Zemřel umělec René Roubíček, patřil ke světové špičce – Novinky.cz\nZemřel umělec René Roubíček, patřil ke světové špičce\nSklářský výtvarník René Roubíček patřil ve svém oboru k naprosté světové špičce. Zemřel v požehnaném věku 96 let. Právu to v sobotu potvrdila jeho dcera Michaela Lesařová- Roubíčková.\nVýtvarník a sklář René Roubíček\nsobota 5. května 2018, 13:14\n„Tatínek do sklářského nebe odešel v klidu, ve spánku, ráno 29. dubna. Poslední dva dny už se s námi jako by loučil. Až do konce hrál na své oblíbené piano,“ řekla Právu jeho dcera. Právě muzika byla Roubíčkovou celoživotní vášní a láskou: „Zpříjemňovala mu každodenní život. Jako syn profesionálního hudebníka měl velké nadání. Dokázal zahrát na jakýkoli nástroj.“\nPaní Michaela dodala, že rozloučení proběhlo v kruhu nejužší rodiny a že v současné době připravují netradiční parte i veřejnou vzpomínku. „Tatínek byl gentleman. Na parte jsme dali jeho motto: Don’t worry, be happy! Nedělej si starosti, říkával mi. Důvěřoval životu a miloval ho. S odpovědností i nadšením přistupoval vstříc všemu, co život přinášel,“ doplnila.\nVizionář a milovník života\nOznámení odchodu Reného Roubíčka učinili s časovým odstupem, protože tím údajně nechtěli poznamenat vernisáž Umělecké besedy k pražské výstavě ve Staré čistírně odpadních vod. „Tatínek tam má pět skleněných sloupů. Vypadají krásně,“ uvedla paní Michaela.\nPodle ředitelky Uměleckoprůmyslového musea Heleny Koenigsmarkové patřil Roubíček k otcům moderního sklářského umění. „Jeho vizionářský styl okouzlil tři generace tvůrců a milovníků skla z celého světa,“ prohlásila pro ČTK. Jeho převratný přístup spočíval v tom, že jako první ukázal ve svých složitých a rozměrných plastikách a realizacích sklo mimo jeho klasický užitný způsob. Osvobodil ho od zaužívané formy a prvně jej prezentoval monumentálně jako sochu. Celoživotně razil heslo „Sklo – umění dneška“.\nRené Roubíček patřil k otcům moderního sklářského umění a ovlivnil několik generací tvůrců.\nPoručník již zesnulého designéra Bořka Šípka totiž dokázal sklo rozmluvit úplně jinou poetikou. Podle něj bylo jazzem v umění, s nekonečnými možnostmi improvizace. „Chtěl jsem vždycky dát sklu šanci, aby se co nejdřív tvářilo po svém, aby se rozehrálo, protože samo o sobě je to senzační materiál. Nemá obdoby. Teče vám před očima a dohromady s třpytivým světlem umí dělat úžasné divadlo,“ zmínil v posledním rozhovoru pro sobotní Magazín deníku Právo při příležitosti 60. výročí jedinečného úspěchu československého pavilonu na Expo 1958 Brusel.\nOhromný úspěch na Expu 58\nPrávě on společně s dalšími umělci, mimo jiné jeho manželkou a také vynikající výtvarnicí Miluší (zemřela v roce 2015), ovlivnil podobu přelomové čs. expozice na bruselské světové přehlídce Expo 58. Za svou abstraktní prostorovou instalaci nazvanou Sklo – hmota, tvar, výraz v Bruselu získal prestižní Grand Prix.\nSklo – hmota, tvar, výraz, abstraktní prostorová kompozice ze skla a kovu od Reného Roubíčka pro čs. pavilón na světové výstavě Expo 58 v Bruselu.\nFOTO: archív Reného Roubíčka\nLegendární sklářský výtvarník v ní naplno popustil svou fantazii. Když plastiku finišoval, přijel se na ni do Nového Boru podívat Karel Svolinský, rovněž v Bruselu vystavující malíř. Jakmile uviděl jeho avantgardní dílo, údajně prohlásil: „Ty v Bruselu vyhraješ první cenu. A pak tě zavřou.“\nRoubíčkovy skleněné sloupy s názvem Kandelábry (2016) zdobí současnou expozici ve Staré čistírně odpadních vod v Praze-Bubenči.\nPo bruselském úspěchu dostával René Roubíček jednu nabídka za druhou. Jeho rozměrné práce se přestavily na dalších pro Čechoslováky úspěšných světových přehlídkách v Montrealu (1967) a Ósace (1970). V 60. letech jej oslovili architekti Jan a Alena Šrámkovi, aby vytvořil moderní lustry pro nově vznikající budovy československých velvyslanectví. Jeho svítidla zdobí rovněž mnohé veřejné prostory, mj. vstup do hotelu Thermal v Karlových Varech. Stopku na mnoho let dostal v roce 1968 za nesouhlas se vstupem vojsk Varšavské smlouvy do Československa.\nPo revoluci spolupracoval také se sklárnou Moser, firmou Preciosa a Lasvit. Aktivní byl do svých posledních let. Pro zrekonstruovanou budovu pražského Uměleckoprůmyslového musea nedávno vytvořil rozměrné svítidlo, dominující jednomu z historických sálů.\nRené Roubíček se narodil 23. ledna 1922 v Praze do rodiny profesionálního hudebníka. Jeden strýček působil jako sochař, druhý byl malířem. Ke sklu se dostal náhodou. Od malička maloval, a když na jedné výstavě uviděl jeho velkou malbu proslulý Max Švabinský, nabídl mu studium ve svém ateliéru na pražské Akademii výtvarných umění.\n„Nestalo se. Přišel Hitler a zavřel vysoké školy. Kdybych dneska psal knihu, její podtitul by byl: Za to může Hitler. Nebýt něho, zmizel bych v Paříži a všechno by bylo jinak. Miloval jsem impresionisty a už jsem se viděl na pařížské Akademii,“ prohlásil v rozhovoru pro Magazínu deníku Právo.\nVystudoval na Vysoké škole uměleckoprůmyslové. Vyučoval na odborné škole sklářské v Kamenickém Šenově, po angažmá v několika sklářských podnicích byl od poloviny 60. let na volné noze.\nStal se členem Síně slávy českého designu a nositelem významných ocenění.


Nervová soustava – Histaminová Kašulka\nHistamin hraje prokazatelně roli v regulaci cirkadiálního rytmu a působí jako neurotransmiter. Vysoké hladiny histaminu v těle mohou vést k poruchám neurologických funkcí a jsou mnohem častěji spojovány s chronickou formou HIT (HIT typu HNMT). Avšak symptomy jako bolesti hlavy, únava a poruchy spánku jsou spojovány i s akutní formou HIT (HIT typu DAO).\nNeschopnost soustředit se, zhoršení poznávacích funkcí, zapomětlivost, limitovaná schopnost vybavit si minulost.\n14 komentářů: „Nervová soustava“\nViktor Kudzia píše:\n22/01/2016 (7:19 pm)\nAhoj a ako tento stav (depresiu) riesit ak nemozeme na nu brat lieky? Uz si neviem dat rady


Existuje ještě manželství?\nKdo dnes může říct, že žije ve šťastném manželství nebo partnerském vztahu? Když se podíváme na dnešní rozvodovost, zjistíme, že je vyšší než kdy dříve byla. Jak je to ale možné?\nDůvodů, proč jsou dnes rozvody téměř na denním pořádku může být hned několik. Dříve byly rozvody považované za něco společností nepřípustného a neodpustitelného. Zejména ženy byly kvůli rozvodům společností stigmatizovány, a tak si každý manželský pár desetkrát rozmyslel, než se rozhodl nechat rozvézt. V dnešní je však rozvod brán jako přirozená součást života a není výjimkou si za život vyzkoušet i několik manželství.\nJedním z důvodů, proč se dnešní rodiny častěji rozpadají, může být ekonomická nezávislost partnerů. V minulosti existovaly ekonomické potřeby, které mohly být uspokojovány jenom v rodině, a tedy ekonomická funkce rodiny byla pro její správné fungování velice podstatná.\nŽeny měly roli starostlivých matek a hospodyněk a muži měli za úkol rodinu finančně zabezpečit. Každý z páru měl v manželství své nenahraditelné místo, které jej činilo důležitým. Neopomenutelnou součástí snad každého sezdaného páru byly vlastní děti.\nV dnešní době je ale vše jinak. Ženy mají možnost pracovat na stále lepších pozicích a nezřídka kdy jejich příjem tvoří nejdůležitější součást rodinného rozpočtu. O domácnost se starají muži, nebo někdo třetí, koho si rodina najme. Spousta manželských párů nemá děti a v dohledné době je ani neplánuje, tedy by se dalo říci, že jejich vztah postrádá další možný budoucí vývoj. Takto to přeci bylo v minulosti nastavené – svatba, děti, vnoučata a tak stále dokola.\nNa druhé straně existuje spousta párů, které spolu vychovávají děti, ale vzít se neplánují. Výjimkou nejsou ani páry, které mají děti z prvního manželství a vychovávají je nyní společně. Tato „svoboda“, kterou nám dnešní doba dává má pochopitelně spoustu výhod. Stejně tak se ale z našich životů pomalu vytrácí tradiční model zvaný „rodina“ a „manželství“. Lidé mají v životech rozdílné priority a najít někoho, kdo sdílí naši životní filozofii je obtížnější než kdy dříve. Výsledkem potom je, že se do někoho zamilujeme, strávíme s ním část života v naději, že se časem začne chtít to, co chceme my, až po čase zjistíme, že naše názory na život se zkrátka rozcházejí. Zamilovat se do někoho, totiž v dnešní době neznamená se automaticky vzít a mít děti. Znamená to spíše spoustu komplikovaných a nejasných vztahů.\nStále jsou však mezi námi tací, kteří své manželství nechtějí vzdát a chtějí za něj bojovat. Nejen pro takové lidi existuje řada psychologických poraden a intervenčních center, kde mohou s odbornou pomocí na vztahu postupně pracovat a pokusit se v něm opět najít společnou řeč.\n#Psychocentrum - manželská a rodinná poradna Kraje Vysočina


Baník Most - FK Baumit Jablonec 2:1, Gambrinus liga 2007/2008\nZačátek utkání: 7. 10. 2007 17:00\n12. G. Toleski, 38. P. Oboya\n51. J. Svátek (pen.)\nM. Svoboda (2) - O. Prášil (2), B. Webster (1,5), A. Hainault (2), J. Škoda (2,5) - D. Andrei (2,5), L. Schut (2,5), T. Pilař (2), P. Oboya (2) (69. P. Loos) - G. Toleski (1) (46. L. Bogdanov), J. Holenda (2,5)\nM. Špit (3) - M. Fukal (2), P. Zábojník (4), J. Homola (4), L. Loučka (3) - L. Vácha (2,5), F. Klapka (3), P. Eliáš (4), J. Hamouz (4,5) (46. V. Štěpán) - J. Svátek (2,5) (79. J. Mičkal), A. Hloušek (4,5) (42. E. Rilke)\nL. Acevski - P. Loos (3), L. Jamrich - V. Trubila, J. Jedinák, L. Bogdanov (3), V. Mendy\nJ. Bobok - J. Krejčí - J. Mičkal, V. Štěpán (2,5), J. Valenta, V. Stožický - E. Rilke (2,5)\n35. T. Pilař, 37. G. Toleski, 45. B. Webster, 67. P. Oboya, 78. L. Schut\n63. L. Loučka, 90. P. Eliáš\nStřely na branku: 8:5; Střely mimo: 9:4; Rohové kopy: 5:4\nRozhodčí: J. Jára - D. Pospíšil, I. Teuber\nPočet diváků: 3 850 (51 % z kapacity 7 500)\nZačal první poločas utkání Most - Jablonec\nGoce Toleski (Most) vstřelil gól. Most - Jablonec 1:0\nCentr do jablonecké šestnáctky hlavičkoval Holenda, míč se dostal k Toleskému a ten pohotově podstřelil gólmana Špita; zápas je tatím vyrovnaný, až na gól bez vyložených brankových šancí.\nDomácí Most je útočnějším a mnohem nebezpečnějším týmem, útočí a vytvořil si i brankové šance; především Toleski je pro jabloneckou obranu permanentní hrozbou.\nŽlutou kartu dostal Tomáš Pilař (Most)\nŽlutou kartu dostal Goce Toleski (Most)\nPatrick Oboya (Most) vstřelil gól. Most - Jablonec 2:0\nPo Prášilově centru z pravé strany se prosadil přesnou hlavičkou domácí Oboya.\nDruhý gól domácích byl vyústěním aktivnějšího Mostu, který si udržuje územní i herní převahu.\nStřídání: Jablonec: ze hřiště odešel Adam Hloušek, nahradil ho Emil Rilke.\nPřestávka skončila. Začal druhý poločas utkání Most - Jablonec\nStřídání: Most: ze hřiště odešel Goce Toleski, nahradil ho Lubomir Bogdanov.\nStřídání: Jablonec: ze hřiště odešel Josef Hamouz, nahradil ho Vojtěch Štěpán.\nJan Svátek (Jablonec) proměnil pokutový kop. Most - Jablonec 2:1\nSudí Jára penaltu odpískal za ruku Hainaulta.\nJablonecké fotbalisty kontaktní gól probudil, začínají být aktivní a hru v těchto fázích utkání vyrovnávají.\nObě mužstva se snaží hrát útočně, zápas nyní má jiskru.\nŽlutou kartu dostal Patrick Oboya (Most)\nPočet diváků 3 850 (51 % z kapacity 7 500)\nDomácí přidali a chtějí dát uklidňující branku, ale zatím měli jen několik rohů a pár šancí; hosté se v těchto okamžicích k vážnější akci nedostávají, pozorná mostecká defenziva jim to nedovoluje.\nStřídání: Jablonec: ze hřiště odešel Jan Svátek, nahradil ho Jakub Mičkal.\nPo jednom ze sporadických útoků jabloneckého mužstva trefil Fukal hlavou břevno domácí branky.\nHosté se vyburcovali k závěrečnému náporu, zatlačili domácí do defenzivy se snahou po vyrovnávacím gólu.\n69. min Loos o hráči\n46. min Bogdanov o hráči\n79. min Mičkal o hráči\n42. min Rilke o hráči\nRozhodčí: Jára - Pospíšil, Teuber\nBohemians 1905 - Č. Budějovic x Ostatní zápasy


Češi nakupují na internetu padělky. Vedou anabolika a léky na hubnutí - iDNES.cz\n28. srpna 2011 1:02, aktualizováno 1:02\nPadělek přípravku na podporu erekce Viagry | foto: SÚKL\nOd ledna do července 2011 zadržela Česká celní správa 9960 padělaných léčiv, která způsobila majitelům ochranných známek škodu přes 4 miliony korun. Většina falešných léků se k Českým zákazníkům dostává přes internet.\n"Prakticky všechno jsou to padělky léků na potenci a přicházejí do České republiky ze třetích zemí cestou poštovních zásilek. Nejčastějšími zeměmi, odkud zásilky směřují, jsou Indie či Thajsko. S výrobou padělků léků na území České republiky jsme se zatím nesetkali," uvedl mluvčí Generálního ředitelství cel Jiří Barták.\nKdo kontroluje padělky\nSÚKL, Celní správa ČR a Policie České republiky, v některých případech také Národní protidrogová centrála. Vzhledem k volnému pohybu zboží a osob v rámci EU není možné na 100 procent zabránit tomu, aby se padělky do České republiky dostávaly. Snahou SÚKL je prostřednictvím kampaně Nebezpečné léky, upozornit Čechy na rizika a přimět je k tomu, aby se vůbec nesnažili padělky nakupovat.\nPodle celníků se prodej padělků na internetu neustále zvyšuje. Jen za poslední půlrok vzrostl asi o polovinu. "Množství padělků neustále roste, zatímco v roce 2009 jsme zadrželi léky za 3,1 milionu korun, loni už to byly padělky za 6,9 milionů," upozornil Barták.\nPadělky léčiv řeší spolu s Celní správou také Státní ústav pro kontrolu léčiv. Podle mluvčího SÚKL Ondřeje Veselého Češi kromě prostředků na potenci skupují bez obav o své zdraví také léky na hubnutí či anabolické steroidy.\nObsah padělku je sázkou do loterie\n"V jiných zemích je to ještě horší, Američané takto nakupují i léky proti bolesti, rakovině, astmatu a řadě dalších závažných onemocnění. V Africe se k lidem dostávají i padělky antimalarik a antibiotik," uvedl Veselý.\nUpozornil, že obsah padělaného léku si lze jen domýšlet a že následné rozbory lékaře často šokují. "V lepším případě padělek neobsahuje žádnou účinnou látku, pouze neškodné příměsi. V tom horším je mnohonásobně silnější a může způsobit závažné zdravotní potíže či smrt. Padělky často obsahují nebezpečné toxické či chemické látky," dodal Veselý.\nPadělané přípravky na hubnutí Alli a Adipex retard\nSÚKL zatím v České republice neeviduje žádné úmrtí pacienta po požití padělaného léku, v zahraničí to však podle Veselého není výjimkou. "V USA zemřelo 81 lidí po požití padělku heparinu, v Nigérii 84 dětí po podání sirupu proti bolesti zubů, který obsahoval látku do rozmrazovačů ethylenglykol. Od našich evropských kolegů máme zprávy o srdečních selháních, kolapsech a trvalých následcích. Ve Švédku si například maminka dvou dětí sama diagnostikovala boreliózu a objednala si antibiotika po internetu. Následkem bylo selhání jater a pacientku čekala transplantace," varoval Veselý.\nČeští uživatelé se stydí\nV Česku se případy pacientů, kteří si objednali a užívali padělek, jenž jim způsobil komplikace, počítají jen těžce. Právě kvůli účelu, pro který přípravek objednávají. "Například muži jen neradi přiznají, že si objednali něco na podporu erekce. Také proto se uchylují k nákupům na internetu. K lékaři se stydí nebo bojí jít, nákup po internetu je anonymní, rychlý a levný. SÚKL se tedy často o padělcích nemusí dozvědět," doplnil Veselý.\nPodle odborníků přitom může léčba člověka, kterému padělky léků poškodily zdraví, vyčerpat z veřejného zdravotního pojištění desítky i stovky tisíc korun.\nCo dělat při podezření na padělek?\nMáte-li podezření na nelegální nabídku, ohlaste ji Státnímu ústavu pro kontrolu léčiv. Seznam lékáren s možností zásilkového či internetového prodeje a seznam prodejců vyhrazených léčiv naleznete v databázi lékáren. Jiné lékárny nabízet léky nesmějí. Státní ústav pro kontrolu léčiv výrobky kontroluje. Pokud je zjištěno, že daný výrobek je nelegálním léčivým přípravkem, kontaktuje SÚKL policii.\nPadělané léky působí problémy i českým kamenným lékárnám. "Pokud pomineme zdraví pacienta, ohrožuje nás nekalá konkurence. To je v rámci možností nejslušnější výraz, který lze na padělatele uplatnit. Náklady na výrobu padělku jsou minimální, nikdo nesleduje, co se do přípravku dává, v jakém prostředí se vyrábí a podobně. Takže logicky se jeho cena může zdát pro běžného uživatele mnohem výhodnější než v oficiálních lékárnách," upozornil mluvčí České lékárnické komory Aleš Krebs.\nPacientům by poradil jediné, léčivo nakupovat či vyzvedávat pouze v oficiálních a tím i přísně kontrolovaných lékárnách.\n"Pro zkušeného padělatele není ani nepřekonatelným problémem vytvořit plagiát, který je od původního léku téměř k nerozeznání a laik pak nemá prakticky šanci poznat vizuálně rozdíl," dodal Krebs.\nZásilkový prodej mohou podle zákona o léčivech provádět pouze kamenné lékárny, které poštou pošlou jen přípravky, jež nejsou vázané na lékařský předpis. Obchod je dovolen v rámci České republiky, i ostatních členských států EU.\n"Padělané prostředky na podporu potence či na hubnutí tvoří z větší části léčiva na recept, takže primárně dochází k porušení zákazu taková léčiva přes internet nabízet, i kdyby se o padělky nejednalo. Lidé riskují už tím, že tato léčiva přes internet vyhledávají, protože jejich užíváním bez dohledu lékaře ohrožují své zdraví," dodal mluvčí ministerstva zdravotnictví Vlastimil Sršeň.\nTémata: Afrika, Indie, Nigérie, Ondřej Veselý, Thajsko, Zdravotnictví, BMI, celníci, Erekce, Evropská unie, Falešné peníze, Jiří Barták, Loterie, Ministerstvo zdravotnictví, Národní protidrogová centrála, Pojištění osvč, Pojišťovny, Státní ústav pro kontrolu léčiv (SÚKL), Steroidy\nPojišťovny by neměly pokutovat lékaře, pokud v odůvodněných případech překročí limity a předepíší více léků. Vyplývá to...\nNárodní protidrogová centrála odhalila šestičlennou skupinu, která pašovala a prodávala anabolické steroidy. Obviněným...


Houby v octě - recept na houby naložené do octového nálevu\nÚvod » Recept na nejlepší houby v octě, perfektní sladkokyselou pochoutku, a další dva tipy na skvělé nálevy\nRecept na nejlepší houby v octě, perfektní sladkokyselou pochoutku, a další dva tipy na skvělé nálevy\nHouby naložené v kyselém nálevu jsou pikantní pochoutka, která kromě práce a surovin na lák nic nestojí. Jejich kalorická hodnota je zanedbatelná, a proto si je mohou dopřát i lidé bojující s nadváhou. Odborníci ale upozorňují, že bychom je neměli dávat malým dětem do tří let a lidem s chorobami ledvin, žaludku, žlučníku a střev. Také nezapomeňte, že by naložené houby měly být snědeny nejpozději do dvou let po zavaření.\nHub je nespočet druhů a i jejich nakládání může být pokaždé jiné. Kromě základního, a desetiletími ověřeného receptu na houby v octě, které ani nemusíte sterilovat, letos můžete vyzkoušet i nakládání s bílým vínem nebo na italský způsob s česnekem a olivovým olejem. Jaký recept vyzkoušíte vy?\n1 kg očištěných hub (hříbky, lišky, klouzky, ryzce, smrže, mladé václavky…)\n750 ml 8% octa\nHouby opláchněte pod tekoucí studenou vodou, menší plodnice nechte vcelku, ty větší nakrájejte, a poté všechny povařte 10 až 15 minut v mírně osolené vodě. Přidat můžete i trochu kyseliny citronové. Následně je nechte okapat a po vychladnutí naskládejte do sklenic.\nSuroviny na nálev povařte a vychladlým nálevem zalijte houby tak, aby nevyčnívaly, a hladina sahala asi centimetr pod okraj sklenic. Sklenice zavřete a patnáct minut sterilujte při teplotě 100 °C. Nechte vychladnout a uložte do chladu a temna. Pokud se obáváte manipulace s horkými sklenicemi a používáte zavařovací hrnec, jednoduše ho celý postavte do zašpuntované vany a napusťte studenou vodu do třetiny jeho výšky a nechte chvíli stát. Pak sklenice vyndejte a nechte vychladnout. Houby konzumujte nejdříve za měsíc po naložení.\nHouby ve víně\nlesní houby (nejlepší jsou hřiby a masáky, počítejte ale s tím, že zmenší objem)\nlihový nebo vinný ocet\nMuchomůrkám oloupejte kloboučky, z hřibovitých hub odstraňte nožky (u čerstvých malých houbiček je můžete ponechat) a pokrájejte je na menší kousky. Vhoďte do osolené vroucí vody a 10 minut povařte.\nSceďte a opatrně naplňte připravené sklenice do 2/3. Houby zalijte horkým lákem, který připravíte z 1 dílu octa a 2 dílů vína (například 50 a 100 ml), a ostatních přísad, které společně 5 minut povaříte. Naplněné sklenice dobře uzavřete a otočte dnem vzhůru, aby se lák dostal i k víčku. Nechte alespoň 2 týdny odležet.\nO tom, že víno dodá jídlům šmrnc se můžete přesvědčit i v dalších receptech\nNakládané houby „po italsku“\n450 g lesních hub\n240 ml vinného octa\n1 palička česneku (stroužky pokrájené na plátky)\nHouby povařte 10 minut v osolené vodě, aby změkly. Sceďte je, nechte okapat a dejte spolu se snítkami tymiánu do připravených sterilizovaných sklenic. V hrnci přiveďte k varu ocet, olej, cukr, kuličky pepře, bobkový list, česnek, sůl a chilli papričku spolu se 120 ml vody. Nechte převařit a nálev nalijte do lahviček s houbami až po okraj. Uzavřete a nechte vychladnout na pokojovou teplotu. Před použitím uložte houby alespoň na 3 dny do lednice\nZpět na další recepty z hub\nPoznejte léčivé houby, které běžně najdete v lese


První oběť SARS ve Francii – Novinky.cz\nPrvní oběť SARS ve Francii\nPoslední Francouz, který byl v nemocnici kvůli SARS, zemřel na celkové vyčerpání organismu. 65letý lékař se nakazil při práci v nemocnici v Hanoji. Pacient byl do nemocnice v Tourcoingu na severu země přijat 23. března.\núterý 8. července 2003, 19:39 - SARS TOURCOING\nLékař infekci překonal již v květnu a od té doby virus v těle neměl, jeho tělo bylo však léčbou tak vyčerpáno, že pacient zemřel, uvedla nemocnice.\nPětašedesátiletý kardiolog se nakazil při práci v nemocnici v Hanoji. Byl posledním Francouzem, který byl kvůli SARS dosud v nemocnici.


Policie rozprášila gang zlodějů aut - iDNES.cz\n20. února 2003 19:13, aktualizováno 19:13\nBrno - Policisté odhalili šestičlenný gang zlodějů aut. Tři jsou ve vazbě. Škodu policisté odhadují na 20 milionů korun. Skupině, která se zaměřila na jih Moravy, zatím dokázali 33 případů. Kradená auta většinou vykazovali jako dovezená ze zahraničí. Své lupy pak prodávali přes autobazary.\nMotor kradeného auta - Záběr z dílny, kde gangu zlodějů aut upravoval a rozřezával lup, 20. února 2003 | foto: Policie ČR\nV pronajaté brněnské dílně některé vozy rozřezali. Policisté už našli deset aut za zhruba sedm milionů korun. Dalších dvacet objevili už rozřezáné na díly.\n"Případ je v regionu jedním z našich největších úspěchů v boji se zloději aut," řekl kriminalista, který na kauze pracoval a nepřál si být jmenován.\nSkupina se zaměřovala od července 2001 do srpna následujícího roku na dražší auta v Brně, na Zlínsku a Uherskohradišťsku. Členům gangu hrozí za krádeže až 12 let vězení.\n"Zajímavé je, že mnozí z nich žili jako spořádaní otcové rodin a zisk z prodeje kradených aut neroztáčeli v nočních podnicích," dodal policista.\nPolicistům se zatím však nepodařilo lapit pravděpodobnou hlavu gangu devětadvacetiletého Alexeje Buriana z Kvasic na Kroměřížku.\nStále jim uniká i L. B. ze Zlína. Toho policisté podezřívají, že ke kradeným vozům padělal technické průkazy a celní deklarace a sháněl nové poznávací značky.\nPolicisté žádají, zda někdo o hledaných něco ví, aby se přihlásil na tísňovou linku 158.\nPorsche zmizelo, zbyly boty z krokodýlí kůže\nKdyž se před časem vydal do Brna jeden Ital se svým tři dny starým luxusním automobilem Porsche Carrera, netušil, že jej poté, co ve městě zaparkoval, vidí naposled. Stříbrný vůz v hodnotě dvou a půl milionů korun se stal kořistí šestičlenného gangu zlodějů aut, který nyní odhalili jihomoravští kriminalisté.\n"Auto jsme ale nenašli. Objevili jsme jenom boty z krokodýlí kůže v hodnotě třiceti tisíc korun, které majitel vozu měl uvnitř. Byla obnošené a tak je Ital ani nechtěl zpět," tvrdí kriminalista, který se případem zabývá. Co nyní budou policisté s luxusními ale obnošenými botami dělat, zatím nevědí.\nPorsche se už kriminalistům pravděpodobně vypátrat nepodaří. Šestičlenný gang totiž pro ukradená vozidla pomocí falešných technických průkazů a celních deklarací získával pravé české doklady a registrační značky, některá auta také rozřezával na náhradní díly.\nTémata: policie, policista, Zlín, Porsche, Zisk\nPolicie rozprášila dálniční gang\nPolicisté rozprášili gang dálničních lupičů. Šestičlenná skupina s pistolemi přepadala sedm měsíců řidiče kamionů na...\nSoud trestal gang z Gottovy vily\nPražský vrchní soud potrestal část sedmičlenného srbského gangu vykradačů luxusních vil. Ze stovky vyloupených domů jim...


Hvížďala: Politici nepochopili smysl médií veřejné služby – Forum24\nHvížďala: Politici nepochopili smysl médií veřejné služby\nKarel Hvížďala | FOTO: Pavel Hofman\nKdy vznikl pojem veřejnoprávní média, jak se užívá v naší zemi? A jak se liší od pojmu média veřejné služby?\nTo je čistý překlad z němčiny, kalk, „Öffentlich-rechtliche Sendeanstalten“, a v praxi to znamená, že veřejnost si takovou instituci platí a zákon předepisuje rozsah veřejné služby. Toť vše. Český problém je hlavně v tom, že si společnost a volení zástupci neuvědomují podstatu a důležitost takové instituce, jak ji definoval John Reith v roce 1927, když převedl British Broadcasting Company na Corporation. Tehdy se totiž zřetelně ukázalo, že dosavadní dva sektory, státní a soukromý, vždycky selektují informace. Stát chce ukázat sám sebe v nejlepším světle, jako nejlepší alternativu, a privátní sektor je postavený na tom, že potřebuje prodávat své publikum inzerentům. Všechno, co je složitější, jde stranou. Kvůli této selekci, tedy cenzuře, vznikla tahle na první pohled složitá konstrukce, aby zabránila pokud možno jakékoliv cenzuře. Takovou konstrukci u nás politická reprezentace, nejen krajní křídla, ale i velkých politických stran, začala odmítat. Nejvíc asi Václav Klaus, který veřejnoprávnost nazval kočkopsem. Nikdy tu nevládlo přesvědčení, jako například v severní Evropě, že necenzurované médium je čtvrtým pilířem moderní demokracie po moci zákonodárné, výkonné a soudní. Politikům u nás nedošlo, že mediální kontrola jim pomáhá, protože často odhalí nepravosti dříve, než by jejich odhalení mohlo nějak zásadně dopadnout na vládu či politické strany.\nKdyž se ve staré Evropě diskutuje o fungování veřejnoprávních institucí, tak se nikdy nezpochybňuje jejich samotná existence. Tyto instituce plní čtyři základní funkce: informují, kontrolují, vychovávají a baví. Proto nakonec tento model přijaly i Spojené státy a v šedesátých letech minulého století založily Public Broadcasting Radio and TV: rozdíl je jen v tom, že tam nesmí mít stát, města, univerzity, církve atd. majoritu, ale jinak fungují podobně. Rád bych ale připomenul, že i BBC se podařilo stanici vyprofilovat za dlouhou dobu, prestiž získala až za druhé světové války. Vývoj nebyl snadný. Přeměně Company na Corporation pomohly dvě věci, jednak sílící tlaky na komercionalizaci, kterým John Reith, původně hlavně v hudbě, chtěl vzdorovat a pak generální stávka v roce 1926, kdy se ukázalo, že vysílání bylo příliš provládní a nezahrnovalo hlasy druhých stran. Politická reprezentace v Anglii má ale silnou demokratickou tradici – od mytické Magny charty z roku 1215 až po Filipa Oranžského, který řekl, že nevládne lidem, ale s lidem. Proto Velká Británie pochopila snáze potřebu instituce, která by stála mimo vliv vlády a komerčního sektoru. Prestiž si BBC vybudovala za druhé světové války, když se této stanici podařilo vysílat stejné komentáře na obě bojující strany.\nSkutečně se to týkalo všech bojujících stran?\nAno, netýkalo se to třeba českého vysílání, ale servisu BBC.\nMůžeme tedy říci, že tato idea se zrodila ve Velké Británii?\nAno, zcela bezpečně. Britští okupační důstojníci vystudovaní v Oxfordu a Cambridge tyto ideje přinesli po válce do Německa, kde založili na tomto principu Öffentlich-rechtliche Sendeanstalten, to je vlastně nápodoba British Broadcasting Corporation, kterou řídila rada guvernérů jmenovaná vládou. Vedla je k tomu zkušenost s Hitlerovým a Stalinovým rozhlasem, který byl zneužit k čistě propagandistickým účelům. Tomu chtěli napříště zabránit. Později se tento model rozšířil v celé staré Evropě a po roce 1989 i ve střední Evropě.\nProblém naší společnosti se ale netýká jen veřejné služby, ale podobný problém máme s postavením státních zastupitelství, nebo se zákonem o státní službě. Jde o dělbu moci. U nás historicky vzato už od Přemyslovců se vládlo jenom z jednoho centra. Proto u nás neexistovaly hraběcí tituly atd., protože tu bylo všechno malé. Jsme zvyklí, že se všechno řídilo z Vídně, z Moskvy, nebo z ÚV KSČ a i nová politická reprezentace se s dělbou moci těžko smiřuje. Ona to už měla těžké i první republika, protože u nás neexistovala ani za Rakouska-Uherska dělba moci mezi císařským dvorem, duchovenstvem a měšťanstvem: církev byla po husitství a rekatolizaci oslabená a měšťanstvo kvůli tzv. druhému nevolnictví v XVII. století poměrně chudé, takže stát už v době k. und k. lehce ovládl všechny pozice. Proto je v Česku i dnes snaha podřídit státní zástupce ministerstvu a podobně státní tajemníky zase ministrům a jejich politickým stranám, a tím popíráme de facto jejich funkce.\nPokud si ale občané svou angažovaností změnu nevyvzdorují na moci, politická reprezentace se svého postavení nevzdá, protože je to pro ni jednodušší. Je to ale práce na dlouhou dobu, proto bylo naivní se domnívat, že tyto problémy vyřešíme za pětadvacet let. O tom již hovořil hned na počátku devadesátých let Ralf Dahrendorf: Revoluci jste provedli za šest dní, zákony přepíšete za šest let, ale myšlení změníte nejdříve za šedesát let. Je to ale pouze na nás na občanech, jestli vyvineme dost silný tlak, aby k dělbě moci začalo docházet. Tento moment je v demokracii zvlášť důležitý v době, kdy jsou volby hodně marketingovou záležitostí a rozhodují v nich peníze. Dělba moci představuje poslední pojistku pro demokratickou strukturu, a to zvláště v postkomunistických zemích. Teprve když se občané a politická reprezentace shodnou na potřebě veřejnoprávnosti nebo obecně na dělbě moci, je možné, aby fungovalo státní zastupitelství nebo státní služba nezávislá na politických stranách. Jinak proklamované změny jsou jen nálepky a obsah si politici opět přizpůsobí pyramidální struktuře, a tím popřeme smysl všech těchto institucí. Demokracii dnes stále ještě bojkotujeme.\nTakže proto nemůže náš model fungovat, protože je to jenom fasáda…\nTo se dá teď doložit zřetelně na pseudofungování veřejnoprávní televize a rozhlasu a připravovaných změnách. My jsme z Německa, z jejich takzvaného korporátního systému, převzali to, že organizace mají posílat do rad ČT a ČRo své zástupce, kteří mají být reprezentativním vzorkem společnosti. Ta první nedostatečnost v porovnání s tím německým modelem je v tom, že instituce, které vyjmenovává zákon, si samy volí své zástupce. Bundestag je schvaluje jenom formálně: šetří, jestli něco nezdefraudovali, nebo neměli nějaké potíže se zákonem, ale jinak přebírá delegaci vyjmenovaných organizací. Ty ale zase vědí, že musí vysílat do rad mediální odborníky. Ne koulařky nebo jiné lidi, kteří o fungování médiích nic nevědí. Funkce v radách jsou ale neplacené, tedy čestné. Pokud my ale radním dáme 46 tisíc, jak je to v návrhu, vytvoříme tím jen instituci pro sinekury zasloužilých členů. Třeba zahrádkářů, ale radní tam budou stejně dostrkáni politickými kanály. Německé rady se scházejí většinou třikrát do roka a jejich povinností je sledovat plnění veřejné služby: nesuplují ředitele a nevyřizují žádné stížnosti na vysílání či ředitele.\nDruhý bod je záležitost poplatků. V okamžiku, kdy o nich rozhoduje parlament, fakticky, a ne jen formálně jako v Německu, je to špatně. V Německu se výše poplatků řídí podle parametrů spotřebního koše, takže když jde o několik procent nahoru, navýší se také poplatky a parlament opět rozhoduje pouze formálně. V Německu může ředitele odvolat pouze soud a jinak je neodvolatelný stejně jako členové rad, takže spolu musí nějak vyjít. Navíc tam ještě existuje správní rada, která kontroluje finance. Důležité rovněž je, že je oddělena struktura ředitelská a šéfredaktorská. Každý zodpovídá za něco jiného, ředitel nebo intendant zodpovídá za základní směřování stanice a peníze. Za obsahy a obsazení redakce odpovídají šéfredaktoři, v tom si nejsou navzájem podřízeni. Ředitel jim nemůže říci, koho mají přijmout, nebo co mají vysílat. Všechny možné spory a jejich řešení předjímá takzvaný redaktorský kodex, který stanovuje přesná pravidla, jak spory řešit, a bazíruje na nezávislosti redaktorů. Na každých deset lidí se volí jeden zástupce, zástupci tvoří valnou hromadu a valná hromada má představenstvo. V případě sporu si všechny strany sporu delegují své zástupce a ti se pak musí v předepsaných termínech na něčem dohodnout, a teprve v okamžiku, kdyby se nedohodli, jde spor k soudu.\nTento mechanismus nedovoluje, aby došlo k tomu, co se u nás stalo v roce 2000 a čemu říkáme televizní krize. V okamžiku, kdy se zástupci domluví, tedy redaktoři, zástupce ředitele, nestranný ombudsman či emeritní profesor práva, na kterém se obě strany shodnou, a přijmou řešení, je závazné pro všechny strany a nesmí se zpochybňovat.\nNic z toho, o čem celou dobu mluvíme, u nás nefunguje, jen jsme vlastně přetřeli nápis a řekli, že teď je televize a rozhlas veřejnoprávní. V okamžiku, kdy má u nás parlament tak velkou moc, nejde o korporátní systém, ale o parlamentní. Pak to funguje jako v jižních státech Evropské unie, v nichž rovněž chybí dlouhodobá demokratická tradice. Tam se také nepodařilo zavést standardy jako ve Skandinávii, BBC, Německu či Francii atd. Naše rady, bohužel, nejsou samostatným právním subjektem, nemohou samy zadávat audity, zaplatit si specializované týmy na prověřování konkrétních problémů, jako jsou například toky peněz uvnitř instituce. O svolení musí vždy žádat ředitele: jsou vazaly instituce, na jejíž chod mají dohlížet.\nDalo by se říci, že tady chyběla správná okupační správa?\nTak to je samozřejmě bonmot, já si myslím, že ani potom by to v Čechách nefungovalo, protože tady neexistuje tradice úcty k pravidlům a smlouvám, jakou mají Němci či Angličané, kde smlouva a slovo je něco, co má velkou váhu. To v českém kontextu zřejmě neplatí, protože jsme byli zvyklí všechno, co přišlo z Vídně nebo ze zámku nebo z Moskvy a teď z Bruselu, obcházet.\nPokusy o reformu potom ale vypadají, jako když se někdo pokouší vytáhnout sám sebe z bažiny za vlasy, protože pravidla a peníze určují nakonec politici.\nAno, pokud se neshodne veřejnost s politickou reprezentací na potřebě skutečně nezávislého média, nezávislých státních zástupců a nezávislých státních úředníků, tak znění nových zákonů nic nezmění, protože se úpravy týkají pouze detailů, marginálií nebo technikálií. Politická reprezentace hraje falešnou hru s občany i s Evropskou unií.\nZnáte dobře Německo. Jak se tam chovají tištěná média, která jsou převážně soukromá, deníky a týdeníky, pokud jde o závislost na moci?\nVíceméně ve všech velkých starých evropských zemích deníky pokrývají celou politickou krajinu: od sociálních demokratů přes liberály až po konzervativce. Abychom nemluvili jenom o Německu, když se podíváme do Francie, tak tam je ve středu Liberation, Le Monde nalevo a Le Figaro vpravo. Ale to neznamená, že jsou to stranické listy. Redakce vědí, že pokud nejsou kritické k tomu směrování, spíše sociologickému než politickému, tak by byly k nečtení. Kritický odstup si musí držet i od politické strany, které fandí.\nPostavení printu a elektronických médií se ale v posledních letech velmi rychle mění. Bylo to způsobeno hlavně třetí mediální krizí po roce 2008. Protože privátní televize, jako je třeba Murdochova v Anglii, útočí na BBC, BBC se snaží pod tímto tlakem udržet sledovanost. Obsah se přibližuje, přinejmenším na některých stanicích a v některých pořadech, mainstreamu. Ty rozdíly mezi privátním a veřejnoprávním sektorem se začínají stírat. Print má zase potíže v tom, že má silnou konkurenci v internetu a elektronických médiích, která jsou rychlejší. Proto deníkům klesají náklady a musí bojovat o čtenáře, což snižuje kvalitu obsahů. Proto se někdy mluví o kulturní kontrarevoluci: deníky se přibližují popnovinám. V tom je možné spatřovat největší ohrožení celé role médií, které již neposkytují hlubokou reflexi. Ještě se o to snaží magazíny jako Economist nebo největší Der Spiegel v Německu. Tam naopak náklady klesají podstatně méně, takže pokud měl Der Spiegel kolem milionu a dvě stě tisíc, tak dnes je to devět set tisíc. Je tam evidentně pořád prostor k tomu, aby při dalším poklesu nákladu a hlavně poklesu inzerce se dala dál zvyšovat cena, aby se nemuselo propouštět a ani slevit na kvalitě textů. Připomeňme, že jen rešeršní oddělení Der Spiegel zaměstnává v současné době 73 vysoce kvalifikovaných lidí. Před časem se zvedla v Německu seriózní debata o tom, zda je možné vydávat seriózní noviny s menším počtem lidí, než je tři sta redaktorů, zatímco u nás je ve většině redakcí padesát lidí.\nTo se skutečně pohybujeme v úplně jiných číslech…\nA jinde je to ještě patrnější. Ve Spojených státech mají noviny tisíc redaktorů, jako třeba Washington Post nebo New York Times, a před druhou krizí na začátku tisíciletí měly dva a půl tisíce redaktorů. Jen oddělení, která sledují v obou těchto novinách prezidenta, mají padesát redaktorů. To je zcela jiná planeta.\nTady to asi nebyla velká sláva ani za první republiky.\nTak to určitě ne, tehdy noviny byly horší než dnes. My citujeme většinou jen texty několika výjimečných osobností, ale zbytek měl velice nízkou úroveň.\nBylo to dáno stranickostí médií?\nTo bylo dáno vším dohromady. Nezapomeňme, že tady všechno začalo hrozně pozdě. První noviny v Evropě vyšly v roce 1605 a tady roku 1782, respektive 1789 (nepočítáme-li pokus Rosenmüllera), to je o dvě stě let později. Celou první republiku tu byla ještě cenzura, ta tu byla zrušena až v roce 1989. Ve Velké Británii ji zrušili již v roce 1695, tedy o tři sta let dříve. To se těžko dohání.\nDalším nebezpečím pro svobodu slova je oligarchizace. Mluvilo se o tom právě v souvislosti s Murdochem v Británii nebo Berlussconim v Itálii. Bude to teď trend?\nVe střední Evropě již média jsou v rukou oligarchů a ti to dokonce považuji za konsolidování situace. Proto nyní bude zajímavé sledovat projekt Matúše Kostolného v Bratislavě, který se z tohoto trendu chce vymknout. Zakládá web a noviny Deník N, přičemž to písmeno N znamená nezávislý. Má za sebou několik bohatých Slováků, kteří s ním do toho jdou jako jednotlivci, ti ho bude podporovat.\nJinak si ale myslím, že v zemích jako jsme my nebo Slovensko oligarchizace nebude mít dlouhé trvání, protože vliv tištěných medií půjde pod jejich vedením rapidně dolů. Tím pádem vliv, tedy vytvářet o sobě příznivý obraz ve veřejnosti, kvůli kterému média oligarchové kupovali, bude zanedbatelný a oni je jistě nebudou chtít dotovat. Jejich kalkul, že noviny je možné řídit stejně jako uzenářství či šroubárnu je falešný. Řada kvalitních lidí z jejich novin odešla, jejich noviny jsou mnohem méně obsažné, plné levné inzerce, takže spíše připomínají reklamní letáky Aldi a vytrácí se důvod, proč takové tiskoviny kupovat.\nOni ale vliv budou chtít mít, tak ho mediálně přesunou někam jinam. Jsou přesvědčeni, že mají-li peníze, mohou si koupit všechno…\nNejsem si jistý, jestli mohou jít dál touto cestou v médiích. To už je ale na jinou úvahu, ale pokusím se stručně vysvětlit, co nás čeká. Poprvé v dějinách člověčenstva začíná být člověk vyloučen z řetězce poznání. Už existují technologie, které samy jsou schopné se spojit s jinými technologiemi a vytvořit vlastní informační systémy, které jsou na nás nezávislé. Tato skutečnost již začíná člověka vytěsňovat z vlastního informačního kruhu, a to přesto, že sám je součástí informačního organismu a je s ním spojen pomocí sítí. To v důsledku znamená, že mezi tímto fyzickým světem a informačním univerzem už nebudeme schopni brzy dělat rozdíl. Vznikne informační sféra, která se bude skládat z lidí, algoritmů, přístrojů a s jejich různých vlastností, interakcí, procesů a vzájemných vztahů. A to je právě to, co třeba italský profesor Luciano Floridi (učí v Oxforku a na Harvardu), který se zabývá filozofií informací, nazývá čtvrtou revolucí (po revoluci neolitické, průmyslové a digitální), která zcela radikálně změní naše vědomí i chápání sama sebe, protože naše vlastní inteligence bude konfrontována s umělou inteligencí. Člověk si totiž najednou uvědomí, že ve spolupráci se stroji dosáhne většího úspěchu než při spolupráci s lidmi, což ho nutně povede k tomu, aby znovu definoval svou roli ve společnosti. A změní to i politiku, protože zásadním způsobem ubyde pracovních míst v nejvyspělejších krajinách světa. Zrodí se nová třídní společnost, v níž peníze a majetek nebudou zřejmě hlavním měřítkem všeho. Tato informační sféra bude generovat s neuvěřitelnou rychlostí důležité poznatky, v kterých se člověk, který nebude chtít být ovládán, bude muset umět orientovat.\nNa této změně evidentně vydělají ta média, která kolem sebe soustředí ty nejlepší mozky ze všech oborů, které budou schopny reflektovat takto hlubokou proměnu. Taková média budou užitečná, ale jen pro úzkou cílovou skupinu. Žádné oligarchy takové redakce nebudou potřebovat a nepustí si je tam.\nMohl by ale také vzniknout nový systém moci, který ponechá rezervace, kde si lidé budou moci říkat, co chtějí, ale jinak celou společnost bude válcovat.\nTo nebezpečí tady teď je. Ale právě ta čtvrtá revoluce, po neolitické, industriální a digitální, by všechny tyto struktury mohla nabourat. I role peněz a majetku bude možná marginalizována. Všechno bude záležitost vědomostí a jiné komunikace. Společnost se časem promění, a to nemusí být za dlouho.\nTo již někteří sociologové říkají, že vznikne nový typ nezaměstnaného, který už nikdy práci nedostane.\nTen už tu je. V Německu jsou lidé, kteří nepracují ve třetí generaci.\nTo jsou imigranti?\nNejen, je to směska. Podle posledních čísel se právě v Německu imigranti docela slušně zabydlují. Ti, co mají vzdělání, zcela bezproblémově, ti, co nemají, se hůř učí německy, a proto nedosáhnou na složitější profese. Německo ale bez emigrantů nemůže existovat. Jako všechny průmyslové země, kde se rodí málo dětí. To, co přijde, bude ale tak jiné, že si to dnes skoro nikdo neumí představit.


Před 40 lety zemřely desítky horníků | iUHLI.cz\n30.12.2016 v 0:23\nPříčinou tragické události na Dole Staříč byl výbuch metanu. Foto: zdarbuh.cz\nPříčinou tragické události byl výbuch metanu. V důlním úseku tehdy pracovalo 255 horníků. Vyšetřování za viníka nakonec určilo střelmistra, který před odstřelem nezajistil odstranění metanu. V krvi několika horníků se při pitvě našel alkohol.\nNejvětší důlní neštěstí v historii českých zemí se stalo v roce 1892, kdy při požáru v dole Marie u Příbrami zahynulo 319 havířů. Jen o dva roky později zahynulo po výbuchu během prací s výbušninou v karvinském dole Jan a František celkem 231 horníků.\nCelkem bylo v závodě Staříč do konce roku 2016 vyh.. Celý článek+\nNa šachtě, která skončila těžbu pod názvem Důlní z.. Celý článek+\nDůl Staříč se bohužel zapsal i do historie vážných.. Celý článek+\nV lokalitách Chlebovice i Staříč v Závodě Últum – .. Celý článek+


Pověz, víš, kdo ji zabil? - Vaše literatura\nKnihy pro dospělé\tPověz, víš, kdo ji zabil?\nVytvořeno 18. 5. 2012 2:00\tAutor: Lenka Krausová\tTweet\nKnížka má tři nejvýraznější hlavní postavy. Se dvěma se setkáme v první kapitole. Tou první je soudní psychiatr Matthew Denison a druhou vrchní inspektor Stephen Weathers. Společně míří k nepříliš klasické a zrovna koukatelné vraždě. Ne, že by byl jakýkoliv mord koukatelný, ale tohle je opravdu silný kalibr. Kdo mohl brutálně ublížit univerzitní studentce? A kam se poděla její hlava? Navíc se nejedná o první vraždu na Ariel College a jen bůh ví, zda je usmrcení Amandy tou poslední. Odpověď se možná nachází v hlavě jiné studentky a třetí nejdůležitější postavy – Olivie Corscaddenové. Společně se svým přítelem byla nalezena u těla – celá od krve, v katatonickém stavu a jako jediná přeživší řádění vraha. Bude schopna po tak šokujícím zážitku podat svědectví? Inspektor Weathers věří, že díky Denisonovým schopnostem vše dospěje ke zdárnému konci, neboť nemá jediný důkaz pro usvědčení podezřelých. Proplétáme se tak myslí mladé dívky, která je na první pohled snadno čitelná, ale opak je pravdou. Bude mít hrůzný zážitek nezvratný dopad na Oliviinu psychiku? Pravda se odkrývá velmi pozvolna. Navíc, když už to vypadá, že hra na schovávanou končí, ukáže se, že jsme opět na začátku. Opravdu je studentská hlava plná učení a zábavy, jež si užijete jen na koleji? A mohl by být schopen vraždy některý ze spolužáků obětí? Jako nemožné se to zdá zvláště proto, že mladí lidé udržují sounáležitost a jen těžko je lze přivést k alternativě, že jeden z nich je krutým mordýřem, co se nezastaví před ničím…V rohu seděla dívka schoulená ve fetální pozici. Byla celá od krve. Denisonovi se na první pohled zdálo, že je nahá, ale pak mu došlo, že na sobě má podprsenku a kalhotky zbrocené krví. Zdravotník jí zkoušel svítit do očí baterkou. Denison k nim automaticky zamířil, aby zjistil, jestli může být nějak nápomocný. Dívka se pohupovala dopředu dozadu a civěla do prázdna; černočerné rozšířené panenky jí lemovala jen tenoulinká duhovka. Rty se jí pohybovaly, ale nevyšel z nich ani hlásek. (Newman, R. Parazit. Praha: DOMINO 2010, s. 11)Musím přiznat, že na začátku celého příběhu jsem se cítila zmatená a nevěděla „co kam patří“. Je pravděpodobné, že se tak bude cítit každý čtenář, ale nenechte se tím odradit, přišli byste o dechberoucí počtení, jež je zpestřeno pasážemi psanými odlišným písmem. Navíc po otočení několika stránek se v ději dozajista zorientujete a budete se cítit jako ryba ve vodě. Ještě na moment se vrátím k textu psanému odlišným písmem, a sice proto, abych vám prozradila, že se jedná o úseky, v nichž se autorka vrací do minulosti, povětšinou mezi studenty. Nejedná se o samostatně „stojící“ kapitoly, vše je perfektně zakomponováno do děje. Dílu nepochybně přidává na kvalitě i skutečnost, že je autorka absolventkou psychologie a kriminalistiky. Je možné, že svá studia Ruth Newman uplatnila i v dalším svém počinu – Společenství stínů –, ale to je jiný příběh…Knihu Parazit vydalo nakladatelství Domino


WhatsApp přidává do svého messengeru snapchatoviny – G.cz\nWhatsApp má jednu z největších uživatelských základen vůbec, ale v historii internetu a aplikací obzvlášť se to jen hemží příklady společností a produktů, kteří zaspali na vavřínech, proto společnost svou messenger appku rozšiřuje o další důležitý feature - automatické mazání zpráv. Ano, WhatsApp chce konkurovat Snapchatu.\nJan Studnička 17.3.2020, 10:51\nWhatsApp a jeho miliarda tajných uživatelů\nUživatelé už se nějakou dobu zvědavě dívají směrem k Facebookem vlastněné společnosti WhatsApp, jestli jako hodlá přidat nějaké bezpečnostní featury do své všemi oblíbené aplikace. A když píšeme všemi oblíbené, myslíme to vážně, WhatsApp má něco kolem miliardy uživatelů.\nBezpečnost je totiž něco, na čem si WhatsApp už nějakou dobu staví, ostatně to, že zrovna tuhle aplikaci využívají všichni drogoví dealeři má nějaký důvod, že. Na poli zabezpečení se ale aplikace dlouho žádného update nedostala, poslední “velkou” věcí, která se na WhatsAppu objevila, byl dark mód. Což je sice fajn, ale funkčnost to má nulovou.\nFandí tu někdo Real Hagrid? Surrealistický humor z produkce Made in Malování nás nikdy neomrzí\nTeď to ale vypadá, že se konečně něco pohne. V testovací verzi pro Androidy se objevila přednastavené autodestrukce zpráv.\nTato zpráva se za pět sekund zničí\nPoslední beta update aplikace 2.20.84 přinesl testovacím uživatelům slavný “snapchatový” feature přednastaveného mazání zpráv. Tedy možnost, že pošlete text nebo obrázek, video, zvukový záznam, cokoli a nastavíte, kdy se to má zničit. V tuto chvíli máte následující možnosti ihned po zobrazení, za hodinu, za týden, za měsíc a za rok.\nV tuto chvíli samozřejmě nevíme, jestli se tahle funkce probojuje z testovací verze do oficiální verze aplikace a pokud ano, tak jestli s nejnovějším updatem, ale můžeme si být celkem jistí, že pokud se uchytí na Androidech, na iPhony dorazí vylepšení záhy.\nHome office nemusí být zádrhel, ale ráj! Pracujte z postele a choďte po bytě nazí\nVypadá to, že kromě miliardy drogových dealerů se na WhatsApp přesunou i nahé holky a vrcholně neetičtí memeři. A my se, zcela upřímně, už nemůžeme dočkat.\ninternet aplikace Whatsapp Snapchat Facebook smartphone Android iPhone\nZemřel Diego Maradona. Legendu fotbalu proslavila levá noha, ale i mafie a kokain


Odkud pochází croissant? - Blogy - ŽENY s.r.o.\nVloženo 10. 4. 2021\nŽENY s.r.o. > Blogy > Osobní rozvoj > Odkud pochází croissant?\nOdkud pochází croissant?\nOdkud pochází oblíbený croissant?\nKdyž se řekne croissant, každý si ho asi hned spojí s Francií. A skutečně – croissant je francouzský národní symbol. Ale byli to skutečně Francouzi, kdo tohle pečivo poprvé upekli? Legenda totiž říká něco jiného.\nJeště teplý croissant s máslem a marmeládou je asi přesným obrazem francouzského výrazu „savoir-vivre“, neboli umění žít. Kdo myslí na croissant, myslí často podvědomě hned také na Francii. Ale byli to opravdu Francouzi, kteří tímto božským pečivem obohatili zbytek světa?\nJak tomu bývá často, ani v tomto případě nepanuje v celé věci jenom jistota. Faktem jistě je, že croissant je poprvé zmíněn v jedné příručce, ale není už nijak blíže popsán. Ve formě půlměsíce byl naskicován až o deset let později v jednom lexikonu. A – opravdový recept na jeho výrobu nebyl rozhodně nikde popsán až do roku 1906.\nA tak se celý svět částečně noří do spekulací a fantazie…\nPocházejí z Rakouska?\nRakousko je známé svým cukrářským uměním. A podle (historicky nepodložené) legendy měli při objevení croissantu prsty právě i Rakušané. Podle ní totiž tuhle lahůdku objevili už v roce 1683 ve Vídni, v časech obléhání Turky.\nPokud budete věřit legendě, vyhrabali Turci jedné noci tunel pod městskou zdí. Což neuniklo pozornosti i v noci pilně pracujícím pekařům. Okamžitě spustili alarm a útok Turků tak zažehnali. U příležitosti oslav vítězství pak upekli pečivo, které mělo tvar tureckého půlměsíce – v Rakousku nazývané také rohlík.\nJiná, i když velmi podobná, legenda přesouvá stejný příběh do Budapeště roku 1686, když bylo město Buda zpátky dobyto habsburským vojskem od turecké nadvlády.\nA jak se dostal do Francie? Podle legendy to nebyl nikdo menší než Marie Antoinetta, dcera císařovny Marie Terezie, která pečivo nechala udělat u příležitosti svého stěhování svému budoucímu manželovi králi Ludvíku XVI. Dobrých 100 let po obléhání Vídně. Historická ikona zkrátka vzala svoje oblíbené pečivo s sebou do cizí země, aby se ho nemusela vzdát.\nlemur\t11. 4. 2021\nCroissanty miluji. \nsasidlo\t11. 4. 2021\nANO\nKahomar\t10. 4. 2021\nTak to jsem netušila...\nJá také ne\nohnivázenaMagdalena\t10. 4. 2021\nCo se člověk nedozví...také jsem myslela na původ ve Francii. Ale co je pravda.že?\nsasidlo\t10. 4. 2021\nStále se učíme\nhudlenka\t10. 4. 2021


Tisková zpráva AKAT ČR ze dne 20.5.2014\n22. Květen 2014 - 11:32 — Miroslav Frajt\nAsociace pro kapitálový trh (AKAT) vydává tiskovou zprávu o změnách ve vedení Asociace. K datu 20.5.2014 končí, po více než osmi letech, ve funkci předsedy pan Josef Beneš a novým předsedou asociace byl zvolen pan Jan D. Kabelka. Do funkce místopředsedy asociace byl opětovně zvolen pan Jan Vedral.\n16. Prosinec 2013 - 10:30 — Marek Jansta\nCentrála společnosti KZ FINANCE spol. s r.o. uspěla v projektu Stáže ve firmách (www.stazevefirmach.cz) s nabídkou na stáž na pozici finanční analytik. Stáž je 4 - 6 měsíční s možností získání následného stálého pracovního poměru v Kroměřiži.\n12. Prosinec 2013 - 18:25 — Marek Jansta\n22. Srpen 2013 - 13:25 — Miroslav Frajt\n28. Květen 2013 - 13:17 — Miroslav Frajt\n20. Leden 2013 - 12:58 — Lucie Kovaříková\nNa českém trhu jsou tisíce registrovaných podílových fondů a tak je pro laika nabídka často nepřehledná a odrazující. Díky téměř patnáctileté zkušenosti v oblasti investičního zprostředkování a poradenství připravují odborníci KZ FINANCE ve spolupráci s fondovou platformou Pioneer Investments pro své klienty od ledna 2012 vlastní typová portfolia, která jim usnadní především jednorázové investování už od částky 20 tisíc korun.


