licensing — Mohu používat software GPL v komerční aplikaci\n/Mohu používat software GPL v komerční aplikaci\nMám zde 3 otázky ohledně GPL:\nPokud v mé aplikaci používám software GPL, ale nemodifikuji jej ani distribuuji, musím svou aplikaci uvolnit pod GPL?\nCo když upravím nějaký software, který moje aplikace používá. Poté musím svou aplikaci uvolnit pod GPL, nebo mohu pouze dodat upravený software za podmínek GPL.\nA co když používám software GPL, ale nemodifikuji jej, mohu jej distribuovat se svou aplikací?\nMým příkladem je, že mám rámec PHP PHP), který používám knihovnu GeSHi, abych zvýraznil nějaký výstup.\nProtože GeSHi je GPL, musí být můj rámec GPL?\nMohu modifikovat GeSHi pro konkrétní případy použití mé aplikace, pokud dodám modifikace zpět správcům GeSHi?\nMohu redistribuovat svůj rámec pomocí GeSHi?\n12. 2. 2011 Petah\nODPOVĚĎ: Vaše otázka je trochu nejednoznačná. Dva případy:\n(a) Pokud nedistribuujete svou ŽÁDOST, pak je odpověď Ne, protože jste svou distribuci nedistribuovali. Například pokud to bylo pro interní použití pouze ve vaší společnosti, pak nemáte žádnou povinnost dělat nic.\n(b) Pokud distribuujete VAŠI APLIKACI a použili jste něco jako GPL jako součást své aplikace (i když pouze propojení za běhu s knihovnou) - a to i v případě, že si neúčtujete peníze - a dokonce i když se nezměníte že GPL s/w jakýmkoli způsobem - pak MUSÍTE zpřístupnit zdroj VAŠE APLIKACE.\nZpřístupnění zdroje neznamená stahování. IT může být, že musíte obdržet písemnou žádost a odešlete fotokopii výpisu (viz komentáře: ve skutečnosti nemůžete poslat zápis. Toto bylo přehnané, abych se vyjádřil). Je dovoleno účtovat „přiměřený“ poplatek za manipulaci/kopírování. Nemůžete se však vyhnout povinnosti zpřístupnit svůj vlastní zdrojový kód.\nODPOVĚĎ: Viz výše. Pokud jste použili GPL s/w, musíte svůj zdrojový kód zpřístupnit. To zahrnuje upravený kód GPL.\nODPOVĚĎ: Viz výše. Můžete jej distribuovat (kód GPL), pokud zpřístupníte svůj zdroj.\nODPOVĚĎ: Pokud distribuujete svůj rámec, pak ANO.\nODPOVĚĎ: Můžete, pokud chcete. Nemusíš. Dalo by se to upravit, ale při distribuci aplikace jste povinni zpřístupnit váš zdroj a také zdroj pro úpravy, které jste provedli v knihovně.\nODPOVĚĎ: Můžete, pokud chcete. Pokud vaše aplikace není distribuována s kódem GPL a vy nutíte uživatele, aby si ji stáhli samostatně, aby ji využili, pak je váš případ trochu zvláštnější a může vyvolat nějaký argument, ale nakonec se pravděpodobně použije stejný princip: musíte nakonec zpřístupněte svůj zdroj.\nPokud se chcete těmto problémům vyhnout, musíte použít věci s jinou licencí nebo přinejmenším LGPL, které umožní běhové volání knihoven bez virového rozšíření podmínek GPL zpět do vašeho kódu.\nV případě pochybností potřebujete právní radu. S jakoukoli radou, kterou sem dostanete (ode mě nebo od kohokoli jiného), by se mělo zacházet poměrně opatrně. Správnou právní radu vám může poskytnout pouze právník.\n12. 2. 2011 quickly_now\nZdá se, že to velmi nesouhlasí, pokud jej používáte na webových stránkách, spíše než re-distribuci spustitelného souboru.\nMůžete kopírovat, distribuovat a upravovat software, pokud sledujete změny/data ve zdrojových souborech a udržujete změny pod GPL. Aplikaci můžete distribuovat komerčně pomocí knihovny GPL, ale musíte také zadat zdrojový kód. GPL v3 se pokouší uzavřít některé mezery v GPL v2.\nPokud distribuujete tuto knihovnu ve spustitelném souboru, musíte zveřejnit svůj zdrojový kód tak, že jej poskytnete společně s vaší distribucí nebo uvedete přístupný způsob (URL, fyzická kopie), abyste získali zdroj po dobu 3 let. Neuplatňuje se, pokud obsluhujete prostřednictvím webového portálu.\n20. 7. 2014 Maslow\nZřeknutí se odpovědnosti: Nejsem právník a nějakou dobu jsem si nečetl žádnou verzi GPL, takže tato odpověď může být právně nepřesná.\nPokud uvolníte nebo distribuujete software obsahující komponenty GPL'd (jako jsou staticky propojené knihovny), musí být váš software krytý GPL. (Toto je dojem vytvořený pro verzi 2; verze 3 se může lišit.)\nPokud vydáváte/distribuujete software pomocí knihoven LGPL, váš software nemusí být zahrnut do GPL, ale knihovny si musí LGPL ponechat.\nModifikace komponent [L] GPL'd navrhuje příspěvek zpět tvůrci/správci. Nejsem si jistý, jak to ovlivňuje licencování vašeho produktu.\n15. 2. 2015 Agi Hammerthief\nJak mohu distribuovat programy python?\ndistribuce bezdrátových aplikací pro iPhone - problém s protokolem itms-services\njak mohu získat sbt shromáždit všechny soubory jar můj kód závisí na jednom místě?\nIn-House App zmizí po instalaci\nJak vytvořit soukromý klíč pro iPhone Distribuční certifikát?\nJe možné spustit opencv (python binding) z virtualenv?\nGenerování náhodných čísel po normální distribuci v C/C++\nDva-vzorek Kolmogorov-Smirnov test v Python Scipy\nkódová chyba v kódu xcode, nenalezena identita\nJak se dostat ipa soubor z Xcode ke spuštění aplikace pro iPhone v reálném zařízení?


