Šnek 1.3.2006 16:50\nOpět jeden soc. ing.\n¨Chtěl bych po našem státu, aby zaměstnal nezaměstnané na veřejných pracích, naše města by mohla být jako ze škatulky.¨ Jo, ale to už by se zase stát stal tím velký přerozdělovatelem, jako býval. Co by potom dělaly všechny ty soukromé firmy které to dělají dnes? Byla by to nekalá soutěž, ve které by tyto podniky podlehly. A bylo by ještě méně lidí platících daně.\nLoki_F 1.3.2006 16:43\nK tomuto tématu jsem dostal nedávno anekdotu, podělím se\nPřijde Ježíš do hospody a posadí se. Číšník ho upozorní: ,,Tady si nesedejte, tady sedí štamgasti, vyhodí vás!"\nKe stolu přijdou hluchý, slepý a cikán.. Kupodivu ho nechají sedět mezi sebou.\nJežíš: ,,Za to, že jste mě nevyhodili se vám odvděčím!"\nDotkne se slepého, slepý vyskočí ,,Já vidím!!!"\nDotkne se hluchého, hluchý vyskočí ,,Já slyším!!!"\nOtočí se k cikánovi a ten na něho: ,,Na mě nesahej, ty pičo, já mám invalidní důchod!! "\nMK 1.3.2006 16:03\npristehovalci nejsou resenim\nUvodni prihoda me sokovala. Kdyby me nekdo na ulici poucoval, jakou reci mam mluvit na deti, musela bych se hodne ovladat, abych nereagovala jeste hure nez ten mladik.\nPristehovalci cesky narod nezachrani. Vetsina prichazi do Cech ne aby se stali Cechy, ale aby se meli lepe. Dane a socialni pojisteni jsou sice dulezite, ale s uchvanim tradice jen malo souvisi.\nJsme v tom sami, vlastne jste...\nVilém 1.3.2006 15:06\nAutorův návod k vymření\nCelá historie lidstva ukazuje, že úspěšní byli ti, kdo se dokázali úspěšně adaptovat na širší gaografické a poltické poměry, tzn. Řím, nikoli uzavřená Sparta, tzn. Španělsko, nikoli italské státečky, USA, nikoli nacisté. Přitom zákonitě dochází k míšení kultur, ras, náboženství, způsobů života, jazyků, genů. Tím vzniká smíšená populace početně a kvalitou daleko převyšující vymírající skupiny, které zvoliy zabedněnost. Autor, jako kdyby chtěl český národ pohřbít, říká něco o tom, že na počtu obyvatel vlastně nezáleží, možná mu nezáleží ani na tom, jestli tady bude nejprve domov důchodců, pak LDN a nakonec hřbitov místo obydlené země.\nvlastimil 1.3.2006 15:58\nTaké mám ten pocit, ale podotýkám, že budeme-li sem dovážet nepřizpůsobivé muslimy z afrických a asijských zemí - oni se záměrně nechtějí přizpůsobit, jejich náboženství nezná toleranci, zemi ve které žijí jsou povinni islamisovat, není to jejich chyba, oni nejsou ani lepší, ani horší než my, jsou prostě jiní, nám, naší civilisaci nepřizpůsobiví -, dopadne to s českým národem stejně - s rozdílem, že nevymřeme přirozenou cestou, ale vyvraždí nás.\nFerda 1.3.2006 14:51\nPořád dokola omílané cypoviny\nPořád dokola omílané cypoviny, že jestli se nebudeme množit exponenciální řadou tak sejdeme. Chyba není v ničem jiném než v socioekonomickém systému. Před 100 lety žádní důchodci nebyli, takže není důvod proč se ke starým pořádkům nevrátit až na to jednou nebudeme mít. Za ideální počet obyvatel ČR považuju něco kolem 2 milionů. Současný počet nedmíru devastuje krajinu.\nrichard 1.3.2006 15:52\nJakým právem těm 8 milónům Čechů upíráš právo na život? Co si o sobě myslíš? Co ty jsi zač, multikulty?. Smrt tobě a celé tvé rodině.\nzdeněk 1.3.2006 16:36\ntakovéhle keci můžou mít jen extrémisté typu Pol-Pot.\nStredocech 1.3.2006 12:20\nTak jeden příklad za všechny těm, kteří se ohánějí "produktivitou"\nStále není dostatek bytů pro mladé v lokalitách, kde by tito našli práci. Při vzrůstu produktivity by přece neměl být problém je postavit.\nS penězi na penze je to jiná varianta téhož.\nLJG 1.3.2006 13:43\nRe: Tak jeden příklad za všechny těm, kteří se ohánějí "produktivitou"\nNo pro inženýra v podniku, který vyváží žádané zboží, pro manažera v tomto podniku, pro špičkového svářeče či soustružníka by neměl být problém zaplatit si nový byt.\nBohužel problém zaplatit nové byty je pro nižší úředníky, kteří celkovou bilanci státu nezvednou a pro něž se jen vytváří nové zamotané předpisy aby jich bylo více a nevzrostla nezaměstnanost.\nNebo pro lidi v textilním průmyslu, který teď ničí dovoz levného textilu z Číny.\nA protože ti první musí být solidární s těmi z krachujícíh oborů tak sázka na špatné obory zbrzdí celou republiku.\nJestli půjde do háje za textilním průmyslem i automobilový, tak to poznáme všichni...


Tříbodové svíčky - Technický koutek - Fórum - Mazda klub\nFórum Technický koutek Tříbodové svíčky\nchci se zeptat jaký máte názor na tříbodové svíčky??? dneska sem se o nich bavila s chlapíkem v mototechně a nemohl si je vynachválit, tak mě zajímá nějáký objektivní názor\nmuj názor? a jaká je značka a odpor těch svíček?Mě v mototechně taky nutil brisky tříbodové,ale o odporu neměl ani tuchy. Taky sem se tu ptal já dávám denzo a nemužu si motor vynachválit. Mám je od vochyho a stáli všechny čtyři 800kč. Dnes sem byl na emisích ,mám najeto 200 200km a prošel sem na jedničku. Hlavně nekupuj brisk\nLuda: zrovna brisky mi ten muj furt nutí\nBrisk ať si cpou do fóbie a koktávky, do mazdy patři DENSO nebo NGK.\nJak píše Diakon, jedině japonce do japonce.\nDlouhodobě nám zlobil motor, měnili jsme spoustu věcí na autě a nic. Měli jsme nové svíčky Bosch , kabely champion, po čase jsme je vyměnili za nové kabely NGK. Proto nás nenapadlo (a nenapadlo to nikoho a dokonce ani ve třech servisech Mazda ! ) hledat chybu tady. Až v Dobelicích u Milana Krále, bylo to to první, na co jeho mechanik upřel svůj zrak a ani konstatování, že je vše nové ho nezajímalo, proběhla výměna obojího a motor šlape jak hodinky . Ta vražedná kombinace dokázala během cca 5.000km ty kabely totálně zničit. Bosch má údajně jiný odpor, proto ty kabely udělali .\nTeď máme vše japonské, motor neškube, volnoběh je ustálený, po prvním rozjezdu Terezka konstatovala, ža si myslela, že jsme opravovali zapalování a né že jsme montovali turbo.\npresne jak pise diakon, brisky at si cpou skodovaci a koncernisti nekam, japonec potrebuje zasadne NGK, pokud citis potrebu utratit vic, tak ty DENSA :) ty maji akorad kvalitnejsi elektrody na vic kilometru, ale pomer cena/najete km mluvi porad pro NGK. uz se to tu resilo vickrat, mel sem osobne kdysi daavno kdyz sem s japoncema zacinal BERU ULTRA -X 4bodove a motor se uchlastaval, chytal na 3 valce atd.....vse vyresila az vymena za NGK co tam patri, zbytecne sem vyhodil 4x185kč. muj nazor umocnuje jeste to, ze kamos potreboval svice do hondy CRX, tak sem mu rekl ze mam tyhle skoro nejete, daly sme je tam a pomalu nemohl dojet domu.. takze muj nazor je nekompromisni a skusenosti se me shoduji i s ostatnima co udelaly stejnou chybu\nmy jsme prave meli ve stary Mazde nejaky japonsky svicky i kabely, uz Vam nereknu znacku, protoze je to dlouho (a v ty dobe me to jeste nejak nezajimalo) a sice s nima Mazda jezdila dobre za ty prachy co sem do toho tenkrat vrazila, ale asi po 1000km to zacalo zlobit tak tam ten muj dal brisky a zacalo to jezdit mnohem lip, takze ted uz je chce rvat vsude\nFůůůj brisky nééé To kdo si dá do auta tak to auto nemá rád - opravdu Brisk je pro koncerny a hitlerwageny, ale né do japonce. Taky jde o to jestli vám k těm předchozím nechcal olej a tak. Je jasné, že je to vždy lepší když se dají nové, ale né brisk, kupte si NGK přímo do vašeho auta a uvidíte - jedna stojí cca 100kč. nebo densa. Pokud chcete připlatit tak pak doporučuji DENSO Iridium.\nTaky se připojuji, Brisky jsou nejhorší, co jsme kdy vyzkoušela. Měli jsme je v Nissanu a byla to tragédie. BRISK = vyhozené peníze.\njako na koncerny si vychutnam cokoli:o)) ale Hitlerwagen to je mazec :o)) mam tu kolegy vsechny s japoncema a tohle nezname ani jeden... a to chodime po diskutich vsichni:o))\ndekuju za rozsireni slovniku:o)\nNeviete aj nejaku stranku kde by som si o tych japonskych svickach nieco precital a pozrel ake maju???\nNo ja som nasiel ale nieje to trosku prehnana suma???\njinak cena za ty iridiove je takove docela normalni tady v CR\nVenito: Nemáš čas, jsem rád, že mohu rozšířit tvůj slovník, hlavně když je to proti koncernu\nkdyz sme u toho, vis ktery konstrukter narysoval kastli fobije?:o))\n:o) vsem Vam preju peknou nedeli u vody :)\nNechci Brisk chvalit, delal sem tam takze vim jaka je tam kvalita, ale kdyz svicky od nich tak zadny obycejny L, D,..musi se trochu zainvestovat a koupit lepsi radu nez tu super, tuning a tak. Ja sem tam mel ty tribodovy TC svicky ale byli na pikacu, nedoporucuji jelikoz maji blby doskok, jelikoz se to spatne meri, ale doporucuji vam iridia a ytria, LGS a tak. Ty sou delany v dilne v mensich seriich takze daleko vetsi kvalita. Mazdicka jezdila na pomalu dosluhujici NGK a po vymene na ty LGS je o krapet snasi start. Jde o Vas, nevim jake je cenove srovnani s lepsima svickama Brisk a NGK ja je nekupoval\nčau já netvrdím,že sou brisky až tak špatný,ale nejsou prostě vhodné do japoncu.V jiných autíkách vydrží to co jiná svíčka ne ,ale de o odpor musí se shodovat z rozdělovačem a kabely. Ono to třeba pojede i na brisky ,až ale odděláš rozdělovač je to už o jiných penězích. Radši koupím denzo(mám vyskoušeno) kus za 200kč a vím ,že sem udělal maximum pro dobrý starty a jízdu bez skákání a škytání. japonec k japonci\nJj jak říká Luda - je to tak. A když píete že je třeba od Brisku koupit ty lepší? A co stojí? Já jsem plně spokojen s NGK nebo denso a stojí jedna 100,- a koupím je radši než brisk za 400,- i kdyby to na ně mělo jet líp. To si taky už pak můžu připlatit za densa iridium nebo lepší NGK a opět je tam dám radši než brisk.\nTak my jsme měli jedny z těch dražších svíček od Brisku a skutečně kvalita žádná. Nikdy víc už si cokoliv od Brisku nekoupím, když to porovnám s Denso nebo NGK v podobné cenové relaci, tak je to obrovský rozdíl. I náš mechanik, když nám ty Brisky montoval, kroutil hlavou, že by si je v životě nekoupil. A měl recht, po krátkém čase šly pryč.


Peking Putina napíná, zásadní smlouva o dodávkách plynu zatím nikde — ČT24 — Česká televize\nPeking - Ruský prezident Vladimir Putin má za sebou polovinu oficiální návštěvy Číny. Hlavním bodem je dojednání dlouhodobého kontraktu na dodávky ruského zemního plynu. Peking ale zatím vyčkává. Jednání se prý zadrhla na ceně. Moskva se snaží vypořádat se sankcemi, které na ni uvalil Západ v souvislosti s ukrajinskou krizí.\nPrezidenti Ruské federace a Číny odstartovali rusko-čínské týdenní námořní cvičení u ostrovů, které si nárokuje i Japonsko, podepsali dohodu o strategickém partnerství a plánují posílení obchodu. „Přejeme si, aby obchod mezi oběma státy dosáhl do roku 2015 objemu 100 miliard amerických dolarů,“ prohlásil čínský prezident Si Ťin-pching. Podle Putina už obě země ustavily investiční koordinační výbor.\nŠéf Kremlu ale přijel hlavně uzavřít kontrakt na dodávky zemního plynu od roku 2018 na třicet let. Ročně se jedná o objem 38 miliard kubických metrů. A to se zatím nestalo, přestože Gazprom avizoval, jak blízko už je. "Vyjednavači obou zemí nebyli schopni překonat rozdílná očekávání ohledně ceny,“ uvedl tiskový odbor Vladimira Putina.\nČesko by mohlo východním sousedům pomoci plynem z Nordstreamu\nVladimir Putin se svým čínským protějškem zdroj: ČTK/ZUMA/Pang Xinglei\nZdroj: ČTK/ZUMA/Pang Xinglei\nČína vidí, že Moskva hledá odbyt pro 80 procent svého plynu v době, kdy se vztahy Kremlu s Evropskou unií zhoršily kvůli Ukrajině. Peking sice plyn potřebuje jako čistý zdroj pro zemi chronicky trpící smogem, umí si ale počkat. A ve sporu má navrch.\nVáclav Kopecký, analytik z Asociace pro mezinárodní otázky\n„Vztahy mezi Ruskem a Čínou byly vždy trochu asymetrické. Rusko dodává do Číny poměrně dost nerostných surovin, především ropy. Na druhou stranu Rusko toho příliš nedováží, v ekonomické rovině spolupráce příliš není. Číňané naopak dovážejí do Ruska spoustu výrobků – Čína je pro Rusko nejdůležitějším obchodním partnerem. Opačně to zatím tolik neplatí. Čína je čím dál tím silnějším hráčem, její ekonomika roste, zatímco v Rusku se ekonomika propadá.“\nRusko kalkuluje, že podpis je možný ještě zítra před Putinovým odletem domů nebo koncem týdne na setkání v Petrohradu.


