Studie zjistila, že více než 75 procent pacientů s Covidem nebylo hospitalizováno kvůli počáteční nemoci - missiongar\nJe to nejvýstižnější a nejzaujatější název pro dlouhou dobu Covid: U09.9 – lékařský diagnostický kód vytvořený v loňském roce, aby lékařům umožnil dokumentovat stavy po Covidu.\nNyní, velká nová studie analyzovala data z prvních několika měsíců poté, co kodex vstoupil v platnost, a výsledky vykreslují střízlivý obraz dlouhodobého vážného a trvalého dopadu Covidu na zdraví lidí a americký systém zdravotní péče.\nAnalýza založená na tom, co zpráva nazývá největší databází žádostí o soukromé zdravotní pojištění ve Spojených státech, našla 78 252 pacientů, u kterých byl diagnostikován kód U09.9 z Mezinárodní klasifikace nemocí. mezi říj. 1, 2021 a ledna. 31, 2022 a naprostá většina z nich nebyla hospitalizována pro svou počáteční infekci.\nDr. Claire Stevesová, klinická akademička a lékařka z King’s College London, která se na novém výzkumu nepodílela, uvedla, že celkový počet lidí, kteří obdrželi diagnózu, byl „obrovský“, zejména vzhledem k tomu, že studie pokrývala pouze první čtyři měsíce po zavedení diagnostického kódu a nezahrnovala lidi, na které se vztahují vládní zdravotní programy jako Medicaid nebo Medicare (ačkoli zahrnovala lidi v soukromých plánech Medicare Advantage). “To je pravděpodobně kapka v moři ve srovnání s tím, jaké je skutečné číslo.” řekl Steves.\nStudie, kterou provedla FAIR Health, nezisková organizace, která se zaměřuje na náklady na zdravotní péči a pojištění, zjistila, že u 76 procent pacientů počáteční infekce koronavirem nezpůsobila takovou nemoc, aby vyžadovala hospitalizaci. O několik měsíců později se u nich objevily příznaky, které byly diagnostikovány jako stavy po Covidu, včetně dýchacích problémů, kašle, únavy a hypertenze.\n“Vytváří to pandemii lidí, kteří nebyli hospitalizováni, ale skončili s tímto zvýšeným postižením,” řekl Dr. Paddy Ssentongo, odborný asistent epidemiologie infekčních nemocí na Penn State, který nebyl zapojen do nové studie.\nDalším pozoruhodným zjištěním bylo, že zatímco dvě třetiny pacientů měly ve svých lékařských záznamech již existující zdravotní stavy, téměř třetina ne, což je mnohem vyšší procento než Dr. Ssentongo řekl, že by to očekával. “Jsou to lidé, kteří byli zdraví a říkají: ‘Kluci, něco se mnou není v pořádku’,” řekl.\nVýzkumníci plánují pokračovat ve sledování pacientů, aby zjistili, jak dlouho jejich symptomy trvají, ale Robin Gelburd, prezident FAIR Health, řekl, že organizace se rozhodla zveřejnit údaje za první čtyři měsíce již nyní, “vzhledem k naléhavosti” problému.\nŘekla, že výzkumníci pracují na tom, aby se pokusili odpovědět na některé z otázek, které nebyly ve zprávě řešeny, včetně poskytnutí podrobností o předchozích zdravotních stavech některých pacientů, aby se pokusili zjistit, zda určité zdravotní problémy nevystavují lidi vyššímu riziku dlouhodobého onemocnění Covid.\nOrganizace také plánuje analyzovat, kolik pacientů ve studii bylo očkováno a kdy, paní. řekl Gelburd. Více než tři čtvrtiny pacientů ve studii byly infikovány v roce 2021, většina z nich v poslední polovině roku. V průměru pacienti stále pociťovali dlouhé příznaky Covid, které se kvalifikovaly pro diagnózu čtyři a půl měsíce po jejich infekci.\nZjištění naznačují potenciálně ohromující dopad dlouhého Covidu na lidi v nejlepších letech života a na společnost jako celek. Téměř 35 procent pacientů bylo ve věku 36 až 50 let, zatímco téměř jedna třetina byla ve věku 51 až 64 let a 17 procent bylo ve věku 23 až 35 let. U dětí byly také diagnostikovány post-Covid onemocnění: Téměř 4 procenta pacientů pacientů bylo 12 nebo mladších, zatímco téměř 7 procent bylo ve věku 13 až 22 let.\nŠest procent pacientů bylo ve věku 65 let a více, což je podíl, který s největší pravděpodobností odráží skutečnost, že pacienti, na které se vztahuje pravidelný program Medicare, nebyli zahrnuti do studie. Bylo mnohem pravděpodobnější, že než u mladších skupin s dlouhým Covidem měli již existující chronické zdravotní stavy.\nAnalyzované údaje o pojištění nezahrnovaly informace o rase nebo etnickém původu pacientů, uvedli vědci.\nAnalýza, kterou paní Gelburd řekl, že to bylo hodnoceno nezávislým akademickým recenzentem, ale nebylo formálně recenzováno, také vypočítalo skóre rizika pro pacienty, což je způsob, jak odhadnout, jak pravděpodobně lidé využívají zdroje zdravotní péče. Porovnáním všech pojistných událostí, které pacienti měli do 90 dnů před nakažením Covidem, se svými nároky 30 a více dnů poté, co byli infikováni, studie zjistila, že průměrné skóre rizika vzrostlo u pacientů v každé věkové skupině.\nSlečna. Gelburd a další odborníci uvedli, že výsledky naznačují, že důsledky dlouhého onemocnění Covid nejsou omezeny pouze na zvýšené výdaje na medicínu. Signalizují, „kolik lidí opouští svá zaměstnání, kolik jich má status invalidy, kolik je absence ve škole,“ řekla. řekl Gelburd. “Je to jako oblázek hozený do jezera a tyto vlnky kroužící kolem tohoto oblázku jsou soustředné kruhy dopadu.”\nProtože studie zachytila pouze soukromě pojištěnou populaci, Dr. Ssentongo řekl, že téměř jistě chápe rozsah a zátěž dlouhého Covidu, zejména proto, že nízkopříjmové komunity byly neúměrně zasaženy virem a často mají horší přístup ke zdravotní péči. “Myslím, že by to mohlo být ještě horší, kdybychom přidali populaci Medicaidů a všechny tyto další lidi, kteří by byli postrádáni,” uvedl v datech studie.\nŠedesát procent pacientů s post-Covid diagnózou byly ženy, uvedla studie ve srovnání s 54 procenty pacientů s Covid celkově v databázi FAIR Health. V nejstarší a nejmladší věkové skupině však bylo zhruba tolik mužů jako žen.\n“Myslím, že v tomto stavu převažuje ženská převaha,” řekl Dr. Steves řekl a dodal, že důvody mohou zahrnovat rozdíly v biologických faktorech, díky kterým jsou ženy náchylnější k autoimunitním onemocněním.\nPojistná plnění ukázala, že téměř jedna čtvrtina pacientů po Covidu měla respirační příznaky, téměř jedna pětina měla kašel a 17 procentům byla diagnostikována malátnost a únava, což je dalekosáhlá kategorie, která může zahrnovat problémy jako mozková mlha a vyčerpání. který se zhoršuje po fyzické nebo duševní aktivitě. Mezi další běžné problémy patřily abnormální srdeční tep a poruchy spánku.\nGeneralizovaná úzkostná porucha byla častější u 23- až 35letých než u jiných věkových skupin, jak uvádí studie, zatímco hypertenze byla častější u nejstarších pacientů.\nV loňském roce společnost FAIR Health vydala a studie sledování záznamů o pojištění téměř dvou milionů lidí, kteří se nakazili Covidem, což zjistilo, že měsíc nebo déle po jejich infekci je téměř jedna čtvrtina z nich – 23 procent – hledal lékařské ošetření pro nové stavy.\nNová studie se pokusila zjistit, jak časté byly určité symptomy předtím, než se pacienti nakazili, ve srovnání s obdobím, kdy u stejných pacientů byly diagnostikovány post-Covid stavy. Zjistilo se, že některé typicky neobvyklé zdravotní problémy se mnohem pravděpodobněji objevily během dlouhého Covidu. Například svalové problémy se vyskytovaly 11krát častěji u pacientů s dlouhým Covidem, plicní embolie se vyskytovaly 2,6krát častěji a určité typy poruch souvisejících s mozkem se vyskytovaly dvakrát častěji, uvádí studie.\nStejně jako předchozí studie zpráva zjistila, že pokud pacienti potřebovali hospitalizaci kvůli své počáteční infekci, byli vystaveni vyššímu riziku dlouhodobých příznaků než pacienti, kteří nebyli hospitalizováni. Zpráva dospěla k tomuto závěru, protože asi 24 procent pacientů s diagnostikovaným post-Covidovým stavem bylo hospitalizováno – více z nich muži než ženy – zatímco pouze asi 8 procent všech pacientů s koronavirem potřebovalo hospitalizaci.\nPřesto, protože velká většina lidí nemusí být kvůli své infekci hospitalizována, lékařští experti uvedli, že tato a další studie naznačují, že mnoho lidí s mírným nebo středně těžkým počátečním onemocněním skončí s přetrvávajícími příznaky nebo novými zdravotními problémy po Covidu.\nSlečna. Gelburd a lékařští experti uvedli, že jak se lékaři blíže seznamují s kódem U09.9, mohou jej používat za jiných okolností než v prvních čtyřech měsících.\nVzhledem k pravděpodobnému rozsahu dlouhého Covidu, Dr. Ssentongo řekl, že očekává, že v budoucnu se lékaři budou pacientů ptát, zda jim někdy byly diagnostikovány post-Covid stavy, stejně jako se lékaři ptají na jiné předchozí zdravotní problémy, aby mohli pacienty vhodně léčit.\n“Post-Covid syndrom se v budoucnu stane možná jednou z nejběžnějších již existujících komorbidit,” řekl.\nByly to pohyby, které James Jones neudělal, které stály Suns v po sobě jdoucích sezónách


