Mikrobiologická nezávadnost bylinných léčivých čajů, O lécích.cz\nÚvod / Pacienti a spotřebitelé / Bezpečnost léčiv / Upozornění na důležitá opatření / Další upozornění / Mikrobiologická nezávadnost bylinných léčivých čajů\nMikrobiologická nezávadnost bylinných léčivých čajů\nStátní ústav pro kontrolu léčiv provedl namátkovou kontrolu registrovaných bylinných čajů.\nBylinné čaje jsou oblíbené jako první volba při samoléčbě nebo jako doplněk léčby různých druhů potíží. Řada lidí sáhne v první řadě po bylinách před tím, než začne užívat syntetická léčiva. Většina bylinných čajů na našem trhu je prodávána jako potravina nebo doplněk stravy, ale některé jsou registrovány jako léčivé přípravky a jako takové podléhají přísným kriteriím na jakost vstupních surovin, správné výrobní praxe a jakost konečného produktu vzhledem k bezpečnosti pro pacienta.\nDohledem a kontrolou nad výrobci a distributory léků je dle zákona č. 378/2007 Sb., o léčivech, pověřen Státní ústav pro kontrolu léčiv (SÚKL) a jednou ze součástí dozoru nad kvalitou léků je i laboratorní kontrola kvality.\nV roce 2010 pracoviště mikrobiologie odboru laboratorní kontroly SÚKL provedlo namátkové zkoušky mikrobiologické jakosti bylinných čajů, které jsou registrovány jako léčivé přípravky.\nProč byl zvolen právě tento typ léčiv pro namátkovou kontrolu? Jedním z důvodů byla změna v lékopise týkající se právě rostlinných léčiv, respektive zpřísnění podmínek pro zkoušku na přítomnost Salmonel, které mohou způsobit nepříjemné onemocnění trávicího traktu známé jako salmonelóza. Dalším důvodem bylo obecně vyšší riziko mikrobiální kontaminace takovýchto přípravků, protože rostliny jsou přirozeně osídleny celou škálou mikroorganismů, z nichž některé mohou člověku způsobit onemocnění.\nDo laboratorní kontroly byly zahrnuty následující výrobky dvou tradičních domácích výrobců Leros, s.r.o. a Megafyt-R spol. s r.o, kteří své čaje registrují jako léčivé přípravky:\nDiabetická čajová směs\nMegafyt-R, spol. s r.o.\nMegafyt-R, spol. s r.o\nMegafyt-R, spol. s.r.o.\nVšechny zkoušené výrobky vyhověly požadavkům na maximální povolené množství mikrobiálního znečištění. Po přípravě čaje podle návodu výrobce (většinou přelití vroucí vodou a 10 minut louhování) se počty životaschopných bakterií a plísní ještě výrazně snížily, a to v některých případech až na nulu. Obávaná Salmonela nebyla nalezena v žádném ze zkoušených výrobků.\nNa základě provedeného kontrolního přezkoušení SÚKL lze konstatovat, že u léčivých bylinných čajů prodávaných jako registrované léčivo je zajištěna požadovaná míra bezpečnosti.


Soutěž o Sunar premium 4 pro zdravý vývoj malých objevitelů\nVyhrajte v naší soutěži novinku – Sunar Premium 4 pro zdravý vývoj malých objevitelů s dostatkem vitaminů a potřebných živin pro děti od 24 měsíců. Mozek dítěte právě ve dvou letech dosahuje již 80 % velikosti mozku dospělého. A aby se mozek dobře vyvíjel a správně fungoval, je nutné zajistit dítěti dostatečný příjem vitaminů, minerálních látek, polynenasycených mastných kyselin (omega-3 mastné kyseliny) a dalších prospěšných složek, které zdravý rozvoj mozku podporují. K tomu můžete přispět kromě pestré stravy i zařazením novinky Sunar premium 4 do jídelníčku vašeho dítěte. Sunar premium 4 byl speciálně vyvinut pro potřeby dětí od ukončeného 24. měsíce. Obsahuje mimo jiné vitamin A a C, které jsou důležité pro správný vývoj imunitního systému, dále vápník a železo.\nKaždý z pěti výherců obdrží novinku balíček s novinkou Sunar premium 4.\nTermín konania súťaže: do 03.03.2017\nTags:české soutěže, soutěž, Sunar premium, súťaž, vyhraj\nSúťaž o Calvin Klein Eternity


OTESTUJTE SE: Chytrý obrázek odhalí, jakou máte emoční inteligenci | Prima Ženy\nAutor: themindsjournal.com Chytrý obrázek odhalí, jakou máte emoční inteligenci\nAnna Kopečková , Vydáno: 10.01.2021\nInteligence neznamená jen to, jak jste chytří a kolik toho víte. Kromě rozumové inteligence je důležitá i ta emoční, tedy schopnost vnímat své pocity a umět se podle nich rozhodovat. Jakou máte vy? Vyzkoušejte si to na jednoduchém testu.\nVýraz emoční inteligence se objevil až začátkem devadesátých let minulého století a změnil názor na to, co znamená „být chytrý“. Ukázal totiž, že vedle takzvaného IQ, tedy rozumové schopnosti, existuje i schopnost empatie, která je někdy důležitější než znalosti a logické uvažování. A také se ukázalo, že takzvané EQ, tedy emoční inteligence, je vyšší u lidí s průměrnou inteligencí (IQ) než u lidí nadprůměrně inteligentních.\nCo to je EQ?\nSlovy se emoční inteligence hůře definuje, ale vesměs se jedná o schopnost vnímat a analyzovat své pocity a následně je využívat například při vlastním rozhodování. Pocity máme všichni, ale ne každý je dokáže identifikovat a pojmenovat. A lidé, kteří to dokážou, tedy mají vysoké EQ, vědí, jak mají sebe, případně své okolí motivovat, dokážou se vcítit do druhých, což je předurčuje k tomu budovat bytelné mezilidské vztahy. Emočně inteligentní člověk ví, kdy toužíte po pevném objetí, ačkoli se tváříte nepřístupně.\n7 ZNAMENÍ, ŽE JSTE EMOČNĚ INTELIGENTNÍ\nEmoční inteligence je velice subjektivní a není to něco, co by se dalo změřit stejně jako IQ. Ale existují různé testy osobnosti, které mohou odhalit alespoň to, zda emočně inteligentní jste, nebo ne. Vyzkoušejte si jeden z nich.\nPravidla jsou jednoduchá. Podívejte se znovu na obrázek s optickou iluzí, který jste už viděli v úvodu článku, a řekněte, co vás na něm zaujme jako první.\nAutor: themindsjournal.com Test emoční inteligence\nVšimli jste si nejdříve trávy, dívky nebo zrcadla?\n1. Pokud jste jako první viděli trávu\nJste člověk, který obdivuje lidi ve svém životě a rád a hodně se o ně stará. Někteří z nich to vědí, někteří to nemusí vůbec vnímat. Ale na tom není nic špatného. Důležité je, že jsou v pořádku. To je vše, co chcete. Nepotřebujete z jejich strany žádné uznání.\nJe tu ale jeden problém. Příliš dlouho se soustředíte na trávu a nevidíte přitom les, který roste za ní. Chybí vám objektivita. Co z toho plyne? Vaše EQ není úplně nejvyšší, to ale neznamená, že nemáte jiné silné stránky.\nMožná se nebojíte požádat o pomoc, když ji potřebujete. Ne každý tohle dokáže. Spousta lidí si s něčím neví rady, je ztracená nebo úplně na dně, přesto o pomoc nepožádá. Požádat o pomoc ve chvíli, kdy to potřebujete, je správné. Chyba je, když při tom dáváte najevo, že jste úplně ztraceni. Tím nevědomky ovlivňujete i emoce ostatních, kteří se pak mohou kvůli tomu cítit nepříjemně nebo trapně a nedovolí si pomoc odmítnout.\n2. Pokud jste jako první viděli dívku\nJste typem člověka, který upřednostňuje myšlenky a pocity ostatních před těmi svými.\nVaše emoční inteligence je opravdu pronikavá a máte velkou schopnost vcítit se do ostatních. Pokud ale i nadále budete klást potřeby a přání druhých před svoje a nebudete se starat o to, co opravdu vy sami potřebujete, může to pro vás být velmi vyčerpávající.\nBuďte opatrní, když čerpáte svou energii pro někoho jiného, byť je to člověk vám milý a blízký. Kontrolujte víc své emoce a ujistěte se, že neinvestujete do druhých víc, než je nutné.\n3. Pokud jste jako první viděli zrcadlo\nVaše emoční inteligence je na velmi vysoké úrovni, což je skvělé.\nZrcadlo ale představuje něco, co až tak skvělé být nemusí. Alespoň v reálném světě. Zrcadlo odráží váš vlastní obraz, jak se na něj díváte. To znamená, že můžete odrážet emoce ostatních víc, než byste měli. Vztahujete je na sebe. Když je někdo smutný, začnete přemýšlet o tom, zda vy sami nejste důvodem jeho smutku. Pokud někdo zuří, zjišťujete, čím jste ho mohli rozzlobit.\nStačí udělat jeden krok zpět. Ano, máte skvělou schopnost číst emoce druhých, ale není tak snadné sledovat tyto emoce až k jejich skutečnému zdroji. Často to ani není možné, tak se o to ani nepokoušejte.\nSouvisející témata: test , kvíz , emoční inteligence , pocity , emoce , EQ , IQ\nTest osobnosti: Jak zatínáte pěst odhalí, jací jste a po čem tajně toužíte