Flash Platform - nejrozšířenější RIA platforma - Zdroják\nZdroják » Různé » Flash Platform – nejrozšířenější RIA platforma\nČlánky - Tom Krcha - Různé - 28.9.2009\nPravděpodobně se nenajde vývojář, který by neznal Flash. Nicméně většina lidí na něj pohlíží jako na animační nástroj pro tvorbu bannerů či úvodních stránek (známých jako „Skip Intro“). Ve skutečnosti je Flash především nejrozšířenější RIA platforma světa. Jaké úmysly s ním Adobe má a jaké technologie na něm staví?\nNa Zdrojáku se chceme věnovat ve větší míře technologiím pro vytváření RIA – Rich Internet Applications. Nejprogresivnějším a nejpoužívanějším nástrojem v této oblasti je, vedle Javy (resp. JavyFX) a Silverlightu, bezesporu Flash, resp. jeho knihovna Flex a prostředí AIR. Bohužel Flash je stále velkou částí vývojářů považován za pouhý animační nástroj. Požádali jsme proto Toma Krchu z Adobe o podrobnější představení celé rodiny RIA produktů Adobe, založených právě na Flashi. – pozn. red.\nFlash Platform = Flash Player + Flex + AIR\nAdobe přikladá Flashi velkou důležitost – v tuto chvíli většina nástrojů Creative Suite podporuje jako výstupní formát právě Flash. I pro klasické tiskaře se tak Flash stává výstupem pro digitální publikaci dokumentů a interaktivních e-knih. Flash tedy rozhodně není v rodině produktů Adobe nějaký chudý příbuzný. V tuto chvíli je to základní prvek v celém ekosystému Adobe, a to nejen pro vývojáře, ale i pro grafiky, animátory, video post-produkci, pro tiskaře (jako internetový formát vedle klasického PDF), a díky Flexu umožňuje vytvářet i podnikové aplikace.\nAdobe nabízí některé RIA produkty, které jsou postavené kompletně ve Flashi:\nAcrobat ConnectNow (screen sharing)\nAcrobat Tables (realtime spreadsheet)\nAdobe Story (nástroj pro režiséry)\nPhotoshop.com (online editor fotek)\nPremiere Express (online editor videa)\nRozhodně si nemyslím, že by mělo smysl v tomhle článku zmiňovat možnosti Flashe, všichni víme, že jsou daleko větší než pouhé „vytváření animací“. Pokud si projdete například výše zmíněné aplikace, snadno pochopíte, o čem je řeč. Ostatně, před čtením zbytku článku si můžete jako relaxaci zkusit pohrát s HOBNOX AudioTool (skladatel elektronické hudby).\n(Zkuste Tone Matrix a dejte Play, pak si hrajte s dalšími syntetizátory).\nNěco málo z historie Flashe\nV roce 2006 Adobe koupilo společnost Macromedia, která vyvinula a rozvíjela formát Flash. Adobe si tak posílilo portfolio o nejrozšířenější interaktivní formát na světě. Současně vzniká v Adobe pojem RIA (Rich Internet Applications) na jehož počátku stály osoby jako Kevin Lynch (CTO, Adobe) či Ben Forta (Director of Evangelism, Adobe – Ben Forta navštívil Českou republiku v květnu 2009 při příležitosti konference Budoucnost internetu je v RIA, pořádanou právě společností Adobe).\nFlash se tak postupně z vektorového animačního softwaru (první verze se jmenovala FutureSplash) vyvinul v univerzální platformu – jak pro umělce, tak pro programátory, od kreativního světa až po enterprise sféru.\nFilozofií Flashe je zůstat nejbohatší platformou světa, která je současně dostupná na všech zařízeních na světě.\nFlex je open-source framework pro Flash, který obsahuje řadu užitečných komponent pro tvorbu UI (tlačítka, seznamy, kontejnery, textová pole, navigační lišty, layout), skinování, přechody a efekty, grafové komponenty, validace, třídy pro práci s datovými službami (HTTPService, WebService, DataService, RPC, RemoteObject), logování, utility a spoustu dalších komponent, které vám velmi usnadní práci při tvorbě standardních uživatelských prostředí.\nAktuální verze Flexu má číslo 4 a byla uvolněna do beta verze současně s novým vývojovým prostředím Flash Builder 4. (Flexem se budou podrobněji zabývat další články na Zdrojáku). Také je nutno dodat, že srovnávání Flex vs. SilverLight je zcela scestné – jelikož Flex je jenom jednou z mnoha knihoven pro Flash.\nInformace, návody a tutoriály pro Flex naleznete na Tour de Flex.\nVýznamní zákazníci používající Flex pro své RIA aplikace.\nAdobe Integrated Runtime (AIR) je běhové prostředí, které kombinuje Flash Player, WebKit (HTML a JS engine, známý ze Safari a Chrome), databázi SQLite3 a úzkou integraci se systémem. Umožňuje tak vytvářet desktopové aplikace, které mají přístup do lokálního úložiště.\nPro Adobe AIR se poslední době rozhoduje spousta firem – jednoduše chtějí, aby jejich aplikace vypadaly sexy a běžely všude. Jedním z příkladů je New York Times Reader (pikantnost: Předchozí verze byla vytvořena ve WPF). Většina Twitter klientů je rovněž vytvořena v AIRu (TweetDeck, Twhirl…)\nNová AIRová aplikace The New York Times nahradila původní verzi readeru ve Windows Presentation Foundation\nZákladní vlastnosti AIRu:\noffline i online (uživatel může k vaší aplikaci přistupovat i ve chvíli, kdy není online – obsah se tak může jednou za čas synchronizovat na disk či do SQLite databáze)\nbranding (vaše aplikace se nainstaluje na PC a uživatel je s ní úzce spjat)\nMultiplatformnost: AIR je na Windows, Linuxu i Macu a pracuje se na mobilní verzi AIRu\ndrag-and-drop z file systému\ncustom chrome (aplikace může mít jakýkoliv tvar, průhlednost či stín)\ninstalace je jednoduchá, pokud uživatel nemá AIR runtime, stáhne se při první instalaci AIRové aplikace přes Flash Player v prohlížeči\nFlash je všude\nJedním ze základních důvodů pro použití Flashe je jeho rozšířenost (penetrace). 98 % PC připojených k internetu má nainstalovaný Flash Player. Poslední verzi Flash Player 10, která se distribuuje necelý rok, je již na více než osmdesáti procentech PC. Flash Player existuje pro Windows, Mac, Linux, Solaris, Android a další operační systémy.\nMobilní Flash Player (FlashLite)\nV tuto chvíli podporuje FlashLite cca 600 druhů různých typů zařízení – např. většina Nokií, Sony Ericcson, Samsung, HTC apod. Flash má v sobě již více než miliarda distribuovaných mobilních zařízení. V roce 2009 byl uveden na trh FlashLite Distributable Player, který lze volně stáhnout/aktualizovat na podporované telefony, je tedy k dispozici i pro přístroje, které jej neobsahují ve svém firmware.\nFlash for Digital Home (TV)\nOptimalizovaná verze Flash Playeru umožňuje zobrazení HD videa a Flashových aplikací na řadě set-top-boxů připojených k internetu, televizí, herních konzolí, blu-ray přehrávačů a dalších digitálních adaptérů, a to včetně hardwarové akcelerace.\nIniciativa Adobe ve spolupráci s výrobci čipů a hardwaru má zaručit plynulý a nativní běh Flashe na většině zařízení na světě (od PC přes spotřební elektroniku až po mobilní telefony).\nV poslední době sklízí OSP mnoho úspěchů, např. ohlášení spolupráce Adobe a NVIDIA (tisková zpráva) na implementaci hardwarové akcelerace Flashe u chipů Targa a přímé System on Chip (SoC) instalaci – tzn. všichni výrobci, kteří tento čip implementují do svých zařízení, budou mít k dispozici i hardwarem akcelerovaný Flash bez nutnosti instalace jakéhokoli software.\nMezi partnery projektu patří ARM, Cisco, HTC, Intel, LG Electronics, Motorola, Nokia, NVIDIA, Samsung, Sony Ericsson, Toshiba, Verizon Wireless a další.\nFlash lze připojit na téměř jakýkoliv serverový backend. Od PHP, Ruby on Rails, Javy, .NET, Python či webové služby. Základem pro komunikaci je optimalizovaný protokol AMF. Vedle těchto možností poskytuje Adobe serverové produkty – datové služby. Open-source řešení nabízí BlazeDS postavené na Javě. Enterprise řešení, které má podstatně větší možnosti, je LiveCycle DS. Další možností je ColdFusion – nabízí velmi jednoduchý a rychlý vývoj včetně propojení na Microsoft Office (server-side práce s Office dokumenty), SharePoint či generátory PDF.\nJe patrné, že Flash není jen nástrojem pro vytváření otravných reklam a nudných úvodních animací, ale že jde o všestrannou platformu, která stála u zrodu zcela nové kvalitativní úrovně webových aplikací. Umožňuje vytvářet velmi komplexní produkty, které v sobě spojují výhody desktopových i online aplikací. Zároveň má silnou podporu jak ze strany Adobe, tak i ve vývojářské komunitě. Některé součásti Flash platformy jsou zároveň open-source. S Flashem se zkrátka budeme setkávat stále častěji, a to nejen na webu, ale i zde na Zdrojáku.\nDalší zdroje a užitečné odkazy\nhttp://adobe.com/…ashplatform/ – úvodní stránka Adobe Flash Platform – klikněte po načtení na Explore the Flash Platform\nOSFlash.org – svět open-source a Flashe\nOpensource.adobe.com – všechny opensource projekty Adobe\nLabs.adobe.com – nejčerstvější nástroje od Adobe\nNástroje pro tvorbu Flashe\nPřímo od Adobe:\nMXMLC (kompilátor součástí Flex SDK) – zdarma, můžete tak vytvářet Flash i v Notepadu\nFlash je navíc výstupní formát vetšiny produktů Creative Suite (InDesign, AfterEffects, Premiere Pro, Illustrator…)\nOd jiných vývojářů:\nFDT – výborný vývojářský nástroj podobný Flex Builderu\nEnsemble Tofino – plugin pro VisualStudio.NET podobný Flex Builderu, zdarma\nDalší nástroje, které můžou být v určitých případech užitečné:\nSWiSH – animační software\nPro studenty má Adobe nabídku software zdarma. Stačí naskenovat ISIC kartu a vyplnit formulář na https://freeriatools.adobe.com/\n28.9.2009 ve 00:48\n28.9.2009 v 10:11\n28.9.2009 ve 16:20\n28.9.2009 ve 16:46\n28.9.2009 ve 18:39\n28.9.2009 ve 23:13\n29.9.2009 v 11:40\n29.9.2009 v 11:46\n30.9.2009 v 09:44\n30.9.2009 v 10:59\n28.9.2009 v 12:21\n28.9.2009 v 12:31\n1.10.2009 v 13:09\n30.9.2009 v 13:32\n30.9.2009 ve 16:14\n8.10.2009 ve 17:37\n8.10.2009 ve 19:01\n8.10.2009 ve 23:21\n9.10.2009 v 11:13\n9.10.2009 ve 21:30\n28.9.2009 v 08:58\nRe: problémy s lokalizací\n28.9.2009 v 10:51\nSEO Flash vs. SilverLight\n29.9.2009 v 11:04\nRe: SEO Flash vs. SilverLight\n29.9.2009 v 12:57\n29.9.2009 v 13:31\n29.9.2009 ve 14:49\n29.9.2009 ve 15:25\n7.10.2009 v 10:38\n30.9.2009 v 08:58\n30.9.2009 v 11:03\n7.10.2009 v 08:25\n7.10.2009 v 11:53\n28.9.2009 v 12:17\nRe: ekosystému Adobe\n28.9.2009 v 12:25\n28.9.2009 v 12:36\n28.9.2009 ve 16:06\n28.9.2009 ve 17:14\nRe: Flash Platform - nejrozšířenější RIA platforma\n1.10.2009 ve 14:52\nPřihlašování k Twitteru pomocí OAuth Django: Prezentace dat podruhé