Klíčenka KISS ME BEFORE FLIGHT | RCblik.cz\nKlíčenka KISS ME BEFORE FLIGHT\nTextilní klíčenka s vyšitým nápisem Kiss me before flight. Rozměry: 12,9 x 2,9 cm Klíčenka obsahuje kovový kroužek. celý popis\nTextilní klíčenka s vyšitým nápisem Kiss me before flight.\nRozměry: 12,9 x 2,9 cm\nKlíčenka obsahuje kovový kroužek.\nDárkové předměty Klíčenky


Hradiště Vladař - Kawi.cz\nCo že je to ten Vladař? To je takovej hezkej kopec a na tom kopci je hradiště...\nBylo vybudováno někdy v době bronzové, 2000 let před naším letopočtem. Svůj největší rozkvět zřejmě zažilo v 6. - 4. století př. Kr., na přelomu starší a mladší doby železné.\nHradiště Vladař se nachází na stejnojmenné stolové hoře (693 m. n. m.) na k. ú. obcí Vladořice a Záhořice v okrese Karlovy Vary v západních Čechách. Hora je nápadnou dominantou Vladařské vrchoviny, která tvoří jižní část Žlutické vrchoviny. Na severu a severozápadě ji obtéká řeka Střela, do níž se přímo pod hradištěm vlévá bezejmenný potok tekoucí od jihozápadu. Od údolí Střely dělí akropoli hradiště převýšení 230 m. Geologické podloží je tvořeno převážně čedičem.\nV okolí se nachází několik sekundárních ložisek zlata a je velice pravděpodobná jejich souvislost s významnými lokalitami mladšího pravěku.\nPozdně halštatské až časně laténské Lokality v okolí Vladaře\nVe vzdálenosti 6 km od akropole Vladaře se nachází pozdně halštatské hradiště na Jezerském vrchu na k. ú. Podštěly. Na stejném katastru, 4 km severozápadně od Vladaře, bylo též v prostoru cihelny odhaleno pozdně halštatské a časně laténské rovinné sídliště. Těžba v cihelně zde v roce 1964 zničila 20 sídlištních objektů. Podařilo se tehdy zachránit a zdokumentovat pouze fragmenty keramických nádob z jedné kulturní jámy.\n4,5 km jižně leží obec Novosedly, na jejím území byl učiněn nález pozdně halštatské soudkovité nádoby, pravděpodobně ze zničeného žárového hrobu - na dně se totiž našly drobné spálené kosti. Bližší nálezové okolnosti nejsou známy.\nVe větší vzdálenosti, 8 km jihozápadně, najdeme rozsáhlé pozdně halštatské až časně laténské pohřebiště v Manětíně – Hrádku. Zdokumentováno bylo zde 228 hrobů. Další pohřebiště se rozkládá 11,5 km severozápadně na k. ú. Sovolusky se 31 plochými žárovými hrobů z pozdní doby halštatské.\n2,6 km severozápadně od Vladaře, na k. ú. Chyše, se též nachází opevněná poloha na ostrožně nad Střelou, snad náležejí období pozdně halštatskému.\nHistorie bádání na Vladaři\nVýrazného opevnění Vladaře si všímá ve své kronice již Václav Hájek z Libočan. V devatenáctém století je lokalita zařazena mezi významná pravěká hradiště. Přesto delší dobu unikala bližší pozornosti archeologů a nebyl zde proveden žádný větší systematický výzkum. Nacházeny byly pouze ojedinělé nálezy při náhodných povrchových sběrech a drobných sondážích. Zato však byla lokalita opakovaně poškozena hledači s detektory kovů.\nSituace se změnila až v roce 2002, kdy lokalitu začal zkoumat Archeologický ústav Akademie věd ve spolupráci (M. Chytráček, P. Pokorný) se Západočeskou univerzitou v Plzni (L. Šmejda, L. Janíček), Krajským muzeem v Karlových Varech (J. Klsák) a občanským sdružením Vladař. Tento výzkum, probíhající i v následujících letech přinesl mnohé zajímavé poznatky nejen o osídlení na Vladaři, ale také o vývoji okolní krajiny.\nCelková rozloha hradiště činí 115,3 ha. Vyznačuje se mohutným systémem opevnění, které zasahuje až k samému úpatí hory a vytváří jeden uzavřený celek, složený z několika samostatných opevněných areálů – akropole a vícenásobně členěného předhradí.\nAkropole se nachazí v nejvyšší části hradiště, které poskytuje rozhled do všech stran. Má rozlohu přibližně 13,4 ha a obepínalo ji opevnění o délce 1675 m, které je dnes patrné v podobě valů z velkých čedičových bloků. Vnitřní plocha zahrnuje dvě vyvýšeniny, severní (693m) a jihozápadní (688m). Návrší kolem kóty 688 bylo možná v rámci akropole zvlášť vyčleněno, ale je těžké rozlišit stopy možného opevnění od středověkých a novověkých teras.\nŘEZ OPEVNĚNÍM AKROPOLE\nV srpnu 2003 byl proveden 19 m dlouhý řez severním obvodovým opevněním akropole, který byl položen v místě novodobého poškození valu. Dokumentován byl profil pří západním okraji sondy.\nSídlištní vrstvy přiléhající k vnitřní straně opevnění obsahovaly nálezy z mladší pozdní doby bronzové, pozdní doby halštatské a časně laténské. Předpokládá se proto několik na stejném místě zakládaných hradeb. V řezu bylo rozpoznáno pět takových stavebních fází opevnění. Radiokarbonové datování umožnilo zařadit nejstarší fázi na přelom starší a střední doby bronzové a předposlední, čtvrtou, fázi na sklonek časné doby laténské. Pátá stavební fáze pak podlehla mohutnému požáru, jak prozrazují roztavené čedičové bloky s otisky dřeva. Mezi kameny byly také nalezeny zlomky keramiky z pozdní doby laténské, ale nelze však určit, zda sem keramika dostala během stavby hradby nebo propadla mezerami mezi kameny v již dávno zničeném opevnění.\nPo strmých svazích vedly na akropoli 3 nálevkovité brány, jejichž ramena se stáčejí do vnitřní plochy.\nBrána A se nachází na západním svahu akropole při horním vyústění přírodního žlebu, do nějž se sbírá několik dodnes dochovaných úvozových cest. Křídla brány tvořily kamenné valy. Před bránou byl předsunutý až 25 m široký příkop. Cesta k bráně tak musela vést v úrovni dna tohoto příkopu a na severní a jižní straně ji navíc chránily dvě výše položené, zvlášť opevněné oválné plošiny se strmými svahy.\nBrána B se nachází se v severní části akropole a její umístění je stejně jako u brány A v široké terénní proláklině, jíž prochází přístupová cesta ze severního svahu. Před vstupem na severním svahu není patrný žádný předsunutý příkop. Tento vstup je ale navíc chráněn hradbou z vnitřní strany akropole.\nBrána C je třetím vstupem na akropoli, z jižní strany. Cesta k bráně vedla od jihozápadu podél dnes již špatně zřetelné fortifikace ve svahu, která má podobu souvislého pásu menších kamenů a spojuje opevnění předhradí s opevněním akropole.\nUprostřed náhorní plošiny Vladaře, v nejnižším místě akropole, se nachází uměle vyhloubená nádrž oválného tvaru, sloužící cisterna k zachytávání dešťové vody, o délce 45 m, šířce 30 m a hloubce 2,8 m.\nVybudována byla někdy před rokem 400 př. Kr. – z tohoto období pocházejí nejstarší vrtvy na dně nádrže. V její výplni je uložen nepřetržitý záznam soužití člověka a okolní přírody v posledních asi 2400 letech.\nPrůzkum nádrže byl zahájen několika vrty v roce 2002 a pokračoval položením sondy na místě původních vrtů v roce 2004. Při paleoenviromentálním výzkumu uloženin z nádrže se za pomoci řady přírodovědných metod (pylová analýza, analýza rostlinných makrozbytků včetně zbytků dřeva, chemická analýza, rozbor zbytků vodních organismů – řas a korýšů, radiokarbonové datování) podařilo podrobně popsat a chronologicky upřesnit historii osídlení na Vladaři.\nOsídlení zde zažívalo největší rozkvět v 5. – 4. stol. př. Kr. Před rokem 200 př. Kr. byla ovšem plošina stolové hory po ničivém požáru částečně a na přelomu letopočtu zcela opuštěna. K novému využití prostoru bývalého hradiště došlo až na rozhraní raného a vrcholného středověku. Prostor vrchu obehnaného mohutnými příkopy a valy byl využíván i středověkými a novověkými vojsky, jak dokládají i písemné zprávy. Přímo v areálu hradiště se také nachází ves Záhořice, jejíž obyvatelé dříve celý areál kromě nejprudších svahů využívali pro zemědělskou výrobu.\nSONDY NA AKROPOLI\nV prostoru akropole bylo také položeno několik sond, zvláště v místech poškozených nelegálními výkopy hledačů s detektory kovů. Plošně nejrozsáhlejší sonda 1 byla položena v roce 2004 v severovýchodní části akropole a v následujích dvou letech postupně rozšířena o další sektory.\nNÁLEZY Z AKROPOLE\nNálezy získané povrchovými sběry a drobnými sondážemi tvoří především keramický materiál, který lze zařadit již do mladší a pozdní doby bronzové, a především do doby halštatské a časně laténské. Nalezena byla též keramika z mladší a pozdní doby laténské, ojediněle i z doby hradištní. Z kovových předmětů je zajímavý pozdně laténský meč v železné pochvě nalezený v jihozápadním nároží akropole.\nOjedinělý nález představuje litá bronzová plastika ve tvaru stylizované mužské postavy s přilbou typu Negau. Nález byl učiněn náhodně počátkem 50. let 20. stol. ve vyhozené hlíně v prostoru menší plošiny za bránou A. Výška předmětu je 5 cm, třetinu jí tvoří hlava. Ruce zcela chybějí. Tělo přechází do jediné nožky se špičatou botou se středovou rýhou na přední straně. Na zadní straně z figurky vystupuje čtyřhranný masivní kolíček, který dokládá někdejší upevnění plastiky kónicky tvarovaný předmět, kterým byla pravděpodobně dřevěná pixida stojící na třech takto utvářených nožkách. Původ figurky se předpokládá v severní Itálii, kde vznikla podle etruských předloh.\nPřehradí se nacházelo na severním, severozápadní a západním úpatí Vladaře. Rozkládá se na ploše 98,8 ha. Hlavní obvodové opevnění tvoří především dva široké paralelní příkopy, v některých úsecích doplněné valem na vnitřní straně. Příkopy jsou od sebe vzdáleny 7 – 12 m. Jejich šířka se pohybuje mezi 15 a 20 m. Vnitřní prostor předhradí je rozčleněn systémem valů a příkopů na čtyři oddělené plochy propojené branami.\nI. plocha předhradí (13,3 ha) je vymezena na severu a severozápadě hlubokým příkopem a valem, který se na východní a severozápadní straně napojuje k opevnění akropole. Vstup umožňuje brána G, kterou prochází cesta směřující dále k bráně B na akropoli.\nII. plocha předhradí (6,9 ha) se nachází v pravoúhlém severovýchodním nároží, ohraničeném mohutnými obvodovými příkopy předhradí. Přístupová cesta sem směřuje od řeky Střely, prochází dnem širokých obvodových příkopů a míří do brány F, spojující plochu II s plochou III.\nIII. plocha předhradí (41,6 ha) je největší plochou přehradí, nalezájící se v jeho centrální části. Val, který ji ohraničuje, je na čtyřech místech přerušen bránami, označenými písmeny D, E, F a G.\nBrána D se zachází na západním svahu, má klešťovitě formovaná křídla a prochází jí cesta směřující k bráně A na akropoli. Dalším vstupem je brána E jíž prochází široký a hluboký úvoz cesty, která rovněž probíhá vnějším obvodovým přípokem. Vnitřní příkop v místě brány chybí. Od údolí Střely jsou patrné četné zaniklé cesty směřující k bráně. Tato brána byla nejspíše hlavním vstupem do opevněného sídla.\nBrána F spojuje III. plochu předhradí s plochou II., vede od ní dlouhý úvod do prostoru III. části. Brána G pak tvoří spojení I. a III. plochy hradiště.\nIV. plocha předhradí (15,2 ha) je situována na západní straně a vyplňuje prostor mezi obvodovými příkopy vnějšího opevnění a západním valem III. plochy předhradí. V nejsnadněji přístupném úseku na jihozápadě je hlavní obranná linie, tvořená dvěma příkopy, ještě zesílena vnitřním valem.\nNa vnější straně obvodových příkopů se navíc nachází opevněné předpolí (3,1 ha), chráněné valem v úseku 500 m.\nŘEZ OPEVNĚNÍM PŘEDHRADÍ\nJižní úsek obvodového opevnění předhradí protíná novodobá lesní cesta, která zde porušuje oba příkopy i vnitřní val. Při geodetickém zaměřování lokality v roce 2002 se podařilo začistit bok cesty a dokumentovat řez vnitřním valem v délce 25 m a maximální výšce 3 m. V jádru konstrukce byla odkryta 230 cm široká zeď, stavěná z nasucho kladených, velkých, převážně čedičových kamenů. Hradební zeď se zachovala do výše 100 cm a k její vnitřní straně přiléhal více než 8 m široký násep. Výzkum ukazuje na nejméně tři stavební fáze tohoto opevnění, žádnou z nich se však nepodařilo datovat.\nVÝZKUM RYBNÍČKU V IV. ČÁSTI PŘEDHRADÍ\nV roce 1980 byl na ploše IV. areálu předhradí vyhlouben malý rybníček v místě někdejšího mokřadu. Tyto práce tehdy silně narušily neznámé dřevěné konstrukce, tato skutečnost však byla zjištěna až v roce 2007 na základě výpovědi pamětníka. Na břeh rybníčku byla proto v létě 2007 položena sonda, která odkryla spodní část zvláštní stavby z pečlivě opracovaných dubových hranolů obdélníkového průřezu. Její roubená konstrukce vytvářela několik provázaných komor. Dno bylo vydlážděno říčními valouny. Geofyzikální měření naznačilo existenci obdobných konstrukcí také v širším okolí rybníka. Do dnešních dnů se dochovaly jen díky vlhkému a jílovitému prostředí. Z jedné z komor byla nalezena i relativně dobře dochovaná část jemně pletené ošatky o rozměrech asi 35 x 25 cm.\nRadiokarbonové datování zařadilo dubové fošny do poměrně širokého okruhu 8. – 4. století př. Kr. Dendrochronologické datování pak tyto údaje zpřesnilo. Byly rozlišeny dvě skupiny dřevěných konstrukcí. Pro jednu byly použity relativně mladé a rychle rostoucí stromy pokácené nedlouho po roce 480 př. Kr., komory přímo porušené hloubením rybníčku pak byly zhotoveny ze starých a pomalu rostoucích dubů, pokácených někdy po roce 463 př. Kr.\nProtože se nejsvrchnější část konstrukce nedochovala, je těžké určit, k čemu stvaba sloužila a jak dlouho. V jedné z uloženin nad konstrukcemi byly nalezeny uhlíky, datované do 10. století, které dosvědčují, že v této době byla stavba již zničena a pod úrovní tehdejšího terénu.\nV prostoru dnešního rybníka se dříve nacházelo prameniště, je proto možné, že konstrukce mohly složit ke zpevnění podmáčeného svahu, být využity pro stavbu domů či soustavu studní a nádrží. Nejpravděpodobněji se jeví poslední verze. Vydřevěné nádrže tohoto stáří však nemají ve středoevropském prostoru zatím přesné obdoby, svojí podobou se blíží mladším situacím dokumentovaným v Německu, které lze zařadit do 2. století př. Kr.\nVodní zdroje měly v pravěku velký strategický i kultovní význam, což dokazuje i umístění celé situace v silně opevněném prostoru na úpatí stolové hory.\nVýzkum opevnění předhradí i akropole ukázal, že rozlehlý areál vznikal postupně a v delším časovém období. Nejstarší pozůstatky fortifikací pocházejí zřejmě již z průběhu doby bronzové. V 6. a 5. stol. př. Kr. bylo nejspíše starší zaniklé opevnění obnoveno a pravděpodobně došlo i k podstatnému zvětšení celé pevnostní soustavy.\nBronzová nožka pyxidy z 6. – 5. stol. př. Kr. nalezená na akropoli se řadí k prestižnímu zboží, které v pozdní době halštatské a časné době laténské putovalo z antického Středomoří na dvory aristokracie severně od Alp.\nOpevněný areál na Vladaři s bohatými výskyty zlata v okolí se v 6. a 5. stol. př. Kr. zřejmě stal významnou sídelní aglomerací a vyvýšená akropole, obehnaná mohutnou hradbou, mohla plnit úlohu centrální rezidence elity, udržující dálkové kontakty s regiony jižně od Alp.\nTaková velká nadregionální sídla, jakým Vladař nejpíše byl, mohla mít své rozlehlé svatyně ovládající kult a byla zde zřejmě i místa, kde se odehrávaly nákladné slavnosti doprovázené různými zápasy a závody. Jako sídelní, obchodní a řemeslná centra plnila úlohu kmenových středisek a do určité míry se podobala pozdějším oppidům.\nExistenci možného pozdějšího oppida na Vladaři se zatím nepodařilo potvrdit, ač se zde nalezly artefakty z pozdní doby laténské. Na základě výsledků paleoenviromentálního výzkumu nádrže na akropoli se však spíše zdá, že v této době již osídlení Vladaře pomalu ustupovalo.\nZkrátka, tvrzení, že na Vladaři byli Kelti a jistě se tam dělo něco děsně záhadnýho, není až tak úplně vystihující. Historie Vladaře je totiž mnohem pestřejší. A na jeho jisté tajemnosti, s níž mlčky shlíží do okolní krajiny, mu to ale neubírá - ba spíše naopak. Je to svědek dávné minulosti kraje a když budeme pozorní a vnímaví, můžeme její ozvěny zaslehnout...\nCHYTRÁČEK, M. – ŠMEJDA, L. 2005: Opevněný areál na Vladaři a jeho zázemí. K poznání sídelních struktur doby bronzové a železné na horním toku Střely v západních Čechách. AR 57, s. 3 – 56.\nCHYTRÁČEK, M.. – DANIELISOVÁ, A. – POKORNÝ, P. – ŠMEJDA, L. 2010: Komplexní výzkum pravěkého hradiště na stolové hoře Vladař. Živá archeologie 11, s. 45 – 50.\nPOKORNÝ, P. – SÁDLO, J. – KAPLAN, M. – MIKOLÁŠOVÁ, K. – VESELÝ, J. 2005: Paleoenvironmentální výzkum na Vladaři. AR 57, s. 57 – 99.\nŠMEJDA, L. – CHYTRÁČEK, M. – POKORNÝ, P – KOČÁR, P. 2010: Nové poznatky z výzkumu hradiště Vladař u Žlutic, okr. Karlovy Vary. In: KRIŠTUF, P. – VAŘEKA, P.: Opomíjená archeologie 2007 – 2008. Plzeň: Západočeská univerzita v Plzni, s. 46 – 53.\nZAHRADNÍČEK, P. 2005: Vladař. Tajemství minulosti. Loket: Občanské sdružení Vladař na ochranu a výzkum archeologických lokalit.


