PSI: Jaký je střední knírač? - Neviditelný pes\nPSI: Jaký je střední knírač?\nKdo knírače jednou opravdu dobře pozná, pravděpodobně si je navždy zamiluje. Říká se, že první pes zůstane člověku nadosmrti v srdci, a pro mne to tedy rozhodně platí.\nVyrostla jsem s kníračem a láska k němu časem přerostla v lásku a obdiv k plemeni jako takovému. Když pak můj první knírek ve věku více než 15 let odešel do psího nebe, věděla jsem, že určitě nebyl posledním fousáčem mého života. Než jsem si však mohla pořídit dalšího, uplynulo dlouhých 10 let, během nichž mi dělali společnost dva úžasní pejsci jiných plemen.\nNa jaře 2015 se mi však konečně splnilo přání a fousisko se stalo opět součástí mého života. Když jsme si Edu přivezli domů, v brzké době jsem s ním seznámila postupně všechny nejbližší sousedy a příbuzenstvo, aby byli v obraze, že je u nás nový pes.\nVšichni vzali nového člena naší rodiny bez problémů na vědomí, avšak reakce jednoho známého mě doslova šokovala: „Ježíši, co sis to pořídila! Máš malý dítě, to se nebojíš? Vždyť knírači jsou strašně uřvaní a vzteklí, navíc úplně pitomí – nedá se to ani vycvičit!“ Bylo toho podstatně více, co jsem si od něj vyslechla na adresu kníračů, přičemž závěrem svého proslovu mě ještě politoval „že to si teda něco užiju!“\nMarně jsem se tehdy snažila vysvětlit, že všechno je jen o přístupu ke psu a každý se dá vychovat a vycvičit. Protože jsem se ale následně setkala i s dalšími negativními reakcemi na knírače obecně, cítila jsem jakousi potřebu své oblíbené plemeno ospravedlnit, a proto vznikly následující řádky, jak knírače vidím já...\nStřední knírač je ze všech typů kníračů nejstarší a jako plemeno byl ustálen již koncem 19. století, ačkoli jeho kořeny sahají ještě hlouběji do minulosti. Původně to byli formanští psi, drželi si je rovněž sedláci na statcích, kde ve stájích a chlévech pilně hubili hlodavce, ale i střežili dvůr. Museli to proto být psi po všech stránkách velmi odolní.\nProtože v Čechách se plemeno stalo běžně chovaným a poměrně rozšířeným již počátkem 20. let minulého století, patří tak knírači ke psům, které dle vzhledu obyčejně poznají i „nepejskaři“. A právě z řad lidí, kteří se kynologií nezabývají a psa buďto vůbec nemají, anebo jen jako „hlídače na zahradu“, pak často pocházejí kategorické soudy podobné tomu výše citovanému.\nLidé si totiž často utvoří zkreslenou představu jen na základě jediné zkušenosti. Když jsem známého posléze vyzpovídala, proč vlastně považuje knírače za hloupé a uřvané, dozvěděla jsem se, že proto, že jeho soused má psa, který nikdy vlastně cvičen nebyl, tudíž si „dělá, co chce“, a protože bývá dlouhé dny na zahradě sám, štěká a vyje. K závěru, že jsou knírači vzteklí, pak dospěl známý poté, co se ho pes jednou pokusil kousnout, když mu přes plot chtěl strčit něco k jídlu, aby přestal štěkat. A že se nedají vycvičit, mu řekl sám majitel psa, (zřejmě proto, aby nemusel dále řešit neustálé žádosti, aby psa naučil být aspoň chvíli ticho).\nTakovým způsobem vzniká mnoho pomluv a chybných úsudků o různých psích plemenech, které se pak šíří jako infekce mezi lidmi a některé z nich třeba od pořízení konkrétního plemene i odradí.\nA jací jsou tedy střední knírači co do povahy doopravdy?\nStandard plemene uvádí jako základní povahový rys „živý temperament spojený s rozvážným klidem“, což může na první pohled působit rozporuplně. Z toho, jak jsem zatím měla tu čest knírače poznat, však musím potvrdit, že uvedený popis „do puntíku“ sedí. Kníři dokáží „vystartovat“ v případě potřeby doslova z 0 na 100 a stejně rychle se zase hodit do pohody, když uznají, že o nic nejde.\nPod oním „živým temperamentem“ si já představuji přátelskost, ochotu aktivně se účastnit veškerého dění ve smečce (rodině), při správné motivaci nadšenou a rychlou spolupráci s člověkem, vytrvalost v akci a velkou potřebu vhodných podnětů k zábavě, aby se nenudil. (Jinak si zábavu najde sám, což se pak majiteli nemusí příliš zamlouvat :-) Kníračům je rovněž vlastní cosi, co by se dalo nazvat „smyslem pro humor“.\n„Rozvážný klid“ zase chápu jako dobrou odolnost vůči stresu, schopnost se snadno tzv. „otřepat“ a přizpůsobit nastalým změnám, zachovat „chladnou hlavu“ i v některých vypjatějších situacích. Dobře socializovaný a vychovaný knírač je rovněž sebevědomý, nebojácný, hrdý a nemá potřebu si na ostatních psech cokoli dokazovat.\nJe zcela oddaný svému člověku a jeho rodině, do níž je však ochoten přijmout kohokoli dalšího, komu se rozhodne důvěřovat a komu věří jeho smečka. K cizím lidem je ovšem ostražitý, ale ne nepřátelský – pokud se cizí osoba chová ve vztahu ke knírovým lidem neutrálně či přátelsky, zachovává tento postoj i pes. Je dobrý hlídač a schopnost střežit své teritorium a chránit své lidi má do určité míry vrozenou. Pokud je tedy vhodně veden, může být výborným obranářem.\nCo se týče hlasových projevů, disponuje knírač opravdu širokou škálou zvuků od kňučení, ňafání, bručení, vrnění, mrmlání, vytí až po ostré a hluboké štěkání budící takový respekt, že to za plotem, skrze nějž není vidět, může v kolemjdoucích evokovat pocit přítomnosti mnohem většího psa, než jaký za ním opravdu je. Se svým repertoárem tak knírač patří rozhodně mezi hlučnější plemena, nicméně při hlídání není zbytečně uštěkaný. (Za plotem „ohlásí“ kolemjdoucí, ale když přejdou, pes ztichne).\nA výcvik? Ten, dle mého názoru, není vůbec tak obtížný, jak s oblibou říkají zejména majitelé pracovních plemen psů, kteří se o střeďácích vyjadřují jako o tvrdohlavých či paličatých. Knírač je bezesporu velká osobnost, a proto od něho skutečně nelze očekávat slepou poslušnost jako např. od německého ovčáka. Výcvik proto není ani tak obtížný, jako spíše poměrně náročný na čas a trpělivost majitele, protože knírač se učí velmi rychle, když chce, ale jeho ochota spolupracovat s člověkem musí vycházet vždy z jeho vlastního přesvědčení o smysluplnosti dané činnosti, přičemž smyslem je samozřejmě osobní zisk :-)\nProtože je knírač pes velmi odolný a hrdý, jak už jsem zmínila výše, rozhodně se nevyplatí zkoušet na něj parforsní metody výcviku. Co opravdu nesnáší, je nátlak. Pokud se opravdu cítí být proti své vůli někam „manévrován“, dává to jasně najevo, a pokud člověk nechce rozumět, klidně se za „svá práva“ popere i s páníčkem.\nVětšina střeďáků má v genech žravost, ale i relativně výrazný kořistnický pud a vlohu pro aport, což se dá (vhodně rozvíjeno) při tréninku dobře využít. Pes se tak může naučit spolupracovat nejen za pamlsky, ale třeba i za přetahování o oblíbenou hračku a možnost si ji poté „ulovit“. Stačí prostě „jen“ přijít na to, co je pro našeho knírače tou nejlepší odměnou, a je-li to jen trochu možné, využít toho. Pokaždé to, v návaznosti na zrovna prováděnou akci, přitom může být něco jiného… tu pamlsek, tu hračka, pomazlení, nebo třeba i – z pohledu člověka – lumpárna, jakou je třeba možnost vyhrabat díru ve hromadě písku a lehnout si do ní :-) (Oblíbená aktivita našeho Edy).\nNejsem rozhodně odborníkem na výcvik, ba naopak se v této oblasti cítím stále začátečníkem. Troufám si však tvrdit, že nejen na „fousaté“ zkrátka mnohem více platí výchova a výcvik formou „domluvy“ – laskavý, klidný a trpělivý přístup, kdy psa postupně přesvědčíme, že spolupracovat s námi se mu opravdu vyplatí. Prostě slovy, podle mě vynikajícího trenéra zvířat RNDr. Františka Šusty, PhD.: „Trénink je rozhovor, ve kterém i váš pes má co říct“. Protože knírač se s námi snaží komunikovat neustále, je jen na nás, abychom s ním našli společnou řeč.\nKnírač zkrátka bude svému člověku bezmezně oddaný, pokud si spolu vybudují vztah založený na důvěře, lásce a vzájemném respektu. Pes pak svého člověka přirozeně chápe jako nadřízeného člena smečky. Měli bychom však, podle mého názoru, mít stále na paměti, že v přírodě, ve smečkách divokých psovitých, nikdy nevydrží ve vůdčí pozici ten, kdo pouze velí. Skutečným vůdcem je ten, kdo svou smečku nejen úspěšně vede k vytčeným cílům, ale především ji chrání a poskytuje jí tak pocit jistoty a bezpečí.\nPokud jde o možnost využití, i když není střední knírač veden FCI jako pracovní plemeno, mnoho kníračů se přesto uplatňuje v různých oblastech sportovní kynologie, jakož i v opravdu užitečných profesích jako je záchranařina či pachové práce u policie. Osobně si myslím, že se s kníračem dá provozovat cokoli, co mu poskytne dostatek různorodých podnětů a akce k vybití jeho velké energie, ale že bychom mu měli dát možnost si vybrat. Snadno se totiž pozná, který pes něco dělá jen proto, aby se svému člověku zavděčil, a který proto, že ho daná činnost opravdu baví a těší.\nA jaký je ten můj knírač?\nEda je naprosto typický střeďák :-) Velmi akční, nebojácný, sebevědomý, kamarádský, veselý, s velkou chutí do práce (míněno cokoli, co se spolu zrovna učíme či si jen tak hrajeme), velmi žravý a hrozně „ukecaný“. Velmi rád dává najevo potěšení z mazlení mručením a vrněním, anebo doslova kvílí, když mu není zrovna dopřáno jít si hrát s kamarády „teď hned“… Štěká také, ale víceméně jen když hlásí něco „podezřelého“. Když štěkají psi kolem, přidá se jen tehdy, pokud má pocit, že se ho „to“ také nějak týká (např. někdo jde i kolem našeho plotu). Venku občas „pisklavým ňafáním“ vyzývá některé kamarády ke hře. Pokud ale zjistí, že by je poštěkáváním spíš odradil, okamžitě ztichne. Hlučně si hraje jen s pejsky podobného ražení jako on :-)\nUž cca ve třech měsících také Eda prokázal, že má vlohy pro hlídání a že se nebojí ani o samotě. Byli jsme zrovna na chalupě, seděli uvnitř u kávy a Eda byl na zahradě. Zaslechla jsem zvenku štěkot a šla se podívat, co se děje. Za dveřmi stála sousedka (přinesla nám domácí vejce) a Eda seděl před ní, štěkal a odmítal jí pustit dovnitř. Když jsem se s ní přivítala, Eda okamžitě pochopil, že nebezpečí nehrozí, a nechal se klidně od sousedky podrbat.\nEda také miluje plavání a vodu obecně. Má rád výzvy – s oblibou zdolává všemožné překážky různým způsobem. Nebojí se výšek (řekla bych, že si je naopak záměrně vybírá, z čehož mám jako člověk se slušnou akrofobií často „husí kůži“).\nUž od štěněte si strašně rád hrál a nadšeně se vrhal do všeho „po hlavě“. Občas sice „narazil“, ale protože je – lidově řečeno – „splachovací“, pokaždé se rychle otřepal a nijak citelně ho to nepoznamenalo. Této jeho schopnosti si velmi cením, neboť to nesmírně usnadňuje soužití v naší rodině. Když jsme si Edu přinesli domů, bylo mu 9 týdnů a mé dceři 5 let.\nTa malá fousatá skartovačka si o holčičce dlouho myslela, že je to „kořist vhodná k ulovení“. Jenomže holčička se nedala, neboť je to také „beraní kebulka“, tudíž jsem musela stále krotit současně dvou i čtyřnohé škvrně. Fousisku šlo však kupodivu mnohem snadněji nastavit „pravidla hry“, než 5leté slečně, prožívající zrovna své období jakési „ první dětské puberty“ :-)\nDnes jsou fousisku čtyři roky, dceři devět a mají spolu krásný vztah. Dokonce již v poslední době pozoruji, že fousisko začíná slečnu respektovat nejen jako člena rodiny, ale i jako „nadřízeného“ člena rodiny. Cvičí spolu pro radost a mohu dcerce svěřit už i konec Edova vodítka.\nKdyž jsem se nedávno zase setkala s tím známým, co dříve knírače tak pomlouval, nesmírně se divil, jaký může být knírek milý a zábavný společník a kamarád dětí. Když viděl, co vše si naše fousisko nechá od dcery líbit (nutno poznamenat, že týrat se navzájem jsem je nikdy rozhodně nenechala a nenechávám), sám uznal, že všechno je opravdu jen o přístupu ke psu a co jej dokážeme (nebo nedokážeme) naučit. V jednom ale přece jen měl hned od začátku pravdu, i když to tenkrát myslel jinak: Soužití s Edou si skutečně užíváme! :-) Je to srandista, šašek a parťák do nepohody.\nJsem na knírače opravdu zatížená, hrozně mě baví jejich smysl pro humor, s nimi se fakt člověk nenudí. Vždycky když už máte pocit, že je fakt znáte, dokážou vymyslet něco, co vás přesvědčí o tom, že to zdaleka není pravda :-))\nEva Zvolánková a Eda\nE. Zvolánková Jsem vážně moc ráda, že se tu sešla kníračí parta. Jak jim člověk přijde na... 8:45 24.10.2019\nZ. Asteris Díky za krásné povídání o kníračích. Fakt je, že je to jedno z mála plemen,... 21:56 23.10.2019\nZ. Dalmi Děkuji moc za blahopřání. Zrovna přemýšlím, jak dlouho se tady setkáváme. Díky... 21:48 23.10.2019\nVave DALMI MÁ NAROZENINY! Milá Puntíkatá, přeju Ti všechno nejlepší, hlavně kopec... 18:52 23.10.2019\nZ. Jajka Přidávám se ke gratulantům a děkuji za bezvadný článek i diskusi. I když jsem... 19:00 23.10.2019


Snape´s blog - Hvězdná brána - SG 1\nÚvod » Hvězdná brána » SG 1\nJack O'neill (Richard Dean Anderson) -> Velitel SG1\n-Dobrý velitel a bojovník! Co se týče přátel, nikdy je nenechá ve štychu. je odhodlaný zachránit svůj svět a položit za něj i vlastní život. Neustále vtipkuje, zvláště v těžkých situacích.\n-Nemá rád: Goa´uldy, Oráje a Tokry. Dále klišé, Kinseho, překvapení, moc chyytré řeši (kterým nerozumí), politiku a nespravedlnost.\n-Má rád: Asgardy, pizzu a pivo, Teal´ca, Carterovou, ryby, Daniela.\nDaniel Jackson (Michael Shanks) -> člen SG1 (avšak jako civilista, nikoliv voják)\n-Daniel je úspěšným antropologem, specializujícim se na starověké kultury a lingvistou (mluví plynule 23 jazyky, mimo jiné starověkou Egyptštinou). Rád poznává nové kultury, zkoumá historii a sbližuje se s lidmi.\nSamantha Cartrová (Amanda Tapping) -> člen SG1\n-Chytrá všemi směry, vždy najde řešení a dostane tým, nebo i celou planetu z maléru a nebezpečí. Ovládá Quantovou mechaniku, je odborník na fyziku a plazmu. Zná systém Hvězdné brány jako nikdo jiný na Zemi.\nTeal´c (Christopher Judge) -> člen SG1 (jaffa)\n-Výborný válečník. Do SG1 se přidal, když zradil svého falešného boha Apophise. Jeho velkým snem a cílem je osvobodit všechny jaffy od falešných bohů a goa´uldů, aby mohly žít svobodně. Je to dobrý přítel.


Zuzana Švédová: Jak se v létě nespálit - Ve hvězdách TV\nÚvod Zdraví Kůže Zuzana Švédová: Jak se v létě nespálit\nZuzana Švédová: Jak se v létě nespálit\nLéto, to je slunce, slunce, které potřebujeme do jednoho všichni. Každá květina, strom, tráva i kočka protahující se venku na zápraží, každý drozd i pěnkava, to, aby se s prvními paprsky mohli čile rozletět, zanotovat a zazpívat, zatímco většina z nás ještě dospává včerejší noc. Ten boží žhnoucí kotouč na nebi, ten je pro náš život zásadní. Nejen, že vhání energii do žil, je nedílnou součástí fotosyntézy, která je klíčem ke všemu živému, též pomáhá utvářet cenný vitamín D, který vzniká v naší kůži.\nJen si teď uvědomme, jak se cítíme, když celý dlouhý týden prší, slunce se schovává za těžkými mraky a ráno z postele nás vytahuje temno, namísto slunce, se kterým se vstává o poznání líp. A co teprve, když trávíme celý dlouhý den v budovách, kterými pronikne jen zanedbatelné množství slunečního svitu? Zavření a zabarikádovaní, namísto toho, abychom vyběhli na hodinu ven, užili si svěží vzduch, teplo a ruch, kterým je nespoutaná příroda nasycena od malého úponku až po mohutnou korunu lípy? Mysleme na to, až příště upřednostníme povinnosti před odpočinkem. Ne vždy lze, ale častokrát je reálné, jen si to neumíme dovolit a dopřát.\nA pak, je tu zcela opačná situace. Slunce se překlene přes letní slunovrat, nabude na své intenzitě, zesílí a zúrodní naši krásnou zemi. Najednou je ho všude spousta, ponejvíce v poledne, aby ubralo ze své síly někdy kolem večera, to, když si kraj vydechne a osvěží se soumrakem. S koncem jara a počátkem léta začínáme trávit mnohem více času venku, kdy je občas potřeba vyhledat stín, neboť ona nadmíra slunce a tepla může ublížit ledvinám, kůži, ale také vlasům. Jak svou kůži na léto vyzbrojit? Jak doslova obléci hroší kůži, která i po dlouhém pobytu na slunci, bude zářit krásou, zdravím a přirozenou svěžestí?\nBetakaroten, rytíř číslo 1\nBetakaroten řadíme na seznam asi 50 nejznámějších karotenoidů, které se vyskytují v ovoci a zelenině. Karotenoidy jsou vlastně barviva rostlin, hub, řas, dokonce i mikroorganismů, jakožto i živočichů (podle výzkumů se hojně vyskytovaly u některých pravěkých zvířat, z nichž zmíním například druhohorní dinosaury), které dělíme na dvě základní skupiny, karoteny a xanthofyly. Vyznačují se výraznými antioxidačnímu účinky. Vrátíme-li se však opět k betakarotenu, jednou z jeho nejdůležitějších úloh je to, že funguje jako prekurzor vitamínu A. Stejně, jako vitamín A, je i betakaroten rozpustný v tucích. Nelze se jím předávkovat, neboť jakmile má tělo vitamínu A již dostatek, využitelnost betakarotenu klesá. To však neplatí o samotném vitamínu A, jehož nadbytek je pro tělo škodlivý. Jelikož je i betakarotenu ve zdravé stravě dostatek, nedoporučuji jeho suplementaci.\nZa nejbohatší zdroje betakarotenu pokládáme oranžové a žluté plodiny, ať už hovoříme o mrkvi, batátu, meruňkách, mangu, papáji, broskvích, nektarinkách, ale i brokolici, špenátu, hrášku, kapustě či řeřiše, kde je betakaroten překrytý výraznějším chlorofylem, tedy rostlinnou „krví.“ U ryb jej najdeme v mase lososa, v živočišných produktech pak například ve žloutku.\nV počátku rozpravy o betakarotenu jsem také zmínila, že platí za významný antioxidant, a právě zde navážeme na onu spojitost s kůží. Jendou z dalších jeho úloh je, že chrání kožní buňky před poškozením volnými radikály. Ty v těle vznikají prostřednictvím ultrafialových paprsků, což se negativně podepisuje na naší kůži, ať už jejím spálením, případně též nejhorším možným scénářem, a to rakovinou kůže.\nBetakaroten nám tedy výrazně pomůže, nicméně nebude všemocný. Umí sice napravit škody, které slunce na kůži způsobilo, nicméně, funguje spíše jako potírač následků. Přesto je však nezastupitelný a v létě na něj mysleme. Prevence vypadá tak, že do jídelníčku můžeme vpustit obden 200 ml čerstvě odstředěné mrkvové šťávy, mrkvový salát s kokosem, lněným a olejem a rozinkami, dále zařaďme 2 x týdně lososa z volné přírody, meloun, broskve, abychom si též pochutnali na čerstvých zeleninových salátech, ať už s rajčetem, špenátem, rukolou či brokolicí.\nVesnovka obecná, silák č. 2\nTéto bylině se přezdívá též divoká brokolice a byť se sbírá na konci dubna, v chladnějších oblastech lze sběr provádět i na konci května. Sbírají se především nerozvitá květenství, která připomínají malou růžici brokolice. Ty se pak přidávají do jídla, případně z nich lze uchystat tinkturu, kterou lze v létě ochránit kůži, před nežádoucími účinky UV záření.\nTinktura z vesnovky\nTinkturu připravíme tak, že zhruba 50 g bylinkových růžic zalijeme 250 ml 40% alkoholu, macerujeme zhruba 6 týdnů při pokojové teplotě a v temnu, abychom macerát přecedili a užívali kapku tinktury na kilogram tělesné hmotnosti. Vážíme-li 60 kg, rozdělíme celkovou dávku na 20/20 a 20 kapek, které užíváme vnitřně ráno v poledne a večer.\nA pak tu máme ještě zelený čaj\nV zeleném čaji se ukrývají tzv. polyfenoly, které, podle výzkumů, pomáhají chránit pokožku před poškozením sluncem, a tedy i rakovinou kůže. Potraviny s obsahem polyfenolů působí proti šíření volných radikálů vyvolaných externími faktory, jako je poškození vlivem slunce nebo znečištění. Právě tyto faktory pak urychlují vznik viditelných projevů stárnutí pleti.\nKromě zeleného čaje nacházíme polyfenoly například ve zmíněném špenátu, čekance, artyčocích, borůvkách, černém rybízu, malinách, jahodách, kakau, hřebíčku či lískových oříšcích. Budeme-li si tedy chystat mrkvový salát, hojně jej posypme mletými ořechy.\nV létě též pijme, vyšperkujme pitný režim!\nV létě se všeobecně více potíme, ztrácíme cenné minerální látky, které prostřednictvím potních žláz odcházejí pryč. Pokud jsme na sluníčku zůstali déle, než jsme si přáli, například jsme schrupli na dece, aniž bychom se namazali opalovacím krémem, přirozeně navyšme pitný režim, který může být též o přírodní minerální vodě, jež vhodně doplní úbytek minerálů. Výbornou vzpruhou je třeba meloun, který lze umixovat na limonádu, případně, výtečný nápoj připravíme také ze zelené části melounu, tedy slupky, kterou odšťavíme s jablkem a zředíme například perlivou minerálkou.\nPokud jsme se již spálili, kůži ošetřeme několika způsoby\n– dopřejme si studenou sprchu,\n– na spáleniny aplikujme vychlazený bílý jogurt,\n– mast z třezalky, heřmánku či nálev z chladivé máty,\n– máme-li po ruce též aloe, rozkrojme list a vytékající šťávou pokožku ošetřeme,\n– při vážnějších spáleninách pomůže například HemaGel či Panthenol.\nPoužívejme netoxické opalovací přípravky, vyhýbejme se polednímu slunci, chraňme též hlavu vhodnou pokrývkou, vyhledávejme stín a v případě, že je to nemožné, zahalme tělo do vzdušného oblečení. Přeji krásné léto.\nPředchozí článekAnita Moorjani: Vždy to začíná u nás a není to o konání lásky. Je to o bytí láskou\nDalší článekTanaaz: Superúplněk ve Střelci 14. 6. 2022 zesílí předSlunovratové působení ohnivých znamení


Lednové články čtenářů: filosofické zamyšlení a zážitky z Krušných hor - iDNES.cz\n19. února 2016 14:19\nV lednových článcích si můžete přečíst zamyšlení běžce/filosofa amatéra nebo zážitky ze zimního pobíhání v Krušných horách. Napište článek i vy.\nV lednu nám do čtenářské rubriky dorazily dva články. Jirka Hálek se v jednom z nich zamýšlí nad tím, co mu běhání vlastně přináší a jak si užívá zimní běhání v podhůří Šumavy. V druhém z nich vás pak pravidelně přispívající Jirka Mašek pozve na výběh do Krušných hor, kde pro vás vybral zajímavou trasu vhodnou pro běh i pěší výlet.\nHodnocení lednových článků\nZimní Krušné Hory – kouzla matky přírody neznají hranice (58 treter)\nMyšlenky běžce/filosofa amatéra (54 treter)\nOběma autorům velice děkujeme a posíláme jako obvykle malou pozornost. Nezapomeňte se přidat i vy. Budeme rádi pokud pošlete nejen vaše zážitky z výběhů a výletů, ale třeba i něco o vašem životním stylu, jídle, zdraví nebo technických hračkách, které vás baví.\nDalší články k tématu: článek, Čtenáři sobě, zážitek, Životní styl, Krušné hory, Šumava


Telepaticky jsme komunikovali, tvrdila zdravotní sestra, která se prý starala o mimozemskou bytost – EnigmaPlus.cz\nJedna z ilustrací legendárního Roswellského incidentu. ZDROJ: Wikimedia Commons\nJméno Matilda O’Donnell MacElroy vám nejspíše nic neříká. Mnoha americkým nadšencům do záhad a UFO ho ale dobře známé.\nPatří totiž ženě, která měla jako jediná navázat telepatické spojení s mimozemšťanem, který měl přežít známý Rosswellský incident – nejznámější případ havárie UFO v dějinách.\nMacElroy byla vojenská zdravotní sestra, která těsně před svou smrtí, téměř šedesát let po Roswellském incidentu, prozradila, že se s ní prý mimozemšťan telepaticky spojil poté, co byl převezen do tajného vládního zařízení, ve kterém pracovala. V dopise o tom v třiaosmdesáti letech napsala spisovateli Lawrenci Spencerovi.\nViděla jsem místo nehody\nV rozhovoru, který následně autorovi dala, uvedla, že zasahovala přímo na místě nehody, kde prý viděla havarovaný letoun i mrtvá těla mimozemšťanů. Kromě toho byla prý také přímo u převozu jediného přeživšího z podivné lodi.\nPrávě v tu chvíli prý její mysl zaplavila vlna obrazů, jak se s ní neznámá bytost pokoušela telepaticky spojit. Když se o tom později svěřila svým nadřízeným, byla prý povýšena a pracovala téměř výhradně na přísně tajném projektu zkoumání mimozemské bytosti.\nPrávě ona podle svých slov prý zjistila, že se bytost jmenovala Airl. A nejspíše mělo jít o ženu.\nNaučili jsme se rozumět jedna druhé\n„Promlouvala ke mně skrze obrazy v hlavě. Nejdříve jsem jí nerozuměla, ale postupně jsem se učila její řeč chápat. Viděla jsem obrazce a cítila emoce, a bylo velmi těžké tyto dojmy nějak předat dál. Já i Airl jsme se ale postupně zlepšovali a rozuměli si více.\nBylo ale zdrcující nemoci o tom říct nikomu ze svých blízkých a známých,“ svěřila se žena.\nV blízkosti mimozemské bytosti se pak prý MacElroy pohybovala až do její smrti. Její výpověď v roce 2007 vyvolala ohromnou vlnu zájmu a dalších otázek. Ty už ale bývalá zdravotnice nezodpověděla, jelikož krátce po rozhovoru s Lawrencem Spencerem ve svých třiaosmdesáti letech zemřela.\nPříliš odpovědí následně nepodaly ani vládní organizace, na které se poté pozornost obrátila. I díky ženině výpovědi ale legenda o záhadné havárii UFO v Rosweellu žije dál.\nod Mirek Brát 30.6.2022 824


Svatby v exotice | CK Grand Afrika\nSvatby a svatební cesty v zahraničí\nChcete zažít nezapomenutelnou svatbu nebo svatební cestu na safari v divočině, romantickém hotelu na pláži nebo raději kombinaci obojího?\nCK Grand Afrika se specializuje na zájezdy do Afriky, svatby v exotice a zájezdy na míru. U nás si může vysnít nejlepší safari v Africe, golf na světových hřištích, cesty za vínem a po vinicích v Jihoafrické republice, zažít glamping (luxusní stanování) nebo se jen tak nechat hýčkat naším skvostným poznávacím programem nebo vysněným pobytem v exotickém ráji. Specializujeme se na zajištění plně legálních nebo symbolických svateb na míru v exotice a také na svatební cesty v exotických rájích zejména pak Mauricius, Réunion, Mayotte, Seychely, Madagaskar, Maledivy, Bali, Vietnam, Zanzibar.\nKontaktujte nás kdykoliv na telefonu +420 777 023 158 nebo emailu info@grandafrika.cz a my Vám připravíme nabídku zcela na míru a přesně podle Vašich představ. Rádi se s Vámi sejdeme osobně a probereme všechny detaily Vašeho velkého dnu. Svatbu v exotice jsme si osobně zajišťovali (legální svatbu na pláži včetně plně uznatelné církevní svatby) a známe veškeré detaily pro zajištění plně legální svatby dle zákonů České republiky. U plně legálních svateb zajistíme veškeré formality včetně překladů.


Appartamento Majella - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Pretoro\nUbytovací zařízení: Pretoro\nPretoro, Pretoro, Itálie - Zobrazit na mapě\nVýhodně umístěný ve městě Pretoro,je hotel Appartamento Majella skvělou základnou pro prohlídku tohoto živého města. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Appartamento Majella, směřuje veškeré úsilí k tomu, aby se hosté cítili jako doma. K tomu hotel poskytuje nejlepší služby a vybavení. Rodinný pokoj jsou jen některé ze zařízení, které dělají Appartamento Majella jiným od ostatních hotelů ve městě.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Po celý den si můžete užívat pohodovou atmosféru zahrada. Užijte si jedinečné služby a skutečně prestižní adresu v Appartamento Majella.


Formy dárcovství | Nadační fond Šance pro talent\nPodpořte činnost Nadačního fondu Šance pro talent nebo konkrétní nadané sociálně znevýhodněné děti\nJe Vám umění blízké a rádi byste přispěli k rozvoji těchto dětí? Můžete podpořit naši činnost a my se pokusíme udělat, co bude v našich silách, aby se talent dětí nepromarnil.\nMožnosti přihlášení se k dárcovství\nK dárcovství se lze přihlásit pomocí kontaktního formuláře, ve kterém lze zadat jednotlivá kritéria popisující formu Vašeho daru. Po obdržení kompletně vyplněného formuláře, Vás budeme kontaktovat a po dohodě zašleme návrh darovací smlouvy k bezhotovostní platbě. Platbu lze také uskutečnit prostřednictvím platební brány.\nPřispět můžete jednorázovým darem či pravidelným příspěvkem také formou platební brány vkladem přímo na náš transparentní účet č. 9298249001/5500 (Rb), nebo na sbírkový účet č.: 2500990601/2010 (Fio).\nDárcovství je jedním z možných projevů filantropie s kořeny sahajícími do až antiky, tedy do doby, ve které má ostatně výraz „filantropie“ i své kořeny. Dárcovství lze klasifikovat z různých pohledů, kupříkladu máme dárcovství individuální a firemní (z hlediska toho, kdo je vykonavatelem aktu darování). Dárcovství lze členit též podle povahy daru, který může být:\nb) finanční (peněžní)\na) materiální (věcný)\nFinanční dary jsou nejběžnější formou příspěvku na veřejně prospěšný účel. K darování dochází smlouvou uzavřenou mezi dárcem a obdarovaným a i když ji zákon v určitých případech nevyžaduje v písemné formě, s ohledem na možné budoucí spory ji lze jen doporučit. Darovat finanční prostředky v hotovosti lze (dle ustanovení § 4 odst. 1 zákona č. 254/2004 Sb., o omezení plateb v hotovosti, v platném znění) jen do výše 15 000 EUR. Omezení neplatí jen v tom případě, že dárce vloží finanční prostředky na bankovní účet obdarovaného.\nPři darování věci se doporučuje písemná forma darovací smlouvy, zejména v případech, jde-li o nemovitost, nebo pokud není věcný dar předán obdarovanému v okamžiku darování. Písemnou smlouvu lze také doporučit v případech, jde-li o darování cennějšího nebo většího věcného daru, například automobilu nebo jiného technického zařízení, a to i pokud dochází k bezprostřednímu předání věci při darování.\nVeřejné sbírky bývají častým způsobem darování finančního příspěvku. Veřejná sbírka získává a shromažďuje dobrovolné peněžité příspěvky od předem neurčeného okruhu přispěvatelů pro předem stanovený veřejně prospěšný účel. Ten bývá zejména humanitární nebo charitativní, může podporovat rozvoj vzdělání, tělovýchovy nebo sportu v daném regionu, ochranu kulturních památek, tradic nebo životního prostředí.\nVeřejnou sbírku je možné konat jedním z několika způsobů:\na) shromažďováním příspěvků na předem vyhlášeném zvláštním bankovním účtu zřízeném pro tento účel u banky po dobu uvedenou v oznámení o konání sbírky\nb) sběracími listinami - na sběrací listiny lidé uvedou částku, kterou chtějí poskytnout a stvrdí ji svým jménem a příjmením\nc) pokladničkami v místech určených k přijímání příspěvků\nd) prodejem předmětů, jestliže je příspěvek zahrnut v jejich ceně\ne) prodejem vstupenek na veřejná kulturní nebo sportovní vystoupení anebo jiné všeobecně přístupné akce pořádané za účelem získání příspěvku (jestliže je příspěvek zahrnut v ceně vstupenek)\nf) pronájmem telefonní linky určené ke shromažďování příspěvků z telefonního účtu, a to po dobu uvedenou v oznámení o konání sbírky Veřejné sbírky může konat obec nebo kraj a ostatní právnické osoby, které mají sídlo na území České republiky a splňují podmínky stanovené Zákonem o veřejných sbírkách, mezi něž patří zejména přesná definice toho, kdo může veřejnou sbírku pořádat. Právní řád ČR neumožňuje, aby veřejnou sbírku pořádala fyzická osoba. Realizátor veřejné sbírky může pořádat několik sbírek současně, musejí však být povoleny na různé účely. Další sbírka na stejný účel tedy může být zahájena až po řádném vyúčtování sbírky předchozí. Zákon dále umožňuje pouze 6 metod realizace sbírky (zmíněno výše). Veřejné sbírky jsou kontrolovány ze strany úřadů v situaci, kdy dárci nemají možnost sami zjistit, jak s jejich prostředky bylo naloženo. Úřady tu reprezentují veřejnost, která přispěla na veřejně prospěšný účel a nemá sama za sebe možnost si ověřit, zda prostředky skutečně šly na deklarovaný účel sbírky.\nNejčastější způsob podpory ze strany firem je peněžní dárcovství, přičemž firemní dárci vynakládají na charitativní účely zpravidla vyšší objem financí než individuální dárci. Finanční podpora je realizována jako přímá podpora jednorázová či opakovaná, sbírkou mezi zaměstnanci, kteří jsou zapojeni do dárcovských aktivit, firemní akcí nebo výstavou, výtěžky ze zaměstnaneckých akcí apod.\nJedním z motivací by měly být daňové úlevy. Ze zákona o dani z příjmu, zákon č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, vyplývá, že právnické osoby lze odečíst nejvýše 10% základu daně sníženého o odčitatelné položky dle § 34.\npatří k oblíbeným formám podpory veřejně prospěšného účelu. Firmy obvykle určí pevnou částku z výtěžku prodeje každého kusu určitého výrobku na konkrétně vymezený veřejně prospěšný účel.\nDaňová uznatelnost darů a informace ZDE.


PUNŤOVY PŘÍHODY – 1941 – čísla 220 – 248 – Staré časopisy pro děti a mládež v souvislostech\n19.9.2020 1941, Kde lze najít skenované časopisy, Stahuj časopisy No comments\nO časopise PUNŤA bylo již psáno v https://www.detske-casopisy.cz/punta/.\nV roce 1940 začaly vycházet malé (130 x 190 mm) sešity s názvem PUNŤOVY PŘÍHODY. Byl tištěn na novinovém papíře a celkem měl 8 stránek.\nTitulní strana obsahovala jeden obrázek s příběhem Punťy a na dalších čtyřech stránkách příběh pokračoval, vždy se dvěma obrázky nad sebou.\nPříběhy psíka Punti a jeho přátel byly veršované a také na ně navazovalo pokračování v dalších číslech.\nNa šesté a sedmé stránce byl sešitek doplněný pohádkou nebo povídkou a na poslední stránce se střídaly s Puntíkovými hádankami a žertíky, krátké ilustrované básničky. Sešitky vycházely v letech 1940-1942 jako doplněk k časopisu PUNŤA. Jejich periodika byla nepravidelná a bylo zřejmě vydáváno i několik čísel v týdnu. Vydavatelem byla „RODINA“, nakladatelská akciová společnost v Praze. Cena jednoho čísla byla 30 haléřů.\nCelkem vyšlo 336 sešitků, v roce 1940 – 88 čísel, v roce 1941 – 161 čísel (č. 89 až 249), a v roce 1942, až do doby, kdy byly veškeré tiskoviny, které nepropagovaly politiku Německé říše úředně zakázány, vyšlo dalších 86 čísel (250 – 336).\nPokud se týká samotných příběhů psíka Punti, tak se jednalo o stejné příběhy, které už o několik let dříve vycházely v časopise List paní a dívek. Změnil se ale kolorit obrázků a přibyly odstíny červené a šedé.\nPo zákazu vydávání časopisů v roce 1942 na dlouhá léta nebylo po Punťovi zmínky, i když byl jedním z nejoblíbenějších kreslených seriálů v období třicátých a čtyřicátých let, určených čtenářům ve věku od 6 do 12 let.\nK oživení došlo až po roce 1989 a jako první vyšel soubor Punťa (nakladatelství Kruh, 1991, 64 stran), který obsahoval “pozdní” epizody psané Julií Kaublovou a Blankou Svačinovou.\nOd roku 1991 začalo vydavatelství Interhelpo znovu vydávat sešitky PUNŤOVÝCH PŘÍHOD. Vzhledem k malému zájmu bylo toto vydávání číslem 42 v roce 1992 přerušeno.\nMentalita i zájem dnešních dětí se posunul již někam jinam a tyto příběhy byly pro ně již nezajímavé a také ztrátová vydávání byla pro vydavatele neúnosná.\nKoncem roku 2018 byla vydaná dvoudílná publikace Punťa: Zapomenutý hrdina českého komiksu (1934-1942) autorů Pavla a Lucie Kořínkové. Kniha mimo jiné poodhaluje, odkud se tento neprávem opomíjený komiksový protagonista vzal na stránkách tuzemských časopisů. V knize je 200 obrázkových příběhů malého psíka, jeho kamarádky fenky Kiki a lidských přátel Vašíka a Hanky a černouška Bimba.\nVeršované texty většinou pocházejí od Marie Voříškové (Šindelářové) (* 15. 9. 1907 Vrané nad Vltavou / + 20. 6. 1987 Praha)\nMarie Voříšková byla nejstarší ze šesti dětí Josefy a Antonína Voříškových. Nedokončila studium na gymnáziu a zpočátku pracovala jako úřednice, ale začátkem třicátých let začala pracovat jako redaktorka ženských časopisů Pražanka a List paní a dívek, kde v dětské rubrice vznikl Punťa, kterého pak provázela většinu jeho “kariéry”. V letech 1935 až 1939 celý časopis PUNŤA řídila.\nPoměrně krátce byla provdaná za úředníka Antonína Šindeláře, ale podle rodinné legendy se s ním rozvedla po tom, co ji na začátku války pod falešnou záminkou nemoci otce přinutil k návratu z Casablancy (!), kde měla působit jako dopisovatelka. Během okupace působila jako autorka na volné noze a starala se o svou nejmladší sestru Jarmilu (o 27 let mladší), protože rodiče byli internováni v pracovním táboře ve Svatobořicích. Po válce začala znovu pracovat jako úřednice, ale stále současně psala. V šedesátých letech byla odpovědnou redaktorkou Nakladatelství Lidová demokracie a v osmdesátých Nakladatelství Vyšehrad. I přes dlouholetý vztah se už znovu nevdala a kvůli úrazu z dětství zůstala bezdětná.\nKromě práce na Punťovi psala ve třicátých letech převážně románky pro mládež (např. Tonča komediantka), upravila pro české vydání knížku Chaloupka strýčka Toma (1937, s ilustracemi René Klapače) a v šedesátých letech vydala několik souborů exotických pohádek Cikánské pohádky (1959), Makaphovy dary: Africké báje, pohádky a legendy (1963), O lstivém šakalovi aneb Pančatantra (1965), Zpívající housle (1969). Podrobnější seznam knih Marie Voříškové je na Wikipedii.\nPunťovy příběhy kreslil, mimo krátkých výpadků, výhradně René Klapač (*4. 5. 1905 Paříž, Francie / + 14. 11. 1980 USA)\nRené Klapač se narodil v Paříži, ale rodina se brzy přestěhovala do USA. Tam také začal studovat výtvarné umění (Graphic School – Cleveland, Ohio a International Correspondence Schools of Scranton, Pennsylvania), ale začátkem dvacátých letech přijel do Prahy a studoval na Vysoké škole uměleckoprůmyslové v Praze (1922–1925, V. H. Brunner). V té době také v časopise Kopřivy publikoval svůj první krátký komiks. Začátek třicátých let strávil v Paříži, ale v roce 1933 se znovu vrátil do Prahy a začal publikovat své komiksy i samostatné kresby v mnoha časopisech (Malý čtenář – komiks Chundeláček, komiks Kačák detektiv, Malý zpravodaj, List paní a dívek, později například rodokaps Muž se železnou maskou) i reklamních tiskovinách (komiks Palabáček).\nTaké se věnoval olejomalbě a grafice. V Listu paní a dívek dostal šanci kreslit Punťu a s výjimkou krátkých výpadků ho kreslil až do zákazu v roce 1942. Do konce války pak například přispíval do Poledního listu, v roce 1947 ještě nakreslil obrázky ke knížce Marie Voříškové O chytrém selátku a po únoru 1948 emigroval do USA. Tam se zřejmě dále věnoval kresbě, ale jeho americká tvorba není zmapovaná. Použito materiálu z webu Víta Čondáka – http://punta.xf.cz/\nPunťovy hádanky vedl Josef Prokop Kubička (4. 7. 1887 – 23. 5. 1953), který se věnoval celé řadě aktivit. Byl učitelem národních a pokračovacích (živnostenských) škol, autorem knih pro děti a mládež, divadelních her a redaktorem hádankových rubrik v časopisech. Bližší informace na https://www.detske-casopisy.cz/priloha-jitrenka-1929-cteni-pro-nase-deti/.\nV dnešním příspěvku se jedná o čísla vydaná v roce 1941 a to od čísla 220 až 249. Chybí čísla 225, 244 a 249. Další čísla z roků 1941 a 1942 budou také vložena. Pokud chcete, aby byla všechna čísla na našem webu, je to na vás. Pokud máte k dispozici čísla od 01 do 219 a čísla, která chybí – tak sem s nimi.\nZ roků 1941 a 1942 mně chybí tato čísla: 252, 270, 271, 279, 282, 285, 289, 290, 298, 305, 308, 309, 312, 329, 332 a poslední list z čísla 336.\nPokud máš jakoukoliv informaci, která by přispěla k doplnění dalších souvislostí kolem vydání časopisu PUNŤOVY PŘÍHODY z roku 1941, prosím, napiš ji do KOMENTÁŘE – dolů pod náhledy titulních stránek.\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 220\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 221\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 222\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 223\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 224\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 226\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 227\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 228\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 229\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 230\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 231\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 232\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 233\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 234\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 235\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 236\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 237\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 238\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 239\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 240\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 241\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 242\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 243\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 245\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 246\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 247\nPUNŤOVY PŘÍHODY (1941) číslo 248


