nové rostliny.\nFinanční náklady na odstraňování invazních druhů se odvíjejí od rozlohy a členitosti řešeného území, dostupnosti těchto lokalit, početnosti a „síly“ invazních zdrojů (skládky, obce apod.), počtu a velikosti lokalit invazních druhů. V Labských pískovcích se potkává řada složitějších poměrů v podobě silné dotace invazních druhů řekou Labe, dostupností lokalit a členitostí území, a proto se zde náklady pohybují v řádech desítek tisíc korun ročně pro oblast s rozlohou okolo 250 km2.\nPodrobnější text k likvidaci křídlatek v CHKO Labské pískovce zde.\n• Foxcroft L. C., Pyšek P., Richardson D. M. & Genovesi P. (eds) (2013): Plant invasions in protected areas: patterns, problems and challenges.- Springer, Dordrecht.\n• Dudley N. (ed.) (2008): Guidelines for Applying Protected Area Management Categories. – IUCN, Gland.\n• Hadincová V., Dobrý J., Hanzélyová D., Härtel H., Herben T., Krahulec F., Kyncl J., Moravcová L., Šmilauer P. & Šmilauerová M. (1997): Invazní druh Pinus strobus v Labských pískovcích. - Zprávy Čes. Bot. Společ. 32, Mater. 14:63-79.\n• Härtel H. & Hadincová V. (1998): Invasion of White Pine (Pinus strobus) into the Vegetation of the Elbsandsteingebirge (Czech Republic/Germany).- In: Synge H. et Akeroyd J., Planta Europa Proceedings, p. 251-255.- Uppsala et London.\n• Lonsdale W. M. (1999): Global patterns of plant invasions and the concept of invasibility. - Ecology 80:1522–1536.\n• Meyerson L. A. & Pyšek P. (2013): Manipulating alien plant species propagule pressure as a prevention strategy for protected areas. – In: Foxcroft L. C., Pyšek P., Richardson D. M. & Genovesi P. (eds), Plant invasions in protected areas: patterns, problems and challenges, pp. 473–486, Springer, Dordrecht (doi: 10.1007/978-94-007-7750-7:23).\n• Pyšek P, Jarošík V & Kučera T (2002): Patterns of invasion in temperate nature reserves. - Biol Conserv 104:13–24.\n• Pyšek P, Jarošík V & Kučera T (2003): Inclusion of native and alien species in temperate nature reserves: an historical study from Central Europe. - Conserv Biol 17:1414–1424.\n• Pyšek P., Chytrý M., Moravcová L., Pergl J., Perglová I., Prach K. & Skálová H. (2008): Návrh české terminologie vztahující se k rostlinným invazím. - Zprávy Čes. Bot. Spol. 43, Mater. 23:219-222.\n• Pyšek P., Genovesi P., Pergl J., Monaco A. & Wild J. (2013): Plant invasions of protected areas in Europe: an old continent facing new problems. – In: Foxcroft L. C., Pyšek P., Richardson D. M. & Genovesi P. (eds), Plant invasions in protected areas: patterns, problems and challenges, pp. 209–240, Springer, Dordrecht (doi: 10.1007/978-94-007-7750-7:11).\n• Usher M. B. (1988): Biological invasions of nature reserves: a search for generalizations. - Biol Conserv 44:119–135.


Website information for Pixwords / pixwords.cz Nová pixwords nápověda ke všem obrázkům. Pokud si nevíte rady s hrou, využijte našeho pomocníka. Každý help se hodí a ušetříte vám čas!\nPixwords help, Pixwords nápověda podle slov, Pixwords nápověda pomocí písmen, Pixwords odpovědi, Pixwords odpovědi k obrázkům nové, Pixwords pomoc, Pomocník pixwords Podobné články Nejlepší hry pro mobily a tablety Windows Phone (1. díl)\nPřesto asi někoho seženou a na Ukrajině zas bude obecního zubaře méně.To jsem se podívala nedávno,jak před ním domem Ukrajinci opravující silnici měli spatne zuby. úroveň národa se označuje podle stavu chrupu vůbec si nedovedu představit,jak to tam f\nNápověda ke hře PicWords, uhodli jste všechna 3 slova? V nápovědě vám ukážeme jen to slovo, které potřebujete. Zkuste PicWords bez záseků.\nPixwords 3. díl - nové úrovně ... - Pixwords nápověda\nPixwords nápověda 3. díl této hry nabízí nové úrovně a vaše mozkové závity budou v plné aktivitě! Pro tento díl jsme si připravili třetí edici pomocníka!


STUDENý MOČOVý MĚCHýŘ: PŘíZNAKY A LéČBA - GYNEKOLOGIE - 2019\nJak udělat oboustrannou střechu vlastníma rukama\nDruhý trimestr Nausea Těhotenství\nEndometriální cysty vaječníků - léčba a těhotenství\nDětský horoskop Štír (24. října - 22. listopadu)\nKdo je v současné době více na Zemi - muži nebo ženy? Máte statistiku?\nBolest v hrázi u žen\nOnemocnění není nikdy včas. Kromě toho je velmi nepříjemné ležet v posteli s kašlem, rýmou a vysokou horečkou. Ale je to nebezpečné, kupodivu, ne běžné nachlazení samotné, ale jeho důsledky a komplikace. Jeden typ chladu, nebo spíše jeho důsledek nadměrné podchlazení, je primární cystitida - chlad z močového měchýře. Podle statistik to většina žen dostává.\nPříznaky vývoje studeného močového měchýře\nKaždá žena v dětství často slyšela opravdové „výzvy“, aby neseděla na chladných plochách, jako jsou parapety, v zimě na lavičkách nebo na betonové podlaze. Koneckonců, tímto způsobem můžete získat vážnou hypotermii a v důsledku toho i chřipku, akutní respirační infekce, cystitidu a další nachlazení.\nVšichni jsme si vědomi stejných jevů - jako časté nutkání močit nebo bolesti při vyprazdňování močového měchýře. Příznaky zánětu (a v každodenním životě zchladnutí močového měchýře) jsou pozorovány při takové běžné nemoci, jako je cystitida.\nZánět začíná akutně, symptomy onemocnění jsou následující: pacient je trápen častým a bolestivým močením, které je doprovázeno bolestí v suprapubické zóně. Někdy, zejména u dětí, je intenzivní bolest příčinou močové inkontinence. Nejnepříjemnější následky této nemoci jsou, že první zánět bude vždy následovat další, a pak ledviny začnou bolet.\nPři akutní cystitidě se náhle projevují studené symptomy močového měchýře a jejich počet se zvyšuje během několika dnů. Pozorované časté, zakalené, slizniční a bolestivé močení krví. Sediment moču obsahuje leukocyty, některé červené krvinky a epitel močového měchýře.\nMoč se hromadí v močovém měchýři, který proudí z ledvin, když je močový měchýř naplněn, objeví se nutkání k močení, takže moč je periodicky vylučován močovou trubicí. V močovém měchýři může každá osoba obsahovat 0,5 až 1 litr moči. Běžné nachlazení může vést k rozvoji nebo zhoršení onemocnění močového systému.\nVlastnosti léčby studeného močového měchýře\nLéčba onemocnění musí začít v akutním stadiu. Přípravky pro léčbu cystitidy - Monurel, Paspik, Monural\nZchladnutí močového měchýře je onemocnění, které byste se neměli snažit léčit sami, a to ani antibiotiky, která nemohou zabít „patogeny“ tohoto problému - viry, a mohou přispět pouze k chronickému onemocnění tohoto onemocnění.\nPokud se objeví příznaky onemocnění, měli byste okamžitě kontaktovat zdravotnické zařízení, abyste navštívili lékaře a provedli všechny nezbytné testy.\nJe nutné vyloučit ze stravy dietní sůl, uzené maso a solené potraviny. Konec konců, sůl má schopnost zadržovat vodu v těle a zvyšovat zátěž na již zapáleném močovém měchýři.\nJe nutné zvýšit množství tekutiny používané k urychlení vyluhování škodlivých látek z ledvin, stejně jako virů. Pro tyto účely je ideální brusinkový džus, který je v tradiční medicíně hlavním lékem.\nNež půjdete spát s chladným močovým měchýřem, můžete si udělat teplé koupele s přídavkem heřmánku nebo citronového oleje.