Poznané štěstí (6.11.2010) | This song is for you...\nPoznané štěstí (6.11.2010)\n24. července 2011 v 8:51\t| Miu\nMé začátky jednorázovek... Teda spíš, moja prvá jednorázovka.... x3\nI po takové době, co jsem su napsala, musím říct, že je to pořád parádní kousek a nemůže se jen tak měřit s těmi, co jsem napsala v tomto roce 2011...\n"Hey! Počkej!!" křičel na mě známý hlas. Byl to Uruha. Spolužák a jediný člověk, který mi neustále nepřipomíná, že jsem gay, nebo na mě neustále neřve "laciná děvko". Jo, jsem to já Ruki. Učitelé mě nemají rádi, protože je vždycky dokážu setřít nějakou dokonalou poznámkou a protože mám vlasy obarvené na blond. Má matka to u ředitele nějak okecala, ale otčím mě za to doma pořádně seřval. Taky rád zpívám, ale to si mohu dopřát je ve sprše a ke všemu, jen pokud nejsou naši doma. Už od 10ti let s nimi mám dost napjaté vztahy. Ne jednou mě tak zbil, že jsem musel do nemocnice. Bohužel, to vždycky nějak ututlali a bijí mě dál. Ale já nemám odvahu to někomu říct. A i kdybych ji měl, nemám to komu říct.\nŠel jsem si sednout na menší fotbalový stadion, který patřil škole, protože jsem tam mohl být nerušeně a mohl jsem trochu chytit barvu v obličeji.\nVytáhl jsem si notebook a začal listovat svými poznámkami, když v tom si vedle mě někdo přisedl. Znovu to byl Uruha. Poplašeně jsem se na něj podíval a on mi to oplatil úsměvem. Byl přímo rozkošný, když se smál. "C-co potřebuješ?" zeptal jsem se a odtrhl pohled od jeho medově hnědých očí. "Nic. To si snad nemůžu přisednout?" Osopil se na mě, ale nepřestával se usmívat. "No ne… Já jen, že si z tebe budou utahovat… že se bavíš se mnou." Řekl jsem trochu vyklepaně a znovu se na něj podíval. "To mi je jedno." Zamručel a natáhl jednu nohu před sebe. Tou druhou se nepatrně otřel o moji nohu. Snažil jsem se všelijakým způsobem zakrýt své červenající se tváře. "Hey! Uruho!!!" zakřičel na něj nějaký černovlasý mladík. "Už musíme jít!" dodal ještě a zamával na něj. "Yop, sorry, už musím!" usmál se a odešel. Docela jsem si oddychl, protože kdyby tady zůstal ještě chvíli, asi bych se po něm vrhl. Sebral jsem svoje věci a odcházel znovu do budovy školy. Chodby zase byly přecpané studenty, takže jsem se jen stěží protlačil ke své skříňce. Naházel jsem do ní pár učebnic a pár jich zase vytahal ven, když v tom do mě někdo zezadu vrazil. Svalil jsem se na zem. "Ježiš! Promiň!" začal se omlouvat a natahoval ke mně ruku. Už zase Uruha. "T-to je v pořádku." Vykoktal jsem ze sebe a chytil se jeho ruky, abych se mohl zvednout. "Vážně?" zeptal se a pomáhal mi zvednout nějaké učebnice a sešity. "Jo vážně. Nedělej si starosti." Dodal jsem rychle i když jsem v hlouby duše chtěl, aby se o mě konečně někdo začal zajímat. "Fajn. Tak ještě jednou promiň." Usmál se a podal mi poslední sešit, co ležel na zemi. Pak zase zmizel. Těch pár sešitů znovu pracně nastrkal do skříňky a všiml jsem si nějakého papírku, který byl založen mezi nimi. Byla na něm adresa restaurace "Červený Drak" a pod ním 18:00. Došlo mi, že to tam vložil Uruha. Zadíval jsem se jeho směrem, ale už jsem viděl jen jeho záda, jak se znovu přidává k tomu černovlasému mladíkovi. Přehodil jsem si batoh přes rameno a vydal se do učebny angličtiny.\nHodina se táhla nesnesitelně pomalu a ke všemu učitel, který rádoby mluví anglicky, probíral látku, kterou jsem bral já v páté třídě. Konečně zvonek. Byla to moje poslední hodina a byl pátek, což bylo velmi uklidňující. Vydal jsem se tedy směr domov. Trochu jsem se obával rodičů, protože mě tížilo několik špatných známek.\nTiše jsem otevřel a vcupital do svého pokoje. Znaveně jsem se svalil na postel. Ani jsem se necítil unavený, ale zachumlal jsem se do deky. Po chvíli jsem, ale usl.\nProbudil jsem se až něco po páté hodině. Slyšel jsem z kuchyně řev, což mi naznačilo, že je doma i otec a právě je ožralý. To znamená, že si vybíjí vztek na mámě. Podíval jsem se na hodiny a bylo půl šesté. Natáhl jsem na sebe nové černé džíny, bílou košili a černé sako. Nechtěl jsem riskovat, že se s našima zase pohádám, takže jsem otevřel okno a tiše jsem vyklouzl na střechu. Potichu jsem sklouzl po okapu dolů a jako lupič vyběhl brankou ven.\nPřesně v šest hodin, jsem stál pře Červeným Drakem. Uruhu jsem nikde neviděl a jelikož mi začínala být zima, vešel jsem dovnitř a objednal jsem si čaj. Za pár minutek se vedle mě objevil udýchaný Uruha. "P-promiň. Něco mě doma zdrželo." Vykoktal ze sebe a sedl si vedle mě. "V pořádku." Usmál jsem se a čekal jsem, co z něho vyleze, že mě potřeboval tak vidět. "P-proč jsi chtěl… abych jsem přišel?" zeptal jsem se po chvíli ticha a ucucávání čaje. Uruha sklopil zrak a chvíli zkoumal šíleně nezajímavou dlažbu. "Víš Ruki… Ono se to těžko vysvětluje slovy." Vypravil ze sebe a zadíval se mi do očí. Ztrácel jsem se v nich a nevěděl jsem, co tím vším myslí. Položil svou ruku na mé stehno a posouval ji čím dál tím víc, blíže k mému rozkroku, čímž mi přiváděl lehké elektrické šoky. "Uru-Uruho… Ty jsi…" zakoktal jsem se a pořádně mi zrudly tváře. Uruhovi přes tváře brobleskla neonová červeň a přikývl. Svou štíhlou a dlouhou ruku obtočil kolem mého pasu a přitáhl si mě k sobě. Nebránil jsem se tomu a užíval si ten pocit, že je konečně někdo, pro koho nejsem jen laciná děvka. Zadíval se mi do očí. Lehce se dotkl svými rty těch mých. Jednu ruku jsem mu obtočil kolem krku a druhou jsem se ho chytil za límec jeho košile. Začínal si dobývat místo do mých úst. Přidušeně jsem vzdychl. "T-tady ne…" zakňučel jsem a úchylně jsem se o něj otřel. Uruha položil na stolek pár bankovek a vytáhl mne na čerstvý vzduch venku. Držel mě za ruku a táhl mě všelijakými uličkami, o kterých jsem neměl ani tušení, kde jsou. Najednou jsme se ocitli, před velkým bílým barákem. "T-tady bydlíš?" udivil jsem se. "Jo." Odvětil a vtáhnul mě dovnitř. Věděl jsem, že je ze zámožné rodiny, ale tohle mě opravdu šokovalo.\nDostrkal mě až do bíle vymalovaného pokoje s šedivými doplňky. Podle fotek jsem usoudil, že je to jeho pokoj. Chytil mne kolem pasu a znovu políbil na rty. Musel se ke mně hodně sklánět, což mu asi bylo hodně nepříjemné. Jemně mě položil na postel a přisál se na mou pulzující tepnu. Pomalounku začal rozepínat mou košili a mapovat mou hruď. Odhodil ji někam do druhého kouta pokoje a klekl si přese mě. Sevřel mé boky mezi jeho stehny a mezi zuby stiskl mou bradavku. Vulgárně hlasitě jsem zasténal. Celý jsem zrudl a přitiskl si před pusu dlaň. Uruha si sám stáhl košili a přitiskl si mne, těsně k sobě. Rukama zajížděl za lem mých kalhoty i boxerek a že já je nosil sakramentsky nízko. Rozepnul si mých i u svých kalhot a nechutně pomalu mi je začal stahovat. Když mi je stáhl, odhodil je k nohám postele a úchylně se na mě zadíval. Třásl jsem se od hlavy až k patě, jednak z jeho počínání a druhak protože mi začalo být chladno. Na nic nečekal a stáhl si všechno zbývající oblečení ze sebe a nakonec i ze mě. Oba dva jsme se váleli nazí pod jednou dekou a Uruha už kňučel. Pochopil jsem, že chce víc než jen mazlení. Položil mě na bříško a líbal mezi lopatkami. "Můžu?" zašeptal tak tiše, že jsem to mohl slyšet jen já. "J-jo." Zakňučel jsem a přivřel oči. Zhluboka se nadechl a pomaloučku do mne vnikl. Ucítil jsem ostrou bolest vystřelující mi ze zadečku. Vnímal jsem každý jeho sebemenší pohyb. Začal jemně přirážet a nepřestával mě líbat na zádech. "D-dobrý?" zeptal se soucitně. Jako odpověď mu přišel slastný sten, který se i přes zákaz mého mozku vydral přes hlasivky ven. Uru se nebezpečně spiklenecky usmál a svou ruku obtočil kolem mé chlouby. Další hlasitý vzdech. A další. Naše těla hořel ve víru vášně a chtíče. "R-Ruki…" upozornil mě na jeho přicházející vrchol. Vyprázdnil se do mých útrob, což mě donutilo prohnout se v zádech. Ještě párkrát přirazil, dokud jsem nevyvrcholil já. Svalil se vyčerpaně na mé horké tělo a snažil se popadnout dech. Znaveně si lehl vedle mě a pohladil mě palcem po tváři. Schoulil jsem se mu v náručí a s hřejivým pocitem, že mě má někdo rád jsem usl.\nVe škole se ke mne Uruha choval pořád stejně, ale jakmile jsme byli někde sami, mé tělo patřilo jen a jen jemu. Když jsem byl s ním, konečně jsem dostal odvahu říct někomu co se děje v mé rodině. Všechno se (sice soudně) vyřešilo a jelikož mi již bylo osmnáct, přestěhovali jsme se společně s Uruhou do jednoho podnájmu na kraji Tokia.\nS ním jsem pocítil co je to štěstí a láska\n1 Mineko | Web | 2. srpna 2011 v 19:47 | Reagovat\nNehovorila si náhodou že už nebudeš písať slashe? ~ Či to sa mi zdá? xD Vidím že si to písala pred rokom...\nNo srry že som nečítala skôr ale Poľsko...a tiež mi to aj tak dosť pripomína První sníh či ten...čo Rukimu zašibalo na konci xDD srry za to slovo ale tak to je\nAk si ešte v ČR :3 Tak by ma zaujímalo o čom sú tie ďalšie slashe xD\n2 Mineko | Web | 2. srpna 2011 v 20:11 | Reagovat\nÁ-ha...ale aj tak si mi neodpovedala o čom sú tie novšie čo tam máš xDD Lebo nejako sa mi do toho nechce pustiť :3 A ty ideš na SR? o_O\n3 Mineko | Web | 2. srpna 2011 v 21:28 | Reagovat\nOk...ale ty mi slúbiš že si prečítaš prvý diel "Howl" a keď sa ti to bude páčiť tak budeš čítať ďalej ok? xDD\nA do jakého mesta(dediny) to ideš?\na....idem sa do toho pustiť


Krokodýlí řeka | ČCE Ostrava\n15.9.2010 Všechny generaceEwa Jelinek\nV neděli 2. května se po bohoslužbách v rámci posezení u kávy a čaje si pro nás Aleš Wrana připravil psychologickou hru s názvem Krokodýlí řeka. Smyslem této skupinové hry je zamyslet se nad etickými otázkami krátkého příběhu o Abigail a Gregorym. Nejprve každý účastník sám za sebe seřadil jednotlivé hrdiny podle toho, jak správné či spíše nesprávné se mu jevilo jednání. Nejzajímavější část hry pak spočívala v porovnání a zdůvodnění jednotlivých hodnocení. Pozoruhodné bylo, že větší nesoulad v názorech panoval napříč pohlavími a ne mezi generacemi.\nMimochodem tato hra nemá jediné správné řešení, ale jde o to uvědomit si vlastní východiska, podle kterých hodnotíme jednání své i lidí v našem okolí, a konfrontovat své pohledy s názory třeba protichůdnými.\nHru je možné najít na internetu – stačí do vyhledávače zadat „psychologická hra krokodýlí řeka“.\n← Usnesení staršovstva ze dne 8.9.2010\tLetní tábor pro dětí 2010 →


Basketbalisté rozšířili realizační tým BKO - Prostějovský Večerník\nBasketbalisté rozšířili realizační tým BKO\nPod dohledem doplněného realizačního týmu se na novou sezónu připravují basketbalisté BK Olomoucko. K dispozici mají nového maséra a také fyzioterapeuta a atletického trenéra, odborníka na kondici.\n„Hráči mají maximální servis, což je pochopitelně i v klubovém zájmu. Ve vyrovnané soutěži o výsledcích jednotlivých zápasů rozhodují maličkosti. Nechceme nic opomenout. Práce kvalitního realizačního týmu může pomoci k rozhodujícím bodům,“ míní sportovní manažer BK Olomoucko Michal Pekárek.\nFyzioterapeutem je Michael Polák, absolvent oboru Fyzioterapie na Fakultě tělesné kultury Univerzity Palackého v Olomouci, který dlouhodobě spolupracuje s řadou úspěšných sportovců. Masérem basketbalistů je Petr Smyčka.\nNovinkou je obsazení postu atletického trenéra, kterým se stal Roman Švarc, odborník z olomouckého Omega centra sportu a zdraví. „Roman hrával i basketbal, což je velká výhoda. Přesně ví, co hráči potřebují. Jsem přesvědčený, že tým bude na sezónu kondičně výborně připravený,“ tvrdí Pekárek.


První dojmy – NERDI SOBĚ\nŽádná jiná deskovka, kterou jsem backnul na Kickstarteru, ke mně neputovala tak dlouho. Kampaň na Planet Apocalypse skončila v únoru 2018 a původní doručení naplánovaný na únor 2019 překročila o třináct měsíců. Nevadí. Konečně ji mám doma a je to nářez.\nAutor deskovky Sandy Petersen je legenda. V osmdesátkách začínal jako autor RPG her, v devadesátkách nastoupil do id Software, kde dělal level designera pro Doom a Doom II. (podílel se i na podobě několika potvor) a poslední dvě dekády se mu daří vydávat dost zajímavé deskovky. Petersen má svůj rukopis: jeho hry jsou originální svým zpracováním. Jde o hry temné, místy zvrácené, nebojí se estetiku překopávat od líbivosti do nechutnosti a troufá si vydávat něco, co by na trh nenapadlo pustit nikoho jiného. Planet Apocalypse je v tomto směru jen poslední článek řetězce, ale absolutně dotažený.\nPlanet Apocalypse je kooperační hra. Hráči se zhostí rolí jednotlivých hrdinů, kteří se společně snaží zabránit invazi démonů na planetu Zemi. Podmínky prohry jsou dvě, ze startu mapy do jejího cíle (většinou nějaké město či budova) se pohybují vlny démonů, kterým se hrdinové brání. Pokud proběhne dostatečný počet démonů, hra končí porážkou. Je to starý známý systém tower defence, kdy se musíte bránit stále silnějším vlnám nepřátel. V druhé řadě je ve hře ještě lord, který se posunuje mapou kupředu a zamořuje stále větší území. Jakmile dojde i on do cíle, opět přišla porážka hráčů. Ti můžou zvítězit jedině tak, že lorda porazí v bitvě, která se aktivuje vstupem do společného políčka. Hrdinové mají různé schopnosti, stejně tak lordi. Nižší démoni, kteří se snaží doběhnout do cíle, v základu žádnou schopnost nemají, ale vždy nějakou získají podle toho, jaká demonická legie právě invazi řídí. To je všechno. Planet Apocalypse v jednom odstavci.\nZní to vlastně jednoduše a tahle deskovka doopravdy nemá dvakrát komplexní pravidla. Jenže o tom tower defence hry jsou, pochopí je každý rychle, ale překonat stupňující se obtížnost už je oříšek. Nad ostatními tower defence deskovkami však Planet Apocalypse jednoznačně vyniká svým vizuálem silně evokujícím pocit, že kdyby žil Hieronymus Bosch ve 21. století, maloval by nějak takhle. Petersen je magor, nemá problém absolutně pustit uzdu fantazii a tady je to už hodně velká divočina. Jasně,jsou to jen plastové figurky, ale i tak jsou démoni oškliví až děsiví, jejich zhmotnění v reálném světě by vyvolalo ztrátu příčetnosti a šílenství přesně tak, jak o tom kdysi psával Lovecraft.\nNěkteré modely jsou v tomhle možná až za hranou, třeba demonická kojná, která si z ňadra místo mateřského mléka vymačkává hnis jako beďar, už je na mě prostě moc a nejsem si jistý, jestli bych se na to na stole chtěl dívat. Asi ne. Ale ta zvrácená estetika zkrátka skvěle funguje a z Planet Apocalypse vytvořil solitéra, který stylizací dělá ze hry nejodvážnější deskovku v mé sbírce. Na druhou stranu ne všechno v tomhle směru klaplo, třeba herní plán mi připadá vyloženě ošklivý. Použití rádoby Google map místo klasické kresby vedlo k tomu, že města jsou rozpixelovaná, i když na ně koukáte s odstupem, což u deskovky za sto dolarů je prostě odfláknutá práce. Stejně tak si Petersen nelámal moc hlavu s inserty a řadu hezkých, ale křehkých modelů prostě naházel do pytlíku. Hned několik figurek mi kvůli tomu přišlo odlomených od podstavce a čeká mě lepení.\nTeď je bohužel doba, kdy si deskovku s kamarády chvíli nezahraju a nemůžu vyzkoušet pravidla v praxi. Celkově mám ale z Planet Apocalypse dojem velmi kladný. Ne absolutní, na to má pravidla příliš jednoduchá a shodná s dalšími žánrovými hrami, ale z hlediska vizuálu je to stoprocentní výkon. A to ještě Petersen hodně odkazuje na svou éru spolutvůrce Dooma, jsou tu například kakodémoni a jeden z lordů je spider mastermind. Vynikající. Cthulhu už hlídá můj byt z výstavky v knihovně.\nHer ze starověkého Egypta je slušná řádka. Nová karetka Ve stínu pyramid má ale velmi originální téma. Stanete se faraony, kteří se snaží před svým pohřbem nasyslit co největší bohatství.\nPředem musím upozornit, že v případě této hry jsem zaujatý. Firmu BoardBros si totiž založili dva kluci, se kterými se osobně znám. Ve stínu pyramid je první hra, kterou vydávají. Už před několika měsíci mě pozvali na pivo, abych si s nimi zahrál výrobní vzorek. Teď jim Ve stínu pyramid konečně dorazila z fabriky a chystají se s ní na trh. Jaká je?\nUpřímně, já na deckbuildingové karetní hry nejsem. Moje hlava to prostě nepobírá, Ve stínu pyramid jsem hrál asi třikrát nebo čtyřikrát a ani jednou se mi nepodařilo uhrát alespoň průměrný výsledek. Ale to je v pořádku, nemůžu chtít všechno. Nebudu lhát, že kdyby se mi dařilo víc, víc by mě bavila i hra samotná, ale to je samozřejmě jen a pouze můj problém.\nNa to, jak malá hra to je, jde vlastně o celkem komplexní záležitost, ve které si hlídáte čtyři věci. Zaprvé si stavíte hrobku, do které během hry musíte nacpat co nejvíc pokladů. Ve druhé řadě pak sbíráte karty s poklady, ty se rozloží na stůl do tvaru pyramidy a hráči si po kolech berou vždy nějakou kartu ze základny pyramidy. Poklady jsou rozdělené do několika typů, které se snažíte kompletovat. Jakmile se karta vezme, na její místo přijde jiná z vyšších pater, čímž se „zboří“ špička pyramidy. Na tu se pak položí další karta z balíčku a jakmile se tímto způsobem dolíže balík, hra skončila a spočítají se body za karty v hrobkách. Kdo má nejvíc, vyhrál. Třetí věc, kterou si musíte hlídat, jsou různé efekty karet. Místo toho, abyste kartu dali do hrobky jako poklad, můžete zahrát její efekt, který má nějaký dopad na hru. Většinou třeba něčím narušíte soupeřův plán nebo můžete přestavět pyramidu. No a začtvrté si managujete vlastní karty, které máte na ruce. Ty mají nějakou hodnotu, za kterou nakupujete poklady, karty, kterými platíte, si dáváte do odhazovacího balíčku, který si po nějakém čase opět zamícháte do ruky a hrajete dál. Ano, tohle bohatě stačí na to, abych tu hru nedával.\nJde ovšem o hru velmi zábavnou, svižnou, vyžadující soustředění a přemýšlení (možná i proto mi to nejde). Můžete si syslit bohatství, ale můžete klidně házet vidle do syslení ostatních, pokud se pro takový styl hraní rozhodnete. Ve výhodě jsou hráči, kteří s podobným typem her mají zkušenosti, stačí, aby jeden člověk u stolu hrál někdy předtím Dominion a okamžitě se zorientuje. Zdravím touto cestou Peťana, který nás díky své zkušenosti s Dominionem přehrál tak, že měl víc bodů než zbylí dva hráči dohromady.\nKvůli současným nařízením sem bohužel nemůžu vložit fotky přímo z hraní, protože kdo ví, kdy se zase na deskovky sejdeme. Ve stínu pyramid bych doporučil hlavně lidem, kteří mají rádi deckbuildingové karetky, ve druhé řadě pak jako zajímavou karetku do hospody, když se vás nesejde tolik, aby stálo za to hrát Bang. Na hře mě baví ten egyptský setting, vzhledem k tomu, že jsem asi před měsícem dohrál Assassin’s Creed Origins, kápnula mi okamžitě do noty. A i když Ve stínu pyramid hrát neumím a nepočítám, že bych se v ní někdy časem chytal na jiné hráče, klidně koupi doporučuju. Stojí něco málo přes čtyři kila a kromě hezké karetky do sbírky si budete odnášet i pocit, že jste pomohli dvěma deskovkovým nadšencům nakopnout trochu jejich vydavatelské aktivity. A to se počítá.\nPopulární značka Zombicide se dočkala nového člena rodiny. Nemění zábavné jádro, jen přidává nové prvky a totálně změněné prostředí.\nZombicide je skvělá hra. Bez ohledu na to, kterou vlastníte, ať už původní ze současnosti, Černý mor a Zelenou hordu ze středověku nebo futuristickou novinku Invader. O tom, jak se Zombicide hraje, jsem se tady na blogu rozepsal už v článku o Černém moru. Proto se nyní zaměřím hlavně na to, co nového přináší Invader a dojmy z hraní přijdou později.\nInvader jsem backnul na Kickstarteru někdy před dvěma lety. Kampaním na hry od CMON odolám málokdy, protože vždycky nabobtnají do takové velikosti, že vám kromě základní hry přijde dvojnásobek, klidně i trojnásobek obsahu navíc. Pokud máte rádi figurkové deskovky a rádi si třeba figurky i barvíte, hry od CMONu jsou v tomhle směru fakt porno. Problém je, že se někde stala chyba a mně přišel Invader jen se základní krabicí a rozšířením, ale místo velkého boxu se stretch goals mi přibalili druhou krabici rozšíření. Co s tím? Napsal jsem do CMONu, omluvili se a slíbili, že mi stretch goals pošlou s další vlnou rozesílání. To se stalo před měsícem, nezbývá mi, než čekat dál a podívat se alespoň na Invader tak, jak je k prodeji v obchodech.\nJen ve zkratce, o čem jsou všechny Zombicide hry: skupina hráčů se snaží dokončit nějaký scénář, zatímco postupně mapu zaplavuje víc a víc zombíků. Ti do mapy vchází ze spawnovacích míst, většinou je to nějaký konec ulice, ale můžou být i v budovách, které hráči prozkoumávají. Postavy sbírají vybavení a zkušenosti, což jim vylepšuje vlastnosti, ale čím silnější postavy jsou, tím silnější zombíci se spawnují. Se zombíky se sice bojovat dá, ale zase ocaď pocaď, pět šest zombíků už je schopno zabít hráče v jednom kole. A protože se časem nachází pět šest zombíků na každém rohu, bez taktizování, kooperace a trochu toho tichošlápkovství se zvítězit nedá.\nFigurek je už v základu tradičně hromada.\nInvader se oproti předchozím hrám liší v několika zásadních bodech. Zaprvé je stylizovaný jako boj přeživších zavřených v základně, na kterou zombie mimozemštani útočí zvenčí, takže se už zombíci nespawnují v interiérech. Místo toho je tu sliz, který dokáže spawnovat nepřátele a pokud se objeví uvnitř základny (kam se může proleptat zvenčí), je třeba jej zlikvidovat. Pro pohyb v základně a venku jsou odlišná pravidla nejen pro dýchání, ale i střelbu. A překopaný je i systém karet, spawnovací karty už do hry posílají jen jeden typ nepřátel lišící se podle síly postav a karty vybavení obsahují častěji užitečné věci.\nOdlišností je samozřejmě víc, ale jde spíš o detaily, v jádru je Zombicide furt o tom samém. Včetně nepřátel, kteří jsou jen vizuálně odlišné varianty téhož z předchozích her (zombící, běžci, tlusťoši a boss). Nebýt těch stretch goals v kampani, hru bych nekoupil, když mám doma Černý mor. Ale ty stretch goals Invader od předchozích her odlišují o dost výrazněji, kromě toho, že obsahují 38(!) nových hrdinů, je v nich i několik desítek (já neměl sílu to počítat) odlišných zombíků a bossů, každý s jinými pravidly než nepřátelé ze základní krabice a rozšíření. Problém je, že mi prostě nic z toho nedorazilo, takže ještě nemůžu hodnotit, jak výrazná změna to je. No nic. Musí mi stačit alespoň rozšíření Black Ops. To přidává kromě těžšího bosse speciální jednotku šesti hrdinů a propojitelné mapové díly a scénáře, takže Invader teď můžu hrát až v počtu dvanácti hráčů. Ne že by se mi to asi někdy povedlo, ale ta představa je geniální.\nDíky rozšíření může do hry naskočit až šest dalších hráčů.\nV Česku to zatím nevypadá, že by se chystala česká verze jako u Černého moru a Zelené hordy. Na druhou stranu vzhledem k tomu, že už za dva týdny na Kickstarteru bude startovat kampaň na druhou edici původní Zombicide, vůbec bych se nedivil, kdyby v Blackfiru, kde se překladu starších her zhostili, čekali na tenhle titul.\nNení rozšíření jako rozšíření, Ars Nova k Johance z Arku je prakticky odlišná hra. Z generálů armád se stanete vyšetřovately záhad.\nKdyž jsem na Kickstarteru backoval Johanku z Arku, už základní balík nabobtnal do rozměrů, že mi ta hra vydrží na pár let. Široké škále celkem sexy rozšíření jsem dokázal odolat s jedinou výjimkou: za 20 dolarů jsem přikoupil Ars Nova inspirované Jménem růže.\nInspirované je přesný výraz, protože autoři hry samozřejmě nemají na Ecovo dílo ani stejnojmenný film práva. Přesto není co řešit, už františkán na krabici jasně odkazuje k Seanu Connerymu v roli Viléma z Baskervillu. Vzhledem k tomu, že Umberta Eca miluju a mám doma v knihovně snad všechno, co u nás vyšlo (minimálně v té báječné edici od Arga), okamžitě jsem rozšíření přidal k objednávce a nedávno mi konečně dorazilo.\nSrovnání velikosti figurek s kostelem ze základní hry.\nArs Nova kompletně mění pojetí hry. Johanka z Arku je víceméně wargamingová hra postavená na deskovkových rozměrech a mechanikách, v Ars Nova se naopak nebojuje vůbec. Neovládáte žádné jednotky, žádné vojáky. Stanete se františkány vyšetřující tajemství v jednom izolovaném klášteře, kde něco není tak úplně v pořádku…\nV rozšíření jsou dva scénáře, ten první je pro jednoho až tři hráče, kteří se chopí postav františkánského vyšetřovatele a dvou jeho asistentů. Spolu pak chodí po klášteře a snaží se přijít na kloub záhadě. V rámci znovuhratelnosti je zde několik možných záhad, jednou vyšetřujete vraždu, jindy se snažíte najít zločince schovaného mezi mnichy, hororovější varianty jsou třeba stopování satanistického kultu nebo snaha odvrátit záhadné šílenství prostupující celým klášterem.\nVe druhém scénáři se v klášteře dějí ty samé záhady, ale hra je určená pro dva hráče hrající proti sobě. Jeden hraje za františkána a asistenty, druhý za mnichy. A zatímco františkán se snaží tajemství zavčas rozlousknout, hráč hrající za mnichy se snaží naopak svůj děsivý plán dotáhnout do konce.\nTo je Ars Nova ve zkratce. Hru jsem zatím nehrál, jenom studoval obsah a pravidla. Schovávám si ji na moment, kdy se u mě doma sejdou další nadšenci do Ecova díla a užijeme si to společně. Ale už teď jsem z rozšíření nadšen, za 20 dolarů mi to připadá jako super kauf. Kromě toho, že jde prakticky o samostatnou hru (byť mapa kláštera potřebuje díly i ze základní hry), zároveň obsahuje i druhou sadu karet, díky které můžete všechny modely zařadit i do základní hry. Jak ale budou mniši a františkáni fungovat na bojišti, to si zatím netroufám hádat. Pro mě je hlavní, že mám teď doma Jméno růže jako deskovku.\nPojem „škola hrou“ má různý výklady, od doslovných po velmi volný. Ale v případě deskovky Ypsilonie mi vyskočil v hlavě okamžitě, jakmile jsem krabici otevřel a začal se seznamovat s jejím obsahem.\nPůvodně jsem o týhle deskovce psát nechtěl, plánoval jsem článek o Ethnosu a s Ypsilonií bych počkal až na reakce dětí. Moje máma učí na základce, proto jsem jí Ypsilonii dal, ať ji se žáky vyzkouší a pak mi poví, jaký to bylo. Já totiž zatím děti nemám a s nerdybros hrajeme úplně jiný deskovky, proto jsem chtěl na blog Ypsilonii dát až v momentě, kdy budu mít na hru nějakou odezvu. Ale změnil jsem názor, šup sem s ní!\nOno totiž na Ypsilonii není moc co zkoušet, protože v různých obměnách jsme tuhle hru hráli vždycky. V jádru vychází z Člověče, nezlob se, chodíte po políčkách a vyhazujete si figurky do domečku. K tomu navíc na mapě zažíváte setkání, můžou vám buď pomoct nebo vás zdrží. A ta mapa je navíc hrozně hezky provedená, takže mi Ypsilonie po pár vteřinách zkoumání okamžitě připomněla hru Dlouhý, Široký a Bystrozraký, pamatujete si? Ilustroval ji, myslím, Neprakta…Jak já ji jako kluk miloval!\nYpsilonie je prakticky to samý s jednou dost zásadní nadstavbou – učí vás vyjmenovaná slova. Teda ne vás, vy si je jenom zopáknete, ale vaše děti z týhle školní látky pochytí opravdu dost. Můžou za to karty setkání. Každá z nich vypráví nějaký příběh právě s důrazem na vyjmenovaná slova a tady si dovolím osobní odbočku: mně to přijde prostě skvělý. Já jsem měl totiž na základce s gramatikou problém, v diktátech jsem byl klasickej trojkař. Naši místo toho, aby mi našli doučování, místo toho aby to do mě rvali doma při opáčku u stolu, mi řekli jenom: „Čti.“ A tak jsem četl. Knížky, časáky, co mi přišlo pod ruku a ono to fakt fungovalo, dostal jsem gramatiku z psaný formy plynule do krve a na gymplu už jsem měl diktáty za jedna. A právě tohle intenzivní čtení malých příběhů v sobě Ypsilonie obsahuje. Skvělej nápad a tvůrcům hry salutuju.\nHra se navíc jen tak neohraje, protože má několik variant. Čtyři různý menší desky, kde plníte jiný úkoly (třeba sbíráte bylinky, který pak musíte přinést do lékárny), jednu velkou mapu vzniklou složením všech desek, je tu i režim pro týmovou hru. Jasně, není to žádná deskovka na tříhodinový hraní u piva (i když…po sedmi pivech to taky může být zážitek) a dospělým hráčům toho asi moc nenabídne, ale jako způsob, jak naučit děti vyjmenovaná slova, mi připadá Ypsilonie vynikající. Ovšem pořád je to jenom můj dojem z rozbalený hry a pročtených pravidel, zátěžovým testem deskovka projde, až ji máma odnese do školy.\nRád backuju deskovky na Kickstarteru. Většinou to znamená, že mám hry dřív než přijdou na trh a navíc hromadu doplňků, který nebývají v základních krabicích. Proto se tetelím jak malý dítě pokaždý, když mi z Kickstarteru něco přijde. Když dorazila Chronicle X, byl jsem už prostě jenom nasranej. Tak, že jsem ani nedával fotku na svůj Facebook. A to tam cpu s dětinskou radostí prakticky každou deskovku, která mi přijde.\nNerad používám sprostá slova, ale tady nešlo jinak. Chronicle X jsem backnul kdysi jako kickstarterový benjamínek, líbila se mi stylizace, modely a fakt, že díky vysoký vybraný částce nabobtnala zásilka do neuvěřitelných rozměrů, klasický tons of plastic shit. O výrobci jsem tehdy moc netušil a nepátral se po jeho historii. Udělal jsem chybu, naletěl pozlátku úspěšnýho projektu, aniž bych si zjistil víc a dobře mi tak.\nNejprve to dobrý. Chronicle X přišla. Alespoň základní krabice. Pravidla působí trochu okoukaně, přirovnal bych je k mixu X-COMu, Zombicide a Space Hulka, ale v kombinaci s retrofuturistickým settingem (hra se odehrává v 80. letech během invaze mimozemšťanů, jíž čelíte pomocí techniky, o který budeme snít ještě za sto let) a variabilní kampaní to zábava bude, o tom nepochybuju. Plusem je, že základní krabice umožní hrát až sedmi hráčům najednou. Jeden hraje vždycky za emzáky, zbytek za lidský hrdiny bránící invazi. Máte na výběr dva způsoby hraní: příběhovou kampaň, kde se misi za misí prokousáváte k poslednímu bossovi nebo strategickou kampaň, kde se hráči rozdělí do týmů a postupně se snaží každý sám za sebe ovládnout povrch planety a vytlačit šmejdy z vesmíru zpátky do vesmíru. Proč ne, tenhle styl jsem od hry čekal a dostal jsem ho. Jo a hra má vynikající inserty, tohle tahle firma vždycky dělala pečlivě.\nJinak už je všechno špatně. Výrobci z Archon Studio dodání hry posunuli o celý rok, aniž by to pořádně vysvětlili. Komunikovali sporadicky, většinou backerům odpovídali něco o komplikaci s vývojem pravidel, což volně přeloženo znamenalo: „sedíme v kanclu s nohama na stole, ale dva z nás na tom fakt ještě něco dělaj.“ Teď, když už mi to přišlo domů, jsem zklamaný. Neavizovali dopředu, že budou posílat Chronicle X po částech (tak jako to dopředu říkají třeba Awaken Realms) a zatímco celkově ta kampaň za 99 dolarů měla smysl, protože jste ke hře dostali ještě dvojnásobný počet modelů a hromady komponent navíc, dostat za tu samou cenu základní krabici je výsměch.\nBěžný zákazník by byl v klidu, říkal by si, že to dopošlou a za běžný situace by to tak bylo. Bohužel, já si začal o Archon Studiu, jak se oddalovalo dodání hry, něco zjišťovat a dneska už jsem na ně tak preventivně napruzelej, že mi dodání alespoň základní Chronicle X neudělalo sebemenší radost. Zaprvé: Archon Studio jsou bývalí Prodos, kteří ještě dnes, asi po šesti(!) letech od kampaně na deskovku Aliens vs. Predator dluží dodání stretch goals. Přejmenování na Archon Studio byl jen způsob, jak se odstřihnout od jména špatný pověsti a aby to nebylo málo, ještě se snažili svýho času skrýt za třetí jméno Load Board Game, pod kterým pracovali na další deskovce. Navíc ani v jednom případě nekomunikovali s backery, ani v jednom případě nic nedodali včas a ve většině případů stále ještě nedodali slíbený stretch goals.\nNo a teď jsem se do tý fronty čekatelů zařadil i já. Za sto dolarů mám tak doma hru, která se bude na krámech prodávat podle mě tak za dvanáct stovek, protože je udělaná hrozně lacině. Mapový díly mají lamino z nouze a ostatní komponenty jsou vytištěný na papíru o tvrdosti skicáku, kdyby tohle avizovali dopředu, nic bych jim neposlal. Polep krabice je tak odfláklej, že se mi už při prvním strčení do police mezi ostatní deskovky začal sloupávat a trhat. A navíc mám teď doma nedodělek. Pominu takový ty špatný vtipy, jakože mezi stretch goals byl třeba kalendář na rok 2019. Hlavně mezi nimi byly XXL modely, tedy bossácký figurky, kterým je kvůli většímu záběru mapy věnovaná v pravidlech hry samostatná pasáž a počítá se s nimi na stole…jenže nejsou. Nepřišly. Stejně tak Archon Games vydali v pdfku solo mód pro jednoho hráče, ale komponenty k němu nejsou součástí základní krabice a je třeba čekat a doufat, že to vůbec někdy přijde s ostatními stretch goals a nedopadne to jako AvP. Možná že věděli, jak na salámu to budou mít a navzdory dopředu avizovanému solo módu na krabici napsali, že hra je minimálně pro dva hráče. Ukázkový chucpe.\nNejvíc mě na tom všem mrzí přístup samotných tvůrců. Jejich odezva je minimální až nulová, neobtěžujou se odpovídat na dotazy a námitky zákazníků, pokud nepočítáme reakce typu: „vydržte, děláme na tom.“ Nedělají. Serou na to jako na placatej kámen. Jakmile si v práci odkroutí alespoň to minimum, co mají, tedy výrobu základní krabice, kterou můžou pak alespoň poslat na krámy, jdou od toho a začnou dělat na nový hře. Nejkřiklavěji je to vidět právě na Aliens vs. Predator. Protože kvůli špatný pověsti přišli o licenci na značku, oznámili před půl rokem výprodej skladu a veškerý rozšíření a modely si můžete koupit s třetinovou až poloviční slevou. Jak se asi cítí backeři původní hry, kteří měli v rámci stretch goals obdržet ty samý rozšíření a modely zdarma, roky na jejich dodání čekají a teď je vidí ve výprodeji?\nArchon Studio (Prodos / Load) má už tak zlikvidovanou pověst, že těží jen ze zákazníků, kteří o nich dřív nevěděli. Já byl jeden z nich a dobře mi tak. Ta firma je tak v háji, že nespokojení zákazníci už jí její chování mlátí o hlavu při každý příležitosti, protože co jinýho jim zbývá? Včera třeba Archon oznámili na GenConu, že chystají licencovanou deskovku Wolfenstein. Dočkali se nějakýho nadšenýho přijetí? Potlesku? Kdepak. Na jejich Facebooku jim lidi akorát píšou: „Hezký, ale kde jsou moje roky slíbený věci?“\nNepochybuju o tom, že si s nerdybros Chronicle X i tak užijeme. Modely jsou super, bude mě bavit je barvit a pravidla a mechaniky vypadají funkčně. Ale už nikdy si od týhle firmy nic nekoupím. Leda by to bylo na krámu za litr, jako jsem to udělal s AvP. A vám radím to samý.


