P. M. Hamon: Sv. František obrací heretiky | Lumen de Lumine\nP. M. Hamon: Sv. František obrací heretiky\nČtyřicetihodinová pobožnost v Annemasse\nZatímco apoštol bojoval slovem i perem na obranu Církve, podařilo se konečně biskupu de Granier zajistit mu pomocníky. Byli to nám již známí otec Cherubín z Marienne a otec Esprit z Baume, oba světcovi přátelé, dále to byl otec Saunier, jezuita, který pracoval v oblasti Ternier.\n28. července vyrazili tři misionáři spolu do Annemasse, jednoho z předměstí Ženevy, vzdáleného od města dvě míle, kde si obyvatelé uchovali nenarušenou víru svých předků. Tam se setkali s Františkem i kanovníkem Ludvíkem Saleským, místním farářem Baltazarem Maniglierem a baronem de Viry. Dalšího dne se všichni sešli na poradě o společných prostředcích, které by urychlily úspěch misie. Usnesli se, že obnoví své prosby u knížete ve věci důchodů pro duchovní, žádost o uvedení jezuitů do Thononu a další majetkové a organizační záležitosti. Za posla byl vybrán otec Cherubín, který se těšil u dvora velké vážnosti. Ten se vypravil za sabaudským knížetem, který v té době válčil proti hraběti Lesdiguières v okolí Milána. Vyslanec splnil svůj úkol velmi dobře, ale se splněním některých záležitostí bylo nutno počkat, aby to nedráždilo protestanty před koncem války. Otec Cherubín požádal také knížete o povolení uspořádat v Annemasse čtyřicetihodinovou pobožnost, na které se František dohodl s ženevským biskupem. Sám biskup slíbil svou účast. Kníže a nuncius záměr nejen schválili, ale slíbili finanční příspěvek na jeho uskutečnění. Nuncius věnoval 200 dukátů a kníže 500. Půjčil také všechno stříbro ze své kaple na výzdobu oltáře, na kterém měla být vystavena Nejsvětější svátost. Nařídil také úředníkům, aby se přičinili a podpořili okázalost celé pobožnosti. Jelikož se kníže ani při nejlepší vůli sám zúčastnit nemohl, pověřil gubernátora Sabaudie, aby ho na této slavnosti zastupoval.\nKonečně aby vyhověl přání biskupa de Graniera a současně vynahradil apoštolovi z Chablais jeho neúnavnou činnost pro dobro Církve, jmenoval Františka sufragánem ženevského biskupa.\nBiskup Klaudius de Granier už totiž klesal pod tíží let a jeho síly už nestačily jeho horlivosti, s jakou usiloval o dobro duší a Boží slávu. Věděl, že bez sufragána se již neobejde, a prosil horoucně Boha, aby mu pomohl najít vhodného kněze pro tuto odpovědnou funkci. Měl u sebe synovce, kněze de Chissé, který se vyznačoval vzděláním i svatostí, jevil se jako nejlépe připravený pro biskupský úřad a již nějaký čas zastával funkci generálního vikáře. Ale biskupovi to nestačilo a chtěl z vhodných vybrat nejvhodnějšího. Proto se po mnoha modlitbách bez ohledu na příbuzenské svazky rozhodl označit za sufragána Františka Saleského.\nProtože však věděl, že člověk nikdy neztratí, když se radí s moudrými, zvláště v záležitosti tak vážné, předložil volbu důvěryhodným osobnostem a ti všichni schválili jeho záměr. I biskupův vikář měl z volby radost, a tak nejlépe ukázal, že je důstojným synovcem svého strýce. Jediný František byl opačného názoru, ale to všechny utvrzovalo v tom, že je tím nejvhodnějším kandidátem. Biskup nyní využil cesty otce Cherubína, aby předložil knížeti svou touhu. Jeho Vysokost Karel Emanuel už dávno toužil po tom, aby v případě smrti biskupa de Graniera nastoupil na jeho místo právě František. Přijal proto návrh s nejvyšším uznáním a ihned vyhotovil knížecí diplom, kterým jmenoval Františka sufragánem ženevského biskupa. Současně žádal papeže, aby mu udělil biskupské svěcení, a zdůvodňoval svou žádost apoštolskou horlivostí, vysokým stupněm vzdělání a svatostí života velkého misionáře. Biskup de Granier měl z listin velkou radost, ale nikomu je neukázal, ani Františkovi, a čekal na vhodnou příležitost, kdy bude moci vyjít s celou záležitostí na světlo denní.\nŽenevský biskup pak nařídil, aby bylo ve všech farnostech oznámeno z kazatelny, že ve dnech 7., 8. a 9. září se bude v Annemassee konat čtyřicetihodinová pobožnost, na kterou zve všechny věřící. František přišel s podnětem, jak by bylo možno na slavnost přitáhnout co nevíce lidí. Tehdy bylo obyčejem představit scénicky některá hlavní tajemství víry nebo událost z Písma svatého a tehdejší lid sledoval takovou podívanou s nemenším zájmem, s jakým dnes lidé sledují divadelní představení. Taková podívaná nejen uspokojovala diváky, ale měla také velký vliv na duše, proto se apoštol rozhodl, že podívanou připraví, a očekával její velký úspěch.\nLudvík Saleský dostal za úkol připravit drama na téma Abrahámovy oběti. Hra byl úspěšně připravena a Františkovi připadla nejzávažnější – role Boha Otce.\nNa náměstí Annemasse bylo zbudováno pódium. Kolem byly postaveny stany pro případ nepříznivého počasí.\nZpráva o pobožnosti a inscenaci mystéria se rozšířila rychle po celém kraji. Ve stanovený den se zdálo, že se v místě schází celá Sabaudie. Všechny cesty se hemžily poutníky, takže Ženev-ští překvapeni přívalem katolíků vyslali dokonce vojsko, aby zabránilo případnému vniknutí katolíků na území republiky.\nMezi lidmi to vyvolalo znepokojení. Vznikly obavy, aby nedošlo ke střetnutí mezi ženevskými vojáky a katolíky, což by mohlo mít tragické následky. Když to řekli Františkovi, ten se pro uklidnění znepokojených myslí rozhodl, že sám dá všem příklad odvahy. Měl v úmyslu uspořádat velké procesí z Thononu až do Annemasse, vzdáleného více než sedm kilometrů. Sám chtěl jít v jeho čele za křížem, aby tak veřejně vynahradil Pánu Ježíši Ukřižovanému všechnu neúctu, jaké se dostávalo znaku jeho umučení po celou dobu vlády heretiků v kraji. Nejdříve sdělil svůj záměr veliteli pevnosti Alligens panu Lampertovi, který nejenže souhlasil, ale slíbil, že sám se procesí zúčastní. Pak sdělil svůj záměr katolíkům v Thononu, kteří sice schvalovali jeho úmysl, ale neskrývali své obavy, že heretici jsou schopni je cestou napadnout.\nVěděli dobře, že sektáře naplňuje vztekem pohled na velké množství katolíků, kteří ponesou poprvé triumfálně znak kříže. Navíc připouštěli, že pohotovost ženevských vojáků jim může dodávat odvahy.\nAle zůstalo při tom, že šestého září se všichni účastníci procesí shromáždí časně ráno v kostele svatého Hippolyta a po mši svaté František zahájí pochod. Především bylo třeba najít někoho, kdo ponese\nv čele kříž. Nikdo se toho nechtěl ujmout, tak velké byly obavy z heretiků. František tedy uložil svému sluhovi Jiřímu Rolandovi, aby vzal do svých rukou kříž. A když i on, neméně ustrašený, projevoval neochotu, světec mu s úsměvem řekl:\n„Neboj se, budu u tebe. Kdyby ti chtěl někdo ublížit, potká mne stejný osud. A kdybychom měli zemřít, umřeme spolu.“\nPo vyřešení všech obtíží zazpívali hymnus Vexilla regis, pak litanie ke všem svatým a průvod se vydal na cestu. Jiří Roland kráčel v čele a za ním šli všichni, kteří měli dost sil, aby pouť vykonali. František v rochetě a štóle průvod uzavíral. Jak průvod procházel vesnicemi, nově obrácení věřící se připojovali k poutníkům, takže brzy byl zástup za apoštolem stejně velký jako před ním. Cesta byla nerovná a blátivá, ale lidé vytrvale zpívali litanie a žalmy, až dorazili do Annemasse. Když tak došli, sdělili Františkovi, že přichází také bratrstvo Svatého Kříže z Annecy. Vyšel jim ihned naproti s četným doprovodem. Poutníci v černých hábitech kráčeli v dlouhých řadách, převážně bosí, s růžencem v rukou a zpívali litanie o umučení Páně. Ludvík Saleský jako zástupce převora kráčel poslední. Obě spojená procesí uvedl František se slzami v očích do chrámu, kde sbor zpíval píseň k Panně Marii. Pak se všichni rozešli, protože se už smrákalo.\nDalší den v 10 hodin slavil biskup pontifikální mši svatou na zahájení čtyřicetihodinové pobožnosti. Po evangeliu pronesl František kázání plné citu a apoštolského zápalu. Po mši svaté se konalo krásné procesí, při kterém nesl biskup monstranci se Spasitelem triumfálně na místo, kde pak byla vystavena na připraveném trůně. Otec Cherubín pronesl povzbuzující kázání. Ihned nato zahájilo bratrstvo Svatého Kříže veřejnou adoraci, ve které je pak vystřídaly další skupiny ze Sabaudie v tom pořadí, v jakém přišly na místo. Příklad věřících z Chablais tak zapůsobil, že procesí přicházela jedno za druhým. Adorace každé skupiny trvala hodinu. Začínala promluvou, kterou pronesl František a jeho spolupracovníci. Cílem katecheze bylo vzbudit úmysl, oživit víru a zapálit srdce k ochotě složit hold Pánu Ježíši přítomnému v Nejsvětější svátosti.\nPři té příležitosti se konal ještě další obřad. U lesní cesty vedoucí z Annemasse stál kdysi kamenný kříž s mramorovým tělem Krista a sochou Panny Marie, který heretici strhli a roztloukli. Věřící ho nahradili dřevěným křížem, protože na dražší neměli prostředky, a toužili, aby kříž byl na místě zasazen v první den čtyřicetihodinové pobožnosti. František s radostí souhlasil. V neděli ráno kříž posvětil a dal na něj umístit tabulku s těmi slovy:\n„Katolíku, neuctívej dřevo ani kámen, ze kterého je kříž zhotoven, ale Toho, který byl na kříži umučen pro naši spásu.“\nVečer toho dne bratrstvo Svatého Kříže z Annecy pod vedením biskupa odešlo na místo, kde byl kříž položen. Vzali jej na ramena a za zpěvu Vexilla regis nesli kříž v procesí za velké účasti na místo určení. Tam s radostí, že mohou vztyčit kříž přímo u bran Ženevy, kříž zasadili a důkladně upevnili. Otec Esprit pronesl nadšenou promluvu o Kříži jako znamení nekonečné lásky Boha, který na něm prolil svou krev a kterému musíme vzdávat nejvyšší úctu. Kazatel mluvil s takovým zápalem, že strhl k úctě nejen katolíky, ale i protestanty, kteří přišli ze zvědavosti, ale pak se bili se v prsa a vzývali Boží milosrdenství. Po kázání byly rozdány tištěné texty o úctě Svatého Kříže, které napsal zbožný kapucín.\nTak skončil první den čtyřicetihodinové pobožnosti, den pro víru skutečně požehnaný. Za zvláštní projev Boží ochrany pokládali všichni skutečnost, že ženevští protestanti se chovali klidně a nezpůsobili katolíkům žádné nepříjemnosti. Neméně potěšující byl i následující den (8. září). Poutníci přišli do Annemasse ve vzorném pořádku a jejich zpěvy i celé chování bylo prodchnuto velkou zbožností. Zvláště velkou pozornost vyvolával sedmitisícový zástup z okresu Ternier, v němž se nacházelo sedm set konvertitů. Bylo to ovoce tříleté práce dominikánů a jezuitů. Pohled na tak velký zástup přímo elektrizoval otce Cherubína. Přednesl nadšené kázání, které udělalo na všechny hluboký dojem. Nejvíce na posluchače zapůsobilo, když kazatel po jasném představení katolické nauky zvolal:\n„Neříkáme zde, nejmilejší bratři, ani jediného slova, které bychom nebyli ochotni opakovat kdykoliv jindy a bránit jeho pravdu před všemi pastory. Kolikrát jsme jim navrhovali disputace o sporných otázkách! Pokaždé jsme s radostí přijali jejich výzvu a čekali jsme jen na listinu zaručující bezpečnost, abychom mohli přijít do Ženevy bez ohrožení vlastního života. Ale taková žádost byla odmítnuta. Nyní ve vaší přítomnosti bereme Boha za svědka, že rádi souhlasíme s každou rozpravou, abychom mohli nad slunce jasněji ukázat, že jste byli svedeni a odtrženi od pravého ovčince k vašemu neštěstí.“\nMnoho posluchačů nemohlo opanovat dojetí a litovali, že tak dlouho setrvávali v bludu. Děkovali Bohu, že jim konečně otevřel oči pro světlo pravé víry.\nJe snadné si domyslet, že promluvy kazatelů a radost, která vyzařovala z tváří konvertitů, byla nejlepším svědectvím o tom, jakou útěchu prožívá duše, která opět nalezla ztracenou pravdu, a to všechno působilo na heretiky v Annemasse. Sám nápis na obnoveném kříži mluvil výmluvně. Nejednou bylo slyšet hlasy:\n„Podívejte se, jak nestoudně nás pastoři klamali, když nám tvrdili, že katolíci vzdávají čest kamenům a dřevu. Přece ten nápis mluví o něčem jiném: pod obrazem kříže uctívají samotného Ježíše Krista.“\nPravda zazářila v duších a je třeba přiznat, že nezavíraly oči před světlem, protože většina se obrátila a čtyřicetihodinová pobožnost přinesla nejlepší ovoce, jaké bylo možno očekávat.\nPastoři zaskočeni triumfem katolicismu a nespokojeni s tím, jak nepokrytě odhalil otec Cherubín jejich neochotu k disputacím, přesvědčili radní v Ženevě, aby obvinili papežence a zvláště kapucíny u vlády v Bernu. Obviňovali je, že pracují na zrušení traktátu a vytlačení protestantismu z obvodů Thonon a Ternier. Bernští ihned napsali stížnost gubernátorovi v Alligens a sabaudskému knížeti a hrozili vypovězením války. Gubernátor radil kapucínům, aby se vrátili do svých klášterů. Ale otec Cherubín se nedal zastrašit. Napsal papeži a nunciovi v Turíně a především sabaudskému knížeti, že by bylo nedůstojné katolického panovníka, aby se dal zastrašit pohrůžkami pastorů. Kníže dal otci Cherubínovi za pravdu, blahopřál misionářům k dosaženým úspěchům a povzbudil je, aby s nemenší horlivostí pracovali dále.\nPo skončení pobožnosti v úterý se František odpoledne vrátil do Thononu. 16. září pak přijeli i oba otcové kapucíni. Byl to právě den třetího výročí jeho příjezdu do Thononu. Byli teď čtyři, ale jak dosvědčil sám světec, jejich horlivost nahrazovala jejich počet.\nVypráví se, že biskup měl v noci sen. Zdálo se mu, že smečka vlků napadá jeho ovčinec. Snažil se je všemožně zahnat, ale protože byl sám, nestačil na to a viděl, jak vlci roztrhali několik ovcí. Z velké bolesti začal hlasitě ze sna křičet: Pomoc, pomoc! Kněz, který spal ve vedlejším pokoji, rychle přiběhl a ptal se pastýře, co se mu stalo. Biskup potřeboval nějaký čas, aby se vzpamatoval z prožité hrůzy, a konečně vyprávěl svůj zážitek.\n„Je to skutečně tak, že vlci útočí na moje ubohé ovečky. Kde najdu posilu proti tolika nepřátelům?“\nKněz se ho snažil uklidnit a řekl, že jeho diecéze se nyní nachází v kvetoucím stavu, že je v ní řada vzorných kněží a mezi nimi vyniká zvláště apoštol ze Chablais.\n„Je to skutečný poklad, který nám daroval Bůh. On bude tvým spolupracovníkem, jak titulem, tak činem.“\n„Dej Bůh,“ zvolal biskup, „aby souhlasil! Můj synu Františku, kde jsi? Smiluj se nad mými šedinami.“\nKněz se vrátil do svého pokoje a biskup zbytek noci přemýšlel, jak by přiměl Františka, aby souhlasil. Sotva se rozednilo, poslal pro Františka, aby ihned přišel. Světec netušil, o co se jedná, a okamžitě se vypravil k biskupovi. Jakmile ho biskup uviděl, vyšel mu naproti, srdečně ho objal a stiskl a zapřísahal ho, aby pro Boží slávu a pro dobro církve mu přišel na pomoc.\n„Ale s největší ochotou,“ řekl František, netuše, o co se jedná.\n„Nuže prosím tě, aby ses stal mým sufragánem,“ řekl biskup.\n„Pastýři, nevyhýbám se práci, ale tvoje přítulnost ke mně tě klame. Nemám vlastnosti, které jsou potřebné pro takovou hodnost. Máš v diecézi mnoho kněží, kteří se vyznačují urozeností, věděním i ctnostmi, mnohem schopnějších zvedat taková břemena. Neměj mi za zlé, ale nemohu přijmout tvůj návrh.“\nZbytečně biskup opakoval žádost a naléhal. František měl na všechno svou odpověď, rozloučil se s biskupem a vrátil se na rodinný zámek.\nPrvní nezdar biskupa neodradil. Poprosil katedrálního kanovníka o modlitbu a sám se odebral na zámek Thorens, aby s celou rodinou Saleských zahájil nový útok na srdce horlivého apoštola. Použil k tomu všechny prostředky, ale ani zásahy otce a naléhání matky, ani prosby celé rodiny nevedly k žádoucímu cíli.\nAby konečně Františka přesvědčil, poslal za ním kněze Petra Critaina, svého nejlepšího duchovního. Petr přijel navečer do zámku Sales a neprozradil, s jakým poselstvím přichází. Ráno požádal Františka, aby se s ním pomodlil breviář. Po modlitbě se zeptal, zda se domýšlí, jaký je cíl jeho návštěvy.\n„Asi ano,“ odpověděl světec.\n„Tak tedy prosím, abyste vzal na vědomí, že mě pan biskup posílá, abych Vaši Důstojnost ujistil o nezbytnosti jmenovat vás svým sufragánem, a že žádá o vaše poslední rozhodnutí v této věci. On sám prosil Vaši Důstojnost, aby vás přiměl k souhlasu, a využil i prostřednictví jiných, ale stále se mu dostává jen odmítnutí. Je z toho velmi smutný, proto dnes promlouvám k vašemu svědomí a chci vás varovat, abyste se neprotivil Boží vůli. Zamyslete se tedy nad tím, jakou odpověď mám přinést biskupovi?“\n„Oznamte našemu nejdůstojnějšímu panu biskupovi, že k němu chovám nejhlubší úctu. Jeho dobrota mě hluboce dojímá. Ale úřad, který mi nabízí, o mnoho překračuje moje zásluhy. Dodejte ještě laskavě, že pokud se stanu sufragánem, bude mi muset ustoupit část svého důchodu, který už tak sotva postačí na jeho potřeby. Bylo by mi velmi nemilé, kdyby měl kvůli mně trpět nedostatkem. Splním všechny příkazy pana biskupa. Jsem ochoten psát traktáty, hlásat kázání, jezdit po misiích, ale o biskupském úřadu nemůže být řeči, protože nejsem stvořený k tomu, abych vydával příkazy.“\nPater Critain odpověděl: „Domnívám se, že Vaše Důstojnost nemá v úmyslu zpěčovat se Boží vůli. Volba pana biskupa nese ty nejzřejmější známky této nejsvětější vůle. Pastýř nesleduje při tom hlas krve, kdyby tomu tak bylo, vyzvedl by k hodnosti sufragána někoho ze své rodiny. Nepostupoval ve spěchu, nýbrž dlouho přemýšlel o svém záměru. Nedůvěřoval vlastnímu rozumu, ale sáhl k radě svých nejosvědčenějších přátel z řad známých, světských duchovních i řeholníků a všichni souhlasili s jeho volbou. Není taková jednomyslnost jasným znamením Boží vůle? Zde je diplom sabaudského knížete, který volbu s radostí potvrzuje. Mám také list kardinála de Medicis. Prohlašuje, že se s největší ochotou obrací na Svatý stolec se žádostí o jmenování Vaší Důstojnosti na úřad biskupa. Jaký důkaz Boží vůle bychom mohli ještě požadovat?“\nPo těchto slovech František hluboce povzdechl. Nic neodpověděl a chodil zamyšlen sálem s rukama založenýma. Na jedné straně ho biskupova vůle lekala, na druhé straně se nechtěl protivit Boží vůli. V tomto rozporu se jediným východiskem jevila modlitba.\n„Pojďme do kostela v Thorensu,“ řekl Pater Critain, „tam každý z nás odslouží mši svatou k Duchu Svatému, budeme si navzájem sloužit, a pak uděláme, co nám vnukne Duch Svatý.“\nNejdříve sloužil mši svatou kněz Critain, po něm celebroval František. Pak poklekl na oltářní stupeň a zůstal tak dlouho bez hnutí, jen jeho zrak byl upřen na svatostánek. Poté s rozjasněnou tváří vyšel z kostela.\n„Co tedy mám odpovědět svému pastýři, jaké vnuknutí ti Bůh dal?“ zeptal se Pater Critain.\nApoštol odpověděl: „Vyřiďte, prosím svému pastýři, že jsem se vždy lekal stavu biskupa. Ale jestliže to přikazuje, jsem připraven zachovat poslušnost. Pokud se mi podaří v tomto postavení vykonat něco dobrého, bude to jedině pro jeho modlitby. Zachovejte v tajnosti vše, co se mezi námi odehrálo.“\nPater Critain blahopřál Františkovi k jeho vítězství nad sebou samým a slíbil, že o tom nikomu neřekne ani slova. Ihned se vydal na zpáteční cestu, ale zastavil se ještě u pánů de Boi a informoval kanovníka Ludvíka o šťastném výsledku celé záležitosti, protože soudil, že před ním nemusí zachovávat tajemství. Když přišel k biskupovi, našel ho v početné společnosti. Přistoupil k němu a zprávu mu pošeptal do ucha.\n„Buď Bohu nejvyššímu chvála a dík!“ zvolal biskup hlasitě a v radosti dodal: „Do této chvíle jsem nebyl schopen udělat nic, co by stálo za to, ale nyní, když se mi podařilo získal svého syna Saleského za sufragána, mám nástupce a mohu říct, že moje práce nebyla marná a že jsem pro svou diecézi vykonal mnoho dobrého!“\nBiskup měl z Františkova souhlasu nesmírnou radost, ale záhy ji zkalila skutečnost, že František onemocněl a musel ulehnout. Horečka vážně ohrožovala jeho život a musel nedobrovolně odpočívat téměř pět měsíců.\nZatímco v provincii Chablais velká většina projevovala ochotu vrátit se do katolické církve, v samotném Thononu byla situace opačná. Většina se uzavírala před pravdou a nejrůznějším způsobem kladla překážky obrácení. V otci Cherubínovi viděli protestanti velkého protivníka, a byl to skutečně velmi dobrý a výmluvný kazatel se silným hlasem a neúnavný apoštol. Nedal se ničím zastrašit. Vyzýval pastora Vireta tak dlouho k veřejné k disputaci, až mu nezbylo, než aby s ní souhlasil. Pastor však odešel z tohoto klání hanebně poražen.\nV postní dobu kázal otec Cherubín v Thononu. Jeho hlas byl tak zvučný, že ho bylo slyšet nejen v kostele, ale i v sousedních domech. Protestanti, kteří ještě neměli odvahu jít do kostela na jeho kázání, chodili do těchto domů, aby si ho ze zvědavosti vyslechli. Jeho slova tak postupně pronikala do lidských srdcí. Navíc velmi na ně zapůsobila veřejná disputace, kterou uskutečnil otec Cherubín s pastorem Lignari-usem, původem z Německa, který byl profesorem teologie v Ženevě. Pastoři, kteří se několikrát vyhnuli takovým setkáním, se nakonec styděli za svoji zbabělost. Domnívali se, že Františkova nepřítomnost jim dává velkou šanci na úspěch. Utkali se s kapucíny 14. března. Předmětem diskuse byla otázka o pravém významu Písma svatého. Jedna i druhá strana mluvila velmi umírněně. Sekretáři pilně zapisovali námitky i odpovědi. Po několikahodinové diskusi byla rozprava přerušena a odložena na další den. Ale pastor se už neukázal. Cítil se první den natolik poražen, že odejel do Ženevy. Marně ho znovu zvali, ústně i plakáty. Dostal dokonce dopis od samého knížete, ale nic to nepomohlo. Baron ďAvully tedy v tisku oznámil výsledek prvního dne rozpravy.\nTento úspěch tak povzbudil kapucíny i barona, že se rozhodli uspořádat čtyřicetihodinovou pobožnost také v Thononu, podobně jako loni v Annemasse. Biskup napsal papeži a probošt nunciovi. Otec Cherubín se rozhodl, že celý projekt projedná osobně s biskupem. Cestou do Annecy se zastavil na zámku Sales, aby navštívil Františka, který prodělával rekonvalescenci a čekal na chvíli, kdy se bude moci vypravit do Říma. Františkova nemoc jednak posílila jeho trpělivost a odevzdanost Bohu, jednak ukázala, jak mnoho lásky a úcty chovali k němu biskup, kanovníci i celé město.\nAle v prvních lednových dnech nastoupila recidiva a nemocný se celý týden nacházel v povážlivém stavu mezi životem a smrtí. Františkova matka neodcházela od jeho lůžka ani na chvíli. Přivolaná porada dvou lékařů dospěla k neradostným závěrům. Jeden lékař měl za to, že není naděje na uzdravení a že smrt je otázkou několika dnů, druhý soudil, že jde o nevyléčitelnou chorobu, která bude velmi dlouhá. Pověřili tedy Františkovu matku, aby varovala nemocného, že je třeba se připravit na smrt. Zbožná matka splnila tento úkol s nadlidskou silou.\nPrvní pocit, jaký to u Františka vzbudilo, byla litost nad hříchy, které podle jeho názoru náležitě neodčinil. I ta nejlehčí provinění mu vyvstávala v paměti a naplňovala jeho duši velkými obavami. Ustavičně opakoval slova Písma svatého, modliteb oficiálních i modlitby vlastního srdce: „Dimitte me, Domine, ut plagam paululum dolorem meum antequam vadam et non revertar ad terram tenebrosam et opertam mortis caligine. Heu mihi, Domine, quia peccavi nimis in vita mea.Ubi me abscondam a vultu irae tuae? Commissa mea paveo et ante te rubesco. – Dovol mi, Pane, abych trochu oplakal svou bolest. Dříve než odejdu, a nevrátím se, do země temné a pokryté mlhou smrti. Běda mi, Pane, neboť jsem příliš hřešil ve svém životě. Budu mluvit v hořkosti své duše: Kam se skryji před tváří tvého hněvu? Lekám se svých hříchů a stydím se před tebou.“ Hořce plakal a měl tak silnou horečku, že se mu jazyk lepil na patro, těžce oddechoval a jeho tvář pokrývala smrtelná bledost.\nKonečně zápas skončil, nemocný získal svobodu rozumu. Namísto bázně nastoupila důvěra a světec se zcela odevzdal Boží vůli a byl ochoten přijmout z jeho ruky jak život, tak smrt.\nV celé Annecy panoval velký smutek. Biskup a zvláště kanovníci byli velmi zarmouceni. Biskup se ze smutku a starostí roznemohl a kanovníci se šli rozloučit se svým představeným Františkem Saleským. Prosili ho o požehnání a o několik slov. František hluboce vzrušený jim tiskl ruce, děkoval jim za návštěvu a pro útěchu jim řekl, že jim zde zanechává Toho, který je pravým Pastýřem. Jen v Něho ať skládají naději a nespoléhají na tvory. Mluvil pak o marnosti tohoto světa, o nejistotě lidského života, o pobídkách, jaké je mají často přivádět k myšlence na smrt, a o způsobu, jak se na ni připravit. Ta slova na ně udělala velký dojem. Nejednou ho slyšeli na kazatelně, ale nikdy nepostřehli v jeho výkladu tolik lásky k Bohu i bližním a tolik sladkosti i síly současně. Každý z nich chtěl s ním mluvit osobně a získat od něho cennou radu. Rád jim vyhověl a každému řekl, co má napravit ve svém chování. Když už se všichni vystřídali, vrhli se všichni na kolena a prosili o požehnání. Světec jim ho udělil s velkým vzrušením, ještě jednou jim poděkoval a prosil je o modlitbu. Odešli v mlčení s krvácejícím srdcem.\nDlouhý rozhovor nemocného velmi vyčerpal. Upadl do mdlob, které trvaly skoro hodinu. Žádnými prostředky ho nemohli přivést k vědomí. Chvílemi se zdálo, že zemřel. Jeho mysl však nespala, naopak, bojovala s velkým pokušením, které na něho dotíralo. Byla to jakási pochybnost o skutečné přítomnosti Pána Ježíše v Nejsvětější svátosti, se kterou se nedokázal vypořádat. Odpověď našel později, až po svém uzdravení.\nAby zvítězil nad pokušením, vzbuzoval úkon víry v neomylnost učitelského úřadu církve, která nás o této přítomnosti poučuje. Často vzýval jméno Ježíš, činil znamení kříže, až vyšel z tohoto pokušení vítězně. Nikomu o tom neřekl, jen svému bratru Ludvíkovi, kterého zavázal mlčením. Obával se, že by problém této otázky mohl být pro jiné nebezpečný.\nDalší den po této události navštívili nemocného členové katedrálního orchestru, aby ho potěšili. Přinesli s sebou různé nástroje a zeptali se, jaká skladba by ho nejvíce potěšila. Poukázal na chrámový hymnus o Marii Magdaléně, ve kterém kajícnice vyznává horoucí lásku ke Kristu Pánu a touží po spojení s ním: Ardens est cor meum videre Dominum. Pak prosil o žalm Jako jelen touží po prameni vod, tak touží má duše po tobě, Bože.. Na konci každé strofy hluboce vzdychal a po odchodu zpěváků se obrátil ke stěně a modlil se žalm Miserere.\nKdyž se pak otočil, spatřil mezi osobami, které ho obklopovaly, také jednoho z lékařů, který něco míchal. Zeptal se ho, co to dělá. Quod ego facio, tu nescis modo, scies autem postea, řekl lékař, který použil Kristova slova k Petrovi při umývání nohou.\n„Profanuješ Písmo svaté, když je používáš na časné věci,“ řekl mu František. „Křesťan má tato slova používat jen k svatým věcem a vyslovovat je s velkou úctou.“\nLék, který mu doktor přinesl, byl v té době znám jako „zlatý nápoj“. Tehdejší lékaři ho pokládali za prostředek vyvolávající pot a za velmi spolehlivý. Je-li tomu tak, není jisté, ale je pravda, že po jeho požití se nemocný brzy začal cítit opravdu lépe a 14. ledna se cítil natolik silný, že mohl napsat dopisy o záležitosti kostelů v Chablais jak nunciovi, tak knížeti.\nPo Velikonocích, které toho roku připadly již na 22. březen, odešel František na zámek Sales. Krátce nato vypukla v Annecy epidemie, která způsobila mnoho úmrtí. Měšťané hromadně opouštěli město, ale biskup chtěl zůstat se svými diecezány. Také dva jeho kněží příkladně sloužili nemocným. Když se to František dověděl, chtěl se k nim připojit, ale biskup Granier mu to nedovolil a přikázal mu, aby odešel do Thononu. Těsně před odchodem ho navštívil otec Cherubín,který mu vyprávěl o všem, co se událo v Chablais, i o své disputaci s Lignariem. Oba rozmlouvali o dalších plánech a o zajištění čtyřicetihodinové pobožnosti a nezbytnosti diecézní tiskárny a dalších záležitostech ve prospěch duší.\n10. dubna napsal František nunciovi: „Jedu do Thononu, kde budu nějakou dobu potřebný. Připravím tam seznam osob, které v posledních třech letech vstoupily do katolické církve, a pošlu jej Vaší Excelenci. Ať přispějí k tomu, abyste nám získal od Jeho Svatosti další pomoc.“\nP. M. Hamon: Svatý František obrací heretiky I.\nJediná cesta k jediné Církvi


Radek Štěpán | Náš dům - Part 2\nRadek Štěpán 10. 01. 2022\nJe to malý bezkřídlý hmyz, který miluje teplé, vlhké a temné prostředí, a tak je můžete zahlédnout ve sprchovém koutu, ve vaně, na koupelnových dlaždicích nebo na záchodech. Své jméno rybenky získaly podle tvaru těla pokrytého stříbřitými šupinkami. V anglicky mluvících…\nJste-li majiteli domu, je víc než pravděpodobné, že pod svým stavením máte i nějaké sklepní místnosti. Možná si ani neuvědomujete, jak velkou výhodou je takový sklep mít. Snadno jej totiž můžete přetvořit v oázu klidu, potřebné úložné prostory či tvořivou dílnu…\nRadek Štěpán 07. 01. 2022\nPři vaření vzniká v kuchyni mnoho různých pachů. Mezi jeden z nejméně příjemných rozhodně patří například přepálený olej. Naštěstí existují rady, jak můžete bez omezení vařit a nepříjemného zápachu se zbavit. V článku nechybí ani doporučení co udělat, když chcete zastavit přepalování oleje,…\nVařili jste rýži a v hrnci vám zbylo spíše bílé bláto než cokoli jiného? Možná se vám tato nepříjemnost stala také. Pokud nemá člověk dostatek času a prostoru, aby si rýži pohlídal, mohou se přihodit i tyto nepříjemné situace. My se…\nMezi nejméně oblíbené domácí práce se řadí bezesporu úklid. V pravidelných intervalech jej ale realizovat bezesporu musíme. Jinak bychom riskovali jak vlastní zdraví, tak i pověst. Vždyť pustit návštěvu do interiéru, kde jsou podlahy pokryté prachem není zrovna ideální. Právě z toho…\nPodlahy v domě nebo v bytě představují investici, o které majitel předpokládá, že je na několik let dopředu vyčerpaná. Svým způsobem je to pravda, protože podlahu nelze měnit jak spodní prádlo. Výběr podlahové krytiny by měl tedy být co nejpečlivější.\nI když se jedná původně o italskou pochoutku, zdomácněla pizza snad všude ve světě. Nejinak je tomu i u nás, kde se stala oblíbeným pokrmem zejména mladší generace. Pizza může být na spoustu různých způsobů, každý si ji může dát…