Archiv štítku "náklaďák" | Black | Café Time – Šokující videa\nHrozivá nehoda motorky a náklaďáku\nPublikováno Úterý, 1 února, 2011 v 16.29.\nJízda na motorce není nikdy bezpečná. V Thajsku to platí dvojnásob. Motorkář si natáčel svojí jízdu a nevěděl že si natočí střet s náklaďákem. Rychle jedoucí náklaďák nezvládl zatáčku a trefil přímo do motorkáře. Jak to s ním dopadlo si můžeme leda tak představit. Nehoda motorky a náklaďáku v Thajsku.\nHladový řidič řádil s náklaďákem\nPublikováno Pátek, 15 srpna, 2008 v 8.39.\nHladový řidič s pronajatým náklaďákem zdemoloval kus střechy ve svém fast foodu. Podívejte se na vtipnou nehodu.\nKolo od náklaďáku zdemolovalo auto na parkovišti\nPublikováno Neděle, 22 června, 2008 v 10.00.\nPodívejte se na kuriózní nehodu, která se stala na parkovišti. Muži nevěřili vlastním očím. Kolo od náklaďáku se z ničeho nic přiřítilo a skončilo v jednom ze zaparkovaných aut.\nVýbuch náklaďáku na dálnici\nPublikováno Úterý, 8 dubna, 2008 v 10.57.\nSantiago de Compostela, Španělsko, nákladní auto vzplanulo na dálnici a následně explodovalo. Amatérské záběry.\nŘidič náklaďáku spadl se srázu\nPublikováno Sobota, 17 listopadu, 2007 v 8.32.\nŘidič náklaďáku spadl ze srázu vstříc smrti. Řidič nezvládl řízení a skončil na okraji obrovského srázu. Zřejmě si myslel, že hroznou situaci zvládne tak se pokusil z náklaďákem vyjet zpět na silnici. Bohužel náklaďák nabral opačný směr a to přímo do rokle. Řidič náklaďáku měl raději vystoupit a nechat to být takhle to vypadá jako práce Afgánců záchranářů v starším videu.


Univerzalismus jenom pro někoho | | A2 – neklid na kulturní frontě\nNevelkou poslední publikaci Immanuela Wallersteina tvoří čtyři eseje se značným záběrem. Známý historik a sociolog, zahrnovaný nejčastěji do škatulky „neomarxista“, se zde vyrovnává s různými způsoby, jakými mocní ve světovém systému od 16. století po současnost vydávali hodnoty ospravedlňující jejich panství za hodnoty univerzální. Jaké koncepty jim pomáhaly uchopovat a ovládat realitu? A lze v polemice s nimi objevovat základy pro univerzalismus, který nebude „evropský“ (rozuměj západní), ale skutečně univerzální?\nBarbaři, orientálci a ti druzí\nJednou možností evropského univerzalismu je prohlášení ostatních za barbary, divochy neodpovídající základním civilizačním standardům. Takové je třeba podmanit, aby je bylo možné polidštit. Klasifikace barbara je tak nerozlučně spojena s legitimizací války proti němu a nadvlády nad ním. Wallerstein se v pojednání o barbarství a humanitární intervenci, která mu má zabránit, vrací k diskusi z poloviny 16. století. Chiapaský biskup a zastánce indiánů Bartolomé de las Casas se tehdy střetl se španělským dvorním teologem Sepúlvedou. Druhý z nich obhajoval conquistu čtyřmi argumenty: barbarským stavem indiánů, který činí Španěly nadřazenými, pohanskými zločiny, které si jednak zaslouží trest a jednak je třeba je zastavit a ochránit před nimi nevinné, a konečně šířením pravdy a správného řádu v podobě křesťanství. Stejnou argumentaci podle Wallersteina reprodukují i dnešní zastánci humanitárních intervencí – jen ony zločiny jsou posuzovány prizmatem lidských práv a nadřazený řád nepředstavuje křesťanství, ale demokracie.\nLas Casas proti této argumentaci kdysi podle Wallersteina postavil kulturní a historickou relativitu pojmu „barbar“ a rovněž přesvědčení, že skutečně odporné praktiky a chování odmítají a postihují všechny společnosti a kultury. Snaha o zabránění zločinům nemůže být argumentem pro spáchání jiných, často ještě ho rších zločinů a pro „vedlejší škody“. A křesťanství (demokracii) nelze šířit silou, ale hlásáním a příkladem. Tato argumentace představuje podle Wallersteina stále aktuální zpochybnění nároků Západu na vojenské vyjádření vlastní domnělé morální nadřazenosti.\nJestliže vůči barbarům a „selhavším státům“ bylo a je možné používat vojenské popření, v 18. století konfrontoval Západ velké říše s významnou náboženskou, kulturní a literární tradicí, které nešlo jednoduše zahrnout do škatulky „barbarství“. Západ si proto vytvořil v orientalistických vědách esencializující znalost, „vysvětlující“ dané kultury z jejich kořenů a implicitně je poměřující s normou v podobě Západu samotného, údajně jako jediného schopného vykročit z pasti vlastních tradic a přijmout soubor hodnot známých pod názvem „modernita“. Dědice si tento přístup našel v teoriích o boji civilizací. Wallerstein připomíná jejich největšího kritika, palestinského literárního vědce Edwarda Saida, a upozorňuje na to, že jeho polemika se týkala nejen falešného univerzalismu, ale i představy, že nic univerzálního neexistuje a svět je jen shluk nejrůznějších sobě rovných partikulárních částí, mezi nimiž není možné ustavit řád ani celek.\nNa nejobecnější rovině funguje nadvláda Západu prostřednictvím privilegované pozice západního pojetí vědy. Ta přitom vznikla odloučením empirického poznávání reality od normativních a estetických otázek. Zdánlivě depolitizovaná a „nehodnotící“ empirická věda přitom učinila z některých normativních soudů své nereflektované východisko. Aby věda obnovila svou relevanci a zároveň ztratila apologetický a služebný charakter, musí podle autora znovu propojit empirický výzkum s kladením normativních a politických otázek.\nOriginální i zavádějící zarámování\nWallerstein v esejích propojuje diskusi konkrétních otázek dějin politického myšlení a vědy se svou teorií světového systému, přičemž své základní teze známé z jiných prací v knize opakuje. Současný světosystém existuje podle něj od „dlouhého šestnáctého století“ (1492–1648), odlišuje se od dřívějších tím, že upřednostňuje teoreticky nekonečnou akumulaci kapitálu. V nejbližších desetiletích však dojde podle Wallersteina k jeho zásadní transformaci, přičemž tato situace výrazně zvyšuje význam jednání aktérů a dramaticky zvětšuje možnost ovlivnit budoucnost… Tyto základní teze starší Wallersteinovi čtenáři znají, pro čtenáře nové je ale bylo nutné v knize shrnout.\nOstatně právě zasazení ve světosystémové analýze je hlavním Wallersteinovým původním přínosem, v kritice orientalismu a evropské vědy jeho eseje nejsou ani první, ani nejpřesvědčivější. Nejoriginálnější je tak patrně první text – který je ovšem rovněž z celé knihy nejspornější. Zatímco v diskusi orientalismu a evropské vědy se autorovi daří překročit rozehrané dichotomie a naznačit základy pro alternativní univerzalismus oproti partikulárnímu univerzalismu evropskému, v prvním eseji zůstává u sporu mezi dobrotivým odpůrcem intervencí Las Casasem a jejich zlotřilým obhájcem Sepúlvedou. Vypůjčuje si přitom morální kapitál z kritiky hrůz španělské conquisty ke kritice humanitárních intervencí dneška, což je přinejmenším sporné, právě tak jako tvrzení vztahující se k oné debatě z 16. století, že „od té doby k uvedené debatě nikdo nic podstatného nepřidal“. Autor opomíjí velmi bohatou diskusi o intervencích mimo krajní póly, což mu umožňuje jistý morální kýč v podobě tvrzení, že „Sepúlveda nadále z krátkodobého hlediska vyhrává“, zatímco „Las Casasové tohoto světa byli odsouzeni… jako neúspěšní“. Současná levice si ovšem ve vztahu k intervencím zdaleka ne vždy dokázala udržet pozici „Las Casasů tohoto světa“ – „něco pokory v naší domýšlivosti, něco konkrétní podpory utlačovaným a pronásledovaným, jisté trvalé hledání globálního univerzalismu“. Naopak místy až příliš snadno kopíruje stanoviska mocných, jen s obráceným znaménkem, jak vidíme třeba na aktuálním postoji vůči Kosovu, kdy oprávněná kritičnost vůči jednostrannému postupu Západu přerůstá v solidaritu se srbským nacionalismem. Kritickou reflexi vývoje levicového postoje k univerzalismu ovšem v knize nenajdeme.\nJe rovněž pozoruhodné, jak autor zachází s odkazy na Aristotela. Aristotelův koncept barbara je pro dějiny Západu určující. Wallerstein jej ale zcela opominul a tím i klíčový zdroj diskuse Las Casas – Sepúlveda. Diskusi tak poněkud dehistorizoval a nadsadil.\nWallersteinova kniha je rozsahem nevelkým, ale přesto podstatným příspěvkem k důležitému, byť v českém prostředí opomíjenému tématu. Je zároveň ukázkou politicky angažované vědy – se silnými stránkami i slabinami, které z tohoto přístupu plynou.\nImmanuel Wallerstein: Evropský univerzalismus – rétorika moci. Přeložil Rudolf Převrátil. Slon, Praha 2008, 93 stran.


Azkaban vs. Polepšovna: Red Hills - 22.\nDnešní kapitolu věnuji všem, kteří minule komentovali. Dnes nebudu jmenovat, vy víte, koho se to týká. :D Jsem děsivě utahaná. Kapitola je trochu delší a překládala se opravdu těžko. **ach, tyhle scény** Ale doufám, že to stálo za to. Užijte si Dracovy pádné argumenty. XD\nObraz se za ním bezhlesně zasunul a Draco v tu chvíli litoval, že to nejsou dveře, kterými by mohl třísknout, aby vyjádřil všechen svůj hněv a cosi, co mu vířilo v žaludku a svíralo jeho útroby neviditelnou pěstí. Rozepnul si plášť a odhodil ho přes celou místnost. Absolutně se nezajímal, že se jemný a drahý materiál válí hned vedle krbu a všudypřítomný šedý popel na něm určitě zanechá špinavé stopy.\nRychle přešel k baru a nalil si sklenku koňaku, vypil ji dvěma velkými doušky, aby ji pak znovu naplnil. Opřel se lokty o stůl a svůj vzteklý pohled zabodl do láhve, která se ničím neprovinila.\nZatracený Potter si přivedl milence! Nemohl vydržet pár týdnů bez nastavování zadku a obtahování?!\nCelou svou zkurvenou dospělost to byl on sám, kdo si vybíral partnery. On dobýval a on sám pak byl odměnou, kterou milostivě obdarovával druhé. Teď byl v tomhle potrefeném svazku a snažil se, kurva, opravdu se snažil! Ani jednou se to nepokusil vyřešit jednoduše tím, že by si někoho našel. Rozhodl se, že když už se Vyvolený stal jeho manželem, náleží mu respekt. Jistě! S ohledem na to, že byli donuceni ke společné existenci, by bylo pod jeho důstojnost spustit se někde bokem! Malfoy nikdy nikomu neumožní získat třeba jen stín podezření, že není úplně šťastný a v naplněném manželství. Potenciální partner by si mohl myslet, že Draco nedostává to nejlepší a proto vyhledává dobrodružství. Nikdo neměl právo si něco takového myslet! Malfoyové jsou vždy dokonalí, jejich rodiny jsou dokonalé, jejich vztahy jsou dokonalé, jejich partneři jsou dokonalí, sakra! A protože je všechno tak bezvadné, nemají důvod hledat nové zážitky.\nSamozřejmě, že ostudné výjimky se stávaly. Znechuceně se ušklíbnul. Nicméně, výjimka není pravidlo. Nikdy nebude jako jeho otec, i kdyby měl po zbytek svého života strkat ptáka do zadku Vyvoleného.\n„Pottere ...“, zasyčel a obrátil ledový pohled k obrazu.\nJsou manželé! Nikdo nemá právo mu nasazovat parohy, znevažovat ho, a už vůbec ne zatracený Chlapec, který přežil, aby dával! Svázali se přísahou, magickou smlouvou a ...\nDraco několikrát zamrkal a jako probuzený z transu odstoupil od pultu, udělal několik nervózních kroků směrem k pohovce, kde se zarazil a zaťal prsty do měkkého čalounění. Chladný úsměv rozjasnil jeho tvář. Hněv nikdy není dobrý rádce a tentokrát dokonce způsobil, že na chvíli přestal logicky myslet. Potter ho nemohl zradit ... Dokonce ani kdyby chtěl. Přesto se však nechal objímat pod rouškou noci. Idiot, co od toho očekával? Zachtělo se mu náklonností? Zpovědi? Politování? Vyplakával se snad svému bývalému na rameno? Co když ... Co když v jeho tupé hlavě zasvitla myšlenka, že by mohl nějak obejít rituál, který je spojil?\n„Překvapení, Pottere. Není úniku, není cesty zpět.“ Osvobodil čalounění od svého drtivého stisku a zamířil k východu z místnosti. Někdo přece musel Nebelvíra poučit, že všechny cesty vedou k Dracovi.\nHarry se pomalu vracel do svých pokojů. Blížila se desátá hodina večer a chodby byly téměř prázdné. Poslední opozdilci rychlými kroky směřovali do svých ložnic. Popohnal pár otálejících a kývl na dozorujícího kentaura Ceroo, jehož kopyta dutě klapala po kamenné podlaze, a také na Parvati, která ho provázela. Když ho dívka spatřila, usmála se a vesele zamávala rukou.\nPo téměř čtyřech měsících výuky se ukázalo, že škola se opravdu nijak neliší od toho, co znali jako děti. Překvapilo je, že mládež, přestože pochází z extrémně různých prostředí, spolu nějak vychází. Zdálo se, že rozdíly se po několika týdnech stírají. Jedenáctiletí, bohatí stejně jako chudí, jsou stejně ochotní k žertíkům a mají velmi dobře vyvinutou schopnost vytvářet situace, příznivé pro porušování pravidel. Samozřejmě byly také výjimky. Některé děti držely spolu a vytvořily svou vlastní skupinu, do které nepustily nikoho, kdo nebyl z jejich prostředí. Ale dokud byly jejich výstřelky omezeny pouze na slovní napadání protivníka, učitelé zřídka zasahovali ostřeji než slovním pokáráním a strháváním bodů. Personál byl natolik mladý, že si dobře vzpomínal na vlastní konflikty, ale tím snadněji dokázali předvídat, čeho jsou schopni i ti nejproblémovější studenti.\nHarry se zastavil těsně před odbočkou, kde narazil na tři třeťáky z koleje Vody.\n„Brown, Roberts a Peterson. Proč nejsem překvapený, že vás vidím mimo kolej?“ otázal se a založil si ruce na prsou, s postojem rozzlobeného učitele.\n„Ještě není deset hodin, pane profesore“, pohlédl na něho Roberts vyplašeným pohledem.\n„Za pět minut začíná večerka“, prohlásil a sjel je zkoumavým pohledem. „Browne, mohu vědět, co tak tajnůstkářsky ukrýváte za zády?“ natáhl ruku a napnul se v očekávání.\n„Nic“, začervenal se teenager a o krok ustoupil.\n„O ... Opravdu, pane profesore, nic zajímavého tam nemám“, zavrtěl chlapec hlavou.\n„Dovolte, abych to posoudil sám.“ Harry udělal krok vpřed, jemně položil ruku na rameno studenta a jedním pohybem ho otočil o osmdesát stupňů, přičemž mu vzal z ruky hůlku. Zamračil se a pozorně si ji prohlédl. „Pokud se nepletu, vaše hůlka je z tisu. Dobře si vzpomínám, jak jste s ní nedávno podpálil závěsy, když jste se snažil seslat kouzlo. Tohle je modřín, takže ... Otázka zní: komu jste ji sebrali?!“\n„ Nikomu“, tmavovlasý chlapec sklouznul pohledem na své boty.\n„Pane Petersone, nenuťte mě, abych zjišťoval pravdu pomocí jiných prostředků“, nasadil Potter přísný obličej a ledový pohled zaměřil na druhého studenta.\n„Sharon Lindové“, Roberts uhnul pohledem na zeď a lehce zčervenal.\n„To byl takový vtípek ...“\n„Vtípek? Hůlka je nejosobnější věc kouzelníka!“ Harry byl každým okamžikem naštvanější víc a víc. „Nikdo, absolutně nikdo, nemá právo ji sebrat jejímu majiteli! Laskavě mi prozraďte, jak si myslíte, že si bez ní slečna Lindová zítra ve vyučování poradí?“\n„Stejně ji nepotřebuje“, pokrčil Brown rameny. „Nic s ní neumí, je skoro moták.“\n„Vy nejste příslušný hodnotit pokroky ostatních ve výuce. Pokud si vzpomínám, celá vaše trojice neuměla na poslední lekci seslat kouzlo Ascendio a nikdo vás kvůli tomu neurážel“, vrhnul na ně zamračený pohled. „Hůlku osobně vrátím majitelce. Všichni tři máte týden školní trest. Kolej Vody ztrácí dvacet bodů za křivdu způsobenou na spolužačce a ...“ usmál se ironicky, „dalších deset za to, že jste mimo svou kolej pět minut po povoleném čase.“\nV tiché chodbě se rozeznělo trojité nesouhlasné zasténání.\n„Ale vy jste nás zdržel, to je nespravedlivé!“\n„Stejné nespravedlivé, jako útok na spolužačku z jiné koleje. Ať už vás tu nevidím, padejte do svých pokojů!“ Potter ukázal rukou k východu z chodby a sledoval, jak se kluci pomalu vlečou směrem ke své koleji.\nBrown zastavil, otočil se a s obavami na něj podíval. „Pane profesore…“\n„V kolik hodin se máme hlásit na trest?“\n„Profesor Snape vás bude informovat na zítřejší hodině lektvarů.“ Sborový povzdech byl jedinou odpovědí. Harry se pro sebe usmál. Mistr Lektvarů stále zbudil hrůzu v řadách studentů. Je to k nevíře, ale občas se to ukázalo být velmi užitečné.\nPotter toužebně pohlédl ke schodům vedoucích k jeho komnat, potom zahnul doprava a zamířil směrem ke koleji Ohně. Zastavil se těsně před obrazem pastýřky.\n„Je profesorka Grangerová doma?“\n„Ano, mám se jí zeptat?“ Dívka se při pohledu na mladého muže půvabně začervenala.\n„Ano“, řekl a uhnul očima před zasněným pohledem strážkyně pokojů jeho kamarádky. Uctívání ze strany postav na obrazech byla poslední věc, kterou v tu chvíli potřeboval.\n„Harry?“ Hermiona se vynořila z otvoru za obrazem, upravovala si rozpuštěné vlasy a diskrétně si zapnula knoflík na širokém límci.\n„Tahle hůlka patří jedné z tvých svěřenkyň. Doufám, že ji vrátíš majitelce. Při té příležitosti ...“, odmlčel se a snažil se nahlédnout dovnitř místnosti, ale okamžitě se pohnula tak, aby mu zablokovala výhled. Zvedl koutek úst, ale snažil se úsměv skrýt. Hermiona u sebe zřejmě měla návštěvu a byl ochoten se vsadit, že její čas nezabírá nikdo jiný než Justin. „Při té příležitosti se přesvědč, jestli pánové z koleje Vody neudělali nějaké větší škody. Už ode mě dostali trest, ale radši bych se ujistil, že je všechno v pořádku.“\n„Sebrali jí hůlku?“, zírala na něho Grangerová nevěřícně. „To je neslýchané! Vsadím se, že v tom mají prsty Brown a Roberts.“\n„S velkou pomocí Petersona“, potvrdil Harry její podezření.\n„Hrozní kluci, jsou s nimi samé problémy. Nedávno zakleli dívčí toalety. Několik žaček nepřišlo na hodinu a našla je až Daphne, když při obchůzce uslyšela křik. Chudinky nemohly otevřít dveře. Byly to prvňačky a obyčejné Alohomora nedokázalo kouzlo prolomit.“\n„Můžeš si být jistá, že byli dostatečně potrestáni. Týden trestu s Netopýrem jim pomůže jako nic jiného, aby se příště zamysleli nad svými činy.“\n„Oh“, usmála se lehce Hermiona. „Poslal jsi je k Snapovi. Ví o tom?“\n„Budu ho informovat ráno u snídaně.“\n„Určitě bude nadšený“, zavrtěla dívka pobaveně a vzala si hůlku od přítele. „Rovnou ji půjdu předat majitelce.“ Posunula se tak, aby umožnila obrazu zasunout se za ní a zamířila směrem k bočnímu vchodu do koleje. „Znáš jméno té studentky?“\n„První ročník. Mohla jsem si domyslet, že se zaměří na někoho slabšího, než jsou oni. Vyřídím to hned. Děkuji a dobrou noc, Harry.“\n„Dobrou noc.“ Potter zvedl ruku a mávnul jí na rozloučenou.\nV pokoji bylo šero, ale muži to nevadilo. S úlevným povzdechem si sundal kabát a přehodil ho přes opěradlo křesla. Vzal ze stolu šálek studeného čaje, napil se a mírně se zašklebil. Stál tam víc než hodinu a teď byl příliš silný. Rozvázal kravatu, vyzul si boty a stáhnul ponožky. Rukou si prohrábl vlasy a pomalu přešel přes obývací pokoj směrem k ložnici. Odhodil košili na postel, rozepnul si kalhoty a pak zmizel za dveřmi koupelny.\n„Konečně!“ zafunělo zrcadlo, když ho uvidělo. „Visím tady celý den a nemám se na koho dívat!“\n„Nemám chuť se hádat“, obrátil Harry oči v sloup, sundal kalhoty a otočil kohoutkem ve sprše.\n„Nikdy nemáš na nic chuť. Nudím se. Od chvíle, kdy jste se ty a Adonis poštěkali, nemám se dokonce ani na koho koukat. Můj smysl pro estetiku není uspokojený.“\n„Díky, vždycky jsem věděl, že si mě ceníš“, odfrknul černovlasý mladík, zbavil se boxerek a vstoupil pod teplý proud.\n„Oh, oceňuji tě, především tvůj úžasně tvarovaný zadek. Kdybych měl ruce, určitě by mě svrběly touhou poplácat ho. Je to vážně frustrující – dívat se a nemoci se dotknout.“\n„Nebudu tvrdit, že bych toho litoval.“ Harry si nalil do dlaně šampon se silnou mátovou vůní a pomalými pohyby si začal umývat hlavu.\n„Jistě, že ne“, vyprsklo zrcadlo. „Zkus viset na zdi, kde můžeš jen vzdychat, když tě dvakrát denně míjí objekt tvých snů, a navíc nahý. Vsadím se, že po týdnu bys skončil na uzamčeném oddělení, kde bys rajtoval na koníčka a k radosti personálu nahlas sténal jeho jméno.“\n„Jsi úchyl.“ Potter si opláchnul vlasy a natáhl se pro mýdlo. Velkoryse si namydlil ruce a hrudník. „Vlastně bych tě měl zavřít někde ve sklepení, místo abych své přátele vystavoval kontaktu s tebou, protože takhle jim hrozí nevratné poškození mozku.“\n„Chtěl bych být úchyl, aspoň bych si užil. Oh, kdybych se tak mohl dotknout, poplácat ... Muž, který by se dostal do mého náručí, by byl uctívaný, velebený, zakusil by prožitky hodné bohů ...“\n„Ach, sklapni. U tebe se tak akorát podřezat“, zafučelo zrcadlo a zmlklo.\n„Co jsem komu udělal ...“ Harry si nalil další dávku mýdla na ruku a rozetřel ho po břiše. Zaklonil hlavu a na chvíli si dovolil oddechnout a zapomenout na problémy. Pohybem ruky kolem sebe umístil kouzlo soukromí, protože nechtěl, aby zrcadlo, až ho přejde truc, narušilo jeho klid.\nSprcha byla chráněna zvláštním kouzlem, které skleněné tabuli neumožňovalo okukovat koupající. Ze stěny vystupovala nízká police, na které stál šampon a další toaletní kosmetika v samodoplňujících nerozbitných lahvičkách.\nRuce muže pozvolna sklouzly dolů, prsty se dotkly slabin a hladily je jemnými pohyby. Namydlené dlaně se pomalu dotýkaly tvrdnoucího údu, lehce ho masírovaly a přiváděly do stavu stále většího vzrušení. Jedna ruka se přesunula po hrudi, zastavila se v blízkosti bradavek a jednu lehce stiskla. Z Harryho hrdla uniklo zasténání, které ale nikdo nekomentoval. Kouzlo fungovalo bezchybně. Zavzdychal hlasitěji, když prsty sklouznul na naběhlá varlata.\nLeknutím poskočil, když ucítil silné kousnutí na obnaženém krku, a byl by uklouzl na mokré podlaze, kdyby ho něčí silné ruce neuchránily od bolestivé pádu.\n„Mohl jsi požádat, sexuální frustrace přináší nepokojnou mysl.“ Zašeptání u jeho ucha způsobilo, že zamrznul v pohybu, s jednou rukou stále na svých varlatech a druhou křečovitě sevřel trubici sprchy.\n„Malfoyi.“ Chtěl zařvat, ale jeho hlas přešel do tichého zasténání, když ho blonďákovy prsty štíply do bradavky.\n„Čekal jsi někoho jiného?“ Teplý dech ovanul jeho šíji a on naklonil hlavu doleva, aby mu dal větší prostor k prozkoumání. Měl citlivý krk a nikdy neodolal, když ho někdo laskal.\n„Jak bych mohl“, zalapal po dechu, když ucítil další olíznutí.\n„No právě, nemůžeš“, zasmál se Draco zlomyslně a přesunul rty na jeho rameno.