Jihostroj ve sprinterském tempu přes Maďary do osmifinále Challenge Cupu - Strakonický deník\nJihostroj ve sprinterském tempu přes Maďary do osmifinále Challenge Cupu\nČeské Budějovice – Žádný problém neměli volejbalisté Jihostroje se soupeřem z Maďarska. Jihočeši vyhráli i v odvetě 3:0 a postupují do osmifinále Challenge Cupu.\nJihostroj porazil Maďary | Video: Deník / Kamil Jáša\nVolejbalisté Jihostroje České Budějovice si nejprve srovnali mířidla (1:3), na podání přišel kapitán Filip Habr, a pak už v prvním setu na kurtu jasně dominovali (16:9).\nNahrávač českého celku volil často a velmi účinně hru středem sítě, v roli útočníka se prezentoval tvrdě, ale také chytře Radek Mach.\nDomácím se dařil servis, i proto se první set stal pro Jihostroj snadnou kořistí.\nUž v průběhu prvního setu se na kurtu objevil Američan Collin Hackworth, který v sestavě Jihostroje nahradil Chilana Geverta. Obraz hry se nezměnil, univerzál z USA platil na maďarské protivníky údery z vysoké výšky. A s chutí si zasmečoval také Filip Habr.\nVe třetím setu bylo znát, že o postupu už je rozhodnuto. V utkání trenéři vyzkoušeli i další hráče, některé opory zůstaly na lavičce. Jihostroj postupuje do dalšího kola Challenge Cupu.\nOdvetný duel Challenge Cupu volejbalistů:\nJihostroj České Budějovice – Vegyész Kazincbarcika 3:0 (16, 12, 19), diváků 725. Čas: 68 minut.\nJihostroj ČB: Habr, Gevert, Mach, Sobotka, Michálek, Fila – libero Kryštof (Hackworth, Kuliha, Todua, Červinka). Trenér Jan Svoboda. První zápas 3:0, do osmifinále pohárové soutěže postupuje Jihostroj Č.Budějovice.


IKEA otevře v Praze pop-up studio, nový obchodní dům v Česku zatím nebude - iDNES.cz\n18. září 2018 15:02, aktualizováno 15:02\nVe čtvrtek otevře švédský nábytkářský gigant IKEA na pražském Václavském náměstí novou pobočku. Provozovna s názvem IKEA Point bude mnohem menší než klasické obchodní domy tohoto řetězce a bude zákazníkům sloužit jako zdroj inspirace, plánovací studio nebo místo k setkávání. Formát nové prodejny označuje společnost jako tzv. pop-up studio.\n„Koncept pop-up je časově omezený,“ vysvětluje lídr projektu Peter Tichý. Kromě dočasnosti se vyznačuje také vysokou mírou flexibility. Podle Tichého se tak může stát, že během jednoho roku se celá nabídka promění, přičemž se obchod může i přestěhovat.\n„Je to pro nás nový způsob, jak se přiblížit našim zákazníkům,“ komentovala vytvoření pobočky IKEA Point Mounia El Hilaliová, která působí od prvního září na pozici ředitelky IKEA pro Českou republiku, Slovensko a Maďarsko. „Zákazníci mění své způsoby nakupování a je důležité abychom jim naslouchali,“ dodala.\nV nové pobočce v centru hlavního města představí IKEA na ploše 800 metrů čtverečních svůj sortiment zaměřený na obývací pokoje, který bude primárně sloužit jako zdroj inspirace. „Stále považujeme obývací pokoje za centrum domovů našich zákazníků,“ vysvětluje orientaci obchodu Tichý.\nIKEA investovala do svého pop-up studia v Praze 17 milionů korun. Původně se měla prodejna otevřít už v polovině srpna, podle Tichého způsobily zpoždění stavební úpravy vstupního prostoru. V obchodě na Václavském náměstí v budově bývalé České spořitelny bude pracovat 30 zaměstnanců, většinou z již existujících poboček IKEA.\nSoučástí nové pobočky bude také plánovací studio, kde budou zákazníkům k dispozici interiéroví dekoratéři. Zde si mohou klienti, jichž by mělo novou provozovnou procházet zhruba tisíc denně, naplánovat kromě obývacích pokojů také veškeré ostatní vybavení domácnosti. Společnost odhaduje roční tržby nové prodejny na 100 milionů korun.\nPop-up studia se soustřeďují do center měst\nMísto přímého prodeje bude v novém obchodě fungovat například služba „Modrá taška“. Ta bude zaměřená hlavně na doplňky do domácností, které si zákazníci mohou v IKEA Pointu objednat a vyzvednout během 24 hodin. Poplatek za tuto službu bude 99 korun a společnost předpokládá, že bude schopna denně vyřídit stovku objednávek.\nKoncept pop-up studií IKEA je relativně nový, první provozovnu tohoto typu otevřel švédský řetězec přibližně před rokem a půl ve španělském Madridu. Od té doby jich v Evropě vzniklo přibližně sedm, pražská provozovna bude prvním obchodem tohoto typu v regionu, který tvoří Česko, Slovensko a Maďarsko.\nKoncept pop-up je na rozdíl od obchodních domů IKEA soustředěný do center měst. „Důležité je pro nás místo, které je dobře propojené městskou hromadnou dopravou,“ vysvětluje Tichý. „Prostory v centru města nám umožňují, abychom zákazníkům ukázali náš sortiment jinak, netradičněji,“ dodává.\nOtevírání nového klasického obchodního domu IKEA se v Česku zatím nechystá. „Česká republika je pro IKEA důležitou zemí, stále zde vidíme potenciál víc se přiblížit zákazníkům. Momentálně však cílíme na jiný formát, na to, co tu například vidíte dnes,“ uvedla El Hilaliová při představování nového pop-up studia v Praze.\nTémata: obchodní dům, studio, IKEA, prodejna, Slovensko, Maďarsko, Česká spořitelna, Madrid, Spořitelna


#sledovanost Archivy - blog.primadoma.cz\nTag Archives: #sledovanost\nSledovanost hobby pořadů na FTV Prima v roce 2020\nPosted on 3 března, 2021 3 března, 2021 by Marek Veselý\nHobby pořady skupiny Prima se dlouhodobě těší divácké oblibě. V roce 2020 sledovalo průměrně premiérové díly RECEPTÁŘE PRIMA NÁPADŮ 404 000 diváků (share 19,19 %) v CS 15+, Libovky Pepy Libického 397 000 diváků (share 18,11 %) v téže cílové skupině a Vychytávky Ládi Hrušky 355 000 diváků (share 15,94 %), opět v CS 15+.… Číst celý článek “Sledovanost hobby pořadů na FTV Prima v roce 2020”\nPosted on 4 listopadu, 2020 4 listopadu, 2020 by Marek Veselý\nS opětovným zpřísněním opatření proti šíření onemocnění covid-19 tráví lidé mnohem více času před televizními obrazovkami. V období od 14. do 27. 10. vzrostla televizní sledovanost meziročně o 21 %. Vyplývá to z dat oficiálního elektronického měření televizní sledovanosti.  Nárůst je patrný u všech věkových skupin, přičemž nejvýraznější je u mladších diváků ve věku 4–24 let.… Číst celý článek “V souvislosti s nouzovým stavem opět roste televizní sledovanost”\nSledovanost našich pořadů vysílaných na FTV Prima od 4. 10. 2020 do 1. 11. 2020\nPosted on 1 listopadu, 2020 2 listopadu, 2020 by Marek Veselý\nPravidelný přehled sledovanosti přinášíme v přehledné tabulce. Tentokrát za říjen 2020.\nTelevizní a online pořady\nTváře Prima DOMA\nFachmani: stavba plotu\nFachmani: venkovní omítka\nFachmani: chodníky ze zámkové dlažby\nFachmani: komínová vložka\nCo je nového v Prima DOMA MEDIA?\nPrima DOMA je společný hobby projekt FTV Prima a Prima DOMA MEDIA, s.r.o. Úkolem této skupiny je, každý den dodávat aktuální informace, videa, rady a tipy z oboru stavby a rekonstrukce bytů a rodinných domů, vybavení domácnosti, vše kolem zahrady a pěstování, chataření a chalupaření, vybavení dílny a práce s nářadím, výtvarných technik, starých řemesel a kutilství.