10.07.2012, úterý, 12:50\nPoslední pamětník, který v dresu fotbalového Slovácka prožil dvouletý pobyt ve druhé lize, je pryč. Odchovanec klubu Václav Ondřejka, rodák z Březové, je čerstvě hráčem Mladé Boleslavi. Zatím čtyřiadvacetiletý útočník posílí Středočechy na jeden rok, pokud se osvědčí, má Boleslav opční právo na jeho koupi.\n"Za dobu, co jsem ve Slovácku, je to poprvé, co měl výrazně lepší klub eminentní zájem o našeho hráče," upozorňuje kouč a sportovní ředitel Slovácka Miroslav Soukup, že Ondřejka odchází ze sedmého týmu ligy do Boleslavi, která si zahraje předkolo Evropské ligy. "Boleslav má navíc každý rok cíle nastavené úplně někde jinde. Dáváme tím šanci klukovi, který pro klub něco odvedl."\nPro Slovácko může být Ondřejkovo roční hostování výhodné v několika směrech. "Pokud bude uplatněná opce, bude to pro nás zajímavé finančně, v opačném případě může hráče rok v Boleslavi posunout, může přijít ve zlepšené formě, s dalšími zkušenostmi. Nemůžeme nic moc ztratit," zdůrazňuje Soukup.\nOndřejka navíc po skvostné první ligové sezoně, kdy za Slovácko sedmkrát skóroval, zažil útlum - v posledních dvou letech zaznamenal jen tři a dvě branky.\n"Když hráč působí delší dobu v jednom klubu, může se mu stát, že jakoby přešlapuje na místě," připouští slovácký trenér. "Každopádně odchází hráč, který každý rok potvrdil střeleckou potenci, byl pro bránu soupeře neustále nebezpečný. Proto si jej Boleslav vybrala."\nMladá Boleslav měla o Ondřejku zájem delší dobu, dohodu však dlouho brzdila forma vyrovnání. Původní plán, že se opačným směrem vydá boleslavský forvard Ivo Táborský, totiž nevyšel.\n"To nebylo prioritou, ale samozřejmě by pak byla transakce pozitivnější. Ale aby změna měla efekt, musí mít zájem také hráč, což se zde asi nestalo," připomíná Soukup.\nOndřejka neměl v poslední době v sestavě Slovácka jasné místo, nastupoval na hrotu i na krajích zálohy. Nahradit by jej mohl především osmnáctiletý útočný talent Marián Kovář, který už v přípravě čtyřikrát skóroval.\n"Otevírá se prostor pro navrátilce i pro mladé hráče," říká Miroslav Soukup. "Je fantastické, jak se teď Mariánovi daří. Hráčů nebezpečných pro bránu soupeře je potřeba mít co nejvíc, protože forma může kolísat."\nSoukup se proto nevzdává posílení, k němuž může dojít ve zbylých třech týdnech přípravy i po začátku ligy. Podobně jako před rokem, kdy Slovácko získalo ze Sparty na hostování záložníka Davida Pavelku. "Jsme v jednání s některými špičkovými ligovými kluby, které mají širší kádry. Věříme, že hráč kvality Pavelky pro zesílení ofenzivy ještě přijde," přeje si Soukup.\npema - 11.07.2012, středa, 19:41\nVáclavovi Ondřejkovi je potřeba popřát, ať se mu v jiném klubu daří - je fakt, že zde ve Slovácku,za současného vedení ,,jen přešlapoval údajně na místě " - no a teď uvidíme co pan trenér Soukup vymyslí - MLÁDÍ MUSÍ DOSAT ŠANCI - ale ne jen v pár minutách v přátelských zápasech - to přece ví každý Fanoušek..\ncervik - 10.07.2012, úterý, 17:53\nMarian je hráč do vápna,kde se málokdy mine.Jen potřebuje dostat více šancí od Soukupa v ostrých zápasech.Už loni v přípravě nastřílel nejvíce branek za nejméně odehraných minut,ale Soukup se asi lekl jeho mládí na útočníka a zkoušel Čtvrtnu a jinší.Tak to vidím asi i letos.Marian je naše velká šance,jen mu věřit!\nEcthelion - 10.07.2012, úterý, 14:38\nTak Kovář se ukazuje v dobrém světle, tak by mohl dostat šanci místo Venci....\nFCSFRED - 10.07.2012, úterý, 13:40\nPo (před)posledním zápase v MB nemá Venca zrovna dobré vztahy s domácími fans :-)\nkaragavrylydys - 10.07.2012, úterý, 13:07\nNo hlavně, ať nepřijde zase nějaká hvězda bez opce. To ať raději nastupují mladí odchovanci.


Břetislav Olšer – blog, Olser.cz » Blog Archive » Kdo hlasuje pro islamisty, ten si nemůže být ničím jistý…\n19. Prosinec, 2012 – 10:50\nVždy připraveni... Foto: Břetislavg Olšer\nDo puče v únoru 1948 jsme měli s Židy nadstandardní kontakty. Kéž by se vrátila doba vřelých vztahů Čechů k Židům z období, kdy sám T. G. Masaryk čelil i fyzickým útokům svých studentů, kteří ho napadali za jeho postoj v kauze Hilsner-Hrůzová. Skutečnost, že i samotní Židé si vážili a ctili T. G. Masaryka, vedla slovenské židovské přistěhovalce do Palestiny k tomu, že svůj kibuc nazvali právě jménem prvního československého prezidenta. Výrazně tomu napomohla i tzv. hilsneriáda, aféra kolem Žida Hilsnera, jenž měl spáchat rituální vraždu křesťanské dívky. Masaryk ještě jako profesor se proti tomuto nařčení tvrdě postavil a málem splakal nad výdělkem. “O rituální pověře jsem znal knihy berlínského theologa Starcka, který vypsal vznik a historii té pověry. Řekl jsem svůj názor o věci spisovateli Münzovi a on to oznámil veřejnosti v Neu Frei Presse. Tím jsem se dostal do té mely… Začali mě v tisku tlouci. Pak řekli o mě, že jsem za to placen od Židů…”\nA pak už se po Židech jen plivalo. „Zabte Žida!“ psali zmanipulovaní a neinformovaní dělníci Československa petice na podporu smrti „zrádných“ židovských komunistů vedených Rudolfem Slánským, tehdejším generálním tajemníkem KSČ. Jakoby holocaust nestačil, sotva skončila děsivá druhá světová válka, antisemitismus zase vzplál po celé Evropě, v tom děsivém židovském hrobu. Když Izrael odmítl stát se „17. republikou SSSR“, tak Stalin, který ještě v roce 1947 povolil prolomení embarga Spojených národů, aby dovolil Československu prodat Izraeli za několik miliard dolarů zbraně, začal s čistkami židovských spolustraníků. Před šestaosmdesáti lety byl ještě se vší slávou vyslán Slánský do Ostravy. V roce 1926 se stal šéfredaktorem ostravského Dělnického deníku a následně byl zvolen krajským sekretářem. Ovšem, kdo s čím zachází, tím také schází…\nNa ÚV KSČ přišlo přes 10 500 dopisů, které obsahovaly výkřiky: „Utopte je jako kočky!“. „Všichni musí na provaz!“ či „Je to banda zločinců!“. Nechyběly ani nenávistné projevy antisemitismu: „Hitler jich mnoho likvidoval, ale ještě to bylo málo!“. Bylo sepsáno na 8 500 peticí naší “uvědomělé” dělnické třídy, která podporovala nejtvrdší tresty pro obžalované. Jako první předstoupil před soud Rudolf Slánský. “Přiznal” se ke všem bodům obžaloby: ke špionáži, k velezradě, k sabotáži a k prozrazení vojenského tajemství. Vše měl sepsáno, musel se to naučit zpaměti a poté “důvěryhodně” vypovídat o své “mea maxima culpa”… Hlavní prokurátor a justiční vrah JUDr. Josef Urválek udělil odsouzeným 11 rozsudků trestu smrti oběšením, zbylí tři “zločinci” byli odsouzeni k doživotí a zbaveni státního občanství…\nA pak nastal dlouhý čas měsíců a roků, kdy pro Československo byl Izrael jen sionistickým okupantem s českými zbraněmi. Přerušeny byly diplomatické styky a toto vakuum trvalo desítky let. V říjnu 1989 Gustáv Husák naopak přivítal v Praze (už podruhé v roce 1989) palestinského vůdce Jásira Arafata a podepsal s ním Dohodu o spolupráci ÚV Národní fronty ČSSR a výkonným výborem Organizace pro osvobození Palestiny. Černobílý šátek – kúfiji, který se stal Arafatovým symbolem, si údajně palestinský vůdce vůbec poprvé nasadil před více než půl stoletím v Praze na kongresu Mezinárodního svazu studentstva. Psal se rok 1956. Federální ministerstvo vnitra prodalo v 80. letech Organizaci pro osvobození Palestiny pod cenou jako “operativní technické prostředky” samopaly, pistole a další materiál, v hodnotě asi za 1,5 milionu. Ve školicím středisku Zastávka u Brna vyškolili specialisté Státní bezpečnosti v letech 1981 až 1990 134 mužů Sjednocené bezpečnostní služby OOP.\nČeskoslovenští komunisté v roce 1988 uznali „banánový“ Stát Palestina a v únoru 1989 zřídili V Praze velvyslanectví Státu Palestina, tedy zastoupení teroristické Organizace pro osvobození Palestiny (OOP). A pozvali si k tomu i arcivraha Jásira Arafata. Přitom soudruzi dobře věděli, že tato teroristická organizace vznikla v roce 1964, tedy před červnem 1967, tzn. v době před Šestidenní válkou, kdy ještě nebylo co “okupovat” a tedy ani co „osvobozovat.“ Navíc komunisté dobře znali Palestinskou národní chartu, ve které stojí v článku 9: „Ozbrojený boj je jediná cesta k osvobození Palestiny.“\nA poté začaly trapasy Míly Vlčka. Jako předseda Sněmovny vedl 10. června 2009 delegaci politiků do Gazy. Část členů delegace vyjednávala tajně s militantní organizací Hamas, třebaže Vlček ujišťoval, že se tak nestane. Ke schůzce s jeho představiteli ale nakonec přesto došlo, byť neoficiálně. Zatímco byl Miloslav Vlček na návštěvě Islámské univerzity, čtyři členové delegace v čele s Janem Kavanem s Hamasem osobně jednali. Je to ten samý Kavan, co je s ostudou jedna ruka. Např. s podvodníkem Lukášem Kohoutem, co neoprávněně vystupoval jako vedoucí kanceláře a mluvčí Jana Kavana a jako zprostředkovatel extrémně levných cest do zahraničí pro politiky. Tak si objednával poslanecké služební cesty. Zdarma si za peníze z našich daní zaletěl na Srí Lancu, byl v Thajsku, JAR, Tunisku, Peru či Kolumbii. Bez placení bydlel za peníze daňových poplatníků i v pražském hotelu U Kříže. Jménem předsedy Valného shromáždění OSN Jana Kavana objednal cestu VIP tryskáčem na Srí Lanku. Letadlo však nedostalo povolení k přeletu nad Indií a následně byl odhalen pro podvod za 2,5 miliónu korun a zajištění ochranky za 100 tisíc korun.\nKandidát na prezidenta ČR Miloš Zeman mi na téma islámu řekl: „Ideovým základem islámu je bezpochyby Korán. Muslima lze definovat jako vyznavače Koránu, podobně jako nacista je vyznavačem rasové nadřazenosti a antisemitismu nebo komunista vyznavačem třídního boje a diktatury proletariátu. … Nepřítelem je anticivilizace táhnoucí se od severní Afriky až po Indonésii. Žijí v ní na dvě miliardy lidí a financovaná je dílem z prodeje ropy, dílem z prodeje drog…“ Zavražděný nizozemský režisér Theo van Gogh řekl: “Multikulturalismus je zdvořilé ustupování roztahovačnému hostu, který vás postupně vytěsňuje z vašeho příbytku…“ Nietzsche žil v polovědomém stavu jako duševně nemocný progresivní paralýzou. Geniálně charakterizoval současnou morálku, a i když se narodil před 165 roky, přesto prorocky řekl: …“žijeme všichni v hluboké lži, protože předstíráme, jako kdyby stále platila křesťanská morálka, ačkoli v ni v hloubi duše nevěříme…“\nČasy faux pas a jiných trapasů jsou snad už pryč. V minulých dnech na pár hodin přiletěla do Prahy ministryně zahraničí USA Hillary Clintonová, aby podpořila firmu Westinghouse v tendru na rozšíření Jaderné elektrárny Temelín. Zastavila se též za premiérem Petrem Nečasem, aby mu poděkovala za jeho podporu USA a Izraele, se stejným záměrem se v Česku objevil též o den později předseda vlády Izraele Benjamin Netanjahu; osobně ocenil odvahu Petra Nečase. „Padne-li Izrael, padneme s ním my všichni“, napsal pro víkendové londýnské Times bývalý španělský premiér Jose Maria Aznar. „Opouštěním Izraele ukazujeme, jak hluboko jsme klesli. Nezapomínejme, že Izrael je v celém regionu nejlepším přítelem Západu…“\nPragmatik Petr Nečas v čele české vlády, ať mu nadávám, jak chci, je tím jediným, co má dnes smysl. Kde to v něm vzalo? Stejně tak postupuje nejen vůči Izraeli, ale rovněž k Číně, kdy prohlásil skvostnou větu na mezinárodním strojírenském veletrhu v Brně, že českému exportu škodí módní politické projevy, jako je podpora ruské skupiny Pussy Riot či dalajlamy.\nKohn se vydal na aliji do Izraele. Na letišti v Moskvě ukázali celníci na velkou bustu, kterou vezl s sebou. “Co je to?” ptali se Kohna. “To je špatná otázka; měli byste se ptát, kdo je to? Jde přece o vůdce světového proletriátu a geniálního politika V. I. Lenina…” Celníci pokývali zúčastněně hlavami a Kohna i se sochou pustili dál. Na letišti v Tel Avivu zastavili Kohna izraelští celníci. “Co je to?” spustili zhurta a ukázali na bustu. “To je špatná otázka; měli byste se ptát, kdo je to? Jde přece o Lenina, největšího zločince, který způsobil smrt mnoha milionů Rusů. Bude mi sloužit jako věčné memento…” Celnící pokývli vážně hlavami a Kohna vpustili do židovského státu. Když přišel ke své rodině, vnuk se ho zeptal: “Kdo je to, dědo?” Kohn se usmál: “To je špatná otázka, synku! Měl by ses ptát: Co je to?” Vnuk se tedy ptá: “Tak, dědo, co je to?“ A děda odpoví: “Správná otázka. Odpověď zní: Je to dvacet kilo ryzího zlata…”\nInu, kýč dalajlámismu premiér vnímá jako vzývání režimu, který by pravděpodobně neměl demokratický charakter a měl by „polofeudální, teokratický charakter se silnými autoritativními prvky“. Ano, patos nepatos; Petr Nečas je zkráíka mým premiérem…