\nTaké v lidovém léčitelství je recept na vývar ječmene: namočte perličkový ječmen na hodinu do teplé vody, pak dvakrát vařte a přidejte citrónovou kůru podruhé. Pijte půl sklenice každé 2 hodiny.\nPříčiny nachlazení močového měchýře\nPříznaky onemocnění se začínají objevovat až po hypotermii nebo přepracování. K rozvoji cystitidy močového měchýře často přispívají i jiná závažná onemocnění, včetně různých lézí močového systému.\nChlad z močového měchýře se objevuje z několika důvodů.\nZa prvé, protože močový měchýř je vázán na střeva, cystitida může být důsledkem střevního zánětu.\nZa druhé, běžná infekční onemocnění, jako je chřipka, furunkulóza, angína, sinusitida a bakterie vstupují do močového měchýře spolu s krví.\nZa třetí, původci onemocnění jsou Escherichia coli, Staphylococcus aureus, Proteus, jiné houby, Trichomonas.\nCystitida může být neinfekční, její příčinou je dlouhodobé užívání silných léků, pokud je sliznice močového měchýře poškozena cizím předmětem, jako je močový kámen.\nU mužů se onemocnění může vyvinout pouze ve spojení s jinými onemocněními, jako je zánět prostaty, střeva, varlat a jeho přívodu, močová trubice.\nZpůsoby, jak vyvinout nachlazení v močovém měchýři\nInfekce může proniknout do močového měchýře několika způsoby:\nVzestupná metoda, která je jednou z nejčastějších variant infekce z vnějšího prostředí prostřednictvím urinačního kanálu,\nMetoda shora dolů, která pochází z horních močových cest nebo onemocnění ledvin (chronická pyelonefritida),\nHematogenní metoda, která vstupuje skrze krev a je méně častá,\nLymfogenní metoda - s endometritidou u žen a prostatitidou u mužů a\nKontaktní metoda - pokud jsou hnisavé nemoci orgánů, které obklopují močový měchýř. To je parametritis, absces prostaty.\nRizikové faktory zánětu močového měchýře:\nMůže se vyvinout zánět, pokud:\nSnížení celkové tělesné rezistence způsobené stresem, nedostatkem vitamínů, hormonální dysfunkcí, hypotermií,\nNarušení průtoku moči z močového měchýře. Takové důvody u mužů jsou prostatitida, benigní hyperplazie prostaty a u žen zúžení močové trubice a vytěsnění jejího vnějšího otvoru, stejně jako růst husté pojivové tkáně. Různé abnormality močového měchýře mají také špatný vliv na močení. Mohou být doprovázeny zánětem horních močových cest.\nPři porušení krevního oběhu v pánevních orgánech,\nPoranění sliznice močového měchýře během operace a endoskopického vyšetření,\nEndokrinní onemocnění, jako je diabetes, při kterém je metabolismus narušen.\nhypotermii těla jako celku,\ndlouhý pobyt na něčem chladném,\nčasté mokré nohy,\nplavání v chladném rybníku\nmimo sezónu oblečení\nšpatný oběh v oblasti pánve po porodu,\nšpinavé plážové rybníky,\nčasté močení, které není bez bolesti a pálení, zatímco množství vylučované tekutiny je relativně minimální a samotné močení nese charakter neúplného působení,\nnaléhá často neodůvodňuje očekávání a vytváří pouze touhu zbavit se moči,\nbarva moči je zakalená a pach je ostrý,\npřítomnost určitého množství krve v moči, která je patrná na konci močení,\ndenně si osprchovat nebo propláchnout močové orgány,\nmít sex pouze s jedním partnerem\nzahájit léčbu jiných infekčních nemocí,\nJak léčit studený močový měchýř?\nZa prvé stojí za zmínku, jak se léčit nachlazení močového měchýře: nezávisle s pomocí antibiotik.\nFaktem je, že cystitida nemůže být způsobena ani tak bakteriemi, jako viry, proti kterým, jak je známo, antibiotika jsou bezmocná.\nAle všeobecná imunita těla, která bude důkladně podkopávat - co bude důvodem, proč se studený močový měchýř proměnil v chronickou formu. Ano, a různé druhy bakterií také vyžadují různé léky, místo léčby byste neměli zařídit loterii.\nNejlepší způsob, jak vyléčit cystitidu, je poradit se s gynekologem a projít testem moči, aby se určila konkrétní příčina (původce) onemocnění.\nSouběžně však můžete uspořádat několik domácích postupů, které pomohou situaci zmírnit a vytvořit více či méně modální provoz měchýře:\nZa prvé, se studeným močovým měchýřem, sůl, slané a uzené výrobky by měly být zcela vyloučeny ze stravy. Jak víte, sůl zadržuje vodu v těle a takové zatížení močového měchýře během jeho zánětu je zcela zbytečné. Ale množství tekutiny spotřebované jen stojí za zvýšení - takže škodlivé bakterie nebo viry budou doslova vyplavovat z močového měchýře. Je lepší nic takového nepít, ale brusinkovou šťávu - tradičně je považována za nejlepší protizánětlivou látku pro cystitidu.\nTeplé koupele mohou pomoci zlepšit stav a funkci močového měchýře (je třeba ho vzít před spaním, je vhodné přidat několik kapek heřmánku nebo citrónového esenciálního oleje do vody).\nMůžete léčit cystitidu pomocí odvarů, například ječmene: namočte asi 100 g ječmene perla v pánvi tak, aby voda přesáhla úroveň obilovin dvěma prsty. O hodinu později položte pokrmy na oheň a ohřejte, dokud se voda nevaří. Potom tuto vodu vypusťte a přidejte dalších 0,5 litru převařené vody do zrna. Opět nasaďte na sporák a vařte 5-7 minut, přidejte do vývaru jeden citrón. Po vychladnutí a pití půl šálku po celý den (1 čas v 1-2 hodinách).\nPříznaky, příčiny a léčba nachlazení močového měchýře u žen\nStudený močový měchýř u žen je patologickým stavem, který se v klinické praxi nazývá cystitida. Jedná se o zánětlivé onemocnění postihující vnitřní epitel močového měchýře.\nVzhledem k anatomickým rysům ženského těla je taková patologie běžnější u žen než u mužů.\nŽenská močová trubice je vylučovací orgán, téměř bez křivek. U mužů je mnohem kratší a širší než močová trubice, což je důvod, proč je náchylnější k infekci.\nZpravidla v teplém období, v nepřítomnosti nachlazení (hlavní provocateur zánětu), může patogenní mikroflóra, která chová řiti a vstup do pochvy, zřídka vyvolat zánětlivý proces.\nV důsledku hypothermie a oslabeného imunitního systému se však mikroorganismy, které pronikají močovou trubicí přes močovou trubici do močového měchýře, aktivně proliferují a způsobují zánět (cystitidu).\nDlouhé sedí na chladném povrchu.\nPoužití studené toalety.\nV případě, že močový měchýř má nachlazení, projevují se symptomy nemoci téměř okamžitě.\nS rozvojem patologického procesu u žen se vyskytují stížnosti na časté močení, které je často doprovázeno pálením a bolestí.\nSoučasně jsou vylučované části moči velmi zanedbatelné, bolestivé močení nepřináší uspokojení a v některých případech se nutkání ukáže jako nepravdivé. Často, když se zánět moču zakalí, někdy v něm jsou nečistoty krve, moč získá ostrý charakteristický zápach.\nSlabost se vyvíjí, tělesná teplota se může zvýšit na 38 stupňů. Pokud je močový měchýř chlazený, příznaky zánětu začnou mizet po asi jednom až dvou týdnech.\nCystitida je velmi zákeřná patologie, která může vést ke komplikacím (stav, který nastane, když se infekce rozšíří do jiných částí vylučovacího systému (uretery a ledviny)). Současně dochází ke zvýšení tělesné teploty na vysoké nadmořské výšky, stejně jako bolest v bederní oblasti.\nVelmi mnoho žen, které přijdou na schůzku, požádá o radu odborníka: „Přetížení močového měchýře, co dělat?“ Za prvé, aby se zabránilo této nepříjemné nemoci, musíte pečlivě sledovat osobní hygienu, chránit se před stresem, léčit v čase\nzánětlivá onemocnění urogenitálního traktu, a co je nejdůležitější - nepropouštějí a pravidelně vyprazdňují močový měchýř.\nPak musíte nosit teplé ponožky, dobře zahřát spodní část těla a jít do postele.\nPokud žena má močový měchýř chlazený, léčba zahrnuje konzumaci velkého množství tekutiny, což zvýší močení a pomůže urychlit „propláchnutí“ bakterií.\nBěhem tohoto období byste se měli vyvarovat kyselých, kořeněných a smažených potravin, stejně jako alkoholu a silné kávy.\nPři prvních známkách zánětu je třeba vyhledat pomoc specialisty. I když během jednoho dne zmizí všechny nepříjemné příznaky, patogenní mikroflóra, která zůstane v močovém měchýři, se může projevit při příští hypotermii. Proto bude rozumnější projít močí a bakposevovou analýzou\nTeprve poté bude možné předepsat adekvátní antibakteriální léčbu. Také během tohoto období, kdy se vyskytne bolest, se doporučuje užívat léky proti bolesti a antispasmodické prostředky, které se předepisují teplými dezinfekčními roztoky manganu a kyseliny borité a mikroklystrů s horkou vodou.\n3-4 dny po řádném ošetření se sliznice močového měchýře začne hojit a zotavovat.\nPokud jsou příznaky cystitidy spojeny s těžkou bolestí v bederní oblasti, krev se objeví v moči, zimnici, nevolnost a zvracení, teplota stoupne na 38 stupňů a zastavení močení, musíte neprodleně vyhledat odbornou pomoc. Tyto příznaky signalizují výskyt akutní pyelonefritidy, často příčiny vzniku akutního selhání ledvin.\nČlověk, který říká, že měchýř vychladl, nejčastěji znamená podchlazení, kvůli kterému v těle začíná zánětlivý proces. Ve většině případů jsou však patogeny cystitidy podmíněně patogenní viry, protozoa, houby, bakterie. Nejběžnější jsou:\nvzestupně - infekce proniká močovým traktem z anogenitální a periuretrální zóny,\ndownstream - patogeny infikují sliznici močového měchýře, procházejí ledvinami a ureterem,\nbolest v močové trubici při močení,\nmalé množství vylučované moči,\nfalešné nutkání na toaletu,\nzakalení a ostrý zápach moči,\nkrevní nečistoty v moči,\nPrimární infekce pánevních orgánů u mužů stoupá velmi vzácně.\nTo je způsobeno anatomickou strukturou mužského urogenitálního systému: přítomností dlouhého uretrálního kanálu a velkou vzdáleností mezi otvorem anu a uretry.\nV 90% případů se zánětlivý proces vyvíjí podruhé v důsledku přenosu infekce krevním tokem z jiného postiženého orgánu.\nprostatitis a uretritida\nvelmi časté naléhání na toaletu,\nnepříjemný zápach z močové trubice,\nZánětlivé procesy v pánevních orgánech jsou velmi časté u dětí mladších dvou let. To je způsobeno sníženou reaktivitou těla a poruchou endokrinního systému.\nZnámky chlazeného močového měchýře u malých dětí jsou stěží patrné, takže dětem se doporučuje sledovat chování dítěte, protože jeho rozmarnost a neochota jíst může signalizovat vývoj nemocí.\nnepravidelná výměna plen,\nnepravidelné toalety genitálií,\nvaginitida a vulvovaginitida (pokud dívka má chlazený močový měchýř),\nPokud jsou příznaky studeného močového měchýře mírné, může to znamenat výskyt chronické cystitidy.\nanalýza moči pomocí Nechiporenka,\ndodržování šetřící diety a pitného režimu,\ncefalosporin a fluorochinolonová antibiotika,\nantispasmodické a analgetické léky,\npřizpůsobení hygienických faktorů\nhomeopatických léčiv na bázi bylin,\nfyto a imunoterapie,\nkrátká pulsní elektroanalgie,\nMikrovlnná a UHF terapie\nPokud je močový měchýř chlazen, může být léčba prováděna s použitím alternativní medicíny, ale pouze na doporučení fytoterapeuta.\nTato terapie je zpravidla vhodná pro úlevu od nepříjemných symptomů v počátečních stadiích zánětu.\nK odstranění bolesti a odstranění zánětu v močovém kanálu a močovém měchýři použijte následující nástroje:\nsedavé koupele. Nalijte teplou vodu do lázně a přidejte k ní 1 litr přesličky nebo lněného odrůdy. Postup provádějte denně po dobu až 15 minut\ninfuze petrželky. Nakrájejte banda petrželky a naplňte ji 250 ml vroucí vody. Take 1 polévková lžíce. Já namočená infuze 20 minut před jídlem,\nPodle odborníků bude nejúčinnější v léčbě ženské cystitidy svíčky. Složky vaginálních čípků rychle dosáhnou ohnisek zánětu a inhibují aktivitu patogenní flóry. Počet účinných léků zahrnuje:\n"Hexicon" - svíčky s výraznými antiseptickými vlastnostmi. Přípravek obsahuje chlorhexidin, který zabraňuje rozvoji patogenů uvnitř sliznic malé pánve. Dobrými protějšky jsou čípky "Diflucan" a "Pimafucin",\n"Betadine" je širokospektrální léčivo, které patří k antibiotikům. Složky přípravku jsou účinné proti většině aerobních bakterií,\n"Polygynax" - svíčky protizánětlivého působení, které rychle eliminují otoky tkání, což usnadňuje močení. Nejsou návykové, takže mohou být užívány dlouhými kurzy.\n"Drotaverin" - analgetikum patřící do skupiny myotropních léků proti bolesti. Snižuje svalový turgor, který pomáhá eliminovat křeče a bolest,\n"Fitolysin" - dezinfekční prostředek na bázi rostlin a protizánětlivý prostředek. Má výrazný antibakteriální účinek,\n"Tsiston" - fytopreparace protizánětlivých a močopudných účinků. Inhibuje aktivitu grampozitivních bakterií a pomáhá eliminovat bolest,\npozorovat odpočinek na lůžku po dobu 4-5 dnů,\ndržet se jednoduché stravy, kromě koření a sladkostí z menu,\npít více (bylinné čaje, ovocné nápoje, ovocné šťávy),\nPro přesnou diagnózu musíte kontaktovat specialistu, který určí původce a předepíše odpovídající léčbu.\nK odstranění nepříjemných příznaků můžete použít koupele s odvarem z léčivých bylin, držet se šetrné stravy a používat infuze protizánětlivých účinků.\nDrogová terapie zahrnuje použití léků jako Monural, Cystone, Augmentin a Polygynax.\nStudený močový měchýř u mužů: příznaky (příznaky)\nHlavním důvodem pro návštěvu urologa pro velký počet urologických pacientů jsou projevy nachlazení (zánětu) močového měchýře, který v nich vznikl.\nVzhledem k tomu, že k tomuto utrpení dochází po podchlazení, lékaři správně nazývají chlad pod pásem - zánět močového měchýře.\nZánět močového měchýře (z řeckého slova pro cystitidu) je infekční zánětlivý proces stěny močového měchýře, nejčastěji koncentrovaný v jeho sliznici.\nProjevem virového zánětu (studeného) močového měchýře je hemoragická cystitida. Nejčastěji se „rodí“ v epidemii chřipky nebo v parainfluenza, herpetických, adenovirových infekcích.\nZnámky studeného močového měchýře\nNutnost urgentního a častého močení, ale pouze malým množstvím moči,\nSlabost a horečka, pocit nevolnosti,\nBolest v dolní části zad nebo břiše, nad stydkou kostí,\nBolest, pocit pálení nebo pocit brnění při močení,\nTmavý, mírně zakalený a se silným zápachem moči,\nMoč se sukrovitsy (hematurií),\nMuži by měli vždy navštívit lékaře, když se objeví první známky studeného močového měchýře. Příznaky studeného močového měchýře obvykle zmizí samy, bez léčby po dobu přibližně jednoho týdne. Existuje několik známých lidových metod zmírnění nepohodlí studených symptomů močového měchýře. Lékař také může předepsat antibiotickou léčbu.\nStudený močový měchýř u žen: příznaky, léčba\nMužské urologické onemocnění - močový měchýř\nStudený močový měchýř (cystitida) je považován za stejně běžný jako rýma. Nicméně, na rozdíl od rýmy, toto onemocnění má vážné následky, pokud se neobracíte na urologa včas a nezačnete léčbu.\nKaždý rok se desítky tisíc silnějšího sexu obracejí na odborníky s podobným problémem. Kromě toho, asi 25% pacientů nechalo toto onemocnění pokračovat, což se pro ně stává závažnými komplikacemi.\nPříznivá prognóza terapie je možná pouze v případech, kdy je léčba zahájena v raných stadiích vývoje patologie.\nZchladnutí močového měchýře u mužů je často příčinou vzniku nebezpečných chronických onemocnění!\nPodle statistik je cystitida častěji diagnostikována u žen než u opačného pohlaví. Asi 1-2% mužů trpí chronickým zánětem močového měchýře.\nZánět močového měchýře u mužů má zpravidla infekční povahu.\nZánětlivý proces je v tomto případě lokalizován v sliznici postiženého orgánu. Charakteristickým rysem patologie je, že u každého pacienta postupuje odlišně, doprovázené určitými symptomy.\nHlavní příčiny studeného močového měchýře u mužů jsou:\nPodchlazení těla. Vystavení nízkým teplotám je považováno za nejběžnější provokativní faktor způsobující zánětlivý proces v močovém systému. После переохлаждения отмечается общее ухудшение состояния, возникают острые боли и дискомфорт в малом тазу.\nВенерические заболевания. Infekce přenášené nechráněným pohlavním stykem mohou také způsobit zánět močového měchýře.\nProstatitis Na pozadí zánětu tkáně prostaty u mužů se může vyvinout cystitida.\nUrolitiáza. Tvorba kamenů v dutině močového měchýře vede k poškození jeho sliznice a rozvoji zánětlivého procesu.\nUretritida. Zánět v močové trubici se může rozšířit do dalších orgánů močového systému, včetně močového měchýře.\nAdenomy prostaty. Proliferace tkání prostatické žlázy vede k narušení orgánů urogenitálního systému a může způsobit cystitidu.\nMezi další faktory, které se vyskytují v etiologii onemocnění, patří také oslabení imunitního systému na pozadí vlivu stresových faktorů, pyelonefritidy a dalších onemocnění ledvin.\nBěžné nachlazení močového měchýře u mužů je doprovázeno různými příznaky v závislosti na důvodech jeho vývoje.\nExistuje celá řada příznaků, které se vyskytují se zánětem močového měchýře u všech mužů bez výjimky:\nvylučování malého množství moči\nkřeče, bolest, nepohodlí v slabinách a dolní části zad,\ntmavá moč a vzhled ostrého zvláštního zápachu.\nPři výskytu i několika z popsaných symptomů je nutné naléhavě kontaktovat urologa.\nZákladem léčby jsou protizánětlivá a analgetická léčiva, která snižují závažnost zánětu a odstraňují nepříjemné symptomy. Pacientům se doporučuje, aby používali co nejvíce tekutin, aby mohli užívat imunomodulátory a další zpevňující činidla. Pokud je cystitida v přírodě infekční, je nutné předepsat antibakteriální léčiva.\nTrvání terapie studeným močovým měchýřem je určeno v závislosti na složitosti průběhu onemocnění a výskytu komplikací.\nNesprávný výběr léků může způsobit řadu komplikací. Když člověk není zcela jistý, co má dělat, pokud je močový měchýř chlazený, příznaky odpovídají nemoci, pak je nejlepší okamžitě konzultovat urologa a podstoupit patřičnou diagnózu a léčbu.\nDnes je hypotermie považována za jednu z nejčastějších příčin tohoto problému. To znamená prudké zhoršení celkového stavu osoby a zpravidla je doprovázeno ostrým pocitem nepohodlí v oblasti pánve.\nOdborníci také identifikují následující možné příčiny tohoto typu onemocnění:\ntvorba kamenů močového měchýře,\nsilný pokles imunity v důsledku stresu,\nZánětlivé procesy v močovém měchýři u mužů se mohou vyskytovat v různých věkových stadiích. Zaměření infekce může být často prostata.\nV tomto případě bude typ onemocnění zcela odlišný než u studeného močového měchýře a bude muset být léčen jinými metodami.\nZdraví mužů, jako je zdraví žen, je jedním z prioritních rysů každého jedince, takže pokud se objeví první příznaky jakýchkoli zánětlivých procesů, odborníci důrazně doporučují konzultaci s lékařem.\nPraxe ukazuje, že jedním z prvních příznaků nachlazení v močovém měchýři je výskyt slabosti a řezné bolesti v dané oblasti. Následně se může významně zvýšit tělesná teplota.\nMnoho mužů s tímto onemocněním se často stěžuje na těžké bolesti hlavy a nevolnost. Hlavním příznakem zánětlivého procesu v močovém měchýři je zvýšení močení s velmi malým množstvím moči.\nOdborníci také zdůrazňují tyto hlavní rysy tohoto onemocnění:\ntěžká a silná bolest v břiše nebo v zádech,\nvýskyt těžké podrážděnosti,\nobecná slabost a horečka,\nmočení v malém množství, které je doprovázeno akutní bolestí,\nvýskyt zvracení a prudký pokles chuti k jídlu,\nZnakem cystitidy u mužů je jeho krátké trvání. To je neseno zástupci silnější sex je mnohem jednodušší než ženy.\nMužská močová trubice je poměrně protáhlá, a proto se do ní vnější infekce prakticky nedostanou.\nVětšina odborníků se domnívá, že se toto onemocnění u zástupců silnějšího pohlaví vyskytuje na pozadí různých vnitřních faktorů v těle.\nPokud jste měli horečku a malátnost, slabost v zádech, mírnou nevolnost, bolest hlavy, bolest se začala objevovat při močení, došlo k mírnému, stálému vylučování moči z hlavy, navíc pod kůží (kolem hlavy) se objevil bílý průsvitný hlen podobný semenu.\nČasto jste začali chodit na záchod bez velkého množství moči. Začali jste ho hodit do horka, pak do chladu. Je velmi pravděpodobné, že se jedná o cystitidu a naléhavě potřebujete konzultovat urologa. Muži čelí zima v močovém měchýři 4-6 krát méně často než ženy.\nMužská cystitida obvykle není vážným problémem. Vzhledem k tomu, že muži mají prodlouženou močovou trubici, je pronikání infekce do močového měchýře zvenčí téměř nemožné.\nZánět močového měchýře u mužů se tedy vyvíjí na pozadí jiných zánětlivých procesů v těle.\nMěchýř studený a jeho léčba\nChlad z močového měchýře, nebo obyčejná cystitida, je nemoc, se kterou se setkal téměř každý člověk v jeho životě. Zánět sliznice močového měchýře, který lemuje jeho stěny a je hlavní příčinou běžného nachlazení.\nSituace, do kterých se člověk může dostat, jsou triviální a samozřejmé - namočily si nohy v dešti, sedly na studené zemi, navštívily piknik, překonaly se v rybníku. To všechno může být začátek zimy.\nsnížení imunitní reakce organismu,\nkomplikace chronické infekce močových cest.\nProjevy takového nachlazení se vyznačují příznaky charakteristické pro projevy cystitidy u mužů i žen. Existují však rozdíly, které jsou založeny na odlišné anatomické struktuře mužského a ženského těla.\nStudený močový měchýř u mužů se náhle projeví, počet nutkání k močení se dramaticky zvyšuje, takové nutkání je velmi bolestivé.\nVýskyt bolesti v suprapubické oblasti je spojen se zánětem stěn samotného močového měchýře, což může často přispět k výskytu takového stavu, jako je močová inkontinence.\nTo se projevuje formou odtoku malých porcí moči z uretrálního kanálu, který je spojen se zánětem submukózního prostoru uretry a sfinkterů.\nTahová bolest v břiše je charakteristická pro případy, kdy má močový měchýř chlad\nneustálá touha po močení s uvolněním malých porcí moči,\notravná bolest v břiše a suprapubické oblasti,\nčasté falešné nutkání močit bez moči,\nnekontrolovaného vylučování moči v malých porcích z uretrálního kanálu, t\nVzhledem ke strukturálním rysům mužského těla je třeba poznamenat, že muži trpí nachlazení močového měchýře mnohem méně často než ženy. Charakteristickým rysem průběhu onemocnění u mužů je to, že onemocnění postupně přechází bez povšimnutí do chronického stádia onemocnění, jiné zánětlivé orgány se také podílejí na zánětlivém procesu, který často vede k výskytu orchitidy a prostatitidy.\nLéčba onemocnění je komplikována tím, že jeho příznaky jsou velmi podobné příznakům jiných onemocnění močového systému. Proto se nedoporučuje odkládat zahájení léčby. Čím dříve je léčba zahájena, tím menší je pravděpodobnost komplikací.\nČasté bolestivé nutkání - příznaky cystitidy u žen\nčasté bolestivé nutkání, doprovázené uvolňováním malých dávek moči,\ntahání bolesti v dolní části břicha a bederní oblasti,\nčasté neefektivní nutkání močit bez moči,\nzvýšená tělesná teplota z subfebrilu na vysoká čísla,\nbolesti, které způsobují nevolnost, někdy zvracení,\nPokud jsou projevy cystitidy nesnesitelné a žena nemůže čekat na lékaře, pak v prvních hodinách, kdy má močový měchýř chlad, můžete použít suché teplo ve formě vyhřívané podložky nebo teplou sprchu, abyste zmírnili křeč hladkých svalů svěračů uretrálního kanálu.\nKdyž má dítě studený močový měchýř, stává se neklidným a podrážděným.\nprojev častého, ostře bolestivého močení,\npříměs hlenu v malých porcích moči je možný,\nneustálé falešné nutkání\nRodiče by měli věnovat pozornost těmto příznakům onemocnění.\nProdloužený nástup léčby nachlazení močového měchýře může vyvolat močovou inkontinenci u dítěte, protože neustále vylučované, nekontrolované části moči u cystitidy mohou způsobit, že si dítě myslí, že je to normou.\nKromě toho, zapálená stěna močového měchýře bude neustále dávat signály o plnosti varhan, falešné signály dávají příkaz vyprázdnit močový měchýř. To povede k nekontrolovanému průtoku moči u dítěte.\nPředevším je třeba vyloučit vliv nachlazení a dalších faktorů na organismus. Při prvních příznacích nemoci, kdy lékař ještě nedorazil, je nutné použít účinky tepla k uvolnění křeče. Můžete si vzít teplou sprchu nebo vanu, dát teplou topnou podložku mezi nohy.\nMezi mnoha léky, lékař vybere potřebné léky na cystitidu\nDrogová léčba, která by měla okamžitě jmenovat lékaře, musíte začít užívat co nejdříve. Léky pro léčbu cystitidy mají antibakteriální a protizánětlivé vlastnosti.\nJedná se především o deriváty nitrofuranové řady: Furagin, Nitroxali. Různé typy antibiotik s uroseptickým účinkem: Ciprofloxacin, Norfloxacin, Palin, atd.\nVšechny tyto léky jsou předepsány ve formě tablet a užívají se podle pokynů lékaře s velkým množstvím tekutiny.\nUkamenovaný močový měchýř je častější u žen než u mužské poloviny populace.\nVše je dáno specifickou strukturou ženského urogenitálního systému, do kterého patogenní bakterie a mikroorganismy za příznivých podmínek volně vstupují.\nOslabená imunita také hraje důležitou roli ve stupni ochrany a účinnosti boje těla proti infekci a exacerbacím. Nejběžnější příčiny běžného nachlazení jsou:\npravidelné podchlazení dolní části těla,\nmokré nohy během chladného období\ndlouhé sezení na chladném místě\nStudený močový měchýř (jako jedna z variant názvu cystitidy), nejen ženská nemoc a děti. Často se vyskytuje u mužů. Existují běžné příčiny studeného močového měchýře u lidí různých pohlaví, ale existuje mnoho rozdílů. Hlavním spouštěčem onemocnění je obvykle hypotermie močového měchýře u mužů, žen nebo dětí. To může být způsobeno tím, že osoba ztuhla k smrti na ulici, mokré nohy, když byla zima, neprováděla řádně kalení těla a dlouho seděla v chladné místnosti.\nPokud se neléčená cystitida, tyto symptomy, které budou popsány níže, mohou ustoupit po několika dnech, ale zároveň se může vyvinout chronický proces, který bude mnohem obtížnější vyrovnat se s akutní formou onemocnění.\ndodržovat dietu předepsanou lékařem, ve které nejsou žádné pikantní, smažené, slané potraviny, alkohol,\npít dostatek tekutin, lépe - čistá voda, ovocné nápoje, odvar z bylin, zředěné přírodní šťávy, zejména zelenina, sušené ovoce kompoty jsou také užitečné,\njestliže žena má chlazený močový měchýř, domácí léčba je přidána: láhev teplé vody je používána, který může být umístěn na břiše k úlevě od symptomů, t\nbrát vitamíny a bylinné extrakty, které pomáhají zvyšovat obranyschopnost těla a rychleji zvládat onemocnění a předcházet komplikacím,\nDiagnostika a léčba se obvykle provádějí ambulantně, ale v závažných případech může být pacient hospitalizován, což je prováděno na doporučení lékaře. K tomu dochází, když jsou v moči patrné krevní sraženiny a hnis a bolest v dolní části zad. Sanitku je třeba okamžitě zavolat, protože tyto příznaky mohou indikovat poškození močovodů a ledvin. V této situaci se používá komplexní terapie a léčba může trvat až jeden a půl měsíce.\nCystitida, typy a symptomy cystitidy - studený močový měchýř\nStudený močový měchýř - cystitida, typy a symptomy cystitidy\nDeštníky z kopru se používají, když je močovina přilepená, jako diuretikum. Chcete-li pít, vezměte 3–4 deštníky se semeny, nalijte na sklenici vroucí vodu, nechte stát po dobu 15–20 minut, pak pijte celý den, nejlépe častěji.\nprimární a sekundární,\nmočení - časté, s pálením a bolestí, v malých porcích,\nmoč je zakalený, s nepříjemným zápachem, je smíchán s hnisem, krví,\ncelková slabost v těle, bolestivé klouby,\nzvýšení teploty na 38 ° C\nzvýšená osobní hygiena, zejména na menstruační dny,\nvšeobecné posílení imunity,\nochranu před stresovými situacemi\nsexuální život pouze s osvědčeným partnerem,\nNa počátku vývoje onemocnění dochází k povrchovým změnám v sliznici močového měchýře. По мере развития процесса воспаление распространяется на глубокие ткани вплоть до мышечной прослойки. Проникая через стенки органа, инфекция может попасть в кровь и разнестись по всему организму.\nJakmile se u ženy objeví rané příznaky studeného močového měchýře, genitálie by měly být okamžitě důkladně omyty. Pro dezinfekci trávit chlorhexidin nebo Miramistin. Nezapomeňte nosit vlněné ponožky a zahřát spodní část těla.\nPřínos přinese využití pekařských výrobků, nízkotučné odrůdy masa a ryb, obilovin, ovoce, bobulí a zeleniny.\nPůvod, charakteristika a význam názvu Savely (Savel)\nNízké hladiny cholesterolu v krvi u mužů: příčiny a metody eliminace Cholesterol, látka, která je většinou produkována jaterními buňkami a je částečně zásobována potravou, se nachází v cévní stěně v celém lidském těle. Čtěte Více\nZhubnout po porodu - základní rady\nJak zhubnout rychle po porodu - několik jednoduchých tipů Zaslal: admin v Efektivní hubnutí 30.04.2018 0 99 Zobrazení Velmi mnoho matek dělají vážnou chybu, když jdou na přísné dietě zhubnout rychle po porodu. Čtěte Více\nSinusitida v těhotenství: nebezpečí stavu, rysy léčby Sinusitida je považována za poměrně nebezpečnou nemoc, která se projevuje zánětem paranazálního sinusu. Zánětlivý proces může být hnisavý, zakrýt jeden, oba dutiny. Čtěte Více\nUžitečné vlastnosti a kontraindikace černoplodých černých černých (černoplodých černých) a červeného jeřábů jsou vzdálení příbuzní. Obě rostliny patří do běžné rodiny, ale z různých rodů. Červená - do rodu Rowan (Sorbus), černoplodá - do rodu Aronia (Aronia). Čtěte Více\nCopyright 2019 \_ cs.dzvranje.org \_ Jak léčit močový měchýř studený u žen


Pajonk pro Biztweet: Svobodným chybí osobnosti lokálního rázu | Biztweet\nPajonk pro Biztweet: Svobodným chybí osobnosti lokálního rázu\nSvobodným chybí osobnosti lokálního rázu, čímž trpí značka obecně. Piráti budují lovebrand, ODS má za sebou kauzy, přesto chceme být spojenci. Nový lídr Strany svobodných občanů Tomáš Pajonk v rozhovoru pro Biztweet.\nBiztweet: Stranu jste převzali v období po volebním fiasku. Jak se v takové době kandidovalo?\nTomáš Pajonk: Vzhledem k výsledkům voleb bylo jasné, že Svobodní potřebují nový impuls, a to jak dovnitř strany, tak i ven. Kandidatura byla samozřejmě složitá hned z několika důvodů. Členská základna byla demotivovaná a chtěla jasný recept na budoucí volební úspěch, zároveň jsem také měl velice kvalitní protikandidáty v osobách Petra Macha, Jiřího Payna a dalších. Mou kandidaturu tak předcházela tour po jednotlivých krajích, kde jsem se členy debatoval a představoval svou vizi. Z výsledků volby usuzuji, že členům sedla nejvíc a teď je čas ji s jejich pomocí uskutečnit.\nBiztweet: Co od vás ve straně čekají?\nTomáš Pajonk: Očekávání jsou samozřejmě různá. Já jsem jednoznačně deklaroval to, jakým směrem bych chtěl stranu vést. Svobodní potřebují kvalitní komunální politiky, ze kterých se poté budou postupně generovat osobnosti i na vyšší úrovně vedení státu. Jak se nám dlouhodobě ukazuje, strana se musí budovat zespodu, tvrdou prací jednotlivců na lokálních projektech. Tím samozřejmě nechci říct, že bychom se měli stát pouze stranou regionálního významu. Zkušenosti, veřejná známost osobní značky a také obecně úspěch v komunálu, či kraji, je ovšem ten nejlepší předpoklad pro úspěšnou kandidaturu do Poslanecké sněmovny, Senátu nebo i Evropského parlamentu.\nBiztweet: V posledním rozhovoru pro Biztweet si byl ještě pan Mach jako předseda Svobodných celkem jistý účastí ve Sněmovně. Kde podle vás selhala prognóza a kde se staly chyby?\nTomáš Pajonk: Poslední volby byly velice významně zastíněny bojem tzv. tradičních stran proti hnutí ANO Andreje Babiše. Pro spoustu našich voličů se poté zcela prioritní stalo právě to, aby měl Babiš silnou opozici. Zároveň se na našem výsledku také projevilo to, že se ODS dokázala právě do této role dostat, a to daleko lépe než my. Ať ale nehledám příčiny neúspěchu pouze u ostatních. Jak jsem již zmiňoval, Svobodným chybí osobnosti lokálního rázu, čímž trpí značka obecně. Vzhledem k tomu, že se snažíme vyhýbat jednoduchým nefunkčním řešením, jejichž podstata se dá shrnout do jednoho krátkého sloganu na billboard, potřebujeme s voličem více času. Proto potřebujeme silnou síť politiků na komunální úrovni kteří budou naše principy prosazovat na zastupitelstvech pravidelně a zároveň také co nejpečlivěji vysvětlovat to, kam a proč jako strana míříme.\nBiztweet: Kam zmizeli vaši voliči a jak je přitáhnout zpátky?\nTomáš Pajonk: To je velice dobrá otázka. Naši voliči se rozprostřeli hned mezi několik parlamentních stran. Našim cílem do budoucna je zvýšit úsilí při komunikaci našeho programu. Chceme vést pozitivní kampaň, kde budeme jasně lidem ukazovat čeho bychom chtěli dosáhnout a jak. Nechceme se zaměřovat na to, jak přetáhnout voliče ostatním stranám. Klíčové pro nás bude vytvořit alternativu. Inteligentně a věcně rozebírat jednotlivé kroky vlády a následně nabídnout také druhou variantu řešení problému. Zároveň se chceme zaměřit na budování osobností uvnitř strany. Politika je o lidech a voliči často preferují své favority na základě osobních sympatií. Proto je klíčové nejen to jakou zprávu přinášíte, ale také kdo je tím, kdo ji voliči doručí a jak.\nBiztweet: Značně se vám zúžila členská základna. Jak ji hodláte obnovit?\nTomáš Pajonk: I pro nás bylo trošku překvapením, že tomu tak úplně není. Zájem lidí je i přes relativní neúspěch ve volbách stále silný. K úbytku členů s obdobím k začátku roku, kdy je potřeba obnovit členství zaplacením příspěvků na další rok, samozřejmě došlo. Dnes už ale můžu díky internímu šetření potvrdit, že byl tento úbytek procentuálně jedním z nejmenších za několik posledních let.\nBiztweet: Přesto. Kde chcete nové členy hledat a čím chcete být zajímavější než aktuálně populární Piráti či ODS, která ožívá?\nTomáš Pajonk: Piráti budují lovebrand, dokáží zaujmout mladé a mají šikovný marketing, který je dostává pravidelně do médií. Hlavním rozdílem je ovšem program, kdy Piráti jako takoví jsou vesměs spíše strana levicová. Průnik našich programů ovšem existuje, a často zjišťujeme, že se jedná právě o ty body programu, které Piráti komunikují a kvůli kterým je lidé volí a stávají se jejich členy. Zde vidíme velkou příležitost lidem ukázat, že Svobodní mají také co nabídnout, ještě k tomu ale mají propracovaný pravicový program, který prokazatelně zlepší životy občanů ČR a zvýší jejich životní úroveň. Co se týče ODS, tam je to samozřejmě složitější. Tyto volby získala poměrně silný mandát, každopádně až budoucnost ukáže, kolik jejich hlasů bylo protestních. Nás od ODS odlišuje to, že máme naprosto čistou minulost. Nemáme za sebou žádné kauzy a ve straně žádné kontroverzní osoby. V budoucnu ovšem rozhodně nechceme jít cestou vymezování se proti ODS. Naším cílem je silná pravice a ODS je náš přirozený spojenec.\nBiztweet: Dojde ve vedení strany k dalším personálním změnám?\nTomáš Pajonk: Vzhledem k systému vnitřních primárních voleb je velice složité na tuto otázku odpovědět. Členy republikového předsednictva, stejně jako také členy republikového výboru strany, mohou volit všichni naši členové ve volbách přes náš interní systém, online. Pokud nebude nikdo ze současného vedení na svůj mandát v nejbližších měsících rezignovat, k dalším změnám momentálně docházet nebude.\nBiztweet: Jak se volební neúspěch podepsal na financích strany?\nTomáš Pajonk: Vzhledem k tomu, že naše strana nemá v zádech žádné známé podnikatele, ani firmy, jsme samozřejmě určitý výpadek financí pocítili. Co stranu ovšem zasáhlo daleko více je demotivační faktor, který s sebou přinesly právě prohrané volby. Z tohoto důvodu se předsednictvo zaměřuje více na práci se členy tak, aby se o ně mohlo v budoucnu zase v kampaních opřít. Právě členové svou aktivitou nám při volbách umožňují dělat kampaně za nižších nákladů než konkurence.\nBiztweet: Jaké máte plány v senátních volbách?\nTomáš Pajonk: Jednoznačně bychom chtěli postavit silné kandidáty v co největším počtu volebních obvodů. Momentálně vyjednáváme s parlamentními stranami o vzájemné podpoře našich kandidátů tak, aby se do Senátu mohlo dostat co nejvíce nám podobně smýšlejících osobností. Pokud bude někde kandidovat člověk, s jehož názory nemáme žádný problém, rozhodně jej raději podpoříme, než abychom stavěli svého člověka jen proto, že tam nikoho nemáme.