\nAch ano, Nebelvírovy slabosti už znal. Věděl, co mu přináší největší potěšení a mohl toho využít. Přejel nehty po jeho páteři a zastavil se těsně nad hýžděmi. Nabral si do dlaní mýdlo a krouživými pohyby hladil tvarované polokoule. Miloval se jich dotýkat, byly pevné, ale současně měkké a nádherně hladké. Světlejší než zbytek Potterova těla, ale tmavší než jeho vlastní aristokraticky bledé ruce.\nNechal, aby voda spláchla pěnivou substanci a odhalila olivovou pleť. Povzdechl si, když cítil, že pomalu prohrává sám se sebou, a klesl na kolena. Chvíli obdivovat výhled, který měl právě přímo před očima, stále hnětl pružné půlky a kousek po kousku je rozevíral, díky čemuž se Potterův vstup objevil ideálně přímo před jeho obličejem. Pomalu přejel prstem přes střed a nehtem zachytil o prstenec pevně sevřených svalů, čímž vyvolal tiché zasténání jejich majitele. Dal si mentální facku, v duchu si vynadal za svou vlastní slabost, a přisunul se blíž, aby jazykem jemně potrápil to, co ho tolik pokoušelo.\n„Malfoyi!“ Harry sebou trhnul dopředu a ze rtů mu uniklo, ani ne tak zasténání v protestu, jako spíš povzbudivé vyjeknutí.\n„Nehýbej se“, popadl blonďák silněji milencovy boky a jazykem kreslil kroužky kolem jeho vstupu. Cítil opojnou vůni máty a santalového dřeva. Voda stále stékala po Nebelvírově těle, tak si ho mírně přitáhl, aby nezaplavovala jeho vlastní ústa. Dlaněmi hladil hýždě, zatímco pomalu vsouval jazyk do stále uvolněnějšího vstupu. Potter, rukama opřený o hladké kachličky, už teď sténal nahlas. Draco zavrčel uspokojením, když muž silněji vyšpulil svůj zadek a vystavil tak svůj, od slin a vody mokrý otvor. Merline, chtěl ho přefiknout teď hned a nehrát si na jemnou předehru. Ale to by zničilo jeho plány. Musel ho přivést až na vrchol, na hranici šílenství. Chtěl, aby ho Vyvolený prosil …\nStrčil prst do úst, chvíli ho sál a pak ho pomalu zasunul mezi již uvolněné svaly. Kousal kůži pravé hýždě a naslouchal hlasu svého milence, vrnícího potěšením. Ach ano, svíral se kolem něho opravdu povzbudivě. Cítil, jak jeho vlastní penis cuká a roní lesklé kapky. Opravdu příliš dlouho si to potěšení odpíral. Bříškem prstu pohladil hedvábný vnitřek a vzdychal při tom stejně nahlas jako černovlasý mladík. Chvíli se bavil tím, že klouzal prstem dovnitř a ven, přidal druhý a silněji zatlačil na nejvnímavější a nejvíce citlivé místo. Harry zasténal něco nesrozumitelného, trhnul boky vpřed a pak zatlačil zpět a sám se silněji nabodl na prsty, které mu působily rozkoš.\nDraco mu tu zábavu dovolil, ale nestačilo mu to. Ignoroval protesty Nebelvíra, vyklouzl rukou z jeho hýždí a otočil ho k sobě. Zvedl hlavu a zadíval se do Harryho tváře, zrůzněné potěšením. Mladíkův pohled byl teď trochu zamlžený a on sám vypadal, jako by celé jeho tělo křičelo o tvrdé a hluboké opíchání. Jo, přesně o tohle mu šlo.\nChvíli se měřili pohledem, po čemž blonďák, bez přerušení očního kontaktu, přiblížil hlavu do mladíkova rozkroku a jemně skousnul jedno z jeho varlat. Harry zalapal po dechu a zavřel oči, ale Malfoy stále sledoval hru emocí na jeho tváři.\nPomalým lízáním hladil napnutou kůži, sál a vtahoval do úst tělo, prahnoucí po laskání. Rukama přejížděl po mužově břiše, přesunul je směrem nahoru a jemně štípal citlivé bradavky.\nPomalu se v něžnostech sám ztrácel. Jazykem přejížděl po délce napnutého penisu, dotykem si značil každou viditelnou žilku, až se dostal na samotný vrcholek. Bylo to opravdu úžasné, jak chuť, tak i vůně milence, ho dokázaly omámit. Jako odměnu za hlasitější sténání ho celého ponořil do tepla svých úst, jeho hlava se rytmicky pohybovala dopředu a zpět. Sakra, takhle to měl rád. Miloval, když mohl kouřit a současně pozorovat výraz Potterova obličeje. V jeho tváři se dalo číst jako v otevřené knize. Byl teď tak otevřený, obnažený víc než kdy jindy, byl v úplně jiném světě a naprosto ztratil kontakt s realitou. Existovalo jen tady a teď. Harry patřil jenom jemu.\nZhluboka sál, rty pevně sevřené kolem milencova penisu. Ruku vložil mezi jeho stehna, aby je roztáhnul. Prstem pronikl do mokré štěrbiny, okamžitě přitlačil na citlivý nervový pletenec a současně silněji přitisknul jazyk k mužství.\nHarry se otřásl a chraplavě zasténal, ale současně se snažil uniknout jeho doteku a odtlačit Dracovu hlavu od svého rozkroku. Cítil, že už dlouho nevydrží. Všechno to bylo příliš intenzivní, příliš ... dobré. Jeho stehna začala škubat v prvním záchvatu blížící se rozkoše. Chtěl vycouvat, odstrčit mladíka od sebe, ale ten jen pevněji přitiskl ústa k jeho rozkroku a rychleji pohyboval prsty. Harry něco hrdelně zakřičel, zvrátil hlavu a tvrdě narazil do zdi. Místo bolesti cítil, jak se mu zatmívá před očima a někde na hranici mezi stehny a podbřiškem se hromadilo chvění, která stoupalo ke svobodě. Opřel si ruce o Zmijozelova ramena a pevně zaťal prsty. Později tam asi budou modřiny, ale teď se tím netrápil. Otřásl jím obrovský, ohromující orgasmus. S přiškrceným výkřikem se udělal přímo do Malfoyových úst, který jen silně držel jeho boky a ani na moment ho nepustil z pusy. Bylo to ... Merline, bylo to lepší než chuť máslového ležáku, který pamatoval z dětství. To převyšovalo úplně vše a dal by za to všechno. Pomalu uvolnil sevření na Dracově kůži, opřel se o zeď a ztěžka dýchal.\n„Řekni, jak moc je ti dobře“, tichý hlas ho vytrhnul ze světa snů a donutil ho otevřít oči, kde přímo před sebou spatřil Dracovu tvář. Mužova ruka obepínala jeho měknoucí úd a azurový pohled se na něho upíral s nebývalou intenzitou. „Řekni, Pottere ...“\n„Řekni, jak moc miluješ, když jsem se tě dotýkám, jak můj jazyk klouže po tvém penisu, když se ponoří do tepla mých úst.“\n„Řekni jak toužíš, abych do tebe vniknul a bral si tě tvrdě až do konce, tak abys to cítil každým nervem, každou částečkou svého těla.“\n„Ach ano, ano, Harry, a teď to udělej pro mě.“\nPotter se cítil úplně omámený milencovými slovy, jako v transu naklonil tvář, aby dosáhl políbení, ale Draco se odtáhl a díval se na něj s očekáváním.\n„Udělej to, Harry.“\nA Harry to udělal. Pomalu klesl na kolena, aniž by odtrhnul pohled od těch nestydatě modrých očí a ponořil se do chuti a vůně Malfoye. Zůstal hluchý k vlastním touhám a také k tomu, jak si ještě před několika hodinami přísahal, že po tom, co se mezi nimi minule stalo, by měl být chladný, rezervovaný, a neodpustit mu tak snadno. Jenomže právě teď jediné místo, kde chtěl být, bylo právě tady, na kolenou, před hrdě stojícím Zmijozelem, s jeho údem v ústech. Libovat si v tom, jak nádherně se cuká a napíná mezi jeho zuby. Pít slané kapky a opájet se jeho hladkostí a dokonalostí.\nDraco hleděl na Nebelvíra zpod přivřených víček a nemohl se zbavit myšlenky, že to je přesně TO. Přesně tady má Potter být, na kolenou, před ním a nikým jiným. Vyvolený, Zlatý chlapec, ikona kouzelnického světa, aby potěšil jeho - Malfoye. Tak dokonalý, tak otevřený a tak lahodně nestoudný. Nebyl schopen pochopit, proč si to tak dlouho odpíral. Vztah bez sexu je jako víno bez hroznů, nechutnal, postrádal intenzitu, aroma, chuť.