Hradby Samoty IX. / Články / MarastMusic - Culture Extravaganza\nkdy: 4. - 6. července 2019\nKaštel v Moravanech nad Váhom je pro Hradby Samoty ideálním útočištěm. Vůbec by mi nevadilo, kdyby se zde festival konal i v budoucnu.\nDevátý ročník Hradeb Samoty se po dvou letech vrátil zpět na Slovensko. Když nepočítáme spřízněnou akci Mariacsalad, stalo se tak potřetí v historii festivalu. Po roce 2011 na hradu Holíč a sedmém ročníku v Jelšavě se našla další lokace mimo Českou republiku. Útočištěm pro letošní sešlost experimentálního audiovizuálního umění se stal kaštel v Moravanech nad Váhom, který se nachází asi pět kilometrů od centra Piešťan. Vzhledem k tomu, že se dá do tohoto lázeňského města na rozdíl od Jelšavy poměrně snadno dostat i z Čech, našlo si sem cestu relativně velké množství lidí. Já s doprovodem vyrazil vlakem již ve čtvrtek ráno, a z Prahy jsme se až do areálu přesunuli zