stoner metal | Sicmaggot | Stránky 2\nArchiv štítku: stoner metal\nCities of Mars – Temporal Rifts\n8.11.2017 Mythago\tNapsat komentář\nŽánr: stoner / doom metal\n01. Doors of Dark Matter Pt 1: Barriers\n02. Envoy of Murder\n03. Gula, a Bitter Embrace\n04. Children Of The Red Sea\n05. Caverns Alive!\nHrací doba: 35:26\n„Thunder rolling on the plains of the red sand\nStorm is howling across this dead land\nmountain of the gods rise into the dark sky\nspires of Bahb-Elon loom in eternal night“\n(The Third Eye)\nZačalo to v létě roku 2015, kdy o sobě tohle švédské trio dalo poprvé vědět singlem „Cyclopean Ritual / The Third Eye“. Vlastně jinak… začalo to v roce 1971, kdy vesmírná agentka KGB Nadia přistála na Marsu, na němž objevila starodávnou pohřbenou civilizaci v posvátné hoře Bahb-Elon a nechtěně z dlouhého spánku probrala pána věků. Tehdy nám byl také odkryt malý kousek mýtu sahajícího mnoho tisíc let před Krista. Další kousky mýtu i příběhu Nadi nám byly poodhaleny dalšího roku na EP „Celestial Mistress“, kde sledujeme, jak se agentka KGB noří stále hlouběji a hlouběji do starých tunelů protkávajících zemi pod povrchem Marsu a blíží se k nehynoucímu pánovi věků očekávajícího dlouho ztracenou lásku, jež má podle proroctví přijít z hvězd. Také se dozvídáme o válce mezi Marsorozenými a Starými pány Země, která se kdysi dávno na písčitých pláních rudé planety odehrála. A tak se postupně dostáváme až k „Temporal Rifts“, prvnímu dlouhohrajícímu počinu poodhalujícího roušku mýtu zase o něco víc.\nMusím říct, že Cities of Mars mi přijdou hodně zajímaví už konceptem, který celou jejich tvorbu propojuje. Předkládaný příběh je totiž neotřelý a zároveň potěší každého fanouška starších scifáren, jelikož vás nechá rozpomenout na taková díla jako „Robinson Crusoe na Marsu“, s jejichž odkazem pracuje velice citlivě. Je však o to bohatší, že nesledujeme pouze osud Nadi, ale zároveň se dozvídáme historii Marsu, sahající momentálně až do roku 6883 před Kristem, a historii jeho civilizace. Ostatně o této historii se na „Temporal Rifts“ dozvídáme primárně a příběh Nadi zcela chybí. Myslím, že ať už by hudba Cities of Mars byla v budoucnu sebehorší (o čemž ale pochybuji), sledoval bych je dál už kvůli textům.\n„I heed the call of the demon’s eye\nashes of a world that dies\ngateways open incantations, songs of nothingness\nI will see the edge of the universe“\n(Doors of Dark Matter, Pt. 1: Barriers)\nPřestože se to poměrně nabízí a u kapel, které se v textech zabývají vesmírnými tématy a jejichž prezentace je výrazně scifoidně laděna, je to trendem, v hudbě tohohle švédského tria se téměř nesetkáte s žádnými syntezátory ani samply (výjimkou budiž „Children of the Sea“ a „Caverns Alive!“, ani v těch se ale nejedná o příliš výrazný faktor). Vlastně nás celým albem provází snad nejtypičtější seskupení kytara, basa, bicí (zpěvem přispívají všichni zúčastnění). Ale dělá to sakra dobře a myslím, že vícero syntezátorových serepetiček by bylo na škodu a spíše by naředilo hutnou atmosféru vytvářenou rozvážným tempem, těžkotonážními kytarovými riffy a mírně monotónním zpěvem, která rudé písečné duny halí do převalující se tmy věčné noci.\nPokud vám to náhodou zní až moc typicky stoner/doomově, tak se nebojte, protože není, alespoň ne úplně. Stonerové riffy jsou zde totiž obohaceny o progresivní přístup a na několika místech má člověk až dojem, že slyší Mastodon (které společně s The Obsessed, The Sword a Tool uvádějí Švédi jako hlavní zdroje inspirace) z jejich nekomerční éry – přesto si Cities of Mars drží dostatečný odstup a na stonerové scéně jsou, řekl bych, až nadprůměrně osobití a s vesmírně laděnými uskupení jako Howling Giant, Void Cruiser nebo Spaceslug si je rozhodně nespletete.\nOproti minulosti doznal zlepšení také hlasový projev Danne Palma, jenž na „Cyclopean Ritual / The Third Eye“ působil mírně otravně. Teď – a vlastně už na „Celestial Mistress“ – je ale jedním z prvků napomáhajících k odlišitelnosti Cities of Mars.\n„Revelations of the underworld\nEssence of red light\nExtractions of the burning\nElixirs of insight“\nMně osobně imponuje téma konceptu, protože sci-fi já můžu, a to o to víc, že s přibývajícími alby má potenciál nabobtnat do olbřímích rozměrů kdejakého literárního fantasy světa, a fantasy světy můžu ještě víc. Když si k tomu navíc přičtete mysteriózně laděné podání celého příběhu skrze abstrakcí poznamenané texty a to vše v lákavém balíčku ne úplně typického stoneru, nemůže vám vyjít nic jiného než má naprostá spokojenost.\nCities of Marsdoom metalstoner metalSWE\n28.10.2017 Onotius\tNapsat komentář\nÚčinkující: Ufomammut, Usnea\nPodél strahovských kolejí a fotbalových hřišť klopýtám k budově nadepsané sedmičkou, s myšlenou, že konečně naživo okusím „Osmičku“. V hlavě se mi přehrávají vybrané riffy z této návykové špinavosti z dílny italských Ufomammut a zatímco se stmívá, já vstupuji do dveří klubu, šermuji hotovostí a následně cupitám po schodech do starých známých prostor. Dýchají na mě vzpomínky. Je to jako včera, kdy tu v pekelném dusnu během zpěvu crowdsurfoval George Clarke z Deafheaven až nohama mlátil o nízký strop, je to jako včera, kdy mě zde fascinoval rozlučkový koncert Altar of Plagues. A přitom jsou to v prvním případě tři, v druhém dva roky nazpět. Nic se nezměnilo – pivko stále jen lahvové, pódium oblepené nánosem různých antifašistických a hardcorařských nálepek a v centru pozornosti nepříliš vyvýšená scéna. Na té zvučí chlápci z Usnea, americké doomové kapely, jež „mamutům“ předskakuje.\nMají na kontě novinku „Portals into Futility“, která stejně jako „8“ vyšla v září letošního roku. Jedná se o podobný žánr jako u headlinera, jen je tu méně šamanské psychedelie a více funerálně ponuré atmosféry. V půl osmé spouští svůj set plný pochmurných riffů a drásavých screamů. Nepřekvapiví, ale silní ve své přímočarosti a poctivosti. Frontman Justin Cory s piercingem v nose, rozevlátými vlasy a bytelnou kérkou na ruce občas ke svému screamu spustí ruku z kytary a vizionářsky zagestikuluje. Čeho si ale nelze nevšimnout, je nenápadné nazvučení jeho levého kolegy, kytaristy Johnnyho, ostatní to holt valí o nejeden decibel výš a jemu není dáno. Nicméně není to zas tak fatální vada, základ této hudby není žádná sofistikovaná onanie, ale úderné riffy. A ty jsou poměrně suverénní. Nikoliv však nezapomenutelné. Předskakovat Ufomammut je těžký úděl.\nDav houstne, držím pozici u pódia a čekám, co nastane. Začíná být celkem těsno, ale stížnosti nejsou namístě, výhled zatím fajn, jen čekání je k nesnesení. No bomba, už je to tady. Pojďte do mě. „Byli to tři muži, kteří jen šli, šli a šli. Byli velcí, byli zarostlí, měli kožené čepice a dlouhé pláště do deště, jmenovali se Abel, Babel a Cabel a při chůzi a rozmlouvali,“ uváděl před čtyřiapadesáti lety svou novelu „Rozhovor tří chodců“ spisovatel Peter Weiss. Tihle sice nemají ani dlouhé pláště, ani čepice – zato v rukou pevně svírají své nástroje a spouští svou údernou, syrovou i atmosférickou hudební rozmluvu. „Babel“ ve skutečnost není ani jeden z nich, nýbrž otvírák jejich aktuálního alba.\nAč se některé nuance v samplech trochu ztrácejí, živá instrumentace je krásně vyrovnaná. S mohutností převalujících se menhirů, precizností profesionálních sniperů a vůní opiového doupěte nás tak italské trio postupně provází příběhem celé desky „8“. Ani přítomnost fotografů s jejich sto a jedním způsobem jak efektivně zaclánět nemůže člověka vytrhnout z transu, do něhož ho dostává ona již v recenzi velebená dvojice „Warsheep“ a „Zodiac“. Jen ty Urlovy vokály zpodvousů by chtělo o špetku vytáhnout. Když člověk z vší té meditativní zemitosti kouká po zemi, zahlédne pestrou paletu pedálů i originální, na pódiu nalepené partitury. Čas od času mě praští dred – nevím jak vzadu za džunglí těl, ale zepředu to vypadá, že mají Italové klub omotaný kolem prstu.\nPo dohrání závěru desky ve formě skvělé „Psyrcle“ se ale kapela nenechá dlouho vybízet a přispěchá s přídavkem. Prostorem se tak ještě line například Poiovou meditativní kytarovou pasáží uvedené „Stigma“ či brilantně vygradovaná „God“. Triumfální závěr, při němž Urlo láduje basu ke kombu, a záhy ticho a zuřivý potlesk, během něhož probíhá klasické Ufomammutí loučení – podání si ruky s prvními řadami a vyslechnutí si salvy chvály.\nRozhodně jsme byli svědky výborného vystoupení. Trio se prezentovalo v plné síle a předvedlo ukázkovou souhru a zápal. Přesto své vystoupení na Brutal Assaultu v mých očích nepřekonali. Není to ale ani tak vina hudebníků, jako okolností. Ufomammut je kapela, z jejichž koncertu člověk musí přijít domů a padnout vyčerpáním a vypětím smyslů. To se nyní kvůli brzkému závěru večera nestalo. Loňské vystoupení oproti sobotě disponovalo momentem překvapení a působilo více vizonářsky. Kapela tehdy využila prostoru velké scény, aby ukázala, jak dokáže překonávat hranice a navázat s posluchačem/divákem osobitý kontakt i z odosobněného obřího pódia. Navíc mohutnost riffů k velikosti pódia mi tak nějak nakonec sedla asi víc. Nicméně tohle subjektivní srovnaní neznamená, že by snad byl sobotní večer nějaký propadák. Jednalo se o velmi silné vystoupení a setlist byl dokonce lepší než minule.\n26.6.2017 H.\tNapsat komentář\nŽánr: stoner / doom metal / psychedelic rock\n02. Astro Genocide\n03. Hex Solaris\n04. Battle Hag\nNeznámé kapely jsou super – předem nevíte, co od nich dostanete, je v tom určitý moment překvapení, které může vyústit ve skutečný objev. Jinak se k té zajímavé muzice dostat nelze. Jak chcete nalézt poklad, když jej ani nehledáte? Samozřejmě, můžete se spálit, při hledání a testování nových věcí mnohdy sáhnete do hovna, tak to chodí. Ale snad lepší si občas přivonět k hudebnímu hovnu, než jen furt dokola točit svých pět kapel a tvářit se jako posluchačská elita.\nNicméně poklad a hovno jsou dva hraniční případy, u nichž to samozřejmě nekončí. Mezi nimi se nachází hromada dalších možností, jak moc něco může být dobré nebo naopak špatné. Angličané Space Witch naštěstí patří do té lepší poloviny. Zdráhal bych se jejich produkci nazvat pokladem, ale rozhodně se jedná o příjemné a sympatické překvapení. Prahnete-li po rychlých řešeních a okamžitých závěrech, pak ano – jejich druhé album „Arcanum“ za slyšení stojí.\nBezejmenný debut z roku 2014 jsem neslyšel a při pohledu na jeho obal mě to zas tolik neláká, ačkoliv někdy mu asi po pozitivní zkušenosti s aktuálním počinem šanci dám. Zvlášť když lákavě vypadá tracklist čítající dvě kompozice o souhrnné délce 65 minut. „Arcanum“ takhle roztáhlé není a při délce rozumných 44 minut si vystačilo se čtyřmi písněmi. Platí ovšem, že čím delší, tím lepší – a věřte tomu nebo ne, skutečně nemluvím o velikosti penisu, nýbrž o délkách písní na albu. Jinými slovy, vyvrcholení… pardon, vrchol přichází hned s první, bezmála šestnáctiminutovou skladbou „Cosmonoid“.\nSpace Witch na desce kombinují dva přístupy – prvním je pohled psychedelického rocku, druhým optika stoner metalu. V mnohých momentech se obě možnosti začnou i překrývat. Mému sluchu je bližší ta první jmenovaná, tudíž je docela logické, že se mi víc zamlouvají ty delší kusy, kde tato dostává víc prostoru. Začátek „Cosmonoid“ je opravdu hypnotický až za roh a dokáže tak krásně zamotat hlavu, až je skoro škoda, že Space Witch nehrají čistokrevný psychedelic rock. Píseň sice s přibývajícím časem narůstá a na první metalové riffy se čeká něco mezi pěti a šesti minutami, ale pořád si drží podmanivou náladu, monotónní rytmiku i zástup kosmických atmo-zvuků. Nakonec sice přijde, co přijít musí – „Cosmonoid“ se překlene do stoner / doomu, ale naštěstí i v této poloze po chvíli nabere zajímavý vývoj, jemuž atmosféra nechybí.\nZbylá trojice písniček se na úvodní opus úplně nechytá, ale přinejmenším dvanáctiminutová „Battle Hag“ je rovněž skvělá a její druhá polovina se vrací k psychedelickým radovánkám, které jsou v podání Space Witch tuze lahodné. Kratší kusy „Astro Genocide“ a „Hex Solaris“ již volí opačný přístup a naopak kosmické momenty přechází v doplněk, protože hlavního slova se ujímá stoner metal. Ten není nijak špatný, vlastně mi v rámci celku přijde v pohodě a uznávám, že účinek hutného riffování je s ohledem na ladění „Arcanum“ větší. Na druhou stranu, vedle psychedelických pasáží působí metalová tvář Space Witch o poznání slaběji, a navíc – celou nahrávku v tomhle duchu bych asi nedal, aniž by mě nezačala nudit, zatímco počin postavený čistě na rockových pasážích předkládané kvality bych stále slupnul jak malinu.\nMožná to v některých pasážích recenze mohlo vyznívat trochu rozpačitě, ale jako celek „Arcanum“ funguje velmi dobře. Nečekal jsem od té desky příliš, ale zaujal mě obal a letmá ukázka se mi taky zdála hratelně, tak jsem do toho šel a dočkal se moc příjemného překvapení. Příznivcům psychedelického stoner / doom metalu lze „Arcanum“ jen doporučit!\ndoom metalGBRpsychedelic rockSpace Witchstoner metal\n2.6.2017 Mythago\tNapsat komentář\nŽánr: stoner metal\nDatum vydání: 27.2.2017\n01. A Day on Which No Man Was Born\n02. I Didn’t Lie But I Know Now That I Should Have\n04. Madonnas and Whores\n05. Seven Years Late\n06. All Over Nowhere\n07. Maailman Kallein Kaupunki\nHrací doba: 45:55\nZ výrobního pásu skandinávských vod a fjordů je nám většinou doručováno kvantum blackmetalových smeček a různých ponuře folkových seskupení. Proto taková finská space/stoner kapela, jakou je Void Cruiser, může být příjemným zpestřením, obzvlášť pokud uvážíme blížící se léto, pro nějž je stonerový soundtrack více než příhodným.\nKromě již zmíněné destinace, která je mou oblíbenou co se týče hudební produkce, mne ještě před vyslechnutím druhého studiového alba této bandy zaujaly další dvě věci. Za prvé uchvacující přebal, který prostě evokuje psychedelický trip do mezigalaktického prostoru, a zároveň by se za něj nemusela stydět ani kdejaká progresivní kapela, za druhé sympatická scifoidní prezentace na Bandcampu. Na druhou stranu jsem si tak vytvořil určitá očekávání, která mohla zapříčinit zklamání, pokud by ve výsledku předávané zvukové vlny nebyly pro mé zvukovody tak lahodné jako vizuální projev pro mé oči. Řeknu to však hned zkraje, má očekávání k téhle formaci, která byla naposledy spatřena v galaxii Andromeda, byla až na drobné výjimky zcela naplněna. Přesto se nejednalo o jednoduchou cestu. Abych řekl pravdu, po prvním poslechu jsem byl spíše zklamán, ale když jsem se do projevu Void Cruiser dostal více, nezbylo místo pro nic jiného než spokojenost. A to i z důvodu, jenž vycházel z prezentace. Void Cruiser o sobě totiž mluvili jako o kapele, která si není jistá svým směřováním, a tak se nevyhýbá experimentování, čímž ještě vzrostla má naděje, že po dlouhé době uslyším stonerovou kapelu, u níž v půlce alba nemáte pocit, že jste si ho omylem pustili znovu a k jeho konci už si nejste jistí, zdali všechno, co jste dosud slyšeli, nebyly jen nepovedené cover verze Electric Wizard.\nVšechno začíná u první a jediné instrumentální skladby „A Day on Which No Man Was Born“, kterou zároveň považuji za jednu z nejzdařilejších na celé desce. Po úvodním sci-fi samplu a následném mile se tvářícím, až téměř veselém intru se na vás vyvalí zvuková masa, po níž, kdyby na mě narazila při živáku, bych pravděpodobně neodešel po svých a už bych jen tak odevzdaně povlával, a jež před očima, adekvátně k přebalu, vyvolává představu vesmírného křižníku probíjejícího se prázdnotou kosmu. Zároveň se ovšem nedočkáte zcela přímočarých riffů, což považuji za plus, o to větší, že se jedná o jev vyskytující se více méně ve všech zářezech. Na „I Didn’t Lie But I Know Now That I Should Have“ se již odhalí i zpěvák, jehož by určitě neodmítla ani kdejaká post-rocková kapela (ostatně je post-rock žánr, s nímž si Void Cruiser v průběhu alba rovněž citelně pohrávají). Umí však i zařvat, čímž přispívá k celkově umně zvládnuté gradaci jednotlivých písní. Nepopře se ani původ kapely, jelikož se zde výrazněji projeví cit pro atmosféru, která je v různých podobách rovněž přítomna v podstatě po celou dobu trvání „Wayfarer“.\nTo, v kombinaci s tentokráte poměrně typickými stonerovými melodiemi a riffy, zaručuje příjemný a odpočinkový divácký zážitek, který v něčem připomene již zmíněné Electric Wizard, avšak nikoliv v negativním smyslu přílišné nápodoby, jelikož Finové si udržují svou osobitost. Ta je bezpochyby způsobena nejistotou ohledně směřování ústící v procházení různými žánry, ať už se jedná o doom, space rock, stoner nebo post-rock. V souvislosti s vlivem posledně zmíněného žánru jsem však byl v druhé polovině alba nemile překvapen. „Seven Years Late“, jež za tímto nežádaným zážitkem stojí, je totiž v kontextu celého alba jako pěst na oko. Jedná se o neuvěřitelně průměrný post-rock, který jednoduše nemá co nabídnout, a její přítomnost je politováníhodným kiksem. Zamrzí to o to víc, že zbytek alba si drží poměrně slušnou úroveň. Při zpětném pohledu soudím, že právě ona může za nedobrý pocit z celé desky, jaký jsem měl při prvním poslechu. Možná pokud tento žánr vyhledáváte více než já, tak to pro vás tak zlý zážitek nebude, ale v případě, že jste si přišli spíše pro stonerové úlety, raději se jí vyhněte. Já jen doufám, že se nebude jednat o směr, jímž by se v budoucnu kapela vydala.\nPro změnu ovšem zas pozitivum. Co musím jednoznačně ocenit, je dobré rozvrstvení a střídání delších atmosféričtějších kusů s těmi přímočařejšími a kratšími. „As We Speak“ nebo „All Over Nowhere“(nemůžu si pomoci, ale ty kroky na začátku a konci mi hrozně připomínají běhání po zasněžených končinách Skyrimu) tak přicházejí právě včas, aby vytrhly posluchače z letargie, jež by jinak mohla přijít. Taková „Madonnas and Whores“ zase přinese ten typický pocit vznikající při poslechu stonerových alb, kdy přestanete vnímat jakékoliv struktury a jen se necháte unášet hutným zvukem kytar, který v druhé části přejde v jamové sólo beroucí vaši mysl na výlet ještě dále mimo tělo.\nWayfarer by Void Cruiser\nRozloučení se nám dostane v podobě nejdelšího desetiminutového kusu „Maailman kallein kaupanki“, jehož text je, jak již název napovídá, ve finštině, což mu přičítám jen k dobru. Jedná se zároveň o skladbu, která svou atmosféru buduje snad nejplynuleji a nejpomaleji, a tak je solidním uzavřením a zamáváním z křižníku mizejícího v hlubinách hvězdné oblohy.\nVe výsledku je tak „Wayfarer“ poctivým řemeslem, doplněným o nenápadnou a soudržnou jinakost a jedná se o album, které může sloužit jako vhodné zpříjemnění slunečného a pohodového odpoledne. Jediným neduhem zůstává „Seven Years Late“, a pokud post-rocku příliš neholdujete, tak ji raději přeskočte. O nic nepřijdete. Spíš z celého alba získáte daleko lepší pocit. Na budoucnost Void Cruiser mod.1.0 (Interstellar heavy metal exploration vessel) jsem jednoznačně zvědavý.\nFINspacestoner metalVoid Cruiser\nAltar of Betelgeuze – Among the Ruins\n24.3.2017 Cnuk\tNapsat komentář\nDatum vydání: 15.4.2017\n02. Sledge of Stones\n06. Advocates of Deception\n07. Among the Ruins\nHrací doba: 49:13\nVenku prší, slunce nesvítí, myslím, že je ideální čas na porci doom metalu. Altar of Betelgeuze je finské kvarteto fungující od roku 2010. Svůj debut si odbyli o čtyři roky později, kdy vydali desku s názvem „Darkness Sustains the Silence“. Nevím, jestli jste jí zaznamenali, já ne, tedy nemohu porovnávat, zdali kapela prodělala nějaká výraznější změny. Každopádně nyní před sebou máme novinku „Among the Ruins“ a ta by rozhodně neměla uniknout zvídavým uším a už vůbec ne vyznavačům metalu zkázy.\nSama kapela se prezentuje jako stoner death metal, což mě osobně zaujalo a bylo hlavním důvodem, proč jsem se odhodlal k poslechu alba od skupiny, kterou jsem dříve vůbec neznal. Při pohledu na obálku od Césara Valladarese se ve mně probouzejí spíše představy o black metalu, ostatně debut má ještě mrazivější obal. Hudebně je jejich definice celkem přesná. Nejedná se o ten slunečný, pískem zasypaný stoner metal, ale naopak o jeho nihilisticky temnou podobu. O tu se stará také tvrdý doommetalový základ založený na pevně daných postupech. Neočekávejte tedy žádné rychlopalby, ale pořádně těžkotonážní valivou sílu stojící na táhlých riffech. Jakkoliv klasicky to může znít, tito Finové znějí svěže, a jestli se jim něco do tohoto nepřístupného a bahnitého teritoria podařilo vecpat, tak světe div se chytlavost.\nAsi hlavním plusem Altar of Betelgeuze jsou vokály. V první skladbě „The Offering“ figuruje hrdelní zpěv, což je asi tak jediné, co tu připomíná onen kapelou zmiňovaný death metal, ale zřejmě to myslí hlavně kvůli tvrdost, kterou deska má. Ovšem pravdou je, že i hudebně ryje „Among the Ruins“ v death/doomovém koridoru. Písně spíš pozvolna přechází podle aktuální nálady mezi jednotlivými styly, důležité však je, že to jako celek sedí. Ale zpátky k tě vokálům. Překvapením byla druhá „Sledge of Stones“, kde se za mikrofon postavil Chris Cornell. Teda ne fakticky, avšak já ho tam slyšel. Altar of Betelgeuze disponují dvěma zpěváky, přičemž Matias Nastolin se mimo baskytary stará o growling a Olli Suurmunne kromě kytary taky čistě zpívá. Právě jeho zpěv je podobný Cornellovi, trochu hlubší, přesto velice podobný. Když to v druhé půlce písničky vyšle do ještě větších výšin, tak ho tam slyším zcela zřetelně. Myslím, že právě tohle mi přirostlo k srdci z celého alba nejvíce, protože ono spojení tohoto pronikavého silného hlasu spolu s hutnou hudbou zní prostě dobře. Občas to připomíná klasický heavy metal, à la Black Sabbath v druhé polovině 80. let, ale v osobitém podání Altar of Betelgeuze.\nAčkoliv je první polovina „Among the Ruins“ o něco napěchovanější, i v její druhé půlce jsou vydařené skladby. Jmenovat mohu předposlední „Advocates of Deception“. S postupem času jsem si oblíbil ty, kde dostává více prostoru Suurmunne, tedy ty s čistým zpěvem. V několika písních se hlasy vzájemně propojují a vždy se spíš těším na ten jeho. Growling v podání Nastolina není vyloženě špatný, ale působí tak nějak standardně, popravdě kdyby bylo celé album nazpíváno takto, asi by ve mně nevzbudilo takový zájem. Také s melodiemi takhle skupina rozhodně umí pracovat a snad každá píseň nabídne nějaké zajímavé momenty. Ne, že by zde, kromě kytarových sól, byly melodické vyhrávky, ale občas zpěv příjemně chytne za ucho. Zkrátka tohle spojení melodie a neústupné tvrdosti se Finům povedlo. Kytaristé dokázali vysolit solidní zásobu riffů, které se v dlouhých kompozicích sice nijak často nestřídají, zkázonosnou atmosféru ovšem spolu s dunícími bicí a basou vytvořit dokážou.\nAmong the Ruins (Stoner Death Metal) by ALTAR OF BETELGEUZE (Finland)\n„Among the Ruins” lze jedině doporučit. Ručím, že to nebude ztráta drahocenného času. U mě fungovali Altar of Betelgeuze na první dobrou, až jsem se toho lekl. Možná, že na to musí být nálada, ale v tomhle deštivém počasí mi to zpříjemnilo čas hodněkrát. Ještě spokojenější bych byl, kdyby se nebáli přitvrdit v produkci, přeci jenom se zvukově neponořují do stejných propastí jako hudebně, ale to už je ve výsledném verdiktu pouhý detail.\nAltar of Betelgeuzedoom metalFINstoner metal\nЧетыре Мужика – Вой\n11.3.2017 Cnuk\tNapsat komentář\nLabel: CSBR Records\nS ruským stoner/sludge metalem se popravdě setkávám zcela poprvé. Kapela Четыре Мужика funguje od roku 2015 a vzešla z ne příliš úspěšné moskevské prog-rockové kapely Kevin Carter’s Apology. Podle provedené rešerše nejsou v moskevském undergroundu úplnou neznámou, účastní se místních žánrových festivalů a jsou pod labelem CSBR Records. Dnešní recenze se zabývá prvním EP této čtveřice s názvem „Вой“.\nNa EP se nachází celkem čtyři skladby přesahující lehce tři minuty a všechny zpívané rodnou ruštinou. Právě ruského jazyka jsem se v kombinaci s hřmoucím rockem obával. Jak jsem později zjistil, nebylo proč. Přestože je produkce nastavená tak, že nejvýrazněji působí právě vokál, nijak mě to do hlavy netlouklo a zpěv přirozeně doplňoval muziku. Jinak produkce je asi taková, jakou byste v tomto žánru čekali, tedy špinavá, hlasitá, trochu zastřená a omámená. Bere si příklad ze zavedených západních jmen, a to také hudebně. Nejvíce mi Четыре Мужика asi připomínají Američany Red Fang.\nNa hypnotickém stonerovém riffu stojí úvodní „Китовая“, jejíž vokály jsou táhlé a frázované obdobně, jako je tomu často právě v případě Red Fang. V psychedelicky zasněném refrénu zase připomínají nálady Mastodon v jejich novější tvorbě. Také po textové stránce je možné si všimnout inspirace od jiných, v tomto případě skladba pojednává o setkání rybáře s velrybou, ostatně v překladu název zní „Velrybí píseň“. To druhá „Лихо” se pomalu proplétá intrem k vygradovanému hitovému refrénu, avšak z klidných poloh se skutečně dostane až ve svém drásavém závěru, kdy se Четыре Мужика utrhnou ze řetězu v rytmu agresivního hardcoru. Tomuto pár-sekundovému obratu předchází ještě vydařené sólo, nicméně po většinu času je píseň, na rozdíl od té první, spíše ospale nudná.\nPříjemná změna přichází s třetí „Мустанга“. Ta je postavena na trochu nečekané rytmice, kdy se pohupuje až ve funkovém rytmu, mezi nímž se průběžně vrací zpět ke standardním stonerovým postupů. Z počátku mi to přišlo jako zvrácený úlet, ale po čase to celé začne docela bavit právě svojí živočišností. Ve své polovině se tvrdým riffem a nakopávajícími bubny zlomí do nejzajímavějšího momentu EPčka. Tenhle přechod je doplněn o saxofonové výjevy, které se nesou tu a tam celou skladbou. Každopádně právě druhá polovina „Мустанга“ je tím nejlepším z „Вой“. Opět se zde přiloží pod kotel, trochu zaexperimentuje a vůbec celá písnička zní hravě a svěže. Ještě je třeba dodat, že lyricky se text opírá o příběh vylitého individua, co běží nahaté džunglí. Ačkoliv to působí vtipně, stejně jako ostatní texty, i tento má hororový nádech různých strašidelných báchorek.\nPoslední titulka „Вой“ je opět v klasičtějším našláplém tempu ve stylu Red Fang, avšak s nepříliš povedeným utahaným refrénem. Trochu připomíná první song, ale kvalitou zůstává za ním. To nejlepším co na tomto nosiči může Четыре Мужика nabídnout, tak je ona „Мустанга“. Možná, že to mají hoši v krvi ještě z předchozí kapely, ale ty drobné experimenty rozhodně prospěly a nebylo by na škodu jich využít v plné míře či je rozprostřít do více písní. Zatímco zbylé tři skladby působí tak nějak standardně, „Мустанга“ vyčnívá a ukazuje, kam až mohla čtveřice zajít.\nВой (Voi EP) by Четыре Мужика\nV závěrečném shrnutí musím napsat, že „Вой“ je v klidu poslouchatelná záležitost. Mým největším strašákem byla ruština, s níž v rámci hudby nemám moc zkušeností, ale po prvotním zvykání se nad ní už ani nepozastavím. V rámci stoneru jde o průměr, který však chytře používá to dobré od velikánů a snaží se to příjemně obohatit svými nápady. Nicméně by neuškodilo tyto vlastní ideje a představy realizovat naplno a nebát se je nechat rozkvést. Jestliže k tomu třeba na příští desce dojde a přidají ještě trochu více nosných riffů, mohlo by se jednat o povedený debut. Potenciál na to dle mého soudu Четыре Мужика mají, jen ho zatím zcela nevyužili.\nCetyre MuzikaRUSstoner metal\nDorre / Bethmoora – split\n16.1.2017 H.\tNapsat komentář\nZemě: Belgie / Dánsko\nŽánr: psychedelic doom / stoner metal | doom / sludge metal\nDatum vydání: 1.11.2016\nHrací doba: 33:03\nMusím se přiznat, že u bezejmenného splitu belgických Dorre a dánských Bethmoora jsem malinko narazil. Nic moc zásadního k poslechu tu není a občas lze bez skrupulí hovořit o nudě. Potíž je v tom, že ono to na poměry splitek zas krátké není – počin si totiž hravě poradil s půlhodinovou stopáží, přičemž jeho úroveň si takovou porci minut před posluchačem obhájit nedokáže. Jestli se totiž tomuhle splitku něco daří, tak je to ukolébání člověka do letargie, v níž vlastní muziku přestává vnímat. A to není úplně známka dobré kvality.\nNo, nechoďme kolem horké kaše a rovnou si na ty uspávače hadů ukažme – jsou jimi Dorre, kteří na splitku okupují stranu A se dvěma písněmi. „Three Fell from the Sky“ začíná vcelku poklidně a postupně narůstá, proti čemuž v zásadě nelze nic namítat, kdyby v tom nebyl jeden háček – čím více má být skladba intenzivní, tím nudnější se stává. Druhá „Four Walked into the Ocean“ už nudí úplně a spousta jejích momentů po čase začne spíš iritovat. Dorre se snaží o psychedelicky naladěný doom, místy dejme tomu střižený stonerem, protože čistokrevná doomařina to není, ale jde o jeden z těch případů, kdy se snažení zcela míjí účinkem. Dorre navíc neholdují zpěvu a jejich muzika je čistě instrumentální. A dle mého to z jejich snahy není zrovna chytrý tah, neboť tomu chybí dostatek poutavých nápadů, aby šlo výsledek utáhnout jen na nástrojích. Snad i úplně tuctový growling by to celé učinil snesitelnější…\nBethmoora jsou o něco poslouchatelnější, ačkoliv ani v jejich případě se nejedná o žádný velký zázrak. Nicméně už jen samotným stylem, v jehož rámci dle standardních postupů spájejí doom a sludge, je to oproti zívačce v podání Dorre příjemnější. A to ani Dánové nemusejí nic vymýšlet, prostě jim stačí přidat tu sludgovou hutnost, aby hned byli o notný kus poslouchatelnější. Na druhou stranu, po té nudě, jakou předvádějí Dorre, jsem vždycky tak malátný a otupený, že už část Bethmoora ani pořádně nevnímám. A když si člověk pustí rovnou B stranu, tak tím spíš vynikne, že ani Dánové nehrají žádnou vysokou ligu, nýbrž zaměnitelnou nevýraznou žánrovku.\nUž dávno jsem přišel na to, že splitka mohou být dobrým prvním setkáním a mohou určit, jestli jít i na další rande. Zde jsem se setkal prvně s oběma kapelami a ani v jednom případě nejsem přesvědčen, že to stojí za podrobnější průzkum. Zejména Dorre jsou z mého pohledu strašně nudní a nezajímaví a čemukoliv od nich se v budoucnu vyhnu. Bethmoora produkují poslouchatelný a neurážející žánrový průměr. Na druhou stranu, Dánové ještě patří k těm méně zkušenějším, takže z nich by se do budoucna něco teoreticky vyklubat mohlo.\nBELBethmooraDNKdoom metalDorrepsychedelicsludge metalsplitstoner metal\nSuperlynx – Lvx\n31.12.2016 H.\tNapsat komentář\nŽánr: psychedelic stoner / doom metal\nLabel: Duplicate Records\n01. Center of the Sun\n02. Silver One\n04. Funeral Dress\n05. Throwing Fire\n08. The Shake\nPořádné psychedelické muziky není nikdy dost – to je heslo, jaké razím už od té doby, kdy mi učaroval psychedelický rock a jeho podmanivá atmosféra. A s takovou filozofií nikdy nepohrdnu objevováním nových skupin. A nakonec je mi úplně jedno, jestli se jedná o čistý psychedelic rock, jeho další subžánry s přídomky jako kraut či space, anebo jde o více metalové odnože psychedelické muziky. Norští Superlynx se se svým debutem „Lvx“ zařadili to té druhé jmenované kategorie…\nSuperlynx ve své sestavě ukrývají jedno relativně známé jméno norské scény – je jím Ole Teigen. Že vám to nic neříká? A co takhle Jormundgand anebo také Honey Lucius? To už byste se mohli chytat, ať už díky projektu Loveplanet anebo díky jeho bývalým působištím, mezi něž patří třeba Dødheimsgard, Den Saakaldte či Framferd. Ole se zdevujal bicích a doprovodných vokálů a k sobě přizval zpěvačku / baskytaristku Piu Isaksen a kytaristu Daniela Bakkena – a Superlynx jsou na světě.\nKonkrétnější popis hudby doposud nepadl, přesto věřím, že dle několika náznaků jste si jej už mohli domyslet. Superlynx je skutečně další z formací, které se zhlédli ve stoner / doom metalu – samozřejmě s onou nezbytnou psychedelicky zdrogovanou patinou –, a navíc jim nechybí ani další typický žánrový atribut, tedy zpěvačka s éterickým uhrančivým vokálem. V tomto ohledu Superlynx nevymýšlejí podruhé kolo, jednoduše jedou dle dávno osvědčených žánrových postupů, ale to samozřejmě nemusí nutně vadit. Popravdě, psychedelie je jedno z těch odvětví muziky, kde něco takového nejenže toleruji, ale do jisté míry možná i vyžaduji. Jinými slovy řečeno, o mnoho více si cením schopnosti vytvořit působivou atmosféru, kvalitního songwritingu a… už jsem říkal atmosféru?\nSuperlynx v tomto ohledu vyloženě neselhávají, ale ani neexcelují. Anebo spíš možná dělají oboje naráz, byť toho selhávání je naštěstí o něco méně. Jakže to myslím? Docela jednoduše – „Lvx“ je relativně nevyrovnané album a kvalita jednotlivých písní značně kolísá. Z pohledu stylu a nálady je deska jednolitá, drží pohromadě a po celou hrací dobu se nijak neodchyluje od nastaveného směřování. Ale znáte to – když dva dělají totéž, není to totéž, a zde to platí zcela analogicky na jednotlivé songy nahrávky. Některé skladby jsou skutečně skvělé. Mezi mé osobní favority se řadí třeba hned úvodní „Center of the Sun“, jež nabízí přesně to, co od podobné hudby chci. Psychedelický rozjezd, postupná gradace, opilé kytarové chuchvalce, úžasná Pia a hutná atmosféra – super.\nJenže laťku nastavenou první písní se nedaří držet až do konce stopáže. Na „Lvx“ jsou bohužel i momenty, kdy se pomalé stonerové riffování začne malinko zajídat a album sklouzává k unylosti a působí mdle. Jako posluchač se mírně nudím a mám pocit, že by to mohlo být lepší. Ingredience jsou dobré a Superlynx s nimi obecně vzato umějí pracovat, ale ne vždy to prostě vyšlo na jedničku. Především střed desky obsahuje hluché pasáže, na nichž by se dalo zapracovat. A když se naopak objeví kus s parádním riffem a skvělou atmoškou jako „The Snake“, tak bohužel trvá jen minutu…\nPřesto dojem z „Lvx“ zůstává slušný. Člověk se sice nebaví od začátku do konce, ale obecně vzato je počínání Superlynx vcelku sympatické. „Lvx“ asi není albem, k němuž by stálo za to se vracet, ať už nepravidelně nebo snad dokonce pravidelně, ale jde o album, na jehož základě bych si byl ochoten pustit případnou budoucí tvorbu. Příznivci psychedelického stoner / doom metalu se však tohohle počinu bát nemusejí a s klidem si to můžou naprat do žíly do ucha, protože přinejmenším krátkodobé zabavení z toho vydolovat lze bez větších obtíží. Pokud však k fandům žánru nepatříte a chtěli byste to s ním zkusit, asi by bylo lepší sáhnout jinam…\ndoom metalNORpsychedelicpsychedelic rockstoner metalSuperlynx\n16.11.2016 H.\tNapsat komentář\nŽánr: occult stoner / doom / black metal\nLabel: Nordavind Records\n01. Invocation of the Protective Angels\n02. Adonai I\n03. Adonai II\n04. Adonai III\n05. Adonai IV\nHrací doba: 43:50\nO jméno Riti Occulti asi většina z nás zakopla již v roce 2012. Tehdy totiž těmto italským okultistům vyšlo eponymní debutové album, na čemž by za normálních okolností nebylo zvláštního. Pro našince je tu ovšem jedna zvláštnost, a sice že tato deska vyšla pod značkou českého labelu Epidemie Records, který se o rok později postaral i o druhou řadovku „Secta“.\nDoba mírně pokročila a situace se změnila. Své třetí album „Tetragrammaton“ již Riti Occulti nevydávají pod českou firmou, protože obrazně řečeno přesídlili do Portugalska k Nordavind Records, pod nimiž ostatně loni vydali i reedici debutu a digitální singl s předělávkou „Eleanor Rigby“ od The Beatles. Ale to jen tak pro zajímavost, protože jako správným cynickým kurvám je nám samozřejmě u análu, jaká firma je pod tím podepsaná, hlavní je muzika. Tak se na ni půjdeme podívat. Než se tak ale stane, ještě musím poslat jeden rychlý hejt na obal „Tetragrammaton“, který se mi těžce nelíbí. Tyhle pastelové omalovánky mě moc neberou (to se ale netýká jen novinky, sralo mě to už u „Secta“).\nJe ovšem potěšující, že vlastní hudební náplň „Tetragrammaton“ je o poznání přitažlivější než onen přebal. Znalce „Secta“ novinka svým zvukem asi příliš nepřekvapí, ale to v současné době vzhledem k objemu diskografie Riti Occulti nelze kapele mlátit o hlavu. Přesto jedna věc potěší – „Tetragrammaton“ mi oproti svému předchůdci připadá o něco dospělejší, a tím pádem bych si dovolil říct, že i lepší.\nTak či onak, opětovně se můžete těšit na okultní stoner / doom metal, za nímž kdesi v pozadí vystrkují své prohnilé růžky taktéž náznaky černého kovu. Plusem Riti Occulti je bezesporu jejich poměrně zvláštní sound plynoucí ze skutečnosti, že nepoužívají kytaru. O veškeré riffování se stará pouze přebuzená baskytara, což zní natolik zajímavě, že nevidím důvodu volat po klasické elektrické kytaře. Zvlášť když Italové i ve stávající sestavě dokážou přijít dostatkem nápadů – ony totiž ani bicí linky nehrají základní bum-čvacht rytmus a navíc jsou tu klávesy, jejichž přínos je v hudbě Riti Occulti obrovský a jejich momenty mnohde patří k tomu nejlepšímu. V neposlední řadě jsou tu pak vokály, které jsou ozdobou Riti Occulti. Kapela disponuje hned dvěma zpěvačkami – Serena Mastracco má na starosti extrémní skřeky, zatímco Elisabetta Marchetti přispívá výtečným čistým zpěvem, jenž je pro mě osobně jednou z největších předností „Tetragrammaton“.\nAbychom to s tou chválou ovšem nepřehnali, tak musím upozornit, že Riti Occulti určitě nesázejí jeden geniální nápad za druhým. Ve skutečnosti velká část stopáže stojí pouze na přebasovaném riffování a v některých pasážích se na mysl vkrádá plíživý pocit, že album stagnuje, a dojem, že tahle část mohla (měla) být dotaženější. Jinými slovy řečeno, zajímavý sound je sice příjemný, ale sám o sobě nezachrání úplně vše.\nNicméně, Riti Occulti ony slabší chvilky dokážou vyvážit momenty, které jsou naopak výtečné. Vlajkovou lodí „Tetragrammaton“ je zjevně čtyřdílná kompozice „Adonai“, jež zabírá polovinu hrací doby. S postupujícími minutami tetralogie graduje a zejména závěr „Adonai III“ a první půle „Adonai IV“ jsou působivé. Rozjezd druhé jmenované je pak asi vrcholnou pasáží celé nahrávky. Naštěstí je ale co poslouchat i po konci „Adonai“. Orientální prvky v „Atziluth“ dají vzpomenout na bezejmenný debut, hodně mě baví i začátek „Beri’Ah“ a finální „Assiah“ rovněž nepostrádá kvalitní pasáže.\nV konečném součtu jsou tedy mé dojmy kladné. Není na místě mluvit o nadšení, to by byla věru přehnaná slova, což ovšem neznamená, že na „Tetragrammaton“ nebylo co k poslouchání. I navzdory jmenovaným neduhům Riti Occulti nahráli povedenou a sympatickou desku s několika vpravdě bravurními momenty. A to vlastně není vůbec špatný výsledek.\nblack metaldoom metalITAoccultRiti Occultistoner metal\nEnthroned – Sovereigns 25.5.2014


Další přednášející, jenž se zúčastní 4. WordPress konference, je ing. Jan Kalianko. Jeho specializací jsou eshopy a mohli jste se již setkat s jeho webem Eshopkonzultant.cz. Jsem rád, že se rozhodl vystoupit na konferenci, protože WordPress eshopy jsou aktuální a často pobírané téma. Stejně jako předchozím speakrům, jsem mu položil několik otázek.\n1. Vím, že se věnuješ eshopům a tvá přednáška se jich také týká. Můžeš se nám představit?\nPředem děkuji za pozornost, kterou věnuješ mě i mé připravované přednášce. A co se týče mě, tak představení jen velmi stručně – internetové projekty dělám od roku 2001. Postupně jsem prošel weby vydělávajícími na reklamě a afiiliate, přes komunitní weby, magazíny až o e-commerci, které se věnuji od roku 2009. Dnes řídím největší internetový obchod s módní obuví v ČR SvětBot.cz (www.svetbot.cz), který pravidelně meziročně na tržbách o +100% a +375%. Abych se „nenudil“, tak působím také jako e-shop konzultant, tedy pomáhám dalším e-shopům s jejich růstem.\n2. Byl jsi už na nějaké akci, nebo sleduješ dění ve WordPress komunitě?\nNa žádné WP konferenci jsem zatím bohužel nebyl, protože mi zpravidla nevycházel úplně čas. To mě velice mrzí a jsem rád, že tuto WP konferenci už neprošvihnu. Jinak dění ve WP komunitě sleduji, i když jsem tak okrajově, protože to není úplně moje parketa. Mám i z pozice vzdáleného pozorovatele ale pocit, že komunita značně roste, objevují se u nás konečně první autority a lidé, kteří WP konečně pořádně rozumí, což je pro každou komunitu stěžejní prvek. Bez nadšených a chytrých lidí to nejde nikdy. To na celé komunitě obdivuji a velmi jí fandím, včetně všech, kteří ji táhnou dopředu.\n3. Používáš ve své práci WordPress a cítíš nárůst zájmu o něj?\nWordPress asi u komunity vychvalovat nemusím, protože se v ní najde určitě dost lidí, kteří o něm ví více, než já. Rozhodně jsem ale jeho fanouškem a to ne na základě nějakých pocitů či dojmů, ale na základě zkušeností. Zkusil jsem za svoji ne zrovna úplně krátkou internetovou éru kde co, od phpRS, přes Druhal, několik dalších méně známých redakčních systémů, až jsem se dopracoval na WordPress. Však pamatuji ještě verze, které začínali jedničkou a čeština se do nich překládala na koleni, protože nebyla nikde ke stažení. Jo to byly časy. Ale zpět k otázce, ano o WP je velký zájem, který připisuji nejen tomu, že je zdarma, ale také tomu, že je velmi jednoduchý, dokáže ho ovládat i internetově neobratný člověk a je kolem něj ve světě velká komunita. U nás mi zatím trochu chybí, ale věřím, že akce jako jsou WP konference a další, komunitě určitě pomohou.\n4. Co je podle tebe největší přednost WordPressu?\nAsi už jsem asi odpověděl v předchozí otázce. Těch předností je strašně moc. Určitě fakt, že je zdarma je hlavní. Následuje jednoduchost, rozšířenost, stabilita, neustálý vývoj, mnoho modulů a další desítky důvodů, proč ano. Daly by se najít asi i důvody proč ne, ale ty jsou ve značné menšině.\n5. Co je naopak jeho největší slabina?\nTak když mám slabiny jmenovat, tak dobře. Začal bych bezpečností, kterou řeším u všech problémů na prvním místě, ač nejsou na bezpečnost žádný odborník. Kódy jsou otevřené a jakmile někdo najde nějakou díru, napíše se o ní online a ví o ní kde kdo. Na obranu WP je potřeba říci, že je do pár hodin udělaná záplata a je to v klidu, o tom žádná, ale na to se musí WP aktualizovat. Do aktualizace je systém průstřelný. Teď to pro neznalé znělo možná jako velký problém, ale je to běžná věc a vlastně fakt, že je záplata hned na světě je spíše plus, než mínus. Naopak mnoho jiných systémů, a to i interních, má mnohem větší bezpečnostní problémy, ale do kódů nikdo zvenčí nevidí a tak se nedají tak lehko odhalit.\nDalším problémem jsou třeba SPAMové komentáře od různých robotů. Vzhledem k tomu, že WP má svoji strukturu a dobře se na internetu identifikuje, jde na posílání komentářů k článkům udělat velmi jednoduchého robota, který automaticky komentáře posílá. Opět na tuto problematiku nejsem odborník, ale vím, že takový robot se dá koupit za 20 USD. Opět je zde ale řešení – různé více či méně funkční anti-SPAMové moduly, které jsou zpravidla zdarma a mají poměrně vysoké procento úspěšnosti. Občas ale „sežerou“ i nějaké ten reálný komentář.\nA podobných drobností je prostě více. Důležité je, že se s nimi komunita vždy nějak vypořádá. To se vám u systému vlastní výroby prostě nestane. Tam jste na to sami a máte smůlu.\n6. Představ nám svou přednášku. Na co se můžeme těšit?\nMoje přednáška je zatím opředena záhadou, protože sám nevím, co bude jejím doporučením – zda WP používat na online prodej nebo nikoliv. Mým záměrem je totiž ponořit se na několik dnů do WordPressu a vyzkoušet všechny moduly pro e-commerci, které mi přijdou pod ruku. Od prodejních formulářů na prodej jednoho produktu, až po nástavby pro kompletní e-shop. Zkusím prozkoumat funkce, efektivitu a další prvky, které pro každodenní online prodej e-shoper prostě potřebuje a jednotlivé moduly zhodnotit. Zatím testuji a testuji, takže všechny data nemám, ale už teď mohu překvapit, že mě některé moduly překvapily. Jestli kladně, nebo záporně si nechám na svoji přednášku. Věřím, že každý, kdo plánuje začít prodávat a použít na to WordPress, si z mé přednášky odnese informaci o tom, jaký modul je přesně pro jeho potřeby vhodný a nebo se také může stát, že celou přednášku zakončíme sdělením, že „WordPress je prostě redakční systém, který se na obchodování nehodí“. Pokud i tebe toto téma zajímá, přijď na WP konferenci v Praze a dozvíš se víc!\nDíky Vláďovi za dotazy a WP konferenci hodně zdaru!\n1 názor na “Jan Kalianko – Eshopová řešení pro WordPress”\n18. 11. 2014 v 08:47\nTěším se na tyto přednášky o WP použití pro e-commerce! :)


Malá chodba je fenomén, se kterým se v našem životě často setkáváme. Jak vyzdobit malou chodbu vysokou kvalitou, od rekonstrukčních prací po holistický, pohodlný a ergonomický prostor vašeho bytu, je pro mnohé velkým tajemstvím. Všechno tajné se však jednou ukáže. Proto přispěcháme odhalit tajemství vhodného designu a interiéru malé chodby. Pojďme se obrátit na rady, doporučení a nápady profesionálních specialistů a zkušených amatérů moderní a zdravé opravy.\nChcete -li vybrat nebo vygenerovat požadovaný design prostor, z nichž začíná jakýkoli byt, musíte dodržovat základní doporučení návrhářů.\nKaždá místnost, malá místnost musí být vyzdobena ve světlých barvách, pomocí zrcadlových a lesklých prvků, jasného osvětlení – to vizuálně rozšiřuje prostor. Je nutné pečlivě vybírat jen ten nejnutnější a nejkompaktnější nábytek, abych tak řekl., «minimalizovat zatížení» do malé oblasti vašeho domova, konkrétně do chodby.\nZiskovým řešením bude použití vestavěných skříní a různých druhů polic pro ukládání oblečení, obuvi, věcí denní potřeby..\nStyl malé chodby\nNejvhodnější možností pro malou chodbu je samozřejmě minimalismus. Na ploše několika metrů čtverečních bude velmi obtížné uspořádat velké množství nábytku a doplňků. A je to opravdu nutné? Designéři říkají, že minimalismus není málo, stačí. Vše, co potřebujete, je kompaktní a krásné. Styl minimalismu tedy bereme jako základ, ale vždy můžeme «zředit» nebo ji ozdobte prvky nebo doplňky jiných stylů interiéru.\nVzor sakury na zdi, panel z bambusové tapety, kombinace bílé, červené a černé – to vše bude spojeno s japonským stylem..\nDalší podrobnosti z chromovaného kovu a skla-a pamatujeme si na hi-tech.\nPorcelánová nebo dřevěná hospodyně, stojan na boty z vinné révy, vyřezávané dveře na skříních a policích – a jsme tady, v Rusku.\nInteriér malé chodby\nZa prvé, interiér je otázkou vkusu a volby ne na jeden den. Před zahájením oprav a výběrem typu a množství nábytku se rozhodněte podle svých preferencí, ale současně se zaměřte na zachování přímých funkcí a hlavního účelu chodby.\nInteriér by měl nejen potěšit, být krásný, ale také plnit velmi důležitou, ne -li hlavní funkci ukládání oblečení, obuvi, každodenních věcí, jako jsou deštníky, klíče, tašky. Proto se skříně, police, věšáky v různých variantách, prostorné noční stolky, pohodlné židle, exkluzivní hospodyně stanou nepostradatelnými atributy a nepostradatelnými prvky interiéru..\nBezpochyby jednou z důležitých fází vnitřní výzdoby vaší malé chodby bude výběr nábytku. Dnes je výběr vynikajícího nábytku do chodby, včetně malého, poměrně velký a pestrý. Velmi relevantním řešením je výroba nábytku na míru podle jednotlivých velikostí, počtu kusů nábytku, vhodného designu fasád a barevného schématu..\nTaké stojí za to věnovat pozornost nábytkovým transformátorům a kusům nábytku, které kombinují několik funkcí. Například stojan na boty s těsným víkem a měkkým polstrováním vám umožní ukládat boty a v případě potřeby je lze použít k usednutí a vyzutí..\nMalá rohová chodba\nRohový nábytek, který má kromě vítězného designu také větší kapacitu, se může stát správným rozhodnutím a výnosnou možností. Na křižovatce nábytku v rohu nemůžete umístit vodorovné police, ale zvolit svislé se schopností ukládat svrchní oděvy na chvění.\nMůžete také připravit rohový prostor pro uložení domácnosti a doplňků do domácnosti, jako je vysavač, mop, malá dětská koloběžka nebo sada hraček na hraní venku..\nMalé zapuštěné chodby\nNásledující ekonomické z hlediska úspory volného místa jsou všechny typy vestavěných skříní, polic, výklenků. Při opravách pomocí sádrokartonových povrchových úprav se část volného prostoru stále častěji využívá pro police a výklenky pro ukládání drobností a příslušenství.\nJsou také vestavěny větší skříně zabírající malé výklenky určené pro stavbu domu. Můžete také dodatečně například vyrobit dveře se zrcadlem na straně chodby. V takovém případě získáte další volné místo, kam jste plánovali umístit obyčejné zrcadlo..\nPosuvná skříň v malé chodbě\nPosuvné skříně jsou v posledních letech velmi oblíbené. Jedná se o velké, prostorné, uzavřené a otevřené police na oblečení a obuv. Posuvné skříně jsou vždy dostatečně vysoké, ale hloubka se může lišit. Takže všude tam, kde hloubka skříně nestačí, můžete získat užitečný prostor ve výšce skříně a různých policích..\nPosuvné skříně mají různé fasády a provedení dveří. Zejména pro malou chodbu bude šatní skříň se zrcadlovými dveřmi. Můžete také získat volný prostor kombinací otevřených a uzavřených částí skříně. A jako vestavěný nábytek jsou k dispozici posuvné skříně na objednávku podle jednotlivých velikostí..\nDalší nespornou výhodou je, že téměř všechny věci lze umístit do uzavřených skříní na chodbě, i malá bude vždy uklizená a čistá.\nJe nepopiratelné, že design a interiér, stejně jako výběr vhodného nábytku pro malou chodbu, je opravdu pracná a komplikovaná záležitost. Ale pomocí všech nápadů, tipů a zkušeností odborníků, recenzí stejných majitelů malých chodeb můžete určitě dosáhnout požadovaného výsledku. A ve vaší prostorné, lehké, funkční, kompaktní a pohodlné, už zdánlivě ne tak malé chodbě, bude vždy prostorná, útulná a teplá ve vaší duši.\nPrevious ארונות אמבטיה מושכים מבחינה אסתטית\nNext Fasady nowoczesnych domów prywatnych – elegancki rygor\nThe bedside companionway, how to choose the color, size and design?\nModerne, komfortabel, gratis og allsidig – moderne stil\nРапърът Lil Nas X излиза в Twitter\nMakeup for brown eyes, 51 ideas in photos and videos!\nЗлатни правила за успешно бизнес облекло. 60 професионални начина да ви помогнат\nCrib with sides: 100 designs\nSmidde gjenstander eller smed i interiøret\nKlassische Möbel – praktischer Luxus in Ihrem Interieur


MONTÉŘI SPORTOVNÍHO VYBAVENÍ A SPORTOVNÍCH PODLAH, PŘÍPRAVÁŘI VÝROBY - Bruzovice | VímVíc.cz\nMONTÉŘI SPORTOVNÍHO VYBAVENÍ A SPORTOVNÍCH PODLAH, PŘÍPRAVÁŘI VÝROBY - Bruzovice\n17 000 - 27 000 Kč\nMám zájem o nabídku MONTÉŘI SPORTOVNÍHO VYBAVENÍ A SPORTOVNÍCH PODLAH, PŘÍPRAVÁŘI VÝROBY - Bruzovice\nVolné místo MONTÉŘI SPORTOVNÍHO VYBAVENÍ A SPORTOVNÍCH PODLAH, PŘÍPRAVÁŘI VÝROBY ve společnosti DOR - SPORT s.r.o.. Pracoviště se nachází na adrese Bruzovice. Jedná se o práci na plný úvazek (jednosměnný provoz) s počátečním platem / mzdou 17 000 - 27 000 Kč. Na tuto pracovní pozici máme požadavky: řidičský průkaz - řízení osobních automobilů - skupina B a minimální dosažené vzdělání střední odborné (vyučen). Nabízíme stabilní práci a možnost dalšího uplatnění. Kontaktní osoba je Věra Szokalová. Můžete zavolat na telefonní číslo *********(po-pá7-14:00hod.) nebo poslat e-mail na *********.\nFirma DOR - SPORT s.r.o. nabízí volné pracovní místo na adrese Bruzovice. Další informace o této společnosti si můžete dohledat v registru ekonomických subjektů ARES pod IČ 60774151.\nMONTÉŘI SPORTOVNÍHO VYBAVENÍ A SPORTOVNÍCH PODLAH, PŘÍPRAVÁŘI VÝROBY\nPoslední změna nabídky: 3. 7. 2019\nPoslední uvedení nabídky: 3. 7. 2019\nA16 z:25/4/2018 a:2/7/2019\nJedná se o montáže v rámci celé ČR. Pracovní doba pondělí až pátek. Požadujeme ŘP sk. B.\nKontakt osobně po předchozí tel. domluvě na adrese: Bruzovice 247, Sedliště. Telefonicky v čase 7.00-14.00 hod., e-mailem. Kontakty uvedeny viz výše.\nNabídka práce z Úřadu práce ČR - kontaktní pracoviště Frýdek-Místek.\nEvidujeme 854 nabídek volných míst pro Úřad práce ČR - kontaktní pracoviště Frýdek-Místek.


Jak přežít korona a nezbláznit se z toho | Alena Klabanová\nSedím a pláču. Sepisuju, co mi tahle doba vzala a co dala. Mám strašný strach. Jsem strhaná bytost a právě hledám sílu k dalšímu životu.\nMám strach a nevím jak dál\nJsem oběť korona viru? Možná jsem oběť sebe sama.\nMám malé děti. Do práce nemůžu protože jsem nyní na hlavní poměr učitelka prvního i druhého stupně. Nezvládám to. Starší soused od nás ze vchodu včera umřel. Neudělalo mně to dobře…ale nejhorší je, že mu závidím. Mám pocit, že můj krásný život skončil přestože já ještě žiju.\nJsem oběť sebe sama, protože jsem se za svůj krátký život nenaučila jak zvládat to, co je těžší než těžké.\nJsem unavená z dětí a z toho že jsem na všechno sama. A taky vůbec nevím, co se děje s mými dětmi. Začínají se mě bát. Často na ně křičím. Mrzí mě to, ale nedokážu se ovládat. Už jen doufám, že tohle všechno skončí a začneme zase normálně žít.\nMilá Veroniko, vím že tato doba je velmi těžká a “kdo nezažil, nepochopí”. Pokud chceš zachovat svým dětem pěkné vzpomínky na sebe a nechceš se dostat do stavu vyhoření, doporučila bych ti začít buď s nějakým typem meditace, dechovým cvičením anebo využít některý z typů emočních terapií. Anebo si najít psychoterapeuta, který ti pomůže emoce zvládnout.


Duo koupel ve vaně pro dva - bydleni - Životní Styl\nÚvod > bydlení > Duo koupel ve vaně pro dva\nDuo koupel ve vaně pro dva\nRubrika: Koupelna Vyšlo: 6.8.2008\nAutor: Lucie Pilátová Google+ Foto: Kaldewei\nV poslední době se do popředí zájmu dostává tzv. trend společné koupele. To potvrzuje i psychologická studie kolínského Rheingold institutu, v níž se říká, že koupel ve dvou je jeden z důležitých faktorů péče o vztah. Rozhodující úlohu v žádném případě nehrají erotické prvky, ale především pocit nové intimity a harmonie.\nPartnerskou vanu lze v podstatě využít jakkoli. Romantici vsadí na večer s partnerem při svíčkách, rodiče se ve velkém prostoru vyřádí i s dětmi. Ať ta či ona možnost, jedno mají společné, a sice, že vyvolávají příjemnou pohodu a odbourávají negativní rysy jakéhokoli vztahu. Toliko z psychologického hlediska. Ale abychom byli i praktičtí, pojďme si říci, o co se vlastně jedná.\nPokud se rozhodnete pořídit si vanu pro dva, máte na výběr ze dvou skupin, a sice vany umístitelné v prostoru a vany rohové. Nezapomeňte, že se jedná o solitér, obzvlášť v případě ,,prostorové“ vany, který potřebuje dostatečně veliké a vhodné umístění, aby vynikl jeho zajímavý design.\nNíže vyobrazená vana Plaza Duo pochází z pera německého designového studia Phoenix Design, Stuttgart /Tokio a patří do segmentu výrobků Avantgarde, tedy spojení výjimečného designu s vysoce komfortním prožitkem. Její speciální tvar se upravuje podle pohybů koupajících a tím umožňuje množství různých poloh při koupeli. A protože designéři vycházeli z anatomie lidského těla, je vnitřní tvar Plaza Duo amorfně zaoblený, tedy dostatečně široký v oblasti zad, v celkové délce a také dostatečně hluboký. Mimochodem, nenechte se zmást faktem, že nikde není vidět žádný kohoutek a hrůznou představou, kolik kýblů vody tahle vana asi pojme. Co by to bylo za designery, kdyby nevyřešili leckdy rušivý moment armatury a neznásobili již tak dokonalé pohodlí. I proto je napouštění a vypouštění zabudované do vnitřní stěny vany.\nInspiraci pro tento bonbonek Ellipso Duo Oval byly, opět designerům studia Phoenix Designe, nejspíš časy dávno minulé, kdy koupel představovala doslova obřad a skutečně nebyla záležitostí pouze jedné osoby. Vana svým tvarem doslova volá po umístění v prostoru, kde vynikne její nadčasový design. Pohodlnou koupel ve dvou umožňují dva shodné zádové sklony, umístěné proti sobě, s jemně tvarovanými oblastmi pro ramena, a spolu s bezpečností protiskluzovou úpravou zaručují příjemné, ničím nerušené lenošení. Stejně jako v předcházejícím v případě, i zde se skryly přítoky, odtoky, přepady... Takže se můžete oddat i designovému “kochání”.\nRozhodně se nemusíte bát omezení daného dispozicí prostoru, kde chcete vanu instalovat. V současné době jsou k dostání jak v levém, tak pravém provedení a výrobci, vedle bílé, nabízejí i škálu dalších barev. Tento typ si také „zaslouží“ vířivý systém a další doplňky, jako jsou různé podložky, podpěry, apod. Jelikož se ve dvojvaně nebudete pravděpodobně koupat každý den, měli byste si k ní pořídit ještě sprchový kout, který dostatečně splní nároky běžné denní hygieny.\nOsvětlení - vyzkoušejte LED diodová svítidla (21.7.2008)\nTapety – elegantní i bláznivá řešení (9.7.2008)


Třetí pilíř systému penzí letos ztratil 121 tisíc účastníků | Týden.cz\nTřetí pilíř systému penzí letos ztratil 121 tisíc účastníků\nObjem vyplacených státních příspěvků na penzijní připojištění činil letos do konce září téměř pět miliard korun. Objem příspěvků účastníků penzijního připojištění v tomto období dosáhl 23,44 miliardy korun. Průměrný měsíční příspěvek účastníka nepatrně klesl proti konci roku 2013 o čtyři koruny na 564 korun. Na konci září bylo evidováno 1,32 milionu penzijních připojištění, na něž zaměstnavatel v jeho průběhu alespoň jednou přispěl.\nNové smlouvy o penzijním připojištění bylo možné uzavírat do 30. listopadu 2012. Od ledna 2013 je možné uzavírat pouze smlouvy o doplňkovém penzijním spoření. Za tři čtvrtletí 2014 objem vyplácených státních příspěvků na doplňkové penzijní spoření činil 178 milionů Kč. Objem příspěvků účastníků dosáhl 837 milionů Kč. Průměrný měsíční příspěvek účastníka klesl proti konci roku 2013 o 57 korun na 692 korun. Příspěvek zaměstnavatele byl evidován u 33 tisíc spoření.


Lopatka kovová skládací délky 40 cm s pouzdrem na opasek, ideální pro všechny trampy, rybáře, militaristy, hledače pokladů a milovníky outdoorových aktivit. Lopatku…\nLopatka kovová skládací délky 46 cm s pouzdrem na opasek, ideální pro všechny trampy, rybáře, militaristy, hledače pokladů a milovníky outdoorových aktivit. Lopatku…\nLopatka kovová skládací délky 58 cm s pouzdrem na opasek, ideální pro všechny trampy, rybáře, militaristy, hledače pokladů a milovníky outdoorových aktivit. Lopatku…\n(bez DPH) 227,00 Kč\nExkluzivní šroubovací lopatka PANTHER s pouzdrem na opasek, ideální pro všechny trampy, rybáře, militaristy, hledače pokladů a milovníky outdoorových aktivit. Lopatku…\n(bez DPH) 574,00 Kč\nExkluzivní šroubovací skládací lopatka TIGER délky 77 cm s pouzdrem na opasek, ideální pro všechny trampy, rybáře, militaristy, hledače pokladů a milovníky…


Historický vývoj regionu | Mikroregion urbanická brázda\nV Urbanické brázdě zanechalo osídlení v předhistorických dobách málo stop. Při změnách plužin, pozemků a staveb, byly staré, většinou dřevohlinité objekty rušeny a stopy po otiscích v zemi byly další výstavbou i obděláváním opuštěných pozemků a plužin zničeny. V Urbanické brázdě byla ve větších celcích nalezena pouze lokální pohřebiště a jednotlivé předměty často bez statigrafických souvislostí.\nV nejstarším paleolitu (600 000 – 200 000 př. n. l.) se na území Čech objevuje první člověk, Homo Erectus. V hradecké oblasti byly nalezeny stopy po těchto prvních lidech (Rosnice, Svobodné Dvory, Ostroměř a další), ne však v Urbanické brázdě. Střední paleolit je epochou neandrtálce (200 000 – 40 000 př. n. l.), mladší paleolit (40 až 10 000 př. n. l.) je kulturou lovců. Po ústupu ledovců v pozdním paleolitu a mezolitu (střední doba kamenná, 8 000 – 4 500 př. n. l.) dochází k výrobě komplikovanějších nástrojů.\nV neolitu, v mladší době kamenné, se objevují první zemědělci. (6000 až 2000 př. n. l.), lid lineární (volutové) keramiky v oblasti Polabí. Pěstují pšenici, ječmen, luštěniny, chovají ovce, kozy, hovězí dobytek, prasata. Základní jednotkou společenství je matrilineární rod. Obývaná jsou území okolo řek, do nadmořské výšky 350 m. Hustota osídlení je předpokládána 1 člověk na km2 osídlené plochy. Z lengyelské kultury, která se rozvíjela v karpatské kotlině, pochází první nález na území Urbanické brázdy; v Roudnici byly nalezeny ploché měděné sekery a dvojramenné sekeromlaty.\nPozdní doba kamenná (3000 – 1800 př. n. l.), eneolit, je zastoupena lidem nálevkovitých pohárů. V Dobřenicích byla nalezena keramika z této doby. Růst počtu obyvatel vlivem migrace do Čech po roce 2400 př. n. l. (lidé s keramikou šňůrovou, lid se zvoncovými poháry) 1,5-2 osoby na km2, v kulturních částech osídlení, 3-4 osoby na km2.\nStarší doba bronzová (1800 – 1500 př. n. l.) se objevuje u nás jako únětická kultura. Nálezy pazourkových kopí a keramických nádob jsou z Osic a Osiček.\nStřední doba bronzová (1500 – 1250 př. n. l.), českofalcká kultura, do horního Polabí nezasahuje. V Čechách je zatím z této doby málo nálezů.\nMladší a pozdní doba bronzová ( 1250 – 750 př. n. l.), je reprezentována popelnicovými poli lužické skupiny. Významná pohřebiště byla nalezena v Praskačce a v Kratonohách. V Roudnici byly nalezeny zlaté závitky, jejichž původ a funkce nebyly doposud uspokojivě vysvětleny. Populace dosahuje 7-17 osob na km2 hospodářsky využívané plochy a 2-4 osoby na km2 pro celý mikroregion.\nPozdní doba bronzová, jako přechod do doby železné je kultura slezskoplaťenická. Drobné předměty a kultovní keramika byly nalezeny v Dobřenicích a Osicích. V Osicích byly objeveny korále z jantaru. Z pozdního období této kultury byly zjištěny v Dobřenicích a Osicích hroby, keramika a kovové náramky. Tato doba se vyznačuje stabilitou, mírem a růstem populace.\nStarší doba železná, období halštatské (700 – 600 př. n. l.). Pohřebiště bylo nalezeno v Dobřenicích. Rozpadem prvobytné společnosti, dochází k ničení sídlišť invazí neznámých útočníků.\nKeltská expanze začíná ve 3. a 4. stol. př. n. l., je to laténská civilizace. Středoevropské klima se zhoršilo. Počet obyvatel v osídlených částech se zdvojnásobil (počet obyvatel českých zemí odhadován na 100 000). Keltové zčásti pohlceni germánskými kmeny, které přišly po změně letopočtu. Germánské skupiny nezůstaly, ale před 5. stoletím se daly západním a severním směrem. Jejich odchod souvisí s dobou stěhování národů.\nNoví a poslední příchozí byli Slované. V poměru autochtonního obyvatelstva a Slovanů byla sice velká převaha původního obyvatelstva, ale Slované postupně vtiskli době svůj ráz, kulturu a jazyk. Odhad počtu obyvatel okolo 7. století se pohybuje od 300 000 do 500 000. Krajina začala být kultivována ve prospěch zemědělství. Kolem roku 1000 se počet obyvatel v českých zemích blížil jednomu milionu.\nUrbanická brázda patří do oblasti nejstaršího osídlení Čech (Polabí, Povltaví, dolní Poohří, Bílinsko). Kolonizace zde začala probíhat do poloviny 10. století. Obdělávání plužiny bylo poměrně primitivní. Orba se prováděla křížově dřevěným hákem. Pěstovala se pšenice, žito, ječmen, oves, proso, hrách a čočka. Z domácích zvířat byl chován hlavně hovězí dobytek, méně již prasata, ovce a drůbež. Koně chovaly jen výše postavené vrstvy obyvatelstva. V 9. století nabývá významu proso a dochází k sečení luk a úschově sena pro dobytek.\nRůst počtu obyvatel souvisí s kolonizací, která probíhala v několika fázích. První se odehrávala od 11. do 13. století. Osídlení začalo pronikat i do vyšších oblastí země (do 500 m n.m.) a do 13. století vzrostla plocha osídlené země z 33% na 56% V Čechách to byli hlavně němečtí kolonisté, kteří osidlovali zatím nedotčené oblasti (hlavně lesy a bažinatá území). V Urbanické brázdě zatím nejsou stopy cizí kolonizace, byla to území již od 10. století osídlená. V polovině 11. století patří do osídlení s hustotou obyvatel 15-25 osob na km2.\nVznik a zakládaní osad a vsí má patrně návaznost na starší osídlení, jehož příslušníci splynuli s nově příchozími. V této prvé fázi osídlování byly založeny Osice. Je to pravděpodobně nejstarší ves v popisované oblasti. Prvá zmínka o nich je z roku 1073, a to již jako o existující vesnici s názvem odvozeným od zakladatele. V listině, která je falzem z 12. století, je také poprvé zmiňován i Hradec Králové (castrum Gradec). Ves s tvrzí musela být poměrně bohatá, protože se stala církevním zbožím (Opatovický benediktinský klášter) hned po založení. Vesnice spravovaná klášterem mohla být zvýhodněna, pokud řád hospodářsky prosperoval (tržní práva, rozvoj hospodářství). Kromě toho kostel, který byl připomínán již 1352 a potom přestavěn, byl spíše typem městského kostela. Ve stejné době, nebo jen o něco později, byly založeny Dobřenice. Na plošině, na které leží Osice a Dobřenice, byly později založeny další vsi.\nVelikost vzniklých vsí a osad byla mezi 6 až 15 usedlostmi. Jednou z podmínek vzniku vesnice byl zdroj tekoucí vody. Pokud voda nebyla v blízkosti, byla vyhloubena studna, což bylo náročné. V oblasti Urbanické brázdy je však více případů, kdy vesnice nebyla založena u většího potoka, ale byla založena na vyvýšenině. Bylo to v důsledku geomorfologie, spodní vody jsou poměrně blízko povrchu a celé území je protkáno příležitostnými potoky a rybníčky. Jsou zde i prameny.\nVětšina vsí byla pravděpodobně stavěna ze dřeva a hlíny. Kámen se zde nevyskytuje, cesty byly jen místní a doprava byla náročná a drahá. Kámen se používal na spodní části domů, jako podezdívka a při stavbách obranných jako byly tvrze. Převážná většina objektů byla stavěna ze dřeva a hlíny. Hlínou byly omazávány roubené stavby nebo rámové konstrukce opletené košatinou. Do dřevěné konstrukce opevňovacích staveb byla používána dusaná hlína. Hospodářské objekty byly také dřevěné. Vzhledem k vysoké hladině podzemních vod, nebo pro možnost záplav u vesnic a potoků, nebyly pravděpodobně stavěny polozemnice nebo obilní jámy. Pro opracování dřeva sloužily sekera, nebozez a nůž. Pila se začala používat poměrně pozdě, až v 16. století. Dalším vývojovým stupněm byly nepálené cihly, vepřovice.\nCihla, jako stavební materiál, se používal jen pro stavby městské a sakrální. O pozdním použití cihel pro výstavbu (v 19. století) svědčí fakt, ze v některých vesnicích (Kratonohy, Michnovka, ale i jinde) byly často stavby z pálených cihel neomítané. Důvod pro to nebyl architektonický (i když i takové stavby vznikaly), ale byla to viditelná prezentace a trvalé svědectví o sociálním postavení majitele, který byl tak bohatý, že si mohl dovolit dražší pálené cihly.\nStavby byly zpočátku zakládány nahodile, dokonce v dosti rozdílných velikostech a nepravidelnostech, jak staveb, tak i plužiny. Teprve postupné narůstání významu peněžní renty doplňované rentou v úkonech, robotou a zmenšující se dávkou v naturáliích od 13. století (peněžní směna, velikost poplatků apod.) vedly k tomu, že výměry pozemků začaly být atributem pro stanovení smluv a jednotlivých rent. Nutnost vyměřování pak vedla ke zpřehlednění a zavedení plochy plužiny (lány) i typovějšího zakládání staveb. To se od 12. století prosadilo hlavně u vesnic, které spadaly pod kláštery. Na místo starého práva založeného na tradici a zvyku a na kolektivní paměti generací nastupuje psaná smlouva a měřický provazec. Pozemky byly vyměřovány, dokonce jednotlivé parcely byly vyměňovány, pokud do vesnice přibyli další, noví obyvatelé. Průměrná šířka parcely v nížině se pohybovala okolo 35 pražských loktů (20,7 m). Velikost lánu kolísá. Zprvu byla stanovována podle plochy (jitro), kterou bylo možné osít určitým objemem zrna, objem byl určován korcem (strychem o objemu 93,5 l). U lepších půd pak měl lán velikost 60 jiter, u půd špatných až 92 jiter. Průměrná plocha lánu byla 18 ha. V pozdějších dobách byly měřické výměry stabilizovány tak, že lán měl 18,58 ha (16. stol) a 18,1 ha (17. stol.). V námi popisovaném území se pak plocha lánu blížila spíše dolní hranici. Les zůstával dlouho součástí osídlené krajiny, v podstavě až do pozdního středověku a raného novověku, kdy téměř všechny volná krajina s půdou, která měla alespoň přijatelnou bonitu, sloužila pro zemědělskou produkci. Listí lesů bylo v raném středověku užíváno i pro podestýlku a krmení hospodářských zvířat.\nDruhá fáze středověké kolonizace, nazývaná kolonizací vrcholnou, proběhla ve 13. a 14. století. Došlo k hromadnému zakládání měst a bylo dokončeno středověké osídlování venkova, byla přebudována sídelní síť na nejstarším území. Kolonisté zvětšili území o 21% plochy Čech (Češi 13 %, Němci 8 %). Kolonizací vzrostly hospodářské výsledky natolik, že se to projevilo v populaci. V Urbanické brázdě, která patřila k osídlení Polabí, populace dosáhla stejné hodnoty jako v centrálních Čechách, tj. 25-45 osob na km2. Tato čísla jsou obecná, různí se podle stupně osídlení krajiny.\nAle i zde ve 12. až 14. století docházelo k velkému mýcení lesů a k vytváření ploch pro zemědělství. Osamělé obytné stavby se stájemi byly doplňovány samostatnou sýpkou a stodolou s mlatem a patrem. V této době bohatší obyvatelé vsí zakládají selské dvory, a jako základní jednotky venkovského osídlení se udržely až do 20. století. Ve 13. století se začala výrazně oddělovat městská a venkovská výstavba, nejen materiálem, ale i funkčním rozlišením jednotlivých částí domu. Tento rozdílný vývoj ukončen až v 15. století. Kolonizace, která byla převážně svěřena německému etniku, se později odrazila i v národnostním rozvrstvení měst. Převahu už ve 13. století měli Němci. Města poblíž Urbanické brázdy – Chrudim, Vysoké Mýto, Kolín, Kutná Hora – měly německou převahu, a české obyvatelstvo nabylo většiny v Hradci Králové a v Novém Bydžově až po roce 1421.\nI přes rostoucí dopravu a výměnu zboží (a do jisté míry i informací) zůstávaly jednotlivé vsi nebo panství pořád v zaběhnutém uspořádání života na vsi, v používaní neměnných technologií i nástrojů. Tak např. Labe mezi Hradcem Králové a Pardubicemi je hranicí mezi dvěma typy oradel, a to až do 16. století. Na Hradecku (zřejmě i ve vsích Urbanické brázdy) se používal hák, zatímco na druhé straně Labe rádlo. Později oba orné nástroje nahradil pluh. O hospodářské uzavřenosti jednotlivých enkláv svědčí to, že poměrně blízko, v Semoníně u Jaroměře, byl okolo roku 1300 použit těžký kolečkový pluh s velkou asymetrickou radlicí a krojidlem.\nProsazuje se rotační úhorové hospodářství (úhor, jař, ozim). V pěstování obilnin se zmenšuje podíl pšenice a prosa, stoupá podíl žita. Namísto osevu prosa se od 15. století šíří nenáročná pohanka, která pronikla z Orientu. Jsou pěstovány i technické plodiny jako konopí a len (z jednoho názvu lnu je možná odvozeno místní jméno Praskačka). Obdělávají se i těžší, ale minerály lépe zásobené půdy. Začínají růst stáda, zvětšuje se podíl prasat a ovcí, i kůň je více používán. Pastevectví je ovšem omezováno požadavky na stále rostoucí produkci obilí. Jen poměrně malá část plužiny byla schopna uživit dobytek. Plužina začíná být využívána na malých plochách pro zahrady a sady. Zahradní užitkové rostliny jsou doplňovány ovocnými stromy. Jsou vysazovány jabloně (ve 14. století je známo devět odrůd), hrušky (17 odrůd !), třešně, višně, švestky, mišpule, kdoule, broskve, lískové a vlašské ořechy.\nKoncem 13. a počátkem 14. století dochází k zakládání dalších vsí. Bez nároků na pořadí založení to jsou Syrovátka, Obědovice, Kratonohy a Roudnice. Zmínky o nich jsou ze 14. až 15. století, ale předpokládá se, že byly založeny dříve. Farními obcemi byly Kratonohy a Dobřenice. Tvrze byly ve všech obcích, v Obědovicích dokonce dvě. Ve vesnicích Urbanické brázdy jsou zmiňovány dvory, pravděpodobně to byly dvory poplužní, které sloužily svobodným lidem, nebo majitelům panství.\nPokles populace nastal v 15. století vlivem husitských válek, zvýšené mortality epidemicky probíhajícího moru (1348), hladomoru a tyfových nemocí. Území bylo vylidněno, obchod způsobil menší soběstačnost obyvatel, zastavil se vývoj zemědělství (technika, vyčerpané půdy). Životní nejistoty vedly ke snížení porodnosti. V 15. století ustala lokace nových vsí, starší založení mnohdy pustla. Překotné urbanizaci nemohl postačit vývoj zemědělství i přes rozsáhlá území kultivovaná kolonizací. Pokles populace zavinil zánik vsí (v Urbanické brázdě a v jejím blízkém okolí jsou zmiňovány dvě - Miličov a Nedabylice) a pokles počtu usedlostí. Ve vsích došlo k restrukturalizaci vsí, při zmenšení počtu usedlostí se zvětšila obhospodařovaná plocha. Ve 14. a 15. století měly východní Čechy v Polabí hustotu obyvatel okolo 55-65 na km2.\nV závěru kolonizace, který zastihl v Urbanické brázdě ještě lesy, vznikly dvě Lhoty – Lhota pod Libčany a Vlčkovice (Vlčkova Lhota). Obě vesnice jsou již bez tvrzí. Pozdní zakládání Lhot ve 14. století, které je příznačné spíše pro horské neobydlené oblasti, svědčí o poměrně hustém zalesnění některých úseků Urbanické brázdy. Dalšími vesnicemi, které vznikly v této době nebo o něco později, jsou Urbanice, Polizy, Praskačka, Sedlice, Krásnice a Hubenice. Často šlo jen o několik osamocených usedlostí, nebo o chalupy čeledi, které patřily jiné vsi. V těchto vsích již nebyly tvrze (nebo alespoň nejsou známy). Byly to vesnice, které již byly součástí panství, jež mělo sídlo jinde.\nMěsta byla zvětšována sílícím proudem českých migrantů z vesnic. Města se tak počešťovala, někdy byli Němci v menšině, jako v největším městě nejblíže popisovanému území, Hradci Králové. Němci byli vázáni na obchod a na klášterní řády. Zde ve 14. století kromě klášterů dominikánů a dominikánek byli i minorité a řád německých rytířů. Židovské obce v Hradci Králové, v Chlumci, v Novém Bydžově a v Pardubicích jsou zmiňovány až v 16. století. V jednotlivých obcích je přítomnost židovského etnika uváděna až v 19. století.\nV 16. století se odlišovaly tři oblasti Čech: rozvinutá dynamická agrární oblast (Polabí), rozvinutá nezemědělská výroba v horských oblastech (často znovu osídlených Němci) a zaostávající a málo úrodné kraje (na jih od Prahy). Morové rány, třicetiletá válka a vynucená emigrace nekatolíků oslabily Čechy. Počet obyvatel Čech se odhaduje na 1 400 000 s tím, ze úbytek obyvatel se pohyboval mezi 15% až 30%. Hradec Králové v té době měl asi 8 – 10 000 obyvatel. Čechy byly pořád převážně agrární, v městech bylo okolo 15% obyvatel země. Po poklesu v 17. století se počet obyvatel začal zvětšovat téměř po přímce až do roku 1910.\nV 18. století jako důsledek raabizace, byť na panství, vznikla osada Michnovka. Je to dosti pravidelně rozvržená ves. Dalšími novými obcemi jsou Žižkovec, o němž je toho málo známo, a ves Trávník, která dokonce nějaký čas nesla jméno úředníka, který byl při zakládání (svobodný pán Eichelburg). Šlo ves se svobodným propachtováním, které bývalo označováno jako emfiteuze.\nV polovině 19. století dochází k osamostatnění obcí, které si volí své obecní zastupitele a obce samy hospodaří se střídavými úspěchy. V Urbanické brázdě jsou velké rozdíly mezi obcemi které jsou samostatné, a těmi, které jsou vázány na šlechtické nebo gründerské statky. Ve vesnicích vznikají cukrovary, drobné průmyslové provozy, zakládají se různá provozní a podnikatelská družstva, záložny a spořitelny. Část obyvatel dojíždí za prací do města, ale přitom se ještě zabývá drobnou zemědělskou činností. Je to jev rozšířený v českých zemích, zhruba třetina venkovských dělníků je současně i drobnými zemědělci. V obcích Urbanické brázdy bylo toto procento ještě vyšší, protože více než polovina obcí je blízko Hradce Králové, který potřeboval kvalifikované i nekvalifikované dělníky. Dřevěná venkovská zástavba se začíná proměňovat ve zděnou, vznikají prvé veřejné stavby jako školy, sokolovny a hospodářské a průmyslové objekty.\nŠkoly jsou trvale ve větších obcích. Na území Urbanické brázdy jsou v Dobřenicích, Kratonohách, Lhotě pod Libčany, Praskačce a Roudnici. Obyvatelé se hlásí ke katolické víře. V některých obcích jsou uváděni i evangelíci a židé, ale jde o počty nedosahující ani jednoho procenta všech obyvatel obce.\nKoncem 19. a počátkem 20. století dochází k pozvolnému pronikání městské zástavby na venkov, nejprve ve formě lufthausů, a posléze i výstavbou příměstského typu, která již nemá vztah k zemědělské kultuře venkova.\nDruhá vlna přestavby venkova byla po provedení pozemkových reforem v roce 1925. Pozoruhodným jevem byly tzv. spekulační požáry – pojištění zemědělci úmyslným zakládáním dřevěných domů získávali peníze na stavbu nových zděných domů. Přibylo veřejných vesnických budov, ubylo provizorních a utilitárních staveb a přístavků. Výstavba vesměs respektovala měřítko vesnice a jednotu typické zástavby.\nOd 60. let došlo k největší přestavbě venkova. Tento proces byl doprovázen stagnací vesnického osídlení. Nové obytné domky se vyznačovaly svévolnými tvary, které degradovaly obraz vesnického prostředí, jak co do měřítka a typologie, tak do architektonické úrovně. Obraz vesnice doplnily utilitární a nevzhledné objekty jednotných zemědělských družstev a státních statků. Rozměrné a architektonicky nezvládnuté objekty dodnes porušují v poměrně ploché krajině původní, velmi staré dominanty i celkový obraz vesnice.\nProblematická je často i výstavba po roce 1898, kdy se do vesnic přenáší městská zástavba, jejíž rozměry a tvarování se vymyká krajinnému i stavebnímu typu starší zástavby. Tato zástavba s architektonicky i technicky nezvládnutými módními prvky, tvoří cizorodou negativní dominantu. Dům vystupuje jako sídlo, jako výraz společenského postavení stavebníka.


V Českém poháru tým neuspěl - Krkonošský deník\nV Českém poháru tým neuspěl\nTurnov - Velké zklamání zavládlo v táboře volejbalových kadetek juniorek po turnaji druhého kola Českého poháru, které se odehrálo v Plzni.\nTým odjížděl bez dvou hráček základní sestavy, což se projevilo hned v prvním střetnutí proti TJ Lanškroun, jež Turnov prohrál. Stejně dopadla i následná střetnutí proti Hradci Králové, Třebechovicím a Teplicím. Turnovačky se nemohly výrazněji prosadit a všechny zápasy prohrály.\n„V těchto chvílích nám chyběla bojovnost se soustředěním na každý míč. Až v pátém sobotním zápase s Malšovicemi jsme zabojovali a po vypjatém zápase vyhráli v tiebreaku 2:1,“ řekl k úvodnímu dni trenér turnovského týmu Jaroslav Novák.\nDo nedělního pokračovaní tak Turnov vstupoval s tím, že pokud prohraje obě svá střetnutí, neslavně po pádu z první výkonnostní „osmičky“ Českého poháru poputuje až do skupinky třetí.\nJenže už úvodní střetnutí dne ukázalo, že cesta za úspěchem bude hodně trnitá. Spousta zkažených jednoduchých míčů juniorkám v koncovkách jednotlivých setů chyběla, tudíž se z vítězství radovaly soupeřky ze Střešovic. Nadějí tak ještě mohla být výhra 2:0 v posledním zápase, ale ta ani přes vítězný úvodní set nepřišla, čímž se osud Turnova zpečetil.\n„Tímto výkonem jsme si nadělili pod vánoční stromek nejhorší umístění v Českém poháru. O víkendu 28. 29. ledna zajíždíme odehrát 3. kolo do Přerova a máme co napravovat,“ řekl kouč Novák.\nTJ Turnov: trenér J. Mlejnek, trenér J. Novák, J. Floriánová, Š. Zakouřilová, Z. Blahová, M. Kučerová, J. Vondráčková, P. Vaníčková, M. Suchánková, E. Valová, E. Zakouřilová, M. Plocová, M. Hančová, D. Pekláková.


Obuv Nike Air Jordan 1 Mid | Total-store.cz\nNike Air Jordan 1 MidCena pro Vás: vyprodáno\nPopisPtejte seTabulky velikostíVrácení a reklamaceDoprava a platba Nike Air Jordan 1 Mid Poslat příteliTiskArtiklové číslo554724-029KategorieKotníkovéUrčeníVolný časVýrobce Nike Pánské kotníkové boty z módní kolekce Nike Sportswear v černém provedení. Černé pánské kotníkové boty Nike Air Jordan 1 Mid jsou navrženy, aby vás udržely v pohodlí a komfortu na procházce přírodou, městem, ale i při běžném denním provozu a zároveň, aby dobře vypadaly. Boty se hodí k ležérnímu stylu, každé formální oblečení promění ve stylový outfit. Kotníkové boty z kolekce Nike Sportswear mají propracovaný tvar svršku, podrážka má přilnavý povrch na silnici i chodníku, díky tomu vám boty dopřejí pohodlí na každém kroku. Základem je kvalitní materiál, který vás správnou údržbou odmění dlouhou životností. Černá barva je příjemným oživením celého kompletu. Boty jsou určeny pro muže na běžné a volnočasové nošení.


Jak vybrat tablet s Windows | Smarty.cz\nJak vybrat tablet s Windows\nTablety s Windows ocení uživatelé klasických desktopových Windows. Windows na tabletu jsou totiž velmi podobné. Do tabletu s Windows nainstalujete stejné aplikace, jako na váš počítač s Windows.\nKonektivita s myší a klávesnicí\nOproti Androidu či iOS je tento systém orientovaný spíše na práci. Stačí připojit myš, klávesnici či monitor a rázem máte plnohodnotný pracovní stroj. Velmi často se setkáme s přístroji, které nabídnou konstrukci 2v1, a tak na nich lze pohodlně pracovat jako na klasickém notebooku. Hodí se tedy především pro pracovníky na cestách.\nV nabídce tabletů s Windows najdeme celou řadu takzvaných 2v1 zařízení, která jsou pochopitelně dražší. V nabídce nalezneme přístroje startující na 10 000 Kč a dostaneme se k částkám přesahujícím 20 000 Kč.\nKvalitní mobilní pracovní stroje s Windows na dlouhé cesty.\nVšechny Windows programy


Mobilní fotoaparát – MobilMania.cz\nPřečtěte si o tématu Mobilní fotoaparát. Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam článků souvisejících s tématem Mobilní fotoaparát, které hledáte. Najdete zde články, fotografie i videa k tématu Mobilní fotoaparát.\nTýden mobilně 222: Iron Man a paprskožrout\nSilný telefon, který má v názvu známou komiksovou postavu, a fotoaparát, jehož výkon se počítá na megapaprsky. Řeč přijde i na LTE.\nPodobná témata: IPS, Hybridní slot, Samsung Galaxy, Ekosystém, Mobilní telefony, Variabilní clona, Samsung Galaxy S7 64GB, Přídavný objektiv, Samsung Galaxy S7 Active, Samsung Galaxy S4 Zoom, HMD Global, Sony Xperia M5, Nokia 7 Plus, HTC 10 Lifestyle, Fotomobily, Samsung Galaxy S4, Samsung Galaxy S7 Edge, Operační paměť, Sony Xperia Z, Samsung Galaxy S7 Edge 64GB


Kordula končí s fotbalem, v neděli se rozloučí se slováckými diváky - iDNES.cz\nSlovácko - Ostrava: Domácí Michal Kordula se snaží prosadit přes Dominika Krauta.\nAž se objeví na trávníku, naplněný stadion v Uherském Hradišti mu bude dlouze tleskat a vyvolávat jeho jméno. Michal Kordula už však na sobě nebude mít fotbalovou výstroj, přijde v civilu. V neděli se totiž bývalý kapitán Slovácka rozloučí s fotbalovou kariérou.\nDo tradičního šlágru proti ostravskému Baníku, který bude pro Slovácko posledním domácím utkáním letošního prvoligového ročníku, už nezasáhne. Nechtěl.\n"Nebylo by to správné. I když už kluci mají jistou záchranu, pořád je to důležitý zápas. Nejde k tomu přistupovat nějak lehkovážně," zdůraznil Kordula.\nTa slova jej přesně vystihují. Dělat všechno na sto procent, to je Kordulovo krédo, kterého si tak cenili trenéři i fanoušci.\nJe mu pětatřicet let a nebýt vážného zranění, jistě by ještě několik let byla jeho bojovnost příkladem pro slovácké spoluhráče.\nPřed rokem však Michal Kordula musel podstoupit operaci páteře, a přestože se ještě pokusil o návrat, zvládl odehrát pouze dubnový zápas proti Jablonci, shodou okolností svému předchozímu klubu. Pak mu tělo dalo jasně najevo, že pokračovat v současném stavu v kariéře už není dobrý nápad.\n"Natáhl si sval a od té doby už netrénuje. Ale pořád za námi chodí, s kabinou obrovsky žije," upozornil trenér Svatopluk Habanec.\nSlovácko má v srdci, klub s ním počítá i dál\nKordula se tak může naplno věnovat své zálibě - autům. S kamarády otevřel autobazar u Veletin, v Německu vybírají vozy, které by mohli přivézt.\nFotbalové prostředí však rodák z Ratíškovic, který v lize odehrál 185 zápasů, možná úplně opouštět nebude.\n"Má Slovácko ve svém srdci a věřím, že s ním budeme spolupracovat i dál. Právě řešíme, jak přesně by to mohlo vypadat," sdělil trenér Svatopluk Habanec. Teď však má Kordula před sebou nedělní rozlučku se svým týmem i fanoušky.\n"Zaslouží si ovace plného stadionu," poznamenal kouč. "Je to jeden z mála hráčů v týmu i v celé lize, který je opravdovým lídrem nepostradatelným pro kabinu. Něco jako byl Verbíř v Teplicích nebo je Horváth v Plzni. Ikona Slovácka jako Pavel Němčický." Samotný defenzivní záložník ale teď zažívá zvláštní pocity.\n"Vždycky jsem se těšil na zápasy, do kterých jsem měl nastoupit. Ale teď na ten okamžik, který stvrdí, že už žádný další zápas nebude? Na to se netěším, bude to smutné," přiznal Michal Kordula. "I když samozřejmě přijdou další výzvy, vždycky všem říkám, že to nejkrásnější je fotbalový život, tak ať si ho co nejvíc váží."\nTémata: Michal Kordula, Slovácko, Uherské Hradiště, Baník Ostrava, zranění, FK Teplice, Svatopluk Habanec, Viktoria Plzeň, Pavel Němčický, Ratíškovice, FK Jablonec, Veletiny, Teplice, Uherské Hradiště, Zlínský kraj, Plzeň\nOd 4. května nehrál záložník fotbalového Slovácka Michal Kordula soutěžní zápas. S vyhřezlou plotýnkou musel na operaci...


Vypijte to a pak si to oblečte — ČT24 — Česká televize\nVypijte to a pak si to oblečte\nTchaj-pej - V dnešní době už běžně recyklujeme papír, sklo, plasty nebo biologický odpad. Člověk má dobrý pocit, když pro použitý materiál najde nové uplatnění - i když třeba velice nezvyklé. A velmi neobvyklé uplatnění našli na Tchaj-wanu i pro kávovou sedlinu – vyrábí z ní látku.\nPoužitá mletá káva se dá využít třeba ke hnojení nebo se na ní můžou pěstovat žampiony. A nově slouží třeba i k výrobě látek. Na Tchaj-wanu působí firma, která se specializuje na outdoorové a sportovní oblečení a která přidává nanočástice mleté kávy do vláken nylonu a dalších textilních materiálů. Zlepšuje tak funkčnost tkanin. Šéf společnosti přišel s nápadem v roce 2005, když si všiml, jak si lidé berou použitou kávu v kavárnách a používají ji doma v lednici nebo koupelně k odstranění zápachu.\n„Přišel jsem s nápadem použít zbytky mleté kávy i k něčemu dalšímu. Každý, kdo pije tenhle černý životabudič, se s ním setkává v každodenním životě. Dozvěděl jsem se, že káva má dezodorační vlastnosti, a řekl jsem si, že by byla škoda je nevyužít. Dal jsem dohromady skupinu vědců a začali jsme s tímhle tvůrčím projektem. Podařilo se nám využít nápad v odvětví, kterému rozumíme – v oděvním průmyslu,“ popisuje šéf společnosti Singtex Technical Fabric Jason Chen.\nVlákno s kávou\nVypijte to – a pak si to oblečte. To je heslo, které Jason Chen razí. Do vývoje nové textilie investoval skoro dva miliony dolarů. Po třech a půl letech testování a osmi zásadních modifikacích mohl látku konečně vyzkoušet. První materiály ještě lehce voněly po kávě. Zákazníkům se to ale nelíbilo, a tak odstranili i poslední stopy kávového aroma. Poslední novinka z laboratoře zvaná „ledová káva“ navíc obsahuje minerály, díky kterým materiál přirozeně chladí. „Nejdůležitější vlastnosti téhle látky jsou, že saje vodu a rychle schne, dokáže kontrolovat zápach, blokuje škodlivé ultrafialové záření a v neposlední řadě se jejím použitím snižuje dopad na životní prostředí. Dá se využít pro nejrůznější sporty, vnitřní renovace a interiérový design,“ vypráví Chen.\nNa tričko vyrobené z uvedené látky je potřeba asi 30 gramů mleté kávy, což odpovídá asi třem šálkům. Na Tchaj-wanu se denně spotřebuje 30 tun mleté kávy, což je potenciálně milion triček. Velké firmy jako Giant, Timberland nebo New Balance už látky tchajwanského podnikatele používají. Singtex se teď snaží získat patent na speciální tkaninu i mimo Tchaj-wan a Čínu. Společnost už také oslovili zástupci jiných průmyslových odvětví, zda by pro ně nevyvinula funkční materiály třeba z použitých čajových lístků, obilí použitého při destilaci alkoholu nebo bylinného odpadu ve farmacii.\nTěhotenství jako hormonální horská dráha: matky pěti dětí mají výrazně vyšší riziko alzheimera


Musicalnet.cz - MDB pod širým nebem\n08. 06. 2011 v 07:02\tMichal Škvor\nMDB pod širým nebem\nCelkem čtyři populární tituly se vystřídají v romantickém prostředí Biskupského dvora pod Petrovem. Po loňském uvedení divácky velmi vřele přijatých představení hraných pod širým nebem v úžasných přírodních kulisách Biskupského dvora Moravského zemského muzea se Městské divadlo Brno rozhodlo i letos hrát několik inscenací právě zde. Pravdou je, že "divadlo" má uprostřed romantického prostředí pod Petrovem nebývalou atmosféru a přináší o to kouzelnější zážitek.\nZačátek letošního léta přivítá na nádvoří Biskupského dvora hned čtyřmi inscenacemi - v červnu rozpustilou operetkou Mam´zelle Nitouche a muzikálovou baladou Cikáni jdou do nebe, v červenci pak muzikálovou féerií Sny svatojánských nocí a slavnou romantickou hrou o posledním z rytířů Cyrano z Bergeracu. Začátky jsou vždy ve 20:30 a hraje se za jakéhokoliv počasí.\n23. - 25. června MAM´ZELLE NITOUCHE\n28. - 29. června CIKÁNI JDOU DO NEBE\n1. - 3. července SNY SVATOJÁNSKÝCH NOCÍ\n8. - 10. července CYRANO Z BERGERACU\nBiskupský dvůr Moravského zemského muzea nabízí jedno z nejklidnějších\na nejromantičtějších prostorů v Brně. Poskytuje Brňanům i návštěvníkům jedno z nejkrásnějších panoramat Petrovského dómu včetně renesančního paláce s arkádami. Biskupský dvůr je krátce rekonstruován – rekonstrukce se uskutečnila ke konci roku 2009.\nCílem je nabídnout Brňanům a návštěvníkům moravské metropole příjemné kulturní prožití volných chvil v dosud neobvyklém, a řekněme i v této době méně známém prostředí. Důležitým záměrem pro příští období je také rozšíření nabídek a zvýšení motivace příjezdů a pobytů v oblasti zážitkové turistiky v průmyslu cestovního ruchu v Brně i na jižní Moravě.


Chystáte se na stěhování z Sadské do Prahy nebo naopak z Prahy do Sadské? Pak jsme ti praví pro Vás! Jako firma Šikula-Stěhovák, s.r.o. jsme na trhu již od roku 1996 a nabízíme kompletní služby stěhování Sadská. Přestěhujeme Vás za příznivé ceny, včetně možnosti využití celoročních slev na stěhování.\nJsme odborníci na stěhování kdekoliv po celé České republice, včetně Sadské. Máme řádně proškolené stěhováky i řidiče, kteří se vyznají v nelehkých podmínkách dopravy po Praze a jejím okolí.\nCo obnáší stěhování Sadská\nSlužby ZDARMA pro Sadská:\nCeník stěhování Sadská – Praha / Praha – Sadská\nCena stěhování při nakládce a vykládce se počítá v hodinové sazbě. Přejezd při stěhování Sadská – Praha / Praha – Sadská je počítán sazbou za km. Viz CENÍK\nCeník stěhování těžkých břemen Sadská – Praha / Praha – Sadská\nNa místě nakládky a vykládky se počítá hodinová sazba v návaznosti na hmotnost těžkého břemene + počet pater či vzdálenost donášky. Samotný přejezd při stěhování Sadská – Praha / Praha – Sadská, je účtován sazbou za kilometry – viz CENÍK


Sýkorova piazzetta - Spolek Sýkora 2020\nMonumentální geometrická kompozice světoznámého umělce a lounského rodáka Zdeňka Sýkory ze 60. let nově formuje piazzettu Vrchlického divadla v Lounech. Realizace je jedinečným setkáním umění a architektury a současně spojením věhlasných jmen – Zdeňka Sýkory a Josefa Pleskota. Se svými více než 170 metry čtverečními jde o jednu z nejrozsáhlejších uměleckých realizací ve veřejném prostoru u nás. Vznik uměleckého díla podpořilo město Louny a Spolek Sýkora 2020. Finančně přispěli i jednotliví milovníci Sýkorova díla.\nPo pěti letech přípravné fáze projektu se město Louny dočkalo významné realizace uměleckého díla ve veřejném prostoru. Geometrickou kompozici na přelomu let 1962 a 1963 vytvořil umělec světového formátu a lounský rodák Zdeněk Sýkora (1920–2011) pro lounské divadlo – šlo o protipožární oponu, která však byla při rekonstrukci divadla v roce 2001 zničena. Do Loun se tak toto významné Sýkorovo dílo symbolicky vrací v nové podobě téměř po osmnácti letech.\nAutoři realizace jsou architekt Josef Pleskot a jeho AP atelier a Lenka Sýkorová, manželka a spolupracovnice Zdeňka Sýkory a spoluautorka většiny jeho liniových obrazů. Vedle nizozemského města Gorinchem, švýcarské Basileje, Prahy a Litvínova tak má i město Louny Sýkorovu realizaci ve veřejném prostoru.\nNové dílo je nejen významným příspěvkem k sérii uměleckých realizací ve veřejném prostoru, ale i důstojnou vzpomínkou na malíře Zdeňka Sýkoru, který v Lounech žil a po celý život tvořil. Město v roce 2016 uzavřelo licenční smlouvu s dědičkou autorských práv, manželkou Zdeňka Sýkory, která dala svolení k použití geometrické kompozice. „Těší mě, když Sýkorovo dílo funguje ve veřejném prostoru, kde ho mohou obdivovat i lidé, kteří běžně do galerie nechodí,” řekla Lenka Sýkorová.\nAutor architektonického řešení Josef Pleskot při prvním vstoupení na piazzettu prohlásil: „Realizace mi objevila skrytou dimenzi architektonického prostoru v Sýkorově raném díle. Zvětšení kompozice do měřítka vstupního předprostoru Vrchlického divadla ukázalo, že vznikl na ploše svébytný architektonický prostor, do kterého lze vstoupit a být v něm, prožít v něm výjimečnou chvíli. Něco podobného jsem dosud znal jen z barokní iluzivní malby.”\nStarosta města Loun Pavel Janda je velmi rád, že se po různých peripetiích podařilo piazzettu dokončit. „Pro město je to třešinka na dortu, a i když mnozí namítnou, že to není nezbytná věc, jsem přesvědčen, že si ji Louny mohou dovolit,” sdělil. Dále dodává, že na vznik díla, které budí vesměs pozitivní ohlasy, přispěly desítky dárců a firem: „Věřím, že i ti, kteří realizaci nepodporovali, si sem cestu najdou.” Místostarosta Loun Vladimír Hons v této souvislosti dodává: „Je to hold ke 100. výročí Sýkorova narození, které bude v příštím roce.“\n„Myslím si, že není větší výzva pro místní obyvatele, ale nejen pro ně, aby tady ta opona byla a zůstala. Tohle stojí za to,“ shrnuje patron sbírky, herec a ředitel karlovarského filmového festivalu Jiří Bartoška, který je jedním z mnoha milovníků Zdeňka Sýkory.Vznik díla finančně podpořili a na vzniku piazzetty se podíleli napřílad herec a režisér Zdeněk Svěrák, galerista Zdeněk Sklenář, který se propagaci Sýkorovy tvorby u nás i v zahraniční dlouhodobě věnuje, či ředitelka Nadace Charta 77 Božena Jirků. Mezi přispěvateli jsou i bývalí Sýkorovi studenti, lounští přátelé a všichni členové Spolku Sýkora 2020.\nCelkové náklady se vyšplhaly na 8,9 milionu korun. Město Louny zaplatilo přes 5,7 milionu, další finanční prostředky získal Spolek Sýkora 2020, který uspořádal veřejnou finanční sbírku, do níž přispěla i manželka Zdeňka Sýkory Lenka. „Sbírka vynesla přes 1,6 milionu. Příspěvky se pohybují od stokorun po statisíce,“ zmínila předsedkyně spolku Jolana Planičková. Projekt finančně podpořila také Nadace ČEZ a společnost Ekostavby Louny, která odkoupila betonové koule stojící do té doby před divadlem.\nDílo realizovala firma Coming Plus technologií epoxidové stěrky na betonovém podkladu, která umožňuje vytvořit bezespárovou zátežovou plochu odolnou vůči UV záření, námraze a poškození.\nO spolku Sýkora 2020\nSpolek Sýkora 2020 vznikl v Lounech v červnu roku 2015. Cílem jeho činnosti bylo zajistit veřejnou podporu projektu úpravy malého náměstí před Vrchlického divadlem v Lounech podle návrhu významného architekta Josefa Pleskota a Lenky Sýkorové. Studie, jejíž řešením mělo být umístění díla Zdeňka Sýkory v intravilánu města, vznikla v roce 2014 na základě zadání města Loun. Dominantou nově vzniklého náměstíčka neboli piazzetty je černobílá geometrická kompozice, kterou Zdeněk Sýkora v roce 1962 původně navrhl a namaloval na železnou protipožární divadelní oponu. Jedinečné dílo se ale nedochovalo.\nV roce 2020 uplyne sto let od narození Zdeňka Sýkory. Tato realizace je částečným splacením dluhu, který město zejména kvůli ztracené oponě vůči významnému umělci má. Činnost spolku tímto nekončí. „Chceme nadále propagovat Sýkorovo dílo a vrátíme se také k pořádání festivalu Kouzlo světla, který představuje audiovizuální umění,“ uvedla Jolana Planičková. Třetí ročník festivalu se uskuteční 20. září 2019.\n© Copyright 2022 Spolek Sýkora 2020. Powered by GetSimple CMS and Frixel Two, a Theme by Frixel Solutions.


Pěstuj planetu | Soutěž ke Dni potravin: Vítězkou se stává...\nTématem letošních oslav Světového dne potravin na pražských základních a středních školách byla sezónní produkci potravin – tedy jeden z pěti kroků ke snížení našeho negativního vlivu na klima a ke zdravějšímu stravování kampaně Pěstuj planetu.\nSamotné oslavy (mezinárodně 16. října), byly naplánovány na týden od 12. října a původně se chtěli zapojit žáci a učitelé pěti škol. Vzhledem ke komplikované situaci a uzavření škol byly bohužel aktivity na většině škol odloženy na neurčito nebo zrušeny úplně.\nO to více si ceníme pedagogů a žáků, kteří se věnovali udržitelné spotřebě potravin i v rámci distanční výuky a rovněž se zapojili do soutěže o nejpoutavější banner.\nVítězkou se stala Linda viz obrázek. Druhá byla Katka a třetí Ngyuen. Na všechny čeká dárkový balíček, samozřejmě jen s fairtradovými bio dobrotami z Fair & Bio obchodu


Svatební Kniha hostů | obrazkov.cz\nDřevěné produkty Svatební Kniha hostů\nPřečíst si po letech stará přání k nové životní etapě nenechá žádné oko suché. Pořiďte si u nás svatební knihu hostů a připomínejte si váš velký den v designovém kabátku. Vyberte si už z hotových, s vlastním jménem, nebo si knihu navrhněte podle sebe.\nSvatební kniha hostů - na vaše přání\nSvatební kniha hostů - novomanželé\nRučně vyráběný dřevěný svatební plánovač v kombinaci s laserovým gravírováním. Materiál: kvalitní broušená buková překližka Rozměry bloku: 18,3 x 14 x 2 cm (VxŠxT) Počet stran: 120 (15 kapitol mezi kterými je vloženo vždy 6 stran k poznámkám) Všechny...


Sada nožů s blokem a vidlicí 6-dílná Victorinox Swiss Modern barevná - Chefshop.cz\nDomů / Vaření / Nože / Sady nožů / Sada nožů s blokem a vidlicí 6-dílná Victorinox Swiss Modern barevná\nSada nožů s blokem a vidlicí 6-dílná Victorinox Swiss Modern barevná\nBrusný kámen hrubost 1000/3000 J WÜSTHOF\nBrusný kámen WÜSTHOF vám umožní restaurovat ostří vašeho nože. Broušení za pomoci brusných kamenů je velmi jemné. Kameny jsou vyráběny o různých hrubostech. Brousit začínáme na...\nOcílka QUINTUM s brouskem Diamonds Cams v rukojeti de Buyer\nOcílka QUINTUM s brouskem Diamonds Cams v rukojeti francouzské společnosti de Buyer představuje rychlejší a efektivnější nástroj na broušení vašich nožů než běžné tradiční...\nKuchařský nůž Victorinox Swiss Modern, fialová, čepel 15 cm\nJaponský nůž Santoku s výbrusy Victorinox Swiss Modern, olivová, čepel 17 cm\nKuchařský nůž Victorinox Swiss Modern, modrá, čepel 20 cm\nKuchařský nůž Victorinox Swiss Modern, červená, čepel 22 cm\nNůž na chléb Victorinox Swiss Modern, lososová, čepel 22 cm\nVidlička na maso Victorinox Swiss Modern, béžová, 15 cm\nBlok na nože z bukového dřeva v antracitové barvě (rozměry bez nožů: 17 x 9,5 x 20 cm)\nBlok na nože je vyroben z kvalitního bukového dřeva, které je dále nalakováno do antracitové barvy. Blok je doplněn o nerezový prvek, na kterém je logo Victorinox a celkově tak blok působí velice moderním dojmem.\nŘada Swiss Modern\nŘada nožů Victorinox Swiss Modern nabízí působivý výkon, kdy nože jsou vyrobeny z kvalitní nerezové oceli, jsou vysoce odolné vůči opotřebení a precizně nabroušená čepel umožňuje snadné řezání i těch nejmenších kousků. Rukojeti nožů jsou z kvalitního syntetického materiálu PPC a mají moderní geometrický tvar.\nSada steakových nožů 4dílná Classic WÜSTHOF\n5 479 Kč / Ks\nSteakové nože Classic jsou opatřeny robustní štíhlou čepelí. Mají zabroušený hřbet a rovné ostří. Steaky a kotlety krájí bez námahy. Vhodné na grilované maso.\nSada nožů s magnetickým blokem 7dílná Classic Ikon WÜSTHOF\nSada nožů s magnetickým blokem 7dílná Classic Ikon obsahuje: 1x špikovací nůž Classic Ikon, čepel 9 cm, č. výr.: WU408609 1x univerzální nůž se zoubkovaným ostřím Classic...\nSada nožů Chef’s Edition 3dílná PC WMF\nSada nožů Chef’s Edition PC obsahuje: 1x Špikovací / univerzální nůž Chef’s Edition 10 cm, č. výr.: WM1882056032 1x Kuchařský nůž Chef’s Edition 20 cm, č. výr.: WM1882006032 1x...\n1 972 Kč –4 %\nSada nožů na sýry 3 ks ZWILLING® Collection\nSada nožů na sýry ZWILLING® Collection obsahuje: 1x nůž na sýry s vidličkou, č. výr.: ZW39403010 1x nůž na sýry, č. výr.: ZW39401010 1x nůž na měkké sýry, č. výr.: ZW39402010\nCestovní sada nožů s brouskem, nůžkami a otvírákem v pouzdře 7dílná Gourmet WÜSTHOF\nSada obsahuje: 1x Nůž na zeleninu Gourmet - délka čepele 10 cm 1x Nůž na uzeniny s vroubkovaným ostřím Gourmet - délka čepele 14 cm 1x Nůž kuchařský Gourmet - délka čepele...\nSada nožů 3dílná Spitzenklasse Plus PC WMF\nSada nožů 3dílná FOUR STAR® ZWILLING\nSet klasických a osvědčených nožů kolekce Zwilling Four Star. Set obsahuje 3 nože - kuchařský 20 cm, plátkovací 16 cm a špikovací 10 cm. Každý nůž je vyroben ze speciální...\n5 639 Kč –4 %\nSada nožů 3-dílná s kuchařským nožem 20 cm FOUR STAR® ZWILLING\nSada nožů 3-dílná FOUR STAR® obsahuje: 1x Špikovací nůž FOUR STAR®, čepel 10 cm, č. výr.: ZW31070101 1x Univerzální nůž z vroubkovaným ostřím FOUR STAR® 1x Kuchařský nůž...\nSada nožů s blokem Grand Gourmet 5dílná PC WMF\nSada nožů Grand Gourmet 3dílná PC WMF\nNože jsou kované tradičním způsobem po celé délce kovářským kladivem, několikrát broušené a leštěné nejmodernějšími technologiemi (Performance Cut) až po dosažení zcela hladkého...\nSada nožů s blokem, vidličkou na maso a ocílkou 10dílná Classic Ikon creme WÜSTHOF\nSada nožů s blokem 10dílná Classic Ikon crème obsahuje: 1x loupací nůž Classic Ikon crème, čepel 7 cm, č. výr.: WU40200 1x nůž na zeleninu Classic Ikon crème, čepel 9 cm, č....