Záhady němé éry Hollywoodu: Smrt první flapperky a ožehavá vražda | Zprávy | Tiscali.cz\nAutor: Šárka Novotná | Datum: 18. květen 2018 19:49\nOlive Thomasová | zdroj: Profimedia\nJedním z nejznámějších je případ "první flapperky" Olive Thomasové.\nTa pocházela z dělnické rodiny, začínala jako prodavačka a později se, díky titulu ze soutěže krásy, dostala do šoubyznysu. Nejdříve byla modelkou, později vystupovala v revuální skupině Ziegfield Follies.\nV roce 1916, ve dvaceti letech, začala svou filmovou kariéru a vypracovala se od prvních neobratných krůčků na herečku se šmrncem "baby vamp". Bylo jí 25, když si v The Flapper zahrála po zábavě prahnoucí studentku, a přinesla tak image flapperky na filmová plátna. Snímek byl tuze populární a díky scenáristce Francis Marionové se označení "flapperka" stalo součástí slovníku (nejen) Američanů.\nV té době už byla tři roky vdaná za Jacka Pickforda, mladšího bratra Mary Pickfordové. V srpnu 1920 se manželé, jejichž svazek procházel problémy, vydali na výlet do Paříže. Pátého září v noci po návratu z večírku do hotelu Ritz prý Jack ulehl a Olive se, prý omylem, napila chloridu rtuťnatého, který používal syfilisem trpící Jack na léčení vředů.\nOlive údajně vykřikla, čímž vyburcovala manžela, který jí, podle svého pozdějšího svědectví, poskytl první pomoc a zavolal lékaře. Zemřela o pět dnů později. Chvílemi se prý zdálo, že nehodu přežije, nakonec ji ale zabilo selhání ledvin.\nSmrt Olive Thomasové je označována za jeden z prvních velkých hollywoodských skandálů, na nichž si média pořádně smlsla. Kolem neštěstí se rychle vyrojila spousta drbů o tom, co se v osudnou zářijovou noc stalo. Třeba klepy, že se Olive pokusila spáchat sebevraždu po hádce kvůli Pickfordovým nevěrám nebo kvůli zjištění, že se od manžela nakazila syfilisem.\nJiné drby zas herečku podezíraly z drogové závislosti a účasti na kokainových a alkoholických orgiích, případně že se ji Jack pokusil zabít kvůli životní pojistce. Švagr a manžel Mary Pickfordové Owen Moore, který je v Paříži doprovázel, vše vehementně popíral. A lékaři smrt Thomasové nakonec také prohlásili za nehodu.\nOlive, o níž i její švagrová Mary Pickfordová napsala, že byla veliká krasavice, zemřela 40 dní před svými šestadvacátými narozeninami. Zbylo po ní pár dochovaných filmů, fotografie a tragický příběh závěru jejího života. Její poslední snímek Everybody's Sweetheart šel do kin 4. října. Jack ji přežil o pouhých 13 let, zemřel v šestatřiceti.\nMimochodem - Olive byla také jednou z prvních Vargas Girls, žen ztvárněných peruánským výtvarníkem Albertem Vargasem kreslícím takzvané "pin up girls".\nAlberto Vargas: Memories of Olive | zdroj: Wikiwand.org\nPřípad kulaté hvězdy\nPřesně o rok později se v hotelu St. Francis v San Francisku konala velká párty, na níž byl i miláček diváků Roscoe Arbuckle, přezdívaný Fatty Arbuckle. První "milionová" hollywoodská hvězda a mimo jiné objevitel Charlieho Chaplina.\nRoscoe Arbuckle v jednom ze svých filmů | zdroj: Profimedia\nV ten den se ale také z Arbucklova pokoje ozval křik bolestmi trpící šestadvacetileté herečky Virginie Rappeové. Přivolaný lékař konstatoval, že herečka je prostě opilá, mladá žena však byla později hospitalizována a za několik dnů zemřela. Příčina? Protržený močový měchýř a následný zánět podbřišnice.\nZačal tím první, ostře sledovaný hollywoodský případ té doby a bulvárním médiím hody. Rappeová totiž zkolabovala v Arbucklově pokoji a právě tato hvězda ji v koupelně našla.\nPodle Arbucklovy výpovědi, které se vždycky držel, si Rappeová stěžovala, že je jí špatně, načež ji přenesl na postel a přivolal doktora. Brzy poté však vyšla najevo verze, která vše převrátila vzhůru nohama. Na party totiž byla i jistá Bambina Maud Delmontová, přítelkyně Rappeové, která později lékařům řekla, že Arbuckle se Virginii pokusil znásilnit. Lékaři sice znásilnění vyloučili, ale okolnosti nabraly jiný spád - a ten dovedl Arbuckla před soud, kde čelil obvinění z vraždy prvního stupně, později zmírněné na zabití.\nByl to několikaměsíční, monstrózní případ. Ač obvinění ze znásilnění u soudu vůbec nefigurovalo, noviny a drby se předháněly v detailech, jak měla být mladá herečka napadena. Arbuckle, který vážil zhruba 120 kilo, měl podle nich na drobnou ženu například nalehnout a způsobit jí zmíněná vážná zranění.\nI jinak se však najednou veřejné mínění prudce obrátilo proti ještě včera zbožňované hvězdě. Někteří hlasitě požadovali trest smrti, studio se od Arbuckla odvrátilo, jedním z mála lidí, kdo se herce zastali, byli Charlie Chaplin a Buster Keaton.\nV procesu figuroval ambiciózní žalobce Matthew Brady, který si dělal zálusk na post guvernéra a tlačil prý na předvolané svědky a svědkyně, včetně Delmontové, ohledně výpovědí. Později se ukázalo, že některé z nich, hovořící v Arbucklův neprospěch, byly vynucené, a i jinak měla obžaloba díry.\nPřesto se proces protáhl a teprve na jaře 1922 skončil soud osvobozujícím verdiktem.\nArbuckle byl donucen pouze k zaplacení pokuty za to, že se na večírku v době prohibice konzumoval alkohol. Zaplatil však také výdaje za soud, který mu změnil život. Jeho kariéra byla v troskách, v očích části veřejnosti zůstal vinen a potíže měl i v pracovní sféře. Rozpadlo se mu manželství, byť se jej jeho žena až do konce života zastávala, a nakonec začal pít. Zemřel v roce 1944, ve 46 letech, v důsledku srdečního infarktu. V té době byl potřetí ženatý a měl krátce po podpisu smlouvy s Warner Brothers.\nZbývá však záhada kolem příčiny úmrtí Virginie Rappeové. Doboví lékaři prohlásili, že smrt nastala v důsledku jejích zdravotních problémů. Říkalo se, že například měla cystu. Během procesu i po její smrti však byly tendence její život výrazně skandalizovat a vykreslit ji jako tuze zhýralou.\nKolovaly klepy, že měla četné potraty, dítě, které dala do pěstounské péče, a že trpěla pohlavními chorobami. Dle filmové historičky Joan Myersové ale podle všeho taková nebyla a spíš se jednalo o cílenou posmrtnou "popravu" její osoby. Pitva prý ostatně také nepotvrdila, že by někdy porodila, nebo že by smrt nastala následkem prodělané interrupce.\nDetaily případu zaměstnávaly některé historiky a badatele po desetiletí. Podle Myersové je pravděpodobnější, že šlo spíš o nehodu než cílený útok. O tom, proč mladá herečka zemřela, se nicméně spekuluje dodnes.\nVirginia Rappeová | zdroj: Profimedia\nKdo zastřelil režiséra?\nJeště v době, kdy se konal proces s Arbucklem, však Hollywoodem otřásl i další skandál. A tentokrát se jednalo o jasnou vraždu, která měla dopady na život dvou hereček. Jednou z nich byla shodou okolností častá Arbucklova filmová partnerka, komička Mabel Normandová.\nMrtvým byl známý herec a režisér William Desmond Taylor, jehož život by byl sám o sobě námětem na film. Narodil se jako William Cunningham Dean Tanner roku 1872 v Irsku do dobré rodiny, v mládí vyrazil do Ameriky na zkušenou a už tam zůstal. Počátkem století se oženil s herečkou Ethel May Hamiltonovou, pohyboval se ve vyšších společenských kruzích a měl pověst bonviána.\nJenže po několika letech ženu i malou dceru opustil. Respektive prostě a jednoduše zmizel. Několik let pak vandroval po Státech, ale co přesně dělal, se moc neví. Až v roce 1912 se objevil v San Francisku, změnil si jméno a později začal budovat režisérskou kariéru v Los Angeles. Dařilo se mu, nakonec natáčel s největšími hvězdami své doby, koncem první světové války se dokonce znovu setkal se svou rodinou včetně bývalé manželky a učinil svou dceru oficiální dědičkou.\nPadesátky se však týpek, který ve zralém věku začal "nový život", už nedožil. Prvního února 1922 brzy ráno byl nalezen mrtvý ve svém domě v nóbl čtvrti. První doktor, který ho ohledal, stanovil jako příčinu úmrtí krvácení do žaludku. Později se však ukázalo, že režiséra někdo střelil, a zmíněný lékař se, nejspíš kvůli strachu z ostudy ze špatné diagnózy, stáhl do ústraní.\nA začalo vyšetřování delikátního případu, z něhož mělo těžkou hlavu jak dost lidí ve filmovém byznysu, tak i zúčastnění policisté. Lidé z branže se báli, že detaily vyšetřování odhalí ožehavé problémy v šoubyznysu, což zas komplikovalo práci odborníkům.\nSvědectví z doby, kdy Taylora nalezli, přitom poskytl jeho soused a kolega z branže Douglas MacLean, který prý poté, co ho vyrušil hluk, viděl u domu někoho, kdo vypadal jako "filmový lupič" - a mohla to být klidně žena převlečená za muže.\nDodnes se mluví především o sedmičce podezřelých. Jednou z nich byla právě Mabel Normandová, do které se prý režisér zamiloval a snažil se ji dostat z její závislosti na kokainu.\nHerečka Mabel Normandová | zdroj: Profimedia\nPrávě to mohl být jeden z motivů vraždy. Režisér měl prý totiž zájem dopomoci k zatčení jejích dealerů a spekulovalo se, že ho odstranil nájemný zabiják. Normandová, která se s Taylorem sešla krátce před incidentem, a byla tak poslední osobou, která ho spatřila živého, zažila náročný výslech.\nAčkoliv byla nakonec propuštěna, případ dost pošramotil její kariéru - i proto, že vyšla najevo její drogová závislost. Roku 1930 zemřela na tuberkulózu v pouhých 37 letech a dodnes ji připomíná hvězda na hollywoodském Chodníku slávy.\nPolicisté podezírali také dva chlápky, kteří byli zaměstnáni u Taylora jako "komorníci". Jeden z nich, Edward Sands, měl na kontě vyloupení Taylorova domu a zdálo se, že se ho později také snažil vydírat ohledně jeho skutečné identity, kterou prý Taylor držel v Hollywoodu v tajnosti.\nSandse prý policie silně podezírala, ale svědectví o člověku, který v první únorové ráno opouštěl režisérův dům, na něj prý příliš nesedělo a policisté po něm nikdy nevyhlásili rozsáhlé pátrání. Sands nicméně v den vraždy zmizel a už se nikdy neobjevil. Druhého komorníka Henryho Peavyho dlouze vyslýchali, ovšem bez výsledku.\nA pak tu byly Mary Miles Minterová a její matka Charlotte Shelbyová. Minterová, dříve populární dětská herečka a v době vraždy devatenáctiletá dívka, se do režiséra zamilovala a psala mu milostné dopisy. Ty později otiskly noviny, a rozmetali tak image Minterové jako plaché dívky, byť se zdá, že Taylor její náklonnost neopětoval.\n"Oblíbenou podezřelou" i těch, kdo o případu psali později, je nicméně právě Shelbyová. Povahově komplikovaná osoba, jež měla v té době problematický vztah se svou dcerou a hlavně prý vlastnila zbraň a neobvyklé náboje podobné těm, které se našly v Taylorově těle. O 20 let později losangeleský žalobce seznal, že důkazy nashromážděné proti Shelbyové na obžalobu nestačí. A během let mnohé materiály k případu prostě zmizely.\nRozlousknutí po desetiletích?\nPoslední podezřelou se stala Margaret Gibsonová. V době vraždy jí bylo sedmadvacet. S Taylorem se znala, pracovali pro stejné studio a natočili spolu čtyři filmy - například snímek The Kiss. Herecká kariéra Gibsonové začala skomírat po roce 1923, kdy byla zapletena do sítě vyděračů.\nO desítky let později, koncem 90. let 20. století, pak v rámci neutuchajícího "pátrání" po záhadném vrahovi vyšla najevo senzační informace - Gibsonová se v roce 1964 k Taylorově vraždě údajně přiznala na smrtelné posteli svým sousedům.\nJediný přeživší svědek její výpovědi však neřekl nic o motivu vraždu, neb byl prý jednak příliš rozrušený danou situací a nepamatoval si detaily - Gibsonová zemřela po srdečním záchvatu - a pak také příliš mladý a netušil, kdo vůbec ten Taylor byl. Údajně však prý Gibsonová uvedla, že ji "téměř chytili" a "musela opustit zemi."\nPodle dalšího svědectví přitom měla na zmínku v médiích o nevyřešeném případu reagovat hystericky a "přiznat se" už pár let před svou smrtí. A podle některých domněnek mohla mít vražda souvislost i s vydíráním - Taylor prý totiž krátce před svou vraždou pronesl nepěkné výroky na účet některých lidí z branže. Jak bylo zmíněno výše, soud s Arbucklem magicky přitahoval pozornost k intimním záležitostem slavných a k zažehnutí skandálu stačilo maličko.\nÚdajné přiznání Gibsonové ovšem samozřejmě nelze brát jako oficiální tečku za vyšetřováním vraždy. I po 96 letech se tak stále jedná o případ, který prostě skončil u ledu.\nHollywood zahraničí kultura Spojené státy celebrity a slavní nehody a úrazy umění a kultura dějiny a fakta únosy a vraždy\nBBC, Wikipedia.org, www.flapperjane.wordpress.com


