Prohlášení o použití cookies – Guest house Hiša Budja oficiální stránky | Penziony v Mariboru\nPro zajištění co nejlepší uživatelské zkušenosti používá ubytování Guest house Hiša Budja na své webové stránce vlastní soubory cookies a soubory cookies třetích stran, a to na technické, analytické a marketingové účely. Pokračováním na naší webové stránce souhlasíte s používáním souborů cookie. Více informací naleznete v našem Prohlášení o používání cookies.\nToto prohlášení o používání cookie se vztahuje na webovou stránku www.hisabudja.si, kterou vlastní a provozuje ubytování Guest house Hiša Budja a popisuje, jak používáme osobní údaje shromážděné prostřednictvím souborů cookies a dalších technik včetně pixelů (dále jen jako „cookies“) na našich webových stránkách www.hisabudja.si (dále jen jako „stránky“).\nPokud si přejete zrušit používání souborů cookies, které jsou popsány v této části prohlášení a nemáte k dispozici žádný způsob odhlášení (například v nastavení prohlížeče), obraťte se prosím na info@hisabudja.si .\nPokud máte otázky nebo pochybnosti týkající se zpracování Vašich osobních údajů nebo pokud si přejete uplatnit některá z práv, která na základě tohoto prohlášení máte, můžete nás kontaktovat prostřednictvím: info@hisabudja.si . S otázkami a stížnostmi můžete také kontaktovat příslušný orgán pro ochranu osobních údajů.


Moderní byt | Byt s prosklenými stěnami v oblacích\nNacházíte se zde: Moderní byt | Návštěvy | Byt s prosklenými stěnami v oblacích\nByt s prosklenými stěnami v oblacích\n09.01.2017 | 0 komentářů\nMichal: Použil jsem zde to, co se mi líbí, co považuji za nejlepší a co doporučuji i svým klientům. V praxi znám výsledek, za který mohu ručit. Například vnější prosklené stěny nebo velký otevřený prostor bez příček a další prostory, které nemusejí být oddělované dveřmi. Stačí obvodové nosné konstrukce a prostor pak můžete členit například jen vestavbami nábytku nebo závěsy. Toto řešení neodčerpává mnoho finančních prostředků. Jde o nápad, o důmyslné řešení.\nMichal: Výzvou pro mě bylo vytvořit každou místnost opravdu pěknou, například i WC. Použil jsem dřevěné ořechové obložení s vrchním bazilikálním osvětlením, ale i s jemným nočním s LED diodami. I zde, v tomto malém prostoru, je dostatek skrytých úložných prostorů a sanitární keramika Duravit. Keramikou a bateriemi od Philippa Starcka jsem vybavil také koupelnu.\nMichal: Ano. Dokonce jsme zvažovali pověsit sem obraz, ale ornamentální povrch digestoře, který se na volnou stěnu promítá, stačí. V kuchyni se mi podařilo vytvořit jednotlivé funkční zóny (přípravnou, mycí, varnou) tak, aby si vzájemně nepřekážely. Ve výsledku to hodně usnadňuje práci v kuchyni. Vše je zohledněno jak prakticky, tak esteticky. Skříňky, které nejsou plně výsuvné, jsou hluboké jen 45 cm, aby bylo vše snadno dosažitelné.\nMichal: Mám rád sklo, proto jsem stěnu v interiéru oddělující jídelní zónu navrhl právě z dekorativního skla, které vymezuje část interiéru, ale přitom zachovalo jeho vzdušnost, průhledy a zároveň působí jako umělecký artefakt. Jídelní stůl oživuje celek jako nápadný solitér, váží 80 kg a je dýhovaný vzorovanou - „krájenou“ Alpi dýhou. Do interiéru rád začleňuji i umělecké artefakty a velmi si dávám záležet také na jeho osvětlení. LED osvětlení je úsporné a rád pracuji i s barvou světla. Například osvětlení linií v kuchyni má studenější barvu 4000 K, jinde ale, především u kruhových svítidel, používám teplejší zabarvení (3000 až 3500 K). Celý prostor je kompletně klimatizovaný a ozvučený systémem Sonos od Hi-fi Media. Dřevěná podlaha je vyhřívaná.\nMichal: Rozhodně ano. Nebylo by možné stále běhat po točitých schodech nahoru a dolů. Kuchyň je dobře vybavená, máme tam dřez, chladničku, kávovar i nádobí. V uplynulém létě to byl nejvyužívanější prostor. Část terasy tvoří zavlažovaný trávník a v dalším prostoru, na ploše sypané z bílých kamínků, vzniká japonská zahrada. Jinak je vše hotovo a byt si opravdu užíváme.\nKONTAKT: ING. ARCH. MICHAL KRISTEN, ateliér, Svatopluka Čecha 1179/35, Brno - královo Pole, tel.: 731 523 951, e-mail: michal.kristen@atelierkristen.cz


Parotěsná fólie Guttafol ALU Therm (řez na míru) - GUTTA\nDomů Fólie Podstřešní fólie Parotěsné fólie Fólie Gutafol Parotěsná fólie Guttafol ALU Therm (řez na míru)\nŘezy na míru (role)\nRozměr 1,2 m\nV balení 60 m2\nKód produktu #3754903\nDostupnost Skladem > 4000 bm\nBěžná cena za m2: 47,00 Kč\nCena za m2 (s DPH): 44,65 Kč\nCena za bm s DPH: 53,58 Kč\n53,58 Kč Vyberte variantu\nUpozornění: Nově nabízíme reflexní fólii Alu Therm také ve variantě "řez na míru". Šířka role bude vždy 1,2 m, délka role je volitelná.\nReflexní fólie Guttafol ALU Therm, v sobě zahrnuje hned tři základní vlastnosti a to je parotěsnost, reflexe sálavého tepla a tepelná izolace. Tato parozábrana je vyrobena laminací reflexní kovové vrstvy na bublinkovou fólii. Metalizovaná vrstva odrazí až 95 % tepelného záření zpět do místnosti. Reflexní vrstva spolu se vzduchovými polštářky bublinkové fólie a vzduchovou mezerou mezi fólií a vnitřním obkladem působí jako dodatečná tepelná izolace střechy nahrazující až 5 cm minerální vaty. Například pokud bude tepelná izolace střechy tloušťky např. 10cm tak přidáním parotěsné reflexní fólie Guttafol ALU Therm získáme dalších 5 cm navíc a dostaneme celkem 15 cm tepelné izolace. Aplikací této fólie se odstraní tepelné mosty mezi tepelnou izolací střechy a krokvemi. Působí tak i jako tepelná izolace podkroví.\nFunkce parotěsné reflexní fólie\nHlavní funkcí parotěsné reflexní fólie Guttafol ALU Therm je zamezení pronikání vlhkosti z vnitřní místnosti do tepelné izolace střechy, která je propustná pro vzdušnou vlhkost a dochází v ní k velkému teplotnímu spádu. Teplý vzduch v místnosti může totiž obsahovat podstatně více vlhkosti než studený vzduch venku. Bez použití parotěsné zábrany dochází ke kondenzaci vlhkosti v izolaci. Důsledkem zkondenzované vlhkosti je zhoršena tepelná izolace střechy. Tímto následkem trpí nejen tepelná izolace střech, kde se tvoří tepelné mosty, kterými proniká teplo z interiéru ven, ale i vlhne dřevo ve střeše, tvoří se plísně a vlhké skvrny na stropech a stěnách. Je tedy podstatně ohrožena životnost střechy.\nPoužití parotěsné reflexní fólie s izolační vrstvou Guttafol ALU Therm\nNejčastějším použitím parotěsné reflexní fólie je tepelná izolace podkroví interiéru, či jako tepelná izolace střechy. Parotěsné zábrany se používají k zabránění prostupu vlhkosti obvodovým či střešním pláštěm. Parotěsná zábrana je umístěna v konstrukci před tepelnou izolaci směrem z interiéru, případně mezi vrstvami tepelné izolace střechy (určení síly vrstev dle doporučení výrobců tepelných izolací). Parotěsná zábrana se nepoužívá v konstrukcích oddělujících jednotlivé vytápěné prostory (příčky, stropy…).\nTepelná izolace střechy či tepelná izolace střech všech typů a velikostí, rodinné domy, obytné domy, administrativní domy, haly (vytváří se tepelná izolace podkroví v interiéru)\nTepelná izolace u obvodových stěn, bazénů, do základů\nZemědělské budovy, stáje, kůlny, sýpky\nKlimatizace, vzduchotechnika (pro udržení požadovaných teplot)\nBytové dveře, garážová vrata (tepelná a zvuková izolace)\nTepelná izolace potrubí (vodního, odpadního)\nVýhody reflexní parotěsné fólie\nFunguje jako tepelná izolace podkroví, která nahradí až 50mm skelné vaty\nÚspora nákladů na vytápění nebo klimatizaci (20 % úspora tepelné energie)\nJednoduchá montáž a manipulace s materiálem\nOdraz až 95 % sálavého tepla zpět do místnosti\nDlouhá životnost a záruka kvality GUTTA\nChrání proti elektromagnetickému záření\nVysoká pevnost v obou směrech\nOdolná proti slunečnímu UV záření a chemickým látkám\nParotěsná fólie je 100 % parozábrana\nTermoizolační vrstva je nenasákavá\nOdolná proti škůdcům\nParotěsná fólie Guttafol ALU Therm\nreakce na oheň E\nvýška role 120 cm (- 0,5% | + 1,5%)\ndélka role 50 m\nrovinnost < 75 mm / 10 m\ntloušťka 3,49 mm\npevnost podélná / příčná 90 N/50 mm (± 25%)\nprodloužení při přetrhnutí 20% (±20%) / 15% (±20%)\ntržná síla (délka ú příčně) 35 N (±20%) / 25 N (±20%)\nplošná hmotnost 110 g/m2 (± 10%)\nvoděodolnost vyhovuje (2 kPa)\npropustnost páry sd > 100 m\nzměna propustnosti vodních par Sd po stárnutí max. 50%\nvliv umělého stárnutí vyhovuje\nsmykové namáhání min. 115 N\nodolnost proti protrhání min 60 N\nUV stabilita 4 měsíce\nTab. č. 2: Vlastnosti parotěsné reflexní fólie Guttafol ALU Therm\nParotěsná fólie Guttafol ALU Therm se velice snadno připevňuje, postup její montáže je shodný s montáží klasických parotěsných fólií. Při realizaci tepelné izolace střechy napneme parotěsnou fólii pod krokve reflexní stranou směrem do místnosti. Přesah pásů se ponechá cca 5 cm. Spoje se slepí důkladně páskou Uniband nebo DS alu band, aby se zamezilo pronikání vodních par do tepelné izolace podkroví. Také kolem stěn, střešních oken a komínů je nutno parotěsnou fólii řádně dotěsnit butylovou páskou Butylband nebo trvale pružným Butylkaučukovým tmelem. Na Parotěsnou fólii se namontují dřevěné hranoly nebo kovové profily, na které se připevní sádrokarton, případně jiný obklad. Vzduchovou mezeru mezi fólií a obkladem (2,5 - 3 cm) je nutno dodržet pro zachování maximálního efektu termoreflexe.\nSchéma: Řez tepelnou izolací střechy za použití parotěsné reflexní fólie Guttafol ALU Therm a Guttafol DO 135 Reflex\nParotěsná fólie ALU Therm - technický list pdf\nTepelná izolace Guttafol ALU Therm\nTepelná izolace podkraví - Guttafol ALU Therm\nTepelná izolace fasády - Guttafol ALU Therm\nTepelná izolace střechy - Guttafol ALU Therm\nHodnocení produktu Parotěsná fólie Guttafol ALU Therm (řez na míru)\n+ Úspora za topení\n+ Dobře se s ní pravuje\n+ Kvalitní spravování výrobku\n+ super produkt na zateplení\nStřešní doplňky Příslušenství k parotěsným fóliím Silikony, tmely a lepidla\n513,00 Kč/ks DPH\n197,11 Kč/ks DPH\n207,03 Kč/ks DPH


Chalupa Alena - Poloha, Služby, Okolí\nHorská chalupa „Alena“ leží v nejvýchodnější části Krkonoš v obci Rýchory, v blízkosti města Žacléř, vzdáleném 2km a 1km od lyžařského centra Prkenný důl. Žacléřsko je mikroregion s velkou přírodní rozmanitostí. Leží v údolí ohraničeném na jedné straně Krkonošemi – jejich nejvýchodnější částí Rýchorami a na straně druhé Vraními horami. Nadstandartně vybavená chalupa leží přímo u lyžařského vleku vhodné pro děti a začátečníky, jehož povrch je upravovaný. Délka lyžařského vleku je cca 200m. Po celý rok se zde můžete toulat krásnou přírodou po turistických cestách, cyklostezkách a běžeckých upravovaných trasách. V zimě jsou Vám také k dispozici komplexní lyžařské areály (Arrakis a Bret) s denně upravovanými sjezdovkami a plošným umělým zasněžováním a možností večerního lyžování. Vzdálenost areálu od chaty je 1km.\nNadstandartně vybavená chalupa má celkem 3 pokoje (s TV, satelit a DVD) po 2 lůžkách s možností přistýlky, které se nachází v poschodí s WC na chodbě a WC na pokoji. V přízemí naleznete chodbu např. na uložení lyží, koupelnu s vanou, místnost s WC a sprchový kout. Nakonec luxusně zařízený obývací pokoj je vybaven televizí se satelitním příjmem a DVD, krbovými kamny a jídelním stolem. Kuchyňský kout je zařízen lednicí s mrazákem, kuchyňský sporák, mikrovlnná trouba, rychlovarná konev. Chalupa je vytápěna ústředním topením a krbovými kamny s teplovzdušným rozvodem pro vytápění chalupy. Parkování na vlastním pozemku u chalupy.\nV zimním období: lyžování v místě u chalupy „Alena“, ve Skiareálu BRET a ARRAKIS, do 30km ČERNÁ HORA, Velká Úpa, Pec pod Sněžkou a Mladé Buky. V letním období: pěší turistika - největší dělostřelecká tvrz Stachelberg, přírodní rezervace Rýchory s bukovým pralesem, lanová dráha Sněžka, Adršpašské a Teplické skály, ZOO safari Dvůr Králové nad Labem. Cykloturistika - cyklotrasy východními Krkonošemi například Rýchorský okruh I a II, KRNAP 26 a 26B... Koupání - přírodní nádrž Dolce, koupaliště Dolní Sejfy, plavecký bazén Trutnov. Letní sportovní aktivity - kopaná a volejbal na na hřišti u horské chaty Ozon, golfové hřiště, bobová dráha, bike park, letní tubing a děstké hřiště Mladé Buky. Můžete si také udělat výlet do Polska vzdálené 10km a navštívit miniatury hist.památek Dolního Slezka v Kowarech, polské jezero Bukówka, nejvýše položená přehradní nádrž v Polsku nebo městečko Karpacz kde naleznete spousty památek a zajímavostí jako je např. muzeum hraček, přehrada na řece Lomnica...\nChalupa Alena Žacléř, Rýchory


Akustická předstěna, 23m2 (Praha) • Akustické panely • NejZóna.cz\nDobrý den, poptávám firmu, která provede realizaci předsazené akustické předstěny v podkrovním mezonetu. Jednalo by o provedení akusticky-izolační předstěny k příčce mezi byty, která momentálně svými hlukově izolačními vlastnostmi nevyhovuje. Šířka předstěny maximálně 10cm, izolace, dvojitá záklopka, odpruženo širokopásmovým absorbérem. Elektroinstalační práce - 3x zásuvka, 1x světlo, 1x vypínač. Malba není vyžadována. Plocha stěny je cca 23m2, hrubý nákres přikládám. Provedení prací v průběhu července, nejpozději začátkem srpna. Děkuji\nUživatel_86349, 02.10.2014 (Praha)\nsádrokartony, akustické minerální podhledy, akustické panely


Ředkvička, která se vyvinula z ředkve, patří mezi nejznámější a určitě nejoblíbenější kořenovou zeleninu. Je to dáno i tím, že je to nejranější zelenina na trhu a že je postupně\nk dostání až do podzimu. K mání je samozřejmě i v zimním období, ale to už je pěstována ve skleníkových podmínkách, a tak by se mohlo polemizovat o její vitaminové hodnotě.\nŘedkvička pochází z Asie; jako kulturní rostlina se však hojně vyskytovala i ve Středomoří. Vedle česneku\na cibule ji dobře znali a používali již staří Egypťané v době staveb pyramid. U nás se objevila poměrně pozdě, až ve druhé polovině 18. století. Pěstování ředkviček není nijak zvlášť náročné.\nVelmi brzy po výsevu klíčí a během 14 dnů se mohou začít sklízet. Půda musí být pochopitelně dobře propracovaná, s dostatečnou zásobou živin. Zkušenější zahrádkáři vědí, že ředkvička je plodina krátkého dne, to znamená, že jakostní bulvičky se vytvářejí jen na jaře a na podzim, kdy je den kratší, kdežto v létě\n– při dlouhém dni – vytváří rostlina květní stonky a semena. Proto se v létě nepěstuje. Aby ředkvičky byly chutné a šťavnaté, musí rychle vyrůst, to znamená, že se musí hodně zalévat.\nPři kolísající vlhkosti začnou totiž dřevnatět.\nExistuje celá řada odrůd, z nichž některé se dobře hodí pro rychlení, jiné pro výsev na záhon.\nBarva bulviček je zpravidla červená. Může být však i bílá, žlutá, fialová, a dokonce i zelená.\nExistují také ředkvičky dvoubarevné. Tvar bulviček je většinou kulatý, také oválný nebo úplně protáhlý.\nJako každá jiná zelenina i ředkvička obsahuje mnoho cenných látek – bílkovin, lipidů, také sacharidy\na pochopitelně vlákninu. Z minerálních látek je to zejména vápník, fosfor, železo, síra, draslík aj.\nBohatá je také na vitamin C, kyselinu listovou a obsahuje nezanedbatelné množství vitaminu B.\nV těle člověka působí antibakteriálně, zároveň ničí plísně ve střevech, sliznici a žaludku, usnadňuje odkašlávání (díky obsahu hořčičných olejů). Mezi její další pozitivní účinky patří snižování cholesterolu,\nodstranění zácpy a plynatosti. Ten, kdo chce snížit svou tělesnou hmotnost,\nmůže bez obav zařadit ředkvičku do svého jídelníčku.\nŘedkvičky se dají jíst syrové, loupané, neloupané, mohou se trošku posolit, čímž se uvolní jejich palčivá chuť, která je způsobena hořčičným olejem. Není třeba zdůrazňovat, že nejlepší ředkvička je čerstvá, tj.\nprávě utržená. Její nevýhodou je, že se nedá dlouho skladovat, rychle totiž vadne. Ředkvičky lze použít\ndo mnoha salátů, pomazánek, polévek nebo jako přílohu k masu atd. Zelené lístky chutnají taky dobře,\nze starších listů lze připravit špenát. Poněkud nezvyklý způsob zpracování ředkviček je zavařování v klasickém nálevu. Delikatesní je salát z plátků ředkviček a mandarinek (pomerančů). Stačí promíchat, osolit, zakápnout citronovou šťávou a posypat nasekanou natí fenyklu. Nejsem si ale jistá, že úplně všem bude tato kombinace chutnat. Spíš něco obyčejnějšího, tady se určitě „trefím“ do chuti těm, kteří mají rádi houbovou smaženici. Na omastku se podusí plátky ředkviček, přidají se rozkvedlaná vajíčka, opepří a osolí.\nZačíná ale houbová sezóna, tak tu ředkvičkovou míchanici nechte až na přicházející podzimní čas.\nŽena ve znamení Střelce Co skrývají ruiny Masady?\nAž do roku 1893 nebylo jasné, zda rajče je ovoce, nebo zelenina. A o tom, kam je vlastně zařadit, rozhodoval…


Časté soudy? Stát chce zdražit poplatek za rozvod i spory o rodičovství - Ústecký deník\nLidé se moc soudí a životní úroveň jim vzrůstá, zdražíme. Tak nějak uvažuje ministerstvo spravedlnosti, které poslalo do připomínkového řízení novelu zákona o soudních poplatcích. V ní plánuje lidem výrazně zvýšit platby v občanskoprávních sporech.\nNa dvojnásobek, tedy ze dvou tisíc na čtyři tisíce korun podraží například podání návrhu na rozvod. Svým způsobem je to ovšem úspěch. Ještě počátkemroku úřad zvažoval, že by za tuto věc rozhádaní manželé platili hned tisícovek sedm.\nZe dvou tisíc na čtyři tisíce podle návrhu narostou i poplatky za soudní určení či popření rodičovství či vypořádání společného jmění manželů.\nPodstatně by podle návrhu měla podražit i soudní úschova peněz. U částek nad 25 tisíc by se měla zvýšit z jednoho na 1,5 procenta uschované částky. Většinou se do soudní úschovy dávají například dlužné peníze, u kterých není jisté, komu patří.\nPřibývá „malých sporů“\nZvedají se ovšem i poplatky za obnovu soudního řízení či za odvolání. Z jedné tisícovky na dvě pak zdraží podání žaloby u bagatelních, tedy hodnotou nízkých sporů do dvaceti tisíc korun.\nZvyšuje se prý totiž podíl těchto soudních pří na celkovém počtu. „Například v loňském roce byl počet skončených řízení v částce do deseti tisíc korun, která skončila přiznáním tohoto nároku, celkem 109 tisíc,“ sdělilo ministerstvo. Předpokládá tak, že si lidé u těchto věcí do budoucna více rozmyslí, zda je budou žalovat. Důvodů, proč ministerstvo spravedlnosti vedené Marií Benešovou (za ANO) ke zvýšení poplatků přistupuje, je přitom několik.\nTím hlavním je, že se naposledy měnily v roce 2011. Příjmy lidí se ovšem zvedly. „Výše soudního poplatku by tudíž měla odpovídat aktuální výši životní úrovně v České republice. V opačném případě se regulační i motivační funkce oslabuje nebo zcela ztrácí,“ píše se v návrhu.\nS tím souvisí i další snaha, totiž přimět rozhádané lidi, aby se dohodli mimosoudně. Pokud se prý dohodnou sami, bude to pro ně finančně výhodnější.\nNapříklad u sporů o děti už se řada soudních dvorů snaží, aby se lidé dohodli za pomoci sociálních pracovníků a psychologů už předtím, než se pustí do složitých právních bitev. „Cíl je, aby se dokázali o dětech bez zášti dohodnout. Sebehorší smír je vždycky lepší než sebelepší rozsudek,“ řekl k tomu před časem časopisu Týden předseda Okresního soudu v Mostě Martin Beneš.\nMinisterstvo Marie Benešové počítá s tím, že zvýšení poplatků za občanskoprávní spory uhradí náklady, které mu v souvislosti s nimi rostou. Od poslední změny plateb se prý výdaje státu na soudnictví zvýšily o více než polovinu.\n„Navrhované navýšení sazeb soudních poplatků by se konkrétně mohlo promítnout do zvýšení příjmů státního rozpočtu ve výši cca 570 milionů korun,“ těší se tak ministerstvo. Peníze se podle něj budou moci využít například na vybavení soudů či odměny znalcům a tlumočníkům.


29. Plnou parou do Indie! | Pisálkovo doupě\n"Ředitele Asima samozřejmě znáte," usmál se Profesor. "A tady pan Jones je zástupce Gringottovic banky."\n"Rád Vás poznávám," kývl Harry na muže. "Proč jste tady?"\n"Doufali jsme, že byste se s námi byl ochotný spojit při vyzvedávání pokladu," usmál se Jones. "To by vám umožnilo okamžité odcestování a poklad by byl vyzvednut mnohem rychleji."\n"Oh," přikývl Harry. "A kolik za to chcete?"\n"Říkali jsme si, že polovina Vašeho podílu by byla fér," navrhl Jones.\n"Oh," přikývl Harry. "Ne."\n"Cože?" Takové vyjednávání Jones nikdy nezažil.\n"Ne," usmál se Harry. "Ale díky za nabídku."\n"Proč jste sem vlastně přišel?" zeptala se Pomocnice s úsměvem.\n"Oh," přikývl Harry. "Skoro jsem zapomněl. Jen jsem Vám chtěl říct, že až poletíme přes Atlantik, tak bych se chtěl na otočku zastavit v Atlantidě."\n"CO?" zakřičel skoro každý v místnosti.\n"Jen že se chci na chvilku zastavit v Atlantidě," opakoval Harry. "Rád bych si tam pro něco skočil."\n"Vy víte, kde je Atlantida?" zeptal se ohromeně Jones. "Ale vždyť lidé hledají ztracené město už stovky let."\n"Jop," přikývl Harry. "Ale nikdy by ho nenašli. Je schované kouzlem, které Vám zabrání město najít, pokud nevíte, kde je, a potopení města nijak kouzlo nepoškodilo."\n"Neříkal jste, že si chcete pro něco zajít?" zeptal se Asim, aby přestali odbočovat od tématu.\n"Jo," přitakal Harry. "Jeden chlápek jménem Myrddin tam, před tím než ho vykopli z města, schoval knížku, která má prý obsahovat tajemství velké moci, a rád bych věděl, co v ní je."\n"Myrddin?" dostal ze sebe šokovaně Asim. "Vykopli?"\n"Jop," přikyvoval Harry. "On sice tvrdil, že ho vyhodili, protože mu záviděli jeho velkou moc, a oficiálně to prý bylo, protože byl slabý kouzelník, ale já si myslím, že to bylo proto, že to byl uplakaný hajzlík a už ho prostě začali mít plné zuby."\n"A co dalšího nám o Myrddinovi můžete říct?" dožadoval se Jones.\n"No," zamyslel se na chvíli Harry, "měl hrozné akné, rudé vlasy a hlas mu začal mutovat až v patnácti," zakroutil Harry hlavou. Bože ten deník byl příšerný. "Ale po jeho sedmnáctých narozeninách o něm už nic nevím."\n"Oh," podívali se muži po sobě.\n"No," zívnul Harry. "Já si půjdu dát šlofíka."\nProfesor a Pomocnice pobaveně sledovali, jak se muži šokovaně dívali jeden po druhém.\n"Mumiin mok?" vytáhl Asim z kapsy placatku a nabídl ji Jonesovi.\n"Mám pro Vás důležité novinky," vrazil do místnosti mezi své nadřízené Asim. "Mám podstatné informace, které musíte slyšet."\n"O co jde, Asime?" zeptal se jeden z nich.\n"Radši by to mělo být pořádně důležité," dodal další.\n"Pan Black ví, kde se nachází Atlantida," vykřikl Asim. "A hodlá ji navštívit, aby vyzvedl něco, co tam zanechal samotný Merlin."\n"COŽE?" zírali všichni s otevřenou pusou.\n"Co přesně říkal?" podařilo se jednomu z nich překonat šok.\n"Říkal, že ztracené město bylo ukryté pod štítem, který by dovnitř pustil jen někoho, kdo zná heslo," odpověděl rychle Asim. "A dodal, že o Merlinovi nemá zrovna valné mínění."\n"Prý že byl Merlin uplakánek s akné," polkl hlasitě Asim. "A že mutovat začal dost pozdě a taky, že toho o něm po jeho sedmnáctých narozeninách moc neví."\n"Oh," podívali se všichni po sobě.\n"Tady je přesně vidět, jak starý opravdu je," promluvil jeden ze starších mužů. "Asime, znám tě celý tvůj život, ale víš, co mě napadne jako první, když tě někdo zmíní?"\n"Napadne mě ten usmrkanec, co mi prohodil kámen oknem v obýváku," odpověděl stařík. "S rozbitými koleny a tekoucím nosem; ne ten, muž, co z tebe vyrostl."\n"Pane Blacku," zaklepal Profesor na Harryho dveře. "Pamatujete si na tu Nundu, co jste viděl v kempu?"\n"Jop," přikývl Harry. "Proč?"\n"No," usmál se Profesor. "A pamatujete si taky na to zařízení, které jsem vytvořil, abych nás dostal ven z té klece?"\n"Proč mám pocit, že se mi nebude líbit, kam tenhle rozhovor vede?" povzdychl si Harry. "Co se stalo?"\n"Je vtipné, že se ptáte," zachichotal se Profesor. "Protože tomu mému vynálezu se nějak podařilo přenést Nundu do nepoužívaných částí Zeppelinu."\n"COŽE?" zařval vyděšeně Harry.\n"Nebojte," mávl rukou Profesor. "Je na místě mimo náš prostor. Jeden z mých pokusů se nějak pokazil a… no, na tom asi nezáleží. Důležité je, abyste vymyslel, co s ní."\n"Proč já?" zamrkal překvapeně. "Je to Vaše Nundu."\n"No," pozastavil se Profesor na chvíli, "vlastně je to Vaše Nundu, nechal jsem ji zapsat jako Vašeho mazlíčka."\n"A to jste stihl kdy?" ušklíbl se Harry\n"Právě teď," přikývl Profesor. "Když jsem řekl, že je Váš mazlíček."\n"Takže jste nevyplnil žádné formuláře na nějakém ministerstvu nebo tak něco?" zeptal se sarkasticky Harry. "Prostě jste se rozhodl, že je moje?"\n"Přesně tak," přikývl Profesor.\n"A proč zase já nemůžu prostě říct, že je to Vaše Nundu?" snažil se Harry pochopit logiku svého přítele.\n"Protože už patří Vám," přikyvoval si pro sebe Profesor. "A změna majitele by ranila její city, takže mi ji nemůžete dát."\n"Oh," povzdychl si Harry. "Tak dobře. Je nějaký způsob, jak ji krmit?"\n"O to jsem se už postaral," přikývl Profesor. "Ale s Pomocnicí jsme si říkali, že byste se měl do krmení a péče o ní víc zapojit."\n"Tím "spolu s Pomocnicí" myslíte jen sebe, že?" pozvedl Harry jedno obočí. "A tím větším zapojením, abych to všechno obstaral sám, že?"\n"No… ano," přiznal Profesor se zamračením.\n"Dobrý pokus," ušklíbl se Harry. "Ale ne."\n"Dobře," začal trucovat Profesor.\n"Zkuste si promluvit s Doktorkou," navrhoval Harry, "a Pomocnicí. Doktorka by mohla využít toho, že Nundu vydechuje nemoci, a kdo ví, možná jsou… výkaly Nundu důležitou přísadou do lektvarů."\n"A tím, že bude Pomocnice kontrolovat, jestli její výkaly nejsou nějak užitečné, ji zároveň donutíme po Nundu uklízet," přikývl Profesor. "Skvělý nápad."\n"To jsem... Tak kam byste chtěli letět dál?" Harry došel k závěru, že bude nejlepší se téhle konverzaci vyhnout.\n"Nic mě nenapadá," pokrčil rameny Profesor. "Kam byste chtěl letět Vy?"\n"Co takhle Indie?" pokrčil rameny Harry. "A taky jsem četl něco málo o Bhútánu a zní to jako zajímavé místo."\n"Tak zamíříme do Indie," přikývl Profesor. "Bylo pár věcí, na které jsme se s Pomocnicí v Indii chtěli podívat."\n"Na co byste se vy dva v Indii chtěli podívat?" vzhlédl Harry k Profesorovi a všimnul si podivného zablýsknutí v Profesorových očích. "To je fuk… některé věci je lepší nevědět."\n"Tedy dobrá," přikývl Profesor. "Nastavím kurz do Indie."\n"A já si asi pročtu nějaké ty knížky, co jsme našli," řekl Harry. "Jsou šíleně zajímavé. Během posledních pár hodin jsem toho o štítech a kletbách zjistil víc, než za posledních pár let."\n"Pane Blacku?" zaklepala na dveře Doktorka. "Máte chvilku?"\n"Jasně," přikyvoval Harry. "Co potřebujete?"\n"Tak já půjdu," odešel Profesor.\n"Doufala jsem, že byste mi mohl dát vzorek krve," odpověděla Doktorka. "A taky jsem na Vás chtěla použít pár diagnostických kouzel."\n"Dobře," přitakal Harry. "Jen do toho."\nDoktorka vytáhla malou injekci a naplnila ji Harryho krví.\n"Je to bezpečné?" cuknul sebou Harry. "Moje krev by měla být jedovatá."\n"Mělo by," přikývla Doktorka. "Posílila jsem ji všemi ochrannými kouzly, které jsem našla, a potom ještě přidali kouzla Profesor s Pomocnicí… a Architekt říkal, že to vypadá jako legrace, a použil trochu skřetí magie, a pak…"\n"Chápu," přikývl Harry. "Potřebujete ještě něco?"\n"To Vám řeknu až po těch diagnostických kouzlech," odpověděla Doktorka. "Vypadá to, že máte v jedné kosti zaražený kus baziliščího zubu."\n"Jeden mě před pár lety kousnul," přikývl Harry. "A měl jsem to štěstí, že jsem měl poblíž fénixe, který mi svými slzami ránu vyléčil."\n"To by vysvětlovalo, co tady vidím," kývala Doktorka. "A ještě bych ráda vzorek Vašich slin, abych zjistila, jestli jste schopný měnit lidi ve vlkodlaky."\n"Dobře," řekl Harry a otevřel pusu, aby mu Doktorka mohla odebrat sliny.\n"Vteřinku… dobře, už můžete zavřít pusu."\n"Děkuju," přikývl Harry. "Našla jste ještě něco?"\n"Spoustu věcí," přitakala Doktorka. "Ale jestli se ptáte, zda jsem většině rozuměla, tak moje odpověď zní ne. Ohledně toho se Vám ještě ozvu."\n"Požádejte Profesora, ať Vám řekne o Nundu," poškrábal se Harry vzadu na hlavě. "Myslel jsem si, že byste nějak mohla využít její dech."\n"To bych možná mohla," přikývla Doktorka. "Dávalo by smysl, že když má nemoci, tak by na ně mohla mít i lék. Děkuji."\n"To je samozřejmé," usmál se Harry.\nHarry strávil většinu cesty do Indie procházením nesmírné hromady materiálů, co byly vyzvednuty z hrobek, a v době kdy dorazili, mu přišlo, jako by si minimálně zdvojnásobil vědomosti o útočných štítech.\n"Jsme na místě, příteli," zaklepal na Harryho dveře Profesor. "A mám tady pár zařízení, co by Vás mohlo zajímat."\n"Oh?" vstal Harry. "Jaká zařízení?"\n"Tohle," zvedl Profesor srolovaný kus kůže, "je sada šperháků. Mělo by to být schopné otevřít všechny zámky, co na světě existují."\n"A co kouzelnické zámky?" prohlížel si Harry šperháky.\n"Proto jsem přiložil jednu malou vychytávku, která zvládne všechny kouzelnické zámky obelstít tak, že si myslí, že máte správné heslo," odpověděl hrdě Profesor. "Všechno je vysvětlené v návodu."\n"Díky," přikývl Harry. "Co ještě?"\n"Tenhle pásek," podal mu Profesor pásek z dračí kůže, "má několik přihrádek, co obsahují různé druhy lektvarů… nápad Pomocnice a Doktorky."\n"Ještě jednou díky," usmál se Harry. "To je skvělý nápad."\n"Další věc, kterou po mně Doktorka chtěla vynalézt, je tahle věcička," vytáhl Profesor malou kovovou destičku. "Upevněte si to na ruku, tam kam Vás kousnul bazilišek. Funguje to tak, že to obklopuje kousek baziliškova zubu magickým polem a hromadí to jed, který zub produkuje… Pár dní a Vaše krev nebude tak smrtící."\n"Proč to hromadí jed?" přidělal si Harry destičku na ruku. "A je nějaký způsob, jak to vypnout?"\n"Pomocnice s Doktorkou mi řekly, že baziliščí jed je až moc užitečný na to, aby Vám jen tak plaval v krvi," vysvětloval Profesor. "Takže ho chtějí sbírat. A k vypnutí stačí, když si to budete přát."\n"Rozhodněte se, že chcete, aby to přestalo pracovat?" snažil se mu to lépe vysvětlit Profesor. "Ještě dvě další věci."\n"A kde jsou?" usmál se Harry.\n"Mám je v laborce," ujišťoval ho Profesor. "Přijďte si pro ně, až dobalíte."\n"Dobře," pokrčil Harry rameny.\nHarry strávil pár dalších minut balením jeho věcí a potom si hodil batoh na rameno a došel do Profesorovy laboratoře.\n"Co pro mě máte, Profesore?" nakráčel si to Harry dovnitř s výrazem plným očekávání.\n"Mám pro Vás dva velmi důležité předměty, které bych rád, abyste vyzkoušel," poskakoval Profesor nadšením. "Tady je první… co myslíte?"\n"Myslím, že to vypadá jako foťák," zvedl Harry první předmět, aby si ho mohl pořádně prohlédnout. "Co to dělá?"\n"Je to maskovaný magnetofon," odpověděl rozjařeně Profesor. "A tady je druhé zařízení."\n"To vypadá jako magnetofon," odpověděl tupě Harry. "Ale hádám, že to bude nějaký druh foťáku, že?"\n"Ano, máte pravdu, je to maskovaný foťák," přitakal Profesor.\n1 Lencl | 11. února 2017 v 10:28 | Reagovat\nSkvělá kapitolka, jsem rád, že i po tak dlouhé době něco přidáš...zatím se to vyvíjí zajímavě, jsem zvědavý kam zavítá dál\n2 jarda | 14. února 2017 v 21:31 | Reagovat\nAhoj dík za další kapitolu toto je jedna z nej povidek u kterych jsem se tlemil jak blazen\n3 Lexi | 21. února 2017 v 14:36 | Reagovat\nSuper kapitola, už jsem v ní ani nedoufala\n4 BumBác | 28. února 2017 v 19:58 | Reagovat\nSuper, tahle povídka je úžasná :)\n5 Itari | E-mail | 10. března 2017 v 8:04 | Reagovat\nSuper povídka, dobře se čte a ani moc chybiček. Kdy pak hodláš vydat další kapču? Už se těším je úžasná :)\n6 Pomi | 31. března 2017 v 6:59 | Reagovat\nAbych řekla pravdu, tenhle příběh jsem měla možnost dočíst asi do 45. kapitoly a, i když jsem musela přelouskávat ájinu, náramně jsem si to užila. Vždycky se pak ráda vrátím sem si to znovu přečíst, abych v tom neměla takový bordel... Opravdu je škoda, že kapitola vychází za více jak čtvrt roku. Ale je mi jasné, že nemusíš mít na to čas, chuť. A i přesto moc děkuji, že jsi Make a wish začala překládat\n7 Peruji | 2. května 2017 v 20:09 | Reagovat\nVýborná kapitolka. Jen doufám, že tuto povídku dokončíš. Byla by škoda nechat ji rozpracovanou a nedokončenou.\n8 Fido | 21. června 2017 v 22:22 | Reagovat\ndíky ... po čase sem to sem zaskočil zkontrolovat a kapitola ... kdyby šlo přidávat rychleji :) ... no protě bych se nezlobil


Rok v cizině je pro středoškoláka k nezaplacení - iDNES.cz\n27. prosince 2006 7:51, aktualizováno 7:51\nJak nejlépe pomůžete dětem dospět, naučit se dobře cizí jazyk, osamostatnit se, získat sebevědomí, nadhled, spoustu užitečných zkušeností a nové přátele? Umožněte jim strávit rok na střední škole v zahraničí.\nRok v cizině vydá ve zkušenostech za několik let. Ilustrační foto | foto: Profimedia.cz\nDo programů středoškolského studia, které nabízí v České republice několik agentur, se může přihlásit dítě mezi 15. až 18,5. rokem věku.\nVycestovat do evropských i mimoevropských míst mohou studenti středních škol, kteří se učili alespoň tři roky jazyk navštívené země, mají dostatečnou motivaci zvládnout rok života v kulturně odlišném prostředí a jejich průměrný prospěch v posledních letech nepřekročil známku 3.\nInformace o nabídkách, možnostech a cenách pobytů najdete na internetových stranách agentur, přes které je možné se i přihlásit. Po vyplnění přihlášky a po pohovoru se studentem, hledají zahraniční partnerské organizace dětem školu a vhodnou hostitelskou rodinu. Na té totiž hlavně záleží, jak student pobyt zvládne.\nNechte si čas na formality\n"O synově odjezdu jsme přemýšleli asi rok dopředu, pár měsíců také trvá vyřízení formalit," vzpomíná Michaela Zahradníčková ze Světlé nad Sázavou, jejíž sedmnáctiletý syn Lukáš je od letošního srpna v Texasu.\n"Bydlí v rodině ještě s chlapcem z Německa a zatím je se školou i novou rodinou spokojený. Ve škole si našel kamarády a zdá se, že se mu tam moc líbí. Jsme v pravidelném mailovém i telefonickém kontaktu."\nPodle pořádajících agentur je výhodné začít s výběrem programu včas, minimálně půl až tři čtvrtě roku před plánovaným odjezdem.\n"Uzávěrky přihlášek mají různé termíny, asi od konce března do poloviny května. Student by měl podat přihlášku nejpozději tři měsíce před plánovaným odjezdem, u zemí s vívzdělávání zovou povinností i čtyři. Pro program v USA, nejoblíbenější u nás, je konečný termín 5. 5. 2007," říká Peter Janičina, manažer studijních pobytů Student Agency.\nVčasný začátek je nutný i pro nalezení vhodné hostitelské rodiny. "Například do rodin v USA se umisťuje průběžně tak, jak docházejí přihlášky ze všech 30 zapojených zemí. Je přirozené, že se vhodná rodina dá nalézt spíše mezi stovkou než mezi pár zbylými," myslí si Jan Palata z organizace World Experience.\nNejoblíbenější a nejnavštěvovanější zemí v rámci středoškolských pobytů jsou určitě Spojené státy americké.\n"Jsou cenově nejdostupnější a tamější školy nabízejí široké akademické možnosti," uvádí Peter Janičina. S dalekým odstupem za USA jsou žádané programy ve Velké Británii, Irsku, Německu a Francii.\n"Za synův pobyt zprostředkovaný agenturou ASSE jsme zaplatili 6 a půl tisíce amerických dolarů (136 500 Kč). V této ceně byla zahrnuta letenka, bydlení s plnou penzí, pojištění, služby místního koordinátora, tisíc dolarů kapesného a úvodní třídenní pobyt v New Yorku i s průvodcem," vypočítává Michaela Zahradníčková.\nPři vybírání pobytů je nutné sledovat, co cena obsahuje. Někde stojí roční program na americké státní škole něco přes čtyři tisíce dolarů (asi 95 000 korun), cena však neobsahuje letenku, vízové poplatky atd.\nTaké je potřeba počítat s kapesným. To by podle pracovníků agentur mělo dosahovat 200 dolarů na měsíc.\nSoukromé školy jsou výrazně dražší\nS výrazně vyššími náklady je třeba kalkulovat, pokud se rozhodnete pro soukromou školu. Ty nabízejí velmi kvalitní vzdělání, množství mimoškolních aktivit a individuální přístup, který si nechají dobře zaplatit.\n"Soukromé školy nabízíme ve všech zemích spolu se státními. Ceny za studium na těchto školách začínají od 16 000 USD (336 000 Kč) za rok v USA, 27 000 EUR (756 000 Kč) za rok v Německu či 10 400 EUR (291 200 Kč) ve Francii," doplňuje Peter Janičina ze Student Agency. Některé soukromé školy nabízejí bydlení na kolejích, což cenu pobytu může ještě zvýšit.\n"Trvalo mi asi dva měsíce, než jsem si zvykla v cizí rodině a začala pořádně rozumět svým učitelům a spolužákům," vzpomíná Jana Rychtaříková ze Znojma, která strávila rok v americké škole.\n"Potom už jsem se cítila úplně jinak, ale ty začátky byly krušné. Jejich životní styl mi připadal o hodně nudnější. Žádné výlety nebo kultura. Strašně se mi stýskalo a chtěla jsem odjet domů. Nakonec jsem si tak zvykla, že kdybych mohla, prodloužila bych si pobyt ještě o rok," vzpomíná studentka. Podobné zkušenosti potvrzují i další absolventi studijních pobytů. Těžké začátky, stesk, pocit osamocení a izolace po pár měsících vystřídá nadšení a spokojenost.\n"Většině dětí roční zkušenost v cizí zemi poněkud posune hodnoty a hodně dospějí. Já jsem si po návratu vůbec nerozuměla se svými spolužáky a rodiči a nejraději bych se vrátila zpět do Německa," svěřuje se Hana Koloušková z Prahy, která rok studovala jazykové gymnázium v Hannoveru.\nRodiny, které se rozhodly přijmout mezi sebe studenta, jsou velmi různé - většinou jdo o rodiny s běžným životním standardem. "Hostitelské rodiny jsou dobrovolnické a procházejí ústním pohovorem s místním koorxdinátorem, každá rodina musí předložit tři doporučení od známých, spolupracovníků, apod., stvrzující, že rodina je vhodná pro hostování zahraničního studenta," upřesňuje Petr Janičina.\nPři jakýchkoliv problémech mají děti možnost obrátit se na místního konzultanta firmy, od které si pobyt vybraly. Některé organizace disponují nonstop telefonními poradenskými linkami.\nTémata: Francie, Irsko, Německo, SŠ - pro studenty, střední škola, Střední školy, Studium, Texas, Velká Británie, Znojmo, Bydlení , Dolar, Důchod, Euro, Hannover, New York, Pohovor, Pojišťovny, Sázava, Starobní důchod, Student Agency


Jake máte skušenosti s e-shopem MILOBRNO??? doba dodání, kvalita výrobků, případná reklamace. Moc díky za odpovědi.\nZařazeno do: všeobecné - ostatní, 7.6.2007\nN Sam - ® Čt 7.6.2007 15:40:51\nJsou li nějaké nejasnosti jsou s tebou v kontaktu.Takže zkušenosti velmi dobré i když poslední zásilka se mi někde zasekla :-)\nN kary - ® Čt 7.6.2007 15:23:36\nJeden z nejlepších obchodů. Velký sortiment a když náhodou něco není na skladě, tak se hned ozvou a domluví se s tebou, jestli chceš něco jiného. Spokojenost!!\nN Mr.Stick - ® Čt 7.6.2007 10:47:31\nJen ty nejlepší, pokud něco, co sis objednal nemají, zavolají a za stejnou cenu ti pošlou o třídu vyšší věc, která je na skladě.\nN davaprd - ® Čt 7.6.2007 10:45:53\nmusím rovněž pochválit, dodací lhůta v řádech 2-3 dnů včetně dopravy, zatím žádný problém\nN skřet - ® Čt 7.6.2007 10:11:30\nMoje zkušenost s jejich zásilkovou službou je velmi dobrá. V úterý ráno jsem si zboží v E-shopu objednal a zhruba za tři hodiny jsem měl kontaktní telefon, kde jsem potvrdil objednávku. Bylo mi řečeno, že zboží odpoledne odejde.Ve čtvrtek ráno mi to pošta doručila jako dobírku domů. Vřele doporučuji.\nN hraji - ® Čt 7.6.2007 8:33:56\nPokud vím, tak MILO se snaží posílat ještě v den objednání, maximálně den následující s doručením do 24 hodin od podání. Takže fofr. A když něco není, budou ti volat a domluví nějaké řešení.\nN Miraryb - ® Čt 7.6.2007 7:47:29\nV tomhle obchodě nakupuji dost často. Velký výběr různého sortimentu. Ovšem termíny dodávek neznám, jezdím si tam osobně a vždy toho nakoupím víc, než pro co jsem jel. Mě totiž cesta do Brna vyjde laciněji jak poštovné, ale v podstatě dráž za nákup.


YouTube si vybralo do svého “Příběhu o úspěchu” digitální kampaň Bookassist pro Hotel Harbour\nBookassist pomáhá hotelu Harbour cítit se na YouTube jako doma\nHarbour Hotel v Galway v Irsku se ztrácel v konkurenčním moři hotelů a potřeboval vystoupit z davu a vyniknout nad ostatní. Vedení si uvědomilo, že jejich konkurenční výhoda spočívá v jejich vášnivém personálu. Proto hotel vytvořil řadu videí, kde ukazují lásku ke Galway a nevšedním místům, které stojí za to navštívit. V důsledku práce s Bookassist Digital Marketing týmem, videa hotelu Harbour úspěšně zasáhla na YouTube tisíce potenciálních zákazníků. To posílilo jejich přímý prodej meziročně o 50% a stali se oblíbeným cílem v dané lokalitě.


Správná chůze je na hubnutí ideální. Umíte chodit správně? - AAzdraví.cz\nSprávná chůze je na hubnutí ideální. Umíte chodit správně?\nPosted on 24. 7. 2019 23. 7. 2019 Author Nikol Bláhová\nChůze je pro člověka naprosto přirozený pohyb, kterému se učíme už jako malé děti a jakmile si tuhle dovednost osvojíme, už nikdy ji nezapomeneme. Kromě toho má ale pozitivní vliv na hubnutí a redukci hmotnosti. Pokud ale chcete hubnout, musíte se naučit chodit správně. Jinak se výsledků nedočkáte.\nchůze je pro člověka nejpřirozenějším druhem pohybu\npodporuje aktivaci svalových vláken\nChcete hubnout? Choďte!\nPakliže nejste spokojeni se svou postavou a chcete zhubnout, začněte chodit. Ano, i chůzí se opravdu dá zhubnout, musíte na to ale jít správně. Pro hubnutí se doporučuje chodit s pomocí sportovních hůlek, protože při tomto typu chůze zapojujete daleko více svalů – kromě dolních končetin dostanete do pohybu i paže, stejně tak většinu vašich zádových svalů, zapojíte malý i velký prsní sval a překvapivě i svaly břicha.\nDůležitá je správná tepovka\nTepovka neboli tepová frekvence je pro hubnutí důležitá, proto je potřeba, abyste si ji při chůzi pohlídali. Pohybovat byste se měli mezi 60 až 70 % vaší maximální tepové frekvence. Jak to poznáte? Je to taková tepovka, při které při pohybu budete schopni říci souvislou větu, ale zadýcháte se a pocítíte na sobě zátěž.\nVzorec pro spočítání tepové frekvence:\nŽENY: 230 – věk\nZ výsledného čísla si vypočítejte oněch 60-70 %.\nPokud chcete zhubnout, začněte chodit a zároveň se zamyslete nad svým jídelníčkem. Pro hubnutí postačí, když spálíte cca 190 kcal denně, což odpovídá asi půl hodince rychlejším tempem. Když k tom přidáte úpravu jídelníčku, pak vám hubnutí půjde ještě o něco rychleji. Chůzí se opravdu dá zhubnout, ale ne nadarmo se říká, že hubnutí je z 80 % o stravě a z 20 % o pohybu.\nTak na to myslete a směle do toho. Nezapomeňte vykročit pravou nohou!\nRubrika Tipy•Tagy chůze, Chůze a hubnutí, Chůze s holemi, Hubnutí•1 komentář u textu s názvem Správná chůze je na hubnutí ideální. Umíte chodit správně?\nVíno v těhotenství. Benefit nebo riziko?


1.10. 20191330x0 Komentářů\nEkonomika státu výrazně ovlivňuje samozřejmě všechna odvětví. Když nastane období krize, není to nic příjemného. Zanikne často mnoho podniků, zvýší se nezaměstnanost v důsledku hromadného propouštění, lidé důkladněji zvažují své výdaje. I když větší města žádnou změnu zatím nijak výrazně nezaznamenávají, v některých krajích lze nastávající recesi už citelně poznat. Jak nastávající fáze hospodářského cyklu ovlivní restaurace a další gastro podniky? A jak se připravit na toto náročné období?\nVliv ekonomické krize na gastronomii\nPro restaurace a další gastronomické subjekty to s největší pravděpodobností bude znamenat určitý odliv hostů. Nesníží se ale jen počet hostů, kteří se přijdou najíst přímo do restaurace, ale i počet prodaných obědů zavážených do firem pro jejich zaměstnance. V tuto chvíli jsou sice tyto vize pouhými spekulacemi, ale přímo pro majitele některých restauračních zařízení v menších městech a obcích je tato situace již aktuální, jak nám sami potvrdili. Z toho důvodu nás často kontaktují s prosbou, abychom i jim pomohli udržet se v tomto těžkém období na trhu. Aby pak, když znovu přijde období ekonomického růstu, mohli opět prosperovat. Nebyli totiž na nic takového, co se jim děje, dostatečně připraveni a často už je pozdě, aby mohli začít nyní zvyšovat své tržby. Bojují proto o život, aby alespoň nebyli ve ztrátě nebo ne ve výrazné.\nJaké kroky v restauraci či jiné gastro provozovně podniknout už nyní, než přijde hlavní vlna ekonomické krize?\nChceme Vám poradit, jak se na období ekonomické krize co nejlépe připravit, abyste nemuseli řešit jen to, jak přežít, ale udrželi si status prosperujícího podniku. Berte však tyto rady pouze za návrhy možných řešení, nikoliv za dogma. Každému gastro podniku bude fungovat trochu něco jiného nebo s různými obměnami. Vždy a všude působí více vlivů, nejčastěji lokalita, míra nezaměstnanosti v dané oblasti, zvyky, dostupnost, atd. Pokud byste chtěli poradit nebo potřebovali pomoc přímo pro Vaši restauraci, hospodu, pivnici, pizzerii, kavárnu či jakýkoliv jiný gastro podnik, pak jsme tu rádi pro Vás.\n1. Servírky, číšníci, kuchaři a další zaměstnanci\nNa těch to bude, jako i v období růstu, stát. Výhodou bude, že z důvodu propouštění zaměstnanců vzroste pravděpodobně počet zájemců o pracovní pozice v gastronomii. Nebojte se proto využít i pracovních sil těch, kteří nemají v oboru potřebné vzdělání. Naopak to může představovat určitou výhodu. Takoví lidé jsou tímto oborem ještě nepolíbení a jsou mnohdy tvárnější. Lze je vše naučit přesně tak, jak si představujete, aby to fungovalo. Na tom můžete začít pracovat ale v kterémkoliv období hospodářského cyklu. Pouze doporučujeme je školit před zahájením praxe a mimo stávající personál. Stávající zaměstnance můžete naopak, mají-li na to předpoklady, povýšit. Hlavou restaurace je provozní. V rámci kuchyně pak šéfkuchař. Tito dva lidé si musejí rozumět a maximálně spolupracovat. Zároveň jejich veškeré úsilí musí směřovat k dosahování cílů stanovených majitelem. A musí svoji práci dělat svědomitě a je nutné, aby rozuměli tomu, co a proč dělají. Zkrátka musí vědět, jak vést hospodu, restauraci, zkrátka provozovnu, ve které pracují. V ideálním případě by měli být i loajální. Pak vše může fungovat, a to i při méně zkušeném personálu na place či v kuchyni. Takhle se to ale často nestává, že? Není to tak jednoduché někoho najít, natož, aby dělal svoji práci tak, aby restaurace či jiný gastro podnik prosperoval. Ale při správně nastaveném systému motivace a vzdělávacím programu je možné dosáhnout kýžených výsledků. Někdy je třeba udělat nějaké změny, ale k tomu je pak nutná především snaha, pochopení majitele, který musí skutečně chtít něco změnit tak, aby bylo dosaženo dlouhodobé prosperity.\n2. Pokrmy a kalkulace cen\nV období krize lze předpokládat, že mnozí lidé a tudíž potenciální hosté se budou snažit šetřit, kde se dá. Omezí proto i návštěvy restaurací a dalších stravovacích zařízení. A když už někam půjdou, budou vyhledávat pravděpodobně spíše takové podniky, které budou pro ně cenově přijatelné. Proto jednou z metod, jak si hosty udržet, je přizpůsobit jim stálý jídelní lístek. Prioritou je ale sledovat preference hostů a prodejní výsledky, tedy měsíční přehledy prodaných pokrmů. Některá dražší jídla, o která opadne zájem, můžete nahradit nízkonákladovými, avšak stále zajímavými jídly. Nebo můžete snížit gramáže a tím pádem i snížit ceny. Alfou a Omegou zde však jsou správné kalkulace pokrmů a správné nastavení systému, aby se z něj tzv. odtěžovaly všechny suroviny a ve správných gramážích. Stejně tak je třeba do systému svědomitě zadávat nakoupené suroviny a zboží. A následně vše kontrolovat pomocí pravidelných inventur. To vše je součástí znalostí, jak vést účetnictví v hospodě, restauraci i kterékoliv jiné provozovně.\n3. Odpisová kniha\nTo je bohužel jedna z nejčastěji chybějících a zároveň nepostradatelných součástí kuchyně. Bez ní nemůžete sledovat její hospodárnost. Pak může docházet zbytečně i k výrazným ztrátám. Ty pak mají většinou za následek potřebu dotace restaurace či jiného gastro podniku. V horších případech dokonce jeho uzavření a zánik, když nejsou jiné finanční prostředky, ze kterých by se hradil provoz. Proto požadujte, aby odpisová kniha byla v kuchyni nejen k dispozici, ale aby byla i řádně používána a aby tam skutečně byly evidovány všechny ztráty. Tím můžete předejít zbytečným únikům na zisku.\n4. Výše prodeje\nJedna věc je, mít vše správně nastaveno, zkalkulováno, mít zajištěný i potřebný personál. Ale když nebudou servírky a číšníci to vše prodávat, tak asi nikdy nebudete prosperovat tak, jak byste mohli. Proto je potřeba se obsluhujícímu personálu pravidelně věnovat. Nejvíce na ně funguje, když to vše slyší od někoho jiného, než od vedení. Tomu má většina zaměstnanců tendenci oponovat nebo na protest neposlouchat. Externista z oboru jim je ale schopen vše vysvětlit a postupně jejich pracovní návyky změnit tak, aby si jednotlivé kroky pracovní činnosti a své povinnosti vštípili do paměti a zařadili do praxe. Získáte tak určitý manuál pro číšníky, aby dělali svoji práci, jak mají, aby měli zájem prodávat a pokud možno je to i bavilo.\nTagy: ekonomická krize 2019ekonomická krize v gastronomiijak připravit hospodu na ekonomickou krizijak připravit restauraci na ekonomickou krizijak se připravit na ekonomickou krizijak se připravit na ekonomickou krizi 2019jak se připravit na období ekonomické recese v restauracijak vést hospodujak vést restauracijak vést účetnictví v hospodějak vést účetnictví v restauracimanuál pro číšníkypovinnosti číšníka


Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu) / Srazy - nejlepší pokec o kolech a cyklistice = www.cyklodiskuze.cz (Diskuze, Cyklistika, Tour de France, Silniční kola, horská kola, MTB, cyklistický bazar, cyklistické závody ...)\n#10 RE: Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu)\nstandoslav standoslav (#10) » Simi951 (#1):\nProsim o info. jak to celé vlastně dopadlo. Dík, Standa.\n#9 RE: Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu)\nfavorit. favorit. (#9) » JecminekMaselnik (#8):\nčlověk moc věcí nepotřebuje… Jen spacák, karimatku, zubní kartáček a něco na sebe :-)\n#8 RE: Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu)\nJecminekMaselnik JecminekMaselnik (#8) » favorit. (#7):\nmoc pěkný, klobouček. A teda sakra na lehko na takovou štreku ;-)\n#7 RE: Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu)\nfavorit. favorit. (#7) » Simi951 (#1):\npodobně jezdim, Ketos do Athen. Akorát na to mám míň času, tak musím jet rychle :))\n#6 RE: Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu)\npira pira (#6) » Simi951 (#1):\nme by se libylo na silnicnich kolech a v cili zazemi ,ale todle de tesko naplanovat!!!jestli se mohu zeptat kolik muze stat takova cesta?jidlo bych jeste odhad ale tolik mesicu na vylete asi nebude prdel!kord kdyz se asi musi koupit zrovna to co clovek uvidi!\n#5 RE: Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu)\npira pira (#5) » Simi951 (#1):\nto pojedes bez zazemi treba doprovodne auto?tydle dovolene rad koukam na netu treba kam az sem dojel na kole na jou tube!ale dycky kdyz sou deste si rikam co tam atd .a taky myslim ze na takovou streku potrebujes strasne veci !obmenit a mozna i odelas a sposty veci mze chybet!rad bych neco podobneho!si dokazal ale ja bych byl rad kdbych byl jeste jednou a dycky v cili bch mel aspon autak!v loni v lete sem spal parkrat v lese a jak sem byl rad ze sem se umyl nekde a nebo rano jel domu po trech dnech sem toho mel dost!fandim !\n#4 RE: Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu)\nsvatý svatý (#4) » Simi951 (#1):\nMoje žena takhle jezdí. Jedou dvě, tři, loni byly ve Švýcarsku, Francii, končili v dole v Nice. Je velmi těžké najít někoho, s kým by si sedly a shodly se. Pokud máte skutečný zájem, napište mi na mail v profilu, já jí ho předám. Sám preferuji jinou cyklistiku, ale letos už jsme se oba se synem uvolili, že pojedeme týden s ní. Pokud by se ale někdo našel, resp. našla, uvítali bychom to oba:). Zdůraznuju, že je to žena, pokud Vám jde o chlapa, nepište. Ovšem, je o generaci až dvě starší, ale ty udané vzdálenosti jezdí.\n#3 RE: Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu)\nSimi951 Simi951 (#3) » Pan Tani (#2):\nAhoj, jo určitě, už se na to léto nemůžu dočkat, tak jsem zvědavá. Ještě si dva měsíce máknu a jede se, ale tak kdybys měl náký volno, tak se klidně třeba na část přidej :D\n#2 RE: Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu)\nPan Tani Pan Tani (#2) » Simi951 (#1):\nJů jel bych hned a moc závidím, ale končím střední (teda věk) a nepustili by mě ani v práci, ani doma… sakra. No za pár let to s tim volnem bude lepší:o)) Tak ať se Ti to vydaří… pak sem hoď nějakej cestopis…\n#1 Léto z ČR do Albánie (Alpy, pobřeží Jadranu)\nAhoj, v létě se chystám na takovou delší dovolenou na kole na těžko nízkonákladově a scháním partáka/čku/ky. Výjezd cca. 20. června – návrat cca. 15. září. Během léta mám v plánu trasu (ČR – Linz – Alpy (Innsbruck, Dolomity) – Slovinsko – Split – pobřeží Jadranu – Albánie) projet a po cestě se stavit na pěknejch místech. Hlavně Alpy – ferraty, klidně i dýl se tam zdržet. Pak se občas vykoupat během odpoledních veder v moři a v Albánii si to taky trošku projet. No, a jestli chceš ještě něco dalšího vidět, klidně navrhni a můžem to do plánu přidat. Návrat nejspíš busem. Jinak na kole nemusíme každý den trhat vzdálenostní rekordy, hlavně na začátku myslim, že těch 70–80km denně stačí, než si trošku zvyknem. Na věku nezáleží. A jestli nemáš tolik času, mužeš jet třeba část trasy a pak domu. Jinak něco stručně o mě: končim střední a tak mám před vejškou delší dovolenou, je mi 20 let, mám ráda kolo, lezení, lyžování, psy, včely, cestování, akci i chvíle klidu. Budu ráda, když se ozveš. :)


Kudy z nudy - Novoroční výstup na Kozákov nabídne pohledy do Českého ráje\nÚvod > Aktuality > Novoroční výstup na Kozákov nabídne pohledy do Českého ráje\nVydáno 31. prosince 2019 Letní sporty\nChcete-li Nový rok přivítat ve sportovním duchu, vydejte se 1. ledna 2020 na oblíbený tradiční hvězdicový výstup na nejvyšší horu Českého ráje! Klub českých turistů Semily pořádá v tento den již 42. ročník Novoročního výstupu na Kozákov. Hvězdicový výstup na vrchol Kozákova, pěšky, na lyžích, na kole, na koni. Vyjít můžete z jakéhokoliv místa, které si zvolíte (např. Turnov, Železný Brod, Lomnice nad Popelkou, Semily, apod.) záleží jen na vaší zdatnosti.\nPro výstup na vrchol Kozákova si můžete zvolit způsob, který je vám nejbližší. Vyrazit můžete z jakéhokoliv místa - např. z Turnova, Železného Brodu, Semil, Lomnice n. Pop., Rovenska p. Troskami apod.\nPrezentace proběhne v turistické chatě 1. ledna 2020, od 9:00 do 15:00 hodin. Účastníci pochodu obdrží diplom, odznak a vrcholové razítko.\nObčerstvení zajištěno v Riegrově turistické chatě na Kozákově.\nTuristické autobusy v Českém ráji vás svezou na výlet i s kolem


Montáž oken – Ústí nad Labem | NejŘemeslníci\nMontáž oken – Ústí nad Labem\n13) montáž obložkových...\nRád bych poptal 4ks střešních oken 780x1180 mm + oplechování.\nmontáž na novostavbu, aktuální stav hrubá stavba, pouze demontáž tašek a úprava latí, bez vnitřní úpravy.\nMontáž oken, Teplice\nMontáž oken, Most\nMontáž oken, Ústí nad Labem\nPotřebuji zazdít, vyštukovat (začistit) a vymalovat mezeru pod parapetama. v bytě došlo nedávno k výměně dvou původních špaletových oken za nová. po instalaci parapetů ale nedošlo k zazdění vzniklé mezery pod parapetama (viz foto). celkem se jedná o dva parapety o délce cca 2...


Policie lidem na Cibulce vyhrožovala, střílela do vzduchu a pak je zmlátila\nPolicie lidem na Cibulce vyhrožovala, střílela do vzduchu a pak je zmlátila 2008-11-15, 14:05:00 • Vládní lži a jiná svinstva\nPomáhat a chránit(cztk wb, 15. listopadu 2008, 13:37) Páteční policejní akce na usedlosti Cibulka v pražských Košířích se začíná vybarvovat. Podle tvrzení svědků se situace seběhla zhruba takto. Několik mladých lidí trávilo pateční večer na Cibulce. Neoficiální skupina se již od letošního léta pokouší několik let chátrající objekt alespoň částečně zpřístupnit veřejnosti. To vše po domluvách se zástupcem současného majitele. Doposud proběhlo několik úklidových prací a čištění prostoru objektu. Výzvu k zapojení dalších zájemců zveřejnili „Cibulkáři“ před týdnem. Že ji vyslyší i policie nepředpokládali. Ta ji samozřejmě pochopila po svém. V pátek před desátou hodinou večerní vtrhlo policejní komando bez vědomí majitele a bez zákonných důvodů do objektu a vyzvalo přítomné ať se okamžitě pakují. Protože kolektiv Cibulky byl v tento moment v jedné zamčené místnosti, podařilo se třem chlapcům vylézt na střechu objektu. Obávali se totiž vyklizení, v objektu měli osobní věci a další svůj majetek. O oprávněnosti policejního zásahu měli pochybnosti, když v objektu byli s vědomím majitele. Policie třem mužům na střeše vyhrožovala, že je „sundá“ násilím a na důkaz toho, že to myslí vážně, vystřelila do vzduchu varovný vystřel ze služební pistole. Po něm střešní trosečníci kapitulovali a ze střechy skutečně slezli. Odměnou za opovážlivost jim byla nakládačka od neohrožené policejní přesily. Podle nepotvrzených zpráv mají lehčí zranění, k mlácení policie použila i teleskopické obušky. Svědci přítomní celému incidentu popírají, že by policii kdokoli a čímkoli napadal. Rovněž popírají tvrzení policie, že hledala pachatele přepadení. Během zásahu o ničem takovém neinformovala. Teprve zhruba hodinu po té, kontaktovala policie správkyni Cibulky a informovala ji o svém postupu. Tři muži ze střechy jsou stále na cele předběžného zadržení a policie zřejmě podala návrh na vzetí do vazby. S nimi je zadržen i čtvrtý muž, který byl zatčen při dalším incidentu před Místním oddělení policie Košíře v Běhounkově ulici. Policie se rozhodla ochránit budovu policie před hloučky několika lidí, kteří čekali, až propustí jejich kamarády. Při zabírání prostoru před vchodem kordonem těžkooděnců byli bezdůvodně napadeni několika ranami do břicha dva čekající muži, a zároveň je policie zadržela. Jednoho propustila bez obvinění ještě v noci. Druhý je stále zadržen, pravděpodobně i proto, že má slovenské občanství. Co dodat? Zatím není zcela jasné zda policejní akce byla „jen“ výstřelkem několika agresivních psychopatů nebo naopak připravená operace s cílem zabránit vzniku „squatu“ na Cibulce. Podstatné je ovšem to, že uniformovaná hovada se opět předvedla v celé své ohavné kráse. Je na čase, jim dát jasně vědět, že kreténismus tohoto ražení jim nebude tolerován. Sledujte tento web i další zpravodajství alternativních médii. Policejní násilí nezůstane bez odezvy.\n Starousedlík: Squatteri byli pro chatrajici ruinu a okoli jednoznacnym prinosem (15.11.2008, 19:42:46)\nNa Cibulkách bydlím několik desítek let a squattery běžně potkávám, když v lesoparku venčím psa. Vždy se chovali v pohodě, někteří i pozdraví. Byla by škoda, kdyby se ze statku stala opět pustá ruina. Občas o squatterech hovoříme se sousedy a shodli jsme se, že dokud se v naší relativně poklidné sousedící vilové čtvrti nezačne zvedat kriminalita, tak chápeme squattery jako jednoznačný přínos: V lese to víc "žije", ve statku se nemůžou vyskytovat bezdomovci, křeří by mohli krást po našich zahradách. A i procházky jsou bezpečnější, když je v lese víc lidí. Dřív se tam občas vyskytl nějaký úchyl, co přepadával ženy, které si zkracovaly cestu z Motola nebo od stanice tramvaje (dříve se jmenovala Podhájí, nyní ji developer nechal přejmenovat na Poštovku - podle názvu svého projektu) nebo se sem tam nějaký úchyl před ženami odhaloval. S ním by si asi squatteři kvůli svým dívkách rychle poradili nebo by se jich alespoň šlo dovolat. Jediný randál jsem zažil, když squotteři nanášeli polystyreny a vybíjeli zbytky okenních tabulek, aby si to tam mohli zateplit. Doufám, že se nevzdají a držím jim proti zvůli palce! Martin: intolerancia (16.11.2008, 18:33:45)\nZdravim. Som zo Slovenska.Vazne je mi luto ,ze sa take cosi deje .Ta nevrazivost na to ked je niekto iny ,odlisny. To co si dovoluje statna moc a jej nastroje je uz moc . A verte mi nie je to len u vas. Drzim palec vsetkym zadrzanym a vyjadrujem solidaritu. tomas: (16.11.2008, 20:34:07)\nTakhle se vyrabi extremismus - fizlove nejspis potrebuji, aby zde vznikla nejaka agresivni "levicova" skupina, ktera bude delat bordel pri demonstracich, nasili atd. - jako ti pravicaci, rizeni beztak vnitrem.\nSnad se squateri nenechaji vyprovokovat. Nekde na BIS sedi v kanclu par desitek fizlu, a maji problem - nemaji zadny levicovy extremismus - je tedy treba ho vyrobit. Gaba: tvrzeni proti tvrzeni (17.11.2008, 04:02:24)\nno, ono je to tvrzeni proti tvrzeni. neni duvod verit teto verzi vice, nez te policejni. a pokud jim u toho nekdo nesvitil, nemuze se s cistym svedomim stavet ani na jednu stranu. ale co se meho nazoru tyce - pokud jsem nic neprovedla a nedelam nic protipravniho, nemam jediny duvod pred policajty utikat. proste v prvni rade uposlechnu prikazu (tim, ze ziju v CR soucasne tuto statni moc prijimam a respektuji, tak, jako v jakekoliv jine zemi respektuji jeji zakony i statem poverene policisty atd. pokud se mi to nelibi, proste do one zeme nelezu). Nasledne, pokud mam nejake vyhrady, nic mi nebrani si stezovat. A pokud nekam prijdou policajti a ja zacnu prchat, asi nemam ciste svedomi a policajti maji duvod se toto domnivat. bigjoy: pravda? (17.11.2008, 07:57:01)\nMyslim si, ze pravda je nekde uprostred.Policajti prisli, neco chteli-maj na to pravo a nekdo odmit, posilal je nekam a mozna i hazel. Pak to srocovani a natlak u sluzebny je jen dohra cele veci. Takze pul na pul pravdy. Miroslav Semjan: PRAVDA!!!!! (17.11.2008, 15:28:18)\nNa Poštovce bydlim už dvanactlet ted je my 38 squateri tam jsou prinosem,kdyby tam nebyly ve statku cibulka tak by tam bydleli naky fetaci,narkomani a dasli verbes tyto lidi jsou v pohode kdyz du okolo cibulky vzdycky vydim squatery jak makaj na tom statku aby neschotral to co se stalo z patka na sobotu bylo se strany police nunosne takovy zasach jestly se bude neco dit jeste takoveho tak stim musime neco udelat neviny lidi za nic nemuzou at si tahnou policajti nekam kde sou potreba!!!!!!!!!!at vam to dobre dopadne kluci Dalibor Tomsa: to Miroslav Semjan (17.11.2008, 19:03:27)\nMozna byste pred tim, nez zacnete delat neco proti cinnosti policie, mel neco udelat s Vasi cestinou. Neco takoveho snad nemuze stvorit ani dite na 1. stupni ZS. Na Vasem miste bych se velice stydel. Nezlobte se na me, ale diky Vasemu projevu nevzbuzuji prilis duvery ani Vase nazory. Osoba: Miroslav Semjan (17.11.2008, 23:24:11)\nČárky a háčky se snad v textech nepíší? admin: (18.11.2008, 10:28:34)\n:*D 161riot: (24.11.2008, 16:12:00)\nkeep goin´, guys! Betman: (03.12.2008, 01:35:21)\nChci rict ze policie ceske republiky na urcitou dobu ( nevime jek dlouho trva ) stahla svoji zalobu za napadeni verejneho cinitele ASI SE BOJI, ZE VIJDE PRAVDA NA SVET. iwf: poserteseznakejchhacku (23.12.2008, 16:50:40)\nfakt, takova hovadina vas fsechny zajima jestli nekdo mluvi spisowne nebo neee. co je to za logiku a pak nemaj fsichni volit dementniho paroubka, mate priority uplne nekde jinde a neni to jedina vec ktera neni na miste................BEZTE, BEZTE DO PRDELE!!!! iwf: poserteseznakejchhacku (23.12.2008, 16:51:50)\nfakt, takova hovadina vas fsechny zajima jestli nekdo mluvi spisowne nebo neee. co je to za logiku a pak nemaj fsichni volit dementniho paroubka, mate priority uplne nekde jinde a neni to jedina vec ktera neni na miste................BEZTE, BEZTE DO PRDELE!!!! Majrek23: HAHA (24.03.2009, 23:30:03)\nHAHA...Mate to tady docela vtipny!!!\nMusim trochu souhlasit s panem asi Dr.Mirdou Sejmou,ze ten pravopis je docela na zamyslenou,ale nikdo neni dokonalej,takze jestli jste to pane Sejmo precetl,tak nevim co tady resite a Vasim nevyjadrenim akorat usuzuji,ze se klanite ke strane tech hovad z politiky!!CO SI O SOBE VLASTNE MYSLEJ??Proc radsi neresej ty uchylaky a zlodeje?Otravujou slusny lidi,kteri se chtej jen bavit...A zaver?Nezajem..!!!Te Buh!!!


Celosvětová síť internet byla v ohrožení, došlo "jen" k velkým škodám - iDNES.cz\nPočátkem týdne bylo vystaveno útoku 13 hlavních serverů starajících se o provoz internetu. Servery spravující domény nejvyšší úrovně byly zahlceny daty, avšak náporu díky rychlému zásahu odolaly. Po útočnících pátrá FBI.\nV pondělí ve večerních hodinách došlo k útoku na 13 důležitých serverů řídících provoz celosvětového internetu. Útočníci se snažili Domain-Name-Systems (DNS) servery, starající se o správu domén nejvyšší úrovně (.com, .org, .uk, .net), vyřadit z provozu. K odstavení serverů nedošlo a po hodinovém částečném výpadku byla síť opět v provozu. Uživatelů se útok nijak nedotkl.\nÚtočníci si vybrali za terč DNS servery, které se snažili zahltit velkým množstvím dat (tzv. DoS útok). Sedm serverů vypadlo na chvíli zcela a další dva pracovaly přerušovaně; i tak nebyl výpadek pro koncového uživatele znát, fungující servery převzaly práci momentálně nedostupných.\nV případě, že nejsou servery na atak připraveny, není podle odborníků příliš obtížné podobný útok provést. A to v případě, že servery neblokují ICMP - data právě v této formě byla na DNS servery spravující domény nejvyšší úrovně odesílána.\nFederální úřad pro vyšetřování (FBI) po pachatelích a zdrojích útoku pátrá. Útočníky bude podle informací Národního úřadu pro ochranu infrastruktur těžké vypátrat. A to i přesto, že se podle všeho nejednalo o profesionály. Mluvčí Bílého domu Ari Fleischer naznačil, že nešlo o virtuální terorismus. Nejspíše se tak na útoku podíleli "obyčejní" hackeři.\nVšech 13 důležitých řídících počítačů je rozptýleno po celém světě, a to z důvodu vyvarování se hromadnému vyřazení z provozu či zasažení vlivem přírodních katastrof.\nTémata: katastrofy, počítač, práce, Bílý dům, Federální úřad pro vyšetřování (FBI), hacker, Terorismus, virtuální