Zadání úkolů únor PDF Free Download\nDownload "Zadání úkolů únor 2015"\n1 Osmiměsíční soutěž pro dětské týmy Co se skrývá za vůní MEDU Kategorie MŠ Zadání úkolů únor úkol včelí vaření Cíl úkolu: Seznámit se s procesem vzniku medu. Pozadí úkolu: Včely se živí medem a pylem. Doplňkově také nektarem a medovicí. Med je včelám pro svůj vysoký obsah sacharidů (cukrů) zdrojem energie. Zdrojem bílkovin je pro včely výhradně pyl. Bez pylu by nebyl možný vývoj mladé včely. Nektar, medovici nebo med v různých stádiích zralosti včely konzumují jen příležitostně. Med včely vytváří z nektaru nebo medovice (souborně nazývané sladina). Jak to ale přesně dělají? Jaké je to jejich know-how? Víme tolik, že včely donesou poměrně řídkou sladinu do úlu v medném váčku a předají ji mladší úlové včele (mladušce). Sladina v té době obsahuje asi 70% vody. Uvnitř úlu si včely sladinu ještě několikrát předají mezi sebou a tím se do budoucího medu dostanou ze slin enzymy a další důležité výměšky včelích žláz. Při předávání včely sladinu vždy vyvrhnou a nasají. Při tom se zahustí tak, že obsahuje asi 50% vody. Pak je polozralý med uložen v tenké vrstvě na dno buněk plástů. Včely pak vytváří v úlu kolem plástu proud vzduchu, a tím z medu dále odpařují vodu. Voda se odpařuje i vysokou teplotou v úle, kde je kolem 35 C. Když obsah vody klesne asi na 17%, tak včely přenesou med do jiných buněk v plástu, které naplní až po okraj a vzduchotěsně zavíčkují voskovým víčkem. A je hotovo. Během celého procesu probíhá v medu řada chemických změn, při nichž jsou důležité hlavně enzymy, které včely do sladiny přidaly při vzájemném předávání. Včelař pak už jen med z plástu v medometu vytočí, scedí a uskladní ve sklenicích na prodej. Upřímně řečeno, lidem se zatím nepodařili zjistit, jak přesně včely med vytváří a jaké je složení a poměr všech látek. Proto se nám také ani nepodařilo med vyrobit. Všechen med tak pochází od včel. Existují sice falešné medy vyrobené různými podvodníky, které se medu na pohled i chuťově hodně podobají, ale kvalit medu zdaleka nedosahují a nesmí být za med vydávány. Pyl, který je pro včely jediným zdrojem bílkovin, včely sbírají z květů. Nejvíce pylu je potřeba pro včelí larvy, které ho vzhledem k vývoji svého těla potřebují především. Proto také včely při prvních jarních výletech (od poloviny února dle počasí) sbírají především pyl. V této době totiž včelstvo začíná pomalu růst a líhnou se larvy. Pyl, na rozdíl od sladiny, si včely nepředávají. Včela, která ho nasbírá, ho donese až k buňce, kde bude uložen a hlavou ho v buňce udusá. V průběhu transportu a dusání pyl zvlhčuje obsahem medného váčku a výměšky svých žláz. Když je v buňce pylu dost, zalijí ho včely vrstvou medu. V pylu probíhají složité biochemické procesy za účasti včelích výměšků, při kterých se naruší obal pylových zrn, a tím se stanou stravitelnými. Po určité době zrání je pak pyl včelami odebírán a promícháván s medem. Touto směsí pak včely krmí své larvy (od stáří 3 dny).\n2 Popis úkolu: V první fázi úkolu přečtěte dětem před spaním, nebo jindy, kdy se to bude hodit, pohádku Emilka se učí kuchařkou. Ve druhé fázi si s dětmi vyrobte krmení pro včelí miminka. Na to budete potřebovat malou misku (nejlépe hmoždíř), asi 5 lží tekutého medu a rouskový pyl, který jsme vám poslali s prosincovými body. Med a pyl dětem ukažte a pořádně si pyl prohlédněte. Při tom se můžete dětí zeptat, proč si myslí, že rousky jsou různobarevné. Poté nasypte pyl do misky a lžící nebo jiným vhodným předmětem pyl trochu rozdrťte (ideálně použijte hmoždíř). Pak med dobře smíchejte s podrceným pylem. Drcení a míchání mohou děti dělat samy. Nejlépe je nechat med s pylem uležet do druhého dne, ale je možné ho jíst hned. Nakonec výsledek společně ochutnejte. Podobně jako váš výrobek chutná krmení pro včelí miminka (larvy). Pozor na děti s alergií na pyl, těm dejte raději jen med (můžete v něm rozdrtit piškoty). Vyfoťte nám, jak si čtete, vyrábíte krmení pro včelí miminka a ochutnáváte ho. Fotky nám pošlete. Do pracovního listu nebo em nám napište, jak dětem med s pylem chutnal. 2. úkol Medová praxe Cíl úkolu: Upevnit znalosti o způsobu vzniku medu v úle. Pozadí úkolu: Vše důležité k tématu je popsáno v zadání prvního úkolu. Na doplnění jen něco o nektaru v květech spíše pro vás, než pro děti. Nektar květy produkují v nektariích. To je místo odkud vytékají na základě difúze i osmotického tlaku rostlinné šťávy. Věda stále polemizuje nad tím, jestli je nektar primárně vylučován rostlinami jako lákadlo pro hmyz za účelem zajištění opylování nebo jde jen o nutnost vyloučit přebytky šťáv. Nektaria nejsou totiž vždy jen v květech a na hmyzosnubných rostlinách (opylovaným hmyzem). Pravda bude asi někde uprostřed. Rostliny v průběhu evoluce pravděpodobně chytře využily své přebytky. V každém případě, po odsání nektaru včelou, zůstane květ nějakou dobu bez nektaru. Včely to vědí a nechávají na květu pachovou značku, jejíž pach vyprchá zhruba ve chvíli, kdy je nektar doplněn. Zajímavé je, že tyto značky využívají i jiné druhy hmyzu (čmeláci, včely samotářky) a květy po dobu trvání značky rovněž nenavštěvují. Popis úkolu: Zahrajte si hru na výrobu medu. Hra má dětem demonstrovat nejdůležitější část vytváření medu včelami. To znamená zpracování sladiny dělnicemi v úle. Hru je možné hrát v učebně, ale vzhledem k tomu, že děti pracují s vodou, bude vhodnější vaše zahrada nebo hřiště. Využijte tedy první teplé dny a zkuste si zahrát hru venku. Pomůcky: pro každé dítě 1 jídelní lžíce včelí brýle, pokud je ještě máte (není nutno) pro každý tým 3 malé kompotové misky a jedna větší miska o objemu asi 0,5l pro každý tým 3 vystříhané květy z barevných papírů a šestiúhelník ze žlutého papíru\n3 Příprava: Nejprve si připravíme pomůcky a prostor. Ať už hru hrajete venku nebo uvnitř, rozmístěte uprostřed prostoru vystříhané květy a na ně malé misky jako květiny s nektarem na louce. Do misek nelijte asi 1 dcl vody - nektaru. Pak děti rozdělíme do týmů (včelstev). V každém týmu by mělo být asi 5 dětí. Každý tým představuje jedno včelstvo v jednom úle. Včelstva se rozmístí po obvodu herního prostoru. Tým se drží spolu jako včely v úle. Můžete včelstvům prostor úlu vyznačit (křídou, klacíky, ). Každé včelstvo se v úle domluví, kdo bude představovat létavku a kdo úlové včely (skladnice). Při pěti dětech v týmu budou 2 létavky. Pokud se děti nejsou schopné domluvit, navrhněte jim, ať to udělají jako včelky (nejstarší včely jsou vždy létavky). Pak dětem rozdejte lžíce, které budou představovat jejich medný váček. Do každého úlu dejte jeden šestiúhelník ze žlutého papíru a na něj položte jednu větší prázdnou misku. Ta bude představovat jednu buňku v plástu skladiště. Děti se v úle seřadí směrem k louce. Nejblíže k louce stojí létavky. Na konci řady je položená větší prázdná miska. Průběh hry: Na povel je ráno, svítá nebo je teplo a svítí sluníčko, se první létavky ve včelstvech rozběhnou po louce a naberou si z libovolné misky lžíci vody. Pak letí do svého úlu a vodu přelijí (předají) první skladnici v řadě ta ji předá další a ta poslední. Poslední včela v řadě, vylije zpracovaný nektar do misky ve skladišti. Pokud nějaká voda ještě zbyla. V momentě příletu první létavky, vyletuje druhá létavka. První létavka po předání nektaru okamžitě odlétá pro další. Do Pak létavky neustále donášejí do úlu nektar. Na povel sluníčko zapadá, blíží se večer nebo fouká silný vítr nebo blíží se bouře a déšť se létavky okamžitě vrací do úlu a odpočívají. Cyklus se stále opakuje. Hra končí, až není v květech žádný nektar. Na konci se s dětmi se podíváme, kolik se jim podařilo vyrobit medu. Vítězí všechna družstva, kterým se podařilo vyrobit alespoň jednu lžíci. Poznámka: To, že děti nedonesou všechnu vodu až do skladiště, nám může představovat zahušťování nektaru při procesu výroby. Ve skutečnosti včely sladinu během výroby medu zahustí asi na 1/3 objemu. Za celý svůj život vyrobí jedna včela asi jednu téměř plnou čajovou lžičku medu. Během hry může paní učitelka představovat sršně či vosu a chytat včelky létavky. Létavky se mohou schovat v úlech, dokud nebezpečí nezmizí. Hru můžeme rozdělit na více částí, aby se děti vystřídaly v různých rolích (létavka, skladnice). Jak si hru hrajete, nám vyfoťte a pošlete pár obrázků. 3. úkol Včelí detektivové včely pátračky Cíl úkolu: Posílit schopnost vnímat změny v přírodě a seznámit se s prvními jarními květy přímo v přírodě. Pozadí úkolu: V předjaří od poloviny února bývají slunečné dny, kdy teplota stoupá na 10 o C a včely začínají po vyprášení (zbavení se výkalů za celou zimu) vyletovat a hledat první květy. V předjaří včely sbírají především pyl pro své první vylíhnuté larvy a zajišťují tak úspěšný rozvoj včelstva.\n4 Jedny z prvních kvetoucích rostlin jsou ze stromů lísky, olše, dříny a vrby. Z keřů lýkovec jedovatý. Z květin už v únoru kvete talovín zimní (asi jste ho už zahlédli), sněženky, krokusy (česky správně šafrán), bledule, jaterník podléška, plicník lékařský, podběl, koniklec, sasanka, orsej, ladoňka, blatouch nebo křivatec. Jde většinou o tak zvané jarní efeméry. To jsou rostliny, které se snaží vykvést a rozmnožit se ještě před tím, než se stromy olistí a zastíní je okolní vegetace. Později by se už v konkurenci ostatních rostlin neuplatnily. Včely pátračky, které jsou nejzkušenějšími včelami včelstva, se vydávají hledat v krajině zdroje potravy. Po návratu do úlu pak zvláštními tanečky informují o místě nálezu úlové včely. Krátce po nálezu zdroje pátračkou ho tak může navštívit velké množství včel a využít ho. V této schopnosti komunikace spočívá jedno z tajemství úspěchu druhu včela medonosná. Popis úkolu: 1. Výroba miniatlasu V první části úkolu si vyrobíte s dětmi miniatlas jarních rostlin, který pak budete potřebovat v druhé části úkolu, kdy si zahrajete na včely pátračky. V prvé řadě si oboustranně vytiskněte miniatlas (miniatlas_cb/barva.pdf). Pro každé dítě bude potřeba jedna A4 oboustranně. Připravili jsme dvě varianty, černobílou k vybarvení a barevnou bez vybarvování. Vyberte si verzi, která se vám bude zdát vhodnější. List papíru s obrázky pak rozdejte dětem a prohlédněte si rostliny na obrázcích a ve skutečném atlase. Pak nechte děti, ať si obrázky vybarví (v případě ČB verze). Poté papír 2x rozstřihněte a jednotlivé dvoulisty přeložte a poskládejte do sebe, aby vznikla malá knížka. Dětem knížečku u hřbetu proděravte děrovačkou a nechte děti, ať si knížku svážou provázkem (nebo jim knížečku sešijte sešívačkou). Celou knížečku pak uvažte na delší provázek, na kterém budou děti v druhé části úkolu knížečku nosit na krku nebo na ruce. 2. Hra na včelí detektivy pátračky V druhé části úkolu si zahrajete s dětmi na včely pátračky. Na úvod si vytiskněte jednou tabulku nálezů, kterou si pak vyvěste v učebně (tabulka.pdf). Hra bude motivována tím, že včely velmi časně z jara hledají první kvetoucí rostliny, aby z nich nasbíraly pyl pro své larvy. Včely z úlu vysílají včely pátračky (včelí detektivy) a ty v krajině vyhledávají první jarní zdroje pylu. Návrh motivace najdete níže. Děti ve hře budou představovat včely pátračky a pomocí vyrobených atlasů hledaných květů pátrat po prvních zdrojích pylu (důkazech jara) a určovat je. Detektiv pátračka, který květ objeví, o tom ihned informuje svoje kolegyně pátračky tím, že začne intenzivně bzučet a mávat rukama (ve skutečnosti včely v úle bzučí a dělají zvláštní tance). Po nálezu si všichni květinu společně prohlédněte a určete pomocí atlasu, který budou mít děti sebou. Po návratu do učebny si společně nálezy zapište do tabulky. Jeden objev = jedna čárka v příslušné kolonce. Nezapomeňte si do tabulky zapsat také datum prvního nálezu a jméno detektiva včely pátračky, která objev udělala. Zapište si do tabulky také datum prvního pozorování včely a na jakém květu jste ji objevili. Tabulku si v případě potřeby rozšiřte o další druhy na jaře kvetoucích květin a stromů, které možná najdete (druhá tabulka v souboru tabulka.pdf). Okolo tabulky si také můžete nalepit obrázky objevených květů, které vystříháte třeba z časopisu nebo si je najdete a vytisknete z internetu.\n5 Na pátrací výpravy se můžete vydávat kdykoliv a kolikrát budete chtít. Využijte k pátrání každou vaši vycházku, pátrejte v předzahrádkách, zahradách, v parku, v blízkém lese nebo na louce. Zkrátka kdekoliv a kdykoliv. Pátrejte také po skutečných včelách pátračkách. Když je najdete, není pochyb o tom, že jaro už má ruku na klice. Motivace: Před některou vycházkou ven se zeptejte se dětí, jestli si myslí, že už je jaro za dveřmi a jestli by už mohla Emilka s Rozárkou létat na své výlety z úlu ven. Potom se dětí zeptejte, jak se vlastně pozná jaro. Děti zřejmě odpoví, že není sníh, že je teplo a že kvetou květiny. Pokud děti nepřijdou na květiny samy, doveďte je k tomu návodnými otázkami. Pak dětem řekněte, že vy si myslíte, že jaro už na dveře přímo klepe a že v úle za devatero řekami a devatero horami už to jistě začíná hučet a včelky se netrpělivě chystají, jak poprvé vyletí ven pro pyl a nektar. Pojďme si teď zahrát na včelky pátračky, které jako první vyletují ven z úlu a hledají, kde je co k snědku. Vezmeme si teď svoje atlasy a půjdeme hledat první jarní květy a také první skutečné včelky pátračky. Když někdo nějaký květ najdete, začněte jako správná včelka pátračka hodně nahlas bzučet a mávat rukama a my, všechny ostatní včelky, se sletíme si váš objevený květ, důkaz jara, pořádně prohlédnout. Řekneme si pak, jak se kytička jmenuje. Tak ji příště všichni hned poznáme. Až se vrátíme, tak si naše nálezy budeme značit tady do této tabulky (ukazujete tabulku) a budeme tak pozorovat jak k nám přichází jaro. Jsem zvědavá, kdy uvidíme první skutečnou včelku pátračku. Třeba to bude zrovna Emilka nebo Rozárka. A třeba i uvidíme, jak má na zadních nožičkách nasbíraný první pyl. Tak pátračky, atlasy na krk a jdeme hledat jaro Vyfoťte nám, jak si s dětmi vyrábíte miniatlas, jak děti pátrají po květech a ostatních skutečných pátračkách, a naskenujte nám, nebo vyfoťte vaši tabulku s nálezy. Vypracované úkoly nám pošlete em nejlépe do 17. března Vyhodnocení a vše o soutěži naleznete na Nemusíte vypracovávat všechny úkoly, ale čím víc dobře vypracovaných úkolů, tím více bodů. Nezapomeňte, že při pozdějším dodání se krátí bodový zisk o 5 bodů.\nHravě o včelách v mateřských školách Náměty na aktivity motivované pohádkami Lenka Pavelčíková Dům dětí a mládeže Uherské Hradiště Název: Hravě o včelách v mateřských školách náměty na aktivity motivované