Listy, dokonalá a nyní opuštěná chemická továrna. Barvy patří k podzimu | Náš REGION Listy, dokonalá a nyní opuštěná chemická továrna. Barvy patří k podzimu | Náš REGION\nZdroj: Thomas Hendele z Pixabay\nNevím jak vy, ale já považuji podzim za nejkrásnější roční období. Hýří barvami a člověku přináší klid na duši. Kráčet neslyšně v tichu a mlze. Dýchat nahořklou vůni tlejícího listí. Kapičky rosy na opuštěných pavučinách. Zeleň ustupuje nekonečnému počtu odstínů žluté a červené. Ta zelená nás bude zajímat.\nHromádky uschlého listí, shrabaného pečlivým zahrádkářem, k podzimu neodmyslitelně patří. I nostalgické toulání podzimním lesem. Třeba ty javorové listy, ty jsou nádherné. Můžeme si je prohlédnout.\nKaždý z nich byl dokonalou a nyní opuštěnou chemickou továrnou, před kterou musí současná věda jedině smeknout. Jen díky jim je dnešní obloha modrá a my na této planetě můžeme žít. Jsme na nich závislí, nikoliv naopak. Rostliny bez živočichů existovaly vždy.\nŽivot na této planetě to neměl nikdy jednoduché. Nicméně přeskočme asi půl miliardy let, od okamžiku zformování této planety. Život dostal první šanci. Planeta již prošla počáteční fází vývoje. Těžké prvky v roztavené hmotě klesly k jádru, ty lehké vypluly na povrch a ten se začal ochlazovat. Objevila se první kapalná voda.\nKdy se narodí člověk, víme často na minuty přesně. Kdy vznikl první život, nikdo neví, a milion let je v těchto gigantických, časových úsecích vývoje pouze mžiknutím oka. Energie nedalekého, žlutého trpaslíka, byla rozhodující, a bylo třeba ji nějak využít. První organismy dokázaly svým fotosyntetickým pigmentem fixovat sluneční energii. Pomocí oxidu uhličitého a sulfanu z ní vyráběly sacharidy, jako vlastní výživu. Metabolickým odpadem byla síra.\nFotosyntéza tohoto typu nepotřebuje tolik energie, v načervenalém přítmí, pro člověka nedýchatelné atmosféry, byla dostačující. Kyslík byl velmi vzácný a při zběžném výčtu plynů se mohl klidně přehlédnout.\nNic však netrvá věčně a přišel druhý, kvalitativní, a pro život velmi nebezpečný úsek. Atmosféra se už za necelé dvě miliardy let natolik pročistila, že na povrch začalo dopadat sluneční záření, jaké známe. O třicet procent intenzivnější. To už stálo za to, zariskovat a pokusit se tuto energii využít. Rostlinám začala chutnat voda a fotosyntéza se přeorientovala.\nSilnější zdroj energie se projevil i na barvivu, který bylo zodpovědné za její využití. Také se muselo přizpůsobit. Pohlcovalo nové záření, které odpovídá vlnové délce barvy modré a červené. Zelené však nikoliv, proto jsou také dnešní rostliny ve většině zelené. Nyní však byla metabolickým produktem nikoliv síra nýbrž kyslík, pro většinu tehdejšího života smrtelný jed. Co s tím? Na štěstí přišlo na řadu železo, rozpuštěné v oceánech. Začalo se slučovat se vznikajícím kyslíkem a život si stačil zvyknout. Ve chvíli, kdy bylo spotřebováno, se již dokázal přizpůsobit a kyslíkový šok přežil. Koncentrace kyslíku, který již nebyl železem pohlcován, v atmosféře stoupala.\nPřed půlmiliardou let, díky ozonu, což je tříatomová molekula kyslíku, se život odvážil vylézt z vody, která ho dosud chránila. Nebezpečné UV záření už k povrchu nedorazilo.\nZelenou barvu listí tedy způsobuje fotosyntetický pigment, s názvem chlorofyl. Nachází se v buňkách rostlin, v jakýchsi menších strukturách, kterým se říká chloroplasty a probíhá v nich fotosyntéza. Rostliny, jako živé organismy, také mají vlastní genetickou informaci. Rostlina tak zkrátka „pozná,“ že se blíží podzim, a že by bylo dobré si odpočinout.\nChlorofyl v buňkách se začne rozkládat a rostlina si ukládá živiny na období vegetačního klidu. V listech zůstávají pigmenty, které sice fotosyntézu neovládají, avšak tuto energii dopravují na správné místo. Říká se jim xanthofyly, a jsou zodpovědné za barvu podzimního listí, protože zůstávají v listech a nezmizí. Můžeme se o tom přesvědčit. Utržený, zelený list sice uschne, ale neztratí barvu, protože se chlorofyl neměl kam vstřebat.


.AVI Dokumenty: Výdobytky průmyslové revoluce / What the Industrial Revolution Did For Us (2003)\nVýdobytky průmyslové revoluce / What the Industrial Revolution Did For Us (2003)\nModerní svět je nyní z velké části utvářen výdobytky průmyslové revoluce - od vařící konvice po práci v kanceláři. Šestidílný seriál, kterým provází historik architektury Dan Cruickshank, odkrývá vědecké, technologické a politické změny 19. století, které ovlivnily životy nás všech.\nE1 - Materiální svět\nMezi úžasné vynálezy průmyslové revoluce nepatří jen spřádací či parní stroj, ale i první pila, první stetoskop, první konzerva a dokonce i první kancelářské kopírky. Půjdeme po stopách této revoluce až k jejím prvopočátkům na místa, kde byste to čekali nejméně: ke kávovým stolkům georgiánské Británie, kde chuť po příjemném životě pomohla stvořit náš moderní, materiální svět.\nE2 - Pracovní novinky\nStyl pracovního života 21. století - přeplněná města, mechanizované továrny, pracovní doba od devíti do pěti, dopravní špička - to vše úzce souvisí s inovacemi a obrovskými změnami, které přinesla průmyslová revoluce. Pořad nás seznámí s fascinujícími a často překvapivými objevy, které stály u zrodu pracovního světa 21. století, od jaderných elektráren po kancelářskou kopírku.\nE3 - V pohybu\nV roce 1750 byla doprava stejně jednoduchá jako v období Římské říše. O necelých sto let později se Británie stala střediskem hnací síly, k níž se obrátil celý svět. Zjistíme, jak k tomu došlo a kdo Británii dal první pořádné silnice, vynález prvního automobilu, železniční lokomotivy a parního stroje.\nE4 - Moderní medicína\nLékařská praxe byla na začátku průmyslové revoluce na úrovni středověku. Nemoci se volně šířily a průměrná délka života se pohybovala kolem 36 let. Sledujte poutavý příběh o průkopnících racionality a vědy, kteří zpochybnili starý řád, o prvních klinických pokusech, zavedení očkování proti smrtelným nemocem a vynálezu slavného symbolu lékařů a zároveň významného diagnostického nástroje, stetoskopu.\nE5 - Válečná mašinérie\nSnímek zkoumá, jak průmyslová revoluce vedla k vývoji moderního vedení války. Seznámíme se s několika nejdůležitějšími vynálezy - od obyčejné plechovky po parní stroj a cesty do vesmíru. Kromě toho si povíme o první ponorce použité ve válečném konfliktu, zbrani Baker s vyměnitelnými zásobníky, raketách Congreve a obyčejné kladce.\nE6 - Život ve městě\nKaždodenní život obyčejných Britů zůstával po staletí nezměněný. Převládaly funkční domy venkovského typu a koncepce okrasného a pohodlného okolí spolu s domácí „zábavou“ byla doménou nepočetné privilegované šlechty. Ve střední vrstvě však zaúřadovala průmyslová revoluce a naše domovy se navždy změnily. Pořad ukazuje, jak se zrodil rodinný život tak, jak ho známe dnes.


== Meteorologické stanice == jsou buď základní, nebo srážkoměrné. '''Základní stanice''' provádějí měření v 7, 14 a 21 hodin místního slunečního času. Jsou vybaveny meteorologickou budkou, která má stěny z dvojitých žaluzií a dno z drátěného síta ve výšce 180 cm nad zemí. Její dvířka jsou orientována k severu. V budce jsou umístěny teploměry, vlhkoměr, termograf a hygrograf. Směr a rychlost větru se měří na stožáru ve výšce 10 m nad zemí větrnou směrovkou a anemometrem. Oblačnost (pokrytí oblohy oblačností) se zjišťuje odhadem. Pozorují se rovněž atmosférické jevy (déšť, sníh, bouřka, mlha, námraza a pod.) Na nezastíněném místě je umístěn slunoměr. Srážky se měří srážkoměrem, který má záchytnou plochu 500 cm2 ve výšce 1 m nad zemí. Výška sněhu se zjišťuje pomocí sněhoměrné latě. Pro agrometeorologické účely se měří teplota v půdě půdními teploměry, obvykle v hloubkách 5, 10, 20, 50 a 100 cm. Srážkoměrná stanice měří jen v 7 hodin (srážky a sněhovou pokrývku) a pozoruje atmosférické jevy. V rámci sledovaného období (např. měsíční průměry teplot na stanici Praha – Ruzyně se měří [http://www.wetterzentrale.de/klima/tprag.html od roku 1771]) jsou patrné změny – od začátku průmyslové revoluce před 200 lety došlo ke zvýšení průměrné teploty přibližně o 0.6°C. Je to způsobeno velkým nárůstem obsahu skleníkových plynů v atmosféře. Oxid uhličitý vzniká při hoření a tedy téměř při každé průmyslové činnosti, v dopravě, při topení v domácnostech atd.


