1 URGENTNÍ UM MEDICÍNA 3/2007 ČASOPIS PRO NEODKLADNOU LÉKAŘSKOU PÉČI Archiv též na Z OBSAHU ÈÍSLA 3/2007: Zdravotnické záchranné služby vyjádøení lidských práv Koncepce krizové pøipravenosti zdravotnictví Ciele a perspektívy kliniky urgentnej medicíny a medicíny katastrof pri lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave Národní registr dìtských úrazù v Èeské republice Urgentní medicína ve francouzském Vichy Altitude Illness nemoc z výšky prevence a její léèba Akutní infarkt zadní stìny nepøítel ze zálohy Zdravotnícky záchranár a sestra rovnocenní partneri záchranného tímu Mobbing psychický teror na pracovisku Komentáø k èlánku Franìk O: Transport pacienta s akutním koronárním syndromem do PCI centra je posádka RLP nutností? Urgentní medicína, 2007;10:10-12 ISSN vydává MEDIPRAX CB s.r.o. Roèník 10\n2 OBSAH 1. Úvodní slovo 3 (Jana Šeblová) 2. Zdravotnické záchranné služby vyjádøení lidských práv 4 (S.W.A. Gunn) 3. Koncepce krizové pøipravenosti zdravotnictví 7 Vydává MEDIPRAX CB s. r. o. Èeské Budìjovice Branišovská Èeské Budìjovice tel.: tel./fax: Vedoucí redaktorka: MUDr. Jana Šeblová Zástupce vedoucího redaktora: MUDr. Juljo Hasík Odpovìdný redaktor: Ing. Jan Mach Grafické zpracování a výroba: Písmovka typografické studio Vychází 4x roènì Toto èíslo pøedáno do tisku dne Registraèní znaèka: MK ÈR E 7977 ISSN Rukopisy a pøíspìvky zasílejte na adresu: MUDr. Jana Šeblová Fráni Šrámka 25, Praha 5 Zaslané pøíspìvky a fotografie se nevracejí, otištìné pøíspìvky nejsou honorovány. Texty neprocházejí redakèní ani jazykovou úpravou. Pøíjem inzerce: MEDIPRAX CB s.r.o. Èeské Budìjovice Redakèní rada: Jeffrey Arnold, M.D. (USA) MUDr. Otakar Buda MUDr. Juljo Hasík MUDr. Dana Hlaváèková MUDr. Stanislav Jelen MUDr. Èestmír Kalík Ing. Jan Mach Prof. MUDr. Oto Masár, CSc. (SR) Francis Mencl M.D. (USA) Dr. Agnes Meulemans (Belgie) as. MUDr. Kateøina Pizingerová, PhD. MUDr. Milana Pokorná MUDr. Jiøí Pudil Mag. DSA Christoph Redelsteiner, MSc, EMT-P MUDr. Jana Šeblová, PhD. MUDr. Josef Štorek, PhD. MUDr. Pavel Urbánek (Václav Fišer) 4. Ciele a perspektívy kliniky urgentnej medicíny a medicíny katastrof pri lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave 10 (Oto Masár, Marcel Brenner, Hana Tureèková, Miroslav Chabroò) 5. Národní registr dìtských úrazù v Èeské republice 13 (Jiøí Knor) 6. Urgentní medicína ve francouzském Vichy 14 (Miloš Králíèek) 7. Altitude Illness nemoc z výšky prevence a její léèba 17 (Jana Kubalová) 8. Akutní infarkt zadní stìny nepøítel ze zálohy 24 (Roman Škulec) 9. Zdravotnícky záchranár a sestra rovnocenní partneri záchranného tímu 27 (Tatiana Rapèíková, Elena Janiczeková) 10. Mobbing psychický teror na pracovisku 29 (Dana Sihelská) 11. Komentáø k èlánku Franìk O: Transport pacienta s akutním koronárním syndromem do PCI centra je posádka RLP nutností? Urgentní medicína, 2007;10: (Roman Škulec) 12. Odpovìï MUDr. O. Fraòka 33 (Ondøej Franìk) 13. Mezinárodní konference Jablonecká Rescue Ski 34 (Jana Kristeková) 14. MEMC IV 4. støedomoøský kongres urgentní medicíny, Sorrento, záøí (Jana Šeblová, Roman Škulec) 2 URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007\n3 ÚVODNÍ SLOVO URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007 3\n4 Zdravotnické záchranné služby jsou vyjádøením lidských práv prof. S. W. A. Gunn, MD., Dr.h.c prezident Mezinárodní asociace pro humanitární medicínu Brock Chisholma, bývalý prezident Svìtové asociace pro medicínu katastrof a urgentní medicínu Pokrok státu a národa, mùže být mìøen podle stupnì sociálního a zdravotnického zabezpeèení, které poskytuje svým obèanùm. Èeští èelní pøedstavitelé mohou být hrdí na to, že z tohoto hlediska Èeská republika náleží mezi nejèasnìjší prùkopníky v Evropì v poskytování ochrany obèanùm za mimoøádných situací a pomocí zdravotnické záchranné služby. Dnes nás sem pøivádí oslava 150 let takových civilních, mìl bych øíci civilizovaných služeb. Dovolte mnì, abych jako bývalý prezident Svìtové asociace pro medicínu katastrof a urgentní medicínu vám k tomuto š astnému výroèí vyjádøil svá vøelá blahopøání. Protože se dnes zamìøujeme pøedevším na lékaøské a zdravotnické aspekty záchranných služeb, chci s vámi struènì pojednat koncepci zdraví jako lidské právo a mezinárodní nástorje, které tvoøí základ tohoto lidského práva a dále i humanitární medicíny. Toto pojetí zachází až do èasù Hippokratových Nadto je posíleno v prùbìhu historie spoleèenskými, etickými a duchovními zákazy, formulovanými zejména po zrodu Spojených národù a Všeobecné deklarace lidských práv. Již od poèátku bych vám rád zanechal poselství, že lidská práva, právo na zdraví, právo na bezpeèí, právo na péèi za mimoøádných okolností, o kterých hovoøíme, nejsou jakýmisi teoretickými tématy, èi rozhovorem nebo mlhavými a nedosažitelnými pøedstavami. Nikoliv, jsou to konkrétní spoleèenská pravidla a vyjádøení humánních hodnot, opírají se o národní zákony, bilaterální dohody a smlouvy, jsou solidnì zakotveny do mezinárodních nástrojù a závazných pravidel. Shledávám velice osvíceným a prozíravým, že èeští èelní pøedstavitelé na tato pravidla mysleli, stali se prùkopníky vhodné legislativy a dali základy tìmto humanitárním koncepcím zde, ve válkou nièené Evropì, již pøed 150 lety. byla to moudrá rozhodnutí, která nás zde dnes sdružují a já mám èest být zde s vámi. Samozøejmì nehodlám pronikat na národní území a zkoumat èeskou legislativu na toto téma. Jsem si jist, že bude správnì komentována mnoha experty a pøedstaviteli, které tato zemì má a jejichž aktivit jsem byl v minulosti svìdkem. S vaším souhlasem hodlám uvažovat o mezinárodní opoøe práva na zdraví a bezpeènost. K tomu úèelu hodlám vyjmout z mnohých smluv, deklarací a konvencí toliko tøi pùvodní mezinárodní nástroje, abych ukázal co vytváøí nezadatelný základ tìchto práv, a dále i rozumnost a oprávnìnost poskytovat zdravotnické záchranné služby kolektivnì a individuálnì jako závazek civilizované spoleènosti k obèanùm. Pohlédnìme krátce na (1) Všeobecnou deklaraci lidských práv, (2) ústavu Svìtové zdravotnické organizace a (3) novìjšíi Konvenci Spojených národù o ekonomických sociálních a kulturních právech. Založení Spojených národù v roce 1945 bylo významnou událostí nejen globálnì geopoliticky, ale též pro mezinárodní zdraví. Konference ve mìstì San Francisco, kde byla podepsána charta Spojených národù, považovala za rozumné, aby byla zøízena univerzální zdravotnická organizace. Následující Mezinárodní zdravotnická konference schválila ustavení nového útvaru, který vstoupil do života dne 7. dubna 1948 pod názvem Svìtová zdravotnická organizace. Její vedení bylo svìøeno dr.brock Chisholmovi. Základním pricipem za ustavením SZO byl tehdy totálnì nový ne-li kontroverzní koncept právo èlovìka na zdraví, které zahrnuje právo na pøístup ke zdravotnictví, vèetnì zdravotnických záchranných služeb. Nástroje I. pøestože Všeobecná deklarace lidských práv byla podepsána po ratifikaci ústavy SZO, proberu ji nejdøíve. Ze 30 èlánkù, které Deklarace obsahuje, èlánek 25. se zvláštì týká práva na zdraví. Uvádí se v nìm: 1. Každý má právo na životní standard pøimìøený pro udržení zdraví vlastního a jeho rodiny, vèetnì potravy, odìvu, obydlí a zdravotní péèe a nezbytných služeb a dále má právo na zabezpeèení v pøípadì nezamìstnanosti, onemocnìní, oslabení, ovdovìní, stáøí nebo jiného nedostatku živobytí za okolností mimo jeho kontrolu. Dále se stanoví: 2. Mateøství a dìtství zasluhují zvláštní péèe a podpory. Všem dìtem, narozeným v manželství nebo mimo manželství, se má dostávat stejné sociální ochrany. II. Již osm mìsícù pøed podpisem této Deklarace byly zaøazeny do ústavy SZO nové rozmìry sociálního myšlení, vèetnì nových pojmù o zdraví. V preambuli se praví že tìšit se nejvyššímu dostupnému standardu zdraví je jedním ze základních práv každé lidské bytosti a že vlády odpovídají za zdraví svých obèanù. Dále vyhlašuje zásadu, že zdraví je pøedmìtem mezinárodní politiky, protože zdraví všech lidí je základem pro dosažení míru a bezpeènosti. Èlánek 1 zøetelnì poukazuje na cíl SZO. má jím být dosažení nejvyššího dosažitelného standardu zdraví u všech lidí. 4 URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007\n5 A zøetelnì pro dnešek ovšem ikonoklasticky (obrazoborecky) SZO definuje zdraví jako stav úplné fyzické, psychické a sociální pohody ne toliko jako nepøítomnost onemocnìní nebo oslabení. Snadno je možné chopit se šíøe a hloubky interpretace a uplatnit ji na poskytování a pøístup ke zdravotnickým službám kdekoliv. III. Mezinárodní konvence o ekonomických, sociálních a kulturních právech z roku 2000 stanovila Právo na nejvyšší dosažitelný standard zdraví. Èlánek 12 poskytuje nejobsáhlejší prohlášení o právu na zdraví v mezinárodním zákonu o lidských právech. Èlánek 12.1: Èlenské státy uznávají právo každého tìšit se nejvyššímu dosažitelnému standardu fyzického a duševního zdraví; Èlánek 12.2 vypoèítává závazky a kroky které mají být uèinìny státy.k dosažení úplného naplnìní tohoto práva. Je dùležité poznamenat, že toto právo se neomezuje toliko na právo na zdraví. Konvence uznává, že právo na zdraví zahrnuje celou øadu sociáloních a ekonomických faktorù, které podporují podmínky, ve kterých lidé mohou vést zdravý život a rozšiøuje základní determinanty zdraví, jako jsou potrava, voda, sanitace, bydlení, chudoba, vzdìlávání, konflikty a prostøedí. Dovolte mnì zakonèit nìkolika slovy o I.A.H.M., kterou jste poctili tím, že jste jejího prezidenta pozvali k romuto projevu. Mezinárodní asociace pro humanitární medicínu Brock Chisholma (International Association for Humanitarian Medicine Brock Chisholm I.A.H.M.) pokraèuje v duchu pamìtní nadace Brock Chisholma, založené v roce 1984, aby byly zachovány ideály, dìdictví a èinnost prvního generálního øeditele SZO. Na první pohled je možno argumentovat, že celá medicína je humanitární. Uvádím zde svou definici, která náš koncept vyjasní: Zatímco všchny lékaøské intervence k potlaèování onemocnìní a utrpení jsou v podstatì humanitární, Humanitární medicína jde nad rámec obvyklého léèení prosazuje, zajiš uje, vyuèuje, podporuje zdraví lidí a prohlašuje je za lidské právo v souladu s etikou Hippokratova uèení, s principy Svìtové zdravotnické organizace, s chartou Spojených národù, s Všeobecnou deklarací lidských práv, s konvencí Èerveného køíže a s jinými ujednáními a postupy, které zajiš ují co nejhumánnìjší a co nejlepší možnou úroveò péèe, bez jakékoliv diskriminace nebo úvahách o materiálním zisku. Právu na zdraví se nemá rozumìt jako ipso facto právo být zdravým. Právo porovnává jak svobodu tak i závazky urèené k podpoøe zdraví. Samozøejmì tato práva musí být zaruèena, ochránìna a v praxi poskytována. V souèasnosti je obecnì uznána strategie k zajistìní zdraví pro každého prostøednictvím národního a mezinárodního úsilí uèinit základní primární zdravotní péèi dostupnou všem, jak je vyjádøeno koncepènì, duchovnì a prakticky v strategii SZO zdraví pro všechny. Zdravotnická péèe za mimoøádných podmínek je toho samozøejmou souèástí. Tímto pøedkládám základy nezadatelného práva na zdraví a základ humanitátrní medicíny v normálních èasech stejnì jako za mimoøádných podmínek. Blahopøeji vaší zemi, že toto poskytuje již jedno a pùl století. Zahajovací pøenáška konference o PNP v ÈR (EU) ke 150. výroèí založení ZZS HMP ÚSZS dne Pøíspìvek došel do redakce 14. èervna 2007, revidovaná verze 19. èervna 2007 Pøeklad: prof. MUDr. Jiøí Pokorný, DrSc. Profesor, Sisvan William A. Gunn životní dráha (1926 ) Jiøí Pokorný KAPITOLA V KNIZE: WILLIAM C. GIBSON: OLD ENDEAVOUR SCIENTIFIC AND HUMANITARIAN CONTRIBUTIONS BY HYSCIANS OVER AGE 65. INTERNATIONAL ASSOCIATION FOR HUMANITARIAN MEDICINE BROCK CHSHOLM, 2007 Jestliže se nìkdo se dožil vìku 80 let, pak je obdržení dopisu od velké mezinárodní instituce, která mu oznamuje prodloužení èinnosti ve funkci odborného poradce o dalších pìt let, nutnì projevem dùvìry. William Gunn, MD, MS, FRCSC, FRCSI (Hon), DSc (Hon), Dr h c, bude pokraèovat v plodné spolupráci se Svìtovou zdravotnickou organizací do øíjna 2010 dobrá vyhlídka jak se udržet mladistvým a èilým. Tento kanadský