Další obrovské překvapení mistrovství. Švédi na turnaji končí! - Ruik\nDalší obrovské překvapení mistrovství. Švédi na turnaji končí!\nV posledním zápase základní skupiny A měli hokejisté Švédska nůž na krku. Pokud chtěli pomýšlet na postup do čtvrtfinále, museli zápas vyhrát bez ztráty bodu. Ovšem proti byl silný výběr Ruska, posílený o hvězdy z NHL, když se k týmu přidali bek Dmitri Orlov a útočník Vladimir Tarasenko. Švédi svůj úkol nezvládli a s turnajem se překvapivě loučí.\nOd úvodního buly jsme byli svědky velmi vyrovnaného hokeje, kdy se ofenzivní akce přelévaly z jedné strany na druhou. Oba celky si nic nedarovaly a hrál se fyzicky náročný hokej plný osobních soubojů.\nVe 3. minutě se po akci ruských hokejistů pustili do sebe před švédskou brankou Shvets-Rogovoy a Nygren, za což byli odměněni dvouminutovými tresty. Hra čtyřech proti čtyřem ale výrazné gólové šance nepřinesla.\nPrvní početnou výhodu poskytl Švédům bek Ottawy Senators Artyom Zub, který byl poslán na trestní lavici za hrubost. Jeho vyloučení dokázali hráči “Tre Kronor” využít a ujali se vedení.\nVýborná křižná přihrávka od Adriana Kempeho se dostala na hůl Oscara Lindberga. Ten pálil z první, ale gólman Samonov se fantasticky přesunul a jeho střelu vyrazil betonem před sebe. Na jeho smůlu se puk ale odrazil k nepokrytému Frodenovi, který bez problémů trefil odkrytou bránu.\nZávěrečné minuty první třetiny přinesly velký tlak Rusů. V 18. minutě střílel od modré Zub, Reideborn jeho střelu zlikvidoval, ale nepokryl. Celou akci se snažil dorážkou zakončit Tarasenko, ale jeho pokus švédský gólman vytěsnil betonem. O minutu později skončil příklep Gavrikova dokonce na tyči.\nVe druhé třetině ruský hokejisté ukazovali svou obrovskou ofenzivní sílu, ale trápili se v zakončení. Jejich pokusy končily na výborně chytajícím Reidebornovi. Zahanbit se nenechal ani ruský gólman Samonov, který byl oporou pro své spoluhráče.\nGól jsme i přes velké množství šancí ve druhé dvacetiminutovce neviděli, a tak byl stav před závěreční částí pořád 1:0 ve prospěch Švédů.\nZávěrečná třetina přinesla veliké drama. V průběhu prvních osmi minut měli hráči ve žlutých dresech výhodu dvou přesilových her, ve kterých mohli zápas definitivně zlomit na svou stranu. Ani jednu z nich ovšem nedokázali využít.\nTrest za nevyužité příležitosti přišel v 53. minutě a byl dokonce dvojnásobný. Ruský hokejisté dokázali během 12 vteřin otočit skóre.\nOrlov výborně zvládl souboj jeden na jednoho, zbavil se bránícího hráče a naservíroval puk do čisté šance pro Slepysheva, který ho dopravil do sítě. Z následné akce střílel Tarasenko, ale jeho pokus Reideborn vyrazil. Puk se dostal k Barabanovi, který ho umístil bekhendem pod betony švédského gólmana.\nŠvédové se ale nevzdávali a chtěli se zápasem ještě něco udělat. Victor Olofsson se zmocnil puku ve středním pásmu, rychlou kličkou se dostal do útočného pásma a z kruhů vypálil. Trefil přesně pod lapačku Samonova a poslal duel do prodloužení.\nAni to ovšem zápas nerozhodlo a následovaly nájezdy, ve kterých byli úspěšnější ruští hokejisté díky brankám Morozova, Burdasova a Tarasenka. Výběr kouče Garpenlova se tak s turnajem loučí a překvapivě putuje domů.\n26 Střely na branku 30\n5 Vyloučení 2\n10 Trestné minuty 4\n28 Vyhraná vhazování 17


Týden Francouzsko-italského obžerství - Vína Chochola s.r.o.Vína Chochola\nDomů / BLOG vinný / Týden Francouzsko-italského obžerství\nNikdy neříkej nikdy, že? Tolikrát jsem Vám odpovídal, že Francii určitě ne. Jen Itálie je dost komplikovaná na to, abych ji dokázal obsáhnout (nikdy ji neobsáhnu). Je to daleko. Zapomněl jsem řeč (již jsem nikdy neuměl). A teď náhle radostně chystám cestu do Languedoku. Jojo.\nStačila lehká zimní chandra, kdy jsem si uvědomil, že krním. I přihlásil jsem se do kurzu. Nakoupil jsem si odbornou literaturu. Ale pořád to nestačilo. Pak přišel email. Jeden z tisícovky mailů od vinaře nabízejícího spolupráci. A já ho otevřel a odpověděl a vyžádal a ochutnal! A nakonec vyjel.\nTedy - vyjeli jsme v tandemu s tatíčkem, který mě k vínu přivedl, do vína zasvětil a je až po uši namočen v tom, že dnes víno prodávám. Od cesty do Burgundska v roce 2012 jsme spolu nic nepodniknuli, a tedy bylo načase.\nLehce znepokojivé intermezzo se ztraceným řidičákem nemohlo mou vůli zviklat, leda jen vše lehce oddálit a zvýšit těšení se. Už první zastávka voněla ikoničnem - Vougeot v Burgundsku.\nOd Dijonu jsme najeli na kozí stezky a vzali Cote d´Or pěkně zgruntu. V zapadajícím slunci jsme míjeli Chambertin, Morey St. Denis, Musigny a zakotvili v překvapivě levném hotýlku s výhledem na věhlasné monopole Grand Cru Clos De Vougeot.\nBurgundsko Vám vleze pod kůži. Už z minulé návštěvy mám v hlavě vrytou tu našedavělou atmosféru. Je to jako obří klášter beze střechy - poklidno, pošmourno, meditativno. Staré, k zemi přikrčené hlavy révy, kamenné zídky, břidlice na střechách - všechno to vybízí nezvedat hlas, nedupat.\nNicméně víno v tomhle klášteře zakázané není, takže jsme si hned od recepce skočili do vybaveného sklepa hotelu a zmocnili se láhve Volnay 2014. Milé přivítání - až éterický, rozvoněný pinot zabral jako ideální welcome drink. Následovalo lehké uzemnění, kdy se dva drsní muži na drsné chlapské cestě ocitli v restauraci servírující jednotné valentýnské menu. Za pomoci hutnějšího St. Aubin 2014 jsme se vypořádali s okolím žužlajícím si zamilovaně dlaně a zcela nevalentýnsky se přejedli. Chtěl bych vidět, co ty páry po takové porci mohly ještě - ale nechme to být...\nDruhý den jsme si z nostalgie proběhli Nuit St. George a na trhu nakoupili sýry, olivy a bagety, čímž byl vytyčen jídelníček na následné tři dny. Podél vinic jsme klouzali dál a doklouzali až do Mersaultu.\nNeboť, co objedná šéf MI5, když ve špionážním románu pozve svého agenta před smrtelnou misí na rybu? Mersault! To je mimochodem bílé víno, abychom si rozuměli, chardonnay.\nPoučeni a zkušení, neváhali jsme a ponořili se hned do prvního vinařství, jež se naskytlo. Paní si nás odvedla mimo skupinku japonských turistů a nalévala, co jsme si poručili. Proskotačili jsme si právě Mersaulty, ochutnali Volnay i Chambolle-Musigny a něco si pak nechali nabalit. Do archivu. Pěkná vína, jistě žádná extratřída, ale vážně dobré.\nDalší zastávku jsem měl vymyšlenou už delší dobu. Toužil jsem se podívat do Puilly-Fussé - oblasti v samém jižním cípu burgundské oblasti Macon. Zdejší vína (chardonnay) si získávají stále lepší pověst a patří k oněm "must try" produktům.\nKrása! Nadchlo nás to tu. Tohle už je jiné Burgundsko, neklášterní. Shlíželi jsme do údolí na vesnici Fussée prošpikovanou vinařstvími, nad sousedním Puilly se zubil skalní ostroh známý ze všech průvodců, všude kolem svahy osázené révou. Bylo poledne a vyhlídnutý vinaři šel obědvat - "Přijďte za půl hodiny, to bude ideální," slíbil. Tak jsme se svalili na trávu, vybalili bagety a zbytek vína a žili život on the road.\nK půlhodině se pochopitelně přidala ještě hodina navíc, ale čekání se vyplatilo. Skvělá vína vinařství Thibert jsou sice poměrně drahá, ale kvalitativně je to opravdu skvěle srovnané, a to i včetně stále nedoceněné apelace St. Véran. Vše čisté, charakterní, dynamické - nikdy bych neřekl, že ta vína prošla malolaktickou fermentací. O tři krabice bohatší (a adekvátní částku chudší) jsme spěchali zase na dálnici. Čekala nás ještě pořádná šichta.\nPřes lyonskou zácpu jsme se prokousali do údolí Rhony a pokračovali dál na jih za sluncem. Hlavou mi, ne naposledy, probleskla vzpomínka na umbrijskou Vitalongu. I tamní dálnice na Řím se nazývá "Slunečnou". Kolem Avignonu k Montpelieru a pak na západ za Beziérs po skvělých dálnicích mezi neskutečně ohleduplnými francouzskými šoféry (nenostalgická vzpomínka na italské řidiče).\nV soumraku se stále častěji až do neustála míhaly vinohrady, velké tanky místních vinařských Cooperatives, na kruháčích ručně malované transparenty vyzývající ke společnému boji. A pak jsme na titěrné silničce za Laure-Minervois zahlédli světlo, mostek a alej. Le fin! Byli jsme v Chateau ST. Jacques.\nJako balzám na unavený mozek zazněla na uvítanou vybroušená britská angličtina. Slečna Charlotte odvedla znavené poutníky do krásného "gite" a zkušeně je odkázala na připravenou welcome lahev. A víno zafungovalo. Červené Domaine je vcelku jednoduchá věco, do níž se zejména za asistence dobrých sýrů rychle vpijete. S každou sklenkou lepší, pročež jsme zapátrali a objevili v lednici ještě nachlazené bílé Domaine Blanc. Inu, dobro se nás ujalo.\nMistral a Tramontane, ty určují běh nejen vinného roku. Jsou to větry a podle směru větrů tu uvědomělejší vinaři zakládají vinice a dokonce i stavějí sklepy, vítr určuje, jak bude kvasit víno a kdy si kvasinky začnou sedat. Určují nejen vinné konání. Například nás sychravé vlezlo s větrem donutilo dát si v Carcassone ke snídani sklenku Armagnaku. To byla ale spíše výjimka z nastupujícího jara. Na zahradě kvetly růže, rozsvěcovaly se první stromy.\nPovinný výletu do Carcassonne jsme si odbyli hned dopoledne. Středověké monstrózno na nás bylo trochu moc. Je to takový food veletrh v kulisách historického filmu. Desítky restaurací a kaváren obklopených stolky a křesílky dávaly tušit, jaké maso se tu odehrává v létě. Je to úchvatné, ale vlastně jsme si víc užili klidné podhradí a starý přístupový most přes řeku Aude.\nV městečku Homps na Canal du Midi jsme se v místních hospůdkách nenajedli. Lokální vinotéku jsme nenavštívili. Mimosezona, sobota, poledne - jakákoli záminka je zjevně dobrá k tomu, aby nás zdejší lid odsoudil k dalšímu kolu baget a sýrů. A vína...\nZato toulky po pozemcích kolem vinařství se neochodí. Divoké porosty garigues přecházejí v borovicové háje, skalnatý hřebínek chrání před mořským větrem a nabízí rozhled do kraje, potoky, louky a zase vinice.\nJe znát, že St. Jacques má jinou filozofii nežli vinaři z nížiny blíže k moři. Žádné rozlehlé vinohrady táhnoucí se do dáli. Spíše malé separované vinice zasazené do míst s ideální expozicí a korigující vliv rozmarného počasí. I přes postupnou renovaci je tu pořád ještě hodně staré révy, třeba vlajkovou loď La Chapelle vyrábějí z padesátiletého syrahu.\nOstatně dobré rozmístění vinohradů zachránilo vinařství v minulých letech úrodu. "Zatímco jiní vinaři museli koncem dubna rozdělávat ohně ve vinicích, a stejně pozdním mrazům neunikli, my jsme v místě, kterému se říká Boží fén. Ten také pomáhá vysoušet hrozny a brání tak plísni," pochvaluje si Graham Nutter. "Stejně tak se nám díky dobré poloze vyhnuly i letní kroupy, i když klempíři a zasklívači měli v okolí žně."\nOchutnávka s bossem mi potvrdila, že St. Jacques by mohla být dobrá volba. Je to přesně segment, který mi zatím chyběl. Proti italským jsou tahle vína měkčí, přístupnější, dobře pitelná. Zatímco Itálie, to je dynamika, síla, fortel, tady je to spíše o finese. Ostatně, tohle by se dalo zobecnit na celou Francii.\nBylo to tam pěkné a mohlo toho být víc, nicméně volaly nás povinnosti italské. Ráno jsme proto skočili do vozítka a vydali se zpět na východ k Montpellier, pak nabrali směr Marseille a Cannes. V letovisku Antibes jsme si zaskočili na oběd a s výhledem na Cote d´Azur vysrkli pár mušlí. Následovala velmi negeniální, zato spektakulární zkratka na Cuneo a po nějakých 8 hodinách byla spuštěna kotva v piemontském Dogliani. To vše za doprovodu poněkud komicky namluveného a poněkud nekonečného Phila Marlowa.\nPiemont tady ještě nabízel pozůstatky zimy, jež nicméně brzy roztála pod přívalem pohostinnosti. "Přijeďte na poledne, dáme si spolu oběd," instruovala mě Federica z vinařství La Fusina. Rodina zasedla k obřímu stolu a začalo to. Mohli jsme být klidně v 19. století, v téhle kuchyni vládne bezčasí. Domácí salámky, domácí prosciutto, zajíst pečenými paprikami, pak oslí ragů a cosi z divočáka, do toho se střídala vína, něco sladkého na zakousnutí a další kolo salámů. Když došlo na domácí grappu od hlavy rodiny, nechal jsem v tom už vykoupat tatíčka. Z vín mě nadchlo hlavně Dogliani Cavagné ze stařičké révy.\nNa vinici Cavagné jsme se hned nato vyvalili. "Přikoupili jsme část tohohle cru, patří k nejlepším v okolí," chlubil se Federičin bratr Massimo. Slunce smáčelo svah a myšlenka na plácnutí sebou do trávy byla neodbytná. Bylo by to však nemístné, neb kolem se tvrdě pracovalo. Makedonci (ano, letos to jsou Makedonci) vyvazovali po řezu a na Massimovi bylo vidět, že by se chtěl pustit zase do práce. Pročež jsme nerušili morálku a vydali se s další náloží vína na sever kolem Barola a Barbareska do Monferrata.\nVe vinařství Gaudio nás Beatrice protáhla kolem tanků. Nádherně rozvoněné Cortese, moc pěkné Barbery a řada mého oblíbeného Grignolina - všechno ještě mladičké, na kvasinkách. "Nestíhám. Po letech jsem si dovolila dovolenou delší než pět dní a teď jsem ve skluzu," lamentovala vinařka, ale dál nám distribuovala víno a střídala přitom plynule němčinu s angličtinou. "V šest mám schůzku se starostou kvůli vinnému festivalu," sdělila nám v šest dvacet a mířila k dalšímu tanku. To našim středoevropsky spořádaným duším zasadilo hlubokou ránu, takže jsme ji vyhnali. Ještě stačila vyskládat na bar pár lahví k ochutnání a zmizela s tím, že večer zajdeme na pivo. Po všech vzorcích jsme si nejvíc lebedili u lehoučkého Grignolina Gaudio.\nNa druhý den jsem plánoval návštěvu výstavy surrealistů v Albě a pak ještě muzeum vína v Grinzane Cavour. Tolik k našemu kulturnu, plánováním vše skončilo. Bylo totiž úterý a zavřeno. Ať už v Itálii nebo ve Francii - mám divný pocit, že tu pořád mají takové nějaké úterý v podobě zavíracích dnů, siest, svátků. Člověku tak prostě nezbývá než ochutnávat.\nU Germana (Barolo) byl tradiční frmol. Šlape jim to. "Zítra odlétáme na turné do Států," omlouval se Sergio, zatímco do auta přibývalo další víno. Manželka Elena se nám ale pověnovala. Projeli jsme si hlavně Barola 2014. Zajímavá bude novinka z Cru vinice Vigna Rionda - proti Cerrettě a Prapó to zatím vypadá na rafinované, feminní (to je slovo, že?), elegantní víno. "Zatím ho ještě lahvujeme jako Nebbiolo, ale od příštího roku to bude klasické Barolo." Já vzal hlavně dostatek Barola Cerretta 2013, které mi neskutečně chutná a má skvělý potenciál pro další zrání.\nMalá válečná vsuvka. Elena se zmínila o tom, že v Barbaresku začali používat děla. Nejdříve jsem myslel, že na ptáky. "Ne, mají je na rozhánění mraků, když hrozí kroupy. Jenomže to dopadá tak, že oni to rozstřelí a ty mraky se pak zformují nad námi. Už tu začínají úvahy o tom, že je zavedeme i tady a budeme kroupy posílat zase dál. Kde tohle skončí...?"\nLivio Voghera z Barbareska je sympaťák, jen se mu nechce do angličtiny. A protože moje italština je spíše komická, chce to hodně snahy. Podezírám ho, že proto se vykrucuje z Podrybnického chutnání. Ale vína jsou parádní. Čerstvě nalahvované Arneis 2018, tučné Barbery z horkých ročníků 2016 a 2017. Hodně přemýšlení mi dalo dilema mezi Barbareskem 2013 a 2015. Nakonec jsem sáhl po patnáctce. Pažout se ještě víc přikrčil a já s obavami přemýšlel, jak do něj vtěsnám Gaudio a Elcione poslané sem z Vitalongy.\nNavečer mě Beatrice Gaudio zpátky v Monferratu provedla po vinicích. "Mám takových plánů, ale ztroskotává to na lidech," povzdechla si i za ostatní vinaře. "Potřebujeme ozdravit vinohrady, najít něco proti žloutnutí révy (flavescence) a další chorobě Esca, víc se věnovat výzkumu. Jenomže místo toho musím sedět na traktoru, protože nejsou lidi." Pak se podívala na hodinky, zjistila, že v sedm musí být v Asti na schůzce (bylo čtvrt na osm), a tak jsme narvali do auta poslední krabice a rozžehnali se. "Letos už určitě přijedu," slíbila s výhledem na červnové Podrybnické chutnání. Nicméně je to Italka, takže se nechme překvapit.