Pevné trny pro obrábění v hrotech | TumliKOVO:Technologie strojního obrábění kovů\n« Letmé trny pro upínání obrobků\nTrny pro frézování a hoblování zubů kuželových kol »\nObrobky se na trny nejčastěji nalisovávají na pákových lisech. Tyto trny průměru od 3 do 100 mm jsou normalizovány. Obrobky musí mít díru předběžně obrobenou v toleranci H6, H7, H8 a jejich délka smí být nejvýše 1,5D. Kuželové upínací trny mají určitou výhodu v tom, že na nich lze upínat obrobky.. s rozdílnými tolerancemi díry. Tato výhoda však zmenšuje přesnost středění, protože obrobek nedoléhá na celé upínací délce a může se tlakem nože našikmit, čímž vzniká úchylka soustřednosti vnějšího a vnitřního válcového povrchu obrobku a házení jeho čel (stranové házení). Aby se tomu poněkud zabránilo, používá se pro přesnější práci trnů s ještě menší kuželovitostí. Přesto se však hodí jen pro některý druh práce.\nTrny větších průměrů mohou být z výrobních a manipulačních důvodů třídílné, viz obr. 2. Trn se skládá z trubky 1, k níž jsou přivařena Čela trnu 2 a, 3. V čele 2 je unášecí kolík 4.\nvarianta pevného trnu pro větší průměry\nPro upínání obrobků při broušení, které mají dlouhou kalibrovanou díru (H7, H8) malého průměru, je možno použít trnu podle obr. 3. Obrobek se lehce narazí na kuželovou Část trnu (kuželovitost asi 0,05 až 0,08 mm v délce 50 mm), přičemž válcovou částí trnu je jen středěn. Takových trnů lze používat tam, kde by se obrobek při upínání šroubem mohl deformovat nebo tam, kde není nutno, aby obrobek byl na trnu silně naražen.\npevný trn pro obrobky s dlouhým otvorem\nAby přesnost trnů byla co největší, je nutno věnovat velkou péči provedení i údržbě středících důlků pro hroty. Tyto důlky jsou různého provedení, viz obr. 4. Důlky podle obr. 4a mají mazací drážky.\nstředící důlky pevných trnů\nVálcové trny pro čelní upínání\nTrny s malou kuželovitostí mají mnoho nevýhod (obtížná manipulace a malá přesnost), a proto je nutno v sériové výrobě používat trnů speciálních.\nTrnů pevných se dá ovšem použít jen pro součásti, které mají kalibrovanou díru a u nichž se nepožaduje zvlášť přesné souososti vnějšího a vnitřního (upínacího) válcového povrchu. Vnější povrch může totiž vzhledem k vnitřnímu (upínacímu) „házet“, a to až o toleranci průměru upínacího povrchu. Dále musí být čela obrobku kolmá k ose jeho díry, aby při čelním upínání maticí nenastávalo křížení, a tím i deformace trnu. Na to je nutno pamatovat hlavně tehdy, obrábí-li se na trnu současně několik obrobků, v takovém případě je nutno obě čela obrobků přebrousit na rovinné brusce nebo použít speciálních podložek.\nNejjednodušší takový trn pro obrábění několika součástí je na obr. 5. Těleso 1 trnu je z jednoho kusu; mají-li se obrábět různé součásti, mající stejný průměr upínací díry, použije se k upínání dvou podložek 2 a 3. Matice 5 je v průměru menší než upínací díra obrobku, aby se mohly (bez vyšroubování matice 5) sejmout podložky 4 a 3 a obrobky. Podložka 4 je na povrchu vroubkována a má zářez pro vysunutí s boku.\ntrn pro čelní upínání většího počtu součástí\nProtože se upínací část trnu častým používáním opotřebí a trn je nutno vyřadit, používá se často trnů podle obr. 6, jejichž upínací (střední) část 2 je na trnu 1 nalisována.\nPro společné obrábění několika součástí, které jsou buď tvarové, nebo je na nich nutno obrábět čela, se používá trnů podle obr. 7 s vložkami 2, které se vkládají mezi obrobky. Upínání je stejné jako v předchozím případě.\nrůzné varianty pevných trnů\nTrn pro upínání dlouhých obrobků, které mají na obou koncích různé kalibrované díry, je na obr. 8. Těleso 1 trnu má průměry obou vodicích částí stejné. Pro středění větší díry obrobku se použije pouzdra 2, které je suvně uloženo na vodicí části trnu. Podložka 3 a matice 4 jsou stejné jako v předchozím případě.\nNa obr. 9 je upínací trn pro dlouhý obrobek, který má kalibrovanou díru jen na jedné straně, středění obrobku je tedy provedeno na jedné straně v kalibrované části, kdežto na druhé straně (a zároveň i upínání obrobku) kuželovým pouzdrem 2 a maticí 3.\nNěkteré součásti nelze mnohdy upínat jednoduše maticí a podložkou; tehdy se použije trnu podle obr. 10. Obrobek se upíná maticí 5 přes otočnou vložku 3 a podložku 2. Vložka 3 je výkyvná na Šroubu 4.\nPodobný trn jako na obr 10., je na obrázku č. 11, používá se pro upínání tenkostěnných obrobků. Obrobek se upíná tříramennou hvězdicí 2, uloženou na čepu tělesa 1. Aby se upínací čelisti hvězdice nezamačkávaly do obrobku, mají na sobě dvěma nýty připevněny hliníkové nebo měděné vložky o. Podložka 3 a matice 4 jsou stejné jako v předcházejících případech.\ntrny pro upínání tenkostěnných obrobků\nTenkostěnné obrobky je nutno upínat velmi opatrně, aby se na trnu nedeformovaly, což by mělo nepříznivý vliv na přesnost jejich obrábění.\nNa obr. 12 je znázorněn trn, jehož se často používá pro broušení tenkostěnných obrobků v hrotech. Obrobek se na jedné straně středí tělesem 1 trnu a na druhé straně pouzdrem 3, suvně uloženým na tělese 1. Unášeč 2 má na obou stranách zářezy pro unášecí kolík, otáčením unášeče se obrobek upíná. Šroub 4 zajišťuje unášeč po upnutí obrobku.\nVálcové trny pro boční upínání\nNa obr. 13 je znázorněn upínací trn, na němž lze obrobek obrábět i čelně, což by při upnutí šroubem a maticí nebylo možné. Obrobek je suvně uložen na trnu 1, k němuž je upnut dvěma příložkami 2 pomocí matice 4, šroubu 3 a kulové podložky 5. Pružiny 6 tlačí na příložky 2. Šroubem 7 se zajišťuje upínací šroub 3 proti pootáčení.\nVálcový trn pro boční upínání\nVálcové trny pro práci na několikanožových soustruzích\nNa obr. 14 je znázorněn nejjednodušší válcový trn, kterého se používá na několikanožových soustruzích pro obrábění polotovaru čelního ozubeného kola. Obrobek se nalisuje na trn 2, který se zasune do vrtání (středící části) unášeče 1. Tento unášeč je proveden jako redukční vložka a je upnut v kuželové dutině ve vřetenu stroje. Kolík 4, naražený v trnu 2, zapadá svými konci do příslušných výřezů v unášeči 1 a unáší trn, který je s obou stran upnut hroty. Šroubem 5 je unášeč pevně držen v dutině vřetena.\nUpínací trn pro současné soustružení dvou polotovarů kuželových kol je znázorněn na obr. 15. Obrobky jsou suvně uloženy na trnu 1. Pero 4, zapadající do drážek obrobků, zachycuje hlavní řezné síly. Unášení trnu kolíkem 5 může být buď stejné jako v předchozím případě, nebo se ho může dosáhnout dvěma kolíky na unášeči našroubovaném na vřetenu stroje. Aby se dosáhlo potřebného prostoru pro soupravu nožů, je mezi obrobky distanční vložka 3.\nTrn obdobné konstrukce, určený pro současné soustružení dvou talířových kol, je na obr. 15a.\nJedno talířové kolo se středí podložkou 4 a druhé osazením na distanční vložce 3. Obrobky se upínají maticí 2 a podložkou 5. Podložky i distanční vložka jsou suvně uloženy na tělese trnu 1 a proti pootáčení zajištěny perem 6.\nAby se u velmi výkonných několikanožových soustruhů a poloautomatů co nejvíce zkrátily vedlejší časy, vybavují se tyto stroje alespoň dvěma trny, na jednom se obrábí a na druhý se během obrábění nalisovávají nebo upínají obrobky.\nSoučásti, které mají drážkové vrtání (díru) (ozubená kola pro převodovky apod.) a mají se obrábět na několikanožových soustruzích, upínají se (nalisují) často na drážkové trny. Drážky ve vrtání obrobku musí být ovšem protahované, aby se obrobek dal spolehlivě a snadno upnout. Výhodou těchto trnů je, že lze na nich obrábět obě čela obrobku současně a že se na nich dosáhne potřebné souososti vnějšího povrchu s drážkovou dírou obrobku.\nDlouhé součásti s drážkovou dírou se soustruží a brousí v přípravku viz obr. 16 upnutém mezi hroty. Obrobek je na jedné straně středěn drážkami trnu 1 a na druhé kuželovým pouzdrem 2, upíná se maticí 3. Kalené pouzdro 4 slouží jako doraz. V těchto případech mají drážky i funkci unášeče.\nHrotové trny válcové pro broušení zubů čelních kol\nNa přesnost ozubení se kladou velké požadavky, a proto je nutno, aby upnutí kola při broušení jeho zubů bylo spolehlivé, přesné a tuhé, tj. trny musí být kaleny a jeho veškeré funkční plochy i středící důlky musí být broušeny, popř. lapovány. Broušení zubů bývá obvykle u čelních kol poslední operací a je jasné, že se přitom musí dodržet určité technologické zásady, aby hotové ozubené kolo vyhovovalo všem funkčním požadavkům.\nPopíšeme si typické upínací trny, na něž se ozubená kola nalisují nebo se upevňují šrouby. Rozpínací trny a trny speciální popíšu v jiných článcích.\nNa obr. 17 je znázorněn trn pro broušení několika ozubených kol současně. K ustavení ozubených kol do stejné polohy podle přídavků na broušení se používá hrotového přípravku a profilové lišty, zapadající do zubních mezer kol. Protože v tomto případě nejsou čelní plochy obrobku broušené, mohl by se trn při jejich úchylkách deformovat, čímž by vznikly nepřesnosti v ozubení. Proto se na trn 1 nasunou dvě speciální prolomené podložky 3, které se opírají o čela kol jen v přímce, čímž se případné úchylky čel vyrovnají a trn se nemůže deformovat. Obrobky se upínají maticí 2.\nTrn pro broušení několika ozubených kol současně\nNa obr. 18 je znázorněn nejjednodušší způsob upínání, ozubené kolo se nalisuje ručním lisem na trn, který má malou kuželovitost jako normalizovaný trn. Trn je upnut mezi hroty stroje a na levém konci je unášen (srdcem).\njednoduchý trn na nalisování\nNa obr. 19 je znázorněn způsob upnutí hotově obrobeného ozubeného věnce, jehož zuby se mají brousit. Věnec se středí a upíná mezi dvěma přírubami, příruba 2 je suvně uložena na tělese trnu 1 a příruba 3 na prodlouženém náboji příruby 2. Obrobek se upíná maticí 6 podložkou 5.\nNa obr. 20 je znázorněn trn pro současné broušení zubů dvou ozubených věnců, přichycených čtyřmi až šesti šrouby 3 s maticemi 4 k přírubě pouzdra 2, které je svým kuželovým vrtáním naraženo na trnu 1.\nNa obr. 21 je trn pro broušení zubů pastorku, který je středěný 60° kuželovými plochami, a to jednak trnu 1, jednak kuželového pouzdra 2, hrany obrobku, sražené na 60°, se různě upravují, u zvlášť přesných kol se doporučuje sražení přebrousit na speciálních nebo upravených bruskách.\nOzubená kola, která mají funkční kuželovou díru (vrtání) hotově obrobenou, se upínají podle obr. 22, a to kuželovým pouzdrem 2, suvně uloženým na trnu 1, a maticí 4 s podložkou 3.\nDo této skupiny můžeme zařadit i příklad podle obr. 23. Ozubené kolo se zde upíná za hotově obrobenou vnější válcovou plochu a je suvně zasunuto v pouzdru 3, toto pouzdro je suvně uloženo na kuželovém pouzdru 2. Obrobek se nejprve upne maticí 4 přes podložku 5 mezi obě pouzdra (2 a 3), načež se celek narazí nebo nalisuje na kuželový trn 1.\nNa obr. 24 je znázorněno upnutí ozubeného pastorku, který se středí tím způsobem, že se jeho obrobená vnější válcová plocha zasune do pouzdra 1, které prakticky tvoří nástavek potřebný pro upnutí mezi hroty.\ntrny pro obrábění ozubených kol\nPro součásti s neobrobenou nebo na hrubo obrobenou dírou (bezešvé trubky, odlitky aj.) používáme kuželových trnů. Nejjednodušší takový trn je na obr. 25.\nObrobek se středí kuželovou částí trnu 1 na jedné straně a kuželovým pouzdrem 2 na druhé, které obrobek upíná maticí 3.\nPro upnutí kratších obrobků větších průměrů se používá kuželových trnů podle obr. 26. Povrchy kuželů trnu 1 i pouzdra 2 jsou rýhované, takže lze ubírat třísky velkých průřezů bez nebezpečí, že se obrobek zastaví (proklouzne). Pouzdro 2 je na trnu zajištěno perem 3. Vrcholový úhel kužele bývá 70 až 90°. Tento druh trnů je normalizován.\ntrny pevné kuželové\nPro podobné práce se používá speciálních upínacích trnů, v článku uvádím tři nejběžnější.\nNa obr. 27 je znázorněn trn německé konstrukce, který má na tělese trnu 1 dvě kuželová pouzdra 2 a 3 s výřezy; do výřezů pouzdra 2 se mohou zasunout, je-li nutno protilehlé výstupky pouzdra 3, takže na těchto trnech lze upínat obrobky o poměrně velkém rozsahu průměrů děr. Kuželové pouzdro 2 je na trnu 1 nalisováno, pouzdro 3 se při upínání posouvá maticí 4 přes podložku 5. Všechny části trnu jsou kaleny a jejich funkční plochy jsou broušeny.\nPoněvadž tenké upínací trny se závitem mají svou vodicí část tenkou (málo tuhou) a při upínání klíčem se mohou snadno deformovat, používá se trnů pro menší obrobky podle obr. 28.\nTento trn se od předešlého (obr. 27) liší tím, že jeho těleso 1 má kromě upínacích kuželových pouzder 2, 3 a 4 na své vodicí Části suvně uloženou objímku 5, která je v zadní Části rozříznutá a dá se šroubem 6 pevně zajistit na, vodicí části tělesa 1. Obrobek upínáme tak, že nejprve sejmeme části 3, 4 a 5, na to na trn nasuneme obrobek a za ním lehce části 3, 4 a, o. Šroubem 6 se zajistí objímka 5 a po upnutí celku (trnu s obrobkem) mezi hroty obráběcího stroje se maticí 4 obrobek definitivně dotáhne. Upínání na tomto trnu je podstatně rychlejší než na trnu podle obr. 27 u něhož je nutno matici s trnu nejprve seŠroubovat.\nspeciální kuželové trny\nZpůsob upnutí úzkého obrobku na trnech tohoto druhu je znázorněn na obr. 29. Aby se obrobek na trnu nezešikmil, je na kuželovém povrchu pouzdra 2 nalícován kroužek 3, který slouží jako doraz a zároveň znemožňuje našikmení obrobku při upínání. Posuvné pouzdro 4 upíná obrobek za hranu jeho díry. Tímto způsobem se často upínají i tenké (listové) řezné nástroje (např. kotoučové pily).\nObrobky s kuželovou dírou se upínají na trny podle obr. 30. Tyto trny menších průměrů bývají z jednoho kusu, kdežto trny větších průměrů lze z výrobních důvodů., provádět z několika částí, viz obr. 30.\nNa těleso 1 trnu jsou nalisovány dva kalené kuželové kotouče 2 a 3. Matice 5 upíná obrobek přes podložku 4 s výřezem. Kuželové kotouče se po nalisování na trn přebrousí na čisto.\nTrny pro obrážení zubů čelních kol\nTrny pro obrážení zubů čelních kol V sériové nebo hromadné výrobě malých ozubených kol (hlavně ...