chirurg a mezinárodní zdravotnický funkcionáø-senior se narodil na britském Kypru, kde jeho otec byl velitelem vojenské nemocnice Jeho Velièenstva. URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007 5\n6 Lékaøská studia absolvoval v marseille a v Ženevì, kde èást svého vzdìlání získal jako demonstrátor v anatomii. Jeho zkušenost mu byla vítána jako uèiteli povrchové anatomie na umìlecké škole ve Vancouveru, když fušoval do svého koníèka sochaøství. Medika Williama Gunna fascinovalo studium Krevní koagulace. Svou diplomovou práci napsal o výzkumu trombinu jako koagulaèního faktoru pøi mozkových operacích v místech, kde nemohly být zaklánány stehy a ligatury.tyto originalní pokusy o mnoho let pozdìji vedly k fibrinu a bezstehovému tmelu dnes bìžné praxi v chirurgii a traumatologii. Pøi pilné chirurgické praxi ve Vancouveru, Kanada, byl Willian Gunn schopen vìnovat se souèasnì èetným dalším aktivitám, které dodnes ukazují na mnohostranné aspekty jeho kariéry. Díky živému zájmu o historii medicíny se stal lektorem v oddìlení historie a vìdy lékaøské fakulty Univerzity v Britské Kolumbii. Hlavním pøedmìtem jeho zájmu byla historie primitivního lékaøství, myšlení a praxe prvotních lidí týkající se nemoci a hojení. S potìšením rozvíjel tìsné a zdvoøilé kontakty s pùvodními obyvateli Západní Kanady. Stal se uznávaným odborníkem na šamanismus a totemovou kulturu lidí ze Severozápadního pobøeží, kteøí ho na oplátku uvádìli jako náèelníka (Haida a Kwakiutl) a èestného medicinmana (Salish) svých kmenù pod jménem Kwekwala-gila, Zachránce duchù. Tohoto uznání si váží stejnì vysoko jako nìkolika èestných doktorátù. V této èinnost aktivnì pokraèuje a spojuje ji se silnou obhajobou práv domorodcù tím, že návštívil vzdálené domorodé národy na Sibiøi a v Patagonii, tím, že pøednáší o americkém umìní, antropologii a medicínì v muzeích a na univerzitách jako v Oxfordu, Sankt Peterburgu, Ženevì nebo v Praze, tím že zachovává jejich kulturu a píše o nich. Jeho nedávná monografie Totem Poles in British Columbia se stala malým vzorem. Je vášnivým sbìratelem starých knih na toto téma. Nìkteré z nich se nalézají ve Zvláštních sbírkách Woodword Memorial Library. Je hrdý, že v nìm má svùj studijní kout. Jiným oborem, ve kterém je William Gunn znám na celém svìtì, je mezinárodní zdravotnictví. Když v roce 1967 nastoupil do Svìtové zdravotnické organizace (SZO), brzo jako chirurg zjistil, že v této vynikající instituci, zamìøené na veøejné zdravotnictví, byla chirurgie naprosto ignorována. Pøi univerzálním pøedkládání strategie SZO na primární zdravotní péèi zcela sám tvrdì bojoval a posléze uspìl, takže základní chirurgie byla do primární zdravotní péèe zaøazena jako její integrální èást, pøedevším pro novì se objevující a rozvojové zemì. V uznání za tyto služby zdravotnictví a oboru chirurgie byl zvolen v Královské irské koleji chirurgù zvláštním èestným èlenem. Je èlenem Královské koleje chirurgù v Kanadì, emeritním èlenem švýcarské chirurgické spoleènosti a po dlouhou dobu byl generálním sekretáøem Mezinárodní federace chirurgických kolejí. Avšak celosvìtovì nejzámnìjším pøispìním Gunna je jeho prùkopnická práce v oblasti tísòového øízení (disaster management) a humanitární medicíny, ve kterých energicky pokraèuje. V postavení vedoucího tísòových záchranných operací SZO (WHO Emergency Relief Operations) vyvinul systém, který systematicky narùstá od jednoduché pomoci typu ad hoc tísòové odezvy k programu úplného tísòového øízení, který se od té doby stal modelem uvnitø i mimo Spojené národy pro výzkum, výcvik, vývoj a poskytování humanitární pomoci. Zavedl poøádek od babylonského zmatku terminologie katastrof svým slovníkem Multilingual Dictionary of Disaster Medicine and International Relief (1990), který se stal standadní terminologií tohoto pøedmìtu. V aktualizované podobì je pøeložen do mnoha jazykù. V pøípravì je nové vydání. (Poznámka pøekladatele: Èeský pøeklad slovníku je pøipraven a po konsultaci s odbornými poradci bude pøedán do tisku). Jinou podstatnou harmonizací. chaosu léèiv a zdravotnického materiálu vìnovaného nebo potøebného v pøípadech velkých katastrof, je Gunnem sestavený soubor: SZO urgentní zdravoická souprava standardní vybavení léèivy a materiálem pro osob na 3 mìsíce, stále použivaný na celém svìtì jako základ pro tísòopvou odezvu po katastrofách. V roce 2000 zahájil vydávání èasopisu Journal of Humanitarian Medicine a v roce 2007 s pøáteli na univerzitì v Palermu, zøídil ve vìku 81 let první akademický stupeò Master of Humanitarian medicine. V roce 1985 požádal Gunna jeho pøítel chirurg na univerzitì v Padui slavné po Galileovi a Williamu Harveyovi aby zahájil Euro-Støedomoøskou organizaci, která má èelit narùstajícím rizikùm popálenin a požárù. To vedlo ke zøízení Rady pro popáleniny a požární katastrofy, jejíž Annals jsou vydávány letos v 20.roèníku a sahají daleko za jeho statutární hranici dùchodového vìku. V Kanadì pomohl již døíve ve spolupráci s autorem této knihy (Gibson) ustavit Spoleènost pro historii medicíny Britské Kolumbie a založit lékaøské muzeum Britské Kolumbie. V pozdìjších letech rozvíjel Evropské centrum pro medicínu katastorf (byl vìdeckým vice-prezidentem), Lékaøskou spoleènost SZO, Svìtovou asociaci pro medicínu katarof a urgentní medicínu (byl prezidentem), Asijsko-pacifické konference o medicínì katastrof v Tokyu (èestný pøedseda) a nejnovìji Mezinárodní asociaci pro humanitární medicínu Brocka Chisholma, jejímž je zakládajícím prezidentem a v jejímž výboru jsou tøi nositelé Nobelových cen. Vedoucím pricipem této asociace a ovšem i celého Gunnova díla je zdraví jako základní lidské právo a most k míru. V prùbìhu let se Gunnovi stalo sepsání 12 knih, vydávání tøí èasopisù, vyuèování, pøednášení, organizování a obhajoba humanitární medicíny, krizového øízení a lidských práv výzvou jak on øíká omlazující. Jsou to úkoly, ve kterých pokraèuje dodnes. Byl rozsáhle ocenìn, inter alia, uznáním Hospodáøské a Sociální rady Spojených národù, Køížem sv. Agathy San Marina, èestnými doktoráty v Palermu a v Praze (Karlova univerzita 2004), akademickými èlenstvími, èestnými èlenstvími a pøátelstvím na celém svìtì. Jeho poslední dílo, HUmanitarian Medicine (2005), je první knihou na toto téma. On sám pracuje v souèasné dobì v jiném okruhu zájmù na pùvodu lékaøských slov. Jistì to není jeho slovem posledním. Pøeklad: prof. MUDr. Jiøí Pokorný, DrSc. 6 URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007\n7 KONCEPCE - ORGANIZACE - ØÍZENÍ Koncepce krizové pøipravenosti zdravotnictví Václav Fišer Ministerstvo zdravotnictví ÈR, Odbor krizové pøipravenosti Abstrakt Èlánek je vìnován významné a dlouho oèekávané aktivitì v oblasti bezpeènostní politiky státu, kterou je zpracování Koncepce krizové pøipravenosti zdravotnictví Èeské republiky (dále jen Koncepce ). Donedávna byla problematika krizového øízení ve zdravotnictví spatøována v rámci oboru urgentní medicína a medicína katastrof a èinnosti zdravotnické záchranné služby v integrovaném záchranném systému. Na pozadí Koncepce je však viditelné, že problematika pøípravy systému celého zdravotnictví na zvládání následkù soudobých hrozeb je mnohem širší než tento rámec. Èlánek seznamuje s aktuálním komplexním pohledem na místo, možnosti a problémy pøípravy zdravotnického systému z pohledu potøeb zajiš ování bezpeènosti státu a na èlenìní problematiky na dílèí sektory. Klíèová slova: bezpeènost bezpeènostní systém krizová pøipravenost koncepce Abstract The paper deals with an important and awaited activity in safety policy of the Czech Republic, which is the Concept of crisis preparedness in health care system ( Concept ). The problematics of crisis management within health care system was understood only as a part of Emergency and Disaster Medicine and Emergency Medical Service s system within Integrated Rescue System. The background of the Concept proves that crisis preparedness to actual threats is much wider than this frame. The paper shows a complex view at place, possibilities and problems of health care system preparedness from the state safety point of view. Key words: safety safety system crisis preparedness concept Úvodem 21. století je z pohledu bezpeènosti nazýváno stoletím asymetrických hrozeb. Pùvod tohoto oznaèení je tøeba hledat ve spojení se zásadními zmìnami bezpeènostního prostøedí globalizovaného svìta v jeho prvním roce, poèínaje teroristickým útokem na Svìtové obchodní centrum v New Yorku. Od souèasného a zejména budoucího èeského zdravotnického systému se v této souvislosti oèekává schopnost adekvátní reakce v pøípadì projevu novodobých hrozeb, kterými jsou zejména teroristické útoky pomocí chemických, biologických, radiologických a nukleárních bojových prostøedkù (zkrácenì CBRN prostøedky) nebo jen klasických trhavin (viz Madrid, Londýn). Jsou jimi ale také živelní katastrofy a prùmyslové havárie, rovnìž zpravidla provázené hromadným postižením osob na zdraví. Oprávnìnì je proto zdravotnictví vnímáno jako odvìtví se vzrùstajícím významem pro systém zajiš ování bezpeènosti. Bez systému zajištìní zdravotní péèe o obyvatelstvo postiženém na zdraví jakýmkoliv typem mimoøádné události totiž nelze hovoøit o uceleném systému reakce státu na ohrožení jím chránìných zájmù. Problematika komplexní pøípravy systému na tyto situace se pøitom vymyká možnostem i úèelu zdravotnické záchranné služby a zøetelnì pøesahuje i hranice oboru urgentní medicína a medicína katastrof, který historicky poskytl problematice solidní základ. To pøitom zdaleka neznamená, že by byl tento obor z hlediska potøeb zajiš ování bezpeènosti vyèerpán. Jak dokládají i èlánky v Urgentní medicínì, má stále široký prostor pro svùj další rozvoj z hlediska medicínského managementu øešení hromadných neštìstí. Komplexnosti problematiky bezpeènosti a krizového øízení, respektive krizového managementu zdravotnictví ale již nepostaèuje. Øešitelnost úkolu dosažení pøipravenosti zdravotnictví jako spoleèensky citlivého subsystému státu na nové hrozby ODVÌTVOVÝ MANAGEMENT - UMMK KRIZOVÁ PØIPRAVENOST ZDRAVOTNICTVÍ - SCHÉMA KONCEPCE PRO STRATEGII CÍLOVÝ STAV KRIZOVÉ PØIPRAVENOSTI PØÍPRAVA LIDSKÝCH ZDROJÙ VÌCNÉ ZDROJE A FINANCOVÁNÍ LEGISLATIVNÍ ZÁKLADNA procesu krizové pøipravenosti zdravotnictví pøitom není snadný úkol. Do znaèné míry je podmínìn existencí jednotící politicky široce akceptované strategie. Od té se v dynamicky se mìnícím prostøedí oèekává pøimìøenì pružné nastavení vazeb mezi prvky mìkkého sociogenního systému zdravotnictví v rámci komplexního bezpeènostního systému státu tak, aby byl k plnìní svých úkolù plnì operabilní. Operabilitou se ve zkratce oznaèuje schopnost systému jako celku zajiš ovat úkoly bezpeènosti státu v souèinnosti s ostatními systémy (jako napøíklad zemìdìlství, energetika, ochrana životního prostøedí, ) a také schopnost jednotlivých prvkù systému spolupracovat na plnìní úkolù mezi sebou (od poskytování první pomoci až po zdravotní rehabilitaci postižených). K vypracování strategie urèující náplò bezpeènostní politiky pro zdravotnictví bylo pøistoupeno souèasnì s vypracováním Koncepce, která stojí na její bázi. Spoleèným prvkem, spojují- MANAŽERSKÉ PROSTØEDÍ ROZPIS NA ÚROVNÌ ØÍZENÍ: Státní správa strategická > vláda, rezorty, kraje operaèní > rezorty, kraje, územní správní orgány, složky IZS taktická > kraje, obce složky IZS Samospráva URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007 7\n8 KONCEPCE - ORGANIZACE - ØÍZENÍ cím pøípravy ve zdravotnictví v mnoha oblastech souèasnì s pøípravou v ostatních systémech, je pøitom odpovìdnost státu. Tedy dìlba odpovìdnosti orgánù veøejné správy za zajištìní bezpeènosti ve svých kompetenèních oborech a úrovních. Povinnost státu a jeho veøejné správy zajistit záchranu života a zabránìní vzniku tìžké újmy na zdraví zdravotnì postiženým pøi mimoøádných událostech vèetnì teroristického použití CBRN prostøedkù se proto stala ústøedním motivem urèujícím nový pohled souèasného zdravotnictví na jeho roli pøi zajištìní bezpeènosti. Strategie dlouhodobý cíl Ústøedním motivem pro vytvoøení strategie je zjištìní z roku 2005 o neuspokojivém stavu systémové pøipravenosti zdravotnictví na øešení následkù teroristických útokù, zvláštì pak stavu pøipravenosti lùžkových zdravotnických zaøízení. K nápravì stavu pak byly smìøovány všechny další aktivity, vedoucí k formulaci strategie a výsledného návrhu Koncepce tak, aby byla nástrojem orgánù veøejné správy k naplnìní základního lidského práva na ochranu zdraví na území Èeské republiky jako dùležitého pilíøe obecného pojetí bezpeènosti. Vypracování Koncepce se stalo dokonce zájmem vlády, deklarovaným usnesením è ze dne 16. listopadu 2005 k Národnímu akènímu plánu boje proti terorismu (aktualizace pro rok ). Ministerstvo zdravotnictví (dále jen MZ ) jako ústøední orgán státní správy v odvìtví uèinilo jádrem své bezpeènostní politiky cílový stav tzv. krizové pøipravenosti zdravotnictví pøi výrazné roli veøejné správy: schopnost orgánù veøejné správy a poskytovatelù zdravotnických služeb vèetnì služeb k ochranì veøejného zdraví zajistit odbornì zpùsobilými pracovníky nezbytnou zdravotní péèi obyvatelstvu za mimoøádných situací podle pøipravených scénáøù a schválených postupù pøi vnitøní i vnìjší operabilnosti systému. Na tento cílový stav se pak váže strategie postupného dosahování ve tøech úrovních, odpovídajících soudobému nastavení úrovní krizového øízení. Tìmito úrovnìmi jsou: reakce na vznik mimoøádné události silami a prostøedky v rámci IZS, dále øešení nevojenských krizových situací s použitím institutu krizového stavu do úrovnì ohrožení státu a nakonec øešení situace vojenského napadení státu spojeného s váleèným stavem. Strategie dosažení krizové pøipravenosti systému proto stanovuje tøi rámcové úrovnì, kde naplnìní úrovnì I je pøedpokladem pro úroveò II a dosažení této úrovnì je pøedpokladem pro úroveò III: I. Permanentní pøipravenost k okamžité zmìnì režimu èinnosti v systému pøi vzniku situace hromadného postižení osob na zdraví pøi mimoøádných událostech velkého rozsahu, øešené za souèinnosti s ostatními dotèenými prvky bezpeènostního systému státu v rámci integrovaného záchranného systému (dále jen IZS ) a havarijního plánování. Pøipravenost v této úrovni je zásadní zejména pro schopnost zdravotnického systému zvládat následky teroristických útokù vùèi obyvatelstvu. Z pohledu aktuálního nastavení systému reakce státu na mimoøádné události to pøi specifice zdravotnictví (postiženým utíká èas = šance na zachování života a zdraví jaksi rychleji než složkám IZS a orgánùm krizového øízení) znamená pøipravenost systému k úèinné reakci s nasazením všech dostupných sil a prostøedkù bez podpory ze systému nouzového hospodáøství a dalších opatøení spojených s vyhlášením krizových stavù. Ty nejsou z objektivních dùvodù vyhlašovány s okamžikem vniku hromadného postižení na zdraví. Jednoznaènì vymezení této úrovnì pøipravenosti klade velké požadavky na kvalitu havarijního plánování a pøedpokládá trvalé investice do technické a technologické vybavenosti zdravotnických zaøízení a do odborné pøípravy pracovníkù vèetnì cvièení. Protože kromì nezbytné úpravy právního prostøedí je dosažení cíle limitováno také potøebnými finanèními zdroji k zajištìní pøipravenosti jako souèásti výkonu státní správy je pro MZ právì tato úroveò krizové pøipravenosti prioritou èíslo 1. II. Pøipravenost k zajištìní služeb péèe o zdraví obyvatelstvu pøi krizových situacích mimo vojenské ohrožení státu, s pøedpokladem zavedení nouzového režimu èinnosti systému spojeného se zavedením krizových opatøení a uplatnìní krizového plánování. Z charakteristiky druhé úrovnì vyplývá nutné oddìlení øešení hromadných neštìstí v režimu havarijního plánování od zajištìní péèe o zdraví obyvatelstva v období déletrvajícího krizového režimu na území èi v celé spoleènosti. V praxi však stále èasto bývá øešení mimoøádných událostí zamìòováno za øešení krizových situací. Krizová situace je z pohledu zdravotnictví charakteristická nezbytnou redukcí plného rozsahu zdravotní péèe z dùvodu omezení nìkterých zdrojù pøi zachovávání priority schopnosti øešit bezprostøední následky mimoøádných událostí s hromadným postižením osob na zdraví. Tento pøístup je v plném souladu s tzv. krizovou legislativou již zachycen v typových plánech ministerstva zdravotnictví pro øešení krizových situací zpracovaných v roce 2004 a nejde tedy o nic úplnì nového. Tento stupeò pøipravenosti se ale již výraznì opírá právì o pùsobnost orgánù veøejné správy a kvalitu zpracování krizových plánù s použitím pøedpokládanému rozsahu situace adekvátních krizových opatøení. Ve vztahu k praxi zdravotnických zaøízení pak jde o schopnost úøadù správnì a hlavnì reálnì zadat zpracování tzv. plánù krizové pøipravenosti, metodicky jejich zpracování vést a plánovat zdroje pro pokrytí krizových potøeb. III. Zachování schopnosti systému dodávat nezbytné služby péèe o zdraví v situaci vojenského ohrožení. Tento stupeò je spojen s nìkterými atributy, známými již v pøedchozích vojenských doktrínách. Pøedevším jde o mobilizaci ozbrojených sil a zavedení zvláštního ekonomického režimu váleèného hospodáøství. Vzhledem k relativnì mizivé pravdìpodobnosti vzniku situace vojenského ohrožení státu v dohledné dobì se mùže jevit snaha pøipravovat systém pro tuto situaci jako plýtvání èasem a zdroji. Je však tøeba mít na pamìti, že budoucí váleèný konflikt bude mít pravdìpodobnì jinou podobu než s jakou se Èeská republika ve své historii potkala. Proto, i když s menším dùrazem než na pøipravenost ve stupni I., je stále sledován vývoj bezpeènostní situace ve svìtì a jsou vyhodnocována rizika za úèelem odpovídajícího obranného plánování vèetnì oblasti zdravotnictví. Opìt ale platí, že pøipravenost v tomto stupni se opírá pøedevším o pùsobnost orgánù veøejné správy. Koncepce krizové pøipravenosti nástroj strategie Koncepce je programem zvládnutí koordinované pøípravy celého systému zdravotnictví jako jednoho ze základních pilíøù bezpeènosti v širším pojetí, v souladu s vývojem evropského konceptu vnímání bezpeènosti. Znamená pøechod od tra- 8 URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007\n9 KONCEPCE - ORGANIZACE - ØÍZENÍ dièního pojetí bezpeènosti spjatého s vojenskými a kriminálnì bezpeènostními hrozbami k pojetí spojenému s hrozbami v dalších sektorech spoleèenského života, kde dochází k významnému ovlivnìní stavu zdraví èi zdravotní odolnosti populace. Tìmito dalšími sektory jsou zejména: politika, ekonomika, sociální spoleèenství, životní prostøedí. Ve zkratce to znamená, že nadále je nezbytné rozvíjet pùsobnost zdravotnictví pøi zajiš ování bezpeènosti oèima systémových vztahù a opuštìní redukce role systému zdravotnictví pøi zajiš ování bezpeènosti pouze na pøipravenost zdravotnické záchranné sužby. Je nezbytné také radikálnì zmìnit pøístup zdravotnických pracovníkù k problematice ochrany obyvatelstva ve smyslu podpory již zmínìné zdravotní odolnosti populace a podpory získávání dovedností k poskytování první pomoci. Základním východiskem pøístupu ke Koncepci jako nástroji naplòování zámìrù strategie je s pøihlédnutím ke spojení s bojem proti terorismu dvojí konstatování. Prvním je, že pøi zajištìní pøipravenosti na výskyt hromadných postižení osob na zdraví není rozhodující, jestli k nim došlo v dùsledku kriminální èinnosti vèetnì terorismu nebo technologické havárie, dopravní nehody nebo živelní pohromy. Rozhodující je typ zdravotního postižení a poèet postižených v lokalitì pravdìpodobného vzniku události a dlouhodobì udržitelná vysoká úroveò pøipravenosti k adekvátní reakci. Druhým konstatováním (významovì odpovídajícím komplexnímu vnímání bezpeènosti) je, že k zajištìní pøipravenosti na øešení situací hromadného postižení osob na zdraví musí být soubìžnì koncepènì pøipravován celý komplex systému prvkù, zajiš ujících péèi o zdraví. Pøitom je zøejmé, že do procesu dosažení cílového stavu musí být aktivnì vtaženy i subjekty mimo zdravotnictví a to zejména samotní obèané s právy a povinnostmi v oblasti poskytování první pomoci a prevence šíøení infekèních onemocnìní. Program Koncepce je zamìøen na pìt základních oblastí, zásadnì se navzájem podmiòujících a i jednotlivì ovlivòujících úroveò dosažitelné pøipravenosti systému zdravotnictví k plnìní úkolù pøi zajiš ování bezpeènosti státu. S ohledem na aktuální stav to jsou ve struènosti: Oblast právního prostøedí s návrhy nezbytných zmìn, v bezprostøední návaznosti na proces Optimalizace souèasného bezpeènostního systému Èeské republiky podle usnesení vlády ze dne 21. záøí 2005 è Již nyní je zøejmé, že bude muset dojít k pøimìøené novelizaci témìø všech pøedpisù základní krizové legislativy a øady pøedpisù dalších, což klade pøed Ministerstvo zdravotnictví a jeho pøedstavitele úkol získání podpory ze strany ostatních rezortù a krajù. Pøi úpravì právního prostøedí za úèelem vytvoøení podmínek naplnìní bezpeènostní strategie zdravotnictví je opìt ve høe zákon o zdravotnické záchranné službì. Aktuální návrh vìcného zámìru nového zákona je již posuzován v pøipomínkových øízeních s oèekávaným schválením v pøíštím roce. V rámci legislativy zdravotnictví nejde samozøejmì pouze o tento zákon. Potøeby zajištìní bezpeènosti jsou pøimìøenì implikovány napøíklad i do pøipravovaného zákona o zdravotních službách a do provádìcích pøedpisù k zákonùm. Oblast manažerského prostøedí, ve smyslu øízení, kontroly a vyhodnocování prevence a represe, metod analýzy bezpeènostních rizik v oblasti postižení osob na zdraví, plánování a efektivního zpùsobu øešení následkù nastalých mimoøádných událostí. Jedním z cílù je optimální organizaènì institucionální nastavení funkènosti systému øízení zdravotnictví s urèením pøímé odpovìdnosti statutárních pøedstavitelù orgánù krizového øízení a výkonných subjektù za stav krizové pøipravenosti v plném rozsahu. Pøedpokladem efektivní funkce je stanovení kvalifikaèních (a také osobnostních) kritérií pro pracovníky specialisty v systému a jejich dùsledný výbìr. Souèástí institucionálního nastavení systému je také vytvoøení podmínek pro souèinnost v systému tvorbou a využitím informaèních technologií, zejména informaèního systému krizového øízení jako subsystému informaèního systému veøejné správy. Oblast odvìtvového odborného prostøedí, zejména oboru urgentní medicíny a medicíny katastrof. V této oblasti musí pøedevším dojít k vytvoøení standardù nesnižitelné úrovnì pøipravenosti zdravotnických zaøízení k poskytování zdravotní péèe v každém ze tøí základních stupòù pøipravenosti. Cílem koncepèních opatøení je prùbìžné upøesòování medicínských postupù uplatòovaných ve ztížených podmínkách mimoøádných situací spojené s hromadným postižením osob na zdraví. Pøedmìtem jsou také postupy zdravotnického zásahu, postup pøedání identifikovaného zranìného mezi záchrannou službou a nemocnicí a postupy cílového zdravotnického zaøízení pøi zvládání hromadného urgentního pøíjmu. Pøirozenì sem patøí také úèelná organizace zdravotnických pracoviš a jejich vybavení. Oblast zajištìní vìcných zdrojù a financování by mohla být uvedena okøídleným úslovím, že o peníze jde vždy až na prvním místì. Pro plnìní úkolù zdravotnì-bezpeènostního systému je zajištìní financování potøeb jistì zvláštì významné, musí mu však pøedcházet racionální kalkulace založení na analýze skuteèných potøeb krizové pøipravenosti. Pøedpokladem je tedy rozvíjení analýzy rizik a plánování, havarijní, krizové i obranné a plánování je proto z pohledu èlenìní Koncepce na realizaèní sektory zaøazeno právì do této oblasti. Podpora a rozvoj v této oblasti je tím významnìjší, èím se z hlediska zajištìní požadované úrovnì krizové pøipravenosti èeského zdravotnictví jeví jako významný negativní faktor dlouhodobé podfinancování reálných potøeb. Patøí sem také výstavba, údržba, financování a ochrana funkènosti kritické infrastruktury systému zdravotnictví, které byl vìnován èlánek v prvním èísle letošního roèníku UM Kritická infrastruktura v bezpeènostní politice zdravotnictví. Oblast pøípravy lidských zdrojù, umocòující význam zejména problematiky vzdìlávání v krizovém øízení. Je diferencovaná na tøi dominující subsektory: Udržování a zvyšování odborné pøipravenosti pracovníkù ve zdravotnictví vèetnì pracovníkù správních