Jen rok zbývá do předsednictví | Zemědělec\n15.01.2008 | 09:01\nJen rok zbývá do předsednictví\nZa rok by se měla Česká republika ujmout vlády nad Evropskou unií. O tom, jaké by měly být naše priority zahrnuté pod sjednocující heslo Evropa bez bariér, vypovídá dokument, který je k nahlédnutí na vládní internetové stránce.\nZmíněný materiál zveřejnila vláda pod názvem Prioritní oblasti předsednictví ČR v radě EU. Jak je z něj zřejmé, klíčovou by měla být priorita Evropa konkurenceschopná a otevřená. Dalšími čtyři jsou Energetika udržitelná a bezpečná, Rozpočet pro budoucnost Evropy, Evropa jako globální partner a Evropa svobodná a bezpečná.\nEvropa bez bariér – podle uvedeného dokumentu chce ČR „poukázat na existenci přechodných období pro volný pohyb pracovníků, služeb a kapitálu, problematické fungování vnitřního trhu s energiemi, nadměrné financování tradičních politik (především společné zemědělské politiky) bránící vyšším investicím do politik orientovaných růstově, potřebu zlepšit a zjednodušit regulatorní prostředí EU či prohlubovat vzájemnou spolupráci členských zemí unie v oblasti justice a vnitra.“\nPokud jde o pohled vně unie, pak je v očích tvůrců koncepce předsednictví ČR bariérou „nízká míra liberalizace obchodu se třetími zeměmi, nedostatečně fungující energetická politika unie, zpomalená dynamika rozšiřování EU nebo existující překážky transatlantické ekonomické spolupráce.“ Bude také třeba vytvořit společnou migrační a azylovou politiku EU a dosáhnout celkově větší otevřenosti unie.\nNad koherencí (souvislostí) české zemědělské a obchodní politiky s rozvojovými cíli se zamýšlí studie Pražského institutu pro globální politiku Glopolis. K diskusi nad ní se s Petrem Lebedou z Glopolisu sešli hned čtyři náměstci ministrů, a to Helana Bambasováz ministerstva zahraničí, Martin Tlapa z ministerstva průmyslu a obchodu, Ivo Vrzal z ministerstva zemědělství a Marek Mora, který dělá náměstka ministrovi pro evropské záležitosti.\nNe zdravotní kontrola, ale prověření rozpočtu\nDiskusi o zdravotní kontrole (health check) společné zemědělské politiky (SZP) již zahájila komisařka pro zemědělství a rozvoj venkova Mariann Fischerová Boelová. Očekává, že závěry z ní by měly být přijaty ještě v době francouzského předsednictví, tedy do konce letošního roku. Tyto závěry by se měly dotknout pravidel platných do roku 2013. To, co se bude v evropském zemědělství dít po tomto datu, bude úzce souviset se závěry výsledků revize rozpočtového rámce unie. Ta by měla proběhnout právě v době našeho předsednictví. Vzhledem k tomu, že SZP stále ukrajuje lví podíl ze společné bruselské kasy, bude se diskuse o budoucím rozpočtovém rámci samozřejmě úzce dotýkat zejména jejího budoucího financování. Jak vládní materiál uvádí, české předsednictví bude „v každém případě klást důraz na hlavní smysl revize, jímž musí být postupné snižování podílu SZP na výdajové straně rozpočtu.“ Přitom nadřazeným cílem všech úprav bude racionalizace prostředků směřujících do SZP z rozpočtu unie a jejich přesměrování na politiky přispívající k dlouhodobé konkurenceschopnosti evropské ekonomiky. „Ve dvacátém prvním století by výdaje EU měly prioritně jít jinam, než do zemědělské výroby,“ konstatoval Moora s tím, že by se měl podporovat zejména výzkum, věda, inovace a další věci podporující růst a konkurenceschopnost unie. „Na druhou stranu musíme vnímat stav našeho zemědělství,“ dodal s tím, že je třeba dávat pozor na to, abychom si neuváženými kroky nepodřízli vlastní větev. Podle Vrzala by měl být náš přístup reálně liberální, protože absolutně liberálním bychom si mohli zhoršit konkurenceschopnost. Nemáme totiž, jak zdůraznil, ideální klimatické ani jiné podmínky a do EU jsme vstoupili se zpožděním. Proto snižovat dotace by se podle něj mělo až po srovnání výchozích pozic. ČR by podle něj měla podporovat snižování prostředků na přímé platby a přesun nárokových dotací do podpor na projekty rozvoje venkova, v nichž již nejde jen o zemědělství.\nPovedeme opravdu unii? Hlavy států a vlád členských zemí unie schválily na posledním summitu portugalského předsednictví tzv. Lisabonskou smlouvu. Jde o poněkud upravený návrh ústavní smlouvy o unii, který v referendu odmítli Francouzi a Belgičané. Smlouva ještě musí schválit (ratifikovat) členské státy. Někde se to odbude v parlamentech, někde ale sáhnou k referendu (dnes je již jasné, že proběhne v Irsku), někde se již chystá předání smlouvy k posouzení ústavnímu soudu. Tento osud čeká smlouvu patrně v Německu a v ČR, pravděpodobné je, že k podobnému kroku se chystají i ve Francii. Schvalování patrně zbrzdí i provizornost vlády v Belgii. Pokud by se však jakýmsi zázrakem smlouvu podařilo ratifikovat, v souvislosti s předsednictvím přináší podle Mora jen dvě zásadní změny. Sice nahrazuje dosavadní půlroční předsednictví jeden a půl roku trvající vládou tří po sobě jdoucích států, ale „v rámci 18měsíčního předsednictví se budou tyto státy vždy po šesti měsících střídat,“ vysvětlil Mora. Změny však pocítí premiér předsedajícího státu a jeho ministr zahraničí. Premiér přijde o hlavní roli v unii, protože nadále už nebude předsedat Evropské radě. Tuto úlohu bude mít prezident unie s delším funkčním obdobím. O svou předsednickou roli přijde i ministr zahraničí. Jeho v křesle šéfa rady kolegů nahradí zvláštní představitel unie pro vnější vztahy. Rady ministrů ostatních resortů členských zemí unie i nadále povedou příslušní ministři právě předsedajícího státu.\nPrioritou je liberalizace trhu Podle Martina Tlapy je ČR třetí nejotevřenější ekonomikou v evropské sedmadvacítce a dlouhodobě prosazuje liberalizaci obchodu. Ta má podle něj dvě roviny. První je vnitřní trh unie, který má sice přívlastek jednotný, ale ne vždy tomu odpovídá. Proto bychom se v rámci svého předsednictví měli zaměřit na revizi zbývajících překážek na vnitřním trhu a navrhnout, co je třeba změnit. Pokud jde o obchod se třetími zeměmi, bude naše země možná podle Tlapy řešit, jak dál postupovat při jednáních v rámci Světové obchodní organizace (WTO). To znamená, zda uzavřít Katarské kolo jednání, či jaké další ambice si dát apod.\nDruhou oblastí je revize ochranných opatření unie a posouzení, zda jsou třeba a zda opravdu dobře fungují. Tato opatření, jsou, jak Tlapa vysvětlil, často výsledkem iniciativy různých sektorů nebo firem a mají chránit některá odvětví. „Ale zapomíná se na zájem ostatních odvětví a spotřebitelů,“ podotkl Tlapa. ČR by se v době svého předsednictví měla podle něj zaměřit na to, zda tato opatření nejdou proti konkurenceschopnosti unie. Problémem ovšem je, že unii tvoří státy, které nezastávají stejný názor. Část z nich, jak Tlapa uvedl, se obává globalizace, cítí se jí ohrožena a hledá ochranu v netarifních překážkách přístupu na trh. Další členské země naopak chtějí otevřenější trh.\nUnie a rozvojové země\nPřed nedávnem ukončený summit Evropské unie a afrických zemí měl podle Tlapy rozpačité výsledky. Evropa sice nabízí pomoc a má zájem o obchod, ale zároveň prosazuje lidská práva a demokracii. Na druhou stranu dnes má zájem o obchod s Afrikou Čína a Indie a Jižní Korea. Na Afriku se více orientují i USA, které z ní chtějí dovážet 20 procent surovin, aby snížily svou závislost na nestálých zemích Středního Východu. Tyto státy si v souvislosti s obchodem takové podmínky jako EU nekladou. Proto při dohodách o obchodě, které by se s africkými zeměmi měly v době našeho předsednictví sjednávat, je třeba se snažit o to, aby obsahovaly záruky pro spolupráci a pro to, aby firmy mohly v Africe investovat a podnikat. Jen tím, že se Afrika stane bohatší, je možné – jak Tlapa uvedl, omezit migraci jejích obyvatel do Evropy.\nPodle Petra Lebedy se unie na jedné straně snaží chudým státům pomoci, na druhé straně však hájí a podporuje neférové politiky, které chudé země poškozují. Jde zejména o společnou zemědělskou politiku a politiku obchodní. Jak Lebeda uvedl, ztráty chudých zemí z neférového obchodu dosahují ročně až 100 miliard amerických dolarů, zatímco globální rozvojová pomoc jen 70 miliard dolarů. Rozvojovým cílem tisíciletí je přispět na boj proti chudobě 0,7 procenta hrubého národního produktu (HDP). Tento cíl chce unie splnit již v roce 2015 a o pět let dříve chce na tento účel ročně poskytovat 0,56 procenta HDP. Podle Bambasové dala ČR letos na rozvojovou spolupráci 3,3 miliardy korun, což je 0,12 procenta HDP. Záměrem je zvýšit tento podíl na 0,17 v roce 2010 a na 0,33 procenta do roku 2015. Je to daleko méně, než je cíl unie. Masivní růst prostředků do současného systému by ale podle náměstkyně přinesl více problémů než užitku. Doposud rozvojovou pomoc poskytovalo devět resortů. Výsledkem byla obtížná domluva o prioritách. Zlepšení by měla podle Bambasové přinést připravovaná rada pro rozvojovou spolupráci a rozvojová agentura. Úkolem agentury bude dělat to, co doposud zajišťovaly jednotlivé resorty, tedy vybírat projekty a jejich realizátory, kontrolovat, kam jdou peníze, a koordinovat cíle podpory s naší zahraniční politikou.