Paměti Augustina Bergra/Naše vystoupení v Paříži – Wikizdroje\nPaměti Augustina Bergra/Naše vystoupení v Paříži\nÚraz v Paříži Naše vystoupení v Paříži Seznámení s pařížským pierotem Paulem Legrandem\nTitulek: Naše vystoupení v Paříži\nZdroj: HÁJEK, Ladislav. Paměti A. Bergra. II. vydání. Praha : Orbis, 1943. S. 85–88.\nŠli jsme také do paláce Trocadéro na elektrickou výstavu, abychom měli správnou představu o své scéně. Výstava byla na tehdejší dobu ohromná. Elektrické klavíry, jakož i jiné hudební nástroje samy hrály, obdivovali jsme se i jiným elektrickým divům. V té době hráli právě v divadle Les Bouffes Parisiens operu „Hoffmannovy povídky“. Na výstavě věrně napodobila elektrická loutka jak zpěvem, tak i mimikou zpěvačku z divadla Les Bouffes Parisiens v její roli Olympie.\n„Une Soirée Parisienne“ napsali autoři tehdejších vaudevillů, Ernest Blum a Edmond Gondinez. Scéna, v níž vystupovala Mrs. Aenea se mnou a Mr. Wardem, odehrávala se na pařížské elektrické výstavě. Na scéně byl znázorněn výsek z výstavy. Mimo jiné stála na ní velká nádrž s nápisem „Nickel-Ne touchez pas“. (Nikl-Nedotýkejte se.)\nNa začátku vstoupil na scénu Mr. Warde v kostýmu francouzského sedláka s Mrs. Aeneou jako nevěstou ve svatebním úboru francouzské venkovanky. Svatební šat z jemných krajek a závoj znamenitě slušel hezké světlovlásce – byla jako holčička. Prohlíželi si výstavu a zatančili přitom.\nTu se objevil na výstavě za velkého smíchu hlediště malý fotograf s velkou hlavou, Pierre Petit, známá postavička, kterou znala celá Paříž. Jeho fotografický přístroj, který byl větší než jeho majitel, přinesli na scénu dva výstavní sluhové.\nMr. Warde v úboru francouzského sedláka se začal zajímat o obrovský fotografický přístroj. Pierre Petit vyzval sedláka, aby se dal fotografovat, že mu udělá živou elektrickou fotografii. Sedláku se to zalíbilo. Sháněl se po své ženě, která si zatím zašla za scénu připnouti létací drát.\nMr. Wardea tak zaujal obrovský fotografický přístroj, že na chvilku zapomněl na svoji ženu. Postavil se v póze před aparát, jejž fotograf otevřel, a proti Wardeovi jsem se objevil v otevřeném přístroji já v témže venkovském obleku, v téže póze jako Mr. Warde. Mr. Warde byl ohromen. Domníval se, že v přístroji vidí sebe.\n„A teď fotografii oživíme elektřinou.“\nPo těch slovech zatočil fotograf kličkou stroje a já napodobil věrně každý pohyb proti mně stojícího sedláka. Zvedl ruku, i já zdvihl ruku, pohnul nohou, i já pohnul nohou. Vykročil proti mně, já vykročil proti němu. Vyňal z náprsní kapsy zrcátko, já pro ně sáhl také. Podal mi své, já jemu také. Pohlédl do zrcátka a zasmál se:\nZasmál jsem se stejně: „To jsem já.“\nHleděli jsme na sebe a postavili jsme se do boxerské pózy. A tu mě Mr. Warde uchopil náhle za ruku a zvolal s úsměvem:\n„Proč bychom se prali? Zatančíme si raději.“\nA zatančili jsme double danse a opět, co jsem dělal já, dělal i Mr. Warde. Zatím už zase vstoupila na scénu Mrs. Aenea, prohlížela si výstavu, zastavila se u nádrže s nápisem „Nickel-Ne touchez pas“. Z ženské zvědavosti se nahnula a spadla do nádrže. Ustali jsme ihned v tanci a běželi jsme k nádrži, z níž však už vzlétla Mrs. Aenea, jako akt ze zářícího niklu. Vznesla se nad nás a nastal taneční rej ve vzduchu i na zemi. Vábili jsme ji k sobě, chtěli jsme ji obejmout, slétla až k nám a zase vzlétla. Nastavil jsem jí v roztoužení svou dlaň, slétla na ni, roztočil jsem ji na dlani, se které seskočila na zem, a po špičkách odběhla ode mne. Ve scéně jako návštěvníci elektrické výstavy, vystupovali i neodolatelní komici Lassouche a Baron.\nScéna měla obrovský úspěch. Byli jsme mnohokrát vyvoláváni. „Une Soirée Parisienne'“ se potom hrál nepřetržitě po dva měsíce. Už když se ještě hrála „Niniche“, chodíval jsem rád za scénu a byl jsem tam rád viděn. Líbila se mi nesmírně Mme Judic. Vzbudil jsem i její zájem.\nPamatuji se také, bylo to brzy po našem příjezdu do Paříže, jakým nesmírným dojmem zapůsobila v Paříži zpráva o strašném požáru wienského Ring Theatru, které vyhořelo 8. prosince 1881 při premiéře „Hoffmannových povídek“ za ředitelství Franze Jaunera. Vyprávělo se i v Thêátre des Variétés o hrůzách při požáru „Rinč“ Theatru. Všude – i v Paříži – byla tenkrát svalována všechna vina na ředitele divadla Jaunera. Netušil jsem ovšem tehdy, co bude znamenat v pozdějším mém životě právě Franz Jauner.\nKdysi při zkoušce „Une Soirée Parisienne“ vstoupil pln nadšení roztomilý kapelník divadla Foucher. Byl na Ondříčkově koncertu. Ondříčka vychvaloval do nebes. Vyslovoval „Ondríkek, boem“. Tehdy získal Ondříček velkou cenu Prix de Rome.\nZ Londýna si přijela pro Mr. Warda jeho choť s dceruškou, která byla asi ve věku Martiniho Anetty. Když jsme dohráli „Une Soirée Parisienne“, rozloučil se s námi Mr. Warde a odjel se svou chotí a dceruškou do Londýna, do svého stálého působiště v Theatre Gaiety.\nKdyž se rozcházel s Dando, pravil mu:\n„Teď máte za mne v Mr. Bergrovi výtečnou náhradu, klidně odjíždím, že jsem vás nenechal na holičkách.“\nMně přál Mr. Warde hlavně zdraví a hodně úspěchu.\nNetušil jsem ovšem tehdy, když jsem se s Mr. Wardem loučil, že se s ním ještě po letech setkám v Londýně.\nZůstali jsme nyní s Dandovými v divadle Variétés sami.\nČas rychle utíkal.\nZačali jsme už zkoušet druhou hru, k níž jsme byli angažováni v divadle Variétés, „Tour du Cadran“, kde hereckou hvězdou byla roztomilá Mme Théo. Byla stejně krásná jako Judic, ale smyslnější. Po svém pěveckém vystoupení předváděla v naší scéně cvičeného poníka. My jsme ve scéně hráli harlekynádu. Já byl harlekýnem, starý Paul Legrand pierotem, Mrs. Aenea létající kolombinkou.\nCitováno z „https://cs.wikisource.org/w/index.php?title=Paměti_Augustina_Bergra/Naše_vystoupení_v_Paříži&oldid=227844“


Odstřelovací pušky : Airsoft sniper SVD-S Dragunov - černá, POŠKOZENÉ TĚLO\n"obchod rychlý, Geis doruč. pomalejší"\nPředpažbí pro G36K\nPlastové RIS lišty a krytky pro předpažbí URX3\nAirsoft sniper SVD-S Dragunov - černá, POŠKOZENÉ TĚLO [Ares/ASG]\nOsobně v prodejně v Pardubicích: v pondělí 9.12.\nPřepravní službou GEIS: v úterý 10.12.\nDoručení na výdejní místo: v úterý 10.12.\nBalíkem České pošty: v úterý 10.12.\n1ks G&G nášivka L - OD1ks G&G samolepky CZ vlajkyG&G katalogG&G nášivka S - ODG&G nášivka kulatá - TANG&G nášivka kulatá - černáG&G vlajka 120 x 80 cmG&G vlajka 150 x 120 cmG&G vlajka 200 x 65 cmKartonový terč Psycho farm 14 x 14 cm č.1, 10ksKartonový terč Psycho farm 14 x 14 cm č.2, 10ksKartonový terč Psycho farm 14 x 14 cm č.3, 10ksKartonový terč Psycho farm 14 x 14 cm č.4, 10ksKartonový terč Zombie nation 14 x 14 cm č.1, 10ksKartonový terč Zombie nation 14 x 14 cm č.2, 10ksKartonový terč Zombie nation 14 x 14 cm č.3, 10ksMultifunkční karta na přežitíOutdoor Paracord náramek s píšťalkou, kompasem a křesadlemPVC 3D nášivka AirsoftPro - kulatáPVC 3D nášivka AirsoftPro - obdélníkováPlakát ARES Amoeba Striker AS-02 (42 x 59 cm) Přehled dárků\nProdejní cena 3 888 Kč\nNabízíme k prodeji tyto zbraně, jenž byly poškozeny při přepravě. Bohužel došlo vlivem otřesů k nalomení či úplnému odlomení přední části těla. Některé kusy drží pevně a lom není vidět, některé kusy mají lom velký, nebo úplný. Viz fotografie v galerii. Zbraně jsou naprosto nové a kromě výše uvedeného zcela funkční a kompletní. Zájemce může zbraně využít na náhradní díly, nebo si svépomocí zbraň opravit.\nSamonabíjecí odstřelovací pušku SVD známe všichni a již dlouhou dobu je v nabídce i manuální airsoftová verze. Nyní přinášíme i mírně kratší verzi SVD-S se sklopnou pažbou, jejíž předloha je určena pro výsadkáře a nachází se ve výzbroji mnoha armád včetně té naší.\nManuální SVD-S vychází ze spolupráce firem ASG a Ares. Puška je licencovaná. Vyrobena je z kovové slitiny s povedenou povrchovou úpravou, předpažbí a pažbička pak je z odolného kvalitního plastu. Plastový je točný zásobník na 160 ran.\nZajímavostí je hop-up. Komora a gumička se liší od AEG standardu, který je v běžném manuálním SVD, ale gumička nabídne silnější límec (podobně jako L96 nebo VSR), což nabízí lepší utěsnění a komora zase nabídne seřízení otočným kolečkem, takže jemné a přesné. Píst je shodný s běžným manuálním SVD. Je hliníkový, kovová je i hlava válce s kvalitní dopadovou gumou. Celkově je sestava válce a pístu velmi dobře utěsněna.\nVýkon v základu je 125 m/s, ale není problém dosáhnout vyššího výkonu snadnou výměnou pružiny. Zbraň používá klasické pružiny pro elektrické zbraně.\n840 / 1100\nKovová hlaveň, závěr i pouzdro závěru


Proč morče kvičí,když uslyší šustit sáček? | Odpovědi.cz\nProč morče kvičí,když uslyší šustit sáček?\nZajímavá 2Pro koho je otázka zajímavá? Honzucha, stana73 před 4083 dny Sledovat Nahlásit\nDiskuze: 2 příspěvky, nejnovější před 4060 dny\nRodiče chovávali prasata a to byste koukala jak vepříci kvičeli kdykoliv uslyšeli chrastit kbelíky - dobře věděli, že bude krmení. Takto nějak fungují podmíněné reflexy.\n8Kdo udělil odpovědi palec? FOG, elektrikář, iceT, Kerberus, BandiOl, stana73, kathy-so, Danča84 před 4083 dny\nA nebo si myslí,že dostane dobrůtku a takto na sebe upozornuje....\n7Kdo udělil odpovědi palec? ReHu, FOG, rynek878, elektrikář, Kerberus, stana73, Danča84 před 4083 dny\nJá mám taky morče a to se ozývá,protože šustění pytlíku = piškot,otvírání ledničky = mrkev,okurka,atd.Píská,i když se vrátím domů.Kočky se seběhnou,když ráno cinkne mikrovlnka-a to jsou venku :).Je to s nima sranda\n7Kdo udělil odpovědi palec? dudu, FOG, Honzucha, elektrikář, iceT, BandiOl, Danča84 před 4083 dny\nPravděpodobně mu to připomíná zvuk sena, které má tak moc rádo. Pokud jste mu někdy dala seno ze sáčku, naučilo se tento zvuk rozeznávat a spojit si to s tím, že může očekávat nějakou dobrůtku. Stejně tak, jako otevření ledničky (mrkev, salát a pod.) Nebo to samé, když uslyší zvuk Vašich klíčů v zámku :D\n2Kdo udělil odpovědi palec? dudu, Danča84 před 4082 dny\nProtože mu to je asi nepříjemné.\n1Kdo udělil odpovědi palec? stana73 před 4083 dny\npokud je to morce stare tak moc dobre vi ze asi dostane jidlo\nMožná na sebe dává upozornit a nebo že se toho bojí.Každé morče je jiné.\n1Kdo udělil odpovědi palec? Banshee před 4081 dny\nPodmíněný reflex. Náš pes pravidelně v 7 večer číhal u lednice, byla to jeho doba ky dostával baštu.Pokud se na něj někdyzapomnělo přinesl misku mámně do pokoje\npřed 4060 dny Odpovědět Nahlásit\ndudu,jaké by ste? ...bys koukala,když už...:)\npřed 4083 dny Odpovědět Nahlásit


Nejlepší letiště světa: Singapurský vzdušný přístav Changi sází na zelenou | 100+1 zahraniční zajímavost\nNejlepší letiště světa: Singapurský vzdušný přístav Changi sází na zelenou\n11.07.2019 - Vilém Koubek\nZ letiště obvykle vyrážíme na dovolenou či za dobrodružstvím, aniž bychom mu věnovali příliš pozornosti. Jedinečný zábavní komplex Jewel, který se stal ozdobou singapurského vzdušného přístavu Changi, by však klidně mohl být i samotnou cílovou destinací\nStavba Jewelu započala v prosinci 2014 a dokončit se ji podařilo letos v dubnu.\nV soutěži pořádané britskou společností Skytrax se Changi již od roku 2013 drží na postu nejlepšího letiště světa. A výjimečné pozice se samozřejmě nechce vzdát: Od roku 2014 tak v jeho areálu vznikala unikátní hala Jewel neboli „klenot“, do níž mohli návštěvníci poprvé zavítat letos v dubnu.\nPodnět k jejímu vzniku zavdala touha vedení letiště po vlastním komplexu, kam by mohli cestující vyrazit za zábavou. „Nejprve padaly návrhy na dinosauří park, velké akvárium či muzeum mumií, ale všechny jsme je odmítli,“ vysvětluje architekt Moshe Safdie. „Na taková místa se totiž zajdete podívat jen jednou. Letiště naopak potřebovalo něco univerzálního, nevyčerpatelného a zajímavého pro každou věkovou kategorii. A tak jsme dospěli k mytické zahradě.“\nZa návrhem jedinečné stavby stojí kalifornská firma WET. Středobod Jewelu tvoří nejvyšší krytý vodopád světa: Prochází skrz sedm z deseti pater budovy a napájí ho dešťová voda. „Jedná se o přirozenou součást komplexu,“ vysvětluje ředitel WET Peter Kopik. „Jako by vám protékala střecha a voda se stala nedílnou součástí interiéru vašeho domu.“\nV noci se tekutá stěna díky důmyslnému nasvícení mění v pomyslné kruhové projekční plátno. Jeho okolí je pak osázeno rostlinami, které se pnou napříč pěti patry budovy. Plochu 21 000 m² porůstá přes 900 stromů a více než 100 tisíc keřů, přivezených ze všech koutů planety.