úøadù v procesu základního kvalifikaèního i celoživotního vzdìlávání. Zkušenosti domácí i zahranièní ukazují, že významnou souèástí této pøípravy musí být prùprava ke zvládání stresu. Proto je tato prùprava již dnes podstatnou èástí výchovy pracovníkù pro systém zdravotnictví v akreditovaných kurzech Národního centra ošetøovatelství a nelékaøských zdravotnických oborù v Brnì (dále jen NCONZO ). Do této dílèí oblasti je jako souèást odborné pøípravy zahrnuta také podpora zapojení zdravotnických zaøízení do cvièení složek IZS a vlastním cvièením pøipravenosti zdravotnických zaøízení. URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007 9\n10 KONCEPCE - ORGANIZACE - ØÍZENÍ Zdravotní výchova obyvatelstva k dovednostem v poskytování laické první pomoci a podpora dobrovolných záchranáøù v jejich bìžné èinnosti a pøípravì využití pro zdravotnický záchranný systém pøi mimoøádných událostech. V souèasném komplexním pohledu na bezpeènost je nezbytné v této oblasti vidìt akèní propojení zdravotní výchovy s výchovou v oblasti ochrany obyvatelstva. Podpora dobrovolným záchranáøùm toto spojení funkènì doplòuje. Zde pøedevším jde o nastavení pravidel pro podporu èinnosti dobrovolnických záchranáøských sdružení a jejich aktivní zapojení. Dùvodem je skuteènost, že místní obèanská sdružení disponují zpravidla lepší znalostí prostøedí mimoøádné události a osobnì nepokládám za moudré odmítat nabízenou pomoc tam, kde je skuteènì každé alespoò minimálnì kvalifikované ruky potøeba. Bezpeènostní výzkum a využití jeho výstupù ve prospìch krizové pøipravenosti. Jestliže je systém zdravotnictví uznáván jako významný prvek bezpeènostního systému, pak je logické zaøazovat do programù rezortního výzkumu také témata bezpeènostní, jakkoliv nemusí být jejich pøedmìtem pouze medicína nebo ochrana veøejného zdraví. Tento výzkum ovšem bude provádìn zpravidla akademickými pracovišti, na prvním místì jistì fakultami Univerzity obrany. Stranou ale jistì nezùstane právì budované pracovištì krizové pøipravenosti v NCONZO, jakkoliv je dnes jeho budoucí vývoj a charakter obtížné pøedjímat. Nìkolik slov na závìr Je zøejmé, že v rámci bezpeènostního systému státu má subsystém zdravotnictví jednu z hlavních rolí. Úroveò jeho operabilních schopností významnì profiluje úroveò pøipravenosti celého bezpeènostního systému státu. Jestliže proto v posledních letech postupnì nabírala na intenzitì kritika Ministerstva zdravotnictví za absenci rezortního bezpeènostního programu, je právì vypracovaná strategie s Koncepcí odpovìdí této kritice. Schválení Koncepce Bezpeènostní radou státu je významným momentem, poskytujícím základ pro další postup smìrem ke splnìní vytèeného cíle, kterým je dosažení krizové pøipravenosti ve všech stupních. Jakkoliv je ale Koncepce významným dokumentem, je potøeba ji vnímat ve spojení s racionálním posouzením reálných možností prostøedí a neoèekávat naplnìní cílù v plném rozsahu v horizontu nejbližších let èi dokonce mìsícù. Vždy v penìzích hovoøíme o nákladech v souhrnu stovek milionù korun, které si žádají støednì až dlouhodobý výhled. Jde v prvé øadì o program, jehož úspìšná realizace je do znaèné míry podmínìna pevnými legislativními základy, o které se opírají další sektory, tak jak je naznaèeno na ilustrativním schématu. Ze schématu je také viditelné, že realizaci Koncepce pøidává na složitosti nutnost rozepsání postupu do úrovní øízení s uvážením rozdílných pùsobností a možností orgánù veøejné správy a výkonných subjektù. Koncepce musí být vnímána také jako souèást probíhající transformace èeského zdravotnictví. Má-li se pøitom naplnit ambice nástroje pøípravy orgánù veøejné správy k naplnìní základního lidského práva na ochranu zdraví na území ÈR, musí se stát zajištìní krizové pøipravenosti zdravotnictví vìcí skuteènì veøejného zájmu a ne jen vìcí správy. A to je v èeském prostøedí skuteèná výzva k naplnìní Koncepce. V každém pøípadì je Koncepce zásadním poèinem, kterým dává rezort zdravotnictví bezpeènostnímu systému jasný signál, že se s plnou odpovìdností ujímá naplnìní své kompetenèní odpovìdnosti za krizovou pøipravenost systému zdravotnictví ve všech aspektech. Kde najít Koncepci: > Krizová pøipravenost > Aktuality > Koncepce.zip Pøíspìvek došel do redakce 2. srpna 2007 Ing. Václav FIŠER Ministerstvo zdravotnictví ÈR Palackého námìstí Praha 2 Ciele a perspektívy kliniky urgentnej medicíny a medicíny katastrof pri lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave Oto Masár, Marcel Brenner, Hana Tureèková, Miroslav Chabroò Klinika urgentnej medicíny a medicíny katastrof Abstrakt Výuèba študentov lekárskych fakúlt v problematike urgentnej medicíny, ale i medicíny katastrof, si vynucuje zriadenie pedagogických útvarov, ktoré budú túto problematiku v pregraduálnom stupni vyuèova. Urgentná medicína stala samostatným a základným medicínskym odborom. Logickým dôsledkom bolo rozhodnutie vedenia Lekárskej fakulty Univerzity Komenského zriadi dòom Kliniku urgentnej medicíny a medicíny katastrof. Klinika je situovaná v sídle Záchrannej zdravotnej služby Bratislavy na Antolskej ulici. Klinika bude zameraná na pokrytie výuèby predmetu Urgentná medicína, ale bude sa podie¾a i na výuèbe predmetu Prvá pomoc u študentov lekárskeho a nelekárskeho smeru (ošetrovate¾stvo, rehabilitácia). Klíèová slova: urgentná medicína a medicína katastrof lekárska fakulta prvá pomoc 10 URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007\n11 KONCEPCE - ORGANIZACE - ØÍZENÍ Abstract Pregradual education of medical faculty students in the specialty of emergency and disaster medicine leads to creation of educational deaprtments for this problematics in pregradual curriculum. Emergency medicine has become an independent medical specialty. The logical consequence was the decision of Medical Faculty of Komenského University management to establish Emergency and Disaster Medicine Clinic on The seat of this department is at EMS Bratislava, Antolska street. The Clinic will provide Emergency Medicine pregradual education but will contribute in First Aid education of students of medical and nursing and rehabilitation branches. Key words: emergency and disaster medicine medical faculty first aid Potreba vzdelávania medikov v problematike urgentnej medicíny, ale i medicíny katastrof si vynucuje zriadenie pedagogických útvarov, ktoré budú túto problematiku v pregraduálnom stupni vyuèova. Situácia, keï túto výuèbu zabezpeèujú kliniky anesteziológie a intenzívnej medicíny je neuspokojivá, keïže problematika v týchto odboroch nie je identická. Študentom nie sú jasné koncepcie týchto odborov a do istej miery sú zmätení pri rozhodovaní o svojej profesionálnej kariére. Urgentná medicína stala samostatným a základným medicínskym odborom, logickým dôsledkom bolo rozhodnutie vedenia Lekárskej fakulty Univerzity Komenského zriadi dòom Kliniku urgentnej medicíny a medicíny katastrof. Klinika je situovaná v sídle Záchrannej zdravotnej služby Bratislavy na Antolskej ulici. Klinika bude zameraná na pokrytie výuèby predmetu Urgentná medicína, ale bude sa podie¾a i na výuèbe predmetu Prvá pomoc u študentov lekárskeho a nelekárskeho smeru (ošetrovate¾stvo, rehabilitácia). Po akreditácii študijného programu Urgentná zdravotnícka starostlivos zdravotnícky záchranár sa klinika stane garantom tohto študijného programu. Jedná sa o prvú Kliniku urgentnej medicíny a medicíny katastrof na Slovensku. Ciele a náplò výuèby predmetu Urgentná medicína a medicína katastrof Výuka a èinnos kliniky sa bude snaži o naplnenie dokumentu: A curriculum in Emergency Medicine for Europe (European Journal of Emergency medicine 2002, 9:307, Editorial European Society for Emergency Medicine), z obsahu tejto deklarácie uvádzame niektoré myšlienky: Odbor urgentná medicína (UM) pokrýva vedecké, klinické a organizaèné nároky na lekársku disciplínu, ktorá sa primárne orientuje na akútne stavy a ktorá vyžaduje fyzickú a/alebo koncepènú prítomnos pri poskytovaní prednemocniènej, nemocniènej a medzi nemocniènej starostlivosti pacientov s akútnym ochorením. Obsahom urgentnej medicíny je vèasná diagnóza a lieèenie všetkých stavov ohrozujúcich život, orgány, alebo údy, bezprostrednú i neskoršiu úmrtnos a znižuje trvanie a závažnos morbidity z náhlych ochorení a úrazov. Nesmierny význam majú tiež ú¾avy od utrpenia. Systém urgentnej neodkladnej starostlivosti musí by klinicky, organizaène a finanène nezávislý. Do neho musia by zaèlenené èinnosti ako triedenie, resuscitácia a zariadenia pre krátkodobé sledovanie a terapiu. Rozsah a povahu urgentnej neodkladnej starostlivosti je zložité stanovova vopred s istotou. Preto personálne a materiálové vybavenie musia by primerané pre všetky možné situácie. Výcvik musí by extenzívny, aby pripravil odborníkov na starostlivos i za ve¾mi rozlièných podmienok. Dobrá prax v urgentnej medicíne maximalizuje pravdepodobnos priaznivého výsledku pre postihnutého pacienta. Lieèenie musí by v súlade so súèasnými poznatkami a starostlivos musí by poskytovaná humánne, s rešpektom a pod¾a potreby i so psychologickou podporou postihnutého. Pre trvanie urgentnej starostlivosti nie sú definované èasové ohranièenia. Urgentná medicína podporuje spoluprácu medzi všetkými èlenmi zdravotníckeho tímu, ktorý sa stará o pacienta. Úèinná starostlivos vyžaduje spojenie medzi poskytovate- ¾mi prednemocniènej starostlivosti, nemocniènými odborníkmi a ïalšími pracovníkmi, ale i sestrami a sociálnymi pracovníkmi. Tímová práca je podstatná. Musí zahròova tesnú spoluprácu a integrované zariadenia pre náležitý vývoj a realizáciu starostlivosti, pre výuku a výskum. Odbor urgentná medicína pokrýva akútne a urgentné aspekty reálne všetkých súèastí medicíny na rozdiel od väèšiny ostatných odborov, ktoré sa zrete¾ne obmedzujú pod¾a veku, pohlavia a orgánových systémov, prípadne iných faktorov. Variabilita klinického materiálu, ktorý sa objavuje na oddelení urgentného príjmu vyžaduje, aby starostlivos poskytoval lekár s významnou šírkou a håbkou skúseností a vedomostí, ktoré zaruèí podrobne porozumie potrebám nemocného. Odborník UM musí ma dostatok vedomostí a skúseností, aby bol schopný poskytova starostlivos chorým v nasledujúcich okruhoch: príjem nediferencovaného akútneho stavu triedenie vèasné stanovenie stavu a resuscitácia nediferencovaného akútneho stavu podrobné stanovenie stavu a stanovenie plánu vyšetrenia predbežné vyhodnotenie stavu a monitorovanie dispozície po ukonèenie lekárskej starostlivosti alebo preklad na iné pracovisko ku poskytnutiu definitívnej starostlivosti. URGENTNÍ MEDICÍNA 3/\n12 KONCEPCE - ORGANIZACE - ØÍZENÍ Potia¾ teda deklarácia. Logicky sa vynára otázka, kto je vlastne lekár pracujúci v tomto základnom medicínskom odbore urgentnej medicíne? Ak sa vyhodnotíme potreby každodennej praxe tak uznáme, že: urgentná medicína sa stala oprávnene samostatným odborom, anesteziológ intenzivista nie je automaticky lekár urgentista (tak ako chirurg nie je automaticky traumatológom, internista kardiológom). Ak zavèasu nezabezpeèíme, aby odbor urgentná medicína riadili ¾udia s kvalifikáciou v odbore urgentná medicína, teda pracovníci reálne pracujúci v odbore urgentná medicína urgentné príjmy a RLP, tak tento odbor bude stále len adnexom a nebude sa rozvíja, práca v odbore urgentná medicína si vyžaduje zásadne odlišný prístup k pacientovi redukovaný prístup k informáciám o anamnéze, redukované možnosti koplementu v prednemocniènej etape a pod. Na tieto problémy musí by zameraná i výuèba a orientácia medikov, v situácii, keï na Slovensku reálne chýbajú funkèné urgentné príjmy, pacienti sú distribuovaní pod¾a ochoty slúžiacich oddielenských lekárov a nie pod¾a potrieb pacienta (skúste da prija pacienta so vzduchovodom s CMP na neurologické oddelenie, pacienta s astmatickým záchvatom na p¾úcne apod.). Stav, keï pacienti, ktorí potrebujú relatívne krátkodobú observáciu pomocou monitorovania vitálnych funkcií (intoxikácie drogami, alkoholom) a potom preložení na bežné oddelenie sú automaticky prijatí na OAIM, s predražením hospitalizácie, by mala by stimulom i pre pois ovne, aby naliehali na vytvorenie urgentných