Prodej, výrobní objekt, 2466 m2 , Desná, ul. Údolní | RealityMIX\nProdej - výrobní prostor, 2 466 m²\nÚdolní, Jablonec nad Nisou\nNabízíme ke koupi zrekonstruovaný výrobní objekt s kancelářemi. V 1.NP moderní recepce, kanceláře, jednací místnost a sociální zázemí. Podlahy PVC a dlažba, okna dřevěná. V přízemí objektu dílny, sklady, hala s nakládací rampou a garáž. Sociální zázemí se šatnou. Podlahy betonové a keramická dlažba. Vytápění zajištěno elektrokotlem, ohřev vody bojler. V současné době objekt využíván pro výrobu elektrických a plynových, průmyslových a laboratorních pecí. Velká pochozí půda s možností dalších úložných prostor. Parkování na pozemku. Veškerá občanská vybavenost v místě. Volný na podzim 2019.\nCena: 7 812 500 Kč\nHypotéka od: 16 647 Kč /měsíc\tvíce »\nAdresa: Údolní, Jablonec nad Nisou\nČíslo zakázky: REALITYMIX-646365\nPlocha: 2 466 m²


T-Mobile do olympijské kampaně obsazuje Trojana | MediaGuru\nT-Mobile do olympijské kampaně obsazuje Trojana\nčtvrtek, 23. ledna 2014, 15:21 Reklama MediaGuru\nNa ZOH v Soči spustí T-Mobile novou kampaň. Sází v ní na tvář herce Ivana Trojana.\nZa 11 dní spustí mobilní operátor T-Mobile svou olympijskou kampaň. Po dvou letech upouští od dua Vojty Kotka a Lukáše Pavláska a sází na herce Dejvického divadla Ivana Trojana, který v kampani bude vystupovat v roli tělocvikáře. Ve vedlejších rolích jej budou doprovázet další herci, jako jsou Kristýna Boková, Jan Antonín Duchoslav či Lenka Vychodilová.\nKampaň je spojena se sportovní tematikou. Natáčení televizních spotů probíhalo v Základní škole Emy Destinnové v Praze 6. Režie se ujal Daniel Růžička. Produkci zajišťovala společnost Adwood. Pod fotografiemi je podepsán Tomáš Třeštík a Pink production.\nDo konce března poběží kampaň v televizi, outdooru, tisku a na internetu. Doplní ji BTL aktivity, včetně eventů. V průběhu zimních olympijských her bude v provozu Iglú T-Mobile v Olympijském parku Soči – Letná 2014 v Praze na Letné s nabídkou řady zábavných aktivit pro návštěvníky parku.\nKreativní koncept pochází od agentury Saatchi& Saatchi. Online část kampaně připravila agentura Symbio Digital, BTL komunikaci zajišťuje agentura Klan. Na technickém řešení v rámci mobilních aplikací se podílely společnosti Gods a eMedia. Mediální plánování a nákup médií má na starosti agentura MediaCom.\nStartuje kampaň varující před nepřiměřenou rychlostí\nSoučástí kampaně proti nepřiměřené rychlosti bude i dokumentární film Víta Klusáka.


Herní set IGRÁČEK Handy - Nádraží s výpravčím 8592168222216 | BScom.cz\nBScom.czHračkyRůzné hračkyHerní setyHerní set IGRÁČEK Handy - Nádraží s výpravčím\ndoporučený věk od 3 let (8592168222216). Více informací\nKód produktu 0574608\nKód výrobce (PN) 8592168222216\nIgráček Handy Nádraží s výpravčím má svoji hlavní přednost v jednoduchosti. Igráčkovo prostředí na hraní je skládací, díky malým rozměrům je hračka lehce přenosná a děti si ji mohou vzít všude s sebou. Krabička nemá střechu a Igráček v ní najde vše, co potřebuje pro svou práci výpravčího.\ndoplňky pro výpravčího\nIgráček na vlakovém nádraží\nIgráček Handy - Nádraží s výpravčím má svoji hlavní přednost v jednoduchosti. Malá postavička v oblečení výpravčího umožní vašim dětem zapojit při hře vlastní představivost. Igráčkovo prostředí na hraní je skládací, díky malým rozměrům je hračka lehce přenosná a děti si ji mohou vzít všude s sebou. Krabička nemá střechu a Igráček v ní najde vše, co potřebuje pro svou práci výpravčího. Hračka byla vyrobena v České republice a obsahuje malé části, takže je vhodná pro děti až od 3 let věku.\ndoporučený věk od 3 let (8592168222216)


Ochrana elektronických knih | Knihy Grada\nNaprostá většina vydávaných elektronických knih je chráněna pomocí takzvaného sociálního DRM.\nTo Vás nijak, coby uživatele, neomezuje v používání elektronické knihy, ale podle vložených údajů je možné jednoznačně identifikovat, kdo si elektronickou knihu zakoupil.\nJediné, co pro Vás tato ochrana znamená, je to, že údaje o Vás a o provedené transakci (platbě) jsou vloženy viditelně na začátek Vámi zakoupené elektronické knihy a zároveň se neviditelně propisují i do vnitřku e-knihy. Pokud otevřete zakoupenou e-knihu, naleznete v ní za obálkou a tiráží informaci, že e-kniha byla zakoupena na serveru GRADA a kdo ji zakoupil.\nNěkteřé tituly jsou výjimečně chráněny proti zneužití prostřednictvím Adobe DRM (Digital Rights Management).\nKe stažení e-knih chráněných Adobe DRM je nezbytné registrovat si účet u Adobe a svým Adobe ID si autorizovat všechna zařízení, na kterém budete knihy chráněné adobe DRM číst.\nKnihy chráněné Adobe DRM nelze číst na čtečkách Kindle!