Co je skeptického na filosofii Richarda Rortyho? | Madzia | Pro-Fil\n Roman Madzia: Co je skeptického na filosofii Richarda Rortyho?\nCo je skeptického na filosofii Richarda Rortyho?\nCílem této eseje je načrtnout základní důvody, proč bychom neměli o filosofii Richarda Rortyho uvažovat jako o variantě skepticismu. Nejprve je položena otázka po konceptuálním vymezení a předmětu skepticismu, a následně jsou ukázány některé relevantní styčné body mezi klasickým pragmatismem a Rortyho neopragmatismem. Na pozadí konfrontace těchto aspektů Rortyho díla s tím, co v textu nazývám "skeptické schéma", se pak snažím dokázat, že Rortyho názory se zásadně rozcházejí se samotnou podstatou skepticismu.\nThe purpose of this paper is to outline some basic reasons why it is improper to regard the philosophy of Richard Rorty as a kind of scepticism. First, the question of conceptual definition and object of scepticism is dealt with. Next, certain relevant points of contact between classical pragmatism and Rorty’s neopragmatism are put forth. On the background of subsequent confrontation between the outcome of this comparison and what I here suggest to call "sceptical scheme" I try to prove that there is a serious divide upon Rorty’s ideas on the one hand and the very nature of philosophical scepticism on the other.\nBěhem svého dlouhého a intelektuálně plodného života si Richard Rorty vysloužil jak u svých zastánců, tak i zarytých odpůrců obdivuhodnou řadu přídomků, mezi kterými figuruje poměrně často i pojem skeptik. Není se čemu divit. Rorty bezesporu náleží mezi nejkontroverznější postavy filosofie 20. století, tedy období, v němž filosofie samotná hledá své místo ve společenském i akademickém životě a nezřídka čelí závažným útokům i z vlastních řad. V průběhu dvouapůltisíceletých dějin filosofie se totiž dle mého mínění nesetkáme s obdobím, ve kterém by se objevilo tolik různých a protichůdných návrhů na to, jak bychom o filosofii měli uvažovat a jakou roli by měla v intelektuálním životě (asi nejen) západní kultury sehrávat. Obecně by se však dalo říci, že v průběhu 20. století osciluje filosofie mezi dvěma extrémy, totiž někdy až extrémním scientismem tak, jak jej známe z nejrůznějších manifestů novopozitivistů na straně jedné, a nevázanou literární volností, exemplifikovanou v tvorbě Heideggera a Derridy na straně druhé. Osobnost Richarda Rortyho je zajímavá v tomto kontextu tím, že šlo o člověka, jenž byl excelentně obeznámen se zbraněmi i bojovou taktikou obou znesvářených táborů, jakkoliv bychom měli podobné predikáty militarismu směřovat spíše do okruhu analyticky zaměřených myslitelů. Rorty dosáhl magisterského stupně vzdělání na univerzitě v Chicagu, kde jej vyučovaly takové osobnosti jako Rudolf Carnap nebo Carl Hempel, doktorský titul pak obhájil v oblasti analytické metafyziky na Yalu pod vedením Paula Weisse, procesuálního metafyzika. Po vcelku slibně započaté kariéře vycházející hvězdy americké analytické filosofie však v roce 1979 publikoval svou jedinou monografii - Philosophy and the Mirror of Nature (Filozofie a zrcadlo přírody), a krátce na to se z prestižní univerzity v Princetonu (pro mnohé zcela nepochopitelně) uchýlil jako profesor humanitních věd na víceméně druhořadou univerzitu ve Virginii. Zřejmě i tyto události zapříčinily to, že Rorty je dnes v mnoha případech čten jako skeptik, který z důvodu nějakého osobního pohnutí mysli odložil své analytické zbraně, odešel z epistemologického bojiště a podlehl vše prostupující korozi relativismu a epistemologického nihilismu. Já se však pokusím ukázat, že podobná interpretace je poněkud zavádějící a moje argumentace bude postupovat následujícím způsobem: nejprve se zamyslím nad samotným pojmem "skepticismus" a položím si otázku, v jakém smyslu bychom o Rortym vůbec mohli jako o skeptikovi uvažovat. Následně naznačím Rortyho pozice jako analogické vůči některým pozicím klasického pragmatismu, abych poukázal na to, jakým způsobem bychom Rortyho názory na poznání měli číst. Argumentačním jádrem mé úvahy je pak konfrontace Rortyho pozic s klasickým úsudkovým schématem skepticismu, na jehož pozadí se budu snažit prokázat, že Richard Rorty skeptikem není.\nChceme-li uvažovat o skepticismu, je vhodné vymezit, co si pod tímto pojmem budeme představovat. Hegel tvrdil, že skeptická metoda je conditio sine qua non samotné filosofie a měl pravdu, zbývá snad jen dodat, že určitý rozměr skepticismu je vlastní nejen filosofii, ale i reflektivní lidské zkušenosti jako takové. Z vlastní přirozenosti máme dáno, že ještě předtím, než přijmeme nějaké přesvědčení za pravdivé, zkoumáme, zda mu některá z našich ať už přímých nebo zprostředkovaných zkušeností neodporuje. V tomto smyslu je nejen filosof, ale každý člověk - skeptikem. Je tedy zřejmé, že v tomto smyslu teze o Rortym jako skeptikovi není konfliktní, neboť ať již Rortyho považujeme za člověka jakkoliv podivínského nebo nikoliv, zřejmě mu nebudeme upírat tento základní rozměr reflektivní inteligence, vlastní skoro nám všem. Půjde tedy o něco jiného. Domnívám se, že druh skepticismu, který je naopak idiosynkrazií filosofů, neboli většiny lidí, kteří povážlivou část svého života zasvětili studiu Platóna a toho, co Whitehead nazval "poznámkami pod čarou k Platónovi", tedy celého kánonu západní filosofie, je skepticismus epistemologický, tedy přesvědčení o tom, že poznání skutečné podstaty věcí, tak jak ve skutečnosti jsou, je přinejmenším krajně problematické. Všechny další skepticismy - etický, axiologický, jazykový (někteří jej přisuzují kupříkladu pozdnímu Wittgensteinovi, přičemž po mém soudu pozdní Wittgenstein formuluje svoji filosofii jako boj proti různým formám skepticismu, především pak skepticismu ohledně druhých myslí) jsou pak pouze instancí základní problematické situace člověka na úrovní poznání, totiž jeho zásadní neschopnosti dosíci se nezpochybnitelného epistemologického základu, na němž chce posléze budovat pravdivou ontologii, etiku, jazyk, věrně kopírující skutečnost atd. Otázka, kterou si klademe zní tedy následujícím způsobem: Je Richard Rorty epistemologickým skeptikem?\nJedním z mála průsečíků Rortyho neopragmatismu a klasického pragmatismu Johna Deweyho (i přes to, že Rorty se na Deweyho odvolává skoro ve všech aspektech svého díla) je to, že obě filosofie můžeme ve svém základě chápat jako pokus o odmítnutí snah, které Dewey ve stejnojmenné knize z roku 1929 nazval "hledání jistoty" (quest for certainty). Pragmatismus, včetně jeho vzdáleného příbuzného - Rortyho neopragmatismu, můžeme považovat za anti-filosofii, a to hned ve trojím významu. 1) V prvé řadě je pragmatismus anti-metafyzikou - z pozice vědecké metody odmítá existenci něčeho takového jako jsou substance, esence či atributy z důvodu jejich neverifikovatelnosti a zmateného významu, pocházejícího z lidské tendence považovat slova za věci. 2) Pragmatismus je i anti-dualismem, zpochybňuje validitu klasických filosofických dichotomií jako fakt/hodnota, subjekt/objekt, racionalita/emocionalita, poznání/přesvědčení atd. 3) Pragmatismus je anti-karteziánství obhajující kontinuitu přírody a mysli, mysl není od veškeré skutečnosti oddělená entita, pozorující to, co se děje "tam venku", ale přesně naopak je součástí této skutečnosti samotné jako nástroj efektivního přizpůsobení organismu okolnímu prostředí, což je také důvod, proč Peirce mohl tvrdit, že máme přímý přístup k věcem o sobě, a Mead, že s přijetím darwinismu a experimentální metody musí padnout kantovská distinkce na fenomenální a noumenální, které k tomu, abychom zachránili vědu, již dále nepotřebujeme.\nVšechny tyto aspekty filosofie klasického pragmatismu nacházíme i v Rortyho textech, třebaže můžeme mít značné pochybnosti o tom, zda vycházejí ze stejného motivu. Velmi důležité je však nastínit hlavní výtku, kterou Rorty, například v Philosophy and the Mirror of Nature, předkládá v návaznosti na půlstoletí starší Deweyho práci. Je to především kritika představy o zrcadlovité povaze mysli a lidského poznání. Za náš dnešní pojem mysli vděčíme, dle Rortyho, Descartesovi; na druhou stranu důkladná formulace toho, co by měla v ideálním případě obsahovat (reprezentace skutečnosti - ideje) je zase zásluhou Johna Locka. Mysl je možné v kontextu klasické, stejně tak jako analytické epistemologie pojímat jako zrcadlo, které budeme pomocí nejrůznějších sofistikovaných technik filosofické reflexe leštit tak dlouho, dokud nebude co nejvěrněji odrážet vnější realitu a směřovat ke konečnému pravdivému poznání veškeré skutečnosti, tak jak je o sobě, neinfikována dílčí lidskou perspektivou. V souvislosti s tímto nalézáme v klasické epistemologii další zajímavý předpoklad, totiž že principiálně lze dojít při správně zvolené metodě zkoumání k něčemu jako meta-popisu skutečnosti, jinými slovy k objevení jazyka přírody, který nám umožní pochopit její pravou podstatu.\nNechci se zde zabývat konkrétními teoriemi, které Rorty přejímá od Wittgensteina, Sellarse a Quina, jimiž po mém soudu zásadně podkopává myšlenku možnosti uskutečnění výše uvedeného projektu. Stačí zdůraznit, že společným leitmotivem filosofické práce těchto myslitelů je odmítnutí "divácké teorie poznání" (spectator theory of knowledge) prostřednictvím zpochybnění představy o reprezentační povaze jazyka. Jazyk zde není pro to, aby adekvátně popisoval na něm nezávislou mimojazykovou realitu. Může však samotné toto zjištění ospravedlnit tezi o tom, že tito filosofové a s nimi i Rorty jsou skeptiky? Zamysleme se na toto téma podrobněji. Například skrze Quinovu tezi o nevymezitelnosti reference a neurčitosti překladu dochází Rorty ke zjištění, že jazyk nefunguje způsobem, jakým si to představovali ještě novopozitivisté a logičtí atomisté, totiž že jeho primárním úkolem není jednoduchý popis jednotlivých elementů skutečnosti, ale že má charakter jakési znakové sítě, kterou uměle oktrojujeme na okolní realitu proto, abychom se v ní mohli prakticky orientovat. Okolní realita jednoduše nepřichází do naší zkušenosti antecedentně rozškatulkována na věci, na které poté triviálně "přilepíme" štítky v podobě jazykových designátorů, ale je sama do značné míry jazykovým konstruktem, závislým na konceptuálním schématu mluvčích, kteří o ní pronášejí svá tvrzení. Je tedy jaksi nehotová, a z pozice subjektů disponujících jazykem ji v tomto jazyce dotváříme. Poslední instancí pro verifikaci našich výroků o ní je pak poněkud paradoxně systém jazyka samotného. Co by tedy znamenalo říci, že se naše výroky shodují se stavem věcí mimo ně samotné? Abychom podobné tvrzení mohli provést museli bychom se postavit mimo vlastní jazyk - do pozice tzv. "Božího oka" jak to kdesi napsal Hilary Putnam, a skrze jakousi meta-verifikaci (o které ani nejsmělejší Rortyho odpůrci dnes nevědí, jak by něco podobného mělo probíhat) porovnat, zda náš jazyk koresponduje s nějakým domnělým jazykem, který je vlastní přírodě samotné. Problém ovšem spočívá v tom, že příroda žádným jazykem nemluví. Mluvíme my. A jelikož pravdivé nebo nepravdivé mohou být pouze výroky formulované v jazyce, nikdy nelze principiálně zjistit, zda jazyk pravdivě koresponduje s něčím mimo něho samotného. Určitou umírněnou a non-metafyzickou alternativou korespondenční teorie pravdy je přitom Tarského sémantická teorie, v níž v podstatě jazyk hovoří o jazyce, což je určitě v pořádku. Vlastně je to právě tato koncepce, která vedla Donalda Davidsona k odmítnutí "třetího dogmatu empirismu", tedy dualismu schématu a obsahu. Rorty s Davidsonem souhlasí a v předmluvě ke sbírce Objectivity, Relativism, and Truth (Objektivita, relativismus a pravda) dokonce cituje známá Davidsonova slova:\n"Přesvědčení jsou buď pravdivá, nebo nepravdivá, ale nic nereprezentují. Nakonec, bude jenom dobře, když se zbavíme reprezentací a s nimi i korespondenční teorie pravdy, od takové představy jakýchsi subjektivních reprezentací je totiž vždycky jenom krok k relativismu."\nA dodejme, i skepticismu. Protože tak dlouho, jak si budeme myslet, že naše myšlenky, slova nebo pojmy reprezentují nějaké vnější věci o sobě, budeme mít nutkání tázat se, zda je reprezentují dostatečně, zda by je nemohly reprezentovat lépe, nebo zda tomu není náhodou tak, že je nereprezentují vůbec.\nMyslím, že poté, co jsem v kostce vylíčil hlavní Rortyho námitku proti reprezentacionalismu (jenž je však lehce převoditelný na jakoukoliv jinou formu "hledání jistoty"), přiblížili jsme se poněkud více konečné odpovědi na to, zda je Rorty skeptikem nebo nikoliv. Jaké jsou hlavní skeptikovy teze v oblasti epistemologie? Skeptické akcenty a formulace v oblasti teorie poznání bývaly v dějinách i v současnosti samozřejmě předkládány různým způsobem a s různým stupněm naléhavosti, ve svém základě však všechny obsahují podobné schéma usuzování:\n(P1) Je možné, že existuje pravdivé poznání reality.\n(P2) Lidské kognitivní schopnosti jsou omezené.\n(P3) Je-li jaká epistemologická teorie (empiricky nebo apriorně) napadnutelná, neposkytuje pravdivé poznání reality.\n(P4) Všechny dosavadní epistemologické teorie jsou napadnutelné.\n(MZ) Žádná dosavadní epistemologická teorie neposkytuje pravdivé poznání reality.\n(Z) Je možné, že nejsme (nebudeme) schopni dosáhnout pravdivého poznání reality.\nSkeptik tedy tvrdí, že nejsme schopni poznat věci, jak jsou ve skutečnosti, a to alespoň ve dvojím smyslu. a) Jednak je tato situace buďto pouhým dočasným nešvarem naší omezené kognitivní nebo konceptuální kapacity, anebo b) je to stav pro člověka přirozený a věci, tak jak ve skutečnosti jsou, nebudeme schopni poznat nikdy. Mezi těmito dvěma alternativami neumíme rozhodnout, a tak se prozatím zdržíme jakýchkoliv unáhlených soudů na toto téma, a omezíme se na další hledání.\nŘíká ale Rorty cokoliv z výše řečeného? Co by vlastně musel ve svých textech tvrdit, aby pro jeho názory mohlo platit výše uvedené schéma? V prvé řadě asi minimálně to, že epistemologie je smysluplný projekt, ať už nás někam zavede nebo nikoliv. Proto navrhuji považovat ve svém schématu první a poslední tvrzení za klíčová. To, co se nachází mezi tím, není příliš důležité. Výrok (P1) je tedy v inferenci, kterou zde předkládám, chápán jako předpoklad všeho ostatního. Rorty mu však zjevně neumí dát smysl, což jej od skepticismu zásadně vzdaluje. Dále by zjevně nesouhlasil ani s výrokem (P3) - fakt, že je epistemologická teorie nenapadnutelná, ještě nemusí nutně znamenat, že má cokoliv společného s pravdivým poznáním reality. Tvrzení (P4) je notorietou, jež není při relevantní znalosti systematické filosofie běžně předmětem filosofických sporů, a zjevně by s ním souhlasil i Rorty. Není to ovšem tvrzení skeptické. Rorty by nicméně nesouhlasil ani s mezizávěrem (MZ), poněvadž mu evidentně není příliš jasné, co toto "pravdivé poznání reality" má prakticky znamenat. V konečném důsledku Rorty by zjevně odmítl i závěr (Z) výše uvedeného skeptického schématu, dovolím si tvrdit - ze stejných důvodů jako jeho první a zároveň nejdůležitější premisu. Pokud nás tedy Rortyho texty ve směru skepticismu o něčem informují, tak je to přesný opak skeptického způsobu uvažování. A rád bych dále rozvedl, proč tento názor zastávám.\nNa začátku své úvahy jsem epistemologický skepticismus vymezil jako přesvědčení, že "poznání skutečné podstaty věcí, tak jak ve skutečnosti jsou, je přinejmenším krajně problematické." Především antičtí skeptikové se v duchu této umírněné definice s velkým umem snažili dokázat, proč teorie jim současné neodhalují skutečnou povahu věcí. Rortyho strategie je však v mnohém odlišná, a to nejen volbou prostředků, ale především pokud jde o cíle jeho argumentace. Rorty jako svérázný představitel filosofie po "obratu k jazyku" používá (především pak ve svém raném díle) analytické metody k tomu, aby ukázal, že nesnáze, které produkuje epistemologický projekt, se netýkají ani tak omezenosti poznání samotného (jak se domnívali i skeptikové), ale toho, co by prakticky mělo znamenat slovní spojení "skutečná povaha věcí." Jak klasická epistemologie, tak její moderní verze - epistemologie analytická, totiž narážejí na vlastní hranice, totiž hranice jazyka. Úkolem epistemologie je ovšem vystoupit za jazyk k věcem. Podobná snaha ale podle Rortyho nejen že nedává příliš dobrý smysl, ale je zároveň principiálně nemožná. Rorty je v tomto pragmatista, uvažuje o věcech v jejich kulturním a historickém kontextu. Sám pak přidává jazyk - nikdy nejsme a ani nebudeme schopni transcendovat vlastní definitivní slovníky, dějinnou situaci ani kulturní zakotvení. Epistemologie je tedy pomýleným projektem, o kterém nikdo nemá ponětí, jakou metodou by měla dosáhnout proklamovaných cílů. Pokud se podíváme na mezizávěr výše uvedeného schématu, tvrdí Rorty, že všechny dosavadní epistemologické teorie jsou neplatné? Nikoliv. Říká, že jsou bezpředmětné. A to je veliký rozdíl. Mám za to, že skeptik by ve svých výrocích tak daleko nezašel. Připustil by možná, že se mu zdá, že epistemologie nikdy svého cíle nedosáhne a hledal by pro své stanovisko argumenty, ale sám by asi nikdy nezavrhl samotnou myšlenku přinejmenším možnosti a smysluplnosti konečného popisu nebo poznání světa. Rorty však odmítá pojímat problém poznání, tak jak jej systematizovali především Descartes, Locke a Kant jako skutečný problém. Důvody, proč tomu tak je, přitom vcelku přehledně předkládá hlavně v první polovině své již dříve zmiňované jediné monografie. Obecně však lze říci, že na základě historických a konceptuálních analýz ukazuje, jak jsme dospěli k takovému pojetí epistemologie, jaké známe dnes, a proč nás toto pojetí zavádí do neřešitelné scholastické slovní ekvilibristiky bez jakýchkoliv praktických důsledků. Epistemologické problémy tedy chápe jako pseudo-problémy, jinými slovy jako takový způsob kladení otázek, o kterém není předem jasné, jaký druh odpovědí budeme považovat za správný.\nRortyho pojetí poznání je tedy možné nazvat anti-reprezentacionalismem, jinými slovy anti-epistemologií. Je však anti-epistemologie zároveň skepticismem? Jsem přesvědčen, že kdybychom chtěli tyto dva filosofické postoje ztotožnit, dopustíme se kategorického omylu. Jedna věc je totiž tvrdit, tak jak to činí Rorty, že představa o pravdivém poznání na jazyku nezávislé reality je přeludem, protože nic takového nedává jasný smysl (v tom významu, že neznáme kritéria, podle kterých bychom jeden typ epistemických výroků diskvalifikovali ve prospěch nějakého jiného), a druhá věc je zastávat názor vlastní skepticismu - totiž, že pravou povahu reality nelze poznat. V konečném důsledku se tedy zdá, že skeptik, na rozdíl od pragmatisty a anti-reprezentacionalisty přinejmenším intuitivně rozumí pojmům jako "pravá povaha reality", "korespondence se skutečností", atd. jednoduše proto, že se snaží dokázat, že je nejsme nebo nebudeme schopni poznat. To, co však činí například Rorty nebo pozdní Wittgenstein (který operuje s pojmy jako "význam", "počitek", "pravidlo" aj.) není nic jiného, než že ukazují na vnitřní rozpory těchto pojmů tak, že můžeme nabýt přesvědčení, že některá naše použití těchto slov postrádají jasný smysl, nebo že naopak smysl, který jim přisuzujeme, je ve skutečnosti (komunikativní praxi) jiný, než jak jsme o něm doposud uvažovali. Zdá se tedy, že skutečným cílem Rortyho snah není skepticismu analogické úsilí přesvědčit nás o tom, že skutečná povaha věcí je nám (možná napořád) skryta. Dle mého přesvědčení směřovalo poselství, jež nám Rorty po téměř čtyřicet let svého aktivního publikačního života předkládal, k samotnému odmítnutí slovníku, v němž dominují pojmy jako poznání/pouhý názor, pravda/mínění, subjektivní/objektivní apod., které podmiňují existenci nejen filosofie, tak jak ji důvěrně známe z většiny knih a přednáškových sálů, ale i existenci a zdánlivou smysluplnost skepticismu samotného.\nDavidson, D.: Subjektivita, intersubjektivita, objektivita, přel. Kolář, J. Marvan, T., Praha: Academia 2004.\nRorty, R.: Filozofia a zrkadlo prírody, přel. Ľubica Hábová, Bratislava: Kalligram 2000.\nRorty, R.: Objectivity, Relativism, and Truth, New York: Cambridge University Press 1991.\nSrov. Rorty, R.: Filozofia a zrkadlo prírody, přel. Ľubica Hábová, Bratislava: Kalligram 2000, s. 3-9.\n Davidson, D., in Rorty, R.: Objectivity, Relativism, and Truth, New York: Cambridge University Press 1991, s. 9. Překlad dle "Mýtus subjektivního" in Davidson, D.: Subjektivita, intersubjektivita, objektivita, přel. Kolář, J. Marvan, T., Praha: Academia 2004, s. 63.\n Zde by mohla padnout námitka, že toto tvrzení není zcela skeptické, neboť jde o pozitivní výrok, a jak víme, skeptikové se podobných silných výroků velmi zdráhají. Proto jsem ovšem použil modálního tvaru a koneckonců jsem přesvědčen o tom, že právě taková podoba výroků "sedí" skeptikům nejlépe.\n Ačkoliv by, přiznávám, tato oblast mohla být určitým styčným bodem Rortyho přístupu se skepticismem, určitě to z něj ještě skeptika nedělá.