Vážený pane Bellu, nevím nic o vašem bakalářském vzdělání čehosi a na čísi (soukromé VŠ), ale pozoruji vaší činnost již ode dne, kdy vám po zvolení místostarostou vám přišel blahopřát sám kmotr ODS Pavel Purda, také s mizerným vzděláním, ale s ohromnou mocí na Praze 3 a i v magistrátním provedení- viz Pražská plynárenská). To byly prachy pro něho! Vaše činnost kolem Kliniky je zarážející když se snažíte představit Kliniku jako bezpečnostní riziko pro Prahu 3 či pro celou Prahu! A jak to dopadlo u Policie ČR! Žádné takové riziko Klinika nepředstavuje (předložte tento dokument)! A tak dále pokračujete- nejprve kolaudační rozhodnutí, které se ale v bordelu stavebního úřadu a na odboru stavebním nenajde (nedivte se, stavební odbor byl dlouho spravován člověkem, který si korýtko uchovával již od bolševiků a tady se jen překabátnil do členství ODS). Pomohl mu jistě málo vzdělaný Zdenda Bochman, vynikající odborník- zástupce starostky za éry madam Kozyplíkové a Pavla Purdy. A pan Bc. Bellu pokračuje- viz dar pro Českou miss k prezentaci své firmy, která dováží a obouvá missky boty z Itálie (nejdříve tato firma společná s mladým Purdou), na situaci, uvedené v RN z května 2016 zastupitelkou Zachariášovou, bohužel Bc. vůbec nereaguje, i když si nas.al do gatí!. No a dále jeho činnost byla zaměřena na boj za boj, aby v prostorách bývalých lázní v Husitské, které nyní chátrají, vznikl podnikatelský HUB, pro normální lidi a ne liberálně smýšlejícího politika (tato éra s Klausem již snad odezněla!) . Co je podnikatelský HUB není jasné, jasné je jen, že žádný materiál proč a nač HUB bude ! Neexistuje předložený radním pro strategické plánování (pouze kecání) alespoň analýza SWOT, která by ukázala kolika řemeslníků a živnostníků z Praha 3 bude plánovaný HUB sloužit! Takže chápu iniciativu radního pro strategické plánování jako zbytečnou, pouze do budoucího cíle- opravit z veřejných prostředků a potom privatizovat "odborníky" . Co a k čemu bude HUB, není jasné- pouze k setkávání či realizaci nápadů(?) a jak _v HUBu. Otvírám nad takovou "strategií a jejím plánování" pouze hubu!! P.S. Současně je pan Bc. Bellu radním pro kulturu- kvituji, že se plní cíl již z minulého volebního období a vytváří se základy pro realizaci poděkování Nositeli Nobelovy ceny za literaturu Jaroslavu Seifertovi na konci Seifertovy ulice v monumentu STUHA. Ale o tom Bc. zatím nepíše, čeká až na slavný konec pro volby! Úmyslně jsou jména pozměněna, abych se vyhnul šíření pomluvy! Možná, že ani se uvedené "skutečnosti" ani nestaly


Recenze: Alhambra Card Game – karetní dostavba Alhambry | DeskoveHry.com - Recenze deskových her\nRecenze: Alhambra Card Game – karetní dostavba Alhambry\nNavrhování na dálku není jednoduché. Proto se nabídky na dostavbu Alhambry tentokrát nehrnuly. Majitelé už měli základ zahrady vystavěný a prý jim stačí jen návrh. Zahradní architekt nemusí ani jezdit na místo, pošlou mu fotografie a on by to podle nich měl zvládnout.\nAby to bylo jednodušší, nakonec se vytvořilo hned několik zakázek, které všechny zaslali zájemcům. Návrh na papíře pak každý autor zašle zadavatelům a okamžitě dostane prémii za všechny budovy, které si zájemci vyberou. A protože už teď vypadá zahrada Alhambry luxusně a zajímavě, jsou všichni napjatí, jak toto výběrové řízení dopadne.\nPředstavte si, že jste se do něj dostali i vy a kvalifikovali jste se mezi těch šest odvážlivců, kteří budou moci prezentovat bohaté rodině své návrhy. Zamyslete se nad tím – budete se soustředit na jeden styl a dodržíte ho, nebo raději vezmete od každého něco, aby se alespoň některé z nápadů ujali? V první variantě hrozí, že sice možná shrábnete prémii za jeden projekt, ale všechny ostatní vám proklouznou. Zato u druhého hrozí, že budou ostatní lepší a vám zbudou oči jen pro pláč. Tak jaká volba to bude?\nKaretní hra Alhambra Card Game navazuje na úspěšnou historii společenské hry Alhambra. Tentokrát se však, jak napovídá i samotný název, setkáte pouze s pořádně velkou hromádkou karet. Ona to tedy není až tak úplně pravda, ale to si povíme až při pohledu do krabice.\nNejdříve chceme zdůraznit, že za hrou opět stojí stejný autor, tedy Dirk Henn a hra vyšla v roce 2010. Tedy ona to není až tak docela pravda, protože její první verze se objevila už v roce 1992 a vlastně tak zahájila celou tu Alhambrovskou pouť. Ale až nová verze přináší hru do aktuální grafiky, kterou známe z ostatních alhambrových her.\nČeskou verzi už na trh nestihnul uvést brněnský Corfix, protože to za něj převzala firma Piatnik. Ta teď úzce spolupracuje s německým výrobcem hry, společností Queen Games. Právě z její nabídky jsme se mohli již podívat na velkou deskovou Alhambru (2003), ale také na skvělé rodinné Théby nebo napínavě-plíživého Zloděje z Bagdádu.\nKrabice má stejný formát jako například Řím, je tedy na karetní hru velice rozměrná a uvnitř najdete hodně nevyužitého prostoru. Tradiční pak už je samotná hloubka krabice. Přesto se uvnitř na karetní hru skrývá překvapivě hodně součástek. Tedy samozřejmě ty hlavní tvoří dva balíčky karet. První z nich je 54 karet budov šesti barev. Druhy balíček je stejně vysoký, jen jsou v něm celobarevné penízky, které mají pouze čtyři barvy – fialovou, zelenou, oranžovou a žlutou. Můžete se stejně jako my ptát, proč zrovna oranžová a žlutá, když jsou si ty barvy nebezpečně podobné.\nPřímo na kartách volba barev nevadí, protože tam jsou odlišené pěkně, ale na stavebním trhu vás to alespoň zpočátku rušit bude. Trh je právě jedinou kartonovou komponentou, která trochu narušuje jinak klasický karetní ráz celé Alhambry. Skládá se ze dvou kartonových dílků, jež do sebe zapadnou v puzzle stylu a vytvoří tak pod sebou místa pro náhodně nalosované karty budov. Nad jednotlivými pozicemi pak jsou barevné mince, u kterých barva v umělém světle zaniká. Naštěstí každá z mincí (barev) má svůj vlastní symbol, podle kterého se lze orientovat.\nZcela mimo vaši prvotní pozornost zůstanou dvě šedé bodovací karty, jejichž čas nadejde v průběhu partie. Naopak velká přehledová karta vašim očím neunikne. Jejím umístěním do středu stolu také začnete rovnou přípravu partie.\nZe zamíchaných karet se k položenému stavebnímu trhu vyloží náhodně čtyři horní karty budov, které vytvoří základní nabídku. Z balíčku peněz si každý z hráčů unikátním principem vybere startovní hotovost. Všichni nebudou mít stejný výchozí bod, protože dobírání financí pokračuje tak dlouho, dokud hráč nepřesáhne součet dvaceti na všech svých kartách mincí. Tak může mít rovných dvacet, ale třeba také 25 nebo i víc peněz.\nNa jednu stranu nespravedlivé, ale určitě zajímavé a originální. Další čtyři karty mají své místo obrázkem vzhůru nedaleko stavebního trhu jako nabídka financí, které najdete na ulici (nebo dostanete od sponzorů, pokud to zní lépe). Ke hře budete potřebovat také tužku a papír, na které si poznačíte vítězné body v průběhu partie.\nHráči už mají všechno, co potřebují, teď už zbývá jen do balíčku peněz přimíchat bodovací karty A a B. Zbytek peněžních karet rozdělte do přibližně pěti stejných hromádek a do druhé a čtvrté přimíchejte bodovací karty. Tím je zajištěno, že přijdou zhruba ve stejných časových odstupech, ale přitom nikdo nebude vědět, kdy přesně.\nVe svém tahu má každý z účastníků na výběr pouze jednu ze dvou možností – vzít si z nabídky peníze nebo nakoupit budovu za finance v ruce. Jednodušší samozřejmě je vzít si zdarma nabízenou hotovost zvlášť, když neexistuje žádný horní limit pro počet držených karet. Pokud jsou v nabídce karty nízké hodnoty, můžete si vzít dokonce i více do maximálního součtu pět.\nStěžejní částí celé Alhambry bez ohledu na verzi je samozřejmě nákup budov, ze kterých lze tyto bájné zahrady stavět. Hráči mohou vybírat vždy z nabídky na stavebním trhu, tedy ze čtyř budov, obvykle o několika barvách. Hráč musí zaplatit z ruky takovou částku, která je na kartě budovy napsaná a to v té barvě, u kterého políčka měny karta leží na stavebním trhu.\nHráči samozřejmě nebudou vybírat karty náhodně, ale velmi cíleně. Jejich úkolem totiž je mít v některých barvách více karet než ostatní. Každou nakoupenou kartu si tak zařadí před sebe tak, aby bylo na první pohled jasně vidět, kolik jich má. Počty nejsou tajné a všichni mohou jedním pohledem vidět svoji pozici v určité barvě.\nPlacení za budovu však nabízí ještě jednu vychytávku, která leccos zjednodušuje, ale i zesložiťuje. Záleží na úhlu pohledu. Pokud totiž hráč na tahu zaplatí přesnou částku za budovu, má výhodu ještě jednoho tahu, může tedy nakoupit další budovu nebo si vzít finance z nabídky. Tím je výrazně ovlivněná strategie celé hry, protože všichni se snaží platit přesně, aby získali proti soupeřům výhodu dalšího tahu. Každé peníze nebo budova navíc totiž jsou v bodováních velice znatelné.\nJakmile se na obzoru objeví karta s bodováním, dostanou hráči vítězné body. V prvním bodování bude oceněn vždy pouze jeden hráč za každou barvu budov a to nejen za nejméně hodnotnou světle modrou (1 bod), ale i za nejhodnotnější zelenou (6 bodů). V případě shody si hráči rozdělí poměrný díl bodů zaokrouhlený dolů. V druhém hodnocení je oceněný i druhý hráč v pořadí a v závěrečném bodování sbírají body dokonce tři vlastníci každé barvy.\nKonec hry a tedy třetí bodování nastane ve chvíli, kdy dojdou karty s budovami. Sečtou se body ze všech tří bodovacích kol a ten s nejvyšším součtem se stává nejúspěšnějším stavitelem.\nRecenze: Labilní jednorožci – armáda s jedním rohem zradí každého\nHra využívá naprosto stejného principu jako Alhambra, pouze je už na první pohled jednodušší. Není zde třeba fyzicky stavět budovy a dodržovat propojení zdí, které je lemují. Ovšem hráči zase platí cenu v podobě chybějící bodové stupnice a evidenci musí provádět za pomoci tužky a papíru.\nVšechny ostatní principy mají ale hry společné. Jednoduchost hře svědčí a partie plyne ještě lépe než u deskové Alhambry. Herní čas se tak podařilo stlačit na pohodových 45 minut (partie ve dvou pak i na 30 minut) oproti hodině u velké Alhambry. Někomu však může ve své karetní verzi připadat až příliš jednoduchá.\nI u karetní Alhambry se dočkáte u duelu nutnosti hrát za třetího hráče a odkládat mu některé budovy. Jinak se tento „duch“ hry neúčastní a vstupuje do rozhodování pouze v případě bodování, kdy může vyfouknout některému z hráčů jeho vytoužené body.\nStrategie se v Alhambře snoubí s náhodou. Hodně závisí na tom, jaké kombinace karet financí a budov přijdou. Na druhou stranu oba soupeři mají obvykle stejné podmínky pro doplňování a záleží pouze na jejich volbách, jak úspěšní nakonec budou v rozhodujících bodováních.\nJe důležité udržovat si většinu alespoň u jedné barvy a u dalších se snažit být na bodovaných příčkách. Bez většiny alespoň v jedné barvě hráč v podstatě nemá šanci na úspěch.\nOpět bude pro začátečníky v prvních partiích trochu matoucí, že peníze se platí ne za barvu karty, ale podle barvy mince, kde budova leží. Je to logické, jen tato souhra dvou barev s rozdílným významem nadělá v mysli začátečníka trochu zmatek. Vše je ale tak jednoduché, že je to opravdu otázka prvních pár kol.\nParadoxně je desková Alhambra doporučená od osmi, zatímco karetní až od deseti let. To samozřejmě není pravda a karetní Alhambru rozhodně děti od osmi let zvládnou bez problémů hrát. A určitě je bude bavit.\nAčkoliv chválíme jak Alhambru, tak Alhambru Card Game, rozhodování mezi nimi pro někoho, kdo se chce podívat do slavných zahrad je poměrně jednoduché. Podle textu recenze je dostatečně zřejmé, že jsou to hry, které se navzájem ve sbírce nahrazují. Karetní verzi by si měli pořídit úplní začátečníci, kteří chtějí zkusit nějakou novinku a bojí se složitých pravidel. Pokud už za sebou nějakou tu deskovku máte, pak sáhněte raději po náročnější Alhambře, která poskytne více voleb. A navíc si ji můžete obohatit o některé z nabízených rozšíření.\nAlhambra Card Game splňuje to, co jsme od ní očekávali. Jedná se o karetní přebásnění u nás již dobře známé hry. Jednodušší hratelnost, rychlejší partie a plynulost hry z ní dělá odpočinkovou zábavu, kterou si s sebou můžete vzít i na výlet. Ale obrovskou krabici ponechejte doma.\nIlustrace Jo Hartwig, Reinhard Horst\nVydavatel Queen Games, db-Spiele, Piatnik\nKategorie Arabian, Card Game, City Building, Economic, Humor, Medieval\nRodina Cities: Bonn (Westphalia, Germany), Cities: Granada (Andalusia, Spain), Cities: New York (New York, USA), Country: Belgium, Country: The Netherlands, Country: USA, Game: Alhambra, Historical Figures: Al Capone, Region: The World, Versions & Editions: Card Versions of Non-Card Games\nAlternativní názvy $timmt $o!, Al Capone, Alhambra Belgique Card Game, Alhambra Bonn, Alhambra Nederland Card Game, Alhambra New York, Alhambra: Das Kartenspiel, Alhambra: Karetní hra, Bonn Von der Roemerzeit bis heute, New York Card Game, Stimmt so!\n+ kratší doba partie než Alhambra\n+ jednodušší než Alhambra\n+ stejná úroveň zpracování\n- jednodušší na úkor lákavosti pro pokročilé\n- stejné jako Alhambra\n- body třeba zaznamenávat na papír\n2010Alhambra Card GameDirk HennJo HartwigPiatnikQueen GamesReinhard Horst\nPředchozí Představení Spielbox 3/2011\nNásledující Recenze: Zajíc v pytli – kupujte zajíce v pytli


