Nebojte se seznámení s ženami v MHD, je to dobrý trénink na rande.\nSeznamujte se ženami i v městské hromadné dopravě, ukrátíte si dlouhou chvíli\nTomáš P. - 27. únor 2019\nŽe jsou místa, na kterých nikoho nového nepotkáte, snad i proto, že bývají až moc přeplněná lidmi? Chyba lávky, protože seznamovat se můžete nakonec úplně všude, kde to je jen trochu možné a odvážnější typy už mají své různorodé zkušenosti.\nMHD má sice své zápory, zastávka neparkuje přímo před domem a musíte k zastávce dojít třeba i 200 metrů. Když je všude kolem sníh, nikoho to zajisté nepotěší. Ale když potkáte životní lásku, odpustíte tramvaji tu drzost, že nepřijela až ke dveřím?\nKontakt právě zde není nic složitého…\nAutem je to jistě pohodlnější a pokud jste skutečně dobrý šofér, možná zjistíte, že řidič autobusu má mnohem méně zkušeností a necítíte se tak jistě, jako byste za volantem seděli sami. Ale proč se zbytečně stresovat, i když je vůz v podstatě přeplněný a vrcholí odpolední špička, kdy se lidé doslova ženou z práce konečně domů? Pro ostýchavé a silné introverty to není nic příjemného, prakticky v bezprostřední blízkosti máte dalších deset lidí, které většinou neznáte ani od vidění. Nemusíte nikam chodit pěšky, není důvod, abyste utráceli zbytečně čas a energii. Zvlášť, pokud se můžete celkem nenuceně seznámit. Při delších trasách se třeba z nudy dáte s někým dalším do řeči, tedy za předpokladu, že všichni nezírají do mobilů – pak je nějaké seznamování skoro nemožné.\nMůžete si snadno zlepšit náladu po nepovedeném dnu v práci, pokud zrovna nenarazíte na obhroublého jedince nebo člověka, který bude neustále dělat nemístné návrhy (a bohužel, pravděpodobnost zde není zrovna nulová), možná prožijete celkem hezké odpoledne. Přinejhorším si popovídáte jen o počasí a pak se po anglicku vypaříte, i to je totiž možnost…\nTrochu se rozhlížet a nekoukat jen do země\nKolem je spoustu možností, ale musíte se dívat! Nezapomeňte, že když už někoho takhle potkáte, důležité je, jak na první pohled zaujmete – může se stát, že druhému se pak nebude do žádné další konverzace vůbec chtít, když něco doslova zpackáte. Úsměv, pár vteřin očního kontaktu, brzy poznáte, jestli jste tu sličnou dívku zaujali nebo byste se měli radši držet kousek dál, protože teď není vhodná chvíle a třeba zabodujete příště. Online seznámení je sice třeba o něco jednodušší, zvláště pro toho, kdo není právě extrovert – ale tady zase budete mít příjemný pocit mravenčení. Co byste měli dělat, jak se chovat?\nVítejte v kratičkém manuálu Jak se stát galantním mužem, jemuž žádná neodolá!\nPomoc se hodí. Vezměte tašku, batoh nebo kufr na kolečkách, je těžký a dámě tím v každém případě trochu zaimponujete. Tedy pokud ona není příliš sebevědomá a neponese si své zavazadlo sama, jen aby nemusela poděkovat – se stylem „já sama“ ale nic mít nechcete, že?\nMalá lichotka jistě neuškodí. Slečně to sluší, takže proč o tom vlastně nemluvit? Naopak, je to vhodný začátek konverzace, tedy pokud nehodláte něco pokazit rekordně ve druhé větě.\nSlušnost velí představit se. Galantní muž nemá co skrývat, především tedy své jméno, alespoň pro začátek to křestní. Když se představíte, zůstanete tajemný cizinec, ale současně nebudete za nezdvořáka, který se touží vecpat do přízně. A to už za těch pár slov navíc stojí?\nÚsměv na obou stranách, ledy už roztály\nVěřte nebo ne, ale v mezilidské komunikaci znamená úsměv opravdu mnohé – třeba signál, že je vše docela v pořádku, naštvaný výraz poznáte hned a raději se stáhnete, ale kouzelný úsměv znamená naději do budoucna. Jestli zrovna z toho bude nějaký vážný vztah, ukáže až budoucnost, ale vlastně proč ne, že?\nUrčitě byste si měli vyměnit telefonní kontakt, pokud se dáte do řeči. Proč? Jednoduše proto, že se pak můžete vidět třeba až za měsíc, ale možná také už nikdy, podle toho, kam a kdy cestujete. Třeba Praha je poměrně velká a pravděpodobnost dalšího náhodného setkání je vlastně skoro na nule. Konverzace může pokračovat i někde jinde než právě v přeplněné MHD, kde je spíš lepší se trochu pro začátek oťukat. Navíc, pokud číslo nebo nějaký další kontakt opravdu získáte, je to přeci jen známka důvěry.\nOdmítnutí určitě neznamená nic závažného\nBerte to spíš jako trénink, a ne jako sport, nad nímž byste se měli nějak rozčilovat. Neberte si osobně jakékoliv formy odmítnutí, pravděpodobně se s nimi setkáte docela často. Seznamování v MHD je totiž věc náhody a má určitě svá zajímavá pozitiva. Když vás někdo odmítne, je dost dobře možné, že už se třeba nikdy nepotkáte, zvláště pokud nejde o hromadnou dopravu na opravdu malém městě.\nRomantická chvilka u vás doma a jistá dávka originality\nVečer jen pro sebe, při kterém vás nebude nikdo rušit a nevytáhnete při něm paty z domu. Užijete si ho pěkně u rodinného krbu, bez...\nČtete si denní tisk nebo knihu, která vás zrovna zaujala. Sedíte na zahradní terase se šálkem kávy a sledujete kolemjdoucí. Lehce flirtujete s obsluhou nebo...


SLAVOJ ČESKÝ KRUMLOV - SK JANKOV 0:0, PEN. 4:5\n16.6.2017 - 30.kolo Divize, sk.A: SK Jankov si v Krumlově zajistil divizní příslušnost!\nV devětadvaceti předchozích kolech si záchranu ve čtvrté nejvyšší tuzemské soutěži celky Krumlova a Jankova nezajistily, povedlo se jim to až v tom závěrečném kole, ve vzájemném jihočeském derby. Oběma týmům k jistotě stačil jeden bod a ten po nezáživném průběhu hry také získaly. Bonusový bod si v penaltovém rozstřelu vykopali hráči Jankova.\nNa fotbalových trávnících se už v minulosti odehrály živější souboje, na druhou stranu šlo o hodně, o záchranu divize, což byla priorita obou klubů. Oba mančafty vstoupily do zápasu s cílem neinkasovat, a tak se více bránilo než útočilo. V 17.minutě poslal do vápna prudký centr Jan Šebelka, který si našel David Maršán, ale hlavou nedokázal přesněji zacílit. Jinak více měl míč ve svém vlastnictví domácí Slavoj, který však poprvé zahrozil až v 39.minutě, kdy se do balónu opřel Václav Beránek, avšak střelou levou nohou Pavelcovu branku přestřelil. I druhý poločas byl na zajímavé okamžiky před jednou, či druhou brankou chudý. Za zmínku stojí třeba povedená akce Jankova, v 79.minutě zakončená střeleckým pokusem Jakuba Zajíce. Gól v devadesáti minutách nepadl, což však oběma jihočeským zástupcům v divizi stačilo k záchraně! Došlo tedy i na pokutové kopy a bylo jich celkem deset. V prvních devíti se dařilo střelcům, ačkoliv pokus krumlovského Babky skončil za Alešem Pavelcem s velkým štěstím. Rozhodla až desátá penalta. Slavoják Matěj Švec jankovského Pavelce nepřekonal a druhý bod získal Jankov. Ten díky tomu v konečné tabulce Krumlov předskočil.\nFK Slavoj Český Krumlov - SK Jankov 0:0, penalty 4:5\nPenalty: Beránek +, Babka +, Neckář +, Tůma +, Švec - - Zajíc +, Šebelka +, Mužík +, Kroneisl +, Kollár +\nRozhodčí: Šob Aleš - Novotný Zbyněk, Novák Michal, delegát Zeman Libor\nFK Slavoj Český Krumlov: Trnka - Švec, Kabele, Dudák, Mravec (46. Svoboda) - Wagner (72. Hofmann), Novák (46. Persán), Tůma, Babka - Klivanda (84. Neckář), Beránek\nSK Jankov: Pavelec - Fajtl (62. Mužík), Kroneisl, Popelka, Zajíc - Bürger, Maršán (87. Cimerhanzl), Voráček (56. Kollár), Beránek (85. Lošek) - Sedlic (77. Rytíř), Šebelka


Okolo kolem Slovenska a jednou nohou na Ukrajině cestopis na motorce | Motorkáři.cz\nOkolo kolem Slovenska a jednou nohou na Ukrajině\nText: V4 | Zveřejněno: 19.9.2013 | Zobrazeno: 16 780x\nSluníčko svítí, nádrž je plná a dálky tak lákavě kynou svojí voňavou rukou k ochutnání všech chutí a vůní světa, co leží za koncem naší vesnice. Šedivý had asfaltu se tulí k zánovním Michelinkám a unáší nás vstříct novým zážitkům.\nOkolo kolem Slovenska\nKoukám do stropu, je asi půlnoc a lehké svírání kolem žaludku nedovoluje usnout. Ráno nás čeká odjezd na vytouženou motodovolenou. Po roční pauze, kdy jsme lítali jenom kolem komínu, se konečně vydáme za hranice všedních dnů. Trasa byla naplánovaná naprosto přesně s odchylkou jednoho státu. Pomyslný nejzazší bod expedice – Zemplínská Šírava, potažmo Dukelský průsmyk. Účastníci expedice se jako vždy smrskli jen na dva. Já na Mazlikovi a Boženka na svém Ufoňovi. Pro Boženku je to první motodovča za vlastními řídítky. Příprava techniky spočívala v běžné údržbě a v mém případě promazání řetězu, což Boženka s řemenáčem řešit nemusela. Tak, vše nachystáno, motorky natankované, bágly přikurtované, můžeme vyrazit.\nVyrážíme z Oder v pátek, kolem půl devaté ráno. Opět nebudu přesně popisovat názvy a čísla silnic. Nechce se mi a podle čísel jezdí stejně málokdo. Jedeme klasicky přes Valmez směrem na Makov. Na Bečvě tankujeme (ne že bychom to potřebovali, ale mám raději plnou, při výjezdu z republiky) a už se protahujeme Makovským průsmykem. Kdo zná, ví. Krásné zatáčky s jasným poloměrem, nejsou teda úplně rychlé, ale člověk to tam může pěkně skládat a užívat si asfaltu ubíhajícího kousek od řídítka. Jsme nabalení na týdenní moto cestou necestou, takže si zatáčky sice užíváme, ale ne tak, jak s prázdnými motkami. Jelikož je Boženka tak trochu začátečník (teda za řídítkama) nepředjíždím zběsile každý kamion a auto, ale volím spíše vyhlídkovou jízdu s jasným defenzivním zaměřením. Pod Makovem se spravuje cesta, což je trochu průda. Navíc při tom provozu, jaký panuje je to průda o to větší. Přežíváme a v Bytči míjíme odbočku na Půchov a Povážskou. Nevadí.\nPřejíždíme dálnici a dáváme se na Půchov po státovce. Je to sice dost rovinek, ale není to hnus jak na dálnici. V Povážské Bystrici odbočujeme po staré cestě na Půchov, Lednické Rovné a Ilavu. Tím jsme konečně sjeli z celkem frekventovaných státovek (po kterých jezdí zločinci a policajti) na krásné vedlejší silničky (a po těch pojedeme my, recopy Buty). Silnička se tulí k Váhu, má poměrně slušný asfalt a zatáčky se střídají s horizonty. No prostě kochačka. V Ilavě trošíčku kufrujem a poté, co jsme vjeli do nějaké fabriky, se ptáme na cestu. Jsme odkázáni správným směrem a já se modlím, abychom se příštích cca 50 km nemuseli plácat po totálně rozbitým asfaltu. Na mapě je totiž tento úsek značený žlutě, jakože vedlejší silnička a hlavní tah je až z Trenčína. Jo, tenhle úsek jsme si vybrali schválně, protože vedlejší jsou zajímavější. K mému překvapení jedeme po naprosto luxusním asfaltu s naprosto luxusními zatáčkami a výhledy. Poznámka: Když jsme to vyprávěli na Zemplínské místním, tak se ptali, jestli jsme fakt byli na Slovensku. Celých 50 km jsme si užívali a maličko i zvedli rychlostní průměr. Ale to už jsme v Bojnicích. Chcete něco vědět o Bojnicích. Tak na to máte gooooooogle. Z mého pohledu je to krásný hrad? zámek? prý zámek ale spíš mě to připadá jako hrad. Háske zahrady, ale parkovné dvě ojro za motorku je zlodějina. Jelikož víme, že nepudem na prohlídku, jenom to obejdem, odlovíme kéšky, tak se nám fakt nechce dávat 100kč za cca dvě hoďky parkování. Stavíme proto motorky pod strom do zátiší se značkou zákaz zastavení. Přilby do kufru, bundy připnout zámkem a jde se. Je vedro jako kjáva. Spácháme výše zmiňované, dáme zmrzku a už zase sedíme za řídítky a míříme dále na východ. Opět po pěkné státovce na Žiar nad Hronom a potom, přiznám se, cca 18 km po hájveji do Zvolenu. Odtud opět po státovce směrem na Slovenský kras. Provoz naštěstí není kdovíjak hustý, kvalita asfaltu se nemění k horšímu a Mazlik s Ufoňem si předou jedna báseň. Cesta příjemně utíká a blíží se večer. Kousíček před Rimavskou Sobotou na mě Boženka bliká a troubí a zastavuje. Sem to sádra nestih a musím dojet za zatáčku za horizontem. Chvíli čekám, co se jako bude dít a když furt nejede, chystám se otáčet. V tu chvíli se vynořuje z horizontu asimetrické světýlko BMW. Zastavuje u mě a smutně povidá „ztratili jsme barák a nemáme kde spát“. Zprvu nechápu, co tím chtěl básník říct, avšak jakmile sklouzl můj zrak k hromadě báglů uchycených na Báwu, je mi vše jasné. Začínám se tlouct do hlavy, že jsem špatně přikurtoval stan. No, nebyla to moje vina. Prdnul gumicuk. Ale to nic nemění na situaci, že jsme bez stanu.\nCo už. Rychle hodnotíme situaci a usuzujeme, že i přes značnou východní polohu, se nacházíme stále v EU a i přes nižší počet super-hyper-márketů bude v Rimavské Sobotě alespoň Tesco. Jsme domluvení na hledání super-hyper. Zázraky se však jak známo dějí a tak po 5-ti kilometrech dorážíme do Rimavské a 200 metrů od hlavní stojí Tesco, řekněme slušné velikosti. Kupujeme jednoplášťový stan pro dva kusy za 20 ojro. K tomu samozřejmě pivo a nějaké maškrty. To pro Boženku. Pro nedostatek spolehlivých gumicuků, menší rozměry nového stanu a větší jistotu sucha a pohodlí, vkládáme nový stan do kufru. Se soumrakem dorážíme do Slovenského krasu a vydáváme se hledat místo k nocování. První sjezd z cesty nevyšel, tak se vracíme a úzkou silničkou se vydáváme hloub do chráněného území. Nacházíme další, sympaticky se tvářící odbočku, která nás dovádí na pěkný flek kde se bude určo dobře spinkat. To sem však netušil, že i přes moje zařeknutí se, že nepojedu offroad, vyzkouším Mazlika ne jen v lese, ale taky jeho brodivost. Prvních pár kaluží je celkem plytkých. Ta předposlední má tak 30 cm. Zastavuji před poslední. Vím jak se to dělá. Člověk sleze, urve větev, vyzkouší hloubku, případně, kde je hloubka nejmenší. Mě se fakt nechce. Říkám si, že když sem to zatím projel, todle projedu taky. Do teď lituji, že to nikdo nefotil, protože tohle už fakt asi nezažiju. Najíždím do kaluže, na jedničku konstantní rychlostí a pozoruji, jak se mi Mazlik potápí hloub a hloub. Disponuji celokapotou a ta úspěšně rozráží vodu, ale taky ji zvedá. Podle mě tam nebylo víc jak půl metru, ale ve chvíli, kdy se mi voda (podotýkám zvedlá kapotama) začala valit přes světla až na plégo, začínal jsem ztrácet jistotu. Jestli to šklhne, nebo zdechne, tak máme stop stav a můžem volat kamaráda na telefonu s odtahem. Naštěstí to nešklhlo a nezdechlo. Stojím za inkriminovaným úsekem a třesou se mi ruce. Je mi jasné, že todle Boženka neprojede. Slézám, trhám větev a jdu zjistit, zda se v jiných částech kaluže skrývá hloubka stejně vražedná. Pochopitelně v druhé koleji je z bídou 30 čísel, což zvládám s Báwem levou zadní. Pak už jen maturita s novým stanem (vyklubal se z něj dvouplášť) pivko na dobrou noc (před odjezdem jsem nesehnal havlíka) a rychle do stanu, ať nás nesežerou komáři. Maj jich tam fakt hodně a sou velcí jak husa křížená s veverkou. Jo, ač jsme si mysleli, jak jsme mimo civilizaci a schováni před světem, chvíli po ulehnutí kolem projel teréňák. Asi myslivci. Ale byli to charakteři, nechali nás spát. Tak dobrou.\nProbuzení do nového dne bylo příjemné. Večer sice zabouřilo a spadlo pár kapek, ale ráno už na nás zase svítil takový ten žlutý mozol. Boženka se moc nevyspala. Po setmění si uvědomila, že jsme na Slovensku a že tu žijí malí roztomilí medvídci a malí roztomilí vlčkové a kolem stanu se furt ozývaly zvuky a celkem nahlas a to opravdu furt. Nevím. Já spal a ráno jsem se tomu trošku pousmál. Ale to bylo naposled, co jsem se tomu pousmál, neboť nám bylo následně domorodci potvrzeno, že to není obava planá a že tam medvědi a vlci opravdu jsou. Brrrr.\nNicméně noc jsme přežili ve zdraví, udělali foto průjezdu kaluží a vydali se navštívit jeskyni Domica. Chcete o ní vědět víc? Super máte goooogle. Jediné co poznamenám je fakt, že je opravdu nádherná a to tak moc, až si jí vzalo pod patronaci UNESCO. Jinak konec světa. Cesty sice ještě použitelné, ale jde vidět pouze zašlá sláva. Příroda krásná, to jako jo, dovedu si představit seknout se tam na týden a chodit po lesích. Nádhera. Velkým monumentem zašlé slávy je veliký komplex Domica (hned u jeskyně). Je vidět, že není postavený dlouho. Dokonce jeho pojetí, rodinné dovolené s dětmi, je super, ale myslím si, že doplatil na megalomanství a slabší zájem movitých turistů. Teď zeje prázdnotou, a jelikož ho nikdo neudržuje, začíná se rozpadat. No nic. Tenhle den nepřeje keškám, tak na ně prdíme a vyrážíme dále. Dnes chceme dojet na Zemplínskou Šíravu, najít kemp (už by to chtělo sprchu), dát pár piv ve stánku a trochu spočnout. Jedeme z Krasu na Rožňavu (to eště de) a pak na Košice (to už je moc rovinek, ale furt to de). Vesničky jsou udržované, což jsem nečekal. Nikde bordel, akorát na domcích je vidět, že né každý má na nákladnou rekonstrukci, ale u každého baráku stojí auto, takže úplně zle se taky asi nemají. Jo a začíná přibývat snědých občanů. Většinou zevlují po chodnících s potomky, co zaručují dostatečný odvod peněz ze státní pokladny. Jinak jak říkám, rovinka a nuda. Vše se mění kousek za Košicemi. Blíží se Draganský průsmyk a sním asfalt jak dětská prdelka, zatáčky jak z učebnice a dokonce Boženka se mě drží zuby nehty a vykrajuje zatáčky jak vánoční cukroví. Zastavuji na nejvyšším bodě. Maj tam lemouny. Ale jsou mooooc velcí a mooooc drazí. Boženka se usmívá a pochvaluje si zatáčky. Razíme dál a dochází ke změně počasí. Trochu sprchne. Zvolníme tempo a blížíme se na Michalovce. V Michalovcích stavíme u Kauflandu. Mozol už zase peče, tak nakupujem maškrty, pivo nanuky a chystáme se dorazit poslední km na Šíravu. Najednou mi připadá, jako bychom se dostali na jadran. Abych byl přesnější, severní dalmácii. Horko, výhled a vodní plocha srovnatelná s Novigradským mořem. Paráda. Lidí jak sraček, hraje hudba, kolotoče, prostě tady to žije. Hledáme kemp, což se ukázalo jako drobný problém. Samozřejmě jsme nevěděli, že to nemají pojmenované kemp, ale sportovní středisko. Zastavujeme tam, kde vidíme stany a ptáme se. 15 ojro bez možnosti vstupu do bazénu nám připadá moc a tak dále hledáme. Vedro se stupňuje a začíná klesat nálada, když tu potkáváme milého pána s dcerou a vnoučaty mířícího k vodě. Hnedle se ptá, jako jestli sháníme ubytko. Má malý penzionek a nabízí lůžko za 10 ojro. Chápete to? Kemp se sociálkami, ve stanu, všechno nehlídané 15 ojro a dvoulůžkový pokoj, motorky pod střechou, prostředí beze srandy jak na jadranu a jen 20 ojro. Už chci kývnout, když Boženka povidá, že my raději do stanu, že se na to těšila. Pán na to, že to není problém. Sice místa pro stany zatím nenabízí, ale mají to v plánu a prostor pro stany nachystaný. Ukazují cestu a ať řeknem na recepci o naší domluvě. Z penzionku se vyklubal celkem slušně velký hotýlek.\nJmenuje se Stella a je v obci s názvem, který má taky vesnička nedaleko našeho bydliště a to Klokočov. A je hned nad hlavní promenádou. Sice pět minut od vody (pěšky), ale vzhledem k diskotékám do brzkých ranních hodin, je tam alespoň větší klid na spaní. Motorky schováváme do garáže (jsou tady bikers friendly) a stavíme stan. Dostali jsme klíče od recepce, ať můžem kdykoli na sociálky. Tohle fakt nemá chybu. Rychle se převlékáme do kraťas a fičíme k vodě. Koupel splachuje pot a pivo žízeň. Na stáncích je vidět, že svou největší slávu mají sice už za sebou, ale to nic nemění na absolutní živosti tohoto místa. Promenáda je dlouhá, spousta stánků (restauraček) s nabídkou množství jídla, piva a samozřejmě všudypřítomné stánky s letními vietnamblbostmi. Ochutnávám různé piva, procházíme se a vnímáme, jak to tu tepe. Po pivu přišel hlad, a jelikož byl čas večeře, dáváme si pstruha na grilu s pečenými brambory. Bašta neskutečná. Po dvou dnech na konzervách míříme přejedení ke stanu a do sprch. Při průchodu recepcí nás odchytává majitelův zeťák a prej jsme první stanaři u nich, tak jestli se neurazíme a strká mi do ruky flašku šampusu. Padá mi čelist a koktám, že po sprše za nimi dojdem a vypijem to spolu. Je to rodinný podnik, tak poznáváme majitelovy dcery a jejich muže. Taky paní domácí. Všichni jsou děsně v pohodě a furt vysmátí. Zrovínka grilujou, tak prý ať přisednem. Otvíráme si účet a mlsáme Plzeň. Gril dohořel, a stůl se začal prohýbat horami jídla. I přes to, že jsme po večeři neodoláme a koštujem. Grilované papriky, různé druhy masa, grilované krevety, americké brambory atd atd atd. Hostina jak na hradě. Pijem, jíme a kecáme dlouho do noci a spát jdem hodně pozdě. Naštěstí je na druhý den naplánován oddych. Takže brou.\nDnešní den je naplánovaný jako odpočinkový. Pivo, flákání na pláži, slunění, knížka a potulování mezi stánky. Jelikož jsme ale vstali nečekaně brzo, bylo rozhodnuto o drobné změně plánu. Odlovíme kešky v nejbližším okolí a později, až bude horko, provedeme koupání, chlastání a papání. Vyrážíme na Báwu jen tak na lehko, v kraťasích a tričku. Objíždíme Vinianské jezero (mimochodem moc pěkný flek i s kempem) a lovíme kešky. Nebudu Vás otravovat podrobnostmi geocachingu a zmíním spíše, kam nás tato záliba zavedla. Při hledání cesty ke kešce v kamenolomu jsme opět narazili na místního, který ochotně začal vysvětlovat, jak se tam dostanem. A prý na motorce bez problému. Měl malinko skreslenou představu o tom, co Scarver projede. Ono se to tváří jakože endurko, ale má to své limity. No jedem, jedem a potkáváme už jen pěší turisty s hůlkami a sem tam cyklistu. Když jsme našli lesní odbočku k Vinianskému hradu, došlo nám, že tudy už opravdu ne. No nic. Nechtělo se nám vracet, tak pojedeme dál. Podle Locusu bychom se měli napojit na cestu do Vinného. No, bohužel. Po cca 20 ti kilometrech končí les a dorážíme do vesnice Porubka. Ptám se prvního místního na cestu do Vinného a ten nás posílá Z5. To se nám ale nechce, tak se rozhodujeme o pokračování směr Humenné a zpátky přes Strážské do Michalovců. Tak abych pravdu řek, to byl teda zážiteček. Přijíždíme do Humenného v podstatě od lesa, když tu najednou mi padají oči z důlků. Zdevastované předměstí okupované cigány. Vypadá to jako slam, akorát nemají plechové domky, jenom rozpadlé zděné. A kolik jich je. Fakt mám strach, jak se to rojí podel cesty. Tady bych nezastavil ani za nic, a kdyby motorka klekla tak se odrážím nohama a tvářím se, že je to normální. No, jak říkám, byli jsme na lehko, takže jsme nevypadali jak turisti a pod dohledem stále se rojící většinové menšiny projeli. Zbytek cesty proběhl již v klidu. Opět\npěkná cesta a už se těšíme na koupaniko. Je po třetí hodině, horko graduje a my se vracíme k původnímu plánu. Knížka, pláž, pivko a večer opět sedíme s panem domácím a kecáme, popíjíme Plzeň a je nám skvěle. Zítra nás čeká Dukla, takže jdeme spát před půlnocí. Dobrou.\nDneska chceme kouknout na Death Valley a Dukelský průsmyk. V plánu je taky návštěva několika Rusínských dřevěných kostelíčků a hlavně pojezdit po oblasti národního parku Poloniny (oblast nízké Beskydy). Vyrážíme směr na Strážské a kolem Domašovské přehrady. Cesta je částečně po rekonstrukci, částečně v rekonstrukci a částečně před rekonstrukcí. Podle toho taky ubíhá cesta. Až to bude zpravené celé, bude to luxusní vyjížďková trasa. Úžasné výhledy na přehradu, zříceniny hradů na strmých kopcích, no prostě lahoda pro oko. Cestu si užíváme a už je tu Svidník.\nHnedle za Svidníkem je odbočka na Údolí Smrti. Tam se odehrál masakr skoro větší než na Dukle. Při odbočce stojí dobře naaranžovaný pomník, jak sovětský T34 najíždí na německý Panzer. Dost dobrý. Údolí smrti je samo o sobě prostor, kde jsou na velkém prostoru rozmístěny tanky, ve formaci odpovídající směru postupu útoku. Je to velmi sugestivní. Když si to člověk představí, běhá mu mráz po zádech. Jinak opět lovíme kešky, ale jen driveinky. Jedeme na Dukelský průsmyk. Pěkná cesta, opět krásná příroda. Na Dukle není kde parkovat. Na placené parkoviště se mi nechce (kvůli pár fotkám), tak jedeme k rozhledně. Alespoň nějaká zastávka. Bohužel je pondělí, takže je rozhledna zavřená. Nevadí, sedáme na motorky a míříme přes Poloniny na Ubľu. Tady jsem viděl jev, který do teď nechápu. Nějak mi to hlava nepobrala a stále přemýšlím, co jsem to vlastně viděl. Vjížděli jsme do nějaké vesničky a snad všichni obyvatelé byly etnicky menšinoví. Vesnice vypadala úplně stejně jako ostatní vesnice. Posekané trávníky, domky spravené udržované, příkopy čisté, prostě pěkná vesnice. No a ti etnicko-menšinoví tam měli rukavice, kolečka, lopaty a uklízeli vesnici. Žádné, že jeden dělá a ostatní kouří, všichni něco dělali. Sekali, odváželi atd atd. Jak říkám, pořád mi to hlava nebere. No nic, kvalita asfaltu se zhoršuje a nezachrání to ani Havaj (viz foto.)\nUbľa. Vždycinky jsme chtěli na Ukrajinu, tak alespoň dojedeme k hranici a uděláme fotečky, ať Tazi závidí. Přijíždíme na Ubľu a pácháme foto. Je to malý přechod jenom do třech tun, takže to odsejpá. Boženka se kouká, kouká a říká „todle nevypadá tak strašně, nezajedem tam? Jdi se zeptat, jak dlouho to trvá“. No nemusela říkat dvakrát. Kecám s celníkama a prej podle provozu půl až dvě hodiny. No to dáme. Jedeme na Sobrance a zpátky na bivak, kde nás čeká poslední noc. Přijíždíme skoro za tmy, dáváme sprchu a s panem domácím jen jednu Plzeň a hajdy do pelechu. Plánujeme kudy kam a zjišťujeme, že bez mapy do toho nejdem. Takže, pokud seženeme mapu Ukrajiny, jedem do Koločavy. Pokud neseženem mapu, jedem podle plánu na Spišský hrad. Rychle, dobrou.\nRáno balíme, loučíme se s panem domácím. Platíme útratu (nezlobte se, ale cenu za ubytování vám fakt neřeknu, nevěřili by jste mi) a vyrážíme shánět mapu. Na konci Zemplínské je informační centrum, tak to zkoušíme tam. Bohužel, mají mapy pouze Slovenska. Stojíme před infocentrem a domlouváme se. Jedem do Michalovců a tam snad něco seženem. A opět míchá kartami osud. Pán co nás slyšel se domlouvat, hnedka nabízí, že jestli chcem, můžeme k němu na internet, najít si cestu na googlu a vytisknout. Máme fakt štěstí na samé hodné, super lidičky. Jedeme za ním asi tři minuty a už přináší noťas a my gůglíme a tisknem. Není to žádná sláva, ale furt lepší než nic. Vzpomínám na první čundr ve vojenském prostoru, kdy kámoš přislíbil vzít mapu a po usednutí do vlaku vytáhl papír formátu A4 na kterém byla propiskou nakreslená Odra a tužkou cesta po které máme jít . Todle je oproti tomu luxus. V tom mi pán nabízí připojení wáj fáj, teda jestli chci. Tak, teď není co řešit. První zkouším Locus, ale nenajde mi mapové podklady pro Ukrajinu. To ovšem neplatí pro Sygic. Stahuju mapu a ještě chvíli kecáme. Nebo spíše vyzvídáme rady. Doporučil strčit něco celníkům a v pasech mít připravené něco pro policajty. Tak jo, dem do toho. Děkujeme, přejou nám klidnou cestu, a vyrážíme směr Vyšné Nemecké. Mám strach. Přiznávám. Po tom co jsem načetl cestopisy a slyšel vyprávět ty, co tam byli, bojím bojím. Dorážíme ku hranici. Slováci moc nekontrolujou, teda jako bágle. Doklady kontrolujou fest. I vinka na motkách. Trvalo to cca 10min. Přejíždíme mezi jakési piloty. První zastávka, první voják-celník, opisuje SPZ a ptá se na cíl cesty. Popojíždíme k samotné hranici. Tak tady si kamarádi prošňupali co se dalo. Hadry teda neprobírali, ale hlavně léky. „Što éto? To je na alergii. Nu a što éto? To je taky na alergii. A što éto? Tak to je pro změnu na alergii. Začíná se dívat podezřele. A što éto? To je taky na alergii, ale mazání. Začíná se usmívat. Co ho nejvíce dostalo byl Pityol. Što éto? Tak to je na prdel, povidám.“ Takže Ukrajinská hranice cca 20min. Samotní celníci nás protáhli před těch pár osobáků a bylo vymalováno. Že by za to mohlo těch pět ojro v pasech? (poznámka mimo, už bych nedal ani hřivnu) OK, jsme na Ukrajině.\nJSME NA UKRAJINĚ. Sem z toho vedle sebe. UKRAJINA. Omlouvám se, ale ještě jednou, UKRAJINAAAAAA. Zastavuju asi dvacet metrů za hranicí, že vyměním prachy. My teda fungujem na kartě, takže nemáme moc hotovosti. Mám však obavu o rozšířenost platebních terminálů na Ukrajině, tudíž musíme měnit. Měníme posledních 50 ojro na hřivny v celkem výhodném kurzu u místní cigánky. No co už. Mezitím u nás zastavuje holohlavý týpek na Goldwingu a zve nás na motorkářský sraz do Užhorodu. Rádi bychom se zdrželi, ale v sobotu musíme vyzvednout dcerku z tábora, tudíž musíme sraz oželet. S rozklepanými prsty vyrážíme směr Mukačevo. První kilometry hledám za každým křovím policajta, co nás bude chtít sejmou, nebo sežrat. Nic takového se ale nestalo a s přibývajícími kilometry jsem byl klidnější a klidnější. Krajina taková placatá, vozový park jako z dob hlubokého míru a starší, no co všichni na té Ukrajině mají? To jsem zjistil hned, jakmile jsme minuli Mukačevo a Svaljavu. Karpaty. Nádhera neskutečná. Já osobně mám strašně rád Beskydy a todle je podobný, ale větší a zelenější a více zarostlejší. Taky méně osídlené než Beskydy. Jedeme po cestě s kvalitním asfaltem (ano, jsme na Ukrajině), jenom sem tam díra. Táhlé zatáčky, stoupání, klesání prostě paráda. Jedeme pod rychlostní limit, takže nás všichni předjíždí. Nám to ale neva. Proplouváme Karpatami na motorkách, sluníčko svítí, co víc stačí ke štěstí? (malá vsuvka, vzhledem k silniční orientaci našich strojů jsme příjezd do Koločavy volili po „zpevněných“ vozovkách) Tato idylka skončila při sjezdu ze státovky na „gruntovku“ směr Volovec. Prvních pár set metrů jsem si říkal, že todle padesát kiláků nedám. Dal. Musí se jet po prostředku, kde je to nejrovnější. Neříkám rovné, ale nejrovnější. Ono i v místech, kde nejsou záplaty na záplatách na záplatách a je kus jednolitého asfaltu, to vypadá, jako by to naházeli a uplácali lopatou. Pak taky člověk musí kličkovat a vyhýbat se těm největším dírám. Pak to de. Druhý den jsem si už zvykl a jelo se mi přijatelně. Zkusili jsme si s Boženkou prohodit stroje a musím uznat, že pro tento typ povrchu je Ufoň nesrovnatelně lepší. Vyjíždíme na Volovec. Dáváme pauzu a po otevření kufru zjišťujeme, že prdnula plechovka Radegastu, kterou sebou vezeme pro zdolání nejzazšího bodu našeho putování. Smrad a rozmočený toaleťák. Jo a taky studentská pečeť. Raději jsme ji hned sežrali a byla dobrá i v pivní lázni (už to byl jen zbytek). Třepeme se dále, směr Koločava a pozorujeme okolí, domorodce a hlavně účastníky silničního provozu, které u nás už nepotkáte.\nŽebřiňáky, krávy, Zily a Uazy jsou tady nejběžnější účastníci silničního provozu. Jsem překvapený z vesnic samotných. Čekal jsem pomalu středověk, ale vypadá to tam pomalu lépe než na některých našich vesnicích. Ano, mají zdemolované cesty, navíc plné kravinců. Ano, před každým barákem nestojí nablýskané fáro a né každý barák má novou fasádu. Všechno je ale takové udržované, opečovávané. Bordel je až za vesnicí na jednom místě. Na dvorcích není vidět hromady krámů a botelu jako u nás na vesnici. Opravdu jsem byl překvapený. I když s tím fárem u baráku to taky není úplně pravda. U každého druhého stojí Zil. A skoro u každého kráva. A nejsou tu vidět žádní cigáni. Život tu je těžký a nikdo nikomu nic zadarmo nedá. Tady by nepřežili. Jenom podotýkám, že se bavím o malém kousku, co jsme projeli. Jinde může být situace diametrálně odlišná.\nDorážíme k četnické stanici a já jsem šťastný. Pořád tomu nemůžu uvěřit. Koločava. Cítím že žiju a jsem toho plný, až nevím co mám říkat, nebo dělat. Tak sem byl z toho vedle, až jsem šel domluvit spaní. Vím, jde to levněji, ale já to chtěl na četnické stanici. A pořád vyšel pokoj pro dva na osmdesát hřiven na osobu. Schováváme motorky do dvorka vybalujem a bydlíme. Na dvorku si dávám přeživší Radegast a kochám se tímhle malým osobním vítězstvím. Ještě není pozdě, tak jdeme hledat hrob Nikoly Šuhaje. „Na rozcestí doleva, kolem pomníku padlým hrdinům, po vyšlapané cestičce k plotu, přelézt plot a zpátky nad pomník. Je to ten s modrým kýblem.“ To byl popis, jak se dostanete k hrobu Nikoly. No, nevěřili jsme, ale fakt jsme museli přelézt plot. Má krásný výhled na okolní kopce. Jo, pěkné místo posledního odpočinku. Na Ukrajinu jsme ani jet neměli, takže nemáme naplánované žádné kešky. Píšu Tazimu ať mi pošle nějaké souřadnice a hinty.\nHa, jedna keška je u hrobu Nikoly. Dneska se už nevracíme. Chceme sem dát travel bug a ten jsme zapoměli na pokoji. Vracíme se na četnickou stanici a jdeme jíst. Ukrajinské pivo Ovolon není špatné. Na tom určitě vydržím. A k němu něco tradičního k jídlu. Boženka si dává pelmeně a já jakýsi tokaj (nene todle není víno). Je to nad očekávání výborné, ale hladoví motorkáři se potřebují dorazit masem. Přichází majitel a kuchař v jedné osobě. Co bychom si dali? Povídám, jídlo bylo výtečné, ale chtělo by to kousek masa. Změřil si nás odborným pohledem a povidá „šašlik, na dva časti, rajčica, cebuľa a….“ a pak sem mu už nerozuměl. Znělo to však fantasticky, takže? Per to do nás. Vepřové z grilu, hafo zeleniny a nějaká červená něco. Chuťový orgasmus. Nažrali jsme se k prasknutí. Do toho tři, čtyři kusy a jsme zralí na postel. Cestou qíčepu jsme narazili na dva páry kousek od nás, od Zlína. Byli na Bandasce a Vě trákovi (nad tím jsem kdysi taky uvažoval). Spaní se odkládá a tak kecáme a kecáme. Řek bych, že jsou oproti nám kapku mladší, ale s cestováním po méně rozvinutých zemích mají rozhodně neskonale více zkušeností. Navíc jsou hrozně v pohodě a věřím, že by bylo super jet s nima dál. Bohužel jsme tu jen na skok a začíná tlačit čas. Navíc nás zítra čeká tranzitní den ke Spišskému hradu, takže na zdraví a dobrou.\nRáno opět vstáváme brzy. Stíháme odnést travel bug do kešky a hurá na snídani. Ta zase nezklamala. Boršč, opečený chleba, normální chleba, sýr a kynuté buchty. K tomu poctivé kafe. S narvanými pupky ještě absolvujeme prohlídku muzea Nikoly Šuhaje, loučíme se se Zlíňáky a přesun na Slovensko.\nJedeme stejnou trasou co včera sem, takže toho moc nenapíšu. Jenom zážitek z hraničního přechodu. S dobrým pocitem kupujeme plnou za 25kč/l a přijíždíme k hranicím. Tentokrát to trvá dýl. Asi 30 minut. Taky celník je nějaký tydýt. Prolezl opravdu všechno a nejvíc byl vyplesklý z otvíracího nože. Na ten koukal tak deset minut a furt ho otvíral a zavíral a otvíral a zavíral, furt dokola. Jak tydýt, no dyť to říkám. Možná to bude tím, že jsme do pasů nic nedali. Ale i přes to 30 MINUT. Paráda, říkám si a posunujeme se ke Slovenské straně. Teda jen k frontě ke Slovenské straně. Si dělají prdel? Jsme občané EU a jedeme do EU. Teda ne jen my, ale i slováci stojí a čekají. Půl hodiny, hodinu, hodinu a půl. Povídám Božence „dáš si kafe? Ať srovnáme teploty“ je totiž neskutečný vedro. Jo, dáme kafe. Vytahuju bombu, vařič (takový to malinký od kolemaníků) ešus a další propriety na vaření kávy. Pokud by přišel někdo s tím, že nemůžem, asi bych ho tím ešusem majznul. Takže, sedíme na pangejtu, uprostřed celního prostoru, a na plynovém vařiči vaříme kafe. Samozřejmě jsme za exoty, ale i tak to vypadá, že nám záviděj. Jinak teda Slovenská strana tři a půl hodiny. Tady soudruzi asi udělali někde chybu. No co. Máme fest zpoždění, takže Michalovce, Košice (Draganský průsmyk) a po nenáviděné dálnici do Prešova a dále opět po nenáviděné dálnici ke Spišskému Podhradí. Sjíždíme někam do lesa. Jedem kus, než se nám zdá, že jsme dost daleko od lidí. Rychle stavíme stan, protože se blíží slušná bouřka. Ještě ohřát žvanec na večeři a do stanu lezem už za tmy a oblohy prosvícené blesky. Doufáme, že nový stan vydrží a usínáme. Brou.\nPřes noc byl slejvák jako kjáva. Stan to hrdě vydržel. Zase vstáváme brzo. Blíží se další bouřka, tak rychle balíme a razíme směr Spišský hrad.\nJsme kousek, ale i tak chytáme slejvák a Boženka promoká. No jo no, kevlarový jeansy moc vody neudrží. Hrad fotíme jen ze spodu. Je nám zima a honící se mraky nevěstí nic dobrého. Vyrážíme na Poprad. Chceme si alespoň projet Tatranskou magistrálu. U Levoči však lezeme do nepromoků a chčije tak, že nevidíme padesát metrů před sebe. Natož tak Tatry. Nedá se nic dělat. Highway a domů. Počasí řeklo konečná, už jste toho viděli dost. Před Liptovskou Marou přestává pršet, tak alespoň sjíždíme u Bešeňové a jedem na termální pramen Kalameny. Parkovné jedno ojro přecházím s nadhledem a jdeme ponořit zmrzlé kosti do 38 stupňů teplé vody. Voda je luxusní. Výstup z vody už tolik ne. Je mi kosa a drkotám zuby. Rychle obléknout a směr Žilina. Jedeme mimo hlavní přes Dolný Kubín. Před Žilinou začíná zase pršet. Nepromoky ON. Kupujeme korbáčiky a rozhodujem o vynechání Slovenského orloje ve Staré Bysrtici. Valíme domů. Před Makovem přestává pršet. Alespoň to. Užíváme si Makovský průsmyk. Nepromoky OFF. Dorážíme domů, jdeme opláchnout motorky od bahna a dáváme ještě PK (čti preventivní kolečko). Doma vybalíme, vysprchujem a do hodiny nás oba chytají křeče, průjem a blitinky. No prostě pajáda. Po třech dnech to naštěstí ustupuje. Jak říkám, pajáda. Předposlední den byl tranzitní a vlivem zdržení na hranicích jsme byli nuceni použít dálnici. Naštěstí ne moc dlouhý úsek. Alespoň bylo pěkně. Poslední den byl díky počasí taky tranzitní, a jelikož chcalo, nestálo to za nic. Utěšujeme se tím, že máme důvod se na Slovensko vrátit i na motorkách.\nZa šest dní najeto cca 2000 km. Při odjezdu měly moje Michelinky (Pilot Road 2) najeto cca 1000 km. Nyní opotřebení téměř neznatelné. Boženka měla předek úplně nový a zadek měl ve středu cca dva milimetry (sjeto do plošky předešlou majitelkou). Po návratu je předek bez opotřebení a zadek na limitu (Michelin Pilot Sport). Pohybovali jsme se v rámci rychlostních limitů, vyhýbali se dálnicím a sem tam i zatahali. Většinou však kochačka, turistika, prostě defenzivní styl jízdy. Nejnižší spotřeba BMW 3,2 L/100km, Suzuki 3,6 L/100km. Průměr byl cca BMW 3,8 L/100km, Suzuki 4 L/100km. Na Mazlikovi jsem po 400 km v kuse už celkem pociťoval zadek a zápěstí. Po stejné porci km se Boženka na Ufoňovi jen smála a tvrdila, že dá ještě jednou tolik. Rád věřím. Taky dám víc (viz naše cesta na GG) ale je fakt že na Báwu bude člověk odpočatý. Žádné poplatky jsme nikde neplatili, až na ten úplatek na Ukrajinské celnici. No, pořád to vyšlo o dvě ojra na osobu méně než vstup do jeskyně Domica. Jeto po cestách a celkové náklady na cestu za obě dvě motorky s jídlem, ubytováním, benzínem a vstupy cca 10000 kč.\nSlovensko znám a jezdím tam velmi rád. Není to sice pro nás tak levné jako před ojrem, ale i tak. Na východním Slovensku jsem byl poprvé. Skvělí lidé, pěkné cesty, krásná příroda a navíc tam mají tepleji. Ukrajina byla jen jednou nohou. Prozatímní pocity: přátelští lidé nádherná příroda, drsný kraj a nejhorší cesty po jakých jsem kdy jezdil. Věřím, že se tam ještě podívám, ale na dýl. Jo a je tady pro nás levně.\nA co příští rok????...... nepovím……