\nVklouzl prsty do Potterových tmavých, mokrých vlasů a sevřel je až na hranici bolesti, aby mu vnutil pro sebe ideální rytmus. Měl chuť zaklonil hlavu a poddat se tomu intenzivnímu prožitku, ale nemohl odtrhnout oči od nefritového pohledu, kterým ho obdařil Vyvolený. Jeho mužství mizející v Harryho ústech, výraz tváře Zlatého chlapce, nyní už muže, to všechno mu přinášelo nádhernou bezmoc, touhu vzdát se, odsunout od sebe všechny myšlenky a plány. Chtěl cítit, stát se samotným prožitkem, koncentrovat se na to chvění, proudění, které se každým olíznutím hromadilo v podbřišku.\nPotter odklonil hlavu a vypustil z úst kluzký a mokrý Malfoyův penis. Teď intenzivně laskal jeho varlata a jeho ruka se pohybovala po nerovnostech mužství. Cítil jak vibruje pod jeho prsty, napíná se a stává se stále těžší a tvrdší. Postrádal to, chybělo mu to jako ďas a měl někde, že s ním Draco naposledy zacházel tak účelově a vlastně ho využil. Dnes mu to vynahradil dvojnásobně, když mu umožnil ho hýčkat a jeho samotného laskal až na hranice šílenství. Cítil, jak mu Malfoyovy prsty svírají vlasy, ale bolest, kterou cítil, jen znásobila prožitek. Merline! Chtěl ho tak moc, že to až zavánělo posedlostí.\nDraco lehce zatahal za mokré prameny a Harry poslušně vstal. Ano, přesně tak. Byl v jeho rukou jako dokonale vyladěné housle. Každé rozezenění struny vyvolalo požadovanou reakci. Mohl na něm hrát dle libosti a on by se poddal jeho melodii. Byl dokonalý dirigent, vedl ho a nedovolil, aby se do jejich společné hudby vloudil jakýkoli nesoulad. Byl mistr a Potter - nedílná součást jeho vlastní symfonie.\n„Chci tě“, zavrněl mu přímo do úst. „Tady a teď.“\nPřitáhl si ho blíž, ponořil se do měkkosti rtů, které se poslušně pootevřely pod tlakem jeho jazyka. Vyvolený polibek vrátil, přilnul k němu a otíral se o jeho povzbuzené tělo. Okusoval jeho rty, sál jeho jazyk a laskal hladké patro. Jednou jemně, skoro něžně, podruhé tvrdě a brutálně, téměř zneužíval jemná ústa.\nVoda stékala po jejich rozpálených tělech a zanechávala lesklé cestičky na kůži. Draco objal černovlasého mladíka kolem krku a přitáhl si ho blíž a silněji se přisál k jeho poddajným rtům. Ano, Potter byl v jeho rukou jako hlína, poddajný a … – Udeřil zády o mokré dlaždice, jak ho na ně Harry přitlačil a přitiskl celým tělem. - … unikající sochaři mezi prsty, nepředvídatelný. Blonďák mimoděk obtočil jednu nohu kolem jeho boků, aby zvýšil intenzitu pocitů. Ano, přesně tak, ještě nikdy to nebylo tak dobré, ještě nikdy se necítil tak odtržený od všeho, kromě touhy spojit s tím jedním a jediným mužem. Harryho penis se začal pomalu probouzet, cítil jak mu tlačí na jeho podbřišek. Hlasitě zasténal, když se jejich penisy o sebe otřely v neuspěchaném pohlazení.\nPolibek se stal hlubší a víc chaotický. Harry chtěl ovládat, ale Malfoy mu nemínil ustupovat. Jazyky se proplétaly v závratném tanci, stejně jako jejich penisy, vybuzené až na hranici možností, klouzající po kůži a ronící těžké kapky. Draco už nevěděl, kdo vede, kde je nahoře a kde dole. Jediné, čím si byl jistý, bylo to, že pokud hned něco neudělá, tak v náručí Nebelvíra exploduje. Z posledních sil ho odstrčil a vyměnil jejich pozice, takže se Potter přitiskl ke zdi a opřel si tvář o zamlžené dlaždice.\n„Řekni, že chceš, abych si tě teď vzal.“ Draco vklouzl prsty do vlhkého nitra a současně olizoval napjatou kůži na krku. Potter reagoval zasténáním a víc vystrčil hýždě. „Řekni to a já udělám všechno, co chceš.“ Pohnul rukou a pevně přitiskl citlivou prostatu. Harry něco nesrozumitelně zasyčel, divoce se vzepřel a vášnivě vrtěl boky, jakkoli blíž, jakkoli víc cítit tu úžasnou ruku, která mu způsobila tolik potěšením. „Řekni to, řekni: Malfoyi, prosím tě, chci, abys mě ošukal, chci to víc než cokoliv na světě.“\n„Udělej to konečně“, Nebelvír už téměř křičel.\n„Řekni to! Popros a dám ti, po čem jen zatoužíš.“\n„Přestaň, Malfoyi, a konečně to udělej!“ zavrčel Harry, víc roztáhnul stehna a doslova se sám vyplnil jeho prsty.\nDraco vyjmul ruku, čímž vyvolal výkřik protestu a celým tělem se přitiskl k jeho zádům. Omotal ho pažemi, hladil břicho, dráždil tvrdé bradavky, hladil napnutý úd. Jeho mužství se sugestivně třelo o zadek a zanechávalo na něm mokrou, kluzkou cestičku. Potter začal nadávat, svíjel se pod ním a trhal sebou v šíleném neuspokojení. Malfoy zaskřípal zuby, cítil, že už dlouho nevydrží. To horké, toužící tělo přímo vedle něho, tak hladové po rozkoši, tak otevřené, tak ... jeho.\n„Řekni to ... Harry ...“\n„Vem si mě konečně ... Draco ...“\nTo jméno, jeho vlastní jméno v ústech Nebelvíra způsobilo, že zapomněl na požadované prosby, zapomněl, čeho chtěl opravdu dosáhnout a k čemu směřoval. Jedním pohybem vklouzl do dychtivého nitra milence a z jejich úst se vydral výkřik jak rozkoše, tak i bolesti. Na chvíli ztuhnul a snažil se do plic nabrat vzduch, který jak se zdálo mu tím jedním tahem docela unikl. Pak se pomalu pohnul a cítil jak ho to teplé, příjemné nitro přijímá a obklopuje jako kokon. Je to tak dobré, tak intenzivní, tak hluboké. Pronikl hlouběji a pak couvnul, aby se znovu ponořil a ze svého hrdla vypustil zasténání. Rukama bloudil po Potterově těle, hladil jeho napnutá záda, masíroval citlivý krk a svými vlastními ústy si značil lesklou stezku podél páteře.\n„Řekni mi, Harry, byli ti s kýmkoli tak dobře?“ zašeptal a skousnul lalůček jeho ucha. „Dokázal někdo, aby ses cítil tak nádherně, jako by ses vznášel v oblacích a držel přitom v ruce tu nejcennější zlatonku?“\n„Draco ...“ zasténal Potter, otočil hlavu a zvrátil ji dozadu, aby si žíznivými ústy vyžádal polibek. „Nepřestávej, šukej mě.“\nAch ano, znesvěcení Nebelvírské nevinnosti, bylo to téměř jako potvrzení a Malfoy cítil, že nechce nic jiného. Potter byl jeho a jen jeho. Nic to nemohlo popřít, nic to nemohlo změnit ...\nNikdo po něm nemohl toužit víc ...\n„Dokážu, že si mě budeš navždy pamatovat a kdokoli byl v minulosti hostem ve tvé posteli, zůstane až tím druhým.“ Ta slova mu téměř působila bolest, ale cítil, že to musí říct, že to musí sebou samým vypálit do Potterovy kůže a mysli.\n„Ano! Ach, ano, Draco!“ zasténal Potter, přitiskl se hýžděmi silněji do Zmijozelova rozkroku a Malfoy netušil, jestli Zlatý chlapec potvrzuje jeho slova, nebo dává průchod potěšení, které mu trhalo tělo.\nPopadl ho za ruku, položil ji na jeho vlastní penis a pevně sevřel prsty. Opřel si ruce o Potterovy boky a prudce přirážel do náruživého vnitřku. Viděl pohyb mužovy paže, jak laskal svůj penis a následoval ho. Bylo to nad jeho síly. Zaťal zuby do Harryho ramene a snažil se potlačit výkřik, ale když orgasmus otřásl jeho bedry, zaklonil hlavu, pronikavě zasténal a uvolnil nahromaděnou slast, která horkým proudem vytryskla do těsného nitra milence. Ještě několikrát se pohnul, když viděl, jak Potterova ruka zrychluje a svaly se stahují kolem jeho pulzujícího údu. Z posledních sil se natáhnul a přikryl Harryho dlaň svou vlastní. Současně cítil, jak horké sperma zaplavilo jeho prsty a zanechalo na zdi bílé stopy, které rychle mizely v proudech vody.