Objednávka výstavní plochy – Prague Expo Dog TrioCACIB\nV rámci výstavy je možné zakoupit nejrůznější druhy krmení mnoha značek, chovatelské potřeby, pamlsky, hračky a výcvikové potřeby všeho druhu pro Vaše psí parťáky.\nPo uzávěrce zveřejníme seznam prodejců na této stránce.\nZávazné pokyny - příloha č.1\nCeník - příloha č.2\nUpozorňujeme, že účtované služby byly od roku 2019 navýšeny, u energií jde o nárůst o více než 35%. Dalším důvodem je prodloužení nájmu o jeden den.\nNa základě smluvních závazků nepřijímáme jakékoliv objednávky provozovatelů občerstvení.\nUzávěrka končí 30. 6. 2022.\nVzhledem k omezené kapacitě komerční plochy k pronájmu jsme přidali možnost umístění i venku mimo haly. I tak ale může dojít k situaci, kdy bude přihlašování zastaveno, například při dosažení maximální kapacity.\nV případě neuklizeného, nebo poničeného prostoru po akci bude objednateli dodatečně vyfakturován úklid (2 Kč / m2) a podle stavu pronajaté plochy po demontáži také strojní mytí podlahy (2,5 Kč / m2).\nUmístění v halách\nIlustrační fotografie uvnitř hal 3, 4, 2 a 5.\nUmístění venku vedle haly\nIlustrační fotografie venkovních ploch vedle haly 3 a 4. Jako podklad slouží betonové kostky s mezerami a malým sklonem.\nUzávěrka končí 30. 6. 2022\nVystavující firma * Název společnosti dle obchodního rejstříku. Bude zveřejněno na webu výstavy.\nFakturační adresa * Adresa dle obchodního rejstříku.\nKorespondenční adresa Na tuto adresu bude zasílán volný vjezd a informace před výstavou.\nIČ * Slouží zároveň jako variabilní symbol pro platbu.\nPlátce DPH * Ano Ne\nWeb Bude zveřejněno na webu výstavy.\nOborové členění * vyberte převažující2 Krmiva pro psy3 Minerální doplňky pro psy4 Veterinární přípravky pro psy5 Kosmetické přípravky pro psy6 Chovatelské potřeby pro psy7 Psí salony, úpravny psů8 Psí útulky, hotely, penziony, dovolená se psem9 Speciální výcvik psů10 Kynologické sportovní a výcvikové pomůcky pro psy50 Technické vybavení výběhů, zookoutků, voliér, parků51 Služby pro chovatele52 Import, export zvířat53 Veterinární ordinace, služby a asociace54 Chovatelské svazy, kluby, chovné stanice a zařízení55 Státní organizace a instituce56 Společnosti a asociace57 Poradenství pro chovatele58 Školy a učiliště59 Vybavení pro obchody chovatelských potřeb a zvířat60 Pojištění61 Literatura a časopisy62 Dárkové předměty a ostatní služby63 Jiná organizace a instituce Bude zveřejněno na webu výstavy.\nKontaktní osoba * Osoba pověřená objednavatelem.\nE-mail * Slouží pro další komunikaci, včetně zaslání faktur.\nPronájem plochy a umístění\nRegistrační poplatek v Kč Včetně 1x parkování přes den zdarma.\nUmístění * UVNITŘ v hale (1500 Kč za m2) VENKU před halou (1100 Kč za m2) Uvnitř znamená v kryté hale (u stěny, nebo v prostoru haly). Venku znamená podél hal (nezastřešeno).\nŠířka v metrech 12345678910111213141516 Minimální šířka jeden metr.\nHloubka v metrech 23456 Minimální hloubka jsou dva metry.\nPlocha v m2 celkem\nCena za pronájem v Kč Zvolte umístění plochy pro zobrazení částky.\nDruh elektrického přívodu (v hale) Bez elektrického přívoduElektro přívody 2,0 kW/230 V včetně revizeElektro přívody 3,0 kW/230 V včetně revizeElektro přívody 5,0 kW/230 V (složeno z přívodů 2 kW a 3 kW) včetně revizeElektro přívody 6,0 kW/230 V (složeno ze dvou přívodů 3 kW) včetně revizeElektro přívody 9,0 kW/400 V (16A) včetně revizeElektro přívody 15,0 kW/400 V (32A) včetně revizeElektro přívody 21,0 kW/400 V (32A) včetně revizeElektro přívody 40,0 kW/400 V (63A) včetně revizeElektro přívody 65,0 kW/400 V (100A) včetně revizeElektro přívody 80,0 kW/400 V (125A) včetně revize\nDruh elektrického přívodu (venku) Bez elektrického přívoduElektro přívody 2,0 kW/230 V včetně revizeElektro přívody 3,0 kW/230 V včetně revizeElektro přívody 5,0 kW/230 V (složeno z přívodů 2 kW a 3 kW) včetně revizeElektro přívody 6,0 kW/230 V (složeno ze dvou přívodů 3 kW) včetně revizeElektro přívody 9,0 kW/400 V (16A) včetně revizeElektro přívody 15,0 kW/400 V (32A) včetně revizeElektro přívody 21,0 kW/400 V (32A) včetně revizeElektro přívody 40,0 kW/400 V (63A) včetně revizeElektro přívody 65,0 kW/400 V (100A) včetně revizeElektro přívody 80,0 kW/400 V (125A) včetně revize\nCena za el. přívody (bez příplatku)\nProvoz el. přívodu 24h (příplatek 15%) * Ano Ne\nDalší možnosti el. přívodů\nLednicová přípojka provoz 24 hodin - pouze k již objednanému el. přívodu (samostatně nelze objednat) - jen do 400 W! (1100 Kč) Rozvaděč 400 V/32A (1500 Kč, max. 15 ks, pouze v hale) Příplatek - vrchní přívod k osvětlovací rampě nebo jakékoliv svislé svěšení přívodu na stánek z konstrukce střechy haly (800 Kč, pouze v hale) Elektrorevize expozice - na objednávku předem. (1000 Kč) Elektro - páteřní rozvody - u venkovních ploch (160 Kč za bm, bude vyfakturováno po akci)) Výměna jističe - jistič s C (D) charakteristikou (standard B) 600 Kč\nPříplatek k el. přívodům\nUpozornění Wi-Fi připojení NELZE použít v případě umístění venku.\nPřipojení k internetu (Wi-Fi / LAN) * Ano Ne Povinné zvolit jednu z možností. Wi-Fi připojení NELZE venku.\nInternet Wi-Fi pro jedno zařízení (900 Kč) Zahrnuje připojení pro jedno zařízení. Pouze v hale.\nInternet LAN bez routeru, 1x přípojka (1500 Kč) Pevné připojení kabelem pro jedno zařízení, bez routeru.\nPočet dalších internetových přípojek (Wi-Fi / LAN) * Please select an option012345\nCena za internet v Kč\nZ důvodu omezené kapacity je cena za parkování vyšší než dříve. Parkování musí být objednáno pro každé vozidlo i přívěs a to na každý výstavní den a zvlášť na noc.\nDalší parkování přes den před Vstupní halou I (150 Kč / den) * Ano Ne Součástí registrace je 1x parkování uvnitř areálu ZDARMA.\nCena za parkování přes den před VH I\nSPZ všech vozidel parkujících přes den uvnitř areálu Jedno vozidlo je přes den zdarma. Pořadatel výstavy tyto SPZ nahlašuje správě areálu - musí být uvedeno u každého vozidla, které bude parkovat UVNITŘ areálu.\nParkování přes NOC uvnitř areálu * Ano Ne Mimo veřejné parkoviště.\nParkování přes noc - počet vozidel do 3,5 tuny ( 400 Kč / noc) Parkování uvnitř areálu (mimo veřejné parkoviště).\nPočet nocí (do 3,5 tuny)\nCena za parkování přes noc (vozidla do 3,5 tuny) Noční parkování vozidel do 3,5 tuny\nParkování přes noc - počet vozidel nad 3,5 tuny (600 Kč / noc) Parkování uvnitř areálu (mimo veřejné parkoviště).\nPočet nocí (nad 3,5 tuny)\nCena za parkování přes noc (vozidla nad 3,5 tuny) Noční parkování vozidel nad 3,5 tuny\nSPZ všech vozidel parkujících přes noc Vozidla, vozejky, přívěsy. Pořadatel výstavy tyto SPZ nahlašuje správě areálu - musí být uvedeno u každého vozidla, které bude parkovat UVNITŘ areálu.\nPřípojka na vodu (4000 Kč, přívod 10/8mm, odpad 40mm) Rozbočení přívodu vody nebo odpadu (1900 Kč) Mám zájem o zálohovou fakturu\nCena a konečná ujednání\nMěna * CZK EUR\nCena celkem v Kč (bez DPH) Pro zahraniční prodejce bude vystavena faktura v EUR.\nCena celkem v Kč (s DPH)\nPřibližná cena v EUR (bez DPH) Jedná se pouze o odhad ceny. Přesná cena bude předmětem zálohové faktury po kontrole objednávky.\nEUR Payments *\nCompanies from abroad PLEASE DO NOT PAY BEFORE we contact You and send you an invoice in EUR.\nInformace pro společnosti mimo ČR, neplaťte prosím dříve, nežli Vás kontaktujeme a zašleme Vám zálohovou fakturu v EUR.\nJméno a příjmení osoby, která vyplnila formulář * Tato osoba má právo jednat jménem uvedené firmy.\nSvým podpisem potvrzuji, že zodpovídám za správnost uvedených údajů a souhlasím s jejich zpracováním pro účely této objednávky. Jsem osobou oprávněnou jednat jménem objednavatele a dále potvrzuji, že jsem seznámen(a) se zněním příloh této objednávky (pokyny viz příloha č. 1 a ceník viz příloha č. 2). Samotná dohoda nabývá platnosti dnem uhrazení na účet poskytovatele (pořadatele akce Českého kynologického svazu, z.s.).\nZde začněte s podpisem


Hotely – Kampung Semerting | Hotels.com\nHotely ve městě Kampung Semerting\nHotely – Kampung Semerting\nHledat hotely – Kampung Semerting\nZobrazit hotely ve městě Kampung Semerting na mapě\nPředstavujeme destinaci Kampung Semerting\nPředstavujeme Kampung Semerting\nPokud jste hledali cíl pro svou příští dovolenou, už nemusíte. Kampung Semerting si zaručeně oblíbíte. Ať plánujete na jednu noc nebo na celý týden, Kampung Semerting a okolí nabízí dostatek možností ubytování, ze kterých si vybere každý. Vyhledávání hotelů v destinaci Kampung Semerting vám zjednoduší online mapa na Hotels.com. Na naší mapě najdete jednotlivé čtvrti města Kampung Semerting a polohu všech hotelů, takže snadno zjistíte, jak daleko jsou od památek a zajímavostí, a podle toho můžete přizpůsobit své vyhledávání. Při výběru nejlepších nabídek hotelů ve městě Kampung Semerting se můžete spolehnout na naši záruku ceny.\nJaké typy hotelů se nacházejí v destinaci Kampung Semerting?\nV destinaci Kampung Semerting najdete nejrůznější možnosti ubytování se cenami již od 450 CZK. Na Hotels.com si můžete vybrat z 96 výhodných nabídek ubytování. U některých z nich dosahuje sleva až 51 %.\nPočet ubytovacích zařízení v destinaci Kampung Semerting a okolí podle kategorie:\n• 11 zařízení s 3 hvězdičkami od 450 CZK za noc\nKdy je vhodné navštívit Kampung Semerting?


Orchideje, tilandsie, kaktusy, sukulenty - Mamillopsis senilis - Tropické zahradnictví Choteč 91\nŽádné hodnocení. Kód: kakt-025ms Teplomilné Chladnomilné Světlo\nMenší mexický kaktus s nádherně bílým otrněním. Na sucho snáší i výraznější pokles teplot. Květe krásnými červenými květy. Květináč 5,5cm, rostliny květuschopné.