Za 4 Dny do 16:50 1 (ks)\nNávleky k leštičce 240 mm sada 2 ks COMPASS TO-82941\nSada náhradních návleku pro elektrické leštičky. Průměr 240 mm, sada 2 ks\nVíce informací o produktu Návleky k leštičce 240 mm sada 2 ks COMPASS TO-82941\n108.51 Kč s DPH\nNákupní cena bez DPH 89.68 Kč\nNákupní cena s DPH 108.51 Kč\nLeštička karoserie 230V/120W 3100 ot/min 240mm COMPASS 07260\nLeštička karosérií usnadňuje leštění a ošetřování karosérií automobilů i jiných ploch, u kterých se takové zákroky provádějí. Napájení 220 V, vyměnitelné leštící potahy kotouče pro nanášení i leštění. Součástí balení jsou i dva kryty (návleky) na leštičku. - napájení 230 V~, 50 Hz - příkon 120W - otáčky 3100/min - průměr leštícího kotouče 240 mm\nVíce informací o produktu Leštička karoserie 230V/120W 3100 ot/min 240mm COMPASS 07260\n994.22 Kč s DPH\nNákupní cena bez DPH 821.67 Kč\nNákupní cena s DPH 994.22 Kč\nOdpuzovač kun elektronický 12V COMPASS 07303\nOdpuzovač kun a hlodavců, vydává vysoký ultrazvukový tón, který je běžně lidským uchem neslyšitelný ale zvířatům je velmi nepříjemný a tím je odpuzuje. Ideální také proti kunám, které v opuštěném vozidle mohou způsobit značné škody, zejména na elektroinstalaci.\nNalezeno přes Kód produktu TecDoc® čislo 07303\nVíce informací o produktu Odpuzovač kun elektronický 12V COMPASS 07303\n374.6 Kč s DPH\nNákupní cena bez DPH 309.59 Kč\nNákupní cena s DPH 374.6 Kč\nAutokartáč průtokový mycí COMPASS 10389\nNalezeno přes Kód produktu TecDoc® čislo 10389\nVíce informací o produktu Autokartáč průtokový mycí COMPASS 10389\nAplikátory na vosk 6 ks COMPASS 10366\nNalezeno přes Kód produktu TecDoc® čislo 10366\nVíce informací o produktu Aplikátory na vosk 6 ks COMPASS 10366\n110.06 Kč s DPH\nAplikátory na vosk 2ks mikrovlákno COMPASS 10367\nNalezeno přes Kód produktu TecDoc® čislo 10367\nVíce informací o produktu Aplikátory na vosk 2ks mikrovlákno COMPASS 10367\n34.93 Kč s DPH\nNákupní cena bez DPH 28.87 Kč\nNákupní cena s DPH 34.93 Kč\n50.71 Kč s DPH\nNákupní cena bez DPH 41.91 Kč\nNákupní cena s DPH 50.71 Kč\n116.47 Kč s DPH\nNákupní cena bez DPH 96.26 Kč\nNákupní cena s DPH 116.47 Kč\nNákupní cena bez DPH 80 Kč\nNákupní cena s DPH 96.8 Kč


Sezóna 2020 klepe na dveře\nbez ohledu na to, jestli je zima tuhá nebo mírná, golfista vždy nedočkavě vyhlíží jaro. Tím spíš v době tak chaotické a bláznivé, jako v posledních týdnech. Proto s radostí a očekáváním sledujeme vývoj předpovědi počasí a tušíme, že nová sezóna je již za dveřmi.\nNa úvod informace ze zákulisí pro všechny, kteří se jako my těší na přivítání sezóny - pokud vše půjde dobře, máme na pátek 20.3. stanovené předběžné datum otevření resortu pro rok 2020, které by se týkalo všech ploch. Do té doby je stále přístupná spodní devítka mistrovského hřiště na zimní greeny bez nutnosti registrace, prosíme tak všechny o respektování hry pouze na zimní greeny (především v ranních hodinách).\nNa hřišti se vehementně pracuje, proběhlo jarní provzdušnění greenů, momentálně probíhají procedury na čerstvých fairwayích a odpalištích. Samotnou kapitolou jsou bunkery, které v letošním roce podrobujeme větším úpravám. Hřiště vypadá po zimě ve velice dobré kondici, na fairwayích i greenech se významně podepisuje důkladná průběžná péče a nadstandardní procedury. Všichni tak věříme v další skvělý golfový rok.\nDrobná ochutnávka ohledně turnajového kalendáře - na hráče opět čeká celoroční série GRO OPEN 2020, která se v letošním roce bude skládat z 11 turnajů a říjnového finále. Bodový systém, atraktivní ceny pro vítěze a další taháky zůstanou nezměněné, možná obohacené o další perličky :-)\nKromě již avizovaných příjemných novinek aktuálně řešíme ještě jednu další - pokud vše půjde dobře, podělíme se s vámi o ni během následujících dní.\nPevně věříme, že počasí bude nakloněno brzkému startu sezóny a těšíme se na shledání s vámi v jejích úvodních dnech\nJeště jedna dodatečná informace k aktuálnímu dění - situaci bedlivě sledujeme a budeme všechny okamžitě informovat, jakmile budeme vědět více. Pevně doufáme, že golfový provoz ovlivní situace co nejméně.


Na THEATRE TECH přijeli i návštěvníci, kteří běžně veletrhy nenavštěvují - THEATRE TECH & EVENT PRODUCTION - Veletrhy Brno\nHomepage → THEATRE TECH & EVENT PRODUCTION → Aktuality → Na THEATRE TECH přijeli i návštěvníci, kteří běžně veletrhy nenavštěvují\nNa THEATRE TECH přijeli i návštěvníci, kteří běžně veletrhy nenavštěvují\nPrvní ročník veletrhu THEATRE TECH se pomalu blíží ke konci. Pavilon A1 přesto stále tepe životem.\n„Měli jsme od prvního ročníku velká očekávání i nervozitu. Čekali jsme, že rozhýbeme divadla a konečně přijedou lidé, kteří normálně na podobné akce nejezdí. A to se povedlo absolutně, přijeli sem,“ hodnotí nový veletrh Sidon Schlehr ze společnosti Tüchler jevištní & textilní technika spol. s r.o. Zároveň dodává, že firmě s velkým záběrem (jevištní technika, projektové plochy, taneční podlahy, scénické a scénografické materiály) se nejlépe prezentuje najednou a komplet. „To všechno se nedá odvézt ke klientovi,“ říká Schlehr, zatímco ukazuje kolem dokola expozice společnosti.\nSe zvukem i designem pracuje společnost AkuDesign s.r.o., která je rovněž jedním z vystavovatelů. „Naší velkou devizou je, že dokážeme skloubit architekturu s účelem. Je složité dělat fyziku hezky, ale my na to máme nástroje,“ představil práci společnosti AkuDesign s.r.o. její jednatel Martin Jedovnický. Společnost nabízí služby v oblasti akustiky, vysoce odborný inženýring, poradenství. Konkrétněji to například jsou na míru vyvíjené materiály pro nahrávací studia a do zvukových režií v rámci rádií a televize. „Na THEATRE TECH jsme nemohli chybět, protože akustický design k divadlu patří,“ doplnil Jedovnický s tím, že je s průběhem veletrhu nadmíru spokojený.\nDalší specializací, kterou návštěvníci na veletrhu mohou potkat, jsou textilie. Jedním z vystavovatelů z této oblasti je HEDVA, a.s. „Naše dekorační tkaniny jsou určeny k vybavení hotelů i divadel, jako kulisy a interiéry,“ prozrazuje Olga s tím, že vystavované textilie jsou pouze částí vyráběného sortimentu. Pozornost na stánku upoutají ilustrační fotografie vzplanutí závěsu od hořícího odpadkového koše. „Při požáru mají vlákna obsažená v materiálu samozhášecí schopnost nebo nehořlavou úpravu, takže se zapálí, ale nehoří dál, nevzplanou,“ vysvětlila Uhlíková.\nTHEATRE TECH tak představuje novinky v divadelní a jevištní technice i platformu pro setkávání a prohlubování vztahů.


Nebezpečné bohatství - Euro.cz\n03. února 2012, 12:51 - Jakub Křešnička\n03. února 2012, 12:51\nNapadlo by vás pořídit si do domu akvárium s objemem zhruba 380 litrů, plné rybiček a korálů, o něž se místo vás stará soukromá firma za 1200 dolarů měsíčně? Jestli ne, pak nejspíše nepatříte mezi novodobé boháče, o nichž se ve své knize The High-Beta Rich rozepisuje Robert Frank. O to víc vás ale bude zajímat. Kniha dlouholetého reportéra Wall Street Journalu připomíná zdařilou sbírku reportáží, u níž si díky svižnému stylu psaní a povedenému výběru témat ani nevšimnete, že jste během chvíle přečetli několik desítek stránek.\nAutorovi by mohlo stačit, kdyby se nechal strhnout psaním o sídlech stavěných podle zámku ve Versailles a jejich vskutku výstředních majitelích. Jen to by publikaci zajistilo status bestselleru. Zručný novinář ale nabízí přesah v podobě vlivu těchto excentriků nejen na různé sféry podnikání, ale i na celé hospodářství.\nStatus boháčů jako zvláštní vrstvy společnosti samozřejmě není žádný nový fenomén. Koneckonců už takový John D. Rockefeller měl majetek odpovídající 1,5 procenta amerického HDP, což by se dnes rovnalo 210 miliardám dolarů. Novodobí boháči se ale od těch z přelomu 19. a 20. století značně liší. Už dávno totiž neplatí pořekadlo, že nabýt a pozbýt majetek se dá nejrychleji stihnout během tří generací.\nJak Frank zdůrazňuje, do osmdesátých let minulého století připomínali ti nejbohatší konzervativní investory, a tak v poměru ke zbytku společnosti při růstu ekonomiky vydělávali pomaleji, ale podstatně méně také ztráceli během krizí. Od té doby se ale situace změnila a graf daňových odvodů nejbohatšího procenta Američanů skáče jako záznam EKG burzovního makléře sledujícího propad akcií, do nichž právě investoval.\nSnad nejlepším rokem pro toto bohaté procento byl rok 2007, kdy jejich roční příjem explodoval do výše 1,7 bilionu dolarů a celkové jmění přeskočilo hranici 21 bilionů. Když se v roce 2008 rozhořela finanční krize, ukázalo se, že jejich majetek je do značné míry výsledkem finančních spekulací a investic do nejistých akcií. Tito „vyvolení“, kteří podle Frankova líčení často trpí „syndromem nadměrných obydlí“ a chlubí se nejen trofejními vozy ale i „trofejními manželkami“, přitom mají v rukách třetinu celkového majetku země. A pět procent těch nejbohatších má na svědomí téměř 40 procent všech spotřebitelských výdajů.\nNení divu, že stejně jako se hroutí stabilita jejich majetku, rozkolísává se i celková ekonomika. Frank to názorně ukazuje na příkladu Kalifornie, jejíž státní rozpočet dlouhá léta žil z výnosů technologických firem se sídlem v tamním Silicon Valley. Jakmile ale došlo k výpadkům příjmů těchto společností, objevil se takový deficit státní kasy, se kterým se politici neumějí vyrovnat.\nV lidech často přetrvává názor, že ti skutečně bohatí nikdy nezchudnou natolik, aby nebyli schopni dostát svým závazkům. Ani bankéřům nevadilo, že miliardové jmění mají v podstatě jen na papíře, když jsou na něj navázány dluhy o stejné, ne-li vyšší hodnotě. A tak jim byli leckdy schopni půjčit na soukromý tryskáč nejen celou částku potřebnou na nákup, ale přihodit k tomu pár „melounů“ navíc, jak autorovi knihy svěřují exekutoři, kteří se od roku 2008 specializují právě na novodobé boháče.\nVšechny souvislosti Robert Frank prokládá zajímavými příběhy, které by vydaly na několik scénářů. Od vzoru pro politický thriller v případě zadlužené Kalifornie, přes nostalgicky historický epos lyžařského městečka v Aspenu, akční zběsilosti nové vrstvy exekutorů, až k tragikomickým příběhům boháčů i jejich komorníků a dalších zaměstnanců.\nA stejně výživné budou jejich osudy i do budoucna. Frank opakovaně tvrdí, že se novodobí boháči opět dostávají do formy a mnozí mají našlápnuto k ještě většímu boomu, než jaký nastal mezi lety 1997 a 2007. Autor přitom stejně vytrvale upozorňuje na to, že nás po nějaké době hojnosti může čekat ještě větší sešup, než jaký byl k vidění od roku 2008. Připomínky nejen autora, ale i dalších odborníků na ekonomiku či samotných nečekaně zchudlých zbohatlíků se čtou jedním dechem a vybízejí k nejednomu zamyšlení. Své si z jeho knihy vezme každý. Pobaví se u ní i milovníci bulváru, kteří možná bohužel přeskočí odborně znějící pasáže. Právě ty by ale měly zajímat každého – od člověka nakupujícího televizi na úvěr přes manažera v bance až po ministry financí.\nThe High-Beta Rich: How the Manic Wealthy Will Take Us to the Next Boom, Bubble and Bust (Rizikoví bohatí: Jak nás superboháči dovedou k dalšímu růstu, bublině a krachu) Autor Robert Frank Vydal Crown Publishing Group, 2011 Rozsah 239 stran