príimov, nezanedbate¾nou otázkou je, kde bude prebieha formácia nových lekárov urgentistov. Základom formácie je práca na urgentnom príjme a RLP. Keï toto nezabezpeèíme, tak nikdy nezabezpeèíme naplnenie našich nemocníc kvalifikovanými lekármi urgentistami. Cie¾om výuèby predmetu je oboznámi poslucháèa s týmito otázkami a èinnos ami: Diagnostika a diferenciálna diagnostika základné pojmy a zásady, klinické vyšetrovanie, monitorovanie, laboratórna a prístrojová diagnostika, diagnostický komplex, skórovanie a skórovacie systémy, vz ah diagnóza prognóza, chyby a omyly a ich následky, klinické odporuèenia, vedenie dokumentácie. Poruchy vitálnych funkcií ich charakteristika, príèiny a interakcie, diagnostické možnosti a terapie. Prvotné neodkladné postupy neodkladná resuscitácia, postupy základnej a rozšírenej resuscitácie, diagnostika príèiny náhlej zástavy krvného obehu, lieèebné postupy pri neodkladnej resuscitácii, zaistenie priechodnosti dýchacích ciest, umelá p¾úcna ventilácia, obnovenie obehu a jeho podpora, farmakologická podpora neodkladnej resuscitácie. Medicína katastrof katastrofy, hromadné neš astia, triedenie ranených, START, terorizmus, biologické otravné látky, chemické otravné látky, radiaèná ochrana, traumatologický a havarijný plán. Medzinárodná spolupráca Pracovníci kliniky úzko spolupracovali a v budúcnosti chcú spolupracova s katedrou Urgentní medicíny a medicíny katastrof IPVZ v Prahe. Pracovníci kliniky ponúkajú spoluprácu každému, kto chce prispie ku zlepšeniu výuèby v odbore Urgentná medicína a medicína katastrof. Záver Klinika urgentnej medicíny a medicíny katastrof pri Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave je prvou lastovièkou v tvorbe kliník zameraných na urgentnú medicínu na Slovensku, ale i v Èechách. Vytvorenie ïalších kliník bude pomáha zvýšeniu úrovne výuèby urgentnej medicíny, jej koordinácie, rozvoju výskumných projektov. Domnievame sa, že bude znamena i nárast sebavedomia pracovníkov v odbore urgentná medicína. Literatúra: 1. BAKOŠ, E. a kol.: Chirurgia : UKF a FN Nitra, strán BERAN, J. Diagnostika, léèba a protiepidemická opatøení u nemocných a zasažených biologickými bojovými prostøedky nebo zvláš nebezpeènými patogeny. Hradec Králové: Vojenská lékaøská akademie JEP, MZ ÈR, 2001, 40 s. 3. GUNN, SWA. Multilingual dictionary of disaster medicine and international relief. Dordrecht : Kluwer Academic Publishers, 1990, 188 s. 4. GUNN, SWA. On man conceived disasters. J Human Med, 2001, 1 a 2, p ŠIMKO, Š., BABÍK, J. Hromadné neš astia, medicína katastrof. Martin : Osveta, 1997, 248 s. 6. ŠTÌTINA, J., et al. Medicína katastrof a hromadných neštìstí. Praha : Grada Publishing, 2000, 429 s. 7. ŠTOREK, J. Cyklus katastrof a zdravotnická pomoc. Celostátní konference urgentní medicíny a medicíny katastrof, Hradec Králové, dubna ŠTOREK, J. Integrovaný záchranný systém. Pøednáška v kurzu Lékaøská první pomoc, katedra urgentní medicíny a medicíny katastrof IPVZ, Praha, ŠTOREK, J. Medicína katastrof. Sborník pøednášek. Praha : IPVZ, ŠTOREK, J. Terorismus. Urgentní medicína, 2002, 5, è. 2, s Pøíspìvek došel do redakce 10. záøí 2007 Prof. MUDr. Oto Masár, PhD. Klinika urgentnej medicíny a medicíny katastrof LF UK Bratislava, ZZDS Antolská 11 Bratislava Petržalka 12 URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007\n13 VZDÌLÁVÁNÍ A ZKUŠENOSTI Národní registr dìtských úrazù v Èeské republice Jiøí Knor Územní støedisko záchranné služby Støedoèeského kraje Informace o registru: Od dubna letošního roku (2007) se Výbor odborné spoleènosti urgentní medicíny (OS UM) podílí na jednání pracovní skupiny (PS) pro pøípravu Národního registru dìtských úrazù s cílem smysluplné evidence a v dalším sledu možností dùrazné prevence. Jednání probíhají na Ministerstvu zdravotnictví (MZd) z iniciativy zástupcù dìtských traumacenter, jsou jasná, vìcná a korektní. Úèast zástupcù urgentní medicíny na této problematice lze považovat za významnou z mnoha dùvodù, dùležitá je spolupráce oboru UM v takto spoleèensky významné problematice v roli rovnocenného partnera. Struèné shrnutí dosavadních jednání: 1. V rámci jednání pracovní skupiny (PS) byl prodiskutován a zpracován návrh položek pøipravovaného Národního registru dìtských úrazù. 2. Národní registr dìtských úrazù se bude v 1. fázi týkat pouze dìtských úrazù ošetøených v rámci hospitalizace, a to ve spolupráci se zdravotnickými záchrannými službami (ZZS) a s využitím údajù z registru soudních pitev. 3. Pro Národní registr dìtských úrazù bude využit stávající registr polytraumat Centra dìtské traumatologie Fakultní nemocnice v Brnì. 4. Poté bude návrh registru postoupen k vyjádøení Odboru pro legislativu MZd, Úøadu pro ochranu osobních údajù, èlenùm PS a Mezirezortní pracovní skupiny pro prevenci dìtských úrazù ( zajistí MZd ), bude pøedbìžnì projednán se zdravotními pojiš ovnami atd. 5. Registr bude fungovat od (velmi pravdìpodobnì, finanèní prostøedky na provoz registru jsou schváleny) a z toho vyplývají jisté povinnosti i pro ZZS resp. obor UM. Praktické dopady pro UM: Vzhledem k tomu, že v první fázi se budou údaje sbírat z dìtských traumacenter, resp.od hospitalizovaných pacientù, vyplývají povinnosti i pro ZZS, která se dominantnì podílí na primárním ošetøení a transportu. Požadavek na vyplòování dalšího listu k záznamu o výjezdu, na který by se vypisovala potøebná data u všech jedincù s traumatem do 18 let vìku byl OS UM odmítnut s tím, že všechna potøebná data budou zaznamenána v parere. Údaje nutné pro registr, které musí být vypsány v parere lékaøem ZZS a pøedány spolu s pacientem k následné hospitalizaci (v traumacentru) jsou v drtivé vìtšinì povinné již dnes a je pouze chybou ZZS, že v tomto ohledu mají rezervy! Údaje ze ZZS nutné pro registr: 1. Èasy: dùležitý je èas úrazu, který se vìtšinou témìø kryje s aktivací jinak je nutno jej vypsat alespoò odhadem. Všechny ostatní èasy (aktivace, výjezd, zaèátek ošetøení, pøedání) jsou souèástí správnì vyplnìného parere. 2. Vitální funkce jejich dùležité parametry: Krevní tlak, frekvence a charakter pulzu, saturace hemoglobinu periferní krve kyslíkem (SaO2), dechová frekvence, Glasgowská škála hodnocení poruchy vìdomí(gcs) a hodnocení intenzity bolesti vše je opìt nutnou, standardní souèástí parere. 3. Anatomický popis poranìní rána, její lokalizace, charakter a velikost, zlomeniny (které kosti, otevøené èi zavøené). Vše je standardní souèástí parere, pokud jsou zlomeniny èi rány pøítomny. 4. Vìk dítìte a odhad hmotnosti nutná souèást parere. (Body tvoøí podklady pro Paediatric Trauma Score- PTS viz tab. è. 1). Tabulka è. 1 Paediatric Trauma Score (PTS) Skórovací systém hodnocení závažného dìtského úrazu I. Hodnocení A. Hmotnost 1. Hmotnost >20 kg: body Hmotnost kg: body+1 3. Hmotnost <10 kg: body -1 B. Dýchací cesty (Airway, A-W) 1. Prùchodné Airway: body Nutnost udržování prùchodnosti: body Nutnost invazivního zajištìní (intubace): body -1 C. Systolický krevní tlak (STK) 1. STK >90 mmhg: body STK50-90 mmhg: body+1 3. STK <50 mmhg: body -1 D. Centrální nervový systém (CNS) 1. Orientovaný: body Dezorientovaný: body Kóma: body -1 E. Otevøené rány 1. Žádné otevøené rány: body Malé otevøené rány: body Rozsáhlé otevøené rány: body -1 F. Zlomeniny 1. Žádná: body Zavøená zlomenina: body Otevøená nebo mnohoèetné zlomeniny: body -1 II. Hodnocení: Rozsah skórovacího schématu: +12 do -6 A. Trauma skóre <= 8 ukazuje na kritický stav pacienta URGENTNÍ MEDICÍNA 3/\n14 VZDÌLÁVÁNÍ A ZKUŠENOSTI 4. MKN (Mezinárodní klasifikace nemocí) pro registr je tøeba vyplnit nejen vlastní diagnózu patologicko-anatomickou (S-T), ale i diagnózu vypovídající o mechanismu úrazu (V-X). 5. Všechny ostatní údaje, tj. struèný popis mechanizmu úrazu, status praesens, terapie (vèetnì napø.parametrù umìlé plicní ventilace, objemové náhrady), všechny dostupné údaje o pacientovi, pojiš ovna atd., jsou opìt standardní souèástí parere. 6. Poslední poznámka parere (záznam o výjezdu) musí být vyplnìn èitelnì a srozumitelnì. Jen tak má svou výpovìdní (a vùbec nìjakou) hodnotu. Shrnutí pro ZZS: Pokud budeme pøedpokládat správnì vyplnìné parere, pøibývají pro ZZS prakticky pouze 2 povinnosti: MKN diagnózy o mechanizmu úrazu ( V a X diagnózy) a propoèet PTS vyplývající ze 6 výše uvedených parametrù. Nicménì pokud se týká MKN vìtšina ZZS dnes disponuje MKN knihou ve výjezdových vozech, jiné mají v deskách pomocné diagnózy. Ostatnì je to nutné napø. pro ohledání zemøelého. A pokud jde o nové skórovací schéma napø.gcs dnes zaznamenáváme automaticky pøestože jeho zavádìní do praxe se ne vždy setkalo s pochopením. PTS je schéma jednoduché a hlavnì závažných dìtských úrazù je naštìstí v záplavì výjezdù minimum. Do parere není nutno vyplòovat celou tabulku PTS, pokud jsou již údaje potøebné pro propoèet uvedeny v textu èi jiných kolonkách parere pouze PTS dopoèítat! Prosím, nespekulujme, proè to nejde. Úèast na tvorbì registru bude pro ZZS dùležitá z hlediska nejen zdravotnického a forenzního, ale i pro posílení pozice oboru UM. A hlavnì: v souèasné dobì se ÈR nachází v úmrtnosti na dìtské úrazy na úrovni Mexika èi Jižní Koreje. Jestliže naše práce pomùže vyvinout tlak na lidi s rozhodujícími pravomocemi v ÈR, s posunutím prevence dìtských úrazù alespoò na úroveò vyspìlých státù (Švédsko), pak vše výše uvedené má smysl. Pøíspìvek došel don redakce 10. øíjna 2007 MUDr. Jiøí Knor Pod Pekaøkou Praha 4 Urgentní medicína ve francouzském Vichy Miloš Králíèek Územní støedisko záchranné služby Støedoèeského kraje, oblast Kladno Rakovník Na podzim loòského roku jsem byl pozván na ètrnáctidenní stáž na oddìlení urgentní medicíny nemocnice ve Vichy. Mìsto Vichy se nachází v centrální èásti Francie v départementu Allier. Jde o význaèné lázeòské støedisko, jehož název zná bez výjimky každý Francouz, a to nejen jako lázeòské mìsto, ale také jako správní sídlo tzv. Francouzského státu, tedy zprvu neokupované èásti Francie za Druhé svìtové války pod vedením maršála Pétaina. Poèet obyvatel mìsta je jen , ale celková spádová oblast nemocnice èítá kolem obyvatel. Úroveò nemocnice odpovídá zhruba našemu krajskému typu. Nemocnice obsahuje kromì oborových oddìlení tak, jak je známe u nás (chirurgie, ortopedie, interna, pneumologie, ORL, ophthalmologie, radiodiagnostika, intervenèní kardiologie atd.) navíc oddìlení urgentní medicíny, které je oddìlením sui generis a v našem zdravotnickém systému nemá až na nìkolik výjimek obdobu. Ve Vichy je to také nejvìtší oddìlení celé nemocnice. Zamìstnává kolem 100 zdravotníkù a administrativních pracovníkù. Lékaøských míst na celý úvazek je z tohoto poètu devatenáct. Skládá se z èásti ambulantní, lùžkové, z dispeèinku záchranné služby a z výjezdových skupin RLP. Nepøetržitì se stará o všechny akutní stavy všech vìkových kategorií prostou rýmou poèínaje, stavy spojené se selháváním životních funkcí konèe. Pacienti na oddìlení buïto pøicházejí sami, nebo jsou pøiváženi tøemi druhy sanit (systémy budou vysvìtleny v dalším textu). Nejde-li o vyslovenì urgentní stav, jsou pacienti nejprve zapsáni v recepèní hale, kde probíhá základní triáž støedním zdravotním pracovníkem. Podle stupnì závažnosti jsou následnì distribuováni do jednoho z jedenácti boxù, kde probíhá kompletní vyšetøení do stanovení koneèné diagnózy a souèasnì i léèba. Pro složitìjší pøípady je k dispozici ještì jeden prostorovì vìtší box s operaèním svìtlem. Boxy jsou standardnì vybaveny klimatizací, pøívodem kyslíku, pojízdnými lùžky (na kterých se pak pacienti pohybují po celém oddìlení bez zbyteèného pøekládání). Ambulantnì se provádìjí jednoduchá až støednì složitá chirurgická ošetøení (kožní sutury, incize abscesù, repozice luxovaného ramene), diagnostika a léèba bìžných akutních bolestivých stavù, horeènatých stavù atd. V bezprostøedním sousedství boxù se nachází radiodiagnostické oddìlení, kde je možné statimovì provést rtg snímek, UZ vyšetøení a dokonce i CT vyšetøení. Statimová laboratorní vyšetøení všeho jsou samozøejmostí. Je-li jasné, že jde o složitìjší stav, který bude vyžadovat delší hospitalizaci, je volán konsiliáø pøíslušného oboru a pacient je po dohodì pøekládán pøímo na odborné oddìlení, nebo