Osamělý vlk Reinhold Messner - EnviWeb.cz\nJako první zdolal Mount Everest bez kyslíku. Dnes v horách leze se svým synem, buduje horolezecké muzeum v rodném Jižním Tyrolsku a pěstuje tu jaky.\nAni v šestašedesáti neztratil nic ze své pověstné energie a umanutosti, se kterou znovu a znovu vysvětluje, jak se odehrála smrt jeho mladšího bratra Günthera na Nanga Parbat před čtyřiceti lety.\nMnichov už máme dávno za zády, projíždíme kolem cedule označující konec Garmisch-Partenkirchenu a kus před námi se zvedají strmé obrysy Alp. Je to půl roku, co jsem požádala Reinholda Messnera o rozhovor, a měsíc od doby, kdy od něj přišla kladná odpověď.\nŠpičaté vrcholy jsou schované pod sněhem, zdají se blízko a daleko zároveň. Úplně chápu, že malý Reinhold, který vyrůstal v údolí mezi nimi, měl jenom dvě možnosti: vzít je jako kulisu sedláckého života, stejně jako to dělali všichni sousedé v údolí Vilnös, nebo se vypravit vzhůru a nacházet vnitřní domov na vyšších a vyšších kopcích. "Když jsem byl malý, hory lidi nezajímaly. Alespoň u nás, ve Vilnös. Lidé o nich uvažovali jen jako zemědělci.\nDo výšky kolem dvou tisíc metrů bylo hory možné využít jako pastviny, jako zdroj sena nebo dřeva z lesa. Kdo se vypravil dál, za tuhle hranici, byl podle nich hlupák. Hlupák byl pro sedláky člověk, který neměl doma na práci nic rozumného," říká světoznámý horolezec, když později sedíme u stolu v jeho starobylém domě ve vesnici Sulden.\nZa domem je ohrada se stádem jaků, mohutná chlupatá zvířata se loudají čerstvě napadlým sněhem. Messner ukazuje na černého jaka, jednoho z největších ve stádě. "To je Slavoj, má ruské kořeny, ale přivezli jsme ho z jedné farmy v Česku. Tady je spokojený. Jaci potřebují v létě vysokou nadmořskou výšku, jinak se přehřívají a trpí. U nás, stejně jako v Tibetu, je na léto vyháníme na pastvu vysoko do hor a oni se na podzim sami vracejí, když cítí, že je čas," popisuje Messner, zatímco se brodí sněhem k ohradě, aby s rohatými jaky zapózoval fotografovi.\nNa konopném laně\nJačí farma je jedním z mnoha současných Messnerových projektů. Budování usedlosti pro něj bylo trochu návratem do dětství. Jako malý kluk se už od šesti roků musel starat o zvířata na rodinném statku, hlavně o králíky a drůbež. "V létě jsme na farmě dělali tak šest hodin denně. Už v deseti letech jsem byl zvyklý škubat drůbež pro zákazníky, co si k nám pro ni chodili. Na zabíjení slepic jsme měli s bratry vlastní metodu. Nejdřív jsme ji praštili mohutnými krejčovskými nůžkami do spánku a pak, když byla omráčená, jsme jí prořízli obě tepny. Byla to rychlá, profesionální akce," vzpomíná dnes šestašedesátiletý horal. Teprve když byla práce hotová, mohli jít kluci lézt na blízký Geislerspitzen. Na rodičích si dokonce vymohli, aby nemuseli v neděli do kostela a místo toho se svítáním vyráželi ke skalám.\nKdyž mě Messner provází po Ortles, jedné z poboček svého horského muzea, zastaví se u svazku konopného lana. "Právě s takovými jsme lezli v začátcích. Jestli by udrželo nějaký pád, to netuším. Prostě jsme to radši nezkoušeli," krčí rameny, když se ptám na nosnost režného provazu. Nějaké velké bezpečí podle něho ke klasickému alpinistickému stylu lezení, jaký vždycky propagoval, ani nepatří.\n"Tradiční lezení, tak jak jsme ho razili my, znamená přijít pod skálu a pokusit se ji vylézt na první pokus. To je tradice stará dvě stě padesát let. Dnes je trend takový, že si lezci postupně zkoušejí různé úseky cesty a nakonec ji vylezou celou a natáčejí vše na kameru. To je nová generace, která dokáže přelézt mnohem obtížnější cesty než kdysi my. Ale někteří mladí se vrací k tomu klasickému stylu. A ten já respektuji nejvíc. Tvoří ho tři věci: musí v něm být obtížnost, kterou je třeba překonat, nebezpečí, jemuž se musíte vyhnout, a potom ohrožení, tedy to, že nemáte někde poblíž záchranu. Žádný vrtulník nebo něco takového, musíte spoléhat jenom na sebe a své partnery. Pokud je poblíž někdo, kdo by se o vás postaral, kdyby něco nevyšlo, sundal vás z té skály, pak už to ohrožení, tedy jedna celá složka, chybí. Ubývá riziko, a tím i celková obtížnost. Když budu lézt sólo na osmitisícovku, nikdo neví, kde přesně jsem, se vším se musím vyrovnat sám," říká Messner s tím , že jeho syn, se kterým občas chodí lézt, je technicky mnohem lepší, než on kdy býval, a zvládne cesty vyšší obtížnosti. Na druhou stranu mu ale, stejně jako ostatním mladým lezcům, chybí dřevní zkušenosti, které Reinhold Messner sbíral od pěti roků, kdy ho otec vzal poprvé na skálu a on se učil hlavně intuitivně.\nHalucinace ze samoty\nMessner působí jako selfmademan ve všech ohledech. Je to zjevně tvrdohlavý chlap, který ví, co chce a většinou i přijde na to, jak toho dosáhnout. Spoustu věcí radši dělá sám, než aby musel spoléhat na ostatní.\n"Jít sám na vysokou horu je technicky jednodušší než jít ve dvou. Chce to jenom víc síly, protože všechno dělám sám. Něco jiného je jít sto dní sněhem přes Antarktidu, to jsem sám neudělal. I na horách jsem se musel učit být sám. Dělal jsem nějaké sólové výstupy v Alpách, potom jsem zkusil osmitisícovku a neuspěl jsem. Neuspěl jsem ani podruhé, protože jsem nedokázal být tak dlouho o samotě v obtížné a nebezpečné situaci. Naučil jsem se s tím zacházet postupně, krok za krokem."\nSamota je nejspíš i to, co bylo motorem většiny halucinací, které Mesner míval při sólových výstupech na osmitisícovky. "Slyšel jsem hlasy, ale taky to byly obrazy. Měl jsem pocit, že když se otočím, tak tam uvidím postavu. Byla tam zjevná přítomnost někoho jiného. A taky ty hlasy. S někým jsem mluvil. Ale možná byl ten druhý jenom v mé hlavě. Tyhle halucinace měly něco společného s obrovskou potřebou mít tam někoho s sebou, někoho poblíž, abych přežil."\nMessner sám říká, že kdo vydrží o samotě, vydrží i s ostatními lidmi. On sám je ale podle všeho týmový hráč jenom odsud posud. Třeba práci na svém muzeu dělí zásadně na dvě fáze. Ta první se odehrává hlavně v jeho hlavě. "Nepotřebuju a nesnesl bych nikoho, aby se podílel na koncepci, na celkové podobě těch muzeí. To je jen v mé hlavě - po ekonomické stránce, realizační i kreativní. Nesu vše na svých bedrech včetně rizika, že se to nepovede. Jakmile je muzeum hotové, předávám ho ostatním, kteří se o něj starají dál. Když je hotové, tak už mě nezajímá, naplňuje mě ten proces tvoření," popisuje způsob, jak vznikalo všech pět poboček jeho Messner Mountain Museum. Poslední, pátou, otevře v květnu na hradě Bruneck nad údolím Puster. Jeho hlavním tématem budou horské národy - nepálští Šerpové, pákistánští Hunzové nebo Walserové, kteří žijí v okolí alpského vrcholu Monte Rosa. Ve dvaceti místnostech muzea budou zmapované jejich zvyky, umění, náboženství, hudba a taky každoden ní život a způsob, jakým se národy vyrovnaly s nadmořskou výškou.\nJedním z momentů, které přivedly Messnera k tomu, aby věci dělal sám a po svém, byla smrt jeho bratra Günthera v létě roku 1970. Šestadvacetiletý Reinhold a o dva roky mladší Günther se tehdy vydali na svoji první himálajskou expedici. Cílem byla Rupálská stěna osmitisícovky Nanga Parbat, jedna z nejvyšších skalních stěn na světě vůbec. Bratři v té době měli za sebou řadu společných výstupů včetně zimního prvovýstupu severním pilířem strmého švýcarského Eigeru.\nNa tom, jaké okolnosti vedly ke Güntherově smrti, se účastníci expedice dodnes neshodli. Jisté je, že původně měl jít k vrcholu jenom Reinhold, mladší bratr se k němu neočekávaně přidal. Spolu vystoupili na vrchol Nanga Parbat po plánované trase, tedy Rupálskou stěnou. Dolů se však pustili jinou cestou, Diamírskou stěnou. Reinhold Messner tvrdí, že to bylo kvůli bratrovu vyčerpání: Günther se odmítl vrátit stejnou cestou, prý by ji nezvládl.\nBratři přenocovali o něco níž, stále ještě v zóně smrti, ve výšce necelých osm tisíc metrů. Při dalším sestupu měl Reinhold víc sil, šel napřed a hledal cestu. Günther jej vždy po čase došel. Odpoledne se však už neobjevil. Reinhold se jej pokusil najít, ale po cestě podle svých slov natrefil jen na menší, nedávno utrženou lavinu. Sestoupil níž, pak se znovu vrátil a bratra hledal. Zbytečně. O několik dní později musel matce oznámit, že Günther už se domů nevrátí. "Bylo jasné, že máma bude trpět mnohem víc než já, ztratila dítě. To je víc, než když někdo ztratí sourozence. A navíc, já jsem tam byl, věděl jsem, jak se to stalo, mohl jsem se s ním nějak vnitřně rozloučit. máma ne. Trpěla mnohem víc," říká Messner čtyřicet let po neštěstí, při kterém ztratil svého nejstaršího horolezeckého parťáka.\nVedoucí expedice na Nanga Parbat Karl Maria Herlikofer a jeden další člen výpravy jej po návratu do Evropy opakovaně obvinili, že sestup Diamírskou stěnou měl naplánovaný od začátku a že obětoval bratra svojí ambici být prvním člověkem, který na Nanga Parbat jinou cestou vystoupí a jinou z něj sestoupí. Jediný, kdo opravdu ví, jak se vše odehrálo, je sám Messner. Jeho verzi dává za pravdu šest roků starý nález těla na místě, kde tvrdil, že bratr zmizel. Genetická analýza prokázala, že je s největší pravděpodobností Güntherovo, diskuse o tom, co se v červnu 1970 skutečně stalo, ale nepřestávají. Naopak, nález těla je znovu rozdmýchal.\nKdyž přijde řeč na jeho bývalé spolulezce a spoluúčastníky expedic, už tak výrazné vrásky na Messnerově čele se ještě prohloubí: "Nikdy ve svém životě, a to jsem udělal přes sto expedic, jsem se spolulezci neměl problém během nich. Po jejich skončení ano. Nejlepší je vzít to na sebe, vše zorganizovat sám a být sám odpovědný za všechno." Sám přiznává, že s většinou svých lezeckých souputníků se dnes nijak blízce nepřátelí, s některými vede zákopovou válku přes média. To se týká hlavně účastníků nangaparbatské expedice.\nJe zjevné, že Messner má dodnes silnou potřebu vysvětlit, co se tehdy stalo. Což je koneckonců pochopitelné, vezmeme-li v úvahu, že jde o jeho bratra a pověst. S tím, jak se zvětšuje časový odstup od události, začíná ale jeho pohled být čím dál víc černo-bílý, stejně jako postavy příběhu, který Reinhold Messner vypráví. Kdo nesouhlasí s jeho verzí, je padouch, zejména pak Herlikofer. Stejně jednoznačně je podaná i zfilmovaná verze příběhu, loňský snímek režiséra Josepha Vilsmaiera, Nanga Parbat.\nUmanutě jednoznačný a naprosto protikladný výklad ale podávají i Messnerovi bývalí kolegové. Smrt Günthera Messnera zůstává dodneška jedním z nejdiskutovanějších témat moderní horolezecké historie a všichni účastníci nangaparbatské expedice na tom mají svůj podíl.\nMluvit s Reinholdem Messnerem a nedotknout se téhle smutné události je i proto skoro nemožné. Když se zeptáte na nejobtížnější výstup, bez váhání uvádí ten z roku 1970. Říká, že tak blízko smrti už nikdy potom nebyl a ani tak dlouho v natolik extrémních podmínkách.\n"K lezení na téhle úrovni vždycky patří i rodina, každý, kdo se takhle vydá, musí vědět, že může způsobit bolest lidem kolem sebe. Kdo jde vylézt na vysokou horu, musí vědět, že risk je padesát na padesát. Já před každým svým dobrodružstvím dělám závěť," říká Messner. Když vidím klidné modré oči, které na mě upírá přes stůl, v hlavě mi naskočí Herzogův dokument The Dark Glow of the Mountains. Režisér se snaží z Messnera vypáčit, jak vlastně svojí mámě řekl, že už Günthera nikdy neuvidí. Tehdy čtyřicetiletý Reinhold začne vzlykat a pak se rozbrečí naplno. Režisér jenom nechává kameru běžet. Připomínám Messnerovi tuhle sekvenci.\n"Myslím, že mě do téhle situace chtěl dostat od začátku. Zkusil to několikrát a nakonec se mu to povedlo," hodnotí horolezec pragmaticky čtvrt století starý dokument. Pocit, že se na jeho jméně a pověsti někdo snaží přiživit, vyplývá z Messnerova vyprávění častěji. Je zjevné, že je velmi osamělým mužem, který málokomu věří a málokoho si pustí blíž. Ať hovoří o lezení nebo o tom, jak mu samospráva házela klacky pod nohy při budování muzeí, vnímá sám sebe jako osamělého vlka, který bojuje za svoji pravdu.\nMuset dělat chyby\nSmrt bratra Günthera považuje Reinhold Messner za svoje největší selhání v horách. Kromě tohoto jediného říká o všech ostatních, že je rád, že je zažil. "Neúspěchy jsou v horách zásadní, nemůže se dařit pořád. Ne všechno zvládnete napoprvé. Jenom na osmitisícovkách jsem neuspěl třináctkrát. Dobrý horal se pozná nejen podle toho, že umí vítězit, ale taky, že se umí v pravou chvíli otočit na zpáteční cestu, i když ještě nebyl na vrcholu. K horám je třeba přistupovat nejenom se spoustou odvahy a tréninku, ale taky znalostí a obezřetnosti," myslí si muž, který se vracel po neúspěšném pokusu o výstup třeba z Dhaulagirí, Lho-tse, Čo Oju nebo Makalu.\nChtěl by po životě, kdy se pořád vracel k vrcholkům, v horách i umřít? Skoro vyprskne smíchy: "V horách ne. Celý život se snažím v horách přežít". Nad způsobem smrti Messner nepřemýšlí, ale ví, že chce být pohřben na kopci. Prach z jeho těla by měl prý být rozprášen u hradu Juval, kde je jedno z jeho muzeí. Na pahorku u úpatí hradu je čhorten, buddhistická stavba z kamení, do jakých se vkládaly relikvie svatých a do jakých se v časech před Buddhou ukládal prach mrtvých.\nBuddhistická a zejména tibetská religiozita je jedním z témat, která Messnera dlouhodobě zajímají, právě na Juvalu je vystavena velká část jeho sbírky tvořené tibetskými artefakty. "Několikrát jsem se setkal s dalajlamou a on ví, že pokud Tibet dostane náboženskou a kulturní autonomii, všechno, co jsem získal, do jeho země vrátím. Patří k tamní kultuře, jakkoliv je tato v současnosti v ohrožení," říká Messner s tím, že vzhledem k pravidelným cestám do Tibetu mohl Jeho Svátosti podávat zprávy o tom, jak se jeho země mění.\nV současnosti je Messner v otázce tibetské autonomie překvapivě optimistický. "Bohatí Číňané začali ve velkém sbírat tibetské umění. Dříve se prodávalo do Evropy nebo do Spojených států, dnes vše, co nebylo zničeno, kupují Číňané. Rozumím tomu tak, že někteří vlivní Číňané začínají mít respekt k tibetské kultuře. A to může být začátkem pozitivní změny. Snad je tedy malá šance, že za dvacet či třicet let začnou tito lidé tlačit na svou vládu a lobbovat ve prospěch Tibetu, aby měl takovou autonomii, jako máme třeba tady, v Jižních Tyrolech."\nKlaus je na špatné cestě\nMessner se Tibetem zabýval i během svého angažmá v Evropském parlamentu, kam byl jako poslanec zvolen v roce 1999 na kandidátce Zelených. Byl viceprezidentem tamní Skupiny pro Tibet. Na tehdejší pokusy o sjednání dialogu mezi Čínou a dalajlamou moc rád nevzpomíná, Číňané prý byli velmi striktní a jakýkoliv dialog odmítali.\nPolitika obecně není prostředí, ve kterém by se Messner cítil příliš dobře. "Politika, to je úplný opak horolezectví. V Evropském parlamentu se každý den učíte dělat kompromisy. Jinak by to nebyla demokracie. Demokracie je umění, jak se dostat dál tím, že lidi přesvědčíte o svém názoru, o tom, že takhle by něco mohlo fungovat lépe, a na konci je to vždycky kompromis. Nikdy neprosadíte svoji myšlenku proti všem ostatním sedmi stům poslanců. Když vystupujete na osmitisícovku, tak je rozhodování naopak jenom a jenom na vás. Jde jen pár lidí a rozhodujeme, jaké jsou mantinely, sami je nastavujeme. Kam půjdeme, jak půjdeme. Zda dopředu, zda zpět. Máme veškerou zodpovědnost. Jsou to dva zcela odlišné světy, pokud jde o princip fungování," srovnává Messner horolezectví a pět let, která strávil jako europoslanec.\nNa politice na druhou stranu oceňuje možnost využít svůj hlas, zapojit se do diskuse a prosazovat svoje ideály. V jeho případě jde především o ekologický přístup ke krajině a evropské a prounijní myšlení. V obou ohledech je protikladem Václava Klause. "Jeho cesta není dobrá. Ale já v českém parlamentu nemám ani jeden hlas, takže na něj, bohužel, nemám žádný vliv," zakření se, když se zeptám na českého prezidenta, který je Messnerovým vrstevníkem. Z českých politiků si vzpomene ještě na Pavla Béma. "Prý neobhájil primátorské křeslo. Je z něj poslanec? Takže zůstává v politice. To se stává. Prý taky lezl po horách," uzavírá krátký exkurz do české politiky, ale za chvíli už se do Česka v debatě zase vracíme: to, když se řeč stočí zpátky k jakům. Chvíli rozebíráme situaci českých a slovenských zemědělců, Messner má o obou zemích slušný přehled, a to nejen pokud jde o politiku. Sám je zastáncem zemědělství kombinovaného s turistikou, jaké uvádí do praxe on i řada jeho sousedů v Jižním Tyrolsku. Jeho hospodářství v Suldenu je soběstačné díky restauraci specializované na speciality z jačího masa.\nI když na farmu jezdí rád, teď ji pronajal lidem, s nimiž má jednoduchou dohodu: až pronájem skončí, vrátí mu stejné množství jaků, jako bylo na začátku. Farmaření teď není pro Messnera aktuálním tématem. Dotahuje svoje páté muzeum a hlavně přemýšlí, co má přijít po něm. Podle všeho už je rozhodnutý. "Až muzea dokončím, chtěl bych produkovat filmy. Ne nějaká kašírovaná rádobydobrodružství. Chci vyprávět příběhy. To vlastně dělám už ve svých muzeích. Filmy budou nový způsob," loučí se Messner a odchází do svého domu opravit vodu. Letos byly tuhé mrazy už v prosinci, potrubí to špatně snáší.\nReinhold Messner v datech\nGünther a Reinhold Messnerovi se vydávají na svoji první himálajskou expedici. Rupálskou stěnou společně vystoupí k vrcholu, Günther se ztrácí při sestupu a umírá.\nMount Everest je poprvé zdolán bez kyslíku, což je výkon, který lékaři považovali za nemožný pro lidské tělo. O dva roky později Everest zdolává jako první sólově alpským stylem.\nMessner vystoupal na Makalu a Lhotse, dvě poslední osmitisícovky, které mu zbývaly, aby se stal prvním člověkem na světě, který stanul na vrcholu všech čtrnácti osmitisícových hor.\nPřechází spolu s Arvedem Fuchsem Antarktidu přes jižní pól. Bez psů a techniky zdolávají vzdálenost 2800 km. O tři roky později s bratrem Hubertem diagonálně přechází Grónsko.\nV květnu otevře pátou a poslední pobočku svého Messner Mountain Museum. Expozice na hradě Bruneck bude věnována horským národům.\n(* 17. 9. 1944)\nJihotyrolského horolezce z údolí Vilnös na skály poprvé vzal otec, to bylo Reinholdovi pět let. Během následujících dvaceti let vylezl spolu s bratrem Güntherem desítky skalních i ledovcových cest. S Güntherem se v roce 1970 vydal na svou první himálajskou expedici, při sestupu z osmitisícového Nanga Parbat jeho mladší bratr zahynul. Během roku 1986 vystoupil Reinhold Messner na vrchol Makalu a Lhotse a stal se tak prvním člověkem, který zdolal všech čtrnáct osmitisícovek. V následujících letech přešel Grónsko, Antarktidu či poušť Gobi. Messner se stal inspirací pro několik generací horolezců včetně těch českých. Dnes se věnuje budování poslední pobočky svého horského Messner Mountain Museum, vlastní jačí farmu a chystá se produkovat vlastní filmy.\nSpolečnou vášní Reinholda Messnera a redaktorky Víkendu Petry Pospěchové jsou jaci. Oba se s velebnými rohatými zvířaty potkali v Himálajích, oba pili slaný čaj s jačím máslem a obdivovali intuici, s jakou se jaci po velehorách pohybují.\nKdyž společně stáli u ohrady s Messnerovým jačím stádem, zeptala se Petra, jestli mají jednotlivá zvířata jména. "Tohle je Tom," ukázal horolezec na statného bílého samce. "A ti ostatní, to je prostě guláš." A pak se ukázalo, že guláš bude časem i z Toma. Na pozici alfa samce ho v Messnerově stádě nahradí černý Slavoj přivezený z Česka.