ECONNECT - Boj o ceny za elektřinu pokračuje. Obnovitelné zdroje jako jediná alternativa proti nekontrolovatelnému růstu cen na trhu s energií\nVzestupný trend byl patrný již v posledních měsících. V září 2021 dosáhla solární elektřina na burze hodnoty jako nikdy předtím. V průměru se elektřina ze sluneční energie prodávala za více než jedenáct centů za kilowatthodinu.\nNa energetických burzách panuje v současné době šílenství. Ceny ropy a zemního plynu prudce rostou, což vede k růstu cen elektřiny. Energeticko-politické zmatky však mohou přinést i něco pozitivního. V souvislosti s rostoucími burzovními cenami elektřiny stoupá také tržní hodnota obnovitelných zdrojů energie. Podle údajů provozovatelů přenosových soustav činila tržní hodnota solární energie v září 11,715 centů za kilowatthodinu. Již v červenci a srpnu dosáhla nepředstavitelných hodnot, ale další zvýšení o více než čtyři centy za kilowatthodinu je poměrně nečekaný vzestup. Spotřebitelé proto hledají cestu, jak se vymanit ze vzestupné spirály cen elektřiny v obnovitelných zdrojích energie.\nVedle nákupu klasického fotovoltaického systému nabízí smluvní fotovoltaika (Photovoltaic Contracting), inovativní obchodní model skupiny Sun Contracting, další možnost přechodu na regenerativní zásobování energií. V takovém případě není nutné vyrobenou elektřinu spotřebovávat přímo, veškerá takto vyrobená elektřina je zpravidla dodávána do sítě, a tak se může zvyšovat podíl obnovitelných zdrojů na celkové skladbě zdrojů elektřiny.\nVýhody bez nákladů\nNáklady na instalaci fotovoltaického systému na základě smluvní fotovoltaiky nese skupina Sun Contracting, ať už jde o plánování, materiál, montáž nebo instalaci a průběžnou údržbu. Společnost Sun Contracting si pronajme volnou plochu nebo střechu a platí za pronájem měsíční poplatek. Elektřina dodávána do sítě zajišťuje společnosti Sun Contracting dlouhodobý příjem a financování nových projektů prostřednictvím výkupních cen dle zákona o obnovitelných zdrojích energie (EEG).\nVýhody díky velké ploše\nPřínos smluvní fotovoltaiky je zřejmý, protože vyrobená elektřina nemusí být spotřebovávána přímo na místě. Dimenzování fotovoltaického systému vychází z možné, nikoliv nutné velikosti. Když se majitel střechy nebo jiné volné plochy rozhodne pro smluvní fotovoltaiku od společnosti Sun Contracting, je to automaticky výhodné pro všechny.\nSkupina Sun Contracting působí v oblasti fotovoltaiky již více než jedenáct let. Sun Contracting AG a její dceřiné společnosti se s 92,8 MWp řadí mezi největší fotovoltaické společnosti v Evropě. V oblasti smluvní fotovoltaiky je společnost jedním z lídrů na trhu. Kromě instalace a provozu fotovoltaických elektráren je skupina již několik let úspěšná také v oblasti udržitelných investic. V současné době vydala dceřiná společnost Sun Invest AG dva dluhopisy Sun Invest Registered Euro Bond 2021 a Sun Invest Registered CHF Bond 2021, které je možné upisovat online přímo u emitenta až do podzimu 2022.


Nabídka práce v zahraničí - nabídka práce\nNabídka práce v zahraničí - podobné weby\nprace v zahranici,skotsku\nnabizim praci ve skotsku v potravinarskem prumyslu pro muze,zeny a pary.\nNajděte si kvalitní a dobře placenou práci v zahraničí. To je dnes jedna možností jak si vydělat slušné peníze. Pokud hledáte zajímavé zaměstnání, pokud to vaše podmínky a rodinný život .\nInformační portál NaZkušenou.cz přináší informace a tipy týkající se práce v zahraničí, studia v zahraničí, au pair programů, jazykových kurzů v zahraničí a podobně.\nBezplatná inzerce práce a ubytování v zahraničí. Nabídky a potávky práce, au pair, pracovních pozic live in(ubytování v domě zaměstnavatele) v evropě i dalších zemí.\nPráce v Evropě - info


Novela jako bokovka | Časopis HOST\nNovela jako bokovka\nDominika Prejdová: Marijin Dvor, Dauphin, Praha 2009\nZdá se, že stát se autorem literárního debutu je dnes již tak snadné, že na to ani není třeba plýtvat jinde tolik potřebným intelektuálním potenciálem. Tak se mi to alespoň jeví nad prvotinou Dominiky Prejdové (nar. 1979), doktorandky Filozofické fakulty UK, pracovnice ve filmové distribuční společnosti a letité filmové publicistky se specializací na země někdejší Jugoslávie. Z posledně jmenovaného zájmu nepochybně pramení balkánský námět debutu Marijin Dvor — ať již vstřebán autopsií či filmovými zážitky. A právě autorčina předpokládaná zaujatost tématem a nepochybná orientace v něm vyvolávají zklamaný údiv nad tím, proč samotná novela ledabyle klouže po povrchu bez náznaku vůle k pronikavějšímu obsahu či důmyslnějšímu tvaru.\nKniha láká k přečtení (koupi) kultivovanou, temně nafialovělou obálkou s melancholickou černobílou fotografií staré ženy sedící zády k objektivu u stolu ve starosvětsky vyhlížejícím pokoji. Nakonec i mírně tajuplný poetický název knihy Marijin Dvor (adresa domu, kde hlavní hrdinka žije) se stává nadějeplným příslibem zajímavého čtení, stejně jako nepochybná odvaha autorky psát o válečných letech v zemích někdejší Jugoslávie prizmatem vzpomínek sedmdesátileté ženy. Na počátku této knihy tedy stojí jistě sympatický záměr, který, myslím, není nutné podezírat z kalkulu založeného na současné vlně zájmu české literatury o cizokrajné a multikulturní náměty. Přesto se Dominice Prejdové nepovedlo přispět do této vlny čtivým svědectvím o jugoslávské válce. A důvodů, proč tomu tak je, se zdá být bohužel až příliš.\nJednou z prvotních příčin literárního kolapsu této knihy je její nejasný koncept. Pohybujeme se mezi publicistikou, převyprávěním orální historie i subjektivní beletrizovanou zpovědí. Přesto knize přednosti jmenovaných žánrů spíše chybí: jak hlubší ponor do struktury politického konfliktu, jasná vypravěčská pozice, tak i poetická a narativní sevřenost. Zmíněné kvality se objevují jen v příliš nesmělých náznacích. Záhadnou je také počáteční volba vyprávění er-formou v kombinaci s absencí pohledu na postavu z vnější perspektivy. Mladá autorka snad měla zábrany vypravěčsky v ich-formě splynout s postavou sedmdesátileté ženy, jejíž osud je utvářený vleklým válečným konfliktem. Tato snad opatrnost se nevyplatila a krkolomná vazba vypravěč-postava působí až zmatečně v místech, kde vyprávění přeskakuje k osudům dalších postav.\nKromě univerzální er-formy je důvodem monotónnosti vyprávění samotná jeho koncepce coby samomluvného proudu vzpomínek a úvah bez vnitřního členění přímou či polopřímou řečí. Čtenář je tak trmácen narací, v níž ani po několika stránkách nenachází orientační body držící vypravěčsky novelu v nějakém napětí, a následný letmý pohled dovnitř knihy odhaluje nakonec potvrzenou obavu, že Marijin Dvor je jednou z těch knih, které můžou kdykoliv skončit, stejně jako někde prostě začaly. Tato novelistická drť je namletá z odtažitě převyprávěných osudů různých postav, banálních každodenností, vzpomínek a politicko-společenských postřehů či obav o osud vlastních dětí žijících v Terstu či zmínek o sousedech. Časové roviny a postavy se navíc dokážou změnit i několikrát během jedné stránky, včetně bezdůvodného opakování již sděleného. Toto těkání pak působí velmi nedůvěryhodně ve smyslu vůle k promyšlené výpovědi.\nSnad i typ hlavní postavy — staré unavené ženy — určuje charakter textu, který se tak nevyvaruje kýčovitých charakteristik: ,,[…] pekla bezvadný koláče a tak nějak věděla, co je v jakou chvíli potřeba udělat.“ V tomto smyslu působí nakonec autenticky politicky nekorektní averze k muslimům a Srbům, balkánská verze ,,ostalgie“ hnízdící v azylu vypreparovaných vzpomínek na Titovu Jugoslávii, to vše proloženo zmínkami o horšící se kondici stárnoucí ženy. Bohužel jinde způsob reflexe příčin válečného běsnění připomíná spíše intelektuálně publicistickou vsuvku autorky — a to včetně filmového příkladu.\nNa mnohé čtenáře jistě zapůsobí iritujícím dojmem i masivní užití tvarů hovorové češtiny — moravským čtenářstvem hojně identifikované jako ,,pražština“, tedy ignorantsky přehlížející mimopražské oblasti Čech a zároveň mylně konstituující představu o jejím plnohodnotném protějšku ,,brněnštině“. Osobně považuji literární užití hovorového jazyka spíše za pozitivní a ani v tomto případě se mi samo o sobě nezdá omylem. Problém je spíše v až křečovité snaze držet se hovorových variant systémově za každou cenu. Otupený jazykový cit pak chrlí i patvary (například ,,banek“ — rozuměj genitiv plurálu od „banka“…). Hovorová čeština, která mohla působit svou bezprostředností, se tak mění v siláckou parodii sebe sama.\nDominika Prejdová se sympaticky snaží emocionálně přiblížit českému čtenářstvu události, které známe spíše z jejich plochého mediálního obrazu. Bohužel nepromyšlenost toho, jak tento záměr uskutečnit, mění žádoucí pohled na dějiny zdola v nezaujaté a chaotické přetlumočení cizích vzpomínek, které navzdory svému válečně dramatickému obsahu působí odtažitě a unyle. Přitom by stačilo zdánlivě málo — než se z pohodlnosti pokoušet syžetovou neuspořádaností a hovorovým lexikem o postmoderní poetiku, spolehnout se na přirozenou vypravěčskou potenci a pečlivějším promýšlením napsaného se vyvarovat plytkosti na úrovni jednotlivých vět (,,Na mši bylo dost lidí, až ji to překvapilo, ale vlastně i do kostela, kam chodí, přichází v neděli hodně lidí.“) a nakonec i celého textu. Určitě ani autorka sama se nedomnívá, že dobrá literatura vzniká samovolným sesumírováním poznatků, které se prostě jinam nehodí.\nHOST, 2010, roč. XXVI, č. 2, s. 73-74