Aktuální nabídka dražby mobilheimů Horní Habartice denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si dražby mobilheimů Horní Habartice než Vás někdo předběhne.\nKategorie dražby mobilheimů Horní Habartice se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele dražby mobilheimů Horní Habartice neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je dražby mobilheimů Horní Habartice právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné dražby mobilheimů Horní Habartice\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii dražby mobilheimů Horní Habartice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující mobilheimy Horní Habartice, a to mobilheimy na prodej Horní Habartice, pronájem mobilheimu Horní Habartice, dražby mobilheimů Horní Habartice.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii mobilheimy k dražbě Horní Habartice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích mobilheimy Horní Habartice, mobilheimy na prodej Horní Habartice, pronájem mobilheimu Horní Habartice, dražby mobilheimů Horní Habartice.\nNehledáte dražby mobilheimů Horní Habartice ?\nPokud jste v této kategorii dražby mobilheimů Horní Habartice omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí dražby mobilheimů Horní Habartice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii dražby mobilheimů Horní Habartice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr dražby mobilheimů Horní Habartice. Určitě lépe naleznete dražby mobilheimů Horní Habartice, který hledáte.


Jak vytisknout mapku? - Diskuse - eMimino.cz\nZávislačka 3201 příspěvků 08.01.19 23:05\nMilé maminky, potřebuji vytisknout nějakou mapku jak se dostat z místa bodu A do místa bodu B (z ulice do jiné ulice vzdálené vzdušnou čarou cca km). Na google maps jsem si zadala trasu, ale už mi to nešla vytisknout. Poradíte mi i jiný způsob. Tak aby byl plánek přehledný a jednoduchý?\nZávislačka 4120 příspěvků 08.01.19 23:07\n@stampulka zkuste to na mapách od Seznamu z nich kdysi tisknout šlo.\nZasloužilá kecalka 688 příspěvků 08.01.19 23:31\nUdelat printscreen a vytisknout ten. Obvykle se to dela tak, ze zmacknes klavesu Prt Sc nekde vlevo nahore (jestli ji mas dohromady s jinou funkci tak fn+Prt Sc). Pak si otevres treba word a zmacknes ctrl+V a upravis a oriznes si ho podle potreby, k tomu upraveni obvykle dostanes prilezitost, kdyz na vlozeny obrazek kliknes pravym tlacitkem mysi.\nZávislačka 3201 příspěvků 09.01.19 08:25\nKrvavé mapky na rtech 8m\nDM Babybonus - jak vytisknout kuponky\nLze vytisknout sms?\nJak vytisknout fotku do medailonku\nKde nechat vytisknout plakát?


NOVINKA! Podkladový aplikátor s kolagenem :: Kosmetika z Mrtvého moře MON PLAIN\nMON PLATIN - NOVINKA! Podkladový aplikátor s kolagenem\nLehká emulze bez oleje, která pomáhá vyplnit vrásky na obličeji, eliminovat suchá místa a otevřené póry a zároveň poskytuje vynikající základ pro aplikaci make-upu a očních stínů. Aplikátor je komplex kolagenu a kyseliny hyaluronové, snadno a efektivně se vstřebává a vytváří hladkou, příjemnou a jednotnou texturu pokožky. Kombinace aktivních složek produktu s vitamíny E a A, které jsou známé jako silné antioxidanty, okamžitě zlepšuje pocit pleti a vytváří vyžadován matný efekt make-upu, tak aby byl během celého dne jednotný. Kolagenový podklad je čirého odstínu, tak aby byl univerzální a vhodný pro všechny typy pleti. Neobsahuje parabeny a oleje. Jemná neutrální vůně.\nNávod k použití: Před použitím dobře protřepejte. Speciální hlavičkou kolagenové tužky přejeďte nejméně třikrát po požadované ploše pleti, abyste se ujistili, že pokožka je důkladně pokrytá a emulze je zcela absorbována. Pro co nejlepší výsledky a zářivou pleť, dokončete svou péči o pleť pomocí hydratačního krému Mon Platin z řady Derma Age\nUpozornění: Výrobek používejte pouze na uvedené účely. Výrobek používejte podle pokynů. Pouze pro vnější použití. Vyhněte se kontaktu s očima. Držte mimo dosah děti. Nepoužívejte produkt pokud jste alergičtí na některou ze složek.\nDoporučená maloobchodní cena: 399,- Kč


skončení RD (diskuze) | VašeDěti.cz\ndobrý den,obracím se na Vás o radu. Dceři budou 12.6 již 3 roky,do školky nás nepřijaly a nyní řeším co dál? V pracovním poměru jsem od r.2000 budu ho muset ukončit kvůli nepřijetí do mš,chci se zeptat kdy musím nejpozději ukončit pp?\nKam se jít následně přihlásit a do kdy?\nMám nárok na nějaké peněžní dávky? žiju s partnerem který nějaký příjem má ve společné domácnosti,ale nevím jaká jsou minima adt. Jak nejlépe dál přežít následůjící rok a něco neopomenout? Je možnost se přihlásit ještě do jiné školky aby o nás věděli kdyby se jim uvolnilo místo?\nDiskuzi založil/a kocandovaj 29.5.2012.\n30.5.2012 v 19:19\npokud budou dceři 12.6. tři roky, měla byste 13.6. nastoupit zpět do zaměstnání nebo ukončit pracovní poměr, případně požádat zaměstnavatele o poskytnutí neplaceného volna – například do září, pokud byste měla šanci, že by dceru přijali do některé školky od září. Jestliže do práce nastoupit nemůžete, doporučuji o tom co nejdříve informovat Vašeho zaměstnavatele. Pracovní poměr můžete ukončit dohodou nebo výpovědí. V případě výpovědi běží klasická dvouměsíční výpovědní lhůta, během které byste měla pro zaměstnavatel odvádět práci a dostávat za ni plat. S dohodou o ukončení pracovního poměru musí zaměstnavatel souhlasit, ale nepředpokládám, že by s tím byl problém. Pokud budete ukončovat pracovní poměr dohodou, dbejte na to, aby byla v dohodě jako důvod ukončení uvedena osobní péče o dítě mladší čtyř let věku nebo docházka dítěte do předškolního zařízení. Do tří pracovních dní se poté zaevidujte na úřadě práce. i když do práce vůbec nenastoupíte, budete mít nárok alespoň na minimální podporu v nezaměstnanosti, která činí na začátku podpůrčí doby cca 3.500 Kč a poté se dále snižuje.\nCo se týče nároku na další dávky, ty se odvíjí mj. od výše životního minima. Životní minimum Vaší domácnosti je vyjádřeno částkou 7.710 Kč. Pokud je příjem Vaší domácnosti nižší než 2,4násobek tohoto minima, můžete si zažádat o přídavek na dítě. Jestliže jste Vy nebo Váš partnerem vlastníkem či nájemcem bytu/domu, ve kterém máte trvalé bydliště a 30% (v Praze 35%) Vašich příjmů nestačí k pokrytí nákladů na bydlení, můžete si zažádat o příspěvek na bydlení. Pro nárok na příspěvek stačí doložit příjmy za kalendářní čtvrtletí, u přídavku je zapotřebí doložit příjmy za uplynulý kalendářní rok. O obě tyto dávky si můžete zažádat na úřadě práce. Vzhledem k tomu, že vaše příjmy budou pravděpodobně vyšší než životní minimum, na jiné dávky mít nárok nebudete.