není-li na odborném oddìlení místo, je pøijat na vlastní jednotku krátkodobé hospitalizace (bude popsána dále) a druhý den pøeložen. Je nutné zdùraznit, že konsiliáø je volán až po zevrubném stanovení diagnózy. Pokud jde o složitìjší nebo èasovì nároènou diagnostiku (napø. typicky bolesti na prsou s nespecifickým EKG a nutností opakování kardiomarkerù), je pacient také pøijat na jednotku krátkodobé hospitalizace. Na jednotku krátkodobé hospitaliza- 14 URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007\n15 VZDÌLÁVÁNÍ A ZKUŠENOSTI ce jsou dále pøijímáni pacienti, u nichž je pøedpoklad úpravy stavu do druhého dne (napø. lékové intoxikace nevyžadující UPV èi mimotìlní eliminaèní techniky). Jde-li o urgentní stav, je pacient z recepèní haly odvezen pøímo na vlastní jednotku intenzivní péèe (od haly vzdálena asi 15 metrù), kde je možné provádìt krátkodobì UPV, monitoraci, kanylaci centrálního žilního systému, objemovou náhradu, atd. Smyslem pobytu na JIP je alespoò èásteèná stabilizace pacienta pøed jeho pøedáním na lùžkové ARO nemocnice (èili JIP oddìlení urgentní medicíny nesupluje funkci ARO). Na JIP se samozøejmì pøijímají všichni pacienti s akutním koronárním syndromem a po vyšetøení kardiologem jsou pøedáváni velmi rychle na sál k provedení ACI a následnì na ARO nemocnice, kde je jednotka vyhrazena pro pacienty s AKS. Vìtšina výjezdù RLP konèí také na JIP, pokud pacient není pøedán pøímo na nìkteré odborné oddìlení. Lùžková èást oddìlení urgentní medicíny sestává z jednotky krátkodobé hospitalizace a jednotky intenzivní péèe. Jejich funkce popsány již výše. Jednotka krátkodobé hospitalizace se skládá z deseti klimatizovaných pokojù se samostatným sociálním zázemím. Pokoje jsou jednolùžkové s možností pøistýlky pro pøíbuzné. Ke standardnímu vybavení patøí monitor EKG, lineární dávkovaè a zdroj kyslíku. Monitory bohužel nejsou napojeny na centrálu. Centrem oddìlení krátkodobé hospitalizace je bìžná sesterna, jak ji známe z našich standardních oddìlení. JIP tvoøí jeden velký pokoj se dvìma lùžky vybavenými monitory EKG, jednoduchými ventilátory, lineárními dávkovaèi atd. JIP se otevírá až v okamžiku pøíjmu indikovaného pacienta (ošetøujícími jsou ve vìtšinì pøípadù èlenové výjezdové skupiny RLP, jak bude popsáno dále). Po jeho ošetøení a pøedání na další etapu se JIP poklidí a uzavírá. Kromì tìchto lùžek se ve Vichy používají ještì tzv. lùžka prehospitalizaèní. Jsou specifikem Vichy a pro zbytek Francie nejsou typická. Jde vlastnì o nìkolik boxù, kam jsou umís ováni pacienti, u kterých už bylo rozhodnuto o hospitalizaci a pro které se právì pøipravuje definitivní cílové lùžko. Touto pøestupní stanicí se uvolòují místa v boxech pro ošetøování nových pacientù. Na tìchto prehospitalizaèních lùžkách jsou pacienti monitorování støedními zdrav. pracovníky a probíhá u nich souèasnì infuzní èi jiná léèba. Souèástí oddìlení urgentní medicíny je ve Vichy i záchranná služba, jak ji známe u nás. Má samostatné operaèní støedisko velmi podobné našim operaèním støediskùm a výjezdové skupiny identické s našimi. Ne všude ve Francii tvoøí záchranka pøímou souèást oddìlení urgentní medicíny. Èasto je ambulantní a lùžková èást oddìlená od samotné záchranky. Avšak i tak je záchranná služba souèástí nemocnice. Zásadním rozdílem od našeho systému je ve Francii trvalá pøítomnost lékaøe operaèního støediska. Naprostá vìtšina telefonátù je po zapsání základních údajù dispeèerem pøepnuta na lékaøe, který telefonát vyhodnotí a rozhodne o následném postupu. Lékaø se nazývá Médecin Régulateur (lékaø regulátor). Régulation médicale (lékaøská regulace) je ústøedním principem francouzské záchranné služby. Je to rozhodnutí o tom, jaká bude reakce na konkrétní telefonickou výzvu. Možnosti reakcí na telefonát jsou následující: nejjednodušší je poskytnutí telefonické lékaøské rady (ve Francii postup lege artis, aniž je pacient vidìn a vyšetøen) nebo pacient mùže být vyzván, aby na oddìlení urgentní medicíny sám pøijel. Dále mùže být k pacientovi poslán praktický lékaø v pøíslužbì (ve Francii platí pro praktické lékaøe povinnost se v pøíslužbách pro urèitý region vzájemnì støídat). Pro pacienta mùže být také vyslána hasièská nebo soukromá sanitka (vysvìtlení dále). A podobnì jako u nás lékaø operaèního støediska mùže aktivovat tým RLP nebo LZS. Ve Francii fungují hasièi jako plnohodnotní paramedici. Jsou pro tuto èinnost systematicky školeni a mají vlastní dobøe vybavené sanitky. Minimálním výbavou je automatizovaný defibrilátor, kyslík, vakuová matrace a další imobilizaèní pomùcky, bohatý obvazový materiál vèetnì pro ošetøení popálenin, odsávaèka. 60% všech výjezdù hasièù ve Francii je ze zdravotnické indikace. Ve Francii není vzácností, že jsou primárnì voláni populací jak domù, tak k haváriím a v poskytování svých zdravotnických služeb se tìší velké dùvìøe. Jejich dojezdový èas je v prùmìru 7 minut prakticky na celém území Francie (prùmìrný dojezdový èas RLP je asi 20 minut). Jejich výjezdové posádky jsou tøíèlenné a jsou velmi dobøe sehrané. Sám jsem byl pøi jednom z výjezdù RLP svìdkem jejich resuscitace. Pøi pøíjezdu RLP již resuscitace probíhala zevní masáž, ventilace ambuvakem s kyslíkem, pacient mìl nalepené elektrody automatizovaného defibrilátoru. Technické provádìní KPR bylo bezchybné. Pøi pøíjezdu RLP hasièi KPR nepøerušili a posádka RLP se tak v klidu mohla vìnovat intubaci a kanylaci žíly. Další 3 páry rukou navíc, které pak pøi rozšíøené KPR profesionálnì pomáhaly, mi pøipadaly jako neskuteèný luxus (konkrétní KPR nedopadla bohužel dobøe, protože se jednalo o asystolii u pøedávkovaného toxikomana). Za pozornost stojí ještì fakt, že se v naprosté vìtšinì jedná o dobrovolné hasièe. Soukromé sanity ve Vichy fungují hlavnì jako dopravní služba. Rozlišují se sanity s nosítky a pøevozová vozidla pro sedící pacienty. Vlastní sanity se mezi sebou vybavením dosti liší. Vìtšina je jich vybavena velmi skromnì, tøebas jen nosítky. Posádka je dvouèlenná. Bohatší soukromé spoleènosti vlastní i velmi dobøe vybavené sanity s polohovatelnými nosítky, zdrojem kyslíku, automatizovaným defibrilátorem, odsávaèkou apod. Takovéto sanity pak mohou sloužit i pro úèely napø. sekundárních pøevozù, kdy nemocnice dodá jen posádku. K využití pro akutní stavy jsou soukromé sanity málo flexibilní, protože pøes den jsou vìtšinou plánovanì obsazené a v noci je jejich provoz omezen. I když je pravdou, že jsem bìhem své stáže byl jednou svìdkem, že v systému rendez-vous byla soukromá sanita využita. Pro systém rendez-vous, o nìmž bude pojednáno dále, jsou používány hlavnì hasièské sanity. Služby RLP a LZS jsou identické s našimi jak co do technického tak personálního vybavení. Stanovištì LZS bylo od Vichy znaènì vzdálené, takže jsem je nenavštívil. Vrtulník jsem mìl možnost si prohlédnout jednou, když provádìl sekundární pøevoz pacienta s infarktem ze sousední nemocnice do Vichy k PCI. Jako ètvrtý èlen posádky jsem se zúèastnil øady výjezdù RLP. Ve vozovém parku má záchranná služba ve Vichy dvì velké sanity pro samostatné výjezdy a dvì rychlá upravená osobní auta pro užití v systému rendez-vous s hasièskou sanitou. Vybavení obou typù zdravotnických vozidel se od našich zvyklostí pøíliš neliší. Velká sanita je používána pro výjezdy ve Vichy a do blízkého okolí Vichy. Vzhledem k podstatnì vìtším vzdálenostem než u nás je v arrondissementu Vichy èastìji užíván rendez-vous systém rychlého osobního auta RLP s hasièskou sanitou (stanoviš hasièských sanit je v arrondissementu Vichy asi deset). Výjezdová posádka RLP je tøíèlenná tvoøí ji lékaø, støední zdravotnický pracovník a øi- URGENTNÍ MEDICÍNA 3/\n16 VZDÌLÁVÁNÍ A ZKUŠENOSTI Obr. 1 Obr. 2 diè záchranáø. Po zajištìní a naložení pacienta na nosítka hasièské sanity lékaø a SZP pøestupují do hasièské sanity a vracejí se tak do nemocnice. Pokud stav nevyžaduje pøítomnost lékaøe, je pacient transportován samotnými hasièi a sanita s posádkou je opìt volná. K tomu ale nedochází èasto, protože indikace k výjezdùm RLP jsou ve Vichy podstatnì pøísnìjší než u nás. Napø. na èastou výzvu popisující, že nìkdo zkolaboval a je mu špatnì jsou ve Vichy lékaøem operaèního støediska zcela bìžnì vysíláni hasièi a ne RLP. Aby vyjela posádka RLP, musí mít pacient opravdu alterované vìdomí. Také výzva k bolestem na prsou musí být ve Vichy pøesvìdèivá, aby byla vyslána RLP. Po návratu do nemocnice zùstává pacient v péèi posádky RLP až do stanovení diagnózy a pøedání pacienta buïto na vlastní oddìlení krátkodobé hospitalizace nebo na nìkteré z odborných oddìlení nemocnice. Pro terminologickou pøesnost je nutné uvést jednu dùležitou skuteènost. Termín rendez-vous systém, který bìžnì používáme a o kterém si myslíme, že pochází z francouzštiny, je v samotné francouzštinì naprosto nepoužitelný. Je sice pravda, že rendez-vous je francouzské substantivum užívané pøesnì ve stejném smyslu jako naše schùzka mezi dvìma èi více osobami, ale pro vyjádøení systému setkání dvou sanit je ve francouzštinì nutné použít termín systeme de jonction. Systeme de rendez-vous v této souvislosti opravdu použít nelze a když jsem tak z nevìdomosti uèinil, moji francouzští kolegové mi sice rozumìli, ale usmívali se pøitom. Kvalifikaèní pøedpoklady lékaøe jsou pro práci na oddìlení urgentní medicíny a v RLP stejné. Lékaø musí mít atestaci v jednom ze specializaèních oborù (napø. z chirurgie, anesteziologie, všeobecného lékaøství, interny apod.). Po získání základní specializace pak prochází zhruba dvouletým školením, které do roku 2004 mìlo charakter certifikátu. Od roku 2004 je ve Francii zavedena obdoba naší bývalé nástavbové atestace. Doba pøípravy zùstala stejná. Lékaø pak dostává Diplôme des Etudes Complémentaires de Médecine d`urgence (diplom doplòkových studií v urgentní medicínì) a statut lékaøe urgentisty Médecin Urgentiste. Pro SZP není pro práci v urgentní medicínì povinná žádná specializovaná pøíprava. Musí být absolventem analoga naší støední zdravotní školy v trvání 38 mìsícù a získat Diplôme d`etat d`infirmier (státní diplom SZP). Tím se stává støedním zdravotnickým pracovníkem infirmier. V této souvislosti je nutné uvést, že oproti u nás v této profesi pøevládajícím ženám, jsou ve Francii obì pohlaví zastoupena rovnomìrnì. Terminologicky jsou na tom ve Francii muži s kvalifikací SZP lépe než u nás nazývají se zcela pøirozenì infirmiers (zdravotní sestry pøechýleným tvarem infirmieres ). Øidièi záchranáøi musejí projít povinným školením a na závìr získat potvrzení Certificat de Capacité d`ambulancier (certifikát kompetence sanitáøe). Školení zajiš ují jednotlivé záchranné služby podle départementù. I v této profesi jsou ve Francii zastoupena obì pohlaví. Ve Vichy bylo asi 25 % øidièek. Pracovníci operaèního støediska nejsou SZP, ale jsou na úrovni školených sanitáøù a v bìžné mluvì se oznaèují zkratkou jejich oficiálního názvu PARM ( Permanencier d`aide a la Régulation Médicale, výraz velmi obtížnì pøeložitelný, který lze volnì vyjádøit jako permanentní pomocník lékaøské regulace ). Systém na oddìlení urgentní medicíny ve Vichy je neuvìøitelnì funkèní a výkonný. Škála stavù, které tam lékaøi musejí øešit, je opravdu široká. Z praktického hlediska je pro nemocnici pøínosem, protože funguje jako úèinný nárazník mezi terénem a nemocnicí. Napø. na odborných oddìleních nemocnice tam neexistují žádné pohotovostní ambulance, jak je známe z našich nemocnic. Vše øeší oddìlení urgentní medicíny. Prùmìrná návštìvnost na oddìlení urgentní medicíny ve Vichy je 80 pacientù za 24 hodin. Systém práce je takový, že na každém pacientovi, který je poslán z recepèní haly do boxu, pracuje tým složený z lékaøe, SZP a z øidièe. Tyto týmy souèasnì fungují i jako skupiny RLP (je-li výjezd, pøerušují bìžnou práci a vyjíždìjí), zajiš ují vnitronemocnièní transport rizikových pacientù, asistenci u rizikových výkonù v celé nemocnic (napø. pøi PCI) a dokonce fungují i jako resuscitaèní týmy pro potøeby celé nemocnice (k resuscitacím nejsou voláni pracovníci ARO, ale urgentisté). Pøes den jsou tyto týmy ètyøi a v noci tøi. Je pravda, že bìhem dvanáctihodinové pracovní doby se nikdo nezastaví a náhodné pøestávky