Sundance okouzlilo drama o přátelství s umírající dívkou - Aktuálně.cz\n2. 2. 2015 16:37\nJaké filmy byly oceněny na americkém filmovém festivalu Sundance? Podívejte se, které snímky uspěly a míří do distribuce.\nVítězný snímek poroty i diváků: Me & Earl & the Dying Girl | Foto: Sundance\nPark City – Tento víkend skončil prestižní americký filmový festival nezávislých snímků Sundance. Každoroční akce se koná ve čtyřech městech: Park City, Salt Lake City, Ogden a Sundance Mountain Resort ve státě Utah. Festival založil Robert Redford a první ročník se konal v roce 1978. Dnes je Sundance prestižní událostí, které se zúčastňují novináři všech velkých amerických i zahraničních médií a tisíce diváků.\nPodívejte se na představení filmu Me & Earl & the Dying Girl na festivalu Sundance. | Video:\nFestival je platformou, která v minulosti nastartovala kariéru dnes již zavedeným tvůrcům jako Quentin Tarantino, Kevin Smith, Paul Thomas Anderson, Steven Soderbergh, Jim Jarmusch, Darren Aronofsky a další.\nŘada filmů, které na festivalu získají pozitivní ohlasy, zamíří i do americké distribuce, z níž se pak dostanou do desítek zemí světa. Některé filmy během roku cestují na další filmové přehlídky a jejich úspěšná cesta je často završena nominacemi na nejprestižnější a nejsledovanější ceny filmového průmyslu jako jsou Oscaři nebo Zlaté glóby.\nHitem festivalu film o přátelství asociála a umírající dívky\nSundance, největší svátek nezávislého filmu, udělil Velkou cenu poroty za drama filmu Me & Earl & the Dying Girl (Já, Earl a umírající dívka) podle stejnojmenné knižní předlohy Jesseho Andrewse z roku 2013.\n"Snímek je o tom, co ztrácíme. Ale ve skutečnosti je oslavou krásného života," prohlásil režisér filmu Alfonso Gómez-Rejón.\nPo projekci se filmu tleskalo ve stoje. Získal Cenu diváků, což se loni podařilo filmu Whiplash, který je právě v českých kinech. Obě ceny v minulosti také vyhrála dramata Fruitvale (2013), které posléze sbíralo desítky nominací a cen po celém světě, a Precious, které později dosáhlo na dva Oscary, Zlatý glóbus, cenu BAFTA a mnoho dalších.\nVítězný film vypráví o studentovi Gregovi (Thomas Mann), který se drží stranou od lidí a jeho jediným kamarádem je Earl (RJ Cyler), se kterým točí bizarní filmy. Vše se změní, když Grega jeho matka přiměje, aby se skamarádil se spolužačkou (Olivia Cooke) v neléčitelné fázi leukémie. K překvapení obou studentů se mezi nimi rozvine silné přátelství. Podle recenzentů jde o originální a zároveň dojemný film, který neútočí na city ohranými klišé. Vyzdvihují také výkony všech mladých herců a prorokují Thomasi Mannovi velkou kariéru.\nPro režiséra filmu se jedná o druhý film. Me & Earl & the Dying Girl koupila společnost Fox Searchlight do distribuce.\nFilm Slow West | Foto: Sundance.org\nCenu World Cinema Jury Prize za nejlepší drama získal snímek Slow West skotského režiséra a scenáristy Johna Macleana zasazený do 19. století, který vypráví o putování mladíka Jaye (Kodi Smit-McPhee), který hledá svou lásku. Ve filmu hraje také Michaeal Fassbender, který je zároveň výkonným producentem filmu.\nRežisérskou cenu získal debutant Robert Eggers za horor The Witch (Čarodějnice), který se odehrává v 17. století v Anglii. World Cinema Directing Award obdržela litevská filmařka Alanté Kavaïté za snímek The Summer of Sangailé, která za ocenění poděkovala z Paříže skrze video.\nBrandon Trost získal kameramanské ocenění za drama The Diary of a Teenage Girl (Deník teenagerky), které vypráví o talentované 15leté dívce, která vyrůstá v 70. letech v San Francisku. Minnie (Bel Powley) žije na první pohled běžný život teenagerky, ovšem to by nesměla spát s přítelem (Alexander Skarsgård) své matky. Film napsala a natočila debutantka Marielle Heller. Společnost Sony Pictures jej zakoupila do distribuce.\nZ dokumentů byl oceněn film The Wolfpack (Vlčí smečka) režiséra Crystala Mosella o šesti chlapcích z New Yorku ze sociálně slabé rodiny, kteří byli vyučování doma. Život venku znají jen skrze filmy, které sledují a přehrávají si z nich scénky s vlastnoručně vyrobenými proprietami a kostýmy. Dokument zakoupila společnost Magnolia do distribuce.\nDokument Wolfpack | Foto: Sundance.org\nRežisérskou cenu za dokument obdržel Matthew Heineman za Cartel Land (Země kartelu) o násilných drogových kartelech v Mexiku, proti kterým nedokáže vláda své občany bránit, a ti proto berou spravedlnost do vlastních rukou.\nNa Sundance se také udělilo několik zvláštních cen poroty v kategorii První dokument – (T)error, Sociální dopad – 3½ Minutes a několik cen krátkometrážním snímkům a také diváckých cen. Na stránkách festivalu naleznete kompletní seznam oceněných. Na Youtube je záznam ze slavnostního ceremoniálu, kterým provázel komik Tig Notaro.\nSci-fi Jupiter vychází je směšná, tvrdí diváci po premiéře\nVIDEO Anne Hathaway najde lásku ve filmu Song One\nJoseph Gordon-Levitt předvede život přeplněný sexem\nVrcholy Sundance? Policejní brutalita a AIDS v Indii\nNa festival v Sundance dorazily Fanning, Alba nebo "Lovelace"\nKrálovna porna z Hlubokého hrdla se vrací. V Lovelace\nSex, politika a Jobs. Jaké filmy nabídne festival Sundance?\nfilm kultura Magazín.Aktuálně.cz Sundance Michael Fassbender Robert Redford Quentin Tarantino Paul Thomas Anderson Steven Soderbergh Darren Aronofsky Jim Jarmusch Oscar horor Krátké zprávy Zlaté glóby