28. 11. 2014 České ženy jsou vnímavější k vůním a muži o tom vědí\nÚterý, 10 Březen 2015 19:49\nSedm z deseti českých mužů si myslí, že ženy vnímají vůně citlivěji. Dospěli k tomu odborníci z AROMA&THERAPY by Stephen Cordina, když srovnávali ve výzkumu čichové vjemy českých mužů a žen. Muži nejspíše netuší, že ženy k tomu mají předpoklady už od pravěku. Zatímco muži lovili, ženy byly sběračkami. Odlišit jedlou bobuli od jedovaté jim pomáhal právě čich. I proto si v moderní době oblíbily aromaterapii.\nKdyž posuzujeme citlivost nosu, ženy tedy vedou. Tuto skutečnost ověřila nová značka přírodní kosmetiky na vzorku české populace, který obsahoval stejný počet žen a mužů. Na otázku, zda ženy vnímají vůně citlivěji, než muži, odpovědělo stejné množství respondentů obou pohlaví.\nČeské ženy svému čichu věří, 66 % z nich si myslí, že jej má žena citlivější, než muž. Muži v 70 % uznávají, že ženy rozliší vůně lépe. Překvapivá pak není odpověď žen na to, zda vůni v přítomnosti svého muže vybírají ony nebo partner. Podle žen rozhodnou v 87 % ony samy. „Výzkum nám potvrdil to, co známe z praxe. Ženy jsou na vůně citlivější a více vnímají její pozitivní účinky na psychiku,“ říká Ivan Gašpárek, distributor přírodních produktů ze středomoří AROMA&THERAPY by Stephen Cordina.\nPouze 3% z dotazovaných žen uvedlo, že jim příjemná vůně nezvedne náladu. Celé 4/5 všech oslovených žen si myslí, že aromaterapie má pozitivní účinek na psychiku. Oproti tomu čeští muži na vůni tolik nesázejí, nicméně v její pozitivní účinky přesto věří více než polovina z nich.\nŽeny se dále v průzkumu jasně vyslovily, že preferují přírodní kosmetiku. Na ústupu jsou produkty ovoněné umělými aromaty, trendem je jednoduchost a ekologická řešení. Na to sází i středomořské výrobky z Malty. Revoluční produkt masážního balzámu, který je rozehříván v přírodní aroma-svíčce, obstojí u žen jemnou vůní, ale hlavně svou multifunkčností. „Svíčky jsou ručně vyráběné a obsahují pouze čistě přírodní složky, zatímco svíčky drtivé většiny ostatních výrobců obsahují syntetické látky. Díky sójovému vosku a čistým esenciálním olejům můžete rozehřátý vosk bezpečně aplikovat na pokožku jako zjemňující a zklidňující balzám. Vosk se rozehřívá už při nízké teplotě, takže při použití nepálí. Terapeutické účinky esenciálních olejů jsou tak ještě posíleny absorbováním do pokožky,“ připomíná majitel značky a výrobce Stephen Cordina.\nSvíčky jsou vyrobeny z čistě přírodních materiálů, nejsou v nich žádné umělé přídavky. Obsahují proteiny, vlákninu a vitamín E, který je pro kůži výborný antioxidant. Sójové svíčky produkují mnohem méně sazí než svíčky parafínové, jsou tedy vhodnější pro alergiky. Sójový vosk hoří pomaleji a svíčky tak vydrží až o 50 % déle než parafínové. Sójový vosk snadno odstraníte (například z textilu nebo nábytku) horkou mýdlovou vodou. Oproti parafínovým svíčkám uvolňují vonné svíčky ze sójového vosku více vůně.\nNejzajímavější čísla z průzkumu\nKdo je podle vás vnímavější k vůním?\nKdyž si máte vybrat z vůní produktů, kdo zpravidla rozhodne o výběru?\nZlepší vám příjemná vůně náladu?\nPro více informací nebo fotografií nás kontaktujte:\nIvan Gašpárek, Tel.: +420 720 705 824\nFacebook: Aroma&Therapy by Stephen Cordina pro CZ a SK\nO AROMA&THERAPY by Stephen Cordina\nStephen Cordina je akreditovaný aromaterapeut působící již více než dekádu v alternativní terapii. Je certifikovaný ve výrobě parfumerie a přírodních pleťových produktů. Své praktické zkušenosti získal v Londýně a ve Švýcarsku, v současné době žije na Maltě.\nDo svých produktů přenáší svoje získané znalosti a dbá, aby jeho produkty byly pro koncového zákazníka nejen požitkem, ale i přínosem do jeho každodenního života. Osobně dohlíží na přípravu a tvorbu produktů a je tím pádem i zárukou vysoké kvality.


Recenze: Joker - Mrazivě realistický portrét propadu do šílenství\nPokud jste od Jokera čekali komiksově pojatý filmový origin, tak se sluší říci, že vás zklame. Už trailery napovídaly, že půjde o něco jiného. O špinavý a drsný psychologický thriller, zachycující rozpad jedné duševně nemocné bytosti, odehrávající se v přímé paralele s rozpadem jednoho velkoměsta a de facto i celé společnosti. Joker je jiný. Je drsný, nekompromisně mrazivý a brutální. Až na pár prvků a odkazů (které možná najdete po opětovném zhlédnutí) není moc komiksový. Ani artový. Je to ale dobře?\nDle mého rozhodně ano. Jakkoli bych se komiksu věrnému filmovému zpracování nebránil, antihrdinský snímek s hlubokým poselstvím, jaký nám režisér Todd Phillips naservíroval, je rozhodně jednou z velkých filmových událostí letošního roku. Z perspektivy budoucího Jokera tu spatříme nehostinný svět, ve kterém jsou základní pojmy jako je dobro a zlo upozaděny všeobjímající netečností. Ta je způsobena i reálnými prvky, které si snímek půjčuje ze skutečných historických událostí. Gotham si zde bere za předobraz New York v sedmdesátých letech, kde tehdy probíhaly rozsáhlé stávky popelářů. Město bylo plné odpadků, násilí, protestů a špíny. A to vše je zde jasně patrné od první minuty. Joaquin Phoenix je charismatický a podmanivý, každé jeho gesto, replika či výraz v tváři upoutají vaši pozornost. Dokázal ztvárnit postavu, které díky vlivu prostředí, ale i sondě do její mysli, budete v některých momentech fandit, v jiných ji přinejmenším litovat.\nHlavní postava zde má navíc jisté nejen duševní, ale i vyloženě zdravotní problémy, jež hned v počátku evokují typické atributy Jokera. Bez vyzrazení zápletky jmenujme zejména hercův vzhled, kdy se nebál pro roli notně zhubnout. Špína za nehty, zažloutlé zuby a dlouhé mastné vlasy pak už jen dokreslují zbědovanost, jež je v přímém propojení s rozkladem metropole Gothamu. Sledujeme obyčejného chudého muže, který žije s matkou a touží stát se stand up komikem a zatím pracuje jako klaun v pochybné skupince jemu podobných existencí. Od první minuty však vidíme, že je jiný. Jeho šílenství se pak v plné míře projeví později, což je skvěle vykresleno prostřednictvím hned několika nečekaných zvratů. Někde jsem se dočetl, že Phillips v tomto snímku vystavuje titulní postavu mnoha (lehce řečeno) negativním prožitkům a událostem, které jím zmítají podobně jako chlapcem v Nabarveném ptáčeti.\nNa rozdíl od něj však nejen že je jimi Joker silně ovlivněn, v jistém ohledu je dokonce jejich středobodem. A to, jak se postupně začne odhalovat – nejen v hnuté šílencově mysli, ale doopravdy. Ačkoli Joker jako komiksová postava vznikl mnohem dříve, je tu i vcelku zřejmá lehká inspirace známým americkým sériovým vrahem Johnem Waynem Gacym, který se převlékal za klauna a mimo jiné značně ovlivnil i třeba Stephena Kinga (jakkoli to on popírá) při tvorbě klauna Pennywise v hororu To. Zde je ovšem klaun spíš než zdrojem pohoršení jakýmsi startérem pro velké změny ve společnosti. Jakkoli možná jednorázové. Mluvíme – li pak o inspiraci komiksem, je zde nijak nepřekvapivě zřejmý zejména vliv kultovního Kameňáku (Killing Joke) od Alana Moorea, byť jen v určitých aspektech – zvlášť pak v tom, že budoucí bledý princ zločinu začínal jako neúspěšný stand up komik.\nJak už tu padlo, Fleck má cosi za sebou. A s sebou. Psychické problémy. Není tak úplně duševně v pořádku. Stojí za to zmínit, že film výtečně pracuje nejen se skvěle gradující narací, jež úžasně precizně mapuje postupně se na povrch deroucí šílenství, ale i se všemi prvky, jež tento tvůrčí záměr maximalizují. Tedy kupříkladu s hudbou, jež nám kolikrát málem umožní nahlédnout do Fleckovy hlavy, ale i kamerou, střihem a vším ostatním. O Phoenixově herectví pochopitelně víc již nemluvě. Prostředí, v jakém se hlavní protagonista jménem Arthur Fleck pohybuje, je pro „ty nahoře“ vůbec nejnižší sortou. Jako protiklad mu zde slouží postavy Thomase Waynea a televizního moderátora Murraye Franklina, jenž – jakkoli se mohou zdát kladnými postavami, jsou morálně ne úplně jednoznační. A hlavně – oba hrají velmi významnou roli ve Fleckově přerodu v jednu z největších záporných postav, jaké kdy (nejen) popkultura poznala.\nNení to přes to všechno ani tak moc film o Jokerovi, jako spíš o tom jak málo stačí, aby se něco velkého dalo do pohybu. To málo je svým způsobem v každém z nás a kdokoli může být původcem velkých událostí. Stát se jejich symbolem. I přerod v ztělesnění zla má nesmírně silnou symboliku, jíž je film prodchnutý. Zároveň však poukazuje i na to, jak jsou některé pojmy v určitých nesmírně vypjatých situacích dokonale relativní. V místě, kde násilí a všeobecná lhostejnost doslova čpí na každém kroku se Jokerovo šílenství jeví nejen jako dokonale opodstatněné, ale hlavně i pochopitelné pro diváka. Film samozřejmě velice otevřeně čerpá z tvorby svého producenta, jinak slavného režiséra Martina Scorseseho – zejména pak jeho snímku Taxikář, na něhož místy odkazuje i prakticky totožnými scénami a také přítomností jistého herce. Řeč je samozřejmě o Robertu De Nirovi, jenž ztvárnil již zmíněného moderátora.\nJoker stojí pochopitelně krom atmosféry na skvělém hereckém výkonu Joaquina Phoenixe, který dost možná strčí do kapsy všechny ostatní filmové představitele této role. Jeho největší devizou je paradoxně i to, co z něj dělá tak dobrý film – to, že není příliš komiksový. Je tragikomedií jednoho pohnutého osudu bezvýznamného, nemocného člověka, který se dostane do epicentra velkých událostí – a poté je jejich symbolem a naoko nezúčastněným hybatelem, jenž po pátrání po vlastní minulosti a identitě propadá do náruči šílenství. Dále doodhaluje řadu odstínů ikonické postavy, kterou zná prakticky každý, kdo není úplně lhostejný vůči moderní popkultuře. Zasazení do komiksového universa DC a spjatost s jistým hrdinou (už v traileru můžeme vidět malého Bruce Waynea) je patrné v samotném závěru, kdy vše tak nějak zapadne a vliv hlavního protagonisty se naplno projeví. Nekompromisní, krvavý a brutální – takový je odvážný film, který se přes to všechno nebojí být nesmírně nápaditý a v mnoha ohledech má i revoluční potenciál. Mnohé fandy komiksu sice nepotěší, ale jinak osobně těžko nacházím negativa. Ohlasy z Benátek rozhodně nelhaly. Tohle je filmová událost.\nHrají: Joaquin Phoenix, Zazie Beetz, Robert De Niro, Marc Maron, Brett Cullen, Frances Conroy, Shea Whigham, Glenn Fleshler, Bill Camp, Douglas Hodge, Dante Pereira-Olson, Alissa Bourne, Isabella Ferreira, Tamiz U. Rezvi, a další.\nPředchozí článekRecenze: Nabarvené ptáče – Když se obsah a forma rozcházejí\nDalší článekRecenze: Jiří Suchý – Lehce s životem se prát: Na dostaveníčko se Suchým\nPavel Medek 30. 9. 2019\tAt\t01:16\n„..a mimo jiné značně ovlivnil i třeba Stephena Kinga (jakkoli to on popírá) při tvorbě klauna Pennywise v hororu To.“\nNějaký chytrolín „přijde“za Kingem a mrk mrk mistře, já to odhalil, vím přesně čím jste se inspiroval.. Ne, mýlíte se, tím jsem se opravdu neinspiroval. Ale jo.. Ale ne, opravdu, promiňte, přestaňte plýtvat mým časem.\nMyslím si, že by autor měl být natolik soudný, aby se podobným prohlášením vyhnul. Přinejmenším z úcty k panu Kingovi, když už ne z lidské slušnosti.\nTomáš Lesk 30. 9. 2019\tAt\t22:57\nTo bych si samozřejmě nedovolil. Špatně jsem formuloval myšlenku. Bylo to myšleno tak, že v rámci dobového kontextu a všeho okolo klauna Poga (Gacyho pseudonym) je podobnost s Pennywisem zřejmá. Může tak jít o inspiraci nepřímou a – pravda, Kingem (kterého mám jako někdo, kdo se snaží psát i prózu jako svůj velký vzor a vážím si ho) nepřiznanou. Ale to by samozřejmě vydalo na delší článek. Takže se omlouvám za nešikovné zmínění a příště si na to dám pozor, aby to neznělo jako že vševědsky vidím spisovateli do hlavy…\nZkrachovalý komediant Arthur Fleck (Joaquin Phoenix) se dlouho pohybuje na tenké hranici mezi realitou a šílenstvím. Jednoho dne se ve svém obleku klauna potuluje po ulicích Gotham City a dostává se do konfliktu s brutálními zloději. Pomalu se roztáčí spirála událostí dosahující hrozivých rozměrů. Všemi opuštěný Fleck se začne čím dál více propadat do hlubin šílenství a postupně se mění v ikonu zločinu, kterou svět brzy bude znát pod jménem Joker.Tomáš LeskRecenze: Joker - Mrazivě realistický portrét propadu do šílenství