Soutěžte a posilte imunitu s výrobky Nobilis Tilia - Chytrá žena\nSoutěžte a posilte imunitu s výrobky Nobilis Tilia\nPodzim přímo vybízí k zastavení se a odpočinku. Často se ovšem v tomto období potýkáme s nachlazením. Je tedy potřeba se postarat o imunitu. Aromaterapie využívá léčebných účinků vonných éterických olejů pro posílení obranyschopnosti. V portfoliu Nobilis Tilia naleznete mnoho pomocníků počínaje výjimečným zdrojem bioflavonoidů, kterým je Extrakt z grepových jader. Pro uvolnění dýchacích cest bude dobrou volbou Tělový eukalyptový bio balzám. Pomádu na rty snadno sbalíte do kapsy. Ta navíc uleví od vysušených rtů obzvláště v chladném období i v době rouškové.\nVyživující Pomádu na rty snadno sbalíte do kapsy. Pomáda navíc uleví od vysušených rtů obzvláště v chladném období i v době rouškové.\nSoutěž o balíčky Nobilis Tilia na posílení imunity probíhá od pondělí 25. října do neděle 31. října. Pravidla vyhodnocování týdenních soutěží\n3 z vás, kteří splní pravidla soutěže, získají balíček na posílení imunity Nobilis Tilia.\nVíce informací naleznete na stránkách Nobilis Tilia


V Brně vzniká nový park pro děti i dospělé, veřejnosti se otevře 22. května – Novinky.cz\nV Brně vzniká nový park pro děti i dospělé, veřejnosti se otevře 22. května\nBrno bude za pár dnů opět o něco zelenější. Nový Olympia park se stane místem pro sport, relaxaci i kulturu. Největší nákupní a zábavní centrum na Moravě totiž 22. května slavnostně otevírá Olympia park s hned několika interaktivními hřišti pro děti i dospělé.\npátek 21. května 2010, 10:00 - Brno\nProjekt vzikl díky úspěšnému fungování centra,je plně hrazen ze soukromých zdrojů a nezatěžuje ani státní, ani evropský rozpočet.\nOlympia park se rozkládá na ploše 5,3 hektarů. „Nepřehlédnutelnou dominantou je především osmnáctimetrová horolezecká stěna, s celkovou plochou 1450 m2 bude největší venkovní horolezeckou stěna ve střední Evropě, s velkým množstvím lezeckých cest a vlastním zázemím,“ upozorňuje na to nejzajímavější v Olympia parku ředitelka nákupního a zábavního centra Olympia Pavla Bumbálková.\n„Parkem projíždějí malé vláčky parkové železnice, v blízké budoucnosti nebude chybět ani mini nádraží, tunel a točna,“ dodává Bumbálková. Děti zaručeně potěší také vyhlídková pyramida, sloupové bludiště nebo kamenné kvádry se zabudovanými společenskými hrami mlýnkem a dámou.\nK dispozici je in-line dráha dlouhá 1,3 km a široká 3,5 m. Kulturním vystoupením bude sloužit moderní amfiteátr s kapacitou 350 diváků. Postaráno je i o občerstvení a další potřeby návštěvníků. Olympia park navazuje na okolní cyklostezky vedoucí kolem řek Svitavy a Svratky. Součástí parku je i biokoridor, který zůstal zachován za přísného dohledu architektonické kanceláře Zdeňka Sendlera. Díky tomu mají návštěvníci parku možnost vidět kus přírody netknuté lidskou rukou.


Kemp Dole - stany - Živogošče - Makarská riviéra - Chorvatsko - First Minute - zájezdy a dovolená 2022 - Minutex.cz\nÚvodní stránka » First Minute » Chorvatsko » Makarská riviéra » Živogošče\nTermín: od 2.7.2022 do 9.7.2022 - 8/7 dní/nocí Kód zájezdu: 1238626\nKód termínu: 69146717\nKemp Dole - stany Zobrazit podrobnosti\nKEMP DOLE se nachází v těsné blízkosti vesničky Blato, 5 km od letoviska Živogošće a 20 km od města Makarská. Pobyt v kempu Dole, který je ukryt do hustého piniového háje se vzrostlými borovicemi a chráněn monumentálním pohořím Biokovo, je oázou pro všechy milovníky krásné, civilizací neporušené přírody. V areálu kempu je směnárna, bufet, prodejna ovoce a zeleniny, prodejna potravin a suvenýrů, restaurace, tenisové kurty, hřiště na volejbal a nohejbal. Hlavní pláž je oblázková, s pozvolným vstupem do moře, což je skvělé i pro menší děti. Možnost koupání na FKK plážích. Stany se nacházejí v kempu ve vzrostlém borovém porostu, 50 metrů od krásné pláže. Klientům je k dispozici velká LCD televize s českými programy a posezením.\nPro členy klubu CK nabízíme možnost zapůjčení jízdních kol. Roční členství je za poplatek 300 Kč/dospělá osoba a 150 Kč/dítě do 12 let. V ceně je zahrnuto 2x zapůjčení jízdního kola včetně cyklistické helmy v sezoně 2022. Zájem o členství v klubu je nutné uvést do cestovní smlouvy při koupi zájezdu. Možnost zapůjčení paddleboardů (za poplatek).\nKemp Dole - stany:\nUbytovaní: 4-lůžkový stan pro 2 osoby4-lůžkový stan pro 3 osoby4-lůžkový stan pro 4 osoby4-lůžkový stan pro 5 osob Strava: bez stravypolopenze\n2.7.2022 8 2 799 Kč\n9.7.2022 8 2 799 Kč\n23.7.2022 8 2 799 Kč\n6.8.2022 8 2 799 Kč\n13.8.2022 8 2 399 Kč\n27.8.2022 8 1 499 Kč\n3.9.2022 8 1 499 Kč\n10.9.2022 8 1 199 Kč\n17.9.2022 8 1 199 Kč\n24.9.2022 8 1 199 Kč


Naše ratolesti jsou někdy hodně neposedné. Pokud už nevíte, jak je zabavit, většinou začnou zlobit o to více. Nic podobného však vůbec není nutné, když víte, jak na ně. Děti jsou doslova zamilované do pohádek, pohádkových postaviček, moderních animovaných hrdinů. Stačí, aby zvířátko začalo na plátně mluvit a o zábavu je tak postaráno. Dětské písničky jsou navíc tak chytlavé, že si je občas broukají mimoděk i dospělí – a to určitě hovoří za vše.\nZnáte animovaný film Madagaskar?\nKdo by neznal animovaný film Madagaskar a byl starší patnácti let, je vlastně osmým divem světa. Tohle musí znát přeci úplně každý junior! Písnička Já tak rád trsám trsám je už zcela kultovní.\nPísničky pro děti youtube, to je pořádná porce hudby a chytlavých refrénů, které chytnou nejen děti školkou povinné.\nKdyž si trochu zavzpomíná i generace dnešních dvacátníků a třicátníků, určitě si vybaví znělců Gumídků. Právě Gumídci Méďové se stali jednou z nejoblíbenějších animovaných pohádek devadesátých let minulého století. Youtube písničky pro děti je však poměrně rozsáhlá kategorie a nemůžeme zůstat jen u dvou melodií. Nakonec, našim nejmenším se něco brzy oposlouchá a pak je načase přijít s něčím úplně jiným.\nŠílený žabák také umí zaujmout\nDěti potřebují zvířátko, které mluví. Ať už je to kočka, pes nebo žába, tohle je už celkem jedno. Důležité je, aby bylo na první pohled jednoduše roztomilé nebo dokázalo vyloudit ve vteřině úsměv na tváři. Právě šílený žabák – CrazyFrog – je ideálním prototypem varianty B. Pokud děti smíchy do kolen nedostane jeho netradiční zjev, tak jeho pěvecký koncert už je stoprocentní sázka na jistotu. Dětské písničky musí být jednoduše zapamatovatelné, ale také roztomilé a vtipné. Někdy je to pro autory těžký úděl, ale když se podaří, jde o nesmrtelný hit pro několik generací.


Lockdown v Česku. Vláda chce omezit pohyb mezi okresy na 3 týdny - ZprávyExtra.cz\nLockdown v Česku. Vláda chce omezit pohyb mezi okresy na 3 týdny\nPodle aktuálních slov premiéra Andreje Babiše (ANO) chce česká vláda na tři týdny radikálně omezit pohyb v republice. Rovněž i zcela zavřít školy a školky. Oznámil to předseda vlády na tiskové konferenci po dnešním jednání vlády, která řešila aktuální pandemickou situaci v Česku. Pokud budou opatření platit, pak zřejmě z největší pravděpodobností od 1. března.\n„Na tři týdny musíme radikálně omezit pohyb obyvatelstva v České republice, mutace jsou výrazně agresivnější,” sdělil premiér s tím, že na nemocničních jednotkách intenzivní péče končí i mladší ročníky.\n„Nejpodstatnější opatření, o kterém jsme jednali, je zákaz pohybu mezi okresy,“ upřesnil doslovně premiér. Vláda počítá ale i s výjimkami, například cesty za prací či za péči o své blízké rodinné příslušníky a podobně.\nPočítá se také s celkovým uzavřením škol a školek. „Ty budou pouze pro zdravotnický personál,“ dodal Babiš. Doposud chodily do škol žáci 1. a 2. tříd základních škol a studenit speciálních škol. Kabinet přitom naopak počítal s tím, že by se další žáci měli do škol vracet na začátku března. O tomto bude následně ještě vláda jednat.\nMinistr zdravotnictví Jan Blatný (za ANO) na tiskové konferenci upřesnil, že radikální opatření se budou týkat také obchodů. „Významná část těch nyní otevřených obchodů dále otevřena nebude. Jedná se o tři týdny,“ nastínil Blatný.\nDefinitivní opatření ale oznámí kabinet až v pátek 26. února poté, co rozhodne Sněmovna o prodloužení nouzového stavu. Pokud o něm ovšem rozhodne. To aktuálně není úplně jasné. Sněmovna nouzový stav naposledy prodloužit odmítla, vláda ho nakonec vyhlásila na základě tzv. žádosti hejtmanů. Vystřídat ho měl po dohodě kabinetu s opozicí nyní pandemický zákon, a to nejpozději 28. února.\nK aktuálnímu vývoji pandemické situace v České republice, kterou aktuálně sledujeme připravujeme další podrobnosti.