V akci West - Roh levý (orinoco 85, sedák/orinoco 21, polštáře/soft 66)\nWest - Roh levý (orinoco 85, sedák/orinoco 21, polštáře/soft 66)\nRohové sedací soupravy Gabi v akci! Nabízíme West - Roh levý (orinoco 85, sedák/orinoco 21, polštáře/soft 66) za akční cenu. Například v OKAY.cz za 21 167 Kč. Mrkněte i na recenze a hodnocení produktu. Zaoblené tvary sedací soupravy West přímo zvou k odpočinku a lenošení. Mít doma pohodlné místečko k relaxaci je základ, v dneštní uspěchané době není nic příjemnějšího, než se na chvíli zastavit, zabořit do měkké sedačky a odpočívat. Jemný, decentní vzhled soupravy West pomůže ve vašem obývacím pokoji vytvořit atmosféru pohody a klidu. Korpus, sedáky i opěrky jsou čalouněny pevnou látkou, příjemnou na dotek. Estetické lemování dolaďuje celkový moderní design. Součástí jsou dekorativní polštářky, které...... Zobrazit kompletní podrobnsoti o produktu >>>\n- ID produtu a EAN 2001002599866\nNávod a manuál k produktu West - Roh levý (orinoco 85, sedák/orinoco 21, polštáře/soft 66) můžete najít na stránce dodavatele.\nSpeedway - pravá (k:puls black d209/m:platin gray c121)\nBelluno - Otoman vpravo,úl.pr.,rozklad,stolek (carabu 87)\nEmba Roh pravý (homestyle ally sand 120524/buk nohy)


BA nasadí na trasu Londýn – Dillí prodlouženou verzi letadla Boeing 787-9 Dreamliner | TTG - vše o cestovním ruchu\nPrvní kus prodloužené verze letadla zvaného Dreamliner obdrží British Airways v průběhu září. Na svou první cestu do Dillí se pak vypraví poprvé 25. října 2015. Cestujícím nabídne mimo jiné novou podobu cestovní kabiny první třídy First. Letadlo bude na linku zpočátku nasazováno pětkrát týdně. Let bude plně k dispozici také českým cestujícím díky navazujícím letů z Prahy.\nBoeing 787-9 Dreamliner, Foto: British Airways\nCestující se mohou těšit na řadu technologických i designových novinek, zejména pak na novou podobu nejvyšší cestovní třídy First. Kabina první třídy byla navržena přední britskou společností Forpeople. Letadlo Boeing 787-9 nově disponuje pouze 8 sedadly první třídy, oproti 14 sedadlům v ostatních dálkových letadlech společnosti. Jednotlivá sedadla třídy First v podobě privátních kójí jsou vybavena celkem čtyřmi novými úložnými prostory a schránkou na uložení drobností v úrovni očí. Praktickým doplňkem je také zrcadlo na dveřích skříňky pro oděvy nebo zásuvka pro nabíjení elektroniky nacházející se u loketní opěrky. Samotné sedadlo nově nabízí pět stupňů polohovatelnosti, včetně nastavení polohy bederní části opěradla nebo hlavové opěrky.


Instalace bezpečnostních vazeb - ARBOS\nVázání korun se provádí jako prevence proti rozlomení kmenů a kosterních větví koruny. Vhodnou instalací se zamezuje extremním výkyvům kosterních větví při povětrnostních vlivech.\nU stromů s mírnějšími defekty (v úžlabí kmenů, přetížené větve) provádíme zajištění pomocí dynamických lan. Tyto lana se instalují do horní poloviny koruny stromů . Jedná se o lana vyrobená ze syntetických materiálů, které mají pevnost asi 4 tuny a životnost přibližně 12 let.\nStromy nijak zvlášť nepoškozují, jen je třeba dbát na pravidelnou kontrolu stavu vázání ( každé 2 roky ) a po uplynutí životnosti vazbu vyměnit. Za účelem kvalitní kontroly vazeb vznikl bezplatný portál www.stromypodkontrolou.cz.\nVázání koruny provádíme zejména těmito systémy:\nStatické (předepjaté) vazby\nPři větších defektech v úžlabí kmenů ( rozsáhlé tlakové větvení, oslabení úžlabí ) lze použít statickou vazbu tvořenou ocelovým lanem ( vrtaná, podkladnicová ). Tato vazba by se měla instalovat do spodní části koruny – blíže defektu úžlabí a je vhodné ji kombinovat s instalací dynamické záchytné vazby.\nInstalace spočívá v "předepnutí" vázaných kmenů ( např. pomocí ráčny nebo jiných napínacích mechanismů ) a následné upevnění ocelového lana ( zakončeného ocelovými svorkami ) s dubovými podkladnicemi okolo kmenů tak, aby ocelový drát nepoškozoval kůru a živá pletiva stromu.\nPo "svázání" kmenů touto vazbou se ráčna povolí ( sejme ) a tím se vytvoří předepjatá statická vazba. Je nutné zvolit odpovídající tonáž ocelového lana, protože pnutí v místě úžlabí kmenů je obrovské. Ocelové lano je vhodné také mírně předimenzovat, neboť ocelové svorky uberou z nosnosti cca 20 %.\nTato vazba by se měla po 7 - 10 letech povolit nebo vyměnit z důvodu tloustnutí kmene.


Sedaci soupravy a pohovky | sedaci soupravy | rohove sedaci soupravy:\nProstorná rohová sedací souprava Eternity má extravagantní design, díky tomu dokonale doplní moderní byt. Prostorné ležérní sezení doplňují polohovatelné zádové opěrky, které lze libovolně nastavovat. Sedačka je očalouněna látkou v zelené barvě. Vybavena funkcí s roz.. Zjistit více >>\nRohová sedací souprava Yoko, růžová látka eshop >>\nAtraktivní rohová sedací souprava se zaoblenými tvary nabízí příjemně měkký styl sezení pro Váš každodenní komfort. Očalouněna látkou v barvě růžová. Oceníte praktický úložný prostor i rozkládací funkci na lůžko... Zjistit více >>\nAtraktivní rohová sedací souprava s otomanem vpravo a polohovatelnými zádovými opěrkami. Očalouněna příjemně měkkou látkou v barvě oranžová. Zaujme moderním designem zaoblených tvarů a potěší kvalitním vypolstrováním pro Váš každodenní komfort. Sedačka je navíc v.. Zjistit více >>\nElegantní rohová sedací souprava Coast v optice nadýchaných polštářů pro Váš prvotřídní komfort. Sedačka s otomanem vpravo je čalouněna příjemnou látkou v barvě kamenná šedá. Kvalitní vypolstrování poskytuje vysokou míru pohodlí a oporu zároveň. Varianta sedačky .. Zjistit více >>\nRohová sedací souprava s atraktivním proševem a mnoha polštáři působí útulně. Očalouněna kvalitní látkou v optice růžového sametu. Rozměrově ideální téměř do každého prostoru. Sami si určíte, zda chcete umístít otoman na pravou nebo levou stranu sedačky. Včetně.. Zjistit více >>\nRohová sedací souprava s atraktivním proševem a mnoha polštáři působí útulně. Očalouněna kvalitní látkou v optice okrově žlutého sametu. Rozměrově ideální téměř do každého prostoru. Sami si určíte, zda chcete umístít otoman na pravou nebo levou stranu sedačky. V�.. Zjistit více >>\nRohová sedací souprava Viera, světle šedá látka, pravý roh eshop >>\nAtraktivní rohová sedací souprava s otomanem vpravo a polohovatelnými zádovými opěrkami. Očalouněna příjemně měkkou látkou v barvě světle šedá. Zaujme moderním designem zaoblených tvarů a potěší kvalitním vypolstrováním pro Váš každodenní komfort. Sedačka je nav�.. Zjistit více >>\nAtraktivní rohová sedací souprava s otomanem vpravo a polohovatelnými zádovými opěrkami. Očalouněna příjemně měkkou látkou v barvě červená. Zaujme moderním designem zaoblených tvarů a potěší kvalitním vypolstrováním pro Váš každodenní komfort. Sedačka je navíc vy.. Zjistit více >>


Proudové chrániče v instalacích s laickou obsluhou - Časopis Elektro - Odborné časopisy\nProudové chrániče a jejich použití již od svého počátku často vyvolávají různé více či méně vášnivé diskuse o jejich vhodnosti a možných problémech. Tyto diskuse obvykle vznikají z důvodu špatného pochopení či přecenění funkce těchto prvků.\nV posledních několika letech s vydáním nových verzí norem, jako např. ČSN 33 2000-4-41 ed. 2, ČSN 33 2130 ed. 2 či vybraných částí ČSN 33 2000-7-7xx, byly v oblasti povinného použití proudových chráničů zpřísněny požadavky. Z uvedených norem vyplývá obecně povinné použití chráničů se jmenovitým reziduálním proudem 30 mA pro všechny jednofázové zásuvkové okruhy do 20 A a všechny třífázové zásuvkové okruhy do 32 A. Zmíněná ČSN 33 2130 ed. 2 navíc vyžaduje použití chrániče se jmenovitým reziduálním proudem 100 mA pro třífázové zásuvkové okruhy nad 32 A jmenovitého proudu. Společným jmenovatelem povinného použití chrániče je ve všech těchto případech přítomnost laické obsluhy. To se netýká pouze bytů, ale i komerčních objektů.\nOdpůrci používání proudových chráničů se v nových normách zaměřují zejména na části, které popisují možné výjimky s odkazem, na který je možné se instalaci chrániče vyhnout. Jsou jimi zejména obecná výjimka z ČSN 33 2000-4-41 ed. 2 v případě rizika značných škod (rozumějme ekonomických) a česká národní výjimka z ČSN 33 2000-7-701 ed. 2 pro pevně uložený ohřívač teplé vody. V těchto případech je však nutné mít na paměti, že využitím zmíněných výjimek jsou upřednostňovány ekonomické zájmy před ochranou osob, což musí být odborník schopen obhájit. Zcela jistě však nelze argumentovat, že zamezení znehodnocení potravin v hodnotě stovek či jednotek tisíců korun v chladničce při případném vybavení chrániče je dostatečným důvodem pro omezení opatření na ochranu osob před úrazem elektrickým proudem. Nesmyslnost tohoto důvodu nyní potvrzují i právní analýzy této otázky. Je nezbytné říci, že požadavky na ochranu osob a ekonomické zájmy rozhodně nemusí jít při použití proudových chráničů proti sobě, jestliže je při navrhování instalace řádně vnímána funkce chrániče.\nJak proudový chránič funguje\nProudový chránič je principiálně jednoduchý, avšak funkčně naprosto unikátní prvek. Funkce proudového chrániče jakékoliv konstrukce je založena na vektorovém součtu všech proudů, které protékají vodiči vedenými skrz měřicí transformátor chrániče. V klasickém případě, kdy za chráničem je zapojen prvek s čistě spotřebičovou charakteristikou, plyne z prvního Kirchhoffova zákona, že vektorový součet proudů tekoucích v obou směrech musí být vždy nula, pokud neexistuje proudová dráha odvádějící proud v jednom směru mimo sčítací obvod chrániče. Takovouto drahou může být právě nešťastník, který se dotkl obvodu pod napětím a jehož tělem začal procházet proud, který se ke svému zdroji vrací přes uzemnění. Je však nutné pamatovat i na skutečnost, že např. rušivé harmonické složky, které jsou přes filtr odváděny do ochranného vodiče, jenž v obvyklých aplikacích není veden sčítacím obvodem, taktéž způsobují nenulový vektorový součet. Z hlediska zákona zachování energie musely do spotřebiče přitéci přes proudový chránič, byť zdánlivě na jiné frekvenci. Z uvedeného principu vyplývají základní funkční vlastnosti proudových chráničů. Unikátním parametrem je dynamický rozsah těchto prvků. Dokážou identifikovat rozdíl přitékajících a zpětných proudů v hodnotě desítek miliampérů v obvodech se jmenovitými proudy až stovek či tisíc ampérů, tj. dynamický rozsah je v současnosti běžně až 105. Z principu činnosti jsou proudové chrániče jedinými prvky, které dokážou velmi rychle vypnout i při kontaktu člověka se živou částí obvodu, byť tělový proud je řádově menší než běžné pracovní proudy obvodu. Tato vlastnost je důvodem, proč mají proudové chrániče v oblasti ochrany osob před úrazem elektrickým proudem svou nezastupitelnou úlohu.\nZ pohledu ochrany osob je zásadním parametrem proudového chrániče rychlost jeho vypnutí. Je důležité si uvědomit, že proudový chránič není prvek omezující velikost proudu. Pouze musí zaručit, že reziduální proud příslušné velikosti je při použití pro ochranu osob přerušen dříve, než způsobí zranění zasažené osoby. Typický tělový proud při zásahu napětím 230 V je přibližně 150 mA. Jelikož proudový chránič musí vybavovat v rozsahu 50 až 100 % svého jmenovitého reziduálního proudu, je zjevné, že použití 10mA chrániče namísto předepsaného 30mA v běžných aplikacích v podstatě nijak nezvyšuje ochranu osob. Tělový proud je totiž v obou případech mnohonásobně větší než proud vybavovací. U chrániče klasické konstrukce je rychlost vypnutí více závislá na aktuální polaritě reziduálního proudu (vypnout může vždy pouze během půlperiody s polaritou, jejíž magnetické pole působí proti poli permanentního magnetu) než na jeho jmenovitém reziduálním proudu. Oba typy však vybaví v předepsaném čase do 40 ms. Naproti tomu z vypínacích charakteristik jasně vyplývá, že při typickém tělovém proudu chránič se jmenovitým reziduálním proudem 100 mA již neposkytuje požadovanou ochranu. Na tomto místě je vhodné vyvrátit jednu paradoxně poměrně častou domněnku. Proudový chránič v žádném případě nedokáže zamezit zásahu člověka elektrickým proudem. I pro něj platí princip kauzality – nedokáže předvídat, že se někdo dotkne vodiče pod napětím. Když se tak však stane, velmi rychle přeruší elektrický obvod. Člověk je tak proudem zasažen, ale jen po velmi krátkou dobu.\nVýjimky z norem\nVybavení jakéhokoliv jisticího prvku, včetně proudového chrániče, znamená přerušení dodávek elektrického proudu. To má v některých situacích nepříjemné dopady. V případě proudových chráničů je, alespoň teoreticky, situace o to horší, že kromě žádoucích vybavení může chránič vypnout i v době, kdy žádný poruchový proud nenastal. Právě z těchto důvodů normy uvádějí možné výjimky, kdy chrániče nemusí být použity. Nežádoucí přerušení napájení obvodů lze rozdělit do dvou kategorií. První jsou situace, kdy vlivem i žádoucího vybavení chrániče vypadne napájení i pro nezasažené části elektroinstalace, kde je však odpojení napájení z určitého důvodu nevhodné. Druhé jsou situace, kdy zařízení svou přirozenou bezporuchovou činností způsobují reziduální proudy, které mají dostatečnou intenzitu pro vybavení chrániče. Ten vnímá pouze reziduální proud a není schopen rozlišit, zda jde o reziduální proud poruchový, či neporuchový.\nPrvním příkladem výjimky je pevně uložený ohřívač teplé vody v koupelně, viz ČSN 33 2000-7-701 ed. 2. Jde o situaci, kdy vlastní provoz takovéhoto spotřebiče může způsobit vybavení chrániče. Topná tělesa umístěná přímo v ohřívané vodě nemají nulový neporuchový reziduální proud. To vyplývá z fyzikální podstaty. Je totiž více než komplikované vyrobit izolaci topného tělesa tak, aby byla současně dokonalým tepelným vodičem i ideálním elektrickým izolantem. Zejména u starších ohřívačů může nastat situace, kdy takto vzniklý reziduální proud je dostatečný pro vybavení chrániče. Nicméně bezhlavé uplatnění výjimky má svá úskalí. Předně, s ohledem na platné normy spotřebič s unikajícím proudem intenzity schopné vybavit 30mA proudový chránič, tj. min. 15 mA, by vůbec neměl být provozován. Je zjevné, že není-li provozován nedovolený spotřebič, samotný ohřívač vybavení chrániče způsobit nemůže. Příčinou problému i jeho odstraněním je slučování, resp. neslučování více potenciálně problematických spotřebičů pod jeden chránič. Z ČSN 33 2000-7-701 ed. 2 navíc dále vyplývá, že v typicky provedené koupelně musí být proudovým chráničem chráněny všechny vodiče, např. i napájecí kabely osvětlení. Neuváženým uplatněním probírané výjimky jsou obvykle porušeny dva jiné požadavky na danou část elektroinstalace stanovené normou.\nDalším často zmiňovaným případem uplatnění obecné výjimky stanovené v ČSN 33 2000-4-41 ed. 2 je chladnička či mraznička s potravinami. Zde je třeba zopakovat, že ochrana domácí zásoby potravin rozhodně není ekonomickou hodnotou, která může odůvodnit snížení ochrany osob před úrazem elektrickým proudem. Kompresorové chladničky jsou typem spotřebiče, pro který z hlediska jeho funkce není vhodný dlouhodobý výpadek napájení, ale zároveň spotřebič samotný dokáže způsobit nežádoucí vybavení proudového chrániče. Jak se s tím vypořádat bez využití velmi diskutabilní výjimky? Relativně jednoduše. Nežádoucí vybavení jsou způsobena rázovým proudem vznikajícím při zapnutí kompresoru. Stačí tedy použít chránič s vyšší odolností proti těmto proudům, tj. typ G. Odpojení napájení vlivem poruchy v jiné části instalace se zamezí opět vhodným návrhem, kdy nejsou nesmyslně zapojovány nesouvisející okruhy pod činnost jednoho chrániče. V neposlední řadě, v případě, že obsah ledničky má velkou hodnotu, lze využít zařízení pro automatickou obnovu napájení. V sortimentu firmy Eaton je takovýto prvek k dispozici; je jím motorový pohon s automatickým režimem Z-FW-LP (obr. 3).\nTřetí typickou oblastí, která je v souvislosti s využitím výjimek často uváděna, je výpočetní technika. Problémy jsou opět dva. Jednak i krátkodobý výpadek napájení způsobí výpadek počítače. Zde je ale třeba přiznat, že tento možný problém by měl být řešen i v případě, kdy by žádný chránič použit nebyl. Použití záložního zdroje UPS problémy krátkodobých výpadků napájení vyřeší, při dlouhodobých tyto zdroje poskytnou dostatečně dlouhou dobu pro řádné ukončení aplikací a vypnutí počítače. Problémem, který ale přímo souvisí s proudovými chrániči, jsou spínané zdroje. To je společné pro velkou většinu moderních spotřebičů. Stolní a sálové počítače však nejsou zařízení třídy II,a tudíž musí mít připojen i ochranný vodič. Vyšší harmonické generované spínanými zdroji mohou být odváděny filtrem částečně i do ochranného vodiče a jsou proudovým chráničem vnímány jako proudy reziduální.\nJelikož ale i PC musí splňovat požadavky na maximální velikost unikajícího proudu, je snadné problém vyřešit. Jednoduše lze vypočítat maximální počet takovýchto rizikových spotřebičů zapojených na jeden chránič tak, aby součet neporuchových unikajících proudů nezpůsobil jeho vybavení.\nDůležitým obecným aspektem při případném uplatnění výjimky z norem je skutečnost, že když bude pro určitý spotřebič a jemu příslušný zásuvkový okruh výjimka uplatněna, je nutné zajistit, aby příslušná zásuvka byla z hlediska laické obsluhy vyhrazena právě jen pro tento daný spotřebič. Jak lze splnění tohoto požadavku zajistit např. v bytech, kde se pohybují děti, nechme na fantazii čtenáře.\nJak navrhovat proudové chrániče\nNejčastějším problémem, který způsobuje nežádoucí vybavení proudového chrániče, je neuvážené slučování mnoha okruhů pod jeden proudový chránič. Je příznačné, že osoba, která se odvolává na národní výjimku pro nepoužití chrániče pro ohřívač vody a zdůvodňuje to jako nezbytné funkční opatření, dokáže navrhnout jeden čtyřpólový 30mA chránič jako centrální pro rodinný dům. Centrální proudový chránič pro rodinný dům je zcela jistě doporučeným a vhodným řešením, ale pouze pokud má jmenovitý reziduální proud 300 mA, a neřeší tedy hledisko ochrany osob před úrazem elektrickým proudem. Z uvedeného popisu fungování proudového chrániče plyne další důležitý, byť obecně opomíjený aspekt. Zcela odlišné chování, ale tím i úroveň bezpečnosti osob, má použití tří samostatných dvoupólových chráničů pro tři okruhy napájené z různých fází a zcela jiné použití jednoho čtyřpólového chrániče pro tyto okruhy. Vektorový součet reziduálních proudů z různých fází totiž dává výrazně odlišný výsledek než součet aritmetický. O dopadu na provozní spolehlivost celé elektroinstalace u těchto dvou odlišných přístupů ani není třeba diskutovat.\nObecná zásada tedy je, navrhovat proudové chrániče v kontextu celé elektroinstalace tak, aby součty neporuchových reziduálních proudů nezpůsobovaly jejich nežádoucí vybavení, aby nevypínaly nezasažené, ale provozně důležité části elektroinstalace při problému ve zcela jiné části, a rovněž učinit taková technická opatření, která dokážou zajistit napájení důležitých obvodů při (i žádoucím) vybavení chrániče. To pak znamená, že není dostačující navrhovat zásuvkový okruh pouze do úrovně zásuvek, ale projektant by měl znát i vlastnosti potenciálně připojených spotřebičů.\nObr. 1. Proudový chránič řady Moeller PF7\nObr. 2. Digitální proudový chránič řady Moeller dRCM\nObr. 3. Motorový pohon s automatickým režimem Z-FW-LP


Lachdar Belloumi – Wikipedie\nLachdar Belloumi na MS 1986 v Mexiku\n29. prosince 1958 (62 let)\nLachdar Belloumi (arabsky لخضر بلومي; * 29. prosince 1958, Mascara, Alžírsko) je bývalý alžírský fotbalový záložník a reprezentant a později trenér. Zúčastnil se LOH 1980 v SSSR, MS 1982 ve Španělsku, MS 1986 v Mexiku a několika Afrických pohárů národů. Za rok 1981 získal ocenění Africký fotbalista roku.\nJe autorem vítězného gólu na konečných 2:1 proti Západnímu Německu (tehdy evropský šampion) při premiéře Alžírska na MS 1982 ve Španělsku, byla to tehdy senzační výhra. Alžírsko mělo našlápnuto ze skupiny do další fáze turnaje, postup mu unikl kvůli tzv. „gijónské hanbě“, zápasu mezi Rakouskem a Západním Německem (0:1). Oběma evropským týmům stačil tento výsledek na postup na úkor Alžírska, které tím pádem obsadilo nepostupové třetí místo.\nBelloumi hrál v řadě klubů v Alžírsku (např. MC Alger, MC Oran, GC Mascara) a také v katarském Al-Arabi SC.\n↑ African Player of the Year, RSSSF.com (anglicky)\nObrázky, zvuky či videa k tématu Lachdar Belloumi na Wikimedia Commons\nAutoritní data: GND: 1167825888 | VIAF: 1213153834738064450000\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Lachdar_Belloumi&oldid=19009457“\nFotbalisté MC Oran\nFotbalisté MC Alger\nFotbalisté GC Mascara\nAlžírští fotbaloví trenéři\nStránka byla naposledy editována 20. 9. 2020 v 09:32.


Aleš Voráček - Jihočeské divadlo\npremiéra 19. 11. 2018\nAleš Voráček / Z médií\nTenorista Aleš Voráček se narodil v Českých Budějovicích. Zpěvu se začal věnovat v pětadvaceti letech a vystudoval ho na českobudějovické konzervatoři pod vedením prof. Vítězslavy Bobákové.\nUž od prvního ročníku studií vystupoval jako sólista opery Jihočeského divadla v Českých Budějovicích a v roce 2005 sem nastoupil do stálého angažmá. Pro jihočeskou scénu nastudoval mnohé role, např. Nemorina v Donizettiho Nápoji lásky, Almavivu v Rossiniho Lazebníkovi sevillském, Ferranda v Mozartově Cosi fan tutte, Lyonela ve Flotowově Martě, Vítka ve Smetanově Tajemství, Jiřího ve Dvořákově Jakobínovi, Maxe ve Weberově Čarostřelci, Prince v Rusalce (s ním se představil také na letní scéně otáčivého hlediště v Českém Krumlově), ovčáka Jirku ve Dvořákově Čertovi a Káče, Cassia ve Verdiho Otellovi, Dona Ottavia v Mozartově Donu Giovannim nebo Ernesta v Donizettiho Donu Pasqualovi. Hostuje v Národním divadle v Brně, pro které nastudoval roli Idamanta v Mozartově Idomeneovi, a v Národním divadle v Praze, kde zpívá Vaška ve Smetanově Prodané nevěstě, Jirku ve Dvořákově Čertovi a Káče a Jiřího ve Dvořákově Jakobínu.\nAleš Voráček bývá často angažován také při koncertních projektech. Spolupracoval např. s dirigentem Jiřím Bělohlávkem a Symfonickým orchestrem BBC v koncertním provedení oper Prodaná nevěsta a Jakobín v londýnské Barbican Hall.\nAleš Voráček / program\nAleš Voráček / Z vašich ohlasů\nAbsolventský koncert sólisty opery Aleše Voráčka, 21. 4. 2008\nDíky za překrásný koncert Aleše Voráčka! Celý program byl moc hezky sestavený - nádherné árie, duety a písně. Přeji Alešovi Voráčkovi, ať mu ten jeho krásný tenor přináší v životě jen radost a potěšení. Na závěr ještě jednou děkuji všem sólistům a orchestru JD za příjemný nedělní podvečer.\nKontrola proti robotům: Součet 9 + 763 je:


Canagan nejkvalitněšjí britské krmivo | JOFIKRMIVA.CZ\nÚvod » PES » Suché krmivo » Canagan\nStřední a velká (17)\nBez omezení věku (30)\nCanagan přímo od výhradního dovozce do ČR.\nHypalergenní, holistické, bez obilovin, vyrobeno z kvalitní vykoštěné svaloviny – čerstvé, vařené v páře (až 30%) a sušené svaloviny (až 28%)\nVšichni psi jsou potomky svých divoce žijících předků. Jejich stravovací potřeby se během domestikace prakticky nezměnily. Jsou to stále masožravci, kteří potřebují nutričně vyváženou stravu, založenou z větší části na konzumaci masa a z menší části na konzumaci ovoce, zeleniny a bylin. Canagan krmivo je harmonicky vyvážené tak,aby co nejvíce vyhovovalo nutričním potřebám psů.\nS Canaganem poskytnete vašemu psímu příteli ty nejkvalitnější a vyvážené živiny pro jeho zdravý, dlouhý a spokojený život.\nObilí, např. kukuřice, pšenice a ječmen bývají často spojováno s alergií, jejímiž příznaky bývají zažívací potíže nebo kožní problémy. I když pes nemá alergie nemají obiloviny prakticky žádnou výživovou hodnotu pro vašeho psa, ale přesto bývají součástí mnoha krmiv. Psi, stejně jako většina masožravců, nejsou biologicky schopni trávit obiloviny (kukuřice, pšenice, ječmen). To proto, že ve slinách nemají enzym amylázu, která pomáhá rozkládat sacharidy.\nLahodný zdroj vysoce kvalitních bílkovin, stejně jako přírodní zdroj riboflavinu, niacinu a zinku.