k relaxaci se poèítají na minuty. Na obìd a na veèeøi vychází asi pùlhodina, což je na francouzské pomìry neslýchanì málo. Bìhem své krátké stáže jsem vypozoroval, že oddìlení urgentní medicíny tam má velkou prestiž. Byl jsem svìdkem øady diskuzí urgentistù s konsiliáøi rùzných odborných oddìlení a oceòoval jsem hloubku znalostí, jež v tom kterém oboru urgentisté mìli. 16 URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007\n17 VZDÌLÁVÁNÍ A ZKUŠENOSTI ODBORNÉ TÉMA LÉKAØSKÉ Samostatný odstavec si zasluhují i nezdravotniètí pracovníci, kteøí tvoøí nedílnou souèást tohoto oddìlení, a to zvláštì sociální asistentka. Ta øeší sociální problematiku seniorù na jednotce krátkodobé hospitalizace pøedevším rychlým zprostøedkováním home care a domluvy s pøíbuznými na další péèi o propouštìné pacienty, v krajním pøípadì rychlým pøijetím do domova dùchodcù. Bez její intenzivní práce by jednotka krátkodobé hospitalizace v nìkolika dnech zkolabovala. Úctu zasluhují i sekretáøky, které neúnavnì pøepisují namluvené magnetofonové pásky z diktafonù do písemné podoby (v bìžném provozu lékaøi nepíší žádné zprávy s výjimkou pøekladových, vše je napsáno sekretáøkami druhý den, lékaøi pak pouze podepisují již napsané zprávy). Ve vztahu k pacientùm jsem byl udiven vysokým stupnìm zdvoøilosti ze strany všech zdravotníkù. I obtížná komunikace s toxikomany nebo s opilci probíhala pro mne nezvykle klidnì. Pøi výjezdech do domácností nebo pøi vstupu do boxu platilo pravidlo, že se posádka pøedstavila jak pacientùm samotným tak rodinným èlenùm, kteøí pacienty velmi èasto doprovázeli. Toto pravidlo platilo i pro mì a vždy jsem se musel zeptat, zda mohu být pøi ošetøování pøítomen. Žádost o svolení s provedením fotografického snímku byla naprostou samozøejmostí. Na závìr nìkolik praktických termínù pro ty, kdo ovládají francouzštinu výraz záchranná služba se nejlépe pøeloží jako SAMU ( Service d`aide Médicale Urgente ) a RLP jako SMUR ( Service Mobile d`urgence et de Réanimation ). Zkratky SAMU a SMUR se ve francouzštinì staly zkratkovými substantivy. Laik je obvykle zamìòuje, píše je s malými písmeny (samu, smur) a už vùbec není schopen vysvìtlit, z èeho jsou odvozená. Operaènímu støedisku odpovídá termín Centre de Réception et de Régulation des Appels (CRRA), ale v medicínském slangu se vyjádøí jako salle de régulation. Oddìlení urgentní medicíny se nejèastìji oznaèuje jako Service d`accueil des Urgences (SAU). Úøedním názvem je Structure d`urgences, který ovšem nikdo nepoužívá. V bìžné francouzštinì se øekne prostì jen urgences a pod tímto pojmem si každý Francouz pøedstaví pøesnì to oddìlení v nemocnici, kam jde, když je mu špatnì. Jednotka krátkodobé hospitalizace je oficiálnì Unité d`hospitalisation de Courte Durée (UHCD), ale v bìžném medicínském slangu se jí øíká Lits Portes (pravopis není ustálený, ani výklad, jak pojem vznikl, ale každému zdravotnickému pracovníkovi kdekoliv ve Francii je ovšem jasné, co lits portes znamenají). Jednotka intenzivní péèe na oddìlení urgentní medicíny se vyjádøí jako Salle d`accueil des Urgences Vitales (SAUV) ale v medicínském slangu se jí spíše øekne salle de déchocage. Lékaø pracující na oddìlení urgentní medicíny vèetnì RLP je urgentiste. Také užívaným slangovým medicínským termínem pro lékaøe RLP je smuriste (odvozeno od SMUR). Další výrazy jako PARM, médecin régulateur a další již byly vysvìtleny výše. Popsaný integrovaný zpùsob práce a struktura oddìlení urgentní medicíny jsou specifické pro nemocnici ve Vichy. Oddìlení tam bylo vystavìno pøed 13 lety a prostorovì bylo øešeno tak, aby tam tento systém mohl takto fungovat. V jednotlivostech se oddìlení urgentní medicíny v jiných francouzských nemocnicích samozøejmì liší jako napø. v èastém rozdìlení ambulantní a lùžkové èásti od RLP. Také ne všechna oddìlení mají vlastní operaèní støedisko. Naopak platí pravidlo, že na jeden département pøipadá jedno operaèní støedisko a to øídí v prùmìru 3,5 stanovištì RLP. Nemocnice ve Vichy se však vyznaèuje tím, že vše je stavebnì umístìno do jedné budovy a personálnì je úzce propojeno. Webovou stránku nemocnice ve Vichy je možné najít na adrese Pøíspìvek došel do redakce 1. srpna 2007 MUDr. Miloš Králíèek ÚSZS SK Záchranná služba Rakovník Dukelských Hrdinù Rakovník Altitude Illness nemoc z výšky prevence a její léèba Jana Kubalová ZZS kraje Vysoèina, Lékaøská komise ÈHS, Spoleènost horské medicíny Abstrakt V posledních letech roste obliba vysokohorských sportù vysokohorská turistika, horolezectví, lyžování a snowboarding mimo sjezdovky ve volném terénu i dalších adrenalinových sportù. Pobyt ve vysokých nadmoøských výškách je bohužel provázen zvýšeným výskytem onemocnìní a život ohrožujících stavù, které jsou zpùsobeny špatným pøizpùsobením vysokým nadmoøským výškám. Výšková nemoc se v horách Èeské republiky nevyskytuje. Stále èastìji však jezdíme do Alp, i do nejvyšších hor svìta, a proto bychom mìli znát fyziologii, pøíznaky a správnou léèbu tìchto onemocnìní. Léèba výškového nemoci a otoku plic, jak je uvedena v knize Urgentní medicína 2004 je bohužel zastaralá a neodpovídá souèasným poznatkùm a doporuèením Medical Commission ICAR a UIAA mezinárodních spoleèností zabývajících se horskou medicínou a záchranou v horách. Klíèová slova: vysoká nadmoøská výška nemoc z výšky akutní horská nemoc výškový otok mozku a plic URGENTNÍ MEDICÍNA 3/\n18 ODBORNÉ TÉMA LÉKAØSKÉ Abstract Sports in high mountains trekking, climbing, skiing and snowboarding in back country and other adrenalin sport are more popular in last years. Staying at high altitude is gone along increased incidence of illnesses, which are caused by bad adaptation on high altitude. Altitude illness doesn't occur in mountains in Czech Republic. We are visiting increasingly the nearest big mountains the Alps and also the highest mountains in the world and that is why we should know physiology, symptoms and right treatment of altitude illnesses. Treatments of acute mountain sickness, high altitude cerebral and pulmonary edema mentioned in book of Urgent medicine 2004 is out of date and mismatches contemporary recommendation of ICAR and UIAA (international societies occupied by mountain medicine and rescue in the mountains). Key words: high altitude altitude illness acute mountain sickness cerebral and pulmonary edema Výšková nemoc = Altitude Illness zahrnuje patologické stavy organismu, které vznikají v souvislosti s vysokou nadmoøskou výškou. O vysokých nadmoøských výškách mluvíme od 2500 m. n. m. výše, o extrémních nadmoøských výškách od 5300 m. n. m. výše.  Složení vzduchu je zhruba do 100 km od hladiny moøe stejné, tj. kyslíku je stále 21%, mìní se však barometrický tlak a tedy i parciální tlaky jednotlivých plynù. S rostoucí nadmoøskou výškou tlak klesá vzduch øídne. Udává se, že v 5000 m je tlak vzduchu zhruba polovièní, na vrcholu Everestu tøetinový. I když kyslíku je ve vzduchu stále stejnì, zhoršuje se tak jeho dostupnost pro organismus, vzniká hypobarická hypoxie. Vysokohorské prostøedí není jen o vzrùstající nadmoøské výšce. Pohyb ve vysokohorském prostøedí se vyznaèuje urèitými charakteristikami výkon trvá øadu hodin až dnù, vyžaduje tìlesnou i psychickou zdatnost, teoretické znalosti, organismus se potýká také s øadou fyzikálních zmìn prostøedí se zvyšující se nadmoøskou výškou klesá tlak, hustota, teplota a vlhkost vzduchu, naopak se zvyšuje intenzita záøení a proudìní vzduchu (vítr). Obr. è. 1: Závislost tlaku, hustoty, teploty a vlhkosti vzduchu na nadmoøské výšce, pøevzato z Rotman, I. Aklimatizace v horách. gradientu parciálních tlakù a udržet tak dostateènou výmìnu plynù. Kompenzaèní mechanismy organismu 1. Zvyšuje se minutová ventilace, vzniká respiraèní alkalóza, disociaèní køivka hemoglobinu se posunuje doleva. Poèáteèní odpovìï plicní ventilace je relativnì malá, protože stimulaèní vliv hypoxie je tlumen souèasnou respiraèní alkalózou. Na respiraèní centrum pøímo pùsobí aktivní transport H+ iontù do mozkomíšního moku, snižuje se ph mozkomíšního moku. Plicní ventilace stoupá bìhem ètyø dnù a potom pozvolna klesá. 2. Zvyšuje se minutový srdeèní objem ihned po pøíchodu do vysoké nadmoøské výšky stoupá tepová frekvence až na 170 až 220/min, srdeèní výdej se zvyšuje na 5 20 l/min, i více. 3. Ve støedních a vysokých výškách do 5300m se snižuje afinita hemoglobinu k O2 O2 je v tkáních snadnìji dostupný (zvýšení obsahu 2,3 DPG v erytrocytech, zvýšení indexu P50). V extrémních nadmoøských výškách nad 5300 m se význam P50 ztrácí v dùsledku nízkého parciálního tlaku O2 ve vzduchu. Nízká afinita pro O2 interferuje s pøechodem O2 na hemoglobin v plicích, tzn. vazba kyslíku na Hb je silnìjší. V podmínkách nízkého po2 ve vzduchu rozhoduje schopnost navázat maximální množství kyslíku v plicích, než jej uvolnit v tkáních. Obr. è. 2: Disociaèní køivka hemoglobinu, pøevzato ze Slavíková, J.: Fyziologie dýchání Obr. 1 Fyziologie pobytu ve vysoké nadmoøské výšce Kyslík se v procesu dýchání pøesunuje po koncentraèním gradientu, se vzrùstající nadmoøskou výškou se rozdíly parciálních tlakù O2 zmenšují. Rùznými kompenzaèními mechanismy se organismus snaží minimalizovat zmenšování 4. Zvyšuje se poèet erytrocytù vzestup sekrece erytropoetinu nastává rychle po výstupu, stoupá-li arteriální PO2 (pøi zvýšení ventilace), sekrece opìt klesá. Poèet èervených krvinek stoupá po 2 3 dnech a pøetrvává po celou dobu pobytu ve výšce. Obr Další zmìny v tkáních zmnožují se mitochondrie, zvyšuje se množství myoglobinu, zvyšuje se hladina cytochromoxidázy [4, 6]. 18 URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007\n19 ODBORNÉ TÉMA LÉKAØSKÉ Principy aklimatizace Øada poruch vznikající ve vysoké nadmoøské výšce je závažná. S ohledem na terén a omezenou možnost záchrany mùže v nìkterých pøípadech konèit letálnì. Prevencí jakékoliv formy nemoci z výšky je striktní dodržování základních pravidel. Onemocnìní závažnìjšími formami výškové nemoci je výsledkem lhostejnosti k pravidlùm aklimatizace. Obr. 3 Obr. è. 3: Závislost nadmoøské výšky, barometrického tlaku a saturace krve kyslíkem. S rostoucí nadmoøskou výškou klesá barometrický tlak a parciální tlak kyslíku v artériích (PaO 2 ), klesá saturace krve kyslíkem (SaO 2 ). SaO 2 se obvykle nemìní do nadmoøské výšky 3000 m (Basnyat, B.: High Altitude Cerebral and Pulmonary Edema) Aklimatizace Proces, kdy se tìlo pøizpùsobuje nižšímu tlaku kyslíku a pøekonává zmìny, které vyvolává výška se nazývá aklimatizace. Prahová výška, od které se èlovìk musí pøizpùsobit je 2500 až 3500 m. Výškám od 5300 m 5500 m se již pøizpùsobit nelze, ale lze je po urèitou dobu tolerovat. Aklimatizace probíhá stupòovitì, po etapách, po úspìšné aklimatizaci na dosaženou výšku se musíte novì dosažené výšce znovu pøizpùsobit. Orientaènì se udává, že adaptace na výšku 3000 m trvá 2 3 dny, na 4000 m 4 6 dnù na 5000 m 2 3 týdny. Doba potøebná pro aklimatizaci je však individuálnì odlišná a závisí na øadì faktorù.  Tab. 1. Faktory ovlivòující aklimatizaci. Faktory dùležité pro aklimatizaci: 1. rychlost výstupu 2. dosažená absolutní výška 3. pøekonaný relativní výškový rozdíl 4. zdravotní stav jedince 5. schopnost jedince dostateènì zvýšit ventilaci pøi hypoxii - Hypoxic ventilation response - HVR Faktory nedùležité: zdatnost jedince (VO 2 max = max. spotøeba kyslíku, schopnost dýchacího a obìhového systému zásobit pracující svaly kyslíkem ze vzduchu) - osoba s vysokou zdatností bude podávat na expedici lepší výkony, než osoba s nízkou VO 2 max, ale až po úspìšné aklimatizaci. VO 2 max s rostoucí nadmoøskou výškou klesá. Principy: 1. Ne tak vysoko maximální denní výškový rozdíl mezi tábory by nemìl být vìtší, než m. Berghold uvádí, že pøi zvýšení denního výškového rozdílu z 300 na 400 m se riziko výškové nemoci zvyšuje 4x. Toto doporuèení je èistì individuální a ne vždy jej lze dodržet. Orientaènì platí, že pokud nìkdo ze skupiny mìl veèer po výstupu bolesti hlavy a trpí nespavostí, mìl by se výškový rozdíl mezi tábory zmenšit. 