\nPomalu se vysunul z teplých útrob a když cítil, jak silně se mu třesou kolena, posadil se na podlaze kabiny. Voda se rozstřikovala na jeho stehnech a omývala unavené tělo. Vzhlédl a uviděl svého manžela, jak na něho zírá. S námahou poplácal kluzké dlaždice vedle sebe a Potter se s tichým povzdechem vzepřel o jeho rameno, posadil se vedle a opřel hlavu o zeď.\n„Ty nejsi normální, Malfoyi.“\n„Opravdu nelze přeceňovat nebelvírskou vděčnost“, odfrkl pobaveně.\n„Víc než měsíc jsi nepřišel a dnes ...“\n„Očekávání zvyšuje intenzitu prožitku.“\n„Seru na očekávání.“\n„Hmm ...“, usmál se spokojeně Draco. „Beru na vědomí.“\n„To doufám.“ Nefritové oči se něho upíraly s vášní.\nJeho tělem se rozlil příjemný pocit uspokojení. Opravdu to udělal. Slova a ujišťování už byly nepotřebné. Potter mu patří a nikdo a nic to nemůže změnit. Malfoy vždy dostane, co chce ... zejména, pokud to chce víc než cokoli jiného.\nAnonymní 27. ledna 2013 11:04\nFíííí, to bylo pořádně žhavý:-D Ale chlapci by si kromě toho měli občas i povídat, neuškodilo by jim to;-)\nAnonymní 27. ledna 2013 11:19\nUfff... ja som si to perfektne užívala :D Oni sú tak... je neviem ako t vyjadriť. Ďakujem za dokonalý preklad.\nSex majú tí dvaja perfektný len škoda, že sa k sebe aj cez deň nedokážu správať krajšie. Dúfam, že sa to začne meniť. Ale asi sa budú musieť hlavne porozprávať.\nSaskya 27. ledna 2013 11:37\n:-) intenzívne :D krása, len aby to začalo fungovať aj mimo postel, alebo sprchu :D\nAnonymní 27. ledna 2013 12:13\nwau, tak tohle bylo fakt úžasné, moc se těším na další dílek :)\nJutaki AiShine 27. ledna 2013 17:52\nKáťa 27. ledna 2013 18:20\nPáni, tož to byla zase jednou kapitola....Já jsem tedy natěšená na další díl...Díky a budu se těšit...\nAnonymní 27. ledna 2013 18:32\nHmm slaďunká kapitola, děkuji za ni a těším se na další :)...\nAnonymní 27. ledna 2013 19:17\nJá jsem se na tuto kapitolku tak těšila, v polštině jsem všemu nerozuměla, takže až dnes jsem si to mohla vychutnat. Ten jejich sex je tak žhavý a pokaždé je popsaný jinak, Draco je opravdu snaživý milenec.\nbacil 27. ledna 2013 20:05\nTy mně chceš zabít. První Draco žárlí. Já se děsím co provede a on takhle hezky přepadne Harryho ve sprše. Jupííí\nAnonymní 27. ledna 2013 21:22\nA to mám jít po tomhle jako spát?:D Nemožná věc:D Dokonalá kapitolka, nedivím se tvému problému v její přeložení, já bych to asi nevydýchala:D\nkali 28. ledna 2013 8:41\nUf,horká to kapitola.\nDraco zřejmně dostal svoje,ale jak dlouho jim to tak bude vyhovovat,no Harry se dal dost snadno :)\nDěkuji za kapitolu :D\nRejsek009 28. ledna 2013 17:46\nMoc dobré, přímo skvělé, ale vážně by už měli promluvit. Díky za kapitolu\nCharli 1. února 2013 23:02\n:D Teď ani jeden neví, co čekat od toho druhého, zajímavej problém :D\nTesska 25. března 2014 20:55\nAj som sa toho ich stretnutia obávala, či sa zas nebudú hádať, ale Draco má proste... :D talent na privlastňovanie - alebo skôr vytyčovanie svojho územia. Bolo to krásne :)


info, čtvrtek 21.března 2013 12:03\nzmena soupere u muzu A. Misto Uhl.Janovic je Jawa Divišov.\ninfo, úterý 19.března 2013 16:28\nFotbalové jaro se v okresních soutěžích (Okresní přebor, III. A a III. B třída mužů) o víkendu odkládá. Pondělní a úterní příval sněhu zapříčinil, že i kdyby sníh slezl z hracích ploch, tak by byla hřiště nezpůsobilá a nebo totálně na jarní část sezony zničená.\nWayne, úterý 19.března 2013 15:56\nA ví se, jak to je s ostatníma soutěžema?\nmajklD, úterý 19.března 2013 10:45\nDnešní úterní trénink A mužstva zrušen pro nepřízeň počasí, v pátek trénink bude normálně od 18:00.\ni, pondělí 18.března 2013 21:57\nv neděli se bude hrát asi ve Voticích na UMT\nmajklD, středa 13.března 2013 11:14\nAspon jsme si misto pratelacku poradne zastrileli na peknym placku za pekneho pocasi.\nhe2, pondělí 11.března 2013 21:12\nfilip, pondělí 11.března 2013 20:25\nTak nás z Poříčí zase napálili s přátelákem ,jak to má pan L .ve zvyku ,Šimáček hraje za béčko .\nmajklD, pátek 8.března 2013 08:17\nDiky Bobe za jarni hlavicku, moc pekne\nmajklD, čtvrtek 7.března 2013 13:06\nPrijd, treba se ti postesti i proverit nasi novou jednicku\nJurasek, čtvrtek 7.března 2013 11:06\nTady v Praze je nejvetsi prekazka ta kulata. Priprava je co do skakni vlaznejsi a i vysky, co si tak pamatuje jsou o pul metru nekde jinde asi si to s vama budu muset zase nekdy pripomenout


Hračky spadly do kanálu? | Od věci II\nÚvodní stránka > Ze zahraničí\t> Hračky spadly do kanálu?\n17. prosince 2016 Napsat komentář Go to comments\nKrásnou ukázkou je sledování Venezuely.\nVenezuela doslova sedí na ropě a logicky by měla být jedním z nejbohatších států světa. Jenže v ní rozhoduje prakticky o všem stát a navíc socialistický.\nNení to tak dlouho, co v zemi nebyl toaletní papír. Prý díky zlým imperialistům.\nNyní tamní socialistická vláda opět předvedla svou zvůli.\nSocialistická vláda Venezuely zkonfiskovala téměř čtyři miliony hraček největšího prodejce v zemi a hodlá je nadělit pod vánoční stromek chudým dětem. Firma Kriesel přijde o hračky proto, že porušila pravidlo o férovém oceňování výrobků, které vynucují úřady země stižené zoufalou ekonomickou situací. Informovala o tom agentura AP.\nPodle úřadu zabývajícího se dodržováním maximálních cen firma utajila část svého sortimentu, aby ji mohla před Vánoci prodávat za vyšší ceny. Kvůli tomu byli zadrženi dva členové vedení firmy a zabaveno 3,8 milionu hraček. Šéf úřadu William Contreras podle AP vzkázal firmám, že tato konfiskace je pro ně vzkazem, že si „nemohou hrát s právy Venezuelanů“.\nVláda vyhlásila, že hračky „férově“ rozdají potřebným dětem místní výbory, které mají na starost distribuci nedostatkových potravin.\nSocialisté se prostě domnívají, že je správné krást a z kradeného rozdávat. O nemorálnosti rozhodnutí snad nemůže pochybovat žádný rozumně uvažující člověk. O zločinnosti pak už vůbec nikdo. Jsem pevně přesvědčen, že s takovými socialisty je možné diskutovat jen přes hledí pušky.\nMožná si někdo řekne, že Venezuela je daleko a netýká se nás. Jenže je třeba si uvědomit, že současné vedení EU je stejně echt socialistické a kolektivistické, jako to, které krade hračky jen z pozice jakési fikce, že stát může.\nPamatujme na to, až kolem sebe uvidíme další levicové a socialistické tendence. Dokud s nimi nemusíme diskutovat přes to hledí a tvářit se, že hračky spadly do kanálu.\nPod stromeček To mě češí, že jste Těši!