Od července je možné získat cestovní pas nebo občanský průkaz do 24 hodin | Společnost | Zprávy | Brněnská Drbna - zprávy z Brna a Jihomoravského kraje\nCestujete do zahraničí a na poslední chvíli si potřebujete nechat vyrobit doklad? Od 1. července nabyla účinnosti změna zákona o občanských průkazech, která umožní vydávání osobních dokladů ve zkrácených lhůtách. Občané si tak můžou zažádat o občanský průkaz nebo cestovní pas do 24 hodin v pracovních dnech a do 5 pracovních dnů.\nA jak to celé probíhá? Občan může žádost o vydání dokladů ve zkrácených lhůtách podat na kterémkoliv obecním úřadu obce s rozšířenou působností, v Praze u úřadu městské části Praha 1 až 22 nebo na Ministerstvu vnitra v Praze. Doklady vydané do 5 pracovních dnů může pak převít tam, kde podal žádost o jeho vydání. Převzít doklady vydané do 24 hodin bude občan moci pouze na Ministerstvu vnitra v Praze. Na tomto pracovišti nebude možné podat žádost o občanský průkaz nebo pas ve standardních lhůtách. Tyto doklady zde nebude možné ani vyzvednout.\nCena vydaného pasu do 24 hodin je 6 tisíc korun u starších 15 let a 2 tisíce korun u mladších 15 let. U pasů vydaných do 5 dní od podání žádosti je cena poloviční. Ještě levněji vyjde expresní vyhotovení občanského průkazu, za který žadatelé zaplatí nanejvýš tisíc korun.\nŠtítky občanský průkaz, cestovní pas, lhůta, vyhotovení, doklad


Obsessive korzet Heartina, S–M | RůžovýSlon.cz\nOstatní Erotické prádlo Dámské erotické (spodní) prádlo a oblečení Dámské korzety Obsessive korzet Heartina\nObsessive korzet Heartina, S–M\nKaždá čertice si zaslouží svůj ďábelsky červený korzet, ve kterém ovládne svět. Už stačí jen nasadit růžky, vzít do ruky vidle a zachrastit pořádným řetězem. Na takhle pekelnou noc jen tak nezapomenete.\nŠperk – luxusní\nPodvazkové pásky – smyslné\nV korzetu vypadala božsky. Rozpaloval ji už jen pohled do zrcadla. Párkrát se vyfotila a už cítila, jak vlhne. Rychle poslala fotky manželovi do práce a sáhla po svém nabíjecím parťákovi v šuplíku.\n27 599 uživatelských recenzíTisíce příběhů pro tvou inspiraci\nČervená patří k dráždivým barvám, které vám nedovolí spát.\nDíky nastavitelným ramínkům se korzet lépe přizpůsobí postavě.\nJemná krajka korzetu bude hýčkat hebkou dámskou kůži.\nMalý šperk mezi prsy je krásným detailem, který upoutá pozornost.\nKošíčky korzetu jsou vyztuženy kosticemi, pro lepší oporu bujnějšího poprsí.\nŠněrování je neodmyslitelnou součástí každého korzetu.\nKorzet obsahuje i podvazkové pásky na snadné připnutí jakýchkoli punčoch.\nZa tento kousek si trochu připlatíte, ale stojí to za to.\nSundejte kalhotky nebo je trochu odhrňte na stranu. Přesně u toho se hodí Sexuální poloha: Jenom z boku nakouknu. Partner toho jistě s radostí využije.\nKaždá žena vlastní menší nebo větší sbírku parfémů a svůdné Feromony by ve vaší sbírce rozhodně chybět neměly. Stejně jako Dámské punčochy, které doladí váš look k dokonalosti.\nTak tenhle korzet je skvost. Červená barva mě vždy zaujme už na první pohled. Ozdobná srdíčka mezi prsy a na kalhotkách jsou romantický detail, který si podmaní snad každou ženu. Látka korzetu je jemná a elastická. Krajka je precizně vypracovaná a krásně obšitá. Velikost S–M mi dobře sedí, jen bohužel košíčky podprsenky jsou mi trochu volné, ale to je jednoduše tím, že nemám skoro žádná prsa. Malou vadou jsou odstávající boky korzetu, které jsou ze skládané látky a měly by asi vytvářet dojem širokých boků. Mě ale k tělu zase až tolik nepřiléhají, jak by asi měly, takže to trochu vypadá, že je mi korzet velký. Mít ale širší boky, tak mi korzet skvěle přiléhá k tělu a dotváří mi sexy siluetu. Líbí se mi, že kalhotky nejsou tanga. Jsou příjemnější na nošení. Krajka se nezařezává ani nekouše. Cítím se v nich pohodlně a sexy. Tohle prádélko je žhavý sen každé ženy i muže.\nDámskou kůži pohladí krajka jemná jako motýlí křídla.\nSexy červená barva vášnivého pekla zatopí v každé ložnici.\nŠířka pod prsy: 34–42 cm\nŠířka pod prsy: 38–46 cm\nŠířka kalhotek: 37–49 cm\nKorzet Florence: Černý korzet s limetkově prošívanou krajkou vám vždy připomene vášeň tropické noci.\nKorzet Lana: Kombinace černé barvy hořké čokolády spolu s červenou barvou zralých jahod vás navnadí na romantický večer ve dvou.\nObsessive korzet Melidia: Něžný bílý korzet doplněný hravě oranžovými detaily ve vás probudí rozvernou lolitku.\nRecenze Obsessive korzet Heartina, S–M (1)\nPišulka ( 26 ) 2 recenze Ve vztahu\nVarianta: Obsessive korzet Heartina, S–M\nPříjemný materiál, krásně padl na postavu. Nikde se nezařezává a udělal radost jak mě tak i partnerovi.\nPro ženy Ostatní Erotické prádlo Dámské erotické (spodní) prádlo a oblečení Dámské korzety Erotické prádlo Obsessive Červené erotické prádlo Erotické prádlo z elastanu Erotické prádlo z polyamidu


Domů Info o násMailing list pro performing arts\nArtsInfo mailing list pro performing arts\nProCulture spravuje mailing list určený pro profesionály z oblasti performing arts, který založila Nadace Open Society Fund Praha v roce 2000.\nSmyslem listu bylo a je poskytovat rychlou a jednoduchou informační platformu pro distribuci informací o vznikajících a probíhajících projektech a dále pak pro všechny relevantní informace, které mohou přispívat k rozvoji v oblasti performing arts - jako např. vyhlášení grantových uzávěrek, seminářů, workshopů, termínů festivalů a pod.\nPůvodními členy listu byli především experimentální umělci a progresívní organizátoři projektů v oblasti divadla, tance a nové hudby, kteří v letech 1995 - 2002 získali od Nadace OSF Praha nadační příspěvky na realizaci vlastních představení, festivalů či uměleckých akcí. Cílem této podpory bylo nejen stimulovat a podporovat inovativní uměleckou tvorbu, mezinárodní spolupráci v oblasti střední a východní Evropy ale i takové projekty, které přináší či upozorňují na aktuální celospolečenská témata. Současně však cílem podpory Nadace OSF Praha bylo podpořit vybudování infrastruktury pro nezávislé projekty a to zejména v době transformace a privatizace umělecké a kulturní oblasti v České republice, ke které postupně docházelo právě v 90. letech.\nDnes jsou členy ArtsInfo mailing listu nejen umělci, organizátoři uměleckých projektů či pracovníci kulturních nestátních neziskových organizací ale také kritici z odborných periodik či zástupci veřejných institucí.\nList je nemoderovaný ale uzavřený (z ryze praktických důvodů, aby nedocházelo k přehlcení spamy). Zprávy tedy může zasílat pouze účastník listu a to v omezené kapacitě 500 kB. Během roku 2003 prošlo listem na 1 000 jednotlivých zpráv, list má okolo 230 členů.\nPřihlásit se lze na adrese:\nJméno tohoto listu a velmi pozitivní ohlasy na jeho existenci se v roce 2003 staly inspirací vytvořit veřejnou webovou platformu www.proculture.cz, která částečně zprávy z tohoto listu využívá jako zdroj informací. Web je ovšem v souladu s posláním ProCulture jako instituce rozšířen o další rubriky.\nArtsInfo list má od srpna 2004 archiv, který je přístupný registrovaným uživatelům.