Mona's nails: října 2013\nPo dvou měsích bez článku u mě na blogu o LB a jednom měsíci bez objednání je tu říjen a tím pádem i článek s říjnovou edicí.\nDocela jsem se těšila, protože teď ráda něco dostávám, kupuji (nj náladu je potřeba si pořád zvedat). Včera štětce dneska LB - super týden..:D\nKrabička je moc pěkná, černá se zlatým spodním dílem. S obrázkem evokující mytické tajemství..proč ne, alespoň je změna a ladí to k věcem uvnitř. Krabička je opět pevná, takže na skladování věcí super.\nJeště ke kartičce ta se mi líbí moc a jde dobře přečíst (narozdíl od srpnového vydání). Vše krásně ladí :)\nA teď už obsah..\n1. Skin 79 plátýnková maska s aloe - už jednu mám, ale od jiné značky. No proč ne jsem ráda že je v boxíku péče o pleť, ale mohla by být ještě více zastoupena! Aloe mi voní takže budu ráda relaxovat. Škoda, že nebylo bbčko :( Za mě teda +\n2. Řasenka Catrice - no je to drogérka, ale Catrice je podle mě dobrá značka a řasenku jsme od nich ještě neměla, takže ráda vyzkouším (ikdyž jich mám asi 10 na čekání :D). Snad udělá pěkné řasy. Za mě ++\n3.+ 4. Loreál Mystic oil šampon a kondicioner - no já jsem myslela, že bude olej (ten by se mi teď do nového bydlení hodil), ale šampon i kondicioner vypadají skvěle, příjemně voní a pumpičkový obal je super! Navíc díky plnému balení pořádně odzkouším. Možná časem ten olej taky obejdnám, vyzkouším. Ale rada pro LB nějaký čas na vlasy zapomeňte nebo třeba masku atd, ale ne šampon+kondicionér. Za mě, ale 100% ++\n5. Palmer´s zpevňující krém - pro mě největší propadák, už to v boxu jednou bylo + 2x to normální tělové mléko (to je pořád lepší než toto). Mě to nevoní a z tak malého balení nic nezjistím. Příjde mi, že je to jen do počtu..Za mě -\n6. Rtěnka Catrice, odstín: 060 Don´t pink and drive - ok druhý kousek od této značky..rtěnky mají kvalitní a odstíny taky super..ale snad v každém LB je něco na pusu..a většinou se netrefí. Tentokrát naštěstí odstín super. Ale určtě bych z dekorativky ocenila spíš korektor, bbčko, rozjasňovač atd.. Za mě +\nZrovna Catrice má super korektor nebo tělovou tužku to by byl tah!\nA toť vše tento měsíc. Nejsem nespokojená a peněz nelituju..ale chtělo by to trošku nový nádech a snad i štěstí nahnat nové typy výrobků a značky..Ikdyž tady se opakuje pouze Palmer´s a "něco na pusu". Těším se až použiju řasenku a šampon..rtěnku už jsem měla fajn :)\nCo vaše mytické tajemství v podobě boxíku? Spokojenost/nespokojenost?\nTak už tu byl Rimmel a jeho pískový lak a teď Maybelline a Polka dots..prostě všechno co je nové a už většinou vyfocené bylo..ale já se novinkám opravdu nebráním zvlášťe, když dorazí jen některé atd.. A tak je tu tento růžový puntikatý krasevec.\nSložením je to růžová tekutina, která obsahuje velké bílé a černé puntíky a také ve stejných barvách malé tečky. Toto vše je v laku docela na husto, ale i tak je vidět růžová. Lakování nebylo úplně dokonalé, protože se puntíky hromadí na jednom místě a mě osobně nejde úplně pěkně nanášet na boky nehtů a vykreslit oblouček..(příště se budu více snažit::D). Jinak už docela pohoda, ale dvě vrstvy jsou rozhodně potřeba. Schnutí bleskovka a výdrž zatím moc dobrá..Pouze špičky jsou světlejší. Opět lakováno bez TP ( fakt na něho teď dost s..u :D). Povrch je lehce hrbolatý, ale nic drastického jedna vrstva TP a vše by bylo krásně hladké..:)\nVýdrž: 2 Vrstvení: 1\nCo říkáte na laky ve kterých něco plave? Pro mě je to příjemná změna a vypadají velmi efektně..\nA často i dobře drží a bonus na závěr, většinou jdou sloupnout..:D\nDocela oblíbený článek a tak jsem se do něj pustila. U mě je to zajímavé, protože to co používám teď nemusím za měsíc používat znovu a to proto, že mám zásobu například krému nebo čistíčů a tak to střídám, dopotřebovávám atd. Ale samozřejmě mám i lásky které jsou u mě na stálo..:) A teď vám ukážu co teď aktuálně používám večer po vaně :)\nV první řadě je to Ryor odličovač, kterým odličuji oči a oční okolí mnohdy i obočí. Je trošku mastnější, ale to mi večer nevadí. Odlíčí skoro vše.\nPoté nasleduje čištění pleti (jen by mohlo být každý den, ale to jsme někdy líná) novinkou u mě je gelík dovezený z Londýna a to St. Ives meruňkový peeling s velkými kousky šlupek, který velmi dobře pleť očistí i póry jsou v lepším stavu a pěkně pleť obrousí. Jen škoda, že mám malé balení. Určitě jednou koupím to velké. S číštěním pleti mi pomáhá plastová podložka s masažními výstupky, které krásně pleť čistí, masírují a opravdu je s ní gel, peeling vše učinější. Dalším pomocníkem je mořská houba, které i skvěle odličuje oči. Tyto dvě věcičky střídám.\nJednou za čas dojde i na masku momentálně miluju tuto modrou mořskou od Freemana, kterou poté smývám mořskou houbičkou.\nNa dočištění pleti či jako hlavní čištění mám micelárku (novinku) od Lirene 2v1, která je i na oči. Obsahuje výtažek z okurky. Pleť velmi dobře odlíčí, dočistí a nevysušuje. Dokonce ani nelepí.\nDíky Missha boxu je v mé večerní péči novinka a to esence Time revolution, která pleť hodí do pohody a celkově se poté vše lépe vstřebává a učinkuje. Určitě na ni bude samostatný článek.\nDalší ještě pořád novinkou u mě je sérum od Ryoru s arganovým olejem. Toto sérum je hodně tekuté a velmi rychle se vsakuje. Pleť nazatěžuje bojuje proti nedokonalostem, stahuje póry atd. Uvidíme po čase, ale zatím je to moc příjemná věcička.\nJako předposlední věcička je konečně krém, ke kterému se po létě vracím. Tento L´oreál triple action noční krém je moc příjemné konzistence a na začátek podzimu pleť dostatečně hydratuje. Krém krásně voní i má lehce růžovou barvu. Zázraky však neumí.\nOční krém to už je nějaký rok u mě klasika. Tento mám doma docela náhodou, ale po delším užívání jsem zjistila, že není špatný jedná se o Avon oční krém s granátovým jablkem. Je to vlastně průhledný gelík. Po nanesení nic moc oční okolí je promazané, ale až později jsem zjistila jak je krásně hladké!! a vyhlazené. Gel se vstřebává trošku déle, ale poté je pleť pěkná. Docela překvapil.\nPak už si jen čistím zuby (velmi poctivě :)) a nanesu na rty nějaký balzám. Zbytek těla asi popisovat nebudu to stačí mknout třeba na článek: TAG: Kolik toho na sebe napatlám :)\nPS: Celkově je teď moje péče vtipná, protože teď mám druhý "domov" a tak mám všude trošku jinou kosmetiku ( a něco se mnou bude cestovat atd.)..no je to zábava alespoň si můžu v klidu kupovat další serepatičky..:D\nCo Vás večerní rituál? Nějaké doporučení na super výrobek? Taky máte více domovů a tím pádem více kosmetiky?\nAsi už došel podzim i na mě a jsem tu s první pro mě typickou barvičkou na podzim a to tato tmavě modrá s jemným shimmerem..Tahle barvička je tak slušivá, že i odpůrcům tmavých barev se líbí..:D Opravdu se příjemně teď na podzim nosí děla krásně upravené nehty a i na zimu bude fajn do sněhu..brr :D\nNanášení bylo krásné už jedna vrstva kryla velmi dobře, ale přece jenom proti světlu bylo vidět, že nehty ještě jednu snesou. Takže nakonec dvě. Štěteček a celkově konzistence super na tak levný lak ( 30-40kč) úplný zázrak. Schnutí bylo celkem přijatelné a když už jsem si pak do laku "rejpla" velmi rychle se zacelil..Protože jsem spěchla nebyl už čas dát top coat (že se nestydím dřív jsem lakovala jen s ním a teď už asi 2x nebo 3x nic, teda!), ale i tak lak vydržel krásný 3-4 dny a to jsem v té době tahala těžké věci, škrabala zeď, malovala atd. I tak nehty i lak docela dlouho vypadaly velmi dobře..teď o víkendu měli jen problém se špičky, ale protože jsem měla nehty hodně dlouhé a to se teď v době zařízování bytu nehodí šly dolů a tím pádem byl lak jak nový a dělal mi společnost ještě dva dny..Opravdu dobrý výkon. Odlakování ok jen je potřeba i kůžičku odlakovat...\nfocený přímo na světle, kde je trochu světlejší..\nOriginalita, zajímavost laku: 3 (bohužel tuhle barvu má hodně zanček, ale stejně je krásná :D)\nCelkově: 1- skvělý lak s malým puntíkem..:D\nRychle rychle..tyto laky teď ovládly blogo svět a není tomu jinak ani u mě..:D Byla chuť na růžovku a tak jsem prve lakovala ten a zatím jsem ho ještě tolik nalakovaný neviděla..ale první stejně určo nejsem to se nebojím..:D A celkově nemám všechny mám jen tři odstíny a asi stačí :) Tento poté ten světlounce růžový a černo zelený :) Ale musím Rimmel pochválit laky jsou v moc pěkných barvách a jsou kvalitní :)\nA jak tedy dopadl..Barevně je to moc pěkná tmavší růžová - fuchsiová s miliony modrofialových třpyteček, které jsou v té růžové tekutině. Lakoval se velmi dobře a stačila by snad i jedna silnější vrstva..já dala nakonec dvě je to přece jenom sytější :) Štěteček je fajn akorát tlustý. Nanášení tedy nebylo špatné velmi rychlé jako u GS Stars..Schnutí bylo velmi rychlé, ale třpytivé pískače GS schnou ještě rychleji. Ale zase výdrž je tady lepíš než u GS sice jen maličko, ale i to se počítá. :)\nVydržel mi v moc pěkném stavu 5-6 dnů což je bomba..:D\nA to je pro dnešek vše..co říkáte Vy na nové pískáče Rimmel? Určitě pište a pište :) Páá\nTento měsíc se mi celkem dařilo a poctivě jsem si většinu věcí schovala do krabičky..uvidím ejstli to budu provozovat dál..ale zas je pěkné plnit krabičku..:D\nTentokrát je toho docela dost spotřebováno z produktů na pleť.\nomluva Bioderma má mít číslo 9.\n1. Micelárka Mixa - myslím že tahle věcička si zaslouží svůj vlastní článek..Ale už teď Vám prozradím, že skvěle odličuje jak oči (neštípe) tak obličej. Celkově je po použití pleť super čistá, jemná a hlavně nevysušená. Ani lepivý pocit nemám. Balení vydrží docela dlouho jen ta pumpička není moc šikovná má tendenci stříkat všude kolem takže pozor. Parfemace je jemná a vyhovuje mi.\nHodnocení: je jasné 1 (doma už mám dvě balení a asi je pro mě lepší než Bioderma..ale uvidíme ještě)\n2. Lirene tonik - tak ten už tady byl aspoň dvakrát. A já ho mám stále moc ráda. používám ho ráno, kdy mi po noci pleť očistí a zatáhne póry. Pleť je čistá, jemná a necítím pnutí nebo jinou neplechu. Balení zase vydrží docela dlouho a má jemnou vůni, kterou mám moc ráda. tonik se dá použít i večer, ale na to mám spíš micelárku. Celkově Lirene je fajn značka..:)\nHodnocení: 1 (už mám opět doma novou lahničku)\n3. Micelárka Lirene - ta už je tu také podruhé. No a stále o ní říkám, že není špatná, ale Mixa, Bioderma je prostě lepší. Tato micelárka je na mě hodně parfemovaná - fakt až moc. Pleť odlíčí, očistí, ale necítím tak dokonalé očištění pleti! Na oči také dobrá, ale ta parfemace mi tam vadí. Ale tato micelárka vyhovuje mojí mamce a tak je u nás doma znovu a já ji občas použiju. Ale uplně nadšená z ní nejsem. Hodnocení: 3\n4. Maska na pleť H&M Raspberry smoothie - no nebyla špatná, ale měla mít čistící účinky na póry a to teda neměla. pleť po ní byla hladká a relativně vyživená, ale póry vypadaly skoro stejně. Balení by vystačilo tak na 4 aplikace, ale mě velmi brzo vyschlo a tak nás opouští. Nevím ani vůně nebyla nic moc, takže mě to ani nemrzí. Cena 30kč. Hodnocení: 4\n5. Intimní kapesníšky Lactacyd - další moje pomůcka když cestuji a jsou skvělé celkově jako samotná mycí emulze. Kapesníčky jsou docela velké větší než minule Chilli kapesníčky celkově i balení je větší. Vůně příjemná a halvěn nedělají neplechu.! Hodnocení: 1\n6. Šampon Kiss my face - byl v ladyboxu a já mám to "štěstí" že mám doma ještě jedno toto malé (30ml) balení. Není to špatný šampon, ale skoro vůbec nepění a to mi u mých hustých vlasů vadí. Mám pocit, že nevím jestli jsou vlasy umyté a kde všude šampon je. Vůně je citrusová a taky nic moc. A úplná katastrofa pro mé vlasy je použít tento šampon + kondicioner stejné značky. To mám pak vlasy suché a konečky nepěkné. Každý sám už je to lepší. Šampon tedy není špatný, ale není to můj oblíbenec až dopotřebuji další balení nekoupím. Hodnocení: 3\n7. Palmer´s cocoa butter tělové mléko - vzoreček z ladyboxu. Toto tělové mléko krásně voní po kakaovém máslu a skvěle hydratuje. Opravdu velmi silně vysušenou kůži dá dopořádku. Vůně se na pokožce drží a celkově je krém hustý, ale i tak se dobře roztírá, nedělá na pokožce bílé fleky. I tvar lahvičky je moc pěkný. Jediné mínus je že se nakonci krém blbě z lahvičky dostává. A že mě krém nadchl je poznat podle toho, že jsme v Londýně koupila dvě plná balení (měli akci kdy jeden krém stál 2 libry sakra miluju Boots..:D - anglická drogérka) . Hodnocení : 1\n8. Palmer´s Firming butter - vzoreček - no z takového malého prcka toho moc nezjistíte, ale vůně byla divná hodně jiná proti předchozímu tělovému mléku. Kůže byla po použití lehce hydratovaná, ale jinak nic moc a hodně mě vadila ta vůně. Vzoreček mě moc nepřesvědčil takže nevím no. Hodnocení: 3 (určitě bych musela mít více vzorečků)\nCelkově mám, ale Palmer´s ráda a určo nakoupím od nich nějaké další výrobky..:) Mám i balzám na rty a je skvělý!\n9. Bioderma Sébium pore refiner - nebo-li sérum, které stahuje póry. Je to vlemi lehký tekutější krém, který se nanáší na vyčištěnou pleť před krémem. Podle mě učinky má a póry stáhne i černé tečky jsou malinko víc světlé nebo jak to popsat. LAe hlavně jde o ty rozšířené póry. Efekt vydrží několik hodin, ale zas celý den to ne. Ovšm co je na celém krému super je že póry se sním méně zanáší a déle vydrží čisté..zase ne úplně 100%..ale trošku to pomůžem. Další balení zatím neplánuji, protože mám sérum od Ryoru, které také stažažení pórů slibuje..ale určitě se do budoucna nebráním nákupu této věcičky.\n10. Balea sprachový gel vůně mandle a třešeň - nj slavné makronky..a to už mám jen jeden doma a to ten o něco lepší vůvě (čokoláda+ fíky). ALe i tento pěkně voní, pění a nevysušuje. Další sprcháče Balea určo koupím jakmile bude zase nějaká super vůně :)\n11. Maybelline One by one - řasenka, kterou mám velmi ráda. Řasy jsou s ní velmi výrazné, objemné. Natočení taky trošku. Ale přece jenom je to těžká řasenka a trošku opadává hlavně teď když končí. A to opravdu hodně, takže už je její čas. A protože jí mám ráda hlavně na večerní líčení a byla v akci mám doma novou. Hodnocení: 2\nTakový oškubaný jak jsem z něho vše dolovala..:D\n12. Missha Cho Bo Yang BB cream - aneb vzoreček dalšího bbčka, které padlo..mám ještě jeden ten čeká. Ale nakonec se mi podařilo se z toho malého vzorečku namalovat 4x. Bbčko je sympaticky světlé (teď na mě možná až moc), pěkně voní a je středně husté konzistence. Velmi dobře kryje a je potřeba ho hodně do pleti zapracovat..jinak by mohl hrozit obličej - maska! Výdrž na pleti je i 8-9 hodin jen se mi na pár místech trochu zdrcl po těc 8 hodinách. Ale jinak v pohodě. Zatím nemám ucelený názor, uvidíme co další vzoreček. Ale zatím hodnocení: 2-3\n13. BB cream Vichy 2x - 2 vzorečky vydržely velmi dlouho a celkově na první pohled fajn bbčko ale já bych si ho teda nekoupila. Je velmi parfemované je to cítit i z pleti. Je při nanášení takové klouzavé a tím pádem na pleti spíš jen sedí a velmi lehce se odpotí nebo cokoli, tedy výdrž nic moc. Krytí velmi slabé. Zas je lehké a docela pleť rozjasní :) Ale tu výdrž a až moc jemné krytí mu neodpustím..Ze vzorečků jsem se jím namalovala aspoň 10x, takže asi už vím, že to není nic pro mě. Hodnocení: 4\nTeď bude asi vzorečků hodně snažím se je dopotřebovat a celkově testuji bbčka..(chtěla bych si nějaké nové koupit) :)\nTeda jsem na sebe pyšná! 14 spotřebovaných věcí to už tu dlouho nebylo! :) Co vaše spotřeba či nákupy v září? Mějte fajn den :)


Kosení trávy zahájí za ranního kuropění XX. ročník Derby Sedlec vs. Prčice -\nKosení trávy zahájí za ranního kuropění XX. ročník Derby Sedlec vs. Prčice\nSEDLEC-PRČICE – Minulý měsíc obyvatelé dvojměstí žili tradičním pochodem Praha – Prčice, teď se chystají na červnový přátelský souboj jeho jednotlivých částí. Letošní Derby Sedlec versus Prčice odstartuje přesně v sedm hodin ráno v sobotu 29. června a bude jubilejní dvacáté v řadě. Soutěž tradičně začíná za ranní rosy kosením trávy, pokračuje mysliveckou soutěží, tenisem, závody mladých rybářů a dlouhou řadou dalších klání.\nV loňském roce po čtyřech hubených létech se Prčici konečně podařilo prolomit smůlu a znovu zvítězit. Před tím čtyřikrát mělo Derby vždy jediného vítěze, a to Sedlec. Samotné derby každoročně probíhá v různých částech dvojměstí, závěrečné finále pak začíná 19 hodin v areálu TJ Sokol Sedlec-Prčice. Každoročně se jedná přibližně o víc jak dvacet tradičních i méně tradičních disciplin.\nVětšinou ale jsou to právě až ty poslední discipliny, jako kupříkladu mariáš, prší, dámský trojboj, pivní štafeta či přetahováním lanem, které rozhodují o konečném výsledku derby. Vyhlášení vítězů XX. Derby Sedlec vs. Prčice je naplánováno na 21 hodinu. Derby letos zakončí stejně jako v předchozích ročnících taneční zábava s kapelou TaHiMel 5, chybět nebude ani ohňová show Pánů ze Zvěřince.\n20. 10. 2019 27. 10. 2019\n4. 9. 2019 2. 11. 2019\nOdborné učiliště v Bezručově ulici zve v sobotu na tradiční předvánoční jarmark


EU je připravena poskytnout Ukrajině 1 miliardu dolarů na zaplacení plynu - Sputnik Česká republika\n17:13 11. dubna 2021\n13:26 22.06.2015 (aktualizováno 16:18 05.10.2015) Získat krátkou URL\nEvropská unie oznámila, že je ochotna poskytnout Ukrajině 1 miliardu dolarů na zaplacení podzimních a zimních dodávek plynu. Informovala o tom západní média s odvoláním na dokumenty německé delegace v Evropské komisi.\nZdůrazňuje se, že Evropské unii chybí jedna miliarda dolarů, aby mohl být zformován daný balík finanční pomoci. Celková hodnota plánovaných dodávek plynu na Ukrajinu na toto období činí 1,5 miliardy dolarů, oznamuje RIA Novosti.\nNyní se snaží Rusko, Ukrajina a Evropská komise zkoordinovat návrh třístranného protokolu o dodávkách ruského plynu na Ukrajinu, který bude, jak se předpokládá, zahrnovat celé podzimní a zimní období 2015-2016.\nPředpokládá se, že dokument bude podepsán na třístranné ministerské schůzce věnované plynu, která se uskuteční, jak prohlásil ruský ministr energetiky Alexandr Novak, nejspíš po 20. červnu.\nplyn, EU, Ukrajina