Ve světě se neustále něco děje. Nejinak je tomu i u nás. Na této stránce naleznete nejnovější informace u událostech, které v rámci Young Caritas proběhly, nebo je teprve chystáme. Zároveň si zde můžete přečíst zajímavé články, jejichž cílem je informovat, vzdělávat i inspirovat.\n2022 28. 2.\nZimní výtvarný workshop a keramika\nO jarních prázdninách v únoru si děti užily také výtvarný workshop a tvoření s keramikou.\n2022 27. 2.\nHumanitární pomoc a rozvojová spolupráce Charity ČR\nVálka zuřící na Ukrajině i útěk stovek tisíc lidí za hranice země vyvolaly v Česku obrovskou vlnu solidarity. Mnoho lidí se na nás obrací s dotazy, jak mohou pomoci, nebo sami pro sebe či svoje známé a příbuzné na Ukrajině pomoc potřebují. Připravili jsme proto přehled odpovědí na 6 nejčastějších dotazů.\nPečení pro nemocnici - Děkujeme vám!\nDěkujeme všem dobrovolníkům a lidem dobré vůle z řad veřejnosti, kteří loni v prosinci a letos v lednu aktivně zareagovali na výzvu našeho Dobrovolnického centra v Hradci Králové a napekli chutné dobroty pro obětavé pracovníky hradecké Fakultní nemocnice.\nAhoj léto! Ahoj prázdniny!\nTermíny letních příměstských táborů v Českých Budějovicích jsou tady :)\n2022 4. 2.\nJarní prázdniny s Young Caritas\nJarní prázdniny jsou tady. Není to u vás na lyžovačku? Nevadí, máme pro vás v únoru zajímavé workshopy s Young Caritas v Dobrovolnickém centru v Hradci Králové. Naučíte se, jak si vyrobit přání na počítači, pronikneme do tajů internetového světa a vyzkoušíte si i keramiku.\n2022 28. 1.\nJÁ a TY: dobrodružství kamarádů\nJá nejsem Ty, Ty nejsi Já, ale spolu jsme My a tvoříme budoucnost!\n2022 26. 1.\n2022 21. 1.\nYoung Caritas CHALLENGE startuje\nJe tu nový rok a společně s ním i nové výzvy. Protože Young Caritas nezůstává pozadu, již v únoru startuje půlroční Young Caritas CHALLENGE.\n2022 17. 1.\nV lednu pokračujeme v jazykových workshopech, které Young Caritas v Hradci Králové spustila loni na podzim. Letos se vydáme pomyslně do Španělska.


Catering / Servis pro párty Archive - urlaub-in-waldkirchen.de\nPokud existuje jediná jistota, pak je to tato: veškeré maso a uzeniny, které se v Restauraci Meindl dostanou na stůl, splňují nejvyšší požadavky na kvalitu. Proč? Protože pochází z vlastního domácího řeznictví. Používají se jen přírodní přísady a ušlechtilá přírodní koření. Čerstvější šťavnatá vepřová pečeně určitě neexistuje.\nRestaurace Meindl se může pochlubit nejen nejstarší gastronomickou rodinnou tradicí ve Waldkirchenu, navíc rozmazluje své hosty bavorskými domácími pochoutkami. K tomu se přidává také skutečná pohostinnost a původní bavorská atmosféra hostince.\nPro domácí oslavy dodá Restaurace Meindl občerstvení až k Vám domů nebo Vám otevře své prostory. Kromě toho nabízí Restaurace Meindl také vynikající servis pro párty se specialitami z masa a uzenin z domácího řeznictví. Díky poloze v blízkosti autobusového nádraží je ideální i pro autobusové skupiny.\nNa Vaši návštěvu se těší Anton Hobelsberger s celým týmem.\nPo – Pá: 08.00 hod – 18.00 hod\nSo: 08.00 hod – 15.00 hod\nprovoz kuchyně: 11.00 hod – 14.30 hod\nNe: ranní přípitek: 08.00 hod – 11.30 hod\nterasa: 30 míst k sezení\nHotel – Restaurace Gottinger\n29. května 2022, 1:42\nVorhersage 1. června 2022


Firma Darodějky s.r.o. vznikla za účelem pomoci těm, co nemají čas a energii zařizovat dárky. Všem, co nemají odvahu a nápad na originální překvapení. Firmám, které chtějí své zaměstnance potěšit a vyjádřit, že si jich váží. Všem, kteří chtějí, aby si je jejich obchodní partneři pamatovali.\nCo se stane, když zavoláte Darodějky?\nSejdou se s vámi a poslechnou si vaše přání a cenové rozpětí dárku.\nPředloží vám varianty několika nápadů.\nAž si vyberete, dárek připraví a doručí v požadovaném termínu a na správné místo.\nOdměňte všechny, kteří jsou pro vás důležití.\nNechte se inspirovat nápady Darodějek.\nDárek pro společnost, která se zabývá distribucí učebnic.Dárek k vánocům pro obchodní partnery, použítí i v průběhu roku. Potravina, ale ne čokoláda (protože ji měli minulý rok), cena do 100 Kč/ks. Viditelné logo.\nBarevná papírová krabička s logem společnosti naplněná krabičkami organického čaje v barvách, které má firma v logu. Cena do 100 Kč/ks ……\nPokud vás zajímá více o práci Darodějek, najdete nás na veletrhu Marketing mix v Ostravě nebo nás kontaktujte přes naše webové stránky ww.darodejky.cz.\nKraví hora 8, 602 00 Brno


Aktualizace: Obrázky z údajného Assassin’s Creed Ragnarok jsou falešné - Diskuze Games.cz\nPatrik Hajda 37 příspěvků\nAKTUALIZACE: Uživatelé na webu Resetera odhalili, že obrázky z údajného Assassin’s Creed Ragnarok jsou podvodné. Prostředí je totiž poskládané z bezplatných assetů z obchodu enginu Unity, konkrétně z produktu The Blacksmith: Environments a pravděpodobně i Viking Village. Porovnáním obrázků assetů s...\nTak podle obrazku to asi moc neprekvapi ...\nNevim jake jsou prodeje poslednich dvou dilu, ale me vzdy na Assassins Creed laka zasazeni, navsteva a zpracovani konkretni doby. Cekal bych tedy spis anticky Rim, ale tomu zase nenasvedcuje poradi, protoze by daval smysl pokud by sel Odyssey pred Origins :-)\nno ono uz jim moc takovych zasadnich zajimavych obdobi a lokaci nezbyva\njaponsko/ninja, uplna lozenka\nAha to se dalo čekat.\nPsal jsem to tady pred dvema dny ze to je fake, jen holt redakcni masinerie tady funguje dost pomalu :)\nNo právě vždyt to i tak vypadalo. Dneska už se fotky nefotí mobilem 320x240 :D\nŠkoda dřív to podle náznaků vypadalo na Japonsko tak jsem se dost těšil 😍 ale vikingové také nebudou špatní 😱 😐\nNejlepsi Assasin byl dvojka s jednim mestem a venkovem, zadna obri prazdna mapa, tuny otazniku a podobnech blbosti, ale jedno mesto v nemz se odehraval perfektni pribeh a questy.\nNedohral sem Origins (po pocatecnim nadseni), Odysey ani hrat nechcu, ale tohle bych koupil jenom kvuli zasazeni.\nNop jasně to já naopak dohrál vše takže( krom CHronicles) takže to hrát taky budu a budu hrát i nějaký další.\nubík se asi snaží přijít s tím úplně nejhorším prostředím, jaké jde pro assassina vymyslet...\nčína, japonsko, všichni to po nich chtějí, místo toho, trapní vikingové...\nJaponsko a Ninja není vůbec vyčpěly téma.\nAsi moc anime nekoukáš, co?\nTakže For honor ale na 20 hodin hmm ?\nMe by zase po dlouhy dobe vyhovoval nejakej mensi assassin a ne ty obri open worldy. Takova Praha za vlady Rudolfa II, Edward Kelley a jeho rozmlouvani s andely by se dalo vyuzit pro ty "predky a artefakty" i ten Golem by tam sel napasovat. A nebo treba jizni amerika a nejaka ze zdejsich kultur.\nJako, z lokálního pohledu, to je super téma a vidět a projít si historickou Prahu od Ubisovtu, za to bych vraždil.. O tom žádná\nTřeba to tak vidí i Ubisoft do budoucnosti\nOtázka na znalce série. Přijde mi, že v prvních dílech se docela dbalo i na dějovou linku ze současnosti, resp. i její provázání na tu první civilizaci a solar flare a kdesi cosi. Teďka Assassiny postupně dohrávám (momentálně Unity) a přijde mi, že už na to víceméně kašlou a Animus je tam v podstatě jen aby se neřeklo. Je to správnej dojem? Nebo pak v Syndicate a dalších už zase začali probírat i tyhle věci?\nPrvní civilizace byla tak nějak v každým díle, ale linka ze současnosti se "vrátí" až v Origins, kde ale pořád není až tak důležitá. V Odyssey už se řeší podstatně víc (i když asi ne tolik jak s Desmondem) a Odyssey má momentálně DLC, který je na První civilizaci zaměřený. Určitě se dá někde na youtube najít nějakej výtah.\nDíky moc, mně to takhle stačí, nechám se překvapit.\nTak dějová "linka" ze současnosti vždycky byla ta nejnudnější a nejvíce zbytečná část hry, je jenom dobře, že to omezili.\nTem obrazkum a potazmo ani informacim bych moc neveril... prijdou mi spise jak v necem zplacane na dodani "duveryhodnosti" danym informacim nez z prototypu bezicim na technologii, ktera AC uz drahnych par let pohani. Nicmene, vikingsky AC mi neprijde nerealny (uz vzhledem k easter egg v Division 2) a byl bych i rad, kdyby vsechny tyto informace byly pravdive nebo se alespon blizily skutecnosti. :)\nNo myslím, že vikingové už poněkud vyčpěli. Chtělo by to něco se slovanama.\nAz je to kde chce, hlavne at daji pryc ty arkadove prvky a kapuce, jde jim to dil od dilu lip. Odyssey se uz skoro da i hrat.\nnavic cely to info a screeny je fake..\nTak uz zase stačí. Vikingive byli nejlepší moreplavci světa, co vím. Tam ta série pomalu směřovala, přes vikingy.\na koho přesně jako zajímají Slovani? A co přesně Slovani dělali zajimavého? Vždyť byli zaostalí :). Spíše by se mi líbilo něco s Keltami.\nJasně, Slovani byli zaostalí. Oproti tomu Keltové, ti byli páni technologického pokroku a inovací :D Keltové jsou už dávno profláknutí, to téma je již dávno vyčerpané.\ntak jmenuj nějakou poslední dobrou hru. Jinak proti Slovanům Keltové byli nosiletelé pokroku, ale to proti Slovanům není nic těžkého 😂.\nMůžeš mi dát odkaz na ty nositele pokroku?\nŘíká se tomu mít aspoň nějaký základní rozhled. Až dokončíš tu sošku, tak bys ho mohl mít taky a za druhé napsal jsi to stylem, že Slované úplní babráci, co defacto nic neuměli a Keltové byli o krapet lepší, ale žádná hitparáda to naprosto taky nebyla.\npřečti si příspvěvek hlupče, pak reaguj...\nAno, stále na to čekám, protože Keltové nebyli kdovíjací babráci, jak si naivně myslíš, že to byli potetovaní hlupácí, kdy je asimilovala římská říše. Chtěl jsem spíše poukázat na to, že Keltové byly v částech Evropy nositeli pokroku, když zbytek Evropy se mezi sebou mlátil klacky....Na to jsem narážel, hlupče. A Slované taktéž nebyli přivadrovalci odněkud ze Zakarpatské rusy atd.\nA v době, kdy se hovoří o Slovanech, tak je nějaké 6. století. A to většina Keltů už byla někde v Anglii.\nhele wiki Veskoslave, můžeš mi odcitovat, kde nazývám Kelty babráky. Kde jsi vzal tuhle zcestnou myšlenku. Já jsem vyslovil myšlenku, že by byla zajimavější hra s Kelty(už kvůli bardům, druidům a jejejich kultuře obecně) než se Slovany, protože Slovany považuji za extrémně nezajimavý národ, kteří dlouho neměli ani vlastní písmo a následně to písmo ani sami nevytvořili. Jinak zase reaguješ a zase reaguješ úplně mimo, chápu, že jsi rychle něco přečetl na wiki a myslíš si, jak nejsi chytrý, ale zase jsi ze sebe udělal hlupce. Taková klasika.\nVikingové taky neměli písmo a byli "pokrokoví". Slované mají velmi zajímavou kulturu i mytologii, jen ji neznáš, což je docela smutné, když jsi pravděpodobně členem této etnické skupiny.\nRunové písmo jako není písmo nebo jak? Jinak slovanská mytologie není moc zmapovaná z důvodu absence pisemných pramenů, takže vskutku nemůžeme jejich mytologii srovnávat s jinými kulturami, ale to jistě víš, když jsi tedy ten Slovan. I když vlastně Češi jsou spíše směs všemozných kultur. Takže já se tedy k této hordě rozhodně nehlásím.\nNo.. není. Runy se používaly zejména pro magické účely, pro zápis velmi vyjímečně a to zejména pro náboženské texty. Uznávám, že nedostatek slovanských pramenů existuje (podobně jako u vikingů), za to můžeme děkovat křesťanským bratřím, ale i tak je informací poměrně dost díky archeologickým nálezům. A do etnické skupiny se řadí i jazyk, kterým mluvíš, takže jestli nejsi Maďar, tak jsi určitě součástí slovanské skupiny. 🙂\nAle je viz. ty tvoje náboženské texty.\nOhledně slovanské krve je dokázano, že ji máme docela málo oproti východu, jsme směska, čili se té hordě opravdu nikdy hlásit nebudu.\nAha, takže si na google napsal "runové písmo" a podíval jsi se na první odkaz, který tam byl. Myslím, že každý člověk s kritickým myšlením asi chápe, že jako zdroj informací takového webu není úplně relevantní. A ano prohlídnul jsem i záložku zajímavé odkazy a jediný relevantní web je dejepis.com, který o runách raději nepíše. K tomu slovanství - je čeština tvůj rodný jazyk? Jsi Slovan, promiň.\nAneb Google iSpirit se naváží do Wiki Veskoslava. Tenhle člověk mě vždycky pobaví.