Titan Club Hotel, Turecko - eTravel.cz\nPestrá paleta služeb a sportovních aktivit\nAnimační programy pro malé i velké hosty\nElegantní hotel Titan Club se rozprostírá na mírném svahu s unikátním výhledem na moře. Je zasazen v nádherném prostředí tropické zahrady, která skrývá prostorný venkovní bazén. Široký rozsah služeb, kulinářské zážitky a přívětivý personál jsou téměř jistotou dobře strávené dovolené u moře.\nPísčitá pláž s oblázky a pozvolným vstupem do moře leží jen 100 metrů od hotelu. Pro větší komfort si zde můžete zapůjčit slunečníky s lehátky zdarma a matrace a osušky za poplatek. Pokud se budete chtít osvěžit v horkém letním dni, je tu k dispozici plážový bar.\nImportované a lahvové nápoje, fresh juice a turecká káva jsou za poplatek.\nTitan Club Hotel pro své hosty připravuje animační programy a zábavné večerní show. Můžete se však věnovat i poznávání zdejší historie. Oblíbené město Alanya vám nabídne řadu výjimečných památek a bohatý kulturní život, kde si vybere každý.\nvzdálenost od Letiště: 142 km\n31. červenec 2014 / Dagmar Netolická\nTento hotel bych s klidem doporučila svým přátelům, kteří nevyžadují luxus, ale chtějí si užít…


Americký Národní institut zdraví (NIH) zadržuje záznamy týkající se zaměstnaneckého poměru dr. Anthonyho Fauciho, včetně všech kopií jeho pracovních smluv.\nV reakci na žádost o poskytnutí popisu Fauciho pracovních míst a pracovních smluv podle zákona o svobodném přístupu k informacím (FOIA) NIH poskytl stručný popis pracovních míst a jejich delší, neaktuální verzi. Žádost o smlouvy však agentura ignorovala.\nKaren Lampeová z Úřadu pro svobodný přístup k informacím NIH odmítla uznat, že žádost nebyla řádně vyřízena. Kancelář ředitele NIH se odmítla do uzávěrky vyjádřit. Fauci ani jeho agentura neodpověděli na žádosti o komentář.\n„Dr. Fauci je nedotknutelný, chráněný a v podstatě nepřezkoumatelný dokonce i svým vlastním zaměstnavatelem, Národním institutem zdraví,“ uvedl v e-mailu pro The Epoch Times Adam Andrzejewski, generální ředitel a zakladatel portálu OpenTheBooks.com. „Fauciho pracovní smlouva je natolik citlivá, že agentura porušuje zákony o svobodném přístupu k informacím a využívá drahých soudních sporů financovaných daňovými poplatníky, aby ji před Američany zatajila.“\nAndrzejewského skupina zjistila, že Fauci je nejlépe placeným vládním zaměstnancem, a odhalila některé dokumenty, proč tomu tak je.\nFauci byl v roce 2000 jmenován podle odstavce 42 (Title 42; je součástí zákona o zdravotnictví), díky čemuž mohl vydělávat více peněz, potvrdil NIH. Ředitelem Národního institutu pro alergie a infekční choroby (NIAID), který je součástí NIH, byl Fauci jmenován v roce 1984.\nZ dokumentu z roku 2004 vyplývá, že dr. Raynard Kington, tehdejší zástupce ředitele NIH, vyzval k trvalé úpravě platu, protože Fauci „je i nadále běžně vyhledáván akademickou sférou a soukromým průmyslem“, přičemž nabízená výše odměny „výrazně převyšuje jeho současný plat [redigováno]“.\nOpenTheBooks.com a Judicial Watch vedou s NIH soudní spor kvůli pomalému vyřizování žádostí agentury podle zákona o svobodném přístupu k informacím, které se týkají Fauciho, včetně jeho pracovních smluv. NIH souhlasil s tím, že žalobcům poskytne 300 stran měsíčně, ale rozhodl se, že dokumenty týkající se Fauciho poskytne jako poslední. S jejich předkládáním se začne až v listopadu.\nSnaha získat Fauciho smlouvy sice nebyla úspěšná, ale deník The Epoch Times získal stručný popis Fauciho povinností, který byl ostatním stranám zatajen. Podle Gorky Garcia-Maleneho, dalšího pracovníka NIH pro svobodu informací, je popis o 177 slovech nejnovějším „výkazem funkcí“ ředitele NIAID.\nSoučástí odpovědi byl také zastaralý popis funkce, zřejmě z doby před rokem 2000.\n„Požadovali jste pracovní smlouvu (smlouvy) a popis (popisy) práce dr. Anthonyho Fauciho. NIH zpracoval 5 stran týkajících se současného popisu práce dr. Fauciho, které se skládají z posledního výkazu povinností ředitele NIAID a výkazu funkcí ředitele NIAID. Upozorňujeme, že od roku 2000 je dr. Fauci jmenován podle Title 42, kde existuje ,prohlášení o (pracovních) povinnostech‘ versus ,popis funkce‘,“ napsal Garcia-Malene.\n„Bohužel se NIH nepodařilo najít prohlášení o povinnostech platné v době, kdy byl dr. Fauci jmenován. Podařilo se nám nalézt starší verzi popisu funkce a nejnovější výkaz funkcí ředitele NIAID a tyto záznamy vám zpřístupňujeme v plném znění.“\nPodle ministerstva zdravotnictví, které je mateřskou agenturou NIH, musí všechna jmenování podle Title 42 obsahovat prohlášení o povinnostech.\n„Je poněkud zvláštní, že chybí základní informace o Fauciho pracovních povinnostech,“ řekl Tom Fitton, prezident organizace Judicial Watch, deníku The Epoch Times.\n„Je to nejlépe placený úředník ve vládě a my nevíme, jaké jsou jeho pracovní povinnosti?“


Agriturismo Le Ceregne Bio - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Pieve Santo Stefano\nPodere Le Ceregne 74, Pieve Santo Stefano, Pieve Santo Stefano, Itálie, 52036 - Zobrazit na mapě\nAgriturismo Le Ceregne Bio – podrobnější informace\nV průběhu návštěvy města Pieve Santo Stefano se budete cítit jako doma v hotelu Agriturismo Le Ceregne Bio, nabízejícím kvalitní ubytování i obsluhu. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nVyužijte bohatství bezkonkurenčních služeb a vybavení v tomto hotelu ve městě Pieve Santo Stefano. Úschovna zavazadel, pokojová služba, přeprava do hotelu / na letiště, společenské prostory, business centrum jsou jen některé ze zařízení, které dělají Agriturismo Le Ceregne Bio jiným od ostatních hotelů ve městě.\nKvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat topení, stůl, lednička, toaletní potřeby, sprcha. Hotelová rekreační zařízení, která obsahují venkovní bazén, rybaření, jízda na koni, zahrada, herna jsou určena pro únik od všedního dne a relaxaci. Když hledáte komfortní a pohodlné ubytování ve městě Pieve Santo Stefano domovem vám bude hotel Agriturismo Le Ceregne Bio.


Krása z Česka. Jak tuzemské kosmetické značky proráží ve světě - iDNES.cz\n8. května 2018 1:03, aktualizováno 1:03\nCo umíme my Češi doopravdy výborně? Jako první vás nejspíš napadne pivo nebo sklo. Asi málokdo by ale řekl, že kosmetiku. Přitom zrovna v téhle oblasti se najdou poklady, na které můžeme být skutečně pyšní.\nNěkteří tuzemské kosmetické firmy jsou úspěšní i daleko za hranicemi Česka. Pomáhá jim v tom i Aplikační centrum kosmetických přípravků, které testuje kvalitu kosmetických výrobků. | foto: Profimedia.cz\nTati, NikkieTutorials, Jeffree Star, Thataylaa, Manny Mua. Možná jste ani o jednom z těchhle youtuberů nikdy neslyšeli, ale právě díky jejich videím se miliony lidí po celém světě dozvěděli, že vůbec existuje nějaká Česká republika. A to jen proto, že dotyční v nedávné době natočili recenze na make-up od značky Dermacol.\nAno, ten starý dobrý make-up ve zlaté tubě, který vznikl už v 60. letech ve Filmovém studiu Barrandov a jeho licenci se povedlo prodat i do Hollywoodu. Sice by se mohlo zdát, že tenhle „dědeček“ nemá v záplavě kosmetických novinek u youtuberů šanci, ovšem bombastické názvy jejich videí jako „World’s most full coverage foundation??“ (což lze volně přeložit jako „Nejlepší krytí na světě?“) ho vrátily znovu do hry.\n„Tohle zamaskuje všechno! Klidně byste tím mohli vyretušovat i příbuzné, které nemáte rádi,“ prohlíží si youtuberka Nikkie šokovaně svůj obličej. „To je ten nejvíc krycí make-up, jaký jsem kdy v životě zkusil. Chtěl jsem ještě použít korektor, ale to teď nemá smysl, protože už nemám co zakrývat,“ přidává Jeffree Star. „Nejšílenější krytí, jaké jste v životě viděli,“ hodnotí Tati Westbrook alias GlamLifeGuru.\nPerfektní krytí láká padělatele\nAbyste byli v obraze, pro většinu youtuberů momentálně platí úměra „čím víc krycí, tím lepší“, takže Dermacol Make-up Cover s obsahem pigmentu více než 50 % jim povětšinou vyrazil dech. A tak se stalo, že se půlstoletí po svém uvedení dostal jeden z prvních krycích make-upů na světě znovu do centra pozornosti, tentokrát navíc v mnohem ostřejší konkurenci jiných značek a jejich novinek.\n„Nezávislá videa amerických blogerů, jako je Tati nebo Jeffree Star, spustila boom prodejů v Americe. A Make-up Cover je jednoznačně bestseller,“ potvrzuje Věra Komárová, ředitelka strategie značky Dermacol. Zájem byl dokonce takový, že se začaly objevovat i padělky, což je na jednu stranu pro každou firmu nepříjemné, ale zároveň to dokládá masivní zájem a oblibu produktu.\nKromě Spojených států se značce Dermacol velmi daří i na Blízkém východě, především v Saúdské Arábii, která je pro výrobce třetím největším trhem. Vedle odstínů, které je samozřejmě potřeba přizpůsobit klientkám daného regionu, tak firma musí zohledňovat i takové věci, jako jsou odlišnosti typu pleti, struktury vlasů nebo zvyklostí. „Například Blízký východ je známý svojí zálibou v těžkých vůních,“ uvádí Věra Komárová ukázku regionálních preferencí.\nČeský hyaluron ve světové kosmetice\nMnohem méně viditelnou, o to větší a významnější českou stopu nalezneme překvapivě i ve spoustě produktů, které se u nás vůbec nevyrábějí. Ať už vezmete do ruky pleťový krém světoznámé značky, nebo třeba luxusní přírodní sérum, s velkou pravděpodobností se v nich ukrývá česká ingredience. A to rovnou jedna z klíčových a do nebes vynášených: kyselina hyaluronová. Jedním z největších světových výrobců tohoto opěvovaného hydratačního zázraku je totiž česká firma Contipro.\n„Těžko byste mezi významnými výrobci kosmetiky hledali takového, kterému kyselinu hyaluronovou nedodáváme,“ říká Vladimír Velebný, ředitel firmy Contipro. Konkrétně jmenovat pochopitelně nesmí, leda by takovou informaci chtěli zveřejnit sami odběratelé. Což udělala například Tata Harper, která stojí za stejnojmennou luxusní americkou přírodní kosmetikou. Když tahle sympatická průkopnice zelené kosmetiky osobně uváděla na český trh svou značku, přidala jako perličku informaci, že právě česká kyselina hyaluronová se mezi všemi jinými konkurenty probojovala coby nejlepší do jejích výrobků.\nZatímco dnes patří firma Contipro k jedněm z hlavních a respektovaných světových hráčů a ročně vyrobí asi dvanáct až patnáct tun kyseliny hyaluronové, v začátcích se její zakladatel často nedostal dál než na recepci kosmetických koncernů. „První kontakty byly naprosto šílené. Jen se zeptali, kdo jsem a odkud, a když uslyšeli, že z Česka, dál se s námi vůbec nebavili,“ vzpomíná Vladimír Velebný na raná 90. léta. „Někdy to bylo úsměvné, někdy k pláči. Ale člověk musí mít buldočí povahu a nesmí se vzdát.“\nO tom, že má s touhle kyselinou šanci prorazit, prý nepochyboval. „Původně jsem pracoval na lékařské fakultě a jeden z výzkumů, na kterých jsem dělal, byla funkce kyseliny hyaluronové na organismus. Jednoznačně se ukazovalo, že je to materiál budoucnosti,“ vrací se Velebný k době, kdy si uvědomil, že by s touhle látkou mohl dobýt kosmetický průmysl.\nOvšem ani teď, kdy si firma vybojovala pevné místo na trhu, se nepřestává dívat dopředu a pracuje na dalších a dalších inovacích. „Pořád se dá něco vylepšovat. Intenzivně teď rozvíjíme chemickou derivaci, díky které uděláte z kyseliny něco jako nosič dalších informací. Ohromnou budoucnost mají i nanovlákna, která už vyrábíme a prodáváme do Francie,“ popisuje Velebný, jehož firma se kromě kosmetického průmyslu pohybuje i na poli farmacie.\nParadoxní přitom je, že zatímco českou kyselinu hyaluronovou odebírají přední kosmetické firmy od západní Evropy přes Spojené státy a Kanadu až po jihovýchodní Asii, v leckterých českých přípravcích ji nenajdete. „Čeští výrobci stále tlačí na cenu, takže někteří raději používají zahraniční, ovšem méně kvalitní,“ dodává Velebný.\nTrendem jsou přírodní látky\nKosmetické hvězdy od českých firem\nDermacol - tradiční česká značka, která se zrodila už v roce 1966 ve Filmovém studiu Barrandov.\nRegina - vyrábí jak dekorativní, tak pečující kosmetiku. Její počátky sahají až do roku 1954.\nBione - přírodní pleťová a tělová kosmetika. V jejích produktových řadách najdete například rakytník, med, měsíček nebo mandle.\nBarekol - si zakládá především na speciální šetrné technologii zpracování bylin – tzv. řízené extrakci za studena, díky které se z rostlin uvolňuje maximální množství účinných látek.\nHavlíkova přírodní apotéka - ačkoliv značka vznikla až v roce 2014, původ některých receptur na krémy a masti sahá až do 17. století.\nRyor - rodinná firma, kterou v roce 1991 založila Eva Štěpánková vyváží výrobky do více než 20 zemí světa.\nSaloos - v portfoliu téhle bio kosmetiky najdete především rostlinné oleje na pleť i tělo, květinové vody, balzámy a éterické oleje.\nLa Chevre a Le Chaton - za francouzskými jmény se skrývají dvě řady kosmetiky ze středních Čech. Základ jejich výrobků tvoří kozí mléko\nNobilis Tilia - aromaterapeutická kosmetika značka, která má ve Vlčí Hoře v Českém Švýcarsku veřejnou botanickou zahradu.\nBiorythme - přírodní a ručně vyráběná kosmetika, která neobsahuje žádnou vodu, takže se obejde bez konzervantů\nUshuyay - Matka a dcera, které několik let vyráběly kosmetiku samy pro sebe, kladou důraz na kvalitní ingredience, které podpoří přirozené vlastnosti pokožky a zvýrazní její krásu.\nManufaktura - původně obchod, který prodával turistů tradiční řemeslné výrobky, začali s glycerinovanými mýdly, později přidali další výrobky, které obsahují české pivo, víno, karlovarskou vřídelní sůl, byliny nebo ovoce.\nSyncare - dermokosmetika, kterou seženete v lékárnách a salonech, si zakládá na pečlivé konzultaci s klienty.\nFor Life & Madaga - kosmetika specializující se na profesionální přípravky určené především pro kosmetické salony se snaží o minimalizaci potenciálních alergenů, aby výrobky mohli používat i lidé s velmi citlivou pletí.\nMcely Bouqeut - luxusní kosmetika se vyrábí na zámku ve středočeských Mcelích, v malých sériích a ručně v místní laboratoři. Hlavními ingrediencemi jsou vzácné oleje amístní bylinky.\nDr. Popov - přírodní kosmetika, která vedle krémů vyrábí i bylinné čaje, masti a potravní doplňky.\nOnest - značka přírodní kosmetiky si zakládá jak na prvotřídních ingrediencích, tak na ruční výrobě a spojování tradičních a prověřených surovin s moderními poznatky.\nMnoho českých kosmetických firem však na složení svých přípravků dbá, a aby si byly jisté i výsledky, nechávají je pečlivě testovat. S tím jim pomáhají i v Aplikačním centru kosmetických přípravků při Univerzitě Tomáše Bati ve Zlíně. Na tomhle teprve loni otevřeném pracovišti zjišťují třeba to, jak dobře firmou vyvinutý krém nebo sérum pokožku hydratuje nebo jestli doopravdy zjemňuje vrásky. A zároveň tu získávají praktické zkušenosti budoucí vývojáři nové kosmetiky nebo technologové.\n„Spolupracujeme převážně s českými firmami, například s Nobilis Tilia a Syncare,“ uvádí odborná asistentka ústavu Martina Černeková. „Třeba pro Nobilis Tilia zjišťujeme, jaké aktivní látky obsahují nejrůznější bylinky. Také jsme testovali esenciální oleje, sledovali jsme v nich přítomnost přírodních SPF faktorů nebo jejich antibakteriální účinky,“ dodává Černeková konkrétní příklady z poslední doby.\nDíky tomu si pak můžete být jistí, že sliby na obalech takových přípravků nejsou pouze reklamním pábením, ale stojí za nimi testy v laboratořích i na dobrovolnících. „S jejich pomocí měříme třeba právě hydratační schopnosti. Většinou to trvá několik hodin, kdy sledujeme míru hydratace pokožky před nanesením, po něm a pak ještě v delších časových rozestupech,“ vysvětluje Černeková.\nPokud by vás lákalo stát se takovým „laboratorním králíkem“, stačí se objednat do Zlínského aplikačního centra na kosmetiku. Můžete si sem zajít na klasické ošetření a navíc se dostanete do databáze, která sbírá kontakty příštích možných dobrovolníků.\nSoudě podle zájmu zákazníků, ale i firem předpovídá Černeková velkou budoucnost přírodním ingrediencím. „Je to jednoznačný trend, který je tu sice už několik let, ale přetrvává stále. Hodně se zjišťuje, jak získávat aktivní látky z nových a nových přírodních zdrojů. A zároveň je vidět odklon od synteticky vyrobených látek, především ropných derivátů.“\nMnoleté zkušenosti a tradice\nJestli se trendy nezmění (a zatím to vypadá, že ne), mohla by českou kosmetiku čekat skvělá, klidně i světová budoucnost. V rámci přírodní a bio kosmetiky totiž mají naše firmy rozhodně co nabídnout, navíc za sebou často mají mnohaleté zkušenosti a široká portfolia výrobků.\nNapříklad zmiňovaná Nobilis Tilia je tu už od roku 1994. Své cize znějící jméno získala podle svého „rodiště“ – Krásné Lípy (latinsky právě Nobilis Tilia) uprostřed národního „Existuje určitá skupina bakterií, které se kyselinou hyaluronovou obalují. Tyhle bakterie je potřeba kultivovat, pak je z jejich ‚kabátku‘ svléknout a následně ho rozpustit a zpracovat několika čisticímu kroky, až máte čistou kyselinu,“ vysvětluje proces výroby Vladimír Velebný, ředitel biotechnologické společnosti Contipro, která sídlí v Ústí nad Orlicí.\nparku České Švýcarsko. Od samého počátku si tato aromaterapeutická kosmetika zakládá na prvotřídních přírodních surovinách, především rostlinných a éterických olejích.\nA ještě o rok starší je další značka přírodní bio kosmetiky Saloos, která si rovněž vybudovala svou pověst především díky rostlinným olejům. Mnohem hlouběji do historie pak sahají kořeny Havlíkovy přírodní apotéky, kosmetiky, která navazuje na odkaz slavného českého lékárníka Karla Havlíka. Ten vyráběl kosmetiku nejen podle vlastních receptur, ale i podle těch, které se míchaly už v 17. století.\nKdo bude příštím objevem?\nAčkoliv je v ranku „české, přírodní a bio“ opravdu nabito, utěšeně bobtná dál. Mezi nováčky z poslední doby vyniká třeba značka Onest, která ve svých produktech úspěšně snoubí všechny předpoklady k úspěchu. Využívá české suroviny, vše vyrábí ručně a v menších sériích a v neposlední řadě si uvědomuje, že balení a prezentaci výrobku není radno podceňovat.\nBalzámy na rty, se kterými Onest odstartoval, nezaujaly jen tím, že obsahovaly propolis, ale i krásnými obaly, které se rozkládají jako origami. Spojení se Studiem Činčera a umělkyní Karin Zadrick se jim vyplatilo – výrobky vypadají moderně, luxusně a v neposlední řadě se skvěle vyjímají na fotkách na Instagramu. Což je aspekt, nad kterým se v dnešní době nevyplatí ohrnovat nos.\nProtože právě tam brouzdá hlavně mladší generace, dychtivá najít cokoliv nového, krásného a originálního. A když se náhodou povede, že se k tomu zrovna prokliká někdo, koho sledují miliony dalších lidí, může se spustit lavina.\nTémata: Líčení, Ryor, Dermacol, Barrandov, Blízký východ, Spojené státy americké, Francie, Asie, Kanada, Saúdská Arábie, Poradna: Kosmetika, Tomáš Baťa, kosmetika, Zlín, znak


Pozvánka na AGU CUP 2011\nReportáž z Jeclova\nReportáž z Jeclova - obrázek\nKdo má zájem může si přečíst stručnou, ale výstižnou reportáž z volejbalového turnaje v Jeclově, viz. rubrika Reportáže .\nMáme první pohár\nMáme první pohár - obrázek\nV sobotu se náš volejbalový tým zúčastnil II. ročníku turnaje v Jeclově. Obě družstva našeho oddílu si vedla více než dobře a v konečném pořadí ve finálové skupině obsadila krásné třetí a čtvrté místo. Snímky naleznete v této rubrice Fotogalerie a přikládáme i pohyblivé obrázky viz. Video archív.\nII. ročník turnaje v Jeclově\nLetos jsme se opět přihlásili do volejbalového turnaje v Jeclově. Tentokrát bude mít náš volejbalový tým dvojí zastoupení a to v družstvech VT AGU 1, VT AGU 2.\nPoslední trénink v Otíně\nPoslední trénink v Otíně - obrázek\nVčera 19.4.2011 proběhnul poslední trénink na venkovním hřišti v Otíně. jsem rád, že se nás sešlo hodně a důstojně jsme se s tímto hřištěm rozloučili. V nejbližší době začnéme trénovat na antukovém kurtu v Lukách za Sokolovnou. V Otíně jsme začínali a tak jsme rádi, že jsme tam mohli jeden rok působit. Nyní se již těšíme na opravdu kvalitní zázemí. Připomínám, že tento čtvrtek je trénink v Sokolovně. A po velikonocích si snad už půjdeme zahrát na kurt.\nTermín turnaje v Jeclově oznámen\nTermín turnaje v Jeclově znám - obrázek\nVážení a milí, včera jsme obdrželi předběžnou informaci o druhém ročníku volejbalového turnaje v Jeclově. Prý se má uskutečnit 13.8.2011. Už nyní se velice těšíme a doufáme, že zúročíme nabité zkušenosti a trénování. Rovněž zvažujeme o zařazení dvou výběrů VT AGU - tým A a B. V současné době víme, že má být letošní turnaj za účasti více mužstev, což slibuje napínavější utkání.\nNeustále se snažíme naše webové stránky doplňovat a zdokonalovat. Zároveň chceme, aby bylo na webu i dostatek informací pro naše hráče. Za tímto účelem byla vytvořena rubrika Docházka kde můžete sledovat průběžnou účast na tréninkách a zároveň monitorovat i počet lidí pro nadcházející trénování.\nNové foto týmu 2011\nNové foto týmu 2011 - obrázek\nNa sobotním tréninku bylo pořízeno Kájou B. naše nové foto týmu. Kdo má zájem může si jej prohlédnout v sekci Homepage . Rovněž byla upravena rubrika Tým kde nyní naleznete i krátké charakteristiky hráčů.\nOficiální logo týmu\nDnes bylo na stránkách zveřejněno logo našeho týmu. Viz. levá strana


Vývrtky na prodej\n👌 Pokud milujete víno, nemáte co řešit. Vinné příslušenství od značky WMF jen umocní zážitek z každého doušku. Ať už se rozhodnete pro profi vývrtku nebo speciální nálevku, nikdy nešlápnete vedle ♥ WMF jako záruka té nejvyšší kvality: ✓ Má dlouholetou tradicí více než 160 let. ✓ Německá preciznost a nejmodernější technologie tvoří dokonalou symbiózu, pro kterou WMF tolik milujeme. ✓ Vyrábí nádobí a kuchyňské spotřebiče z kvalitní nerezové oceli, které se často dědí z generace na generaci. ✓ Značka myslí i na jednoduchou péči a údržbu, a tak se snaží, aby většina produktů mohla alespoň částečně do myčky nádobí. ✓ Jejich nerezové hrnce jsou slavné po celém světě. Milují je světoznámí kuchaři i amatérští nadšenci. - Rozměry: 20 x 0 cm (délka x výška) - Hmotnost: 220 g - Materiál: Cromargan® nerezová ocel 18/10, plast\n👌 Kitchen Craft dlouhá léta ukazuje, že nám rozumí. Ať už se jedná o oslavy, intimní chvíle s přáteli nebo divoké večírky, tak jako tak přináší vybavení, které vám všechny situace ještě zpříjemní! Myslíme, že krásná nerezová vývrtka je vhodným dárkem pro všechny milovníky kvalitního vína. - Rozměry: 21 x 5 x 9 cm (délka x výška x šířka) - Hmotnost: 760 g - Materiál: pochromovaná ocel - Vlastnosti: otírejte vlhkým hadříkem\n👌 Pokud milujete víno, nemáte co řešit. Vinné příslušenství od značky WMF jen umocní zážitek z každého doušku. Ať už se rozhodnete pro profi vývrtku nebo speciální nálevku, nikdy nešlápnete vedle ♥ WMF jako záruka té nejvyšší kvality: ✓ Má dlouholetou tradicí více než 160 let. ✓ Německá preciznost a nejmodernější technologie tvoří dokonalou symbiózu, pro kterou WMF tolik milujeme. ✓ Vyrábí nádobí a kuchyňské spotřebiče z kvalitní nerezové oceli, které se často dědí z generace na generaci. ✓ Značka myslí i na jednoduchou péči a údržbu, a tak se snaží, aby většina produktů mohla alespoň částečně do myčky nádobí. ✓ Jejich nerezové hrnce jsou slavné po celém světě. Milují je světoznámí kuchaři i amatérští nadšenci. - Rozměry: 16 cm (délka) - Hmotnost: 440 g - Materiál: Cromargan® nerezová ocel 18/10, plast\n👌 O tom, že v Joseph Joseph mají za ušima, není třeba pochybovat. To dokazuje každý z kuchyňských pomocníků, který je navržen tak, že je reprezentativní a hlavně především praktický. V každém z nich tak najdete maličký detail, který výrazně odlišuje pomocníky Joseph Joseph od těch běžně dostupných. Joseph Joseph je zkrátka bomba! - Rozměry: 3 x 13.5 x 6 cm (délka x výška x šířka) - Hmotnost: 140 g - Materiál: plast, nerezová ocel - Péče: čistěte ručně\n👌 Pokud si rádi dopřejete dobré víno, nebo chcete obdarovat své přátele praktickým pomocníkem k degustaci, pak jste na správném místě. InnovaGoods představuje sympatické pomocníky jak pro profesionály tak nadšence vína. - Rozměry: 28 cm (výška) - Průměr: 6.5 cm - Materiál: ABS, nerezová ocel - Baterie: 4x AA (nejsou součástí balení)\nVývrtky 4 (80%) 19 x hodnotené


> Turistika>Trekové hole>3 a vícedílné hole>Gabel Multigrip FL\ns DPH2 298 Kč\nBěžná cena s DPH 2 560 Kč Ušetříte 262 Kč\nTrojdílná teleskopická hůl ideální pro trekking a skialpinismus.\nVelmi lehká teleskopická hůl ideální pro trekking nebo skialpinismus. Je vyrobená z vysokopevnostního duralu a vybavena dvojím systémem aretace – systémem Fast Lock i šroubovou aretací EXL pro komfort ovládání i zvýšení spolehlivosti.\nRukojeť je z pěnové hmoty, tvarována tak, aby dobře padla do ruky a doplněná neoprenem polstrovaným poutkem. Hůl je zakončená karbidovým hrotem s vysokou pevností a možností na koncovku VarioFit našroubovat různé druhy talířků. Ty jsou k holím dodávány dva – Treking lite (kuželový průměr 8 mm) a prašanový o průměru 11 mm.\nHmotnost: 238 g/ks\nDélka: 66 – 144 cm\nMateriál: Vysokopevnostní dural ALU 7075


Mládežnický oddíl TJ Lokomotiova hlásí\n11. kolo - 4.11.2017\nTJ Lokomotiva Česká Třebová - HC Litomyšl 7:0 (1:0, 1:0, 5:0)\nSestava: Ondruš - Klacl, Slezák, Brand, Kovář, Havránek, Mrkvička, Rohal, Šimuna, Mach, Jiruf, Čečotka, Švub, Babka, Palán, Jebousek Vyloučení: 1:3, Využití: 1:0\nMladší žáci v tomto utkání potvrdili roli favorita a nejslabší tým soutěže jsme přehráli, i když výrazně brankově se prosadili až v závěrečné třetině.\n11. kolo – 4.11.2017\nTJ Lokomotiva Česká Třebová - HC Litomyšl 12:2 (5:0, 5:2, 2:0)\nSestava: Kalousek - Čečotková, Rudová, Novotný J., Kerschbaum, Jansa, Kubíček - Pachl, Matýs, Šoulák, Kukla, Lepša, Novák, Telecký, Fiala, Bartoš\nBranky: 13:02 Novák (Lepša), 14:17 Bartoš (Fiala), 15:18 Šoulák (Matýs, Pachl), 18:00 Fiala (Jansa), 19:48 Kukla (Novák, Novotný), 20:24 Šoulák (Rudová), 27:40 Lepša (Kukla), 29:04 Pachl (Matýs), 31:16 Matýs (Šoulák), 33:30 Kukla (Novák, Lepša), 52:58 Pachl (Matýs), 53:59 Novák (Lepša, Kukla)\nVyloučení: 2:0, Bez využití\nStarší žáci dnes proti slabšímu soupeři nezaváhali a hned v první třetině utkání rozhodli ve svůj prospěch. Odevzdaný soupeř se na výraznější odpor v průběhu utkání již nezmohl, tak bylo jen otázkou, kolik branek padne.\n13. kolo - 4.11 2017\nTJ Lokomotiva Česká Třebová - TJ Lanškroun 4:3 (1:0, 1:1, 2:2)\nSestava: Machatý - Verner J., Hernych, Verner T., Hájek, Novotný, Stolín, Hlavatý, Procházka, Pirkl, Švub, Leschinger, Bartoš, Jansa\nBranky: 9:00 Hlavatý (Hernych, Bartoš), 25:44 Švub (Bartoš), 41:10 Švub (Hlavatý), 50:14 Pirkl (Procházka)\nVyloučení: 9: 5, hosté navíc 5+OK, Využití: 1:1 Diváků: 80\nStarší dorost v sobotním duelu se sousedním Lanškrounem dokázal navázat na zlepšené výkony z posledních utkání a poprvé v letošní sezóně se radoval z bodového zisku. Napomohl tomu zřejmě i fakt, že se nám částečně začala vyprazdňovat marodka a tak jsme hráli i v početnější sestavě. V první třetině jsme byli aktivnějším týmem a v 9. minutě se ujali vedení, které jsme do přestávky uhájili. Hosté zřejmě trochu zaskočeni vývojem, byli pasivní i v úvodu druhé části, kdy jsme zvýšili náskok na 2:0. Bohužel jsme vzápětí nechali volného protihráče v před brankovém prostoru, který nezaváhal a snížil na 2:1. To hosty nabudilo ke zvýšené aktivitě, možná byli i v této fázi lepší, ale branku nevstřelili. Po vstupu do třetí části hry zvýšil střelou pod horní tyč Švub na 3:1, ale hosté po rychlém protiútoku a přečíslení snížili na 3:2. Pak jsme využili přesilovou hru, když zvyšoval Pirkl opět střelou pod horní tyč na 4:2. Jenže početní výhodu měl hned i soupeř, který ji využil ke snížení na 4:3. Poté si slabší chvilku vybral rozhodčí, když necitlivě vyloučil po střetu ve středním pásmu hráče hostí na 5+OK a k tomu ještě jednoho hráče za faul na 2 minuty. Hráli jsme tedy přesilovku 5 na 3, ale vzápětí byl na trestnou lavici vykázán i náš hráč za faul nefaul. V podobném duchu se pak utkání dohrávalo až do konce. Každopádně další branka už nepadla a my jsme uhájili cennou výhru 4:3.\nMladší dorost měl tento víkend volno a zrovna tak má volno i o nadcházejícím víkendu. Každopádně si po tomto víkendu, díky výsledkům soupeřů, s předstihem 3 kol, zajistil postup do vyšší nadstavbové skupiny Regionální ligy. V ní se bude od prosince hrát o postup do extraligy mladšího dorostu. Bude v ní 12 týmů, kromě třech týmů ze skupiny Pardubického kraje, v ní budou vždy tři nejlepší týmy ze skupin v kraji Jihočeském, Královehradeckém a v Kraji Vysočina. Mladší dorostence tak budou čekat nejen atraktivní soupeři, ale i poměrně náročné cestování. Každopádně to bude pro nás velká výzva, moci se poměřit s týmy z jiných krajů.


Já a ona. Další dějství... - Junova reality-show\nJá a ona. Další dějství...\nChci psát samozřejmě o ní, ale než na to dojde, rozeberu dnešní den. Bylo toho opět hafo. Hups, už je dokonce sobota.\nVe škole pohoda bájo, jen ten tělák mě štval… beru to jako nutné zlo, klidně bych místo toho měl normální vyučování. Jsem línej, to je vše. A nijak moc mi nejde basket, na kterém jsou naši profesoři závislí… samo o sobě hrozivé. Dnes si zapomenu plavky, takže zatnu zlostí zuby a hodinu pobíhám po palubovce, místo abych blbnul v bazénu, kde se tak i tak nadřu více než kdekoli jinde. Tělák sucks…\nDalší hodina němina, která padla za obět včerejšímu stužkováku čtvrťáků… to je mezi profesory docela neoblíbená třída, plná průšvihářů a průšvihářek. Ti tam vážně převažují Vysazení jsou na ně ředitel a jeho žena, češtinářka… jejich organizaci sedmnáctého listopadu naprosto strhala, že to byl totální šit s nulovou invencí a snahou tuto událost zesměšnit. Kdo chce psa bíti… Je to z doslechu, neručím… tohle se probíralo před verčou, která de facto vše zorganizovala, dala dohromady celý program sedmnáctého listopadu i jejich stužkováku, o vše se starala a veškerá váha ležela na ní. Nadaná recitátorka, miluje herectví, dojíždí na zkoušky kdoví kam, hlásí se na jamu famu damu a tamtamu… holka s cílem. Poslouchala, jak jiřin vyprávěl o rozhovoru s kritizující profesorkou, a nedokázala zadržet slzy. Zpočátku si toho snad nikdo nevšiml, já tedy určitě ne…\nMusíme je nějak pomstít. Protože začínáme kolektivně nesnášet vedení školy. Nějak jim to musíme vrátit. Ale taky by to potom chtělo odmaturovat.\nJenže… kdoví, kde je pravda.\nDoma hned beru do rukou digitál a hraji si. Baterky mi vydržely až do teď, a pořád v pohodě. Sice signalizují vybití, ale co chvíli zase plný stav. Ještě jsem si ani nepřečetl manuál… měl bych. Jak fotit se zoomem, jak s tím a tím, jak tady a jak támhle… doma je málo světla, venku to o moc lepší není. Sněhová krajina by se fotila lépe. A udržet desítku zoom, to chce kumšt. Ještě se mi to do ostra nepovedlo. Hned jsem si ho teď musel vzít do ruky a povrtat se v něm… tolik možných kombinací nastavení… musím si najít to, co mi bude vyhovovat. Nemám baterky, nemám kartu, nemám brašnu, hodil by se stativ… a nemám ani pořádnou kartu\nMáma potřebovala jedlové větve, na adventní věnce pro celé příbuzenstvo. Táta byl kdesi pryč, vyrazil jsem s ní já. Nevěděl jsem, co mě čeká, oblečen v pracovním a zničeném… jenže bylo pozdě, stmívalo se. V lese už bylo vidět opravdu málo a v takovém „světle“ jsem měl lézt na vysokou jedli. Přivázal jsem si pilku na zápěstí a začal šplhat po téměř holém kmeni vzhůru. Bylo poznat, že z něj naši větve poctivě rok co rok ořezávají. Do desíti metrů nad zemí totiž žádná nebyla První zjištění: jedle má křehké dřevo. Hodně křehké. Větev stačilo třemi tahy naříznout a ulomila se sama. Fajn, nenamáhal jsem se deset metrů nad zemí. Nevýhoda? Stejně křehké byly větve, na kterých jsem stál. Pevně jsem se chytil rukama a přenesl váhu na jednu z nich. Křup a padala k zemi, máma vyděšená, že jsem to nečekal a letím hned za ní. V duchu si říkám, že to není moc dobrý, a láme se pode mnou druhá větev… stihl jsem se přitáhnout ke kmeni a sevřít jej koleny, jinak bych šel po zádech k zemi. Máma dole omdlívá, já to zlehčuji, ale vím, že stačilo málo… Každopádně, lézt po holém kmeni vzhůru je mnohem snažší než opačným směrem. A nezapomeň: byla téměř úplná tma\nAle protože tohle píšu, tak jsem to asi přežil. Šrám na noze je vším, co mi z toho zůstalo. Samozřejmě se super adrenalinovým zážitkem.\nDoma na mě čeká mobil s esemeskou. „Jestli te zajima, co je to cizi cislo 0732×xxxxx zac, tak patrej ve tretaku… jana“ Usmívám se a odepisuju, konečně se ozvala, říkám si. Po druhé esemesce zjišťuji, že jde o její kamarádku a ne o ni Mohlo to být zajímavé faux-pas Říkáš si, že mi přece napsala její číslo, ale já si při prvním kouknutí nevšiml, že se liší od čísla odesilatele smsky.\nProzváním tedy pravé číslo, prozvoní zpátky… jsem lehčí o nějakých 40 ká čé z kreditu Fajn, fajn fajn fajn… Jak jsem napsal, začíná další dějství. Ona se jmenuje zuzka… už od první esemesky si spolu píšeme, jako bychom se znali roky, nebo spolu už měsíce chodili. Až mě to přišlo divné, protože ona nevypadá na kdovíjak průbojnou a odvážnou holku. GSM a realita… no a tady ve vesnici má babičku, téměř každý víkend sem jezdí. Tak tomu bude i příští víkend Tohle vypadá velmi, velmi dobře\nVčera mě prozvonila O. To nikdy sama od sebe neudělala. Nechápu, jaký to mělo smysl. A rád bych napsal, že se tím netrápím, ale pravda by to nebyla.\nZnáš vůbec našeho hafanana kimču?\nWeb v novém kabátku funguje. Sice mi to opět dalo zabrat, zprovoznit to pro msie, operu i mozillu, ale vesměs to odpovídá mým představám. Více o tom psát ani nechci, málokoho by to zajímalo. MOTOneithan má hlad _ 01:04\njo a nerikam, ze tohle je konecna podoba dizajnu. zatim si nejsem jist, jak to sladit.\nto je peknej pes… haf:)\nbtw, gratuluji k tomu se zuzkou… rekla bych, ze u nas obou se ted deje stejna vec: smulu jsme si vybrali, prichazi doba stesti… tuk, tuk. nechci to zakriknout:)\nVíš že máte stejnou deku na posteli jako mám já na svý pohovce (jen takovej postřeh)\nprosím Tě, už po těch stromech nelez. Radši je jen foť, jo?:)\nto slibit nemuzu


Prodam stojan - bazar\nStarožitný stojánek na vánoční stolek - TOP - [15.12. 2018]\nPorcelánová sběratelská panenka víla - [15.12. 2018]\nProdám stojánek na telefon a obal na svíčku - [15.12. 2018]\nProdám stojan na láhev - [15.12. 2018]\nPŘÍBORY - [15.12. 2018]\nProdám příbory na stojanu\nVánoční umělý stromek 150 cm se stojánkem - [14.12. 2018]\nProdam krasny vanocni umely stromek. dvakrat pouzity. Soucasti je stojan. Pouze osobni odber. Vyska 150cm cca.\nUmělý vánoční stromek 150cm - [14.12. 2018]\nProdám umělý vánoční stromek s výškou cca 150cm a stojanem. Stromek lze složit do původní krabice 87x18x18cm a snadno uskladnit. Několikrát použit, v dobrém stavu. Osobní odběr Brno-Slatina\nSkleněný stojan Lasvit - [14.12. 2018]\nProdám skleněný stříbrný stojan na noviny - Lasvit. Prodejní cena 22 tis. Nevhodný dar, spíše pro sběratele moderního umění.\nLitinový stojánek na stromeček - [14.12. 2018]\nbarevně měděný stojan na pokličky - [14.12. 2018]\nProdám nový stojen na pokličky ,\nstojan na hodinky - [14.12. 2018]\nProdám stojan na hodinky.\n431 14 16 x\nProdám: UMĚLÝ VÁNOČNÍ STROMEK - [14.12. 2018]\nNabízím umělý, vánoční stromeček. - 1ks smrček, výška 120cm včetně křížového, kovového stojanu. CENA 250,-Kč. Tvar větviček i koruny lze libovolně vzhledově upravovat. Vyzvednutí stromku je možné kdykoliv v Lounech, do některých míst mohu zajistit dopravu.\nStojan na vánoční stromeček kovový - [14.12. 2018]\nProdám stojan na vánoční stromeček.\nSběratelské kousky...doplnky - [14.12. 2018]\nSada nožů ROYALTY LINE - [14.12. 2018]\nProdám SADU 5TI OCELOVÝCH NOŽŮ S ANTIADHEZNÍ VRSTVOU ROYALTY LINE. Nože jsou nové, nikdy nepoužité, v původním obalu. Nůž, délka čepele 20 cm Nůž na chléb, délka čepele 20 cm Porcovací nůž 20 cm Univerzální nůž, délka ostří 12,5 cm Filetovací nůž, délka čepele 8,5 cm Keramická škrabka stojan - celko ...