Kdo mi tohle vysvětlí? | Odpovědi.cz\n0 otázek, 0 odpovědí ale 313 bodů-zajímavé. http://www.odpovedi.cz/…\nZajímavá: Označit otázku jako zajímavou 4Pro koho je otázka zajímavá? barbakan, casey, veruska, anonym\nDiskuze: 5 příspěvků, nejnovější před 2071 dny\nbarbakan má pravdu, vysvětlení je prosté a admini by to jen potvrdili (ad ocko), protože sami na základě dohody převedli body získané od uživatelů z Kerbera na staronový (tedy obnovený profil annas).\nProto má dnes annas zdánlivě 2násobek počtu, nedostižných 9.5580 bodů, neboť jsou de facto součtem obou profilů. 313 bodů skutečně znamenáí jenom pozůstatek denního přihlašování (tj. cca 10 a část měsíce).\nKerberus byl registrován 8/2010, tedy daleko dříve než si jej annas dočasně zapůjčila, takže dnes zůstává i nadále jako aktivní, ale neangažovaný profil (tzv. spící agent), jehož IP adresa je totožná s IP kropítka.\nP.S. V odkazu terry je to již rozebráno, takže je dnes už pasé to znovu otevírat.\nPodobných podivností je tu více - třeba jednou přijde den, kdy se dozvíme další překvapivé souvislosti.\n(Protože se dostáváme na křehkou půdu hrozící zásahem admini - již se párkrát stalo - další raději v diskuzi).\nOprava překlepu, teď už stejně aktualizovaného skóre: 9.594 bodů!\n(Za chvíli už nebude stačit ani 4místné políčko).\nUdělit odpovědi palec 6 Kdo udělil odpovědi palec? annas, barbakan, aramah, casey, Damiana, anonym\nUpřesním. Body nejsou z denního přihlášení. Když admini sloučili profily annas a Kerberus, zůstal Kerberus počet bodů, které měla před tím, než svůj profil půjčila. Jenže bylo zřejmě technicky neproveditelné převést počty otázek a odpovědí od původní a nové Kerberus na annas, proto body zůstaly původní Kerberus, ale bez počtu otázek. Nerozumím tomu. Body jsou moje, získala jsem je za dobu od listopadu 2009.\nPříklad: budete mít třeba 20 bodů, ale v profilu zapsáno 0 otázek, i když jste třeba vložili 3. Body za odpovědi i jejich počet budou zaznamenány.\nUdělit odpovědi palec 7 Kdo udělil odpovědi palec? led, kenyrts, vagra, johana 56, Drap, Damiana, briketka10\nAsi kerberus zůstaly nějaké ty palečky z minulé registrace.No,ale raději počkám,až to vysvětlí,pokud to vysvětlí, Dr. Axl.\nUdělit odpovědi palec 4 Kdo udělil odpovědi palec? annas, WeeBear, anonym, briketka10\nI tak je to možné, každý den přihlášení 1 bod\nUdělit odpovědi palec 4 Kdo udělil odpovědi palec? annas, Děda Louda, anonym, briketka10\nMůže to být chybička v systému nebo to jsou body z původní registrace.\nPokud si kerberus registraci u admin odhlásila.\nUdělit odpovědi palec 4 Kdo udělil odpovědi palec? annas, WeeBear, briketka10, anonym\nBodíky pribúdali za každé prihlásenie aj u spacich agentov (ako to tu už bolo povedané), bolo to tým, že bola perpektíva na kliknutie a prečítanie reklamných odkazov umiestnených na web adminom. Aj táto bezplatná stránka potrebovala na svoj život príjem z reklám.\nUdělit odpovědi palec 4 Kdo udělil odpovědi palec? annas, johana 56, anonym, briketka10\nMám za to, že nejlépe a nejméně zpochybnitelně by toto vysvětlili admini. Zřejmě to nebude denním přihlašováním. Nezdá se mi, že by se někdo denně přihlašoval jenom kvůli bodování a na nic se nezeptal, ani na nic neodpověděl. To by bylo řešení zdlouhavé a poměrně slaboduché.\nPoslední stav 95.722, takže správně má být, že nebude stačit 5-místné políčko.\nAle princip je týž, tj. kam se všichni ostatní hrabeme!\nhm zajímavé a s tím přihlašovaním ...já se tedy nikdy neodhlašuji:D:D:D\nhanulko, denní přhlašovací body fungují tak, že i když jsi na svém PC trvale přihlášena, body ti přibudou každým prvním otevřením stránek Odpovědi.cz, kdy ti program automaticky přidá do tvého skóre.\njen pro zajímavost vím, že to tu taky už kdysi bylo ...kdo se z těch ,co tu nyní jsme pokaždé odhlašuje? Připadalo by mi to jako zbytečné .\nJá mám také trvalé přihlášení a rychlý odkaz v osobním nastavení horní lišty, ale slovenská verze po pochybných inovacích vyžaduje neustále nové přihlašování po otevření webu.\nKdo mi vysvětlí z čeho zdravotní pojišťovna určuje přeplatky CDP? (2 odpovědi)


Moje řecká babička pomáhala stavět Brněnskou přehradu, říká Irini - Třebíčský deník\nMoje řecká babička pomáhala stavět Brněnskou přehradu, říká Irini\nIrini Martakidisová už několik let tráví polovinu času v Třebíči, kde působí jako tisková mluvčí radnice. S rodinou žije v Netíně na pomezí Třebíčska a Žďárska. Jak její jméno napovídá, předkové pocházejí z Řecka.\nIrini Martakidisová už několik let tráví polovinu času v Třebíči, kde působí jako tisková mluvčí radnice. S rodinou žije v Netíně na pomezí Třebíčska a Žďárska. Jak její jméno napovídá, předkové pocházejí z Řecka. „Tatínek se tam narodil. Jako osmiletý přišel s matkou a pěti sourozenci do Československa. Byla 50. léta a ve své domovině nemohli žít, hrozila jim kvůli občanské válce smrt. Ostatně dědečka tam zabili,“ vysvětluje.\nPříběh Martakidisových dokládá, jak složitá a těžká doba to byla. „A jak se dnes máme dobře a často si toho ani nevážíme. Babička prošla s dětmi přes utečenecký tábor v Jugoslávii. Pak se všichni usadili v Brně. Babička se podílela na stavbě Brněnské přehrady, mladší děti úřady umístily na dva roky do dětských domovů, aby se naučily česky a poznaly českou kulturu.“\nŘekové tehdy byli za přijetí Československem velmi vděční. Irinin tatínek dospěl a oženil se. „Vzal si Češku jak poleno. Maminka je blondýna. Táta nám často o Řecku vyprávěl, ale do rodného kraje nás už nestihl vzít. Za komunismu to nešlo, pak zemřel. A tak jsme my mladí letos v létě udělali výpravu za příbuznými, za svými kořeny do vesnice Amisiana u přímořského města Kavala,“ vypráví Irini.\nIrini je pevně ukotvená v Netíně. Ve volném čase ráda čte, zpívá v netínském chrámovém sboru, s kamarády z Velkomeziříčska mají partu, která dělá ohňovou show. Účastní se i její dcera, patnáctiletá Irini. „Náš kostel je sice nevelký, ale krásný. Jde o živé místo, kam lidé rádi chodí. Na jeho citlivé přestavbě se v době baroka podílel sám Santini,“ prozradila.\nTřebíč má ovšem ráda taky. Však tu zamlada studovala. Líbí se jí židovské památky i úchvatný prostor baziliky sv. Prokopa. „A mám ráda zdejší lidi. Že s nimi můžu komunikovat. Proto mě moje práce baví. Spousta Třebíčáků je aktivních, zapojují se do veřejného a kulturního dění, mají nápady, chuť něco dělat. Je tu dobré podhoubí, které plodí zajímavé akce.“\nJak se Irini těší na Vánoce? „Těším a letos je nehrotím. Protože mám na starosti maminku po operaci kyčle. Ale cukroví napeču – sedm jednoduchých druhů. Určitě budeme zpívat na adventních koncertech a představíme se s ohňovou show. S třebíčskou veřejností se uvidím 26. prosince při Vánočním setkání s horkým punčem.“


Pokládka střešní krytinyTato práce se opravdu povedla. Firma zašla o pomyslný metr dál než musela a zákazník jí udělil Kozlovu pečeť poctivosti.\nStřechy, Benešov u Prahy, okr. Benešov\nPoptávám pokrývače a tesaře v jednom :-) Potřebujeme položit novou střešní krytinu - plech a eventuálně opravu některých trámů, latě atd.. - na posouzení. Jedná se o střechu s rozlohou cca 265 m2. Bude již bez původní střešní krytiny - tedy odkrytá. Termín ideálně co nejdříve - demontáž...\nSpolečnost KAIP - Petr Šulc můžeme rozhodně doporučit. Parádně nám vyšli vstříc s termínem a vše co slíbili, tak dodrželi. Velmi seriozní jednání. Precizně provedená práce. Ještě jednou moc...\nStřechy, Mšec, okr. Rakovník\nStřechy, Smečno, okr. Kladno\nrádi Vám vypracujeme cenovou nabídku. Prosím o uvedení Vašich kontaktních údajů.\nděkuji a hezký den R.Šulcová KAIP.\nAbsolutně nedoporučuji,přivezené tašky poškrábané,pracovní doba taky žádný šlágr,střecha je prohlá,fušersky provedená,s krycí plachtou si taky moc problém nedělali a ještě mi zničili zelenou síť na...\npoptáváme pokládku střešní krytiny Tondach Figaro včetně laťování a montáže 3 ks střešních oken.\nVýměry jsou v příloze\nráda Vám vypracuji cenovou nabídku, prosím o uvedení Vašeho kontaktu s...\nVelmi doporučuji. Realizace naprosto perfektní. Termín dodržen. Jednání velmi rychlé a vstřícné. Vyšli nám vstříc ve všem a ve všech nejasnostech poradili a pomohli, vždy k naší spokojenosti. Jsme...\nStavíme svépomocí, ale na pokládku krytiny si úplně netroufáme....\nTermín i cena domluvená předem byla dodržená.\nDohoda super, komunikace naprosto bez problému.\nNebyl problém ani s montáží nedohodnutého dílu, o který jsem poprosila den před předáním...\nprosím o Vaše kontaktní údaje ohledně Vaší doplňujících údajů k Vaší střeše.\nděkuji R.Šulcová KAIP.\nstřechy|6pokrývač a klempíř|6klempíř|2\nstřešní okna|pokládka dlažby|tesařské práce|ploché střechy


Kolik stojí Brazilský keratin v Anglii - Diskuze Omlazení.cz\nKolik stojí Brazilský keratin v Anglii\norangesi 25. 10. 2013 14:32\nuvažuji, že bych vyzkoušela Brazilský keratin a jelikož se zhruba za půl roku chystám přestěhovat do Anglie, tak mně napadlo zda by to tam nebylo levnější. Máte někdo zkušenost kolik se za něj platí v Anglii?\nmarsse7 25. 10. 2013 15:06\nJá vím, že budu OT ale nechceš si ho udělat sama? Já sem si ho včera nechala zažehlit kamarádkou a efekt je úplně stejný, jako od kadeřnice. Mám vlasy cca 60cm a dala jsem za něj 500 Kč přímo z ofic. stránek, kdežto u kadeřníka dáš kolem 2000,- a víc (nevím kolik se platí).\norangesi 25. 10. 2013 16:38\nCo jsem se tak dívala tak bych za to u kadeřnice v ČR dala cca 3000 - 3500,- (mám delší vlasy než ty). Doma se bojím, že bych si vlasy poničila. 3000,- není málo tak proto se ptám kolik to stojí v UK\nHaniccino 25. 10. 2013 17:20\nPlatila jsem před dvěma lety cca 180 liber. Kadeřník je tady obecně hodně drahá záležitost, jenom za zastřihnutí konečků platím 40 liber a to jsme na vesnici. Supercuts a jiné řetězce stříhají i za levno ale těm bych nesvěřila ostříhat ani vypelichanou slepici.\nsunnyke 25. 10. 2013 19:12\nJa za suché postupné strihanie platím 15 libier a to žijem v jednom z tých dražších miest. Ale je pravda, že kadernícke služby sú drahšie ako na Slovensku alebo v Česku, takže nepredpokladám, že ťa ten keratín vyjde lacnejšie.\nPoužití Olaplexu v Ostravě a okolí 3\nKadeřnictví Kolín, Kutná Hora a okolí 26\nŠikovná kadeřnice nebo kadeřník okolí Vysokého Mýta nebo Chrudimi\nKadeřnice z okolí Uherské Hradiště nebo Veselí nad Moravou 21


Lorna Byrne - Modlitba | Žena ve Světle\nNapsal Zenavesvetle.cz (») 2. 6. 2011 v kategorii Modlitby, přečteno: 4606×\nModlitba je tak mocná síla a my ji tolik podceňujeme - modlitba dokáže hory přenášet, jen kdybychom ji občas vyzkoušeli. Nikdo se nikdy nemodlí sám. Pokaždé, když se modlíte, i kdyby by to bylo jenom jedno slovo, jsou s vámi modlitební andělé a posilují vaši modlitbu a přimlouvají se za vás u Boha, aby vám dal to, co žádáte.\nModlitební andělé jsou jako nekonečný proud, který se pohybuje ohromnou rychlostí. Když vidím, jak se někdo modlí, nehledě na jeho náboženství nebo přesvědčení, vidím tento proud modlitebních andělů, jak od toho člověka letí přímo do nebe proudem oslňujícího světla.\nVyzkoušejte to teď hned, řekněte malou modlitbičku za něco, co vám dělá starosti, za někoho, kdo má teď problémy, nebo jenom děkovnou modlitbu.\nZkuste si zvyknout říkat modlitby každý den - i kdyby to byla jenom maličká modlitba, kterou si řeknete, když zrovna myjete nádobí nebo čekáte na semaforu. Kdybychom se všichni víc modlili, byli bychom udiveni, co by to dokázalo způsobit v našem světě.\nRáda se připojím k vašim modlitbám a pokud byste chtěli, abych se s vámi za něco modlila, můžete mi poslat žádost na můj modlitební svitek tady:\nKaždý den se modlím za lidi a za věci, o které mě tu žádáte - zkuste to taky a dostaňte se do toho, stačí jen pár slov.\nBůh žehnej vám, vašim rodinám a milovaným.