Akropolis Cup Uherské Hradiště 2019 - Akropolis\nSoutěž v aerobiku skupin estetické a technické kategorie ve věku od 5 - 14+ let.\nLektor: Němcová Jitka\nNaše soutěž je zařazena do postupové soutěže AEROBIC TOUR jako jedna ze základních kol. Více www.aerobictour.cz\nCentrum Akropolis, z.s., pořádá 5. ročník základního kola soutěže aerobiku skupin v rámci soutěže Aerobic Tour s B&B.\nPatronem akce senátor Ivo Valenta a generální partner NADACE Synot\nV.ročník "AKROPOLIS CUP UHERSKÉ HRADIŠTĚ 2019"\nKdy: neděle 14.4.2019\nPrezentace: od 8.00 hodin\nKonec soutěže: cca v 17.00 hodin\nMísto konání: Sportovní hala v Hluku http://www.sporthluk.uh.cz/?page_id=616\nParkoviště pro osobní automobily bude podél sportovní haly!\nParkoviště pro autobusy, budou prosím u koupaliště v Hluku! K hale vás nepustíme!\nČasový harmonogram: 8:00 – 10:30 prezentace\n8:00 – 10:00 nácvik, prostorová zkouška\n10:15 – 10:30 představení porotců\n10:30 – 17:00 zahájení soutěže, průběh soutěže, vyhlášení výsledků\n/podrobný časový harmonogram bude zaslán včas po uzávěrce přihlášek, čas ukončení soutěže je orientační, záleží na počtu přihlášených družstev/\nSoutěžící kategorie: I. kategorie E -T / BABY/ do 7,49 let\nII. kategorie E -T/ KIDS / 7,50 – 10,49 let\nIII. kategorie E - T/ CHILDRENS / 10,50 – 13,49 let\nIV. kategorie E - T/ TEENAGERS / 13,50 a více\n-Estetické nebo technické zaměření – viz rozdělení na www.aerobictour.cz\n-POZOR došlo k úpravě pravidel, proto si je důkladně pročtěte, ať nedojde ke zbytečným srážkám na soutěži.\n-Do kategorie se zařazuje podle věkového průměru skupiny - Rozhodující je věk dítěte v roce konání soutěže.\n-Za správnost o zařazení do kategorií odpovídá trenér\n-Za dobrý zdravotní stav závodníků zodpovídá přihlašovatel a trenér.\n-Doprovod je odpovědný za chování členů družstev, doprovází družstvo po celou dobu soutěže, odpovídá za včasné nástupy podle časového harmonogramu a pokynů pořadatele a také za to, že se členové družstev budou zdržovat v určených prostorách. V šatnách budou dodržovat pořádek a za poškození majetku ponesou zodpovědnost.\nO pitný režim se vám postaráme: bude u registrace!\nEstetické týmy-obsahové ztvárnění: Každá sestava by měla mít téma, kterého by se měla držet, aerobikově pestrou skladbu prvků a choreografických vazeb. Zvolené téma by se mělo odrazit ve výběru hudby, kostýmů, pomůcek, dekorací a celkovém výtvarném ztvárnění. Sestava by měla být tvarově různorodá se změnami poloh cvičenců. V případě použitého náčiní se správnou manipulací, výměny mezi členy aj., toto bude hodnoceno kladně, také skupina s výbornou spoluprací, cvičení ve dvojicích, trojicích s obousměrnou komunikací, dělení na další podskupiny apod. Není zakázáno používat prvky sportovního aerobiku, gymnastiky, ale závodníci musí počítat s faktem, že to nebude bráno jako výhoda a bude přihlédnuto k provedení těchto prvků. Choreografie může obsahovat maximálně 3 povinně volitelné prvky, které nemusí zvládnout všichni cvičenci, ale musí ji provést alespoň 40% členů z týmu, aby se prvek počítal a zohlednil v hodnocení. Viz. Podrobnější hodnocení na www.aerobictour.cz.\nTechnické týmy: Kategorie je určena pro závodníky III. a II. výkonnostní třídy a pro další jiné týmy, které mají zájem se do kategorie přihlásit. V této kategorii je kladen důraz na synchron, techniku a intenzitu cvičení. Sestavy musí obsahovat několik povinných prvků, útvarů a změn. Hodnotí se také nápaditost, originalita, choreografie, interakce atd..Většina sestavy musí mít aerobikový charakter, nesmí to být gymnastická sestava, taneční sestava, scénický tanec až divadlo, atd.. Sestava by technické kategorie měla obsahovat především Hi impact aerobiku - tzn. ne odchozené, ale odskákané. Za ideální vzor by mohla být prohlášena sestava aerobního (aerobického) charakteru, se stoprocentně zvládnutými prvky (raději jednoduchými, ale skvěle předvedenými všemi členy týmu). Sestava by měla být celá v ideálním tempu, závodníci by měli vydržet v konstantním nasazení a projevu. Těžší prvky zařazené v druhé polovině, či před koncem sestavy jsou projevem dokonalého zvládnutí a zvyšují hodnocení (ale pouze perfektně předvedené, pokud ne, bude jim naopak sraženo). Viz. Podrobnější hodnocení na www.aerobictour.cz.\nHudební doprovod: nutné zaslat MP3 organizátorovi, nejpozději do 10. 4. 2019 na adresu bohdana.krystkova@akropolis-uh.cz Pokud bude k dispozici CD – upozorňuji, že musíte mít s sebou jen kvalitní nahrávky. CD bude označené s názvem týmu a skladby a předané zvukaři při zkoušce. Pokud nebudete chtít zkoušet v prostoru, prosím všechny trenéry/ky, aby si hudbu na místě zkontrolovali. Možnost hudby také na čisté usb, kde bude hudba označena názvem skladby a kategorie.\nKomentáře: Pro závodníky je výhodou, pokud trenér, choreograf nebo vedoucí skupiny uvede na přihlášku komentář k dané skladbě. Komentář přednese porotě a divákům moderátor před zahájením skladby. Měl by obsahovat zvolený námět a přiblížení obsahu skladby pro hodnotící porotce. Může upozorňovat i na změnu v počtu cvičenců na ploše, kdo je trenér, choreograf, případně věkový průměr skupiny. Komentář musí být v přiměřené délce. Do komentáře nepatří úspěchy skupiny. Opět preferujeme zaslat na email spolu s hudební nahrávkou!\nCvičební povrch: sportovní hala má povrch z palubovky, proto je důležitá čistá sportovní obuv. Součástí je tribuna pro 700 sedících diváků, kde budou všichni nesoutěžící.\nStartovné 120 Kč / osobu / každý start - registrovaný účastník Aerobic Tour\nStartovné 150 Kč /osobu / každý start – neregistrovaní účastníci Aerobic Tour\nNa 10 dětí je trenérský vstup zdarma.\nCeny: V každé kategorii budou vyhlášena první tři místa, která budou odměněna poháry, medailemi a drobnými dárky, které do soutěže věnují sponzoři akce. V každé kategorii se budou vyhlašovat zvláštní ceny poroty a diváků! Proto neodcházejte z plochy a vyčkejte do konce vyhlašování výsledků. Všichni soutěžící, kteří se neumístí na medailových pozicích, obdrží drobné dárky od sponzorů akce.\nHodnocení porotců není veřejné, je provedeno bezprostředně po dokončení soutěžní skladby. Při rovnosti bodů dvou a více týmů o konečném pořadí rozhoduje hlavní porotce, který hodnotí všechny kritéria.\nModerátorka akce: Barbora Dojčár Májíčková\nŠatny: budou k dispozici v přízemních prostorech haly, dále ve velkém sportovním sále v patře, ale pozor pouze do 15 hodin. Poté musíme sál vyklidit pro další sportovní akci, Proto prosím všechny trenéry o dodržení této podmínky od pronajímatele. Vše bude řádně označeno názvem týmů. Udržujte prosím tyto prostory v čistotě.\nObčerstvení: zajištěno po celou dobu soutěže. Mamka bufet J + venkovní restaurace.\nPřihlášky zasílejte nejpozději do 5. 4. 2019!\nMoc prosím o dodržení termínu!\nFormuláře pro skupiny v Uh.Hradišti posílám v příloze a nebo…\nPozor je to v textu úplně dole J!!!\nAKROPOLIS, z.s., Stará Tenice 1195, 68601 Uherské Hradiště\nemail: bohdana.krystkova@akropolis-uh.cz a nebo na bodapol@seznam.cz\nPOTVRDÍM VÁM PŘIJETÍ VAŠICH PŘIHLÁŠEK!\nKdyž se tak nestane, přihláška nedorazila, proto prosím, zašlete přihlášku znovu!!!\nPřípadné dotazy na tel. 775625925\nTěšíme se a brzy na viděnou\nZa centrum Akropolis, z.s.\nV nejbližší době budou zveřejněni naši sponzoři akce. Na webu, Facebooku, plakátech a diplomech.\nPrihlaska skupiny estetika AET_2019.xlsx (66.92 kB)\nPrihlaska skupiny technika AET_2019.xlsx (66.93 kB)\nAkropolis cup uh 2019 propozice.pdf (495.26 kB)


Letecký maršál\nKarel Alois Janoušek (30. 10. 1893 – 27. 10. 1971), syn zřízence dráhy Karla Janouška a Anny, roz. Huslíkové, se narodil v Prostějově. V roce 1915 nastoupil jako jednoroční dobrovolník do rakousko-uherské armády. Poté co v červenci 1916 padl na ruské frontě do zajetí, vstoupil do čs. legií a bojoval u Zborova a na sibiřské magistrále. Do vlasti se vrátil v únoru 1920 v hodnosti kapitána.\nV legiích započatou vojenskou kariéru podpořil studiem Válečné školy a v roce 1924 nastoupil službu u letectva: jako velitel perutí, pluku, zemského letectva v Čechách a po mobilizaci 1938 jako velitel letectva 1. armády. Po okupaci Německem a těsně před uzavřením vysokých škol (1939) absolvoval na Přírodovědecké fakultě UK obor meteorologie. V prosinci 1939 odešel přes Balkán a Střední východ do Francie, kde působil jako přednosta III. leteckého odboru čs. vojenské správy. Po pádu Francie v červnu 1940 odešel do Anglie. Zde se ještě před podpisem mezivládní dohody 25. 1. 1940 zasadil o začlenění čs. letectva do svazků RAF. Po dobu války působil jako generální inspektor čs. letectva. Za svou bojovou činnost se v květnu 1945 stal jediným čs. občanem, který kdy získal maršálskou hodnost (Air Marshal).\nPo návratu domů v srpnu 1945 byl jmenován podnáčelníkem Hlavního štábu pro zvláštní úkoly (1945–1947) a později působil jako inspektor protiletecké obrany (1947–1948). Po nástupu komunistů k moci v únoru 1948 byl postaven mimo službu a v dubnu 1948 zatčen pro pokus o útěk do emigrace vyprovokovaný agentem Obranného zpravodajství. Byl odsouzen k 19letému žaláři a později na doživotí. Po 12 letech byl na amnestii v květnu 1960 podmínečně propuštěn. Poté pracoval jako skladník a inventurník až do důchodu. Od propuštění usiloval o rehabilitaci, které se mu částečně dostalo v roce 1968, a té celkové, především však morální, až za dvě desetiletí. Pro krále měl Karel Janoušek cenu maršála, pro komunisty skladníka. Nejinak tomu bylo v případě bezmála 2 500 našich vojáků, kteří bojovali na západní frontě.\nzdroj: zdroj VHÚ; foto © Wikimedia Commons (Matěj Baťha) a Vojenský historický ústav Praha


Jak že se to říká? Když pan prezident nic neprovedl, nemá důvod se Ústavního soudu bát? Tím spíš Ústavního soudu, který se skládá z jeho nominantů? Uvidíme, zda na tyto argumenty budou kolegové v Poslanecké sněmovně slyšet. Osobně tento návrh jednoznačně podporuji. Senát schválil návrh ústavní žaloby na prezidenta Zemana\nPrý mi na zahradě chybí trpaslík\nCelostátní výstava květin a Festival umění na výstavišti v Lysé nad Labem “Květy 2019”: květiny lahodí našemu zraku a čichu, umění i našemu sluchu, obojí našemu srdci…⚘ Poznámka velmi amatérské zahradnice – vždy doufám, že budu stejně úspěšnou pěstitelkou květin jako zdejší vystavovatelé. Zatím mám co dohánět. Prý mi na zahradě chybí trpaslík.☺\nNevíte, kam vyrazit v sobotu 20. července? Přijďte k nám do Chýně k Strahovskému rybníku na Pohoda fest! Najdete zde vše na jednom místě – pohodu, přátele, jídlo i muziku;-) Začínáme v 11:00 hodin.\nŽádám ministra životního prostředí o řešení problému skládky zeminy\nMezi Chrášťany a Chýní máme obří skládku zeminy, která vlastně skládkou není. Trápí nás už dlouhá léta. Upozorňovala jsem na to už v minulosti a teď jsem se s žádostí o řešení problému obrátila během interpelací na ministra životního prostředí. Co mi odpověděl, to se dozvíte v záznamu.\nJedna rada pro premiéra Babiše\nTak jasně, tahle rada, kterou jsem premiérovi Babišovi během interpelací dala, je sice nevyžádaná, ale věřte, že dobře míněná! Reakci nečekejte – na sněmovní interpelace premiér nedorazil.