Opilci na kole patřila celá silnice „Muže vyzvali k předložení dokladu totožnosti a také k podrobení se dechové zkoušce. Při té mu opakovaně naměřili hodnoty přes 2,2 promile alkoholu v dechu. Šestačtyřicetiletý cyklista s naměřenými hodnotami souhlasil a policistům uvedl, že během večera a nad ránem vypil čtyři dvanáctistupňová piva a půl litru bílého...\nPoškodil auto a ukradl brýle\nS 1,92 promile za volantem\nCo jste hasiči, co jste dělali... ....že jste nám tu hospodu shořet nechali. To by si mohli zpívat po včerejšku v Pěnčíně, kdyby hasiči z HZS Olomouckého kraje opět profesionálně nezasáhli a již během hodiny nedostali pod kontrolu požár hostince v Pěnčíně. Ve čtvrtek 2. května 2013 byl v 12:13 hodin...\nNikdo neví, kdy a kdo kradl?\nOkradl seniorku za bílého dne, ale daleko neutekl Když odpočívala na lavičce, objevil se znenadání neznámý mladík. Přisedl si, dal se s ní do řeči, choval se slušně. V okamžiku, kdy to paní vůbec nečekala, jí beze slova strhl z krku řetízek a utekl. Během krádeže paní neutrpěla žádné zranění, ale přišla o řetízek za 2 500 korun...\nPolicie vykázala agresora, útočil na bratra sekerou Včera v dopoledních a odpoledních hodinách napadl v jedné obci na Prostějovsku 28letý muž svého 65letého otce a 20 letého bratra. Nejdříve je oba dva slovně urážel, nakonec jim oběma, se sekerou v ruce, vyhrožoval zabitím a rozbitím zařízení domu. Napadení z...\nZa volant usedl, i když neměl Ze spáchání trestného činu maření výkonu úředního rozhodnutí a vykázání je podezřelý 27letý muž, kterého policisté kontrolovali v neděli krátce před devátou hodinou večer na ulici Konečné v Prostějově (na sjezdu z R/46), když řídil osobní vozidlo. Během kontroly policisté...\nNevybuchlý granát z války u Budětska! "Ve čtvrtek zavolal na linku 158 majitel pozemku v obci Budětsko. Při výkopových pracích nalezl předmět podobající se na dělostřelecký granát. Přivolaný pyrotechnik jeho domněnku potvrdil. Jednalo se o dělostřelecký granát ráže 75 mm, který pocházel z období 2. světové války,"...


Koně.....:-) - StaR HoRsE - Nearco\nÚvod » StaR HoRsE » Nearco\nV newmarketské dražbě zakoupil Frederico Tesio roku 1915 klisnu Catnip. Jeho tradicí bylo nakupovat velmi levně, ale tentokrát zaplatil ještě mnohem méně než obvykle. Klisna stála pouhých 75 guineí. Catnip se nikomu z dalších kupujících nelíbila, Tesio však měl na koně "čich", ocenil krev její americké matky Siboly, která zvítězila v One Thousand Guineas. Všemi podceňovaná klisna se Tesiovi náramně vyplatila. Dala Nasiotu, Neri di Bicci a Normellinu, vítězky jednatřiceti dostihů. Poté se narodila i Nogara, klasická vítězka čtrnácti dostihů... Nogara pak v chovu překonala i svou matku Catnip, přivedla na svět celkem devět vynikajících koní, mezi nimi také Nearca, syna šampióna anglických plemeníků Pharose.\nNearco se narodil 14. ledna 1935. Kariéru zahájil startem ve třech menších dostizích, které vyhrál s až pohrdavou lehkostí, stejně jako čtyři velké zkoušky v čele s Gran Criteriem 1937. Následujícího roku si připsal na konto úspěchů 5 dostihů, včetně italské obdoby Two Thousands Guineas, a posléze i Derby Italiano. Všechna vítězství jako kdyby mu nečinila žádné potíže, běhal bez viditelné námahy. Tesio se proto rozhodl dobýt s Nearcem slavnou Grand Prix de Paris...\nS typickou pečlivostí se rozhodl Nearca před odjezdem ještě vyzkoušet. Aby zkoušku co nejvíc zatížil, nařídil mu běžet 3000 metrů, což je plná vzdálenost Grand Prix. Od startu s ním běžel přední vytrvalec Ursone s výhodou pěti kilogramů zátěže. Nearcovy kvality měl prověřit i nejlepší italský sprinter Bistolfi, který sice nesl stejnou zátěž, ale běžel s Nearcem pouze posledních 1400 metrů. Úkol, který Tesio předepsal, se zdál nesplnitelný, proto přítomní pozorovatelé nevěřili, že by mohl Nearco uspět. Všichni však užasli, když Nearco daleko za sebou nechal Ursona a v posledních 200 metrech udolal i Bistolfiho.\nPouhý týden po tomto historickém výkonu se Nearco vydal na pouť do Paříže. Cesta se protáhla na dva dny, ale dalo by se říct že šťastné, protože několik hodin po projetí Alpami se jeden z tunelů zřítil.\nItalové získali v Nearca ještě větší důvěru poté, co druhý dostih odpoledního programu vyhrál Bistolfi, když bez námahy pokořil nejlepší francouzské sprintery. Zpráva o předchozím Nearcově tréninku s Bistolfim vykonala své a Nearco nastoupil na start Grand Prix jako favorit.\nDůvěrou sázejících v italského hřebce neotřásla ani přítomnost soupeřů mimořádně zvučných jmen. Na startu stáli Blois Roussel, vítěz Derby, Féerie, hrdinka francouzských analogií One Thousand Guineas a Oaks, Cillas a Canot, první dva z francouzského Derby, neporažená Legend of France a dvanáct dalších koní. Nearcův žokej Gubellini ocenil kvalitu soupeřů a snad právě proto poprvé a naposledy klepl Nearca bičíkem. Ten však pobídku vůbec nepotřeboval. Dávno před zatáčkou do rovinky přešel do čela, vypracoval si náskok, který snadno udržel před marně dorážejícím Canotem a Blois Rousellem.\nTesio se s Nearcem dokázal rozloučit teprve za rekordní sumu 60 000 liber. Obratem mu je vyplatil anglický bookmaker Martin Benson. A tak se Nearco stěhoval do Anglie. V anglickém chovu zaznamenal takový úspěch, že je dnes všeobecně považován za nejdůležitějšího světového plemeníka 20. století. Jako plemeníků použil světový turf víc než stovku Nearcových synů. Vnuků a pravnuků doslova tisíce. Patří k nim nespočet poválečných dostihových veličin od Secretariata, Nijinského, Northern Dancera, Seattle Slewa a Spectacular Bida v USA, přes Mill Reefa v Anglii a Lypharda ve Francii až po Lakmuse, který zářil v bývalem Československu.


DomůVšeHrajeme siStolní hryStrategické hryDino SEQUENCE - zábavná a strategická hra\nProbuďte v sobě stratéga a natřete to soupeřům ve hře Sequence . Postavte na hracím plánu dvě sekvence, což jsou nepřerušené řady 5 žetonů stejné barvy, a nakráčejte si tak pro sladké vítězství. Hra chytře kombinuje prvky strategické deskovky a nevypočitatelné náhody, která může hrát do...\nProbuďte v sobě stratéga a natřete to soupeřům ve hře Sequence. Postavte na hracím plánu dvě sekvence, což jsou nepřerušené řady 5 žetonů stejné barvy, a nakráčejte si tak pro sladké vítězství. Hra chytře kombinuje prvky strategické deskovky a nevypočitatelné náhody, která může hrát do karet jak vám, tak vašim protivníkům. Sekvence lze skládat horizontálně, vertikálně nebo úhlopříčně.\nHrát můžete jen ve dvou nebo až ve 12 lidech rozdělených do tří týmů. Proto stolní hru Sequence využijete i při větších sešlostech nebo na party s kupou přátel.\nBalení obsahuje: 1 herní plán, 104 karet Sequence, 6 informačních karet, 45 modrých žetonů, 45 zelených žetonů, 45 červených žetonů\nDětské vystřelovací košíky malé


Aktuální nabídka pokoje na prodej Týniště denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pokoje na prodej Týniště než Vás někdo předběhne.\nKategorie pokoje na prodej Týniště se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pokoje na prodej Týniště neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pokoje na prodej Týniště právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pokoje na prodej Týniště\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pokoje na prodej Týniště, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující pokoje Týniště, a to pokoje na prodej Týniště, pronájem pokoje Týniště, dražby pokojů Týniště.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej pokojů Týniště nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích pokoje Týniště, pokoje na prodej Týniště, pronájem pokoje Týniště, dražby pokojů Týniště.\nJe možné, že v lokalitě Týniště nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Týniště na prodej nebo byty na prodej Týniště. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Týniště použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Týniště případně byty Týniště.\nNehledáte pokoje na prodej Týniště ?\nPokud jste v této kategorii pokoje na prodej Týniště omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nKomerční nemovitosti k prodeji Týniště\nDalší lokality v okolí pokoje na prodej Týniště\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pokoje na prodej Týniště, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pokoje na prodej Týniště. Určitě lépe naleznete pokoje na prodej Týniště, který hledáte.