Nová reality show: Výměna starostů - Svobodní Praha |\nMarně hledám obdobu tohoto nesmyslu.\nJe to v podstatě výsměch. Volby vyhrálo ANO, ale jak sami nově zvolení zastupitelé deklarovali, cítili se zde jako nováčci. Naproti tomu známá zastupitelka ze Změny pro Prahu 12, Daniela Rázková, volby nevyhrála ani zdaleka, ale stala se starostkou, a to díky koaliční dohodě toto umožňující. A to na dva roky, přičemž zastupitelé z ANO během těchto uplynuvších dvou let „nabrali zkušenosti“ a stanou se ti, kdo budou u kormidla. Chce Hnutí ANO vůbec jít do toho? Co na to současný místostarosta a lídr kandidátky Hnutí ANO, Michal Pinc?\nJe to směšné a nemá to obdoby. Znáte cimrmanovské „výměna mečů“? To není podle mě vůbec vtipné. Výměna starostů v žádném případě není nic formálního a neoficiálního, jako když se střídají hráči na hřišti, kteří si plácnou rukou a jdou kopat do balónu dál.\nŽádná ze stran, která do voleb na Praze 12 šla, nedeklarovala takové střídání. My, Svobodní, máme perfektně zvládnutou agendu hospodárné a šetrné samosprávy, která jde vstříc občanům. Prosperita místních obyvatel a klidný život v naší městské části je vždy na prvním místě. Ne nějaké „čachry machry“.\nAutorem je Josef Novotný, koordinátor Prahy 12


Existují místa, která stojí zato navštívit v létě stejně jako v zimě. Mezi taková patří Tanvaldský špičák s rozhlednou, restaurací a dvěma sjezdovkami vedoucími z vrcholu tyčícího se 830 metrů nad pomyslnou hladinou moře. Z rozhledny je za pouhých 20 Kč vstupného nádherný kruhový výhled na Jizerské hory, Krkonoše i majestátní Ještěd.\nTočitým schodištěm vystupujeme s přáteli na rozhlednu a přemítám, kdy jsem naposledy za cokoli platil tak nízké vstupné. Za dvacetikačku navíc dostávám kruhovou pohlednici znázorňující famózní výhledy. Naladěn téměř svátečně vstupuji na horní plošinu kamenné osmnáct metrů vysoké rozhledny, kterou naši předkové otevřeli v červenci 1909. V závěru září panuje letní počasí a viditelnost je málem stejně ideální jako na foto-vstupence.\nVrchol Smrku s nedávno znovupostavenou rozhlednou a zejména Jizera se zdají být neuvěřitelně blízko. Nejvyšším viditelným bodem je Vysoké kolo v Krkonoších se svými patnácti sty metry nadmořské výšky. Sněžka je však schovaná za Kotel (1435 m n.m.), což se dalo čekat,. Přesto však maličké „zklamání“. Nepřekvapuje mě blízkost Ještědu, z vnitrozemských vrcholů je dobře viditelný například Kozákov. Pohlednice slibuje také možnost spatřit Bezděz a dokonce Vrátenskou horu nedaleko středočeského Mělníka. Přece jenom panuje mírné „kouřmo“ a nejvzdálenější body zůstávají zrakům návštěvníků Špičáku toho dne skryty. V případě ideálních podmínek uvidíte ze Špičáku třetinu Čech!\nZato Albrechtice v Jizerských horách, odkud jsme vyšli, leží pod rozhlednou „na dosah ruky“. Z parkoviště v obci, kam lze dojet i linkovým autobusem, je to na vrchol Špičáku odhadem jeden a půl kilometru. Vlastně kousíček, ale do pořádného kopce! Dolů jdeme stejnou cestou, i když v místní hospůdce nám paní hostinská dopuručila prudší z obou sjezdovek. Rostou tam prý houby a nikdo je nesbírá. Málokdo si totiž na tak ostrý svah troufne. V zimě na lyžích to musí být pěkně rychlý sešup! Pro méně zdatné lyžaře je tu naštěstí obloukem se vinoucí pozvolnější sjezdovka. Z Albrechtic vede nahoru klasický vlek, sedačková lanovka dopravující lyžaře z blízkého Jiřetína pod Bukovou patří k mírnější ze sjezdovek. Nahoře se oba „výtahy“ samozřejmě sbíhají. Obě sjezdovky tak můžete snadno střídat podle chuti. Ale nepředbíhejme, počátkem podzimu panuje v Jizerkách téměř letní počasí vybízející k pěším a cyklistickým výletům.\nJak a kudy tam jet?\nIdeální je samozřejmě auto. Pokud cestujeme z Prahy a jihu vůbec, využijeme dálnici na Mladou Boleslav. V Turnově se rozhodneme, zda zvolit trasu přes Malou skálu, Železný brod a Tanvald nebo Jablonec nad Nisou, Lučany, Smržovku a Jiřetín pod Bukovou. Tomuto směru dáváme přednost zejména kvůli plynulejšímu provozu. Trasa přes Malou skálu je ovšem malebnější. Předjet sunoucí se kamiony mezi Turnovem a Železným brodem je však téměř nemožné. Do Albrechtic se s přestupem dostanem i autobusem, případně můžeme dojet vlakem do Tanvaldu. Odtud vede na Špičák zelená turistická stezka, která se v závěru spojuje s modrou vedoucí z parkoviště v Albrechticích.\nCo lze ještě vidět?\nV samotných Albrechticích je k vidění pozoruhodný kostel sv. Františka z Pauly s rokokovou kazatelnou z 18. století. Výzdoba kostela dokládá rozmach řezbářského umění své doby. Příjemnou atmosféru horské obce umocňuje skutečnost, že většina v minulosti zchátralých stavení je dnes ve velmi dobré „kondici“. V Albrechticích jsou nejméně čtyři restaurace. Ubytování? Snad každá druhá „chalupa“ je penzion. Na blízké Mariánské hoře byla v roce 1995 obnovena kaplička Panny Marie, kam se již v 16. století chodívalo na pouť. Lákavým turistickým cílem jsou Maiánskohorské boudy postavené v roce 1705. Z Albrechtic se k nim dostaneme pěšky po zelené značce úbočím Mariánské hory (873 m n.m.) a přes Bučinu (868 m n.m.). Členitost kajiny nahrává cyklistům – vrchařům, přesto lze i v okolí Albrechtic najít poměrně rovinaté úseky. Asfaltová silnička z Albrechtic do Josefova dolu úbočím Mariánské hory nabízí pěkné i když poměrně krátké svezení. Pak už musíme do kopce. Například k vodní nádrži Josefův důl po žluté nebo k tak zvané Protržené přehradě na řece Bílé Desné (806 m n.m.), která sloužila svému účelu pouhý rok, když se v roce 1916 její hráz protrhla. V povodňové vlně tehdy zahynulo 65 osob. K „Protržence“, jejíž zbytky jsou od roku 1996 kulturní památkou, je to po žluté značce kousíček od Mariánskohorských bud.


Kinokavárna v Litoměřicích získala certifikát Fairtrade - Litoměřický deník\nLitoměřice - Fairtradová káva, čaj, lízátka a další dobroty. Na těch si můžou pochutnat hosté kavárny kina Máj.\nNa snímku starosta Ladislav Chlupáč, vedoucí kinokavárny Petr Bursa a Věra Kmoníčková, ředitelka Městských kulturních zařízení Litoměřice při předávání certifikátu. | Foto: Andrea Neckařová\nKinokavárna je již 19. certifikovanou fairtrade provozovnou ve městě. „Velice nás těší, že jsme se připojili do rodiny fairtradových provozoven,“ sdělila Věra Kmoníčková, ředitelka Městských kulturních zařízení.\nCertifikát si od starosty Ladislava Chlupáče převzal vedoucí kavárny Petr Bursa. Město udělením certifikace vyjadřuje poděkování za aktivní podporu spravedlivého obchodu.\nMezi fairtradové provozovny patří například obchod se zdravou výživou Vitálka, Čajovna Hóra, restaurace U Zlatého bažanta a další. Loni byl udělen titul i bufetu, který je v provozu na Dómském pahorku v domově pro seniory.


- 7/18/2019 02:03:00 odp.\nVelmi ráda připravuji pro syna banánové palačinky, ale ráda zkouším nové věci, a tak jsem zaexperimentovala. Poprvé jsem zkoušela do palačinek přidat jen ovesné vločky, těsto bylo v pořádku a malému palačinky chutnaly. Napadlo mě přidat do palačinek kokos a vyplatilo se to.\nRecept je vhodný pro děti od 1 roku nebo od doby, kdy mají děti zavedené všechny suroviny.\nTaké je výhodou, že drží krásně tvar, nerozpadávají se v rukou a jsou dobré studené i teplé. Ráda je připravuji i na cesty :).\nSměs před smícháním\nOmlouvám se, ale nemám žádnou načančanou fotku, protože byly hned pryč :D\n1 lžíci jemných ovesných vloček\nPomačkáme banán vidličkou, větší kousky nevadí, zkrátka nesmí být úplně na kaši, přidáme rozkvedlaná vejce, skořici, vločky, kokos a pečlivě zamícháme. Pak jen smažíme na trošce kokosového oleje či ghí nebo nasucho na mírný stupeň z obou stran jako palačinku. Vlastně stačí pánev jen omastit. Na fotce je vidět, že já to s olejem trošku přehnala, ale druhá várka už byla akorát a pak jsem vůbec olej nepřidávala. :)\nHotové těsto připravené ke smažení\nVidíte i kousky banánů\nZbytečně moc kokosového oleje\nPřeji hezký den a dobrou chuť :).\nNepečené Příkrmy Recepty


Kohoutek na víně – NašeHvězdy.cz\n1 malý kohoutek (můžete ho nahradit větším kuřetem)\n250 g anglické slaniny\nsvazeček bylinek (například petržel, tymián, bobkový list)\n700 ml červeného vína\nKouhout na víně patří mezi klasické recepty francouzské kuchyně.\n• Maso rozdělte na porce a slaninu nakrájejte na podlouhlé kousky. Ty povařte asi 2 minuty ve vodě a osušte.\n• Oloupané cibulky zpěňte na směsi másla a oleje, přidejte slaninu a chvilku společně opékejte dozlatova.\n• Poté z nádoby slaninu s cibulkami vyjměte a dejte do ní osolené a opepřené kousky masa. Opečte je dozlatova. Přidejte opečené cibulky se slaninou, česnek, mrkev nakrájenou na plátky, celer na kousky a bylinky.\n• Přilijte teplý koňak a krátce flambujte (zapalte a počkejte, až alkohol vyhoří). Přilijte víno a přikryté duste na mírném ohni asi 1 a ½ hodiny. Před dokončením přidejte ještě žampiony pokrájené na kousky.\n• Nakonec maso s houbami vyndejte, nechte v teple a čistou šťávu zahustěte. Z másla a mouky vytvořte kuličku, přidejte do omáčky a 5 minut povařte.\n• Maso zalijte šťávou a můžete podávat.\nKohout na víně je klasika. Jenže nemáte kohouta? Nevadí, tenhle recept uděláte i s kvalitním kuřetem. Důležité je použít dobré a silné víno, které dodá jídlu chuť a vůni. Vybírejte takové, kterého byste se sama s chutí napila.


Navigace: EUROPANEL DOMY >> MYO\nTYPOVÝ DŮM MYO\nVelikost: 2+kk, 3+kk\nObytná plocha: 40 - 50 m2\nCena: od 1 199 000,-Kč\nO TYPOVÉM DOMU MYO:\nObtěžuje Vás hluk od sousedů, nefungující výtah, shon a smog v ulicích, či přeplněná tramvaj? Život se dá žít i jinak.\nJednopatrový domek s dispozicemi shodnými s bytem o rozloze 2+kk upoutá svou energetickou nenáročností a snadnou údržbou. Chvíle klidu si teď beze spěchu užijete na vlastním pozemku v prostorách svého domku nebo chaty.\nMalý, ale šikovný prostor nabízí dvě varianty výstavby. Kulinářskému umění poslouží více kuchyň ve tvaru U, oproti ní je v druhé možnosti myšleno na rozlehlejší obývací prostor. Stačí si vybrat.\nTerasa je žádoucím doplňkem.\nPrůměrná doba výstavby domu klasickými technologiemi je 44 měsíců. Průměrná doba výstavby se systémem EUROPANEL jsou 4 měsíce. Snížení komplikací při stavbě tak zásadně ovlivňuje i harmonii manželství a snižuje rozvodovost :)\n*K domu MYO nelze objednat přídavné moduly, ale pokud toužíte po větších rodinných domech najdete je v katalogu.


Svatomartinské letos výjimečně dříve: lahve se mohou otevřít už 8. listopadu, aby byly na víkend - Seznam Zprávy\nZprávyByznysSvatomartinské letos výjimečně dříve: lahve se mohou otevřít už 8. listopadu, aby byly na víkend\nSvatomartinské víno bude letos dříve – už od 8. listopadu.\nSvatomartinského je dost, úroda vína je ale letos o 30 procent nižší.\nNa rozdíl od zemědělců si letos vinaři nestěžují na sucho. „Letos jsme se dočkali zcela přirozeného průběhu vegetace. V tomto ohledu byl letošní rok příznivější než poslední léta,“ říká František Drahonský, ředitel vinařství Víno Mikulov.\nI tak bude ale letos úroda podle prvních odhadů zhruba o 30 procent nižší než loni. Na ceně vína by se to ale projevit nemělo.\n„Je ovšem potřeba připomenout, že cena je závislá také na zásobách vína z předešlých let, na trhu samotném, a to nejen tuzemském, ale i celoevropském. Velkou roli hrají také ceny importovaných vín,“ vysvětluje Bořek Svoboda, ředitel Zámeckého vinařství Bzenec.\nSvatomartinské o 3 dny\nSvatomartinského ale bude – alespoň papírově – dost. Podle odhadů Vinařského fondu letos na trh zamíří přes 2 200 000 lahví. Otvírat se ale letos začnou o tři dny dříve, než bývá zvykem.\nSvatý Martin totiž připadá na pondělí, a tak si vinaři odhlasovali výjimku, aby lahve mohli začít otvírat a pít už o předcházejícím víkendu.\n„Hlavní oslavy svátku svatého Martina budou ale samozřejmě i nadále probíhat 11. listopadu na desítkách míst celé republiky. Zahájení prodeje už od pátku je tak pouze možností pro obchodníky, z hlediska spotřebitelů a principů obnovené tradice se ale nic nemění,“ vysvětlil hlavní důvod letošní změny Jaroslav Machovec, ředitel Vinařského fondu.