Jantarová kyselina pro obnovení unavené kůže a odstranění vrásek\nAutor: Admin\tProhlížení: 119\tKomentáře: 0\nSlovo „jantarová“ znamená „chránit před nemocemi“. Tento jedinečný minerál, složený z více než 40 chemických sloučenin a kyselin, se odpradávna používá v medicíně jako výjimečný léčivý kámen, který pomáhá zvládat extrémně složité nemoci lidského těla. Kyselina jantarová je složka složená ze čtyř atomů uhlíku, která je syntetizována v našem vlastním těle, nezpůsobuje alergie a ve velmi krátké době opravuje unavenou pokožku obličeje ovlivněnou škodlivými faktory prostředí. V kosmetice ODA má tato kyselina, která patří do skupiny dikarboxylových kyselin, zvláštní význam, protože je jednou z nejúčinnějších látek, které dodávají pokožce jasný omlazující účinek.\nKyselina jantarová, přirozený produkt metabolismu živých organismů, působí hlavně v povrchové vrstvě kůže - pokožce. Tato účinná látka tedy rozbíjí vazby mezi odumřelými kožními buňkami, korneocyty, podporuje množení nových buněk a obnovuje zdravou pokožku. aktivní čisticí prostředek s kyselinou jantarovou\nAKTIVNÍ PROPLÁCHNUTÍ KŮŽE KYSELINOU KYSELINOU\nProdukt je speciálně vyvinut pro suchší a citlivější pokožku. Kyselina jantarová v čističi stimuluje produkci energie v buňce, zvyšuje regeneraci buněk, což je činí zdravějšími a odolnějšími vůči negativním faktorům.\nMimořádně efektivní v kombinaci s jantarovými liniemi nebo intenzivními zvlhčovači. Pro každodenní použití.\nTento čisticí prostředek obnovuje pružnost pokožky, napíná a rozjasňuje pokožku. Rovněž obnovuje rovnováhu vlhkosti zdravé pokožky a pokožku intenzivně zjemňuje.\nKyselina jantarová stimuluje produkci buněčné energie, zvyšuje regeneraci buněk, díky čemuž jsou zdravější a odolnější vůči negativním faktorům.\nKRÉM NA OPRAVU PLEŤE S Jantarovou kyselinou a kolagenem\nTento krém je nepostradatelným nástrojem pro posílení, tonizaci a intenzivní zvlhčení pokožky obličeje. Kolagen, který obsahuje, stimuluje syntézu přírodního kolagenu, který určuje pevnost, pružnost a celkový stav pokožky.\nKyselina jantarová stimuluje produkci energie v buňkách, podporuje regeneraci buněk a zvyšuje ochranu před volnými radikály, takže ochablá pokožka je viditelně hladší, pružnější a přirozeně zářivá. Kyselina jantarová pomáhá aktivním složkám krému proniknout do hlubších vrstev pokožky, což vede k viditelnému výsledku a dlouhotrvajícímu účinku.\nKonopný olej obsažený v produktu je vhodný zejména pro zralou pleť, zjemňuje ji a uklidňuje bez ucpávání pórů. Krém má velmi příjemnou strukturu, snadno se nanáší a dokonale se vstřebává. Je vynikajícím prostředkem prevence stárnutí pokožky a účinným způsobem, jak udržet její jas a pevnost.\nKRÉM PRO VYHLAZENÍ PLETI S JANTAROVOU KYSELINOU A HODVÁBNÍMI PROTEINY\nTento krém je nepostradatelným nástrojem pro změkčení a intenzivní zvlhčení pokožky obličeje. Obsažená kyselina jantarová stimuluje produkci energie v buňkách, podporuje jejich regeneraci a aktivuje imunitní systém, takže ochablá pokožka je extrémně účinně napnuta a stává se přirozeně zářivou a viditelně hladší.\nKrém je obohacen o hedvábné proteiny speciální kvality, které posilují ochrannou bariéru pokožky, intenzivně zvlhčují, zjemňují a zanechávají pokožku hedvábnou.\nAvokádový olej intenzivně zvlhčuje a zjemňuje unavenou pokožku. Kůže je ovlivněna nejen na povrchu, ale také v hlubších vrstvách, což poskytuje viditelný výsledek a dlouhodobý účinek. Produkt má velmi příjemnou strukturu, snadno se nanáší a má vynikající absorpci.\nJe to vynikající způsob, jak zabránit stárnutí pokožky, a je to efektivní způsob, jak ji udržovat zářící a pevnou.


Opalovací krém Daylong® extreme SPF 50+ | Plné zdraví\nDomů Komerční sdělení Opalovací krém Daylong® extreme SPF 50+ se vyplatí\nOpalovací krém Daylong® extreme SPF 50+ se vyplatí\nSluníčko je stále silnější, a tak není od věci chránit vlastní pokožku prostřednictvím kvalitního přípravku na kůži. Momentálně jsou k dispozici, krémy, spreje, emulze a mnohá další skupenství, která nás mají efektivně ochránit před negativním vlivem slunečního záření. Mnohé krémy ale nedokážou chránit skutečně tak, jak by bylo zapotřebí. Zvolíte-li ovšem opalovací krém Daylong® extreme SPF 50+, budete mít skutečnou jistotu. Ostatně podívejme se na jeho vlastnosti poněkud podrobněji a poukažme si na důvody, proč byste si měli vybrat právě tento kvalitní krém.\nCharakteristika Daylong® extreme SPF 50+\nV první řadě je třeba říct, že Daylong® extreme SPF 50+ je lipozonálním lociem určeným pro fototyp 1 a 2. Optimální je tedy tento přípravek zejména pro velmi citlivou pokožku, která vnímá i poměrně nízké sluneční záření. Jednat se může o sluníčko v tropických oblastech, ale klidně i na horách. Daylong® extreme SPF 50+ dokáže chránit skutečně spolehlivě, a to jak před širokospektrálním UVB, tak i UVA zářením. Vysoká míra ochrany je právě značena zkratkou SPF.\nSkvělé vlastnosti za každé situace\nDaylong® extreme SPF 50+ je maximálně odolný vůči vodě. Pokud se tedy budete koupat v moři anebo klidně i v některé ze sladkovodních ploch, můžete se spolehnout na to, že se jen tak nesmyje a ochrání vás i v interiéru bazénů anebo v moři. Mimo ochranných vlastností také pomáhá ošetřit pokožku díky obsahu aloe vera a vitaminu E. Je absolutně bez jakýchkoli parfémů a konzervačních látek.\nJak nanášet na kůži\nAplikace krému na pokožku je velmi jednoduchá. Vezměte si dostatečné množství a rovnoměrně jej rozetřete po oblastech vašeho těla, a to minimálně 20 minut před tím, než budete vystavení slunečnímu záření. Zabraňte kontaktu s okem, jelikož právě na zrak může působit značně negativně. I tak ale počítejte s tím, že absolutní ochranu před UV zářením mít nebudete stejně jako i s dalšími krémy té nejvyšší kvality.\nOpalovací krém Daylong\nJak na posilování zad doma\tPředchozí příspěvek\nUžijte si sport i relax na horách Následující příspěvek


30. 5. 2019 Smutný rekord Česka: kriminalizujeme HIV pacienty víc než jinde na světě\nNa serveru HIV JUSTICE NETWORK byla včera zveřejněna zpráva o kriminalizaci HIV ve světě. Zpráva se zabývá obdobím od 1. října 2015 do 31. prosince 2018. ČR si dle zjištění tohoto portálu nevede vůbec dobře a hned za Běloruskem obsadila druhou příčku v kategorii míst se zvýšeným výskytem kriminalizace HIV na světě. Za sebou zanechala třeba i Rusko, Ukrajinu a Kazachstán…!\nZpráva se mj. zabývá místy zvýšeného výskytu (tzv. hotspoty) kriminalizace HIV. „Pro zjištění hlavních lokalit, kde se trestní právo zdá být nepřiměřeně aplikováno, jsme analyzovali počet nedávných známých případů padajících do období, kterého se dotýká tato zpráva, v souvislosti s odhadovaným počtem diagnostikovaných osob žijících s HIV (PLHIV) v dané zemi. Našli jsme celkem 15 zemí, kde počet případů byl roven nebo větší než 0,5 na 10 000 diagnostikovaných.“, uvádí se ve zprávě. Česká republika vykazuje 5,5 případu na 1 000 diagnostikovaných.\nCelou původní zprávu, která má 76 stran a je v angličtině, lze stáhnout zde: https://1url.cz/KMDGL. Čtyřstránkové shrnutí v PDF, rovněž v angličtině, si můžete přečíst na adrese: https://1url.cz/6MDp7.\nHIV JUSTICE NETWORK je celosvětové informační centrum hájící jednotlivce a organizace, které usilují o zastavení nepřiměřené aplikace trestního práva k trestání lidí žijících s HIV.


Myšky - Den Země - Letenské sady\n26. dubna třída Myšky navštívila akci Den Země 2018 pořádaný v Letenských sadech Městskou částí Prahy 7, odborem kultury. Dozvěděli jsme se zde spousty zajímavých informací, jak se chovat ekologicky a pomáhat Zemi. Viděli jsme zde mnoho poučných věcí, třídili jsme odpad, poznávali druhy dřevin i zvířátek. Ale také jsme se pobyvili, zkusili si jak se sedí v popelářském voze, jak se dojí kravička a dostali jsme i drobné dárečky. Bonusem byla krásně rozkvetlá příroda a také něco na zub.:-)


Dušan Pávek |\nDušan Pávek, dipl. um\nstarosta Jevíčka, věk 41 let, ženatý, 2 děti\nzájmy: aktivní hudební činnost v kapelách a souborech regionu, kde hraji jako trombonista, baskřídlovák a zpívám se sborem nebo místní dechovkou Malohanačka\nZpívající a hrající starosta Jevíčka\nMuzika prostupuje celý jeho život. S trochou nadsázky se dá říct, že je snad skoro u všeho, co se v Jevíčku a okolí (nejen) v hudbě šustne.\nZakládající člen big bandu\n„Dechové orchestry, big band, pěvecký sbor. V těchto souborech hraji na trombon či baryton nebo zpívám,“ říká Dušan Pávek, jenž je od roku 2014 starostou města.\nPatří mezi zakládající členy Jevíčského big bandu a orchestru Etien Band. Ten funguje při zdejší základní umělecké škole.\nU zrodu tradičních akcí\nDušan Pávek se podílel rovněž na vzniku tradičních hudebních akcí, jako je například Festival mládežnických dechových sborů či muzikantské setkání příznačně nazvané Malohanácký harmonikář.\n„Mám rád město Jevíčko a kraj Malé Hané, v němž od narození žiji, snažím se o jeho rozvoj a zachovávání zejména kulturních a folklorních tradic,“ uvádí Dušan Pávek.\nTomu se během jeho angažmá v Základní umělecké škole Jevíčko, kde od roku 1998 zastával pozici učitele hudebního oboru a od roku 2003 do roku 2012 post ředitele, podařilo vychovat několik desítek muzikantů zejména na žesťové dechové nástroje.\n„Řada z nich se i dnes hudbě aktivně věnuje. Někteří dokonce profesionálně,“ sděluje jevíčský starosta, který je od roku 2016 členem výboru kultury a památkové péče Pardubického kraje. Právě těmto oblastem by se chtěl i v budoucnu na kraji věnovat.\nPreferuje rozvahu, klid a spravedlnost\n„Ve svém jednání preferuji rozvahu, klid, spravedlnost a mám respekt k moudrosti a zkušenosti odborníků v daném oboru,“ podotýká fanda vozů evropských značek Škoda a Fiat, který je věřícím člověkem a zastáncem tradičních křesťanských hodnot. „Zejména s důrazem na rodinu a dobré mezilidské vztahy,“ uzavírá jevíčský starosta, jenž s manželkou Kamilou vychovává dvě děti – dceru Kateřinu a syna Václava.\nOtázky pro Dušana Pávka:\n1. Jak se máte?\nJsem od přírody kliďas, tak většinou dobře. :)\n2. Máte nějaký nesplněný sen z dětství?\nChtěl jsem být pilotem.\n3. Jaký film jste naposledy dokoukal?\nIndiana Jones a dobyvatelé ztracené archy.\n4. Pivo nebo víno?\nUrčitě pivo a pokud z regionu, tak Polička.\n5. Jaký kolektivní sport je podle vás nejzábavnější a proč?\nV mém případě procházky s rodinou a pejskem po okolí.\n6. Co máte nejraději ze zabijačky?\nTěžké rozhodnutí, asi škvarky.\n7. Kapela Čechomor nebo Kabát?\n8. Saxofon nebo housle?\nNo upřímně ani jedno, trombon, baryton, tuba…\n9. Seriál Most! nebo Okresní přebor?\nAni jedno. :(\n10. Raději host nebo hostitel?\n11. Kde byste chtěl žít kdyby to nebyla Česká republika a proč?\nNejspíš Rakouskou, působí na mě klidným dojmem a samozřejmě krásná příroda.\n12. Jako muziku si pouštíte v autě?\nOd Vlacha po Bacha. :) Dobrá moravská dechovka potěší.\n13. Je nějaký Čech, kterého obdivujete?\n14. Jaké jídlo umíte nejlíp uvařit?\nŘíkají, že guláš.\n15. Co jste v životě vyrobil sám?\nKolem domu pracuji rád a často, naposledy zadláždění zahradního posezení.\n16. Bez jaké věci se neobejdete v běžném provozu?\nBohužel bez telefonu.\n17. Nejoblíbenější filmová hláška?\nDneska by to šlo. :-)\n18. Žula nebo opuka?\n19. Klobouk nebo kšiltovka?\n20. Nejlepší rada jakou jste kdy v životě dostal?\nChovej se tak, jak chceš, aby se druzí chovali k tobě.\n21. Jaký je váš největší hřích, ve smyslu věci, kterou děláte, i když víte, že byste neměl?\nNeodolám pokušení dát si něco sladkého.\n22. Motorka nebo kolo?\n23. Brad Pitt, Bruce Willis nebo Johny Depp?\n24. Nejoblíbenější tři herečky?\nNemám vyhraněno, záleží na roli.\n25. Propiska nebo tužka?\n26. Jakou skladbu byste dokázal poslouchat pořád dokola?\nNovosvětskou symfonii od Antonína Dvořáka.\n27. Co je smysl života?\nRodina, láska, pokora.\n28. Co nikdy nevyhodíte, s tím, že by se to mohlo ještě hodit?\nVážím si věcí, které jsem dostal od svých blízkých, jinak co delší dobu nepoužívám, nevyhazuji, ale většinou předávám dál. Často pro tyto věci někdo najde využití.\n29. Na jakou věc se nejraději díváte?\nNa přírodu a svoji manželku, když má dobrou náladu. :)\n30. Jaguar nebo Ferrari?\n31. Svůj profesní život jste věnoval výuce dětí v ZUŠ. Co vám to dalo do života?\nŽe všechny děti jsou šikovné a mají talent, jen je potřeba jim dát péči, trpělivost a příležitost.\n32. První věc co se vám vybaví při vyslovení Roman Línek?\nHejtman Pardubického kraje, který mě v roce 2003 jmenoval do funkce ředitele ZUŠ Jevíčko.\n33. Nejhorší jídlo na světě?\nZ těch co znám, tak dušená mrkev :( , ale je zdravá.\n34. Co bylo vaše největší životní vítězství?\nZjištění, že život se synem, který se narodil s řadou vrozených postižení, Vás neskutečně obohacuje a Vy všechny s tím spojené\nkomplikace s láskou přijímáte.\n35. Používáte stále stejný parfém nebo zkoušíte stále nějaký nový?\nVětšinou zkouším a nepovažuji za podstatné.\n36. Tričko nebo košile Košile.\nDoma tričko, v práci košile.\n37. Nejlepší James Bond?\n38. Automat nebo manuál?\nZ pohledu praktičnosti automat, ale dynamiku zažijete s manuálem.\n39. Muzikál nebo činohra?\n40. Zmrzlina nebo nanuk?\n41. Raději myslivec nebo rybář?


Black Hand - Vaše obuv - David Macháček\nBlack Hand opasek 003-98 černý\nBlack Hand není jenom černá ruka, ale i česká mladá firma vyrábějící kožené opasky. Opasek je vyroben z masivní hovězí kůže vysoké kvality dvojitě prošitý černou nití. Masivní znamená nelepený, a proto velmi pevný.\nBlack Hand opasek 013-98 černý\nBlack Hand není jenom černá ruka, ale i česká mladá firma vyrábějící kožené opasky. Pánský kožený opasek je vyroben z vysoce kvalitní masivní hovězí kůže. Masivní znamená nelepený, a proto velmi pevný.\nBlack Hand opasek 023-10 béžový\nBlack Hand opasek 034-98 černý\nBlack Hand není jenom černá ruka, ale i česká mladá firma vyrábějící kožené opasky. Kožený opasek je vyroben z vysoce kvalitní masivní hovězí kůže. Masivní znamená nelepený, a proto velmi pevný.\nBlack Hand není jenom černá ruka, ale i česká mladá firma vyrábějící kožené opasky. Kožený opasek je vyroben z vysoce kvalitní masivní hovězí kůže. Masivní znamená nelepený, a proto velmi pevný. Spona je ze stíraného zinku, neobsahuje alergenní nikl. Opasek je jedenkrát prošitý.\nBlack Hand opasek 100-98 černý\nBlack Hand opasek 120-93 hnědý\nBlack Hand není jenom černá ruka, ale i česká mladá firma vyrábějící kožené opasky. Opasek je vyroben z masivní hovězí kůže vysoké kvality. Masivní znamená nelepený, a proto velmi pevný. Bílé prošívání po obvodu opasku zvýrazňuje moderní vzhled.


Moskevská letiště mají problémy, mráz klesl pod minus 24 stupňů – Roklen24.cz\nMoskevská letiště mají problémy, mráz klesl pod minus 24 stupňů\n12:05 6. ledna 2017\nMoskevská letiště mají i dnes problémy s provozem, na svědomí je má zjevně třeskutý mráz a sněžení. Rtuť teploměru klesla v noci na dnešek pod minus 24 stupňů Celsia a během dne mráz příliš nepolevil, informují ruská média.\nPřed polednem mělo na letišti Domodědovo zpoždění 30 letů, zatímco Šeremeťjevo hlásí 52 zpožděných a 23 zrušených letů. Na letišti Vnukovo bylo zdrženo pět letů.\nLetiště v ruské metropoli mají už třetí den problémy kvůli prudkému ochlazení. Ve středu musely Domodědovo, Šeremeťjevo a Vnukovo zrušit či odložit celkem pět desítek letů. Podobná situace na těchto letištích panovala i ve čtvrtek.


Protipožární sádrokarton: Stojí to za to?\nTento tesařský mistr ze starého domu Norm Abram vysvětluje, proč stavitelé nepoužívají 5/8palcové sádrokartonové desky v celém domě.\nProč stavitelé nepoužívají 5/8palcové sádrokartonové desky v celém domě? Určitě bych zaplatil prémii za standardní sádrokartonovou desku, abych měl více ohnivzdornou konstrukci.\nPoužití protipožární sádrokartonové desky\n5/8palcový, „požární kód“ sádrokartonové desky (nazývaný typ X) zvyšuje požární odolnost stěny na minimálně 1 hodinu, z 30minutové klasifikace pro standardní ½palcové sádrokartonové desky. A není to jen tloušťka, co dělá rozdíl.\nTyp X má hustší jádro a obsahuje skleněná vlákna, která ho zabraňují rozdrolení se v horku. Ale protože typ X je o něco dražší – asi o 75 centů více za list – používá se jen zřídka v obytné výstavbě, kromě případů, kdy stavební zákon to vyžaduje – na stěnách oddělujících připojenou garáž od domu a kolem kotle ve více rodinách obydlí. Přesto má typ X další často přehlíženou přednost: tlumí přenos zvuku stěnami.\nPokud jste ochotni vyhodit další těsto, určitě byste mohli použít typ X v celém domě, ale nemusí to být nutně bezpečnější. Také byste museli zavřít všechny ostatní cesty pro požár, abyste mohli projít otevřenými dveřmi, nehořlavými dveřmi, stěnami bez požární ochrany – a to by se mohlo prodražit a vypadat ošklivě.\nInstalace základní desky v 10 krocích\nTom Silva ukazuje, jak nainstalovat obložení základní desky, které se stane vizuální kotvou pro každou místnost.Podrobnosti o projektuDovednost1 mi...\nNejlepší domácí záruční společnosti v Coloradu\nPro majitele domů v Coloradu existují určité typy scénářů, které nejsou kryty pojištěním majitelů domů, jako je porucha lednice nebo selhání elektr...\nJak naplánovat svůj prostor pro přestavbu malé koupelny\nPečlivě zvažte velikost a prostor každého koupelnového příslušenství, abyste se rozhodli pro nejlepší uspořádání vašeho malého prostoru. Ačkoli se ...


Česko končí v čele romské inkluze, přispělo konferencí i monitorováním - iDNES.cz\n27. června 2011 14:54, aktualizováno 14:54\nPremiér Petr Nečas předává předsednictví Dekády romské inkluze svému makedonskému protějšku Nikolu Gruevskému. | foto: ČTK\nPremiér Petr Nečas předal na pražském zasedání Mezinárodního řídícího výboru Dekády romské inkluze 2005-2015 vedení projektu svému makedonskému protějšku Nikolu Gruevskému.\nPodle Šimůnkové tkví největší přínos Česka v tom, že inspirovalo ostatní země k pravidelnému monitorování a podávání zpráv o situaci romské menšiny. "Děláme to již několik let, ale ostatní státy to nedělaly. Zprávy o stavu romské menšiny v jednotlivých státech budou poprvé představeny během této konference," řekla iDNES.cz vládní zmocněnkyně pro lidská práva, která je zodpovědná za plnění cílů předsednictví.\nKdo se projektu účastní\nAlbánie, Bosna a Hercegovina, Bulharsko, Chorvatsko, Černá Hora, Česká republika, Maďarsko, Makedonie, Rumunsko, Slovensko, Srbsko, Španělsko\nČesko se během něj zaměřilo na začleňování Romů do běžných škol (tzv. inkluzivní vzdělávání), práva dětí, situaci romských žen, integrační politiku samospráv a mediální obraz romské menšiny.\nNapříklad v oblasti školství Česko podle Šimůnkové přispělo zejména organizací vzdělávací konference. "Její účastníci se shodli na prohlášení, jež vyzývá členské státy Dekády k ukončení segregace a podpoře inkluze," podotýká zmocněnkyně.\nPodařilo se prý také ve většině oblastí projektu vyzdvihnout práva romských dětí. Naopak se nedostalo na téma romských žen. "V tomto máme nedostatek. To je potřeba přenést do dalšího období," dodala.\nČeši se soustředí na vzdělávání, zaměstnanost a bydlení\nMezinárodní projekt iniciovala Světová banka a Open Society Institute. V roce 2005 se do něj zapojilo osm států převážně střední a jihovýchodní Evropy. Později se přidaly další čtyři státy. Všechny se zavázaly, že do roku 2015 zlepší životní podmínky Romů.\nMezinárodní iniciativa umožňuje jednotlivým státům především výměnu zkušeností. Zaměřuje se zejména na vzdělávání, zaměstnanost, bydlení a zdraví.\nStejné priority má kromě oblasti zdraví i Česko. V roce 2005 je stanovil vládou přijatý Národní akční plán. Jeho plnění sleduje Výbor Rady vlády pro záležitosti romské komunity.\nPředsednictví Dekády spočívá zejména v koordinaci mezinárodních aktivit. Česko během něj přizvalo do projektu dalších deset evropských států, zájem vyjádřila především Moldávie, Nizozemsko a Francie.\nTémata: Albánie, Bosna a Hercegovina, Bulharsko, Francie, Chorvatsko, konference, Maďarsko, Makedonie, Nizozemsko, Rumunsko, Slovensko, Srbsko, Španělsko, Bydlení , Dům roku, Monika Šimůnková, Nezaměstnanost, Petr Nečas


Apple pay - vše o tématu | Blesk.cz\n"apple pay" – veškeré informace o tématu\nDevět z deseti Čechů vlastní chytrý telefon a nebojí se využívat jeho funkce. Mobil k placení používá už zhruba třetina lidí, vyplývá z letního průzkumu Mastercard…\nRevolut představil novinky na příští měsíce. Našince nejvíce potěší podpora Apple Pay od konce června. Přidat půjde jak virtuální, tak fyzické karty, a to dokonce ještě před…\nDen D pro všechny milovníky produktů od technologického giganta s nakousnutým jablíčkem v logu nastal. Apple představil na svém prvním letošním Keynote v kalifornském Divadlu…\nApple konečně spustil platební službu Apple Pay v Česku. Chcete být mezi prvními, kteří novinku vyzkouší? V tomto článku shrneme vše, co je k placení s Apple Pay potřeba.\nLéta trvající čekání na spuštění služby Apple Pay v Česku, zdá se, pomalu končí. Z bankovního trhu prosakuje už velmi mnoho informací o plánovaném spuštění plateb Applu, než aby…\nNa opravu neměli peníze. Vysloužilou ponorku potopili na Krymu i s jej... Britské volby nepřinesly jen brexit, ale i zkázu krajní levice nebo př... J. Paul Getty: Nejbohatší muž světa, který miloval umění a sex. Rodina...\nŘidič u Slaného jel několik kilometrů v protisměru, zabil se při srážc... Smrt u Nymburku: Náraz auta do stromu nepřežil jeden člověk, další byl... Lavina zabila horského vůdce i turistku. Snowboardista zemřel v nemocn...\nModerní severská chata nabízí úchvatný výhled na norský fjord NADACE ČASOPISU KAM - 48160601 Architekti navrhli dům s apartmány celý z betonu. Uvnitř vypadá úžasně...


Půjčky na mateřské dovolené ihned | Úspory.cz\nÚspory.cz >> Porovnání půjček >> Půjčky na mateřské dovolené ihned\nZůstala jste samotná s dítětem a musíte uživit jeho i sebe pouze z rodičovského příspěvku? Situace samoživitelek není rozhodně jednoduchá. Rodičovský příspěvek stěží pokryje pravidelné výdaje. Ženy s dítětem mají navíc velké potíže sehnat práci a často se tak jako jediné východisko jeví půjčka. I ta však bývá pro ženy na mateřské dovolené velký problém.\nOd bank půjčku nečekejte\nVzhledem k přísným podmínkám bank mají problém získat půjčku i pracují lidé, natož ženy na mateřské dovolené. Naštěstí však existují speciální půjčky na mateřské dovolené, díky kterým mohou také ženy s dětmi získat potřebnou hotovost, než se jim podaří obtížnou životní situaci překlenout.\nTyto půjčky nabízí nebankovní společnosti, které od žadatelů nepožadují potvrzení o stálém příjmů. Což je hlavní problém žen na mateřské dovolené. Naopak k vyřízení půjčky postačí žadatelkám často jen dva platné doklady totožnosti.


Spartan Race Jasná | Bojovníci\nSpartan Race Jasná\nJak se nejlépe vrhnout do nového roku? O tom jsme s Ivankou přemýšlely často. Rozhodnutí bylo ale celkem J(j)asné, přijmout každou výzvu tak, jak přijde. Strach je často jen lhář a co se nezkusí, to nám nic nedá. Nejdůležitější jsou zkušenosti, které potřebujeme. Jet ale bojovat se sněhem a ledem přes 600km daleko, to už je přeci jen velké sousto pro dvě holčiny (jež jedna se zotavuje dlouhodobě ze střelného zranění a druhá je začátečník), které po překonání opětovných začátků s tréninkem začínají sbírat odvahu do dalších dobrodružství. Na velikosti ale přeci nezáleží a tak začínáme balit... Nakonec z toho byl celkem veselý výlet .\nDo našich zavazadel jsme si zabalily krom zkušeností a odhodlání, co jsme pochytily na kurzu Human Beast, také bojovnická trička s pocitem, že co jsme nestihly natrénovat, to doženeme "v hlavě" a za téměř stálé nevolnosti a nočního probouzení ze strachu co nás čeká, jsme vyrazily na cestu do ledového království. Po téměř deseti hodinách cesty a probděné noci v penzionu představami o tom, jaká bude zima a zda vůbec bude viditelnost taková, že si uvidíme na špičku\nnosu, jsme se konečně skibusem dostavily do skiareálu Jasná. Půlka závodníků už měla svůj běh zaběhnutý a tak jsme mohly okouknout situaci. Vše jsme si pěkně naplánovaly... převléknout, dát věci do úschovny, protáhnout, zahřát a jde se na to... Naše vlna startovala ve 12:45. Nervozita se hned po startu změnila v euforii z něčeho nového.\nI když byla mlha a celý závod sněžilo, tak jsme si závod skvěle užívaly... Levá noha střídala pravou, hlavně nezastavovat... a díky tomu si tu bolest z plazení se sněhem a nekonečno angličáků skoro ani nepamatujeme . Držely jsme jako tým a snažily se podporovat, což se obzvlášť u jedné z mnoho překážek potvrdilo... Byla tam kolmá něco\nmálo přes 1m kluzká dřevěná plocha a úkolem bylo se přitáhnout lanem, což byl i pro některé siláky, vzhledem k tomu, že to kouzalo díky mokrým botám od\nsněhu, zmrzlým rukám a stovkám trestných angličáků, s čímž samozřejmě pořadatelé počítali, těžký úkol. Podívala jsem se na dobrovolníka, pak na kluzkou plochu a pak na všechny, kteří z ní spadli jako hrušky zpět dolů... OK, jde se na to... udělala jsem krok jeden a druhý a cítíla, jak mi ruce vypověděly službu a padám úplně stejně jako mí kolegové přede mnou... Cítím ostrou bolest v kolenou, jak narážím celou svou vahou na dřevo... vidím Marcelku, jak popadne lano, přitáhne se až nahoru a volá na mě:.."chytni se lana a nepouštěj se"! Poslechnu... levá noha ...pravá noha a koutkem očka sleduji vykuleného dobrovolníka, jak se dívá, jak mě Marcelka sama táhne po laně k sobě vzhůru. Cestou na vrchol jsme se obě modlily, hlavně ať mi to\nnepodklouzne, jinak jdeme obě k zemi a obávám se, že by to nebyl hezký pád... Zvládla to, ona to opravdu zvládla ... my jsme to zvládly!!! a přibližujeme se stále blíž k cíli. Náš předchozí strach ze zimy a takového závodu byl rázem pryč. Závod nám dal pocit, že je jedno v jakých podmínkách se jde běhat. Jak se tělo zahřeje, tak ta dvě trička úplně stačí. Strach ze\nzimy se změnil v radost z pohybu a společnosti lidí, kteří jsou v tom s vámi. Jak řekl jeden z našich spoluzávodníků: Tohle, co musíme zvládnout, je jen proto, že odměnou nám pak bude to, že prožíváme něco nového . Stálo to za to! Ať je pro vás něco nového cokoliv, tak to, co za to dostanete, ať pozitivní nebo negativní - bude stát za to.\nTakže jen do toho...stačí jen chtít!\nUkončení kurzu Human Beast Praha\nFuture- závody Kolín


Teplický Strongestman 2012 - pozvánka\nZveme všechny příznivce extrémních silových výkonů na soutěž Teplický Strongestman 2012, která již tradičně platí za nejnáročnější test síly pro amatérské i profesionální strongmany v ČR. Soutěž se koná v sobotu 15. září před plaveckou halou v Teplicích (mapa zde).\nStejně jako v minulých letech, kdy byly k vidění extrémní zátěže a limity statické síly strongmanů, ani letos tomu nebude jinak. Tentokrát ale pořadatel soutěže Jan Šalata zvolil kompromis, aby udělal závod divácky ještě atraktivnějším a umožnil všem závodníkům ukázat jejich schopnosti. Uvidíte tak zajímavé kombinace disciplín, ve kterých bude důležitá i kondice, rychlost a precizní technika. O demonstrace extrémní síly ale rozhodně nepřijdete. Kde jinde uvidíte například zdvih 85kilové jednoručky, 160kilového soukolí nebo přenášení 175kg kufrů? To Vás čeká pouze na soutěži Teplický Strongestman 2012!\nDisciplíny kategorie profesionálních strongmanů:\nOverhead Medley - zdvih 50kg kettlebellu, 75kg a 85kg jednoručky, 140kg klády a 160kg soukolí\nFarmer's Walk - přenášení kufrů: 150kg kufry na vzdálenost 20 m + 175kg kufry na vzdálenost 20 m\nTruck Pull - přitahování 15t kamionu vsedě\nSuper Yoke + Tyre Flip: přenášení 410kg zátěže na vzdálenost 20 m + 4x převrácení 600kg pneumatiky\nAtlas Stones: zdvih 150kg nebo 170kg koule přes hrazdu na počet opakování\nProfesionální strongmani si rozdělí následující finanční prémie:\n1. místo: 600 € 4. místo: 200 €\n2. místo: 400 € 5. místo: 150 €\n3. místo: 300 € 6. místo: 100 €\n7. - 10. místo: á 50 €\nDisciplíny kategorie amatérských strongmanů:\nAxle Lift - zdvih 126kg soukolí na počet opakování\nFarmer's Walk - přenášení kufrů: 120kg kufry na vzdálenost 20 m + 150kg kufry na vzdálenost 20 m\nTruck Pull - přitahování 7,5t kamionu vsedě\nSuper Yoke + Tyre Flip - přenášení 330kg zátěže na vzdálenost 20 m + 4x převrácení 450kg pneumatiky\nAtlas Stones - zdvih 130kg nebo 150kg koule přes hrazdu na počet opakování\nPoznámky k pravidlům:\nV obou kategoriích, tedy jak u profesionálů, tak u amatérských strongmanů, bude v souladu s pravidly platnými na mezinárodních soutěžích zakázáno přemístění soukolí s položením na pásek.\nPři převracení pneumatiky a zdvihu betonových koulí nebude povoleno použití vosku na ruce.\nU disciplíny Atlas Stones (zvedání betonových koulí) si každý závodník může zvolit, o jakou váhu se pokusí. Jeden zdvih na vyšší váze znamená automaticky vyšší bodové ohodnocení než libovolný počet zdvihů na nižší váze. Pokud závodník zvolí vyšší váhu a zjistí, že je nad jeho síly, může se ve zbývajícím časovém limitu pokusit o maximum opakování s lehčí váhou.\nČasový limit pro všechny disciplíny je stanoven na 90 vteřin.\nZávodníci se mohou do soutěže přihlásit u organizátora Honzy Šalaty na e-mailu jan.salata@seznam.cz nebo na tomto telefonním čísle: 774 616 344.\nTradičně dostanou možnost soutěžit v diváckých disciplínách i zájemci z publika, a to v kategorii mužů, žen i dětí. A rozhodně bude o co soutěžit, protože na ně čekají ceny v podobě kvalitních sad nářadí, elektroniky a domácích spotřebičů v celkové hodnotě cca 10.000 korun.\nTeplický Strongestman 2011\n30.08. 13:51 Houmí - Určitě se tam pojedu podívat,tak ti budu fandit :D\n30.08. 13:48 CIZOPASNIK - Jasně že mezi amatéry. Vím kam patřím :))\n30.08. 13:40 Houmí - Michale ty budeš soutěžit mezi profíky nebo amatéry?


Huawei vyvíjí fantastické laserové nabíjení pro chytrý telefon - Sputnik Česká republika\n07:20 16.09.2020 Získat krátkou URL\nTato technologie umožní více uživatelům s kompatibilními zařízeními přijímat energii pomocí jediného bezdrátového modulu jednoduše tím, že je v místnosti, kde funguje. Předpokládá se, že v procesu skutečně bezdrátového nabíjení můžete volně používat zařízení bez obav o stav baterie, protože emitor může neustále poskytovat energii.\nHuawei zdůrazňuje, že chápe nebezpečí laserů pro zrak lidí a zvířat. Společnost pracuje na tom, aby nabíjecí stanice mohla identifikovat lidské oko a chránit je před poškozením.\nTechnologie ještě nemá jméno. Stejně tak není jasný časový rámec prvních gadgetů a nabíječek s laserovým nabíjením.\nNová ruská technologie vám umožní nabíjet zařízení vlastním teplem\nTermočlánky, též termoelektrochemické články, jsou miniaturní zařízení, která produkují elektrickou energii z energie teplotních gradientů, tj. rozdílů teplot mezi různými objekty či prostředí. Jejich výkon je vyšší ve srovnání s jejich analogy, a to díky použití elektrod kovových oxidů a vodního elektrolytu, což zvyšuje proud a snižuje vnitřní odpor.\nDodává se, že vysoký Seebeckův koeficient umožní využívání tepla lidského těla jako zdroje energie. V budoucnu mají vědci v úmyslu vytvořit elektrochemický superkondenzátor, který by byl nabíjen jednoduchým kontaktem s nahřátými povrchy a udržoval by nabíjení po dlouhou dobu.\nVědci jsou přesvědčeni, že použití vodních systémů významně snižuje náklady na výrobu článků, zvyšuje jejich bezpečnost a umožňuje přechod k realizaci komerčně atraktivních systémů v krátkodobém horizontu.\n„Materiály, které projektujeme, umožní například vytvořit baterie pro elektroniku všité do oděvů, které využívají teplotní rozdíly mezi lidským tělem a prostředím. Teplotní gradienty jsou všude a zařízení tohoto typu mohou využívat energii rozptýlenou do prostředí průmyslovými objekty, budovami a mnoha dalšími jednoduchými a bezplatnými zdroji,“ uvádí se.\nJaké chyby lidé nejčastěji dělají při nabíjení mobilu\n„Výrobci především radí se vyhnout naprostému vybití a nenechat baterii nabitou na 100 % po delší dobu stát,“ poznamenal expert.\nchytrý telefon, Huawei


S popy v teplé vodě - Honzovo rybaření\nS popy v teplé vodě\nHonza 23. 9. 2015\nJe začátek září a můžeme tedy klidně zhodnotit uplynulé léto. To letos opravdu neponechalo nic náhodě a připravilo nám skutečně pravé letní počasí. Nestačilo den co den samo sebe předhánět ve vyšších a vyšších teplotách.\nAsi znáte tu situaci, kdy se odpoledne vracíte domů z práce, je vám vedro ale máte chuť vyrazit k vodě. Co ale bohužel nemáte, je čas na přípravu a realizaci jakéhokoli většího chytání. Co s tím? Kam vyrazit? Já osobně se v těchto chvílích uchyluji k lovu dravců přívlačí. To je přesně ten lov, který žádnou velkou předchozí přípravu nevyžaduje, zvláště když víte, na jaký revír vyrazíte a jaké nástrahy zvolíte.\nV letních měsících velmi rád volím jednu z nejadrenalinovějších forem přívlače, které prohřátá voda velmi přeje a to je chytání s hladinovými nástrahami, tzv. poppery. Chvíle kdy stojím po pás ve vodě ve slepém rameni své oblíbené řeky a vedu si „popa“ podél zarostlého břehu, převislých větví nebo vodních rostlin jsou prostě skvělé. Nástraha vytváření lákavé stříkance a bubliny, pak se za ní zvedne vlna a dravec i s nástrahou vystřelí jako raketa nad hladinu jen pár metrů od vás. To jsou prostě okamžiky, kvůli kterým stojí za to vyrazit k vodě i třeba jen na chvíli. Okamžiky, kdy vyplavíte trochu adrenalinu a endorfinů a náročný den v práci necháte za sebou.\nTentokrát jsem přesně věděl, kam se s „popy“ podívám. Vybral jsem si právě říční rameno, které sice není nijak zvlášť hluboké, ale pro ryby je zajímavé svými ponořenými překážkami a vodními rostlinami. V minulosti už jsem tu měl pár pěkných úlovků. Ryby jsou tu ale zkušené – žádní naivní zelenáči – proto věřím právě v neokoukanost popů.\nK vodě vyrážím po práci asi v sedm večer. Alespoň už není takové nesnesitelné horko. Mám před sebou asi 2-3 hodinky lovu a proto se snažím s ničím se moc nezdržovat a všechno maximálně urychlit. Beru svůj přívlačový prut, pro tyto příležitost volím většinou 2,4 m dlouhou Catanu od Shimana. S měkčím prutem by se popu hůře udávaly potřebné přískoky po hladině. Do nástrahy „jemně řežu“, trhavě pohybuji špičkou, abych potřebných pohybů nástrahy docílil. Příliš jemná špička by mé pokusy o oživení popa pohlcovala. V krabičce třídím popy různých barev a velikostí a jako zálohu nechávám několik woblerů.\nKdyž přicházím k vodě, minu pouze pár rybářů v přední hlubší části revíru a zaraduji se, že zadní mělká část částečně pokrytá vodními rostlinami je úplně volná a mohu ji tak celou prochytat. Brodím kolem břehu, kde mám zhruba po pás vody a prohazuji příběžní partie. Zatím se tu ukazují především kapři, kteří se prozrazují svými skoky (jeden jen asi 2 m za mými zády mě pěkně vyděsil). Prvních asi 15 hodů nepřichází ani záběr a tak se posouvám k místu, kde z vody vyčuhují dřevěné konstrukce a na nich budky pro vodní ptáky.\nMěním popa za menšího s výrazným vzorem a hlavně hlučným puknutím při každém poskočení na hladině. První hod ke konstrukci – nic. Druhý…okamžitě po dopadu se za popem udělá veliká vlna a nástraha mizí s hlasitým šplouchnutím pod vodou. Souboj s prvním dravcem začíná. Vychutnávám si zápas a po chvíli zdolávám pěkného tlouště, asi 50 cm. Skvělý začátek. Andrenalinu mám v tuto chvíli na rozdávání. Rybu opatrně, ještě ve vodě, vyháčkuji a pouštím ji zpět. Další hod. Okamžitě přichází záběr – nestačil jsem popem ani 2x poskočit a rychlostí blesku ho slupnul 25 cm okoun. Na tomto revíru téměř trofejní kousek.\nDalší pokusy nic nepřinesly a tak se posouvám dál k dalším dřevěným konstrukcím. O další záběry se postarali dva menší okouni a asi 40 cm štika, která si pro popa nádherně vyskakuje a celá se mi ukazuje nad vodou. Škoda že si nemohu pustit zpomalený záběr.\nTímto způsobem chytám podél celého břehu, nicméně jenom u dřevěných ptačích příbytků mám úspěch. Záběrů postupně ubývá. Ač jsou tropické teploty a na nebi ani mráček, přímo nade mnou se najednou jeden lokální objeví a déšť mě stihne během několika minut pěkně osprchovat. Ani se v té rychlosti nestihnu vyhrabat z vody, abych se schoval. Mokrý se rozhodnu dál nepokračovat a se soumrakem balím. Za pár dní se sem vypravím se smáčky. Také je používáte? Jak jsem s nimi pochodil se na tady dozvíte za pár dní.\nPoužíval jsem běžné hladinové nástrahy. Na to, že jsou ryby ve velkých vedrech poměrně laxní se mi podařilo chytit několik okounů, pěkného tlouště a menší štiku. Za úspěchem stála především změna nástrahy za menší s výrazným vzorem. Nejdůležitější je ale výběr místa, ta správná intuice a zkušenost, kde by se ryba asi mohla zdržovat v danou denní dobu a v daném počasí. Důležité je také umět ovládat svůj prut a umět s ním pracovat. To je na rybařině to nejlepší – za peníze si tu úspěch nekoupíte a ten, kdo nebude chodit k vodě, získávat zkušenosti a chtít se učit novým věcem, nikdy nebude mít takové výsledky jako poctivý rybář který své oblíbené revíry objíždí a poznává je za všech možných situací, podmínek, denních dob a ze všech úhlů.\nPrut Shimano Catana\nNaviják Shimano Alivio


Otec Miley Cyrus: "Naše rodina je pod útokem satana"\nOtec Miley Cyrus mluví o tom, co zničilo celou rodinu a jak nemá kontrolu nad svou dcerou.\nArgentina zabavila minulý týden neregistrované zbraně a drogy v letadle Americké armády\nArgentina a USA jsou v diplomatické roztržce poté, co minulý týden úřady v Buenos Aires zabavili neregistrované zbraně a drogy v armádním letadle.\nKam se podělo 2,3 trilionu dolarů před 9/11? Rumsfeld dodnes mlčí\nRumsfeld dodnes odmítá říct, kam se podělo 2,3 trilionu dolarů z výdajů Pentagonu, které nahlásil den před 9/11. Sám řekl, že peníze utracené armádou představují hrozbu a musí přijít změna. Změna nastala druhý den, co finanční oddělení Pentagonu zničilo údajné letadlo. A výdaje na armádu pak byly ještě větší....\n15.02.2011 17:06:47: Podle me neni takova sketa jak ty ostatni z party, i to priznani ve svych pametech ze Bush uvazoval ...\n15.02.2011 16:36:37: reportaz CBS s CZ titulky: http://www.youtube.com/watch?v=6SxNR4GOHz4\nKolumbijský prezident je připraven k legalizaci drog\nJuan Manuel je připraven k legalizaci drog, pokud to sníží krminalitu v zemi.\nDo Mexického zálivu uniká od roku 2004 další vrt\nZáznamy ukazují, že vrt asi 16 kilometrů od nechvalně slavného vrtu BP uniká do zálivu od roku 2004. Nikdo nic nechce komentovat.\nV Americkém přístavu byly prý minulý rok nalezeny jaderné zbraně\nPolicista, který se hledání zúčastnil tvrdí, že nejmenovaná vládní agentura hledala minulý rok v přístavu v San Diegu jaderné zbraně.\nPolicie v Torontu vyhrožovala muži ve vazbě\n...když nebude spolupracovat, dostane taserem mezi nohy.\nJak George H.W.Bush dal na zadek Teri Hatcherové\nNěkteří říkají dodnes, že George H.W.Bush, don Bushova mafiánského klanu, není takový prasák, jak se říká apod. Náhodou jsem ale našel tohle starší video, kde si starý Georgík vyšel na oběd s herečkou Teri Hatcherovou, kterou jen tak ze srandy poplácal po zadku.\nMá Obama dvojníka nebo byl nahrazen?\nTohle už je fakt šílené. To v tomhle odvětví ale asi všechno, dokud se v tom nezačnete rýpat. Internetem se šíří tyto dvě Obamovy fotografie, podle kterých se se zdá, že tam venku je Obama 2x...A není to vtip.\nProdloužení Vlasteneckého zákona neprošlo a USA zase čelí největší hrozbě teroru od 11.září\nZákon bude stejně prodloužen natrvalo, protože se vrací k dalšímu hlasování. A aby to bylo odůvodněné, Velká sestra Janet Napolitanová nejspíš asi zoufale řekla, že USA čelí největší hrozbě teroru od 11.září.\n"Jestli něco uvidíte, nahlašte to" odhalena jako podvod\nVzhledem k tomu, jak ministerstvo pro vnitřní bezpečnost reklamu svou kampaň, je až z podivem, že když tam zavoláte, ozve se vám záznamník....Normálně by si člověk myslel, že na druhé straně bude osoba, která si vás poslechne a ne robot.\nZákulisní záznam ukazuje záchvaty oběťi ropné katastrofy BP\n22-letý Paul Doomm jel 5.února na Zdravotní forum pro lidi postihnuté únikem ropy BP Dr.Wilmy Subrasové. Paul navštívil 93 doktorů a byl 14x hospitalizován. V zákulisí dostal několik záchvatů, které v tomto videu uvidíte. Tohle video bylo zveřejněno na žádost Paulove rodiny a ukazuje záchvaty, které mu BP způsobili.\nJestli to tak půjde dál, tak takhle dopadneme asi všichni.\nHillary Clintonová: Nemůžeme legalizovat drogy, protože je v tom moc peněz\nNejde o to, jestli někdo chce v boji proti narkomafii legalizovat drogy. Jde o to, kdo z toho doopravdy vydělává.\nPrý nová tvrzení....Korexitem přiotrávení lidé trpí zdravotními problémy už 10 měsíců a Americká média o tom začínají opatrně mluvit teprve teď.\nPolicie v USA začne používat přístroj na rozpoznání lidského dechu\nPřístroj dokáže přes betonovou zeď rozpoznat lidské dýchání.\nFCC bude testovat prezidentský nouzový výstražný systém\nIluminátská reklama Jessicy Alby\nNový Revlon vám změním mysl zase a zase.\nNa každou svini se vaří voda: Bush odmítl letět do Švýcarska, protože se bojí zatčení\nFranklin skandál - CIA sponzorovala dětskou prostituci\nTohle video spojí únos Johnyho Gosche, Larryho Kinga a Bílý dům.\nRumsfeld protvrdil to, co odhalily nedávné dokumenty.


Léto a rosničky budiž pochváleny! - iProsperita.cz\nMěli jsme dříve škodolibou radost, když se oficiálně posvěcená tvrzení ukázala jako mylná. Proto jsme se radovali z televizních předpovědí počasí, které nevyšly. Místo slunečného dne pršelo, mrazy se nedostavily, přišla obleva. Neporučili jsme větru, dešti. Před čtvrtstoletím byly ještě „rosničky“ velmi nespolehlivé a lidé se spíš spoléhali na ověřené přírodní jevy. Dnes mají hydrometeorologové složité a drahé počítačové systémy, satelity a radary. Vývoj počasí můžeme sledovat v přímém přenosu na internetu. Doba i klima se mění, předpovědi zpravidla vycházejí. Fascinuje mě, když nám v televizi předpovědí, že za týden odpoledne se k nám nasune brázda nízkého tlaku, ochladí se a přijdou srážky. A skutečně po sedmi dnech odpoledne se to, s přesností téměř na minutu, stane. Za to, že si díky tomu můžeme práci i odpočinek lépe plánovat, si „rosničky“ zaslouží pochvalu.


Chřipková epidemie zasáhla hlavně Prahu 3 a 6 - iDNES.cz\n26. ledna 2001 14:51, aktualizováno 14:51\nPraha - Rychle se šířící chřipková epidemie se nevyhla ani hlavnímu městu. Podle hlavního pražského hygienika Vladimíra Polaneckého už propukla mezi dětmi předškolního a školního věku. Nejvíce nemocných je v Praze 3 a 6. Mezi dospělými se podle něj o epidemii ještě mluvit nedá, ale je to jen otázka několika dní. Vyhlášení chřipkových prázdnin, které by šíření nákazy omezilo, však není v pravomoci hygienické služby. "Je to v kompetenci školských úřadů, vyhlašovali by je jednotliví ředitelé škol podle místních podmínek, hygienici by pouze rozhodovali o případném uzavření školy včetně jídelny a družiny," řekl Polanecký.Připravujeme další informace.Vladimír Polanecký byl hostem on-line rozhovoru se čtenáři iDNES, jeho odpovědi na otázky najdete ZDE.\nRychlému šíření chřipky přispívá podle něj to, že virus chřipky A (H1N1) se naposledy objevil v Česku v sezóně 1990 až 1991, kdy v hlavním městě onemocnělo 120.000 lidí. "Děti do deseti let nemají protilátky. Nemocnost zvyšuje i souběžná epidemie horečnatých onemocnění provázených průjmy," řekl hygienik.\n"Ve čtvrtém kalendářním týdnu byl v Praze zaznamenán dvojnásobný vzestup akutních respiračních onemocnění včetně chřipky ve srovnání s týdnem předchozím. Mezi dětmi ale stoupl počet nemocných trojnásobně," řekl Polanecký.\nV přepočtu na 100 000 obyvatel onemocnělo 2870 lidí; mezi dětmi předškolního věku 7529 ze 100 000, mezi školáky 8517 ze 100 000, onemocnělo každé třinácté dítě. Mezi lidmi nad 15 let stoupla nemocnost o 65 procent, ze 100 000 lidí onemocnělo 1594, tedy každý třiašedesátý. V této věkové kategorii zatím nelze hovořit o epidemii.\nHlavní hygienik Polanecký není uzavírání škol příliš nakloněn. "Tím, že zrušíme školu na týden, jenom epidemii prodloužíme. Jiná by byla situace, kdyby chřipkové prázdniny navazovaly na týdenní jarní prázdniny, které jsou v Praze 1 až 5 od 12. do 18. února a v Praze 6 až 10 od 19. do 25. února. Zavření školy nyní epidemii nezastaví a už vůbec nemá smysl, když školáci budou dál chodit na obědy do jídelny," podotkl.\nPražské nemocnice s výjimkou traumatologicko-ortopedické kliniky Fakultní nemocnice Královské Vinohrady zatím návštěvy neomezují.\nŘeditel IKEM Karel Filip k tomu řekl, že účinek zákazu návštěv v nemocnicích je relativní, protože chřipka se do nemocnice dostává i prostřednictvím personálu. "Pokud má někdo chřipku, neměl by chodit do kina či divadla a neměl by navštěvovat nemocné. To by mělo být součástí obecné slušnosti," řekl. Když má někdo chřipku, neměl by podle něj chodit do zaměstnání, což mnohdy nedodržují ani sami zdravotníci.\nV akutní fázi chřipky by neměl člověk chodit ani k lékaři. Optimální by podle Filipa bylo, kdyby lidé nemuseli mít neschopenku pro to, aby mohli zůstat tři dny doma a vypotit se. Filip vysvětlil, že virus chřipky se šíří právě v prvních dnech onemocnění. Takže ten, kdo jede k lékaři prostředky hromadné dopravy, šíří kapénkovou infekci v uzavřeném prostoru od jednoho cestujícího k druhému.\nTémata: Jarní prázdniny, kino, Lékař, Metropole, Praha, Královské Vinohrady, Virus, Zaměstnání


Ústecký kraj, ČR - K 31. červenci 2020 evidoval Úřad práce ČR celkem 279 673 uchazečů o zaměstnání. To je o 10 036 více než v červnu a o 74 553 osob více než před rokem. Jedná se o nejvyšší hodnotu od února 2018, kdy bylo bez práce celkem 280 899 lidí. Podíl nezaměstnaných osob vzrostl na 3,8 % (červen 2020 – 3,7 %, červenec 2019 – 2,7 %). Aktuální výsledky zveřejnil Úřad práce ČR.\nJak se změnila míra nezaměstnanosti v jednotlivých okesech Ústeckého kraje proti červnu? Ve všech okresech vzrostla, nejvíce na Mostecku, nejméně na Děčínsku. Více v následující tabulce.\npodíl nezaměstnaných osob v % meziměs. přírůst./ úbytek nezam. v %\nMost 6,8 6,5\nChomutov 6,6 2,3\nLouny 5,6 4,1\nÚstí nad Labem 5,5 4,7\nDěčín 5,4 1,4\nTeplice 4,6 5,5\nLitoměřice 3,5 3,4\nCelkem ČR 3,8 3,7\nNěkde nezaměstnanost i poklesla\nMeziměsíční nárůst nezaměstnanosti zaznamenalo v červenci 66 okresů, největší pak Olomouc (o 8 %), Praha (o 7,9 %), Praha-západ (o 7,3 %), České Budějovice (o 7,1 %), Hradec Králové a Mladá Boleslav (shodně o 6,8 %) a Most (o 6,5 %).\nNezaměstnanost naopak klesla v 11 regionech. Nejvíce pak v okrese Jeseník (o 4,3 %), Český Krumlov (o 3,7 %), Písek (o 3,6 %), Znojmo (o 3,5 %), Jindřichův Hradec (o 3 %), Břeclav (o 2,6 %) a Jičín (o 2 %).