13.2.2022 - 00:09\nPŘEDSTAVUJEME... aneb dnes na slovíčko s Flájou\n1) Jak dlouho hraješ na skimu a jak ses k němu dostal?\n- Na skimu konkrétně to budou 3-4 roky, a dostal jsem se k němu s kámošem skrz známého, se kterým jsem hrál jinde.\n2) Proč jsi se chtěl stát adminem?\n- Vždycky, i předtím než jsem začal hrát na skimu, jsem se chtěl stát členem AT, chtěl jsem pomáhat hráčům, jakýmkoliv způsobem, ze začátku jsem chtěl dělat reporty, a když jsem se do týmu potom dostal, strašně rychle jsem se dostal nahoru, dost jsem se snažil. Teď už mě ty reporty omrzely a dělám je méně než jsem je dělal v prvních několika měsících, ale hráčům a i serveru pomáhám jinačími způsoby doteď. Dost často se stává, že když v chatu vidím, že někdo žádá o pomoc tak většinou když mám čas tak pomůžu i mimo ten systém reportů. Hlavně jako člen AT mám možnost něco změnit, mám v jistých věcech slovo, mám možnost hráčům pomáhat způsoby, které má jen několik lidí. Proto jsem členem AT doteď, a dost pravděpodobně nikdy dobrovolně tým neopustím.\n3) Jak se změnil tvůj pohled na server za dobu tvého hraní?\n- To nechám bez odpovědi.\n4) Jaký je první TOP moment, co se ti jako adminovi vybaví?\n- Napadlo mě strašně moc věcí, a i to povýšení, ale o tom se raději nebudu bavit, každopádně to byl skvělej moment. Vtipných zážitků bylo mnoho, jako první mě napadli zážitky se scerrym, s ním bylo tak nějak top všechno.\n5) Čím se bavíš ve svém volnu?\n- Well jsem celkem nudnej no-lifer, bavím se tak nějak vším co se dá dělat u kompu, takže hry, seriály, programování, a poslední dobou mě megamoc začalo bavit dělání animací.\n6) Který ze snů by sis rád ve svém životě splnil?\nMůj velký cíl a sen je být programátorem v nějaý suprčupr firmě s mým bráchou. Nedávno jsem si uvědomil že 100k plat není zas tak nereálnej, když se budu snažit.\nPod ostrou palbou\nNemám rád sporty.\nNevím jak se to jídlo nazývá. Je to takový těstovinový salát, dost zeleniny a masa, supr jídlo.\nOblíbený nápoj asi nemám, denně piju kofolu, počítá se to?\nTo netuším, asi žádné nemám.\nNejsem velký čtenář, nemám oblíbenou knihu.\nOblíbenou hudbu mám každou chvíli jinou, teď dost poslouchám EDM.\nVšechny díly Iron Mana.\nHodně rád mám Re:Zero, jinačí anime mě teď nenapadá, moc jsem jich neviděl.\nTěžce se rozhoduju mezi ránem a nocí. Takže to bude noc před spaním protože to je takovej chill, a ráno taky, ale jen když je víkend.\nChtěl bych do Los Angeles.\nBaví tě stále být adminem?\n- Určitě, kdyby mě to nebavilo, nebyl bych jím.\nJá ti Flájo děkuji, že jsi pozvánku přijal. Přeji ti spoustu úspěchů jak v osobním životě, tak na skimu. Do odpovědí můžete psát, koho byste uvítali v rozhovoru příště.\nAutor článku: asdf\nVajkoChlpko 20.4.2022 18:13\nRozhovor s DeePeem\nKenny15 12.3.2022 17:36\nChtělo by to Kennyho nebo Lexikonna. Jsou to nejlepší hráči co na Skimu můžou být.\neePeeD 20.2.2022 21:57\nCau kedy bude rozhovor s DeePeem\nDzardys 17.2.2022 10:56\nChce to chad admina, Bača.\nbrbezme 13.2.2022 22:16\nSouhlasím se zeldinkem, chceme scerryho!\nzeldinko 13.2.2022 12:26\nAcryz 13.2.2022 12:24\nZdravím, nevím zda už bylo ale byl by zajimavy i rozhovor s Ratajem. O historii serveru apod. ;)\nČas serveru: 01:22:37 | Načteno za: 37ms | LeoSight CMS v1.0-r1581


Prut Faith Slender Carp 3,00m 2,50-2,75lb | Tropic Fishing\nÚvod Rybářský sortiment Rybářské pruty Kaprové pruty Prut Faith Slender Carp 3,00m 2,50-2,75lb\nPopis Prut Faith Slender Carp\nLov: Kapr / amur\nKaprařské pruty FAITH Slender Carp jsou vyrobeny z uhlíku, díky čemuž jsou extrémně silné a odolné. Ideální pruty pro lov kapra nebo amura pomocí boilies, pelet na těžko. Rovněž mohou být použity i při lovu dravců na živou nebo mrtvou rybku. Zdolávání kapitálních úlovků nebude žádný problém, což zaručí pevné DPS sedlo navijáku a kvalitní SIC očka. Pruty se vyznačují malou hmotností a pěkným moderním designem.\nPrut Faith Slender Carp 3,00m 2,50-2,75lb\nNebo 1 135 Kč po přihlášení\nTransportní délka 158,5cm\nNebo 1 513 Kč po přihlášení\nNebo 1 765 Kč po přihlášení


Shaunův systém - Ruleta.cz\nŠkola hraní rulety\nTabulka sousedící čísla\nHraní rulety na internetu\nSázení v ČR\nRulety a příslušenství\nHerny s ruletou\nLegislativa pro casina\nNávštevní řád casina Vzor\nDruhy a dělení rulety\nJak na ruletě vyhrávat\nSystém, který pokrývá takřka celé plátno rulety. Vychází z pravděpodobnosti, že nepadne jedno z čísel, která nejsou pokryta. Případná prohra je v porovnání s výhrou, velká.\n4 žetony mezi čísla 0/2, 8/11, 10/13, 17/20, 26/29, 28/31 – sázíte na splity.\n2 žetony na čísla 4, 6 a 15.\nPři součtu jednotlivých sázek je celková sázka 66 žetonů.\nNejsou pokryta čísla 22, 24, 33 a 35.\nPřípadná výhra bude činit 6 žetonů.\nPravděpodobnost výhry je tedy velká:\n- u Francouzské rulety 89,19 % (33:37)\n- u Americké rulety 86,84 % (33:38)\nPro vyšší pravděpodobnost výhry je tedy lepší hrát na ruletě Francouzské.\nSystém nepoužívejte více než 3x za sebou, není vhodný pro dlouhodobou hru. Můžete jej vyzkoušet, když vám například z předchozí hry zbydou žetony nebo k jednorázové hře – přijít do casina, rozložit žetony podle Shaunova systému a ihned po výhře či prohře odejít.\nPadne-li červená barva, vyhráváte 36 žetonů, od toho odečtete 30 žetonů z dalších sázek a zbývá 6 žetonů, vaše výhra.\nPadne-li některá z vámi vsazené dvojice čísel (splitů), získáváte 68 žetonů. Od toho odečtěte zbylé sázky, tj. 36 žetonů (červená barva), 20 žetonů (další splity) a 6 žetonů (3 čísla), to je celkem 62 žetonů. Po odečtení opět zbývá 6 žetonů, vaše výhra.\nPadne-li číslo, na které jste vsadili, dostáváte 70 žetonů a odečteme z toho zbylé sázky, to znamená 4 žetony (dvě zbylá čísla), 36 žetonů (červená barva) a za splity 24 žetonů a zbyde vám 6 žetonů.\n© 2016 Stránky jsou určeny pouze pro česky mluvící uživatele s trvalým pobytem mimo území ČR.\nObsah stránek má pouze informativní charakter a je určen pouze osobám starším 18-ti let, keré zajímá jak se hraje online ruleta zdarma.\nGambling varování: Doporučujeme hrát automaty a ostatní casino hry pouze zdarma. Účastnit se reálného hraní a sázení může být nebezpečné. Účastí na reálném sázení a hazardních hrách podstupujete riziko, že prohrajete peníze a přivodíte si újmu. Vždy si uvědomte jaké jsou vaše finanční možnosti a že sázíte zcela na vlastní riziko. Vždy by měli hrát a sázet pouze osoby svépravné a starší 18-ti let.


ISLA MUJERES PALACE - ISLA MUJERES - Hotely v nejžádanějších destinacích - Mexiko | Kentlucky\nKde se nacházím: Kentlucky.cz Mexiko Hotely ISLA MUJERES ISLA MUJERES PALACE 5*****\nISLA MUJERES Počet pokojů: 62 Adresa: Carretera Garrafon-Vista Alegre Mz 63 Lte 1, Smz 007, 77400 Isla Mujeres, Q.R., Mexiko\nClassic Queen Honeymoon Bez snídaně\nDouble Occupancy Room NON REFUNDABLE Bez snídaně\nDeluxe Room Garden View FLEX CANCELLATION Bez snídaně\nDeluxe Room 1 King Bed Pool View FLEX CANCELLATION Bez snídaně\nClassic Queen Honeymoon Double Occupancy Room NON REFUNDABLE Deluxe Room Garden View FLEX CANCELLATION Deluxe Room 1 King Bed Pool View FLEX CANCELLATION\nClassic Queen Honeymoon bez snídaně Jednolůžkový pokoj bez snídaně - obsazenost 1 Informace: 1 dítě do 6 let na přistýlce zdarma 46 284 Kč 39 900 Kč\nClassic Queen Honeymoon bez snídaně Dvoulůžkový pokoj bez snídaně - obsazenost 2 Informace: 1 dítě do 6 let na přistýlce zdarma 46 284 Kč 39 900 Kč\nChcete nejen hotel, ale i letenku? Prohlédněte si Zájezd do hotelu ISLA MUJERES PALACE\nHotel je situován přímo na krásné pláži se zlatým pískem v letovisku „Isla Mujeres“. Nabízí celkem 62 klimatizovaných, moderně zařízených pokojů (Superior Deluxe Resort, Superior Deluxe Ocean View, Concierge Level Ocean Front) s vlastním sociálním zařízením, mini barem, kabelovou televizí, trezorem, telefonem, vysoušečem vlasů a čajovým/kávovým koutkem. Všechny pokoje disponují balkonem s výhledem na oceán či bazén a privátní Jacuzzi. V hotelu je restaurace – „The Azul Restaurant“ formou bufetu či a la carte s nabídkou místní a mezinárodní kuchyně, dále několik barů. Naleznete zde také venkovní bazén s lehátky a slunečníky, kadeřnictví, salon krásy, fitness a wellness centrum, lázně s nabídkou masáží a nejrůznějších procedur pod dohledem školeného personálu. Dále disponuje směnárnou, prádelnou, úschovnou zavazadel, lékařskou službou, parkovištěm, obchodem se suvenýry, internetem, business centrem, konferenčními místnostmi, půjčovnou aut a room servisem – 24 hodin denně. Nechybí zde ani zázemí pro sportovní vyžití, jako je stolní tenis, vodní volejbal, plážový volejbal, kulečník a vodní sporty – potápění, šnorchlování, windsurfing, surfování, jízda na katamaránu či kajaku, vodní kolo, vodní skútr a mnoho dalších. V hotelu se uskutečňují denní i noční animátorské programy s živou hudbou a diskotéky, karaoke, filmové noci, ohnivé show, bingo, casino, lekce španělštiny, kurzy tance či koktejlů.\nHodnocení cestovatelů na webu TripAdvisor Na základě 1 876 recenzí cestovatelů.\n(Hotely - Isla Mujeres)\nZvolený pokoj v hotelu ISLA MUJERES PALACE\nClassic Queen Honeymoon Jednolůžkový pokoj - obsazenost 1 Informace: 1 dítě do 6 let na přistýlce zdarma 01.10.2020 - 04.10.2020\nClassic Queen Honeymoon Dvoulůžkový pokoj - obsazenost 2 Informace: 1 dítě do 6 let na přistýlce zdarma 01.10.2020 - 04.10.2020


Historický pluk míří na Balkán - Novojičínský deník\nHistorický pluk míří na Balkán\nNOVÝ JIČÍN - Regiment Harrach bude dělat čestnou stráž císařovně Marii Terezii.\nEmanuel Grepl (v bílém) a Eduard Valeš (po jeho pravé ruce) se v sobotu zúčastní slavnosti, týkající se příjezdu Marie Terezie v chorvatském Kutjevu. | Foto: ARCHIV/Eduarda Valeše\nČlenové novojičínského pěšího pluku Harrach budou reprezentovat město v chorvatském Kutjevu\nČtyři členové novojičínského historického pěšího pluku Graf Xavier Harrach Nr. 7 dnes vyjíždí vozem do Chorvatska, kde se v sobotu zúčastní velkolepé akce týkající se příjezdu císařovny Marie Terezie do Kutjeva v roce 1742.\n„Regiment Harrach má dělat čestnou stráž císařovně. Jedeme do kraje zvaného Slavonsko, což je bývalá rakousko-turecká hranice. Konkrétně se jedná o města Kutjevo a Požega. Příjezd císařovny Marie Terezie pořádají naši přátelé, panduři z německého Halsbachu. Budeme vlastně součástí divadelního představení, které dohromady sehrajeme pro diváky a hosty z řad starostů a krajských hejtmanů Chorvatska,“ vysvětlil Eduard Valeš, člen Harrachova pěšího pluku. „V pluku představuji barona Franze Trencka, velitele slavonských pandurů, jemuž se přezdívalo Rudý ďábel. Budu mít tu čest vystřelit i slavnostní salvu,“ doplnil Valeš.\nPrávě v Kutjavu se rekrutoval Trenckův dobrovolnický sbor Panduři, kteří se svými pověstnými válečnými akcemi proslavili v první Prusko-Rakouské válce. U pandurů také začínal v roce 1743 i slavný generál Laudon. Panduři se v letech 1741 až 1745 podíleli ve válce o rakouské dědictví a prosluli svojí neohrožeností v bojích, ale také krutostí.\nDalší člen pěšího pluku Harrach, Emanuel Grepl, bude dělat garde císařovně. „Budu představovat jednoho ze zrádných rakouských důstojníků. Nesmíme dovolit, aby se jedna žena, tedy císařovna Marie Terezie, dostala do čela habsburského císařství. Ta se však o zrádném spiknutí dozví. Jako rakouský důstojník pak musím žádat o její milost. Žádné hlavy nepadnou,“ zasvětil veřejnost do části divadelního scénáře Grepl, který musel svůj text nastudovat v chorvatštině. „V Chorvatštině budu reprodukovat i testament od císařovny, týkající se jmenování barona Trencka plukovníkem. Cizí jazyk ještě stále dobrušuji, snad to všechno klapne,“ sdělil před odjezdem Grepl s tím, že se jedná o nejvzdálenější cestu regimentu.


Vznikne u sadů parkoviště? Rozhodnutí se oddaluje - Hranický deník\nVznikne u sadů parkoviště? Rozhodnutí se oddaluje\nHranice – Zřídit parkoviště u Sadů československých legií plánuje hranická radnice. Prý na přání místních lidí. Na pondělním setkání s obyvateli, kteří v blízkosti tohoto místa bydlí nebo podnikají, to ale vypadalo trochu jinak. Názory na vybudování míst k stání se natolik různily, že jasné je teď jen jedno: projektant do posledního předvolebního zasedání zastupitelstva žádný nový návrh nepředloží, protože není jasné, jak by měl vlastně vypadat.\nV blízkosti lokality jsou například tenisové kurty a další sportoviště, místo také slouží řidičům, kteří zde nechají auto a jdou se projít třeba do lázní.\n„Stávalo se, že sportovci přijeli, auto odstavili na trávu jak se říká nadivoko a já jsem potom dostával stížnosti od lidí. Mohli jsme sice sáhnout po represi, ale ta není nejlepším řešením. Spíše jsme chtěli parkování nějak usměrnit,“ vysvětlil starosta Miroslav Wildner, proč vedení města vůbec s tímto nápadem přišlo.\nProblémem je, že současný územní plán zde s parkovištěm nepočítá. Navíc jde o chráněnou zónu.\n„Pozemek je součástí kulturní památky – městského parku. Oficiálně jsme se k záměru zatím nevyjadřovali, pokud vím, je to nyní ve stádiu studie. Domnívám se, že v cípu, kde by parkoviště mělo ležet, je to z hlediska památkové péče přípustné,“ uvedl Petr Vystrčil z oddělení památkové péče.\nOtázkou je, zda o plánovaná parkovací místa lidé z Hranic skutečně stojí. Původní návrh počítal s více než čtyřicítkou míst a také odpočinkovou zónou se stolky a lavičkami. Proti ní se ale zvedla vlna nevole.\nSOUVISEJÍCÍ: FOTO: Lidé řekli svoje k parkovišti u parku\n„Lidé měli strach, že by se tu scházeli vandalové. Požadovali také více parkovacích míst, doplnění mobilního WC a posunutí zastávky městské dopravy,“ vyjmenovala vedoucí odboru životního prostředí hranické radnice Ivana Zaoralová. Jenže když projektant studii změnil a zvýšil počet míst k stání na pětašedesát, ozvaly se hlasy zcela opačné. „Názory na pondělním jednání se hodně tříštily. Někteří lidé parkoviště nechtějí vůbec, jiní ano, ale blíže k parku. Shoda panuje jen v tom, že je třeba udělat na silnici dva retardéry, které zpomalí dopravu,“ popsala současný stav Zaoralová.\nPůvodně měla studii proveditelnosti projednat rada a ještě poté zastupitelstvo. Teď to ale vypadá, že do voleb se k žádné shodě o tom, co vlastně by u parku mělo stát, rozhodně nedojde.\n„Není to nyní otázka okamžité akce. Nejprve musí dojít ke změně v územním plánu. Navíc záleží i na rozpočtu na příští rok, což už bude věc nového vedení města,“ podotkl mluvčí radnice Petr Bakovský.\nSubaru OUTBACK nové vozidlo, servisní knížka Škoda Yeti koupeno v CZ, nehavarované Mercedes-Benz E 320 servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Škoda Fabia servisní knížka, koupeno v CZ Mitsubishi Outlander první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, v záruce Volkswagen Golf první majitel, nehavarované Ford Focus Škoda Octavia servisní knížka, koupeno v CZ


Exkluzivní Duel Jaromíra Soukupa s premiérem Andrejem Babišem | Týden.cz\n26.04.2018 07:00 Původní zpráva\nNenechte si ujít unikátní vysílání pořadu televize Barrandov Duel Jaromíra Soukupa s premiérem Andrejem Babišem. Sledujte exkluzivní debatu generálního ředitele TV Barrandov Jaromíra Soukupa se šéfem hnutí ANO 2011 a premiérem v demisi!\nAndrej Babiš vám vysvětlí své současné kroky a nechá vás nahlédnout do svých plánů pro budoucnost Česka. Jak bude dál probíhat sestavování vlády? Co nás čeká v nejbližších měsících v parlamentu? Co považuje premiér v demisi nyní za své priority? A o čem dnes sní, když náhodou spí?\nTo vše v Duelu Jaromíra Soukupa ve čtvrtek ve 21.15 v televizi Barrandov!


Soňa Malinová: května 2012\nNevím jestli tušíte, že v jednom týdnu se točí souběžně dva díly. S tím mých se točil speciál o knihovnách a myslím, že bude opravdu speciální. Autobusová zastávka podle návrhu architekta Kaplického není zdařilá vizualizace, ale realita v Brně.\nZde je jasné, že nemáme žádnou maskérku, ani nikoho, kdo by nás upozornil, že si máme zastrčit košili:-))\n(pan Padrnos a jeho knihovna)\nTentokrát nacvakali spoustu krásných fotek z natáčení. Najdete je na FB Hravé magazíny.\nPosted by Soňa Malinová v května 31, 2012 7 komentářů:\nŠtítky: jen tak, nábytek\nMinulý čtvrtek - nábytek neprošel přes schodiště.\nDepka taková, že jsem si dárek od bráchy rozbalila až druhý den.\nNábytek je na místě , všechno funguje. Dotočeno. Úleva.\nAha. ještě jsem zapomněla napsat, že u nás tři dny bydlela německá kapela SEA nad AIR. Kapela je silné slovo. Jsou jen dva, ale vydají za celou kapelu.\nSystém ubytování je u nás takový, že každý si vezme z lednice, co chce, vstane, kdy chce a zašije se, kam chce.\nV pátek jsem byla na Pecha Kucha Night Ostrava. Report zítra.\nPosted by Soňa Malinová v května 30, 2012 3 komentáře:\nMajitel Stockist ví moc dobře, že instalací může výrobek buď totálně zabít a nebo ho vyzdvihnout natolik, že si ho člověk koupí. U Stockist platí jednoznačně to druhé. Vejdete do prodejny a chcete se tam nastěhovat. Nebo si odnést nejméně půlku z toho , co vidíte.\nŠkoda, že jsem nafotila jen pár fotek ze suterénu, takhle to až tak nevyzní.\nŽidle pod igelitem a jeden velký čurbes. Zítra poslední den na dokončení.\nTěším se, až zas vpluji do normálních kolejí.\nPosted by Soňa Malinová v května 28, 2012 5 komentářů:\n...ale kdyby ne, tak si to užijte.\n(díky Marii za tip)\nPosted by Soňa Malinová v května 27, 2012 4 komentáře:\nNatáčecí plán Praha : 15:00 ulice Vinohradská.STOCKIST\nO Stockist jsem básnila na podzim. Pro toho, kdo začal číst blog později, vložím zítra pár fotek z prodejny. Rozhodnutí, dorazit za štábem až ráno a odjet o den dříve, se ukázalo jako strategické , protože jinak by to byl děsný stres. Ale i tak jsem stihla něco vidět.\nTak třeba NTK\no výstavě více zde\nVýstava trvá už jen do 31.5.\nNádherná budova, ve které je zvláštní klid i přesto , že je tam dost lidí.Budu tam muset zajít znova. Tak moc se mi tam líbilo.Foto interiéru zde\na pokud Vás více zajímá celý projekt knihovny, dočtete se více tady\nJá už jsem na stránkách Projektilu půl hodiny a vypadá to, že ještě chvíli budu.\nDoufám , že se Aleš Student nebude zlobit. Když on tady vypadá tak báječně!\nPosted by Soňa Malinová v května 27, 2012 7 komentářů:\nNevím od čeho začít. Nejen, že každý den přebíjí událostmi ten druhý, ale skoro hodinu od hodiny se dějí takové zvraty, že už ani nevím, jaké mám mít pocity.\nŘekla bych , že den začal dobře, jen tapeta se během lepení trochu roztrhla. Škoda, že mi nikdo neřekl, že další dny budou daleko horší záseky, pak by mi nějaká natržená tapeta nedělala vrásky.A navíc. Tapeta nakonec vypadá báječně.\nZde obrázek pro představu, v jakém tempu musí truhláři pracovat, aby se vše stihlo.\nV pondělí vrchní rám stolu. Úterý klížení. Středa broušení, natírání, večer letování led pásků do drážky, čtvrtek řezání lacobelu a převoz na místo.\nKdyby Vám nějaký truhlář řekl, že nejde vyrobit stůl za týden. Tak jde. Ale cedí krev a má nervy na dranc.\nVíc složitější tvar jsem nemohla vymyslet.\nA pozor. Zde se jedná o operaci stolu. Muž od Alice pájí led diody a nesmí pokapat stůl.\nŘíká se: Kdo nic nedělá, nic nezkazí.\nV jednu chvíli jsem si říkala, že je možná lepší nic nedělat, aby se nic nezkazilo. Ale ten pocit, když jsme pak do rámu vložili lacobel a stůl se rozsvítil, je k nezaplacení.\nO dramatech za tři dny . Zítra o úterní cestě do Prahy.\nPosted by Soňa Malinová v května 26, 2012 5 komentářů:\nDo projektů DIY jsou většinou zapojené i naše děti, aniž by tušili, že se vlastně jedná o přípravu na natáčení. Výroba stínítka z hedvábného papíru je trochu časově náročná záležitost.\nJe to taková klasika, co známe všichni ze základní školy. Papír namáčíme do bramborového škrobu a lepíme vrstvy na sebe. Občas bychom měli počkat, až vrstva zaschne - to je něco na mě ( netrpělivou.)\nNakonec balon vyfoukneme a připevníme závěsný kovový kruh.Samozřejmě zevnitř tak, aby kruh nebyl vidět.\nKomu se s tím nechce patlat, tak si může koupit rovnou stínítko u Lumíry. Protože ona je má fakt vytuněné.\nPosted by Soňa Malinová v května 20, 2012 6 komentářů:\nČasopis Bohemia living bych vyhlásila jako Počin roku 2012\ngrafika je srovnatelná s časopisy, které jsou na trhu několik let\nobsah nabušený tak, že ani nemůžu napsat ..Jen houšť a víc.... 120 stan je čtení na celý večer\nmají tah na bránu a ambici zaplnit díru na trhu\na hlavně to dělají holky, co tím žijí\nProhlédnout si můžete časopis zde\nblog tady http://bohemialiving.blogspot.com/\nRáda bych vypíchla rozhovor Janem Skácelíkem a hlavně foto jeho bytu na straně 22 nebo 23(už si nepamatuju přesně která strana to byla).\nDvojstrana tipů na filmy a na knihy taky dobrý.(často mi píšete, že kvůli knihám a hudbě chodíte i na můj blog, takže ještě aby přidali hudbu a bylo by to úplně dokonalé).\nTvoření, zahrada, cestování, vaření...oukej, to bývá i jinde, ale přidali ještě v posledním čísle téma svatby a to dnes docela frčí.\nMě se to fakt líbí.Trochu mi to připomíná stylem Marianne bydlení a to je jeden z mála časopisů, které čtu.\nPosted by Soňa Malinová v května 17, 2012 4 komentáře:\nNení nic lepšího , než mít možnost začít od podlahy. A to doslova.\nNěkdy je to trochu zápas vysvětlit, že ze dveří bude opravdu hezké čelo postele a z konzole funkční lampa. Ale pak, když už je hotovo, všichni jsou happy. Některé věci je dobré v procesu zatajit:-)\nV neděli 20.5. v 18:30 na ČT1.\nPosted by Soňa Malinová v května 17, 2012 10 komentářů:\nStředa večer, nejvyšší čas vymyslet dekorace na pondělní natáčení. Tyhle papírové koule z hedvábného papíru jsem zahlédla na fotce před rokem, ale nebyla jsem schopná dohledat, co jsem to vlastně viděla.Až dnes.\nPrimitivní na výrobu a efekt za málo peněz zaručen.\nNejdřív jsem si říkala, že letos narozeniny s kamarádkami slavit nebudu, ale teď jsem trochu nalomená.\nNejbližší možná příležitost, kdy koule můžeme využít, je Den dětí , oslava maturity, podnikový večírek, závěr školního roku....\nna youtube najdete spoustu jiných návodů , jak složit kouli, ale tahle holka je hrozně milá a na konci videa trochu zpívá:-)\nPosted by Soňa Malinová v května 16, 2012 9 komentářů:\n(foto: Adéla Smutková)\nMinulou neděli jsme seděli u mámy a prohlíželi si fotky mého táty. Našli jsme pár fotek prototypů, které si nechal zapatentovat. Taky přívěs , který po rozložení se rozložil s nábytkem uvnitř jako skládanka z papíru .Jako děti jsme dovolenou v přívěsu milovaly.Je možné, že se může člověku stýskat po někom 26 let pořád stejně?\nBohém, architekt, lamač ženských srdcí, bordelář a můj táta.\nProblém mého otce byl, že přibližně jen třetinu svých nápadů dotáhl do konce. Něco mi to připomíná.\n80% nábytku, který nechám vyrobit, si ani nevyfotím, natož aby jsem ho vložila na webové stránky.\nAle tentokrát jsem šla do sebe a zorganizovala hurá akci. Nejjednodušší bylo fotit v garáži v truhlárně.Někam ji převážet by byl masakr.(knihovna váží 200 kg)\nGaráž byla ,,ideální" na focení. Nízké stropy, tma, a venku déšť.\nCo bylo ale ještě šílenější, že jsem zavolala jedné fotografce , jestli by mi nábytek nevyfotila. Nikdy nefotila interiér, nábytek nebo něco podobného. Na jejím portfóliu vidíte desítky těhotných maminek a roztomilých rodinek. ALE!. Jednou jsem ji zahlédla v rodinném centru. Stála tam s foťákem a měla neskutečně zajímavý výraz ve tváři. Něco z ní zářilo. Už se mi několikrát vyplatilo nehledět na dosažené úspěchy, ale na to, jestli člověk má touhu se v něčem rozvíjet.\nTakže jsme sbalily fidlátka, které jsme ani nakonec nevybalily, protože Adéla fotila jen s denním světlem + blesk.\nNa to, že jsme měly na focení hodinu čistého času a z toho ještě půl hodiny jsme blbly se psem a slepicí, fotky dopadly moc dobře. Jasně, jsou tam stíny atd, ale když se podívám hned na první fotku samostatné knihovny, vypadá opravdu reálně.\nKdyby jsem věděla, že se budu fotit i já, určitě bych se převlékla a umyla si hlavu. (kapuce na hlavě měla tedy svůj význam). Na druhou stranu i díky tomu je fotka reálná. Ostré rysy, strhaný výraz workoholičky a outfit ve stylu - co první vytáhnu ze skříně.\nZajímavé byly reakce na fotky.\nNěkolik lidí si nevšimlo, že držím v ruce živou slepici:-))\nDva tábory. Proč jsme vyfotili i ten nepořádek okolo(bundy a hasící přístroj, hadice atd)?\nA nebo. Ten čurbes okolo je super!\nNaštěstí existují programy, které dokáží smazat práh na zemi a jiné rušící elementy.\nPosted by Soňa Malinová v května 15, 2012 8 komentářů:\n(3D vytvořila Jana Pawlasová - šikula)\nŽe by byly dětské pokoje moje silná stránka, to se nedá říct. Pořád mám tendenci navrhovat nábytek nepříliš dětský a pak to musím jóó dohánět dekoracemi a výmalbou.\nAlice vypočítala, že knihovna má 4680 variant na seskládání.Varianta se počítá, že třeba jen dva boxy prohodíte. Asi u páté věty, kdy se mi Alice snažila vysvětlit, jak k tomuto výsledku došla, jsem se ztratila.\nJednou jsem dala A. jen tak z legrace těsně před odchodem příklad.\nJestliže 70 procent veteránů přišlo ve válce o oko , 75 procent o ucho , 80 procent o ruku a 85 procent o nohu, kolik procent minimálně muselo přijít o všechny čtyři orgány?\nA hádejte , jak dlouho jí trval výpočet ? 4 minuty!!!!\nAle zpátky ke knihovně. Určitě Vás napadá, proč jsme ještě více boxy neuzpůsobily tak, že by variabilita skládání byla ještě větší.\nTak za prvé se knihovna musela vejít do určité šíře.\nZa druhé musela být zachována funkčnost. Výška malých a velkých knih + rozměr na CD.\nZa třetí, komu by se chtělo každý týden vytahovat věci a zkoušet další variantu.\nNicméně, asi přece jen vytvořím ke knihovně příbalový leták s nejlepšími variantami, aby si s tím klienti nemuseli lámat hlavu.\nPosted by Soňa Malinová v května 11, 2012 10 komentářů:\nProstě některé klipy si můžu pustit víckrát a pořád dobrý\nDíky za tipy na hudbu PV nebo VP nebo jak se ten hudební publicista jmenuje.\nPosted by Soňa Malinová v května 10, 2012 1 komentář:\nPosted by Soňa Malinová v května 09, 2012 9 komentářů:


Máta peprná - účinky na zdraví, co léčí, použití, užívání, využití - Bylinky pro všechny\nMáta peprná - účinky na zdraví, co léčí, použití, užívání, využití\n1 1 1 1 1 Hodnocení 3.98 (86 hlasů)\nMáta peprná (latinsky mentha piperita) - na této velmi populární bylince je zajímavé, že se nedá pěstovat ze semene. Velmi dobře se však rozmnožuje z kořenujících výběžků, vyrůstajících z oddenku; stačí i malý kousek. Máta patří mezi nejpoužívanější rostliny a ve velkém množství se pěstuje téměř na celém světě.\nkřeče žaludku, žaludeční křeče\nžlučové kameny - bolesti žlučníku\nbolesti zubů, bolesti dásní\nzánět zubu, zánět dásně\nutlumení tvorby mateřského mléka\nTIP ZBYŇKA MLČOCHA: mátu peprnou používejte v omezeném množství. Jde o silnou bylinu a léčebné účinky má již jen troška sušené nebo živé rostliny! Živou rostlinu stačí požvýkat, není nutné ji sušit nebo z ní dokonce dělat čaj a tím degradovat účinné látky v ní.\nMŮŽE SE HODIT: Jak pěstovat mátu řízkováním, odkopkem a ze semínka - postup, substrát, zálivka, světlo, hnojení, přezimování\nZ více druhů máty je nejznámější mimo mátu peprnou ještě máta kadeřavá, kterou můžeme používat podobně.\nJiž u pradávných Arabů se máta těšila velké úctě a měla i kultovní význam. Nosili ji u sebe, aby odháněla mouchy a hmyz, byla též symbolem přátelství a lásky. Zajisté to souviselo s tím, že máta značně povzbuzuje a posiluje organismus. Zvyšuje tělesnou kondici (spolu s rozmarýnem), údajně pomáhá i při frigiditě a impotenci (spolu se saturejkou), posiluje celou nervovou soustavu.\nPředevším se však léčebně uplatňuje u všech druhů žaludečních obtíží. Zastavuje zvracení, uvolňuje křeče žaludku, léčí koliky a choroby střev, zlepšuje chuť k jídlu, tiší bolesti při žlučových kamenech, zlepšuje vylučování žluči a odstraňuje plynatost. Pro příjemnou chuť a všestranně dobré vlastnosti ji lze použít i do denního čaje, ovšem ne mnoho, neboť má intenzivní chuť.\nHlavní obsahovou složkou máty je mentol, který vyvolává pocit chladu a znecitlivuje, proto se máta při vnějším použití osvědčuje k výplachům a kloktání při bolestech zubů a dásní; zároveň zpříjemňuje a čistí dech. Velmi dobře se uplatňuje též jako přísada do bylinných koupelí a k inhalacím. Používá se rovněž ve formě obkladu proti svědivým vyrážkám a zánětům kůže. Máta je neškodná, dobromyslná bylinka, kterou můžeme jako součást čajových směsí užívat dlouhodobě. Pokud ji však pijeme samostatně, je třeba kúru vždy po deseti dnech na týden přerušit. Máta (a šalvěj) snižuje produkci mateřského mléka (laktaci).\nNať se při sběru uřezává asi 5-6 cm nad zemí a opatrně se ukládá do přepravních nádob, protože je náchylná k zapaření. První sběr provádíme, když rostliny dorostou do výšky 25-30 cm, nejpozději těsně před rozkvětem . Doba sběru většinou spadá do měsíce června. V prvním roce po výsadbě docílíme obyčejně jen jednoho sběru, a to až v září. V dalších letech dosáhneme dva až tři sběry za rok. Druhý sběr je vždy nejvydatnější a droga získaná ze třetího sběru již má nižší kvalitu. Sběr provádíme vždy za suchého počasí. Při deštivěm počasí bývají listy napadány rzí mátovou a takováto droga je bezcenná.\nNejvíce ceněná droga pochází ze širokých a krátkých listů. Na stejněm místě kultura vydrží tři a více let.\nSušení provádíme co nejdítve po sběru na dobře větraněm místě ve vrstvě 2-3 cm, drogu během sušení nepřevracíme. Při použitl umělěho tepla nemá teplota překročit 35 °C.\nInformace jak pěstovat mátu, jak hnojit a zazimovat zde.\nČajová směs na slabost zažívacích orgánů:\nnať máty 5 (dílů)\nnať vachty 5\nnať benediktu 4 (díly)\noddenek puškvorce 4\nnať meduňky 4\nkvět heřmánku 3\nDvě lžíce směsi zalijeme půllitrem vroucí vody a necháme asi 15 minut přikryté vylouhovat. Čaj přecedíme a pijeme třikrát denně po třetině množství, 20-25 minut před jídlem.\nJak se jinak říká mátě peprné - synonymní názvy:\nbalšám ☼ balšán ☼ bylina Matky Boží ☼ fefrminc ☼ fefrmincka ☼ fefrmincové koření ☼ koření fefrmincové ☼ náma ☼ nána ☼ nátkové koření ☼ máta pepřová ☼ peprmint ☼ peprný balsám ☼ pepřová máta ☼ větrná\nbylina ☼ větrová bylina ☼ větrová zelina ☼ větrové koření


Válka nervů • RESPEKT\nProč Trump a ajatolláhové balancují na hraně války\nSulejmání byl v Íránu symbolem porážky IS. (Smuteční manifestace v Teheránu) • Autor: SOPA Images/LightRocket via Gett\nPsal se rok 2014, samozvaný Islámský stát byl na rychlém vzestupu a Barack Obama se chystal jednat proti svému vnitřnímu přesvědčení: vyslat proti extremistům americkou armádu, kterou předtím z blízkovýchodních válek a konkrétně z Iráku stahoval. Vymínil si jednu podmínku: odstoupení iráckého premiéra Núrího Málikího, zaťatého šíity, jehož vyostřená protisunnitská politika vytvořila v Iráku živnou půdu pro džihádistické povstání. Novým premiérem se měl stát v Británii vzdělaný a Západu více nakloněný Hajdar Abádí. Ve vedení sousedního Íránu, k němuž byl dosavadní premiér zcela loajální, se ihned rozsvítily varovné kontrolky. Íránský velvyslanec v Bagdádu svolal tajné setkání seniorních diplomatů a zpravodajců.\nObavy z nového premiéra se na schůzi rychle rozplynuly. Z debat nad jmény ministrů vyšlo najevo, že nový premiér je sice „britský člověk“, ale Írán se nemá čeho obávat, neboť má novou iráckou vládu prošpikovanou svými lidmi. Ministrem zahraničí je „muž se speciálním vztahem k Íránu“. Ministři pro komunikaci, státní správu a lidská práva „jsou s námi v plné harmonii a jednotě, jsou to naši lidé“. Ministr dopravy Baján Džabr „je nám velmi blízký“. Probírka seznamu ministrů v tomto duchu pokračovala dál.\nZáznam z tohoto setkání patří ke zhruba sedmi set stranám dokumentů íránských tajných služeb, které neznámý informátor na podzim předal novinářům z The Intercept a The New York Times. Svědčí o všeprostupujícím vlivu Íránu v sousedním Iráku a některé detaily by mohly…\nBlízký východ Donald Trump Írán Kásim Sulejmání Válka\nDosavadní následky atentátu na generála Sulejmáního