Arpád - kovová propiska se jménem\nKovová propiska se jménem Arpád.\nUdělejte radost Arpádovi maximálním uzpůsobením propisky v jeho stylu!\nTato sleva je poskytována i při požadavku více barev pera se jménem Arpád. Pro více barev vyberte volitelné parametry u první barvy, zapište požadované množství této barvy a vložit do košíku. Produkt zůstane otevřený, změňte barvu pera, zapíšete požadované množství této druhé barvy a vložíte do košíku. Pokud nyní zobrazíte košík, bude obsahovat dvě položky, které se liší pouze v barvě pera, ovšem cena za jednotku bude snížena o množstevní slevu odpovídající celkovému počtu stejného modelu.\nPokud si přejete jiný text a místo Arpád mít značení Arpi ... nebo jiný, například "spisovatel Arp" využijte produkt pro Vlastní text. Tento produkt je výhodný i pro objednávku značení více jmen nebo více odlišných textů.\nVytvořte originální a osobní dárek pro Arpáda! Pro inspiraci je k dispozici výpis všech produktů označených jménem Arpád - odkaz se otevře v novém okně.\nKód výrobku: p01-arpad\nImitace registrační značky auta se jménem ARPÁDZnačka se jménem je používána jako označení na kočáre..\nTagy: Arpád, pero, tužka, propiska


Vědecká diplomacie po česku - Vědavýzkum.cz\nNa tiskové konferenci 24. května představil místopředseda vlády pro vědu, výzkum a inovace Pavel Bělobrádek v přítomnosti ministra zahraničních věcí Lubomíra Zaorálka vědeckého diplomata pro Spojené státy, kterým se stal Luděk Moravec. Je naším druhým vědeckým diplomatem po Delaně Mikolášové, která byla jmenována do Izraele na podzim roku 2015. Hlavními úkoly našich vědeckých diplomatů v zemích, kde působí, má být podle oficiálních prohlášení prohlubování vztahů a navazování partnerství s klíčovými vědeckými institucemi, reprezentace české vědy na konferencích a jiných fórech, podpora mobility vědců a propojování českých výzkumných týmů se zahraničními high-tech podniky.\nNaši „vědečtí diplomaté“\nVolba zemí, kam byli první vědečtí diplomati posláni, je jistě zcela oprávněná, představují špičku v oblasti výzkumu, vývoje a inovací (VVI), máme s nimi těsné vztahy a zájem spolupráci rozšiřovat. Málo přesvědčivý je ovšem profil osob, které byly pro tyto mise vědeckých diplomatů vybrány, podíváme-li se blíže na informace dostupné např. na profesní sociální síti LinkedIn. Společným jmenovatelem je nízký věk kolem třiceti let a společenskovědní vzdělání na úrovni magisterského diplomu. S vědou jako takovou však přišli tito mladí lidé do styku velmi málo a vzhledem k věku reálné zkušenosti s managementem VVI mít nemohou. Navíc v obou případech je v oblasti přírodních a technických věd jejich kvalifikace nulová, přitom právě tyto oblasti mají být v mezinárodní spolupráci s oběma zeměmi majoritní. Delana Mikolášová byla před svým jmenováním do Izraele juniorní pracovnicí Ministerstva zahraničních věcí. Uvádí, že je zároveň doktorandkou Palackého Univerzity se zaměřením na izraelskou politickou scénu, a to již osmým rokem. To ovšem v jejím životopise není příliš zhodnocující informace, když k získání titulu Ph. D. stačí všude ve světě doba kratší než pět let.\nLuděk Moravec působil od roku 2012 na Ministerstvu vnitra v oddělení bezpečnostního výzkumu. To je samozřejmě v současném kontextu různých rizik a hrozeb velmi důležitá oblast, avšak krajně specializovaná a často utajovaná, mimo hlavní proudy otevřené mezinárodní vědeckotechnologické spolupráce. Je-li zájem posílit styky s USA v bezpečnostním výzkumu, nabízí se jistě jiné možnosti než jmenovat specialistu na tuto úzkou a citlivou problematiku „vyslancem celé české vědy“ ve Spojených státech. Ten bude muset působit napříč širokým spektrem vědních oborů a měl by mít k tomu odpovídající vědomostní nadhled a zkušenosti. Ostatně čtenář se může podívat na nedávné interview pana Moravce v ČT a položit si otázku, zda má takto vypadat „ambasador“ české vědy v USA? Pro mě osobně je odpověď jednoznačná: rozhodně ne a to především pro naprostou plytkost sdělení, která indikuje mizivý vhled do tematiky jeho budoucí mise.\nČeská republika je v oblasti VVI podstatně méně rozvinutou, než dvě země, kam jsou naši vědečtí diplomati vysláni. Ti nás mají přitom reprezentovat v jednáních s rektory univerzit, řediteli vědeckých institucí, vrcholnými administrátory grantových agentur a lídry v oblasti inovací. Protože se jedná o mladé kádry s „chudým“ profesním životopisem, budou přes veškerou snahu vždy působit jako "lehké váhy", na které jejich partneři nemohou pohlížet jako na své „peers“ (tedy sobě rovné). Na tom nic nezmění superlativy, s jakými hovoří místopředseda vlády Bělobrádek o výsledcích práce Delany Mikolášové v Izraeli a další oslavný „píár“ vládní Sekce pro vědu, výzkum a inovace s tím spojený.\nVe vědecko-diplomatických sítích rozvinutých zemí v zahraničí působí tři typy vědeckých diplomatů (atašé), kteří jsou někde (hlavně v anglosaských zemích) označováni jako poradci (science advisor): i) kariérní diplomaté (v průměru méně než 15%), ii) vědci z univerzit a vědeckých organizací a administrátoři z ministerstev a dalších institucí, které vědu řídí (asi 45 %), a iii) lokálně rekrutovaní poradci (okolo 40 %). Přístup jednotlivých zemí k výběru vědeckých diplomatů se ovšem často silně liší, v některých případech koordinují i vysokoškolskou spolupráci. Profil a seniorita jmenovaného atašé závisí do značné míry na tom, jak důležitou je pro vysílající stranu cílová země a jaké jsou priority v rozvoji vědeckých vztahů s ní. Ve velké většině se jedná o osoby středního či staršího věku s dlouhodobější zkušeností z prostředí VVI, jakými jsou výzkumní pracovníci či vědní administrátoři, obvykle se vzděláním v přírodovědných či inženýrských oborech, zakončeným často doktorátem (Ph. D.). Pokud oblast vědeckotechnologické spolupráce kryje kariérní diplomat, je obvykle asistován lokálním zaměstnancem s důvěrnou znalostí prostředí VVI dané země. Je tedy zřejmé, že profil našich dvou vědeckých diplomatů se silně liší od profilu vědeckých atašé, které na své ambasády vysílají jiné země.\nUvedu tři konkrétní příklady. Maďarsko, země nám blízká velikostí, stupněm hospodářského rozvoje i nedávnou historií, má již v současnosti více než 10 vědeckých poradců pro vědu a technologii působících na zastupitelských úřadech; nejsou to kariérní diplomaté, ale administrátoři ze státní sféry či přímo vědci. Na francouzské ambasádě v Praze se za posledních 25 let vystřídali na postu vědeckého atašé dva univerzitní profesoři, tři vedoucí výzkumní pracovníci Národního centra pro vědecký výzkum (CNRS) a Národního výzkumného centra pro informatiku a automatizaci (INRIA) a dva seniorní administrátoři státních výzkumných agentur. Jiný přístup volí Britové, kde na jejich pražské ambasádě působí již více než 10 let poradce pro vědu a inovace české národnosti Otakar Fojt, s titulem Ph. D. v oboru biomedicinského inženýrství z VUT Brno, a s více než čtyřletou výzkumnou post doktorandskou praxí na renomovaných britských univerzitách (Oxford a York).\nSítě vědeckých diplomatů rozvinutých zemí pokrývají zpravidla vždy státy skupiny G7 a obvykle i rychle se rozvíjející země (především BRICS), v některých případech i řadu dalších. Nejrozsáhlejší síť má Francie s více než 80 diplomaty v 55 zemích, jen na území USA působí 8 atašé a jejich činnost koordinuje rada velvyslanectví ve Washingtonu, který je sám vědec. Následuje Spojené Království s 90 poradci, rekrutovanými částečně na lokální úrovni, a soustředěnými do 30 především technologicky rozvinutých zemí. Němci mají kolem 25 diplomatů v asi 20 destinacích, zároveň však provozují i paralelní síť zahraničních kanceláří svých neuniverzitních vědeckých organizací a grantové agentury DFG se srovnatelným počtem pracovníků. Podobnou paralelní síť má i Francie. Švýcarsko, země s nižší populací než ČR, má 20 vědeckých poradců ve stejném počtu zemí.\nPerspektivy dalších nominací\nVědecká diplomacie není jen výsadou velkých států a Česká republika by měla mít ambici navýšit postupně počet vědeckých atašé na počet srovnatelný se sousedním Maďarskem, tedy kolem 10 osob. Zatím jsou však pro naše skromné začátky v tomto oboru diplomacie charakteristické spíše obřadná ceremoniálnost, s jakou jsou noví atašé „vysíláni do světa“, s tím spojený povrchní mediální rozruch a sebeuspokojení, jak nám to v Izraeli dobře jde a jak jsou tam z nás nadšení. Nezdá se ale, že by byla pro naši vědeckou diplomacii stanovena jasná strategie, vytyčeny priority a zpracovány analýzy průsečíků VVI ČR s cílovými zeměmi, o které by se mohli naši vědečtí vyslanci při své práci opřít. Přitom máme odborníky, kteří jsou schopni takové rozbory dělat, což problesklo v nedávném příspěvku Daniela Münicha.\nV médiích se objevují zprávy o dalších destinacích, kam budou naši vědečtí diplomaté vysláni. Je to především východní Asie, kde to může být Jižní Korea (neuvažuje se ale o Japonsku patřícím do skupiny G7). Tato země sice neexceluje v základním výzkumu, ale je nesmírně produktivní v inovacích a high-tech produkci s využitím vědeckých poznatků získaných často i ze zahraničí všemi možnými prostředky. Výběr této destinace dává tušit, že vědecká diplomacie by zde měla jít ruku v ruce s naší diplomacií ekonomickou. Na tuto pozici by pak měl být vybrán odborník zběhlý v otázkách aplikovaného výzkumu a inovací, zároveň se znalostí pravidel při licenčních řízeních a problematiky duševního vlastnictví. Náš diplomat v Soulu by mohl mít i regionální přesah a koordinovat také vědeckou spolupráci s Tchaj-wanem, se kterým je rovněž zájem prohloubit spolupráci.\nPočítá se také se zřízením pozice vědeckého diplomata v Evropě, kde prioritou se zdá být Německo, přestože před rokem po hlasování o Brexitu se uvažovalo také o Spojeném Království. Oprávněnost rozhodnutí upřednostnit Německo je ovšem sporná. Lze to chápat jako politické gesto vůči Německu vyjadřující naši úzkou navázanost na našeho západního souseda. Po praktické stránce však přidaná hodnota se jeví jako velmi omezená. V Německu je česká vědecká obec totiž velmi dobře známá a náhled na ni je obecně pozitivní. Spolupráci mezi vědci není třeba orchestrovat neb se tvoří spontánně „bottom up“, k čemuž přispívá i geografická a kulturní blízkost.\nSoučasně je zaručena i formalizace společných projektů: Prezidium AV ČR je v častém kontaktu s třemi mocnými německými vědeckými institucemi (Max Planck G., Helmholtz G., Leibniz G.), české vysoké školy mají dohody o spolupráci s německými univerzitami, náš GAČR má společné výzvy s německou DFG a nedávno bylo podepsáno memorandum o spolupráci s Frauenhoferovou apolečností, specializovanou v oblasti aplikovaného výzkumu. Vzájemná spolupráce je i stimulována častou společnou účastí v evropských rámcových programech. Co tedy navíc bude diplomat pro českou vědu zajišťovat? Německo je navíc velmi decentralizovanou zemí, kde ředitelství klíčových německých vědeckých institucí jsou rovnoměrně rozložena mezi tři města: Berlín, Bonn a Mnichov. V západní části Německa se nachází i většina špičkových německých univerzit. Je-li tedy pocit, že vědecká spolupráce s Německem musí být nějak zastřešena a centrálně koordinována, je to možno efektivněji a levněji dělat z Prahy, která má geograficky více centrální polohu než na severovýchod vysunutý Berlín, kde by náš diplomat sídlil.\nSpojené království s nejvyšším světovým počtem publikací a citací vztažených na počet vědců, s vynikajícími univerzitami, které se jako jediné mohou měřit se severoamerickou špičkou, je leader vědy v Evropě. Je tedy v našem zájmu udržet a dále rozvíjet styky i po Brexitu. Dopady postupného odchodu Spojeného království z EU na vědeckou spolupráci a na jeho účast v rámcových programech s kontinentální Evropou by bylo žádoucí na místě monitorovat. Brexit může pro nás být i určitou příležitostí, pokud se stíží podmínky pro četné vědce ze zahraničí, kteří pracují na britských univerzitách, a oni se budou rozhlížet, kam odejít. V porovnání s Německem je navíc česká vědecká obec ve Spojeném království méně známá, přístup k ní je podstatně více rezervovaný a nástrojů k formalizaci spolupráce v oblasti VVI je méně. Vědeckému diplomatu by se zde tedy nabízelo široké pole působnosti a jeho přítomnost by byla nesporným přínosem za předpokladu, že jmenován by byl zkušený specialista s výbornou znalostí britského prostředí VVI.\nNa našich vysokých školách, v ústavech Akademie věd a i v organizacích aplikovaného výzkumu je řada odborníků, kteří mají zkušenosti z vědecké práce s výstupy ve formě publikací, patentů a licencí. Často působili po delší dobu v zahraničí, kde jsou respektováni, řídili výzkumné týmy a vedli projekty mezinárodní spolupráce. Mnozí z nich mají jak potřebný nadhled a přesah za hranice své specializace, tak i dobré komunikační schopnosti a jazykovou vybavenost. Ti pak mají skutečný předpoklad stát se úspěšnými vyslanci české vědy v zahraničí. Reprezentace českých vědeckých organizací by se proto měly snažit ve svém vlastním zájmu o prosazení změn v přístupu k obsazování dalších míst českých vědeckých diplomatů v zahraničí.\nDoporučení pro vzdělávací četbu\nVědecká diplomacie je relativně nový fenomén a v České republice naprosté novum. Zdá se, že zde není jasná představa o tom, co vše může obnášet, a to se týká i vládních složek, které mají rozhodovat o její strategii a o výběru vědeckých atašé.\nV nakladatelství Springer právě vychází pod titulem Science and diplomacy; a new dimension of international relations anglická verze knihy vydané ve Francii v roce 2015, která je jednou z prvních souhrnných prací o vědecké diplomacii. Autorem je vysokoškolský profesor a emeritní rektor Univerzity v Le Havre Pierre-Bruno Ruffini, který působil jako vědecký rada na francouzských ambasádách v Moskvě a v Římě. Nakladatelství Academia chystá vydání českého překladu francouzského originálu se zahrnutím četných aktualizací, které autor pro české vydání provedl. Text má charakter monografie z oboru sociálních věd s více než 300 odkazy na původní zdroje informací a s přehledem další doplňující literatury čítajícím kolem 130 titulů. Český překlad je již k dispozici a kniha by se měla dostat na pulty našich knihkupectví začátkem příštího roku v cenové relaci jistě podstatně příznivější než anglická verze u Springera. Bylo by žádoucí, aby si naši činitelé na vládní Sekci pro vědu, výzkum a inovace a na Ministerstvu zahraničních věcí, kteří o jmenování budoucích vědeckých atašé rozhodují, knihu alespoň důkladně prolistovali, pokud si ji nepřečtou. Mohlo by to pomoci při volbě destinací, kam budeme vědecké diplomaty vysílat, a především přispět k jejich lepšímu výběru během příštích konkurzů.\nČlánek vyšel vyšel s redakční úpravou v elektronické verzi 22.7. 2017 na portále Lidových novin Česká pozice.\nMůžete si také přečíst rozhovor Luďka Moravce s publicistou Janem Žižkou.