2. Lézt výše, spát níže jestliže se osoba po pøíchodu do tábora cítí dobøe a odpoèatì, mùže ještì vystoupat dalších 100 až 200 výškových metrù nad tábor, bez vìtší zátìže a potom se vrátit do kempu. Aèkoliv není úplnì jasné fyziologické vysvìtlení, zkušenosti ukazují, že je to další plus pro aklimatizaci. 3. Ne tak rychle bìhem aklimatizace není vhodné vystupovat velmi rychle do vysokých nadmoøských výšek, vhodnìjší je výstup spíše pomalejší a plynulejší. Jakmile je osoba jednou dobøe aklimatizovaná, mùže si vystupovat a sestupovat, jak rychle ji zdatnost a terén dovolí.  Dosažená aklimatizace bohužel netrvá vìènì, po individuálnì dlouhé dobì (cca 3 týdny) nastává fáze degradace, kdy postupnì dochází ke zhoršení fyzických i psychických funkcí. Fyziologické zmìny probíhající pøi výstupu do vysoké nadmoøské výšky: 1. Zvýšení srdeèní frekvence srdeèní frekvenci je nutno mìøit v klidu, ráno po probuzení. 2. Hyperventilace 3. Pocit nedostatku kyslíku pøi námaze, mizí pøi odpoèinku, v extrémních nadmoøských výškách mùže dušnost pøetrvávat i v klidu. 4. Zvýšená diuréza, hlavnì v noci. 5. Periodické dýchání v noci støídá se hyperventilace (z nedostatku O 2 ve vzduchu), která vyvolá pokles CO 2 a následnì apnoickou pauzu, bìhem které opìtovnì dojde ke vzestupu CO 2 a spuštìní signálu pro nádech. 6. Èasté noèní probouzení, zvláštní sny. Známky dobøe probíhající aklimatizace: 1. Srdeèní frekvence se zpomaluje, vrací se k individuální hodnotì, která byla namìøená ráno po probuzení ještì pøed výstupem do výšky (hlavní a jediná objektivní známka dobøe probíhající aklimatizace). 2. Hyperventilace pøetrvává bìhem odpoèinku i práce (ne však dušnost!). 3. Mùže pøetrvávat periodické dýchání v noci. 4. Pøetrvává zvýšená diuréza. Nemoc z výšky Altitude Illness je dùsledek nepøizpùsobení organismu hypoxickému prostøedí. Rozlišujeme nìkolik typù akutního onemocnìní: 1. Acute mountain sickness mild, moderate, severe (AMS) akutní horská nemoc URGENTNÍ MEDICÍNA 3/\n20 ODBORNÉ TÉMA LÉKAØSKÉ 2. High altitude cerebral edema (HACE) výškový otok mozku 3. High altitude pulmonary edema (HAPE) výškový otok plic 4. HAPE + HACE výškový otok plic a mozku Akutní horská nemoc a výškový otok mozku (AMS, HACE) Klinický obraz Pøíznaky se vyvíjí obvykle od 4 do 24 hod, po rychlém výstupu do vysoké nadmoøské výšky. Diagnóza se stanovuje na základì Lake Louise konsensu . Pøíznaky jsou spíše nespecifické a individuálnì odlišné. Mezi hlavní pøíznaky patøí anamnéza výstupu do výšky a bolest hlavy a dále minimálnì další dva pøíznaky z dále uvedených nauzea, vyèerpání, závra, nespavost. Fyzikální vyšetøení bývá èasto normální. Na základì obtíží stanovujeme AMS mild lehkou, moderate støednì tìžkou a severe tìžkou AMS, která bez léèby vede k výškovému otoku mozku (HACE). U HACE dominují poruchy rovnováhy ataxie ( heel to toe test chùze po rovné èáøe), dezorientace, zmatenost a zmìna chování a myšlení. Pøíznaky fokálního charakteru, vysoká horeèka, prùjem nebo bolesti svalù do obrazu AMS nebo HACE nepatøí. Nìkdy bývají pøítomny otoky periferních èástí tìla, které však nejsou pøíznakem výškové nemoci a mohou se vyskytovat i u asymptomatických jedincù, dále se mùže vyskytovat edém papily a retinální hemorrhagie. Nekomplikovaná AMS se spontánnì upravuje po 3 5 dnech . Rizikové faktory Mezi rizikové faktory patøí hlavnì rychlý výstup do vysoké nadmoøské výšky, dále pøedchozí onemocnìní výškovou nemocí a otokem mozku, alkohol a užívání lékù na spaní bìhem adaptace na výšku, obezita, místo trvalého pobytu nižší než 900 m. n.m., vìk ménì než 40 let, fyzická námaha, infekce respiraèního traktu, nízká saturace krve kyslíkem. Patofyziologie vzniku AMS, HACE  1. Hlavní pøíèinou akutní horské nemoci je výšková hypoxie. 2. Redistribuce tekutin jedním z mechanismù je zvýšená sympatická aktivita (retence Na+ a H2O) a zvýšená sekrece aldosteronu a ADH u nemocných výškovou nemocí. U aklimatizovaných osob je sekrece obou hormonù snížená. Redistribuce tekutin souvisí i s periferními výškovými otoky a otokem plic. 3. Mozková autoregulace hypoxie je pøíèinou vazodilatace v mozku a zvýšení prùtoku krve mozkem (ácerebral blood flow), stoupá kapilární tlak (ápcap) na hematoencefalické bariéøe blood brain barrier (BBB), obraz je podobný hypertenzní encefalopatii, zvyšuje se BBB permeabilita (produkce cytokinù, vaskulárního endoteliálního rùstového faktoru VEGF a indukované NO syntázy inos). Stoupá intracerebrální tlak (ICP), dochází k úniku tekutiny mimo cévy vazogenní otok mozku a z toho plynoucí klinický obraz poruchy chování, ataxie, zmatenost. 4. Uvolnìní neuromodulátorù bradykinin a substance P, spolu se zvýšením objemu krve v cévách mozku pøi hypoxii mozku, jsou asi hlavním pøíèinou bolestí hlavy ve vysokých nadmoøských výškách. 5. Hypoxic ventilation response je schopnost jedince rychle zvýšit ventilaci pøi hypoxii, zvláš ve spánku, kdy není volní kontrola. Osoby s nízkou HVR mají vìtší sklon k onemocnìní výškovou nemocí. HVR koordinují senzory v karotickém sinu. Osoby s poškozeným karotickým sinem, napø. po operaci krku, mají také vìtší sklon k onemocnìní výškovou nemocí. 6. Jedním z dalších možných mechanismù je angiogeneze pùsobením VEGF roste permeabilita BBB. Efektivním inhibitorem angiogeneze je dexamethazon. 7. Poslední nejnovìjší hypotézou je, že fyzická námaha a výšková hypoxie se podílí na produkci volných radikálù na oxidativním stresu, který snižuje funkce hematoencefalické bariéry a tím zvyšuje riziko AMS . Prevence Výstup maximálnì výškových metrù dennì, na každých 1000 m nebo každý 3. den výstupu je dobré v dané výšce strávit ještì jeden den aklimatizace navíc. Dodržovat pravidla aklimatizace a nepodceòovat varovné známky jako bolest hlavy, vyèerpání a pocit na zvracení je dostateènou prevencí vzniku závažnìjších poruch [1, 3, 4]. Léèba výškové nemoci a výškového otoku mozku Lehká AMS Støednì tìžká AMS Tìžká AMS, HACE Tab. 2 Léèba AMS, HACE 1. Nepokraèovat ve výstupu nebo sestup 2. Dostatek tekutin, Ibuprofen 1-2 tbl. ( mg) 1. Okamžitý sestup pøi zhoršování potíží 2. O 2 2l/min, dexamethazon 4 mg á 6 hod 3. Hyperbarická terapie, není-li možný okamžitý sestup 1. Okamžitý sestup nebo transport 2. O l/min 3. Dexamethazon 8 mg p.o./i.m./i.v., dále 4 mg á 6 hod 4. Hyperbarická terapie, není-li možný sestup nebo transport Poznámky k léèbì AMS, HACE: Lehká AMS: nepokraèovat ve výstupu, pøi bolestech hlavy podat ibuprofen v bìžné dávce (400 mg) a dostatek tekutin min. 1l. Pokud se pøíznaky dál nezhoršují a postižený se cítí ráno po probuzení dobøe, mùže pokraèovat ve výstupu. Sestup: pøi zhoršování potíží nebo rozvinutém výškovém otoku mozku musí postižená osoba neprodlenì sestoupit. Sestupuje se min. o výškových metrù, obecnì na výšku, kde se postižená osoba naposledy cítila ráno po probuzení dobøe. Dexamethazon: léèebná dávka je 8 mg na úvod, dále 4 mg á 6 hod. Profylaktická je dávka 4mg á 12 hod, lze ji užít pøi kontraindikaci acetazolamidu (viz profylaxe AMS). Nevýhodou je, že zakrývá symptomy výškové nemoci. Hlavním mechanismem úèinku je snížení permeability kapilár hematoencefalické bariéry a blokáda angiogeneze. [3,1] Dostateèná hydratace: není prevencí AMS, ale naopak dehydratace je rizikovým faktorem. Bikarbonátová diuréza je 20 URGENTNÍ MEDICÍNA 3/2007


1 Název a adresa školy: Střední odborné učiliště stavební, Opava, příspěvková organizace, Boženy Němcové 22/2309, Opava Název operačního programu: OP Vzdělávání pro konkurenceschopnost, oblast podpory 1.5 Registrační číslo projektu: CZ.1.07/1.5.00/ Název projektu: Zvyšování klíčových aktivit Předmět, ročník: Fyzika, 2. ročník Název sady vzdělávacích materiálů: Mechanické kmitání, vlnění. Elektromagnetické vlnění. Sada číslo: ICT-32A Pořadové číslo vzdělávacího materiálu: 09 Označení vzdělávacího materiálu: VY_32_INOVACE_ICT-32A-09 Téma vzdělávacího materiálu: Vlastnosti zvuku, slyšení, ochrana sluchu Druh učebního materiálu: Prezentace Autor: Mgr. Jana Montágová Anotace: Prezentace se zaměřuje na procvičení učiva o mechanickém kmitání a vlnění. Při práci lze používat kalkulátor, MFCH tabulky. Metodické poznámky: Materiál je vhodný pro tříleté učební obory Datum vytvoření: Ověření ve výuce:\n2 Vlastnosti zvuku, slyšení, ochrana sluchu\n3 Zvuk je možné charakterizovat:\nfrekvencí zvuku (výškou tónu) barvou tónu intenzitou zvuku (hlasitostí)\n4 Výška tónu Zvuk o frekvenci 440 Hz se v hudební akustice označuje jako tón a1 . V technické praxi se jako základní používá frekvence 1000 Hz. Rozsah frekvencí vnímaných lidským sluchem je od 16 Hz do Hz.\n5 Barva zvuku Zvuky stejné výšky (frekvence) vydávané různými hudebními nástroji lze sluchem rozlišit. Lze říci, že zvuk má barvu. Je to dáno tím, že nástroje produkují celou řadu frekvencí v násobcích základního tónu a v různé intenzitě. Říkáme jim vyšší harmonické tóny.\n6 Zvukům různé hlasitosti odpovídají různé tlakové změny šířící se vzduchem. Nejnižší tlaková změna, kterou je lidský sluch schopen zachytit je přibližně 10-5 Pa (jednotka tlaku). Nejvyšší tlaková změna, která ještě nevyvolá bolest má hodnotu přibližně 102 Pa. Intenzita zvuku je definovaná jako výkon procházející jednotkovou plochou kolmou na směr šíření zvuku. Jednotkou intenzity zvuku je W/m2 . V praxi je uváděna hladina intenzity zvuku v decibelech.\n7 Rozsah intenzity zvuku, který můžeme vnímat sluchem, je pro frekvenci 1000 Hz od Wm-2 do 10 Wm-2. Z praktických důvodů byla zavedena logaritmická stupnice a jednotka decibel. Prahu slyšení odpovídá hodnota 0 dB, prahu bolesti odpovídá hodnota 130 dB. Při desetinásobném zvýšení intenzity zvuku se hladina intenzity zvýší o 10 dB. Při stonásobném o 20 dB.\n8 Hladina intenzity některých zvuků\nHladina intenzity v dB Práh slyšení Tikot hodin 20 Tichý hovor 40 Hlasitý hovor ve vzdálenosti 1m 50 Hlasitá hudba, pouliční hluk 80 Hluk motorových vozidel ve vzdálenosti 1m 110 Letecký motor ve vzdálenost 10m 120 Práh bolesti 130\n9 Ochrana sluchu: odstranění zdroje hluku nebo v podstatné snížení vyvolávaného hluku: nekonstruovat a nepoužívat stroje a zařízení s přílišnou hlučností, bránit šíření hluku a chvění pružným uložením, užívat anti-vibrační nátěry, inovace hlučného zařízení méně hlučným; uzavření zdroje hluku vhodným krytem, např. obezdění kompresoru, vytvoření příčky; oddělení exponovaného pracovníka od zdroje; omezení délky hlukové expozice, zařazení klidových přestávek pro odpočinek v nehlučném prostředí nebo střídání pracovníků v hlučném a nehlučném prostředí; používání vhodných osobních ochranných pomůcek: vatové chrániče, rezonanční chrániče, sluchátkové chrániče, protihlukové kukly a přilby.\n10 Jakými veličinami je možné charakterizovat zvuk.\nUveďte základní frekvenci tónu a1. Popište sluchové ústrojí člověka. Uveďte způsoby, jak je možné chránit sluch. Co se stane, když bude člověk vystaven hodnotám zvuku nad 130 decibelů.\nSMETANA, C. Praktická elektroakustika. Praha: Nakladatelství technické literatury, 1981. BROŽ, J. Fyzikální a matematické tabulky. Praha: Nakladatelství technické literatury, 1980. KARJAKIN, N., SODOMKA, L. Přehled fyziky. Praha: Nakladatelství technické literatury, 1970. VYSKOČIL, V., SMEJKAL, E. Fyzika pro střední odborné školy pro pracující. Praha: Státní pedagogické nakladatelství, 1982. ŘEŠÁTKO, M., VOLF, I. Fyzika A pro SOU 1. díl, Praha: Státní pedagogické nakladatelství, 1984. ŘEŠÁTKO, M., HLAVIČKA, A. Fyzika A pro SOU 2. díl, Praha: Státní pedagogické nakladatelství, 1984. BEDNAŘÍK, M., SVOBODA, E., KUNZOVÁ, V. Fyzika II pro studijní obory SOU, Praha: Státní pedagogické nakladatelství, 1986. MARVÁNEK, L. Radiotechnika v otázkách a odpovědích, Praha: Naše vojsko, 1971. MIKLASOVÁ, V. Přehled fyziky pro tříleté obory SOU technického směru. Opava: SOU stavební.


Jak se chovat při nehodě. Kdo vám pomůže? - iDNES.cz\nJak se zachovat ve chvíli, kdy se stanete jejím účastníkem? Komu volat? Na co určitě nezapomenout? Přinášíme podrobný návod, jak v případě havárie postupovat.\nČeská pojišťovna Asistent 224 557 004\nŠkoda Assistance 800 120 000\nAllianz-Elvia Assistance 800 170 000\nGeneral Assistance 777 121 111\nTémata: dopravní nehoda, Písek, policista, Alkohol, Allianz, Česká pojišťovna, Dopravní informace, Dopravní nehody, Nehody na D5, Odtahová služba, Poradna: Vliv alkoholu, Povinné ručení, Škoda