Astronomové dostali šanci určit rozměry hnědých trpaslíků | astro.cz\nAstronomové dostali šanci určit rozměry hnědých trpaslíků 2006.03.16 13:41\nHnědí trpaslíci - nedorostlé hvězdy, které se řadí svými hmotnostmi někde mezi málo hmotné hvězdy a velké planety v širokém spektru vesmírných těles - jsou pro astronomy důležitým klíčem pro pochopení procesu vniku a vývoje hvězd a planet. Bohužel, problém je v tom, že hnědí trpaslíci vyzařují jen velmi málo světla a je tudíž velmi obtížné je vůbec objevit a pokusit se přesně určit jejich parametry.\nNyní však tým astronomů (včetně astronomů z University of Wisconsin-Madison) ohlásil objev dvojice mladých hnědých trpaslíků, kteří obíhají navzájem kolem společného těžiště. Tento objev jim umožnil poprvé v historii výzkumu hnědých trpaslíků přesně určit jejich hmotnosti a změřit jejich průměry. V průběhu 12 let skupina astronomů shromažďovala data o této zajímavé dvojici těles. Během 300 nocí se uskutečnilo 1600 měření pomocí dalekohledů na observatořích Kitt Peak, Cerro Tololo a Gemini South.\nNové objevení hnědí trpaslíci jsou poměrně mladí, jejich stáří zřejmě nepřesahuje 1 milión roků. Nacházejí se ve vzdálenosti 1500 světelných let od Země. Najdeme je v souhvězdí Oriona, ve známé Velké mlhovině v Orionu (Great Nebula), v oblasti velmi bohaté na rodící se hvězdy.\nOba hnědí trpaslíci tvoří tzv. zákrytovou dvojhvězdu. Vzhledem ke "správné" orientaci roviny jejich oběžné dráhy vůči Zemi můžeme pozorovat změny jejich jasnosti v důsledku vzájemného zakrývání obou složek. Z tvaru a charakteru tzv. světelné křivky je pak možné vypočítat jejich hmotnosti a průměry.\nAstronomům se tak vůbec poprvé podařilo vypočítat hmotnosti hnědých trpaslíků. Větší z nich má hmotnost 55krát větší než Jupiter, největší planeta ve Sluneční soustavě. Menší hnědý trpaslík svojí hmotností převyšuje 30krát hmotnost Jupitera. Navzdory jejich velkým rozměrům (70 % a 50 % průměru Slunce) však mají oba hnědí trpaslíci jen velice malou hmotnost, odpovídající 5,5 % (respektive 3,5 %) hmotnosti Slunce.\nTeorie říkají, že hnědí trpaslíci začínají svoji existenci podobně jako obyčejné hvězdy a vznikají z oblaku mezihvězdného prachu a plynu. Avšak nukleární reakce se v jejich nitrech nemohou zažehnout, neboť zde panují příliš nízké teploty a tlaky v důsledku jejich malé hmotnosti. Hnědí trpaslíci slabě září jen proto, že se díky vlastní gravitaci postupně smršťují.\nAby došlo u hvězdy k zapálení termojaderných reakcí, její hmotnost musí být minimálně 80krát vyšší než hmotnost Jupitera. Pro porovnání hmotnost Slunce je 1000krát větší než hmotnost planety Jupiter. Z rozboru spektra obou objektů určili astronomové také jejich povrchové teploty. Hmotnější hnědý trpaslík má teplotu 2650 K, méně hmotný 2790 K. Opět pro porovnání povrchová teplota Slunce je 5800 K.\nJako hnědé trpaslíky označují astronomové objekty, jejichž hmotnosti leží v intervalu mezi 13 až 80 hmotnostmi Jupitera.\nMartinek František Zobrazeno: 7557x Tisk


Hlavní stránka / Zdraví 2030\nVláda včera projednala strategický dokument Zdraví 2030. Ten řeší, jak má být zdraví české populace rozvíjeno a věnuje se faktorům, kterého ho ovlivňují, a navrhuje řešení. Hlavními tématy jsou reforma primární péče včetně nové koncepce a rozvoje sítě urgentních příjmů, důraz na prevenci, zdravotní gramotnost a odpovědnost občanů za jejich zdraví. Zaměřuje se také na personální stabilizaci zdravotnictví a zapojení vědy a výzkumu do řešení prioritních úkolů. Důležitým prvkem je také integrovaná zdravotní péče a propojení systému zdravotnictví a sociální péče.\nVelkou výzvou, se kterou se bude zdravotnictví podle strategického dokumentu Zdraví 2030 muset potýkat, je stárnutí populace. Vyžádá si změny organizace zdravotní péče i jejího financování. Lidé starší 65 let aktuálně tvoří téměř pětinu obyvatel, kolem roku 2030 by to měla být zhruba čtvrtina a v polovině století přibližně třetina. Výrazně přibude osob nad 85 let. Dopad stárnutí již dnes představuje výzvu pro kapacity poskytování dlouhodobé a následné péče. Strategický rámec Zdraví 2030 pro toto navrhuje řešení. „Je nutné podporovat zajištění dostatečných kapacit dlouhodobé péče a podpořit i rozvoj domácí péče jako ekonomicky výhodnější alternativy k hospitalizaci,“ doplnil ministr.\nStrategický dokument Zdraví 2030 se zaměřuje také na paliativní péči. Kromě tišení bolestí jde i o psychologickou podporu nebo práci s rodinou. V posledním půlroce života absolvuje více než polovina pacientů opakované hospitalizace a téměř 15 procent více než tři hospitalizační pobyty. Řadě těchto hospitalizací lze předejít efektivním managementem péče o umírající. Téměř 60 procent úmrtí je vyvoláno chronickou nemocí, lze se na něj proto připravit. Ročně jde zhruba o 60 000 lidí, kteří by většinou raději umírali doma než v nemocnici.\nZdravi2030_FINAL16122019.pdf (PDF, 2133Kb)\n2019-11-19_TZ_Vláda_schválila_Strategický_rámec_Zdraví_2030 (DOC, 213Kb)\nPoslední úprava: 10.03.2020, 14:01


Vimperáci si zaposilují pod širým nebem možná už na konci května - Prachatický deník\nVimperáci si zaposilují pod širým nebem možná už na konci května\nVimperk - Workoutové hřiště rozšíří volnočasovou nabídku v letním sportovním areálu.\nMísto tří smrků už jsou momentálně jen dva. V této části letního sportovního areálu by mělo do konce května vyrůst workoutové hřiště.Foto: Deník/Miroslav Fuchs\nNejpozději na přelomu května a června by si mohli vimperští poprvé vyzkoušet posilovnu pod širým nebem. Město pro ni našlo místo v letním sportovním areálu.\nJak uvedl Josef Kotál, vedoucí odboru životního prostředí MěÚ Vimperk, zatím se nahrubo připravuje plocha pro budoucí workoutové hřiště. „Konkrétní místo je v ploše proti garážím v letním sportovním areálu. Původně na tomto místě stály tři vzrostlé stromy, dva z nich ale bylo nutné pokácet. To ale nesouviselo s výstavbou hřiště," zdůraznil Josef Kotál.\nHlavním důvodem, proč musely stromy k zemi, byl v obou případech zdravotní stav. „Jednalo se o stříbrné smrky, které byly z více než padesáti procent uschlé vlivem působení škůdce. Druhý smrk měl navíc nestabilní kořenový systém vinou vychýlení kmene mimo osu," podotkl vedoucí odboru životního prostředí.\nPokud se týká zemních prací, neměly by být příliš náročné. „Bude se připravovat dopadová plocha a další zemní práce v minimálním rozsahu. V tuto chvíli počítáme s předložením smlouvy s dodavatelem do rady města a následně se zahájí příprava pro instalaci sestavy.\nZačátek prací bude záležet na klimatických podmínkách, ale zatím věřím tomu, že na konci května už bude hřiště připraveno k předání veřejnosti," doplnil Josef Kotál. S myšlenkou na workoutové hřiště přišla v loňském roce skupinka mladých lidí, kteří se aktivitám na těchto sestavách věnují v jiných městech. Vimperští na stavbu workoutového hřiště vyčlenili v rozpočtu tři sta tisíc korun. Nová herní sestava by měla umožnit komplexní posilování celého těla.\n21.2.2016 VSTUP DO DISKUSE\nPrachaticko - Na Prachaticku v uplynulých dnech zemřeli:\nU pokladny vzal cizí peněženku, teď půjde před soud\nHoužná – Na pultu u pokladny čerpací stanice v Houžné u Lenory vzal už o letních prázdninách zřejmě dvaašedesátiletý muž ze Strakonicka peněženku, která mu ale rozhodně nepatřila.\nKam na Prachaticku o víkendu?\nPrachaticko - Jestli si nevíte rady s vyplněním volného času, tak už máte po starostech.\nHraje golf, trénuje s Jiřím Coufem a Petrou Krejčovou. I proto je v reprezentaci\nHluboká nad Vltavou - Šestnáctiletá jihočeská golfistka Gabriela Roberta Vítů má za sebou další sezonu. „Zaměřili jsme se na turnaje dospělých,“ rekapituluje.\nZ nákladního auta zmizelo nářadí\nVimperk - V Mírové ulici ve Vimperku mezi panelové domy zaparkoval řidič nákladní vozidlo Peugeot Boxer druhý listopadový víkend.\nSousedé otevřou na jaře muzeum jezevčíků\nPasov – Sběratelé a umělečtí vazači květin Seppi Küblbeck a Oliver Storz otevřou zjara 2018 na Rezidenčním náměstí v Pasově muzeum jezevčíků, informuje PNP.\nBohoslužby Prachaticko - Víkendové bohoslužby na Prachaticku.\nKam s bolavými zuby o víkendu? Prachaticko - Zubní pohotovst v sobotu a neděli na Prachaticku.\nDo oprav v Mlýnské se nikomu nechce Jindřichův Hradec - Vydrolená skála pod mostem v Mlýnské ulici radnici…\nOBRAZEM: Stroom Dub po roce boural všechny hranice Prachatice /VIDEO/ - Podeváté se sjeli do Prachatic handicapovaní klienti,…\nSetkání bez hranic 2017\nNa 17. listopad nezapomněli


NOVÁ VÁNOČNÍ VÝZDOBA NA PROKEŠOVĚ NÁMĚSTÍ | Národní divadlo moravskoslezské\nNOVÁ VÁNOČNÍ VÝZDOBA NA PROKEŠOVĚ NÁMĚSTÍ\nUměleckou instalaci vánoční výzdoby na Prokešově náměstí dle návrhu výtvarnice a sochařky Eriky Bornové vyrobily dílny Národního divadla moravskoslezského.\nOstravské Vánoce budou letos bez trhů, nově je zakázaly vládní restrikce. Pořadatelé aktuálně připravují alespoň omezený doprovodný program, který nová opatření a nouzový stav dovolí.\nVýrazným novým artefaktem uprostřed Prokešova náměstí před radnicí je vánoční VELKÝ DAR - ÚHEL POHLEDU sochařky Eriky Bornové. Dílo nahradilo část stálé výzdoby – kašnu z Ikarem. Na délku i šířku měří jedenáct a na výšku zhruba deset metrů. Uměleckou instalaci vyrobili v dílnách Národního divadla moravskoslezského, supervizi nad jeho tvorbou převzal ředitel galerie Plato Marek Pokorný. Co bylo inspirací pro jeho návrh vysvětluje sama autorka Erika Bornová: „Instalace by měla diváky vrátit zpátky do dětství, kdy se nám zdálo vše obrovské. Velký dar, ve kterém se něco skrývá a my jsme nedočkaví až ho rozbalíme, sáňky zase odkazují na Vánoce, které děti i my dospělí máme spojené se sněhem a jízdou na saních. Ty pak přivážejí Vánoční kouli - ozdobu, kterou rodiče zdobí stromky. Jsou to vlastně tři atributy, které spojují na Vánoce všechny generace.“ Dominantní centrální instalace v sobě tedy na měsíc uschová tradiční sochu Ikara, která se na Prokešově náměstí vyjímá po zbytek roku.\nZ tiskové zprávy Magistrátu města Ostravy\nFotografie z odhalení vánoční instalace před radnicí na Prokešově náměstí, kterou vyráběly umělecko-dekorační dílny Národního divadla moravskoslezského s šéfem výpravy a scénografem NDM Davidem Bazikou a vedoucí scénické výroby Barborou Macháčovou.\nFoto Lukáš Kaboň\nSVĚTLO PROCHÁZÍ TMOU! 104. SEZÓNA NDM ZAČÍNÁ JIŽ ZA PÁR TÝDNŮ!\nNOVÝ PRÁZDNINOVÝ PODCAST NDM S JIŘÍM SEDLÁČKEM!\nNOVÉ ČÍSLO INTERNETOVÉHO MAGAZÍNU!\nDĚKUJEME VÁM ZA PŘÍZEŇ A TĚŠÍME SE NA VÁS V SEZÓNĚ 2022/2023