Zhlédnuto: 18 500x Hodnocení: 6.9/10 Komentářů: 122 Kategorie: technika\nNejnižší nezaměstnanost v Evropě, rychlý růst HDP a tyhle píčoviny společně s nejvyšší korupcív EU si můžeme dovolit.\nPrý jsou to takový kriply, že když jim dochází palivo tak ti tam zabliká jedna kontrolka a to je všechno. Že pilot absolutně neví kolik paliva má v nádrži.\nNechápu, kdo vybíral tyhle sračky. Hindy jsou víceúčelové bitevníky, proč se nezajímali alespoň o AH-60L, či jinou modifikaci UH-60, která je HINDům blíže než Viper nebo Venom.\nTo nikdo nevybíral. To nám Rusáci dali v rámci deblokace dluhu vůči nám.\nPíšu sračky. Teď mi docvaklo, jak jsi to mysel.\nz ACR je mi kompletně na nic. Jako koupit cizí technolgie - OK. Ale ze neumíe vyrobit auto nebo dělo? wtf??!\nAle my to všechno vyrobit umíme. Vyrábíme L-159, které používá celý svět, včetně Ruska nebo USA. Tady jde o to, že my tady musíme nakupovat zbraně od zbrojních gigantů. Kdyby jsme si dovolili vyrobit nedejbože státní bojovou stíhačku, tak by se to nelíbilo spousta lidem, kteří by tak přišli o prachy.\nTady jsou všichni chytří jak rádio, ale kvér přitom drželi možná tak v Call of Duty\nNěkde jsem viděl zajímavý rozhovor o tom kolik má vlastně naše armáda bojovníků... Myslím, že tam padlo číslo cca 4000. Zbytek právníci, údržbáři, lampasáci... Když si k tomu připočteme, že vlastenectví je dneska už skoro sprosté slovo, tak s touhle výchovou by z dnešních 18-25 let starejch kluků byl ochoten bránit zemi kdo? A kolik z toho zbytku by to dokázalo?\nMně se v tomhle strašně líbí model Švýcarska... vojna na 3 týdny a pravidelná cvičení, do zahraničních misí se neserou a když už, tak beze zbraní jako vyloženě humanitární pomoc, ale v případě ohrožení maj přes milion mužů ve zbrani ochotných a vycvičených bránit zemi...\n4000 je samozrejme blbost.\nstačílo by použiť propagandu cez youtuberov, trendsetterov, influencerov ...sice to decka nezocelí fyzicky, ale aspoň by sa hodili do prvej lajny ako kamikaze, lebo v hlave by mali zeleno\nve skutečnosti je to cca 7000. tedka se měl delat CAD, a tam chteli po nás 500 lidí. Nedalo se to dohromady.\nněkdy po r. 2005, když se z naší Army stala profesionální, prováděla armáda nábor. Nova u toho nesměla chybět a ta kromě kliků, dřepů a pod. jsme si také poslechli dva uchazeče o novou práci.\nTi totiž odpověděli na ladené otázky celkem totožně. "Proč jdete do armády ?" "Tak plat, sociální jistoty, příspěvek na bydlení.." "A je vám jasné, že v případě potřeby budete muset bez váhání na rozkaz nasadit svůj život?" "To by se ještě vidělo.." Uběhlo 15 let. Nic se v tomto národě nezměnilo.\nvymrdanejch třicettřidesitkovejch 470 znaků s prehistorickou úpravou textu.\nKdyž by každý na ten cíl vysypal kubík šutráků, tak by to bylo lacinější a učinnější.\nNo hodně z vás tady trvdí, že by naše malá armáda nic ubránit nedokázala, kdyby došlo na nejhorší. Jenže už vám nedochází, že v případě války se mobilizuje. Každej trochu schopnej by dostal do ruk zbraň, trochu by potrénoval a už by šel. Těch zbraní pro jednotlivce je ve skladech dost. Když by byla opravdová válka, tak by to byl strašnej bordel a na moderní technologie by se asi nedalo úplně spoléhat.\nNakonec jde vždy o chlapy se zbraní, kteří vejdou na dobyté území. Armáda udržuje know-how. Ostatní evropské země, které jsou na tom na počet obyvatel obdobně jako my, mají i početně srovnatelné armády.\nale kdepak..ve skladech je tak akorát hovno..vše je rozprodané. výrobní kapacity nejsou..byli by jsme totálně v hajzlu.\nHodně štěstí v dnešní době někoho dokopat bránit. Neměl bys šanci. Dělilo by se to na dva tábory, lidi, co chtějí bránit vlast a lidi, kterejm je to u prdele a s těma neuděláš nic.\nTy zbraně jsou. Staré vz58. Ne vše se rozprodalo. A to není nějaký kec, co bych si tu vymýšlel, nebo to od někoho zaslechl. No a nevím, jestli by to bylo lidem tak u prdele, kdyby už šlo o všechno. Zas tak moc bych nás nepodceňoval.\nVálka by si pro tebe stejně přišla až domů. Můžeš jít bojovat a dát rodině čas aby unikla, nebo čekat a bídně zdechnout s nimi. Záleží jen na tom, jak velkej jsi sobec a zbabělec. Bavíme se samozřejmě o konvenčním konfliktu. Ten by byl ale díky technickému pokroku neskutečně nákladný. Otázka tedy je, jestli se teď nepůjde spíše cestou vnitřního rozvracení států.\nna sk pan galko ako minister popredaval samopaly za šrotovnu cenu ... použijeme utočne ovce s priebežnym doplnanim zozadu\nTi lidi co by nešli bojovat by ti vyrabovali ještě tvůj barák. Se podívej na první díl "zdivočelé země" tam je to názorně ukázaný.\nJakou vlast? Myslíš bránit ty kurvy co sedí v senátu a v parlamentu? Ovšem ze by 80% lidí zdrhlo k nepříteli a to at už na západ nebo na východ. Ja bych za tuhle republiku nehodil ani korunu do kašny natož ji bránit. Vzal bych do prvni linie všechny z parlamentu a celkové vlády... beztak jich tam sedí moc.\nVrtulníky nelítají. Jsou tak ošklivé že je země odpuzuje


Diskuse JPW: Jaký je podstatný rozdíl mezi html - xhtml\nJaký je podstatný rozdíl mezi html - xhtml\n#1 · Zasláno: 5. 3. 2009, 19:06:03\nChci se zeptat jaký má vlastně výhody to xhtml. Něco jsem o tom četl a přišlo mi ,že kromě malých drobnosti se tam nic novýho v syntaxi neobjevuje.\n#2 · Zasláno: 5. 3. 2009, 19:08:24\nVýhody XHTML oproti HTML\n#3 · Zasláno: 5. 3. 2009, 19:09:26\n„jaký má vlastně výhody to xhtml“\nžádné, neboť prohlížeče všechny stránky tvořené rádoby XHTML berou jako HTML.\nNejen na diskusi se to již několikrát řešilo.\n#4 · Zasláno: 5. 3. 2009, 19:28:29\nPokud to nechceš číst celé, vyhledej si první výskyt slova "nepovedlo".\n#5 · Zasláno: 5. 3. 2009, 21:21:28\n„kromě malých drobnosti se tam nic novýho v syntaxi neobjevuje“\nAno. XHTML 1.0 je pouze reformulace HTML 4.01 do jazyka XML - obsahuje naprosto stejné značky i jejich atributy. To, čím se mělo XHTML lišit, byl zpracující parser prohlížeče. Skutečná XHTML stránka se má posílat s hlavičkou XML souboru a jako takový by se měla i zpracovávat. Jelikož to ale starší a některé současné prohlížeče neumějí, tak se obvykle posílá XHTML stránka jako běžná HTML stránka a prohlížeče ji i takto berou (jinou syntaxi považují za chybu, kterou odstraní), takže se žádné změny nekonají.\nVýhodou pravé XHTML stránky (posílané jako XML) je možnost jejího jednoduššího strojového zpracování a propojení stránky s jinými XML technologiemi. Jenže strojové zpracování nebývá potřeba, protože je stránka obvykle určena pro čtení lidem a ne strojům vyzobávajícím data. Vložené XML technologie (vektorové obrázky, vzorce) se až tak často nepoužívají a pokud ano, tak existují metody, jak je vložit i do běžné HTML stránky.\nHlavní nevýhodou skutečné XHTML stránky je zděděná vlastnost XML o neodpouštění chyb. Dokumenty, které obsahují chybu, nesmí zpracující program vůbec zobrazit. Většina lidí ale dá přednost zobrazení (HTML) dokumentu s chybou před jejím celkovým nezobrazením (XHTML).\nO tom, že XHTML je přehmat W3C píše Chamurappi na Webylonu.\nPokud tomu nerozumíš, tak piš v HTML syntaxi a netrap se tím. A až tomu porozumíš, tak zřejmě u HTML syntaxe stejně zůstaneš.\nDiskuse JPW » HTML » Jaký je podstatný rozdíl mezi html - xhtml


Dětské patchworkové polštářky jsou krásnou dekorací dětského pokojíčku. Můžete si vybrat z mojí nabídky, nebo Vám ušiji povlak na polštářek přímo na míru. Děti milují polštářky, tak je nechte,ať si vyberou ten svůj polštářek hajánek.\nK polštářkům si můžete nechat ušít přehozy, kapsáře, závěsy, povlečení, prostírání, dečky na konferenční stolky, podsedáky na židle.\nDětský patchworkový polštářek sloníci růžoví\nPatchworkový polštářek 52\nPolštářek piráti na cestách\nPolštářek Border kolie


seriál Z deníku Sherlocka Holmese online - milujeme-modu.cz\nEmail: info@milujeme-modu.cz https://milujeme-modu.cz/zkouknout?zanr=krimi&serial=Z%20den%C3%ADku%20Sherlocka%20Holmese Sledujeme celé seriály a pořady online zdarma. Poslední díl seriálu. Nejlepší seriálové a televizní novinky.\nKrimi Krimi, Koukat na, seriál, Z deníku Sherlocka Holmese, nyní k dispozici Krimi\nZkouknout seriál Z deníku Sherlocka Holmese, sledovat online v HD, online v HD. Pustit celý online seriál zdarma a bez omezení. Přehrát online s možností stáhnout seriál. Z deníku Sherlocka Holmese je…\nseriál Z deníku Sherlocka Holmese se odehrává …


Pronájem hausbótu - romantická dovolená na vodě | Česko na Světadílech\nKochat se západy slunce, pozorovat třpytivou vodní hladinu, houpat se na vlnách a užívat si vlahý letní vítr ve vlasech - při takové představě zaplesá srdce každého romantika. To vše se vám může splnit, pokud se rozhodnete pro dovolenou strávenou na hausbótu. Pronajměte si hausbót a zažijte nezapomenutelnou romantickou dovolenou na vodě!\nPokud se ve vás skrývá alespoň trochu romantická duše a navíc máte rádi vodu, bude pro vás netradiční dovolená na hausbótu tím pravým. Překvapte svou drahou polovičku a vezměte ji na hausbót! Určitě budete na krásné chvilky strávené ve dvou vzpomínat celý život. Budete si moci užívat samoty, naprostého klidu a hlavně sami sebe. Poplujete daleko od ruchu měst, zapomenete na čas i starosti všedních dní a užijete si nepopsatelné pocity volnosti. Čekají na vás společné východy a západy slunce na pohupující se lodi. No řekněte sami, může být snad něco krásnějšího? Navíc, pokud chcete svou vyvolenou opravdu oslnit, nebo hledáte nějaký originální způsob, jak ji požádat o ruku, pak na této dovolené máte jedinečnou šanci.\nDovolená na hausbótu je také atraktivní možností, jak poznat naši nádhernou zemi a objevovat nová zákoutí. Brázdit můžete vody našich dvou nejznámějších přehrad - Orlíku nebo Slapů. Tyto plavební lokality nabízí velké množství kulturního a především sportovního využití, proto se staly velmi oblíbenými a vyhledávanými místy pro rekreaci. Četné zátoky zajišťují dostatek soukromí, pokud byste však zatoužili po civilizaci, stačí doplout na břeh a pochutnat si třeba na specialitách v místní restauraci.\nHausbóty nabízené na www.pujcithausbot.cz jsou dokonale pohodlné a poskytují veškerý komfort. Jejich zařízení je srovnatelné s moderním domem, akorát s tím rozdílem, že tento “dům“ pluje na vodě. V hausbótu nechybí WC, sprcha s teplou vodou a kuchyň je vybavená veškerými spotřebiči. Plavidla tak dokážou uspokojit potřeby i těch nejnáročnějších klientů. Není třeba se obávat ovládání, je jednoduché a navíc není nutné vlastnit žádné zvláštní povolení či průkaz. Bezpečnost klientů je vždy na prvním místě, hausbóty pravidelně procházejí přísnou kontrolou a technickou údržbou. Jejich provoz je schválen Státní plavební správou.\nPronajmout si můžete tři typy hausbótů (délka 8,7 m a šířka 2,5 m):\nVšechny jsou vybaveny kuchyňskou linkou, dřezem s tekoucí vodou, WC, kamny, plynovým vařičem, základním nádobím a nechybí kompletní lůžkoviny. Úložný prostor se nachází pod postelí a pod lavicí. Na podlaze je položen koberec, v oknech jsou žaluzie a v kuchyni se nachází stůl s lavicí, který je rozložitelný na lůžko. Podle kategorie se dále jednotlivé hausbóty ve vybavenosti mírně liší:\nSTANDARD - maximálně pro 7 osob, nabízí základní pohodlí pro posádku\nCOMFORT - určený pro 5 lidí, nabízí o něco větší pohodlí\nPRÉMIUM - maximální kapacita 5 osob, je určen pro náročné\nHausbóty - dovolená pro každého\nAť už patříte mezi romantiky, jste dobrodruh toužící po nových zážitcích nebo samotář hledající klid, dovolená na hausbótu vás jistě nadchne. Také vášniví rybáři si mohou na hausbótu do sytosti užívat svého koníčka a těšit se na parádní úlovky. Takovou netradiční dovolenou si dokonale užijí nejen zamilované páry, které vyžadují především soukromí, ale rovněž rodiny s dětmi. Rodinná dovolená na hausbótu nadchne nejen děti, ale i jejich rodiče. O dobrodružstvích zažitých během prázdnin na vodě budou vaše ratolesti povídat svým spolužákům ještě dlouho. Navíc díky plné vybavenosti lodí, je možné se na vodu vydat i s menšími dětmi - vždy zde na vás čeká maximální pohodlí.\nJestliže nepatříte mezi ty, kdo rádi tráví dovolenou na jednom místě, i pro vás jsou hausbóty jako stvořené - vezměte si s sebou kolo, pohorky a nordic walkingové hůlky, tenisové rakety či kolečkové brusle a každý den zakotvěte na jiném místě, kde si dáte pořádně do těla. Četné cyklistické a turistické stezky v okolí plavebních lokalit čekají jen na vás. Po zbytek dne se můžete zabavit dalšími sporty. A hlavně, každý den můžete protáhnout tělo plaváním, vždyť bydlíte přímo na vodní hladině!\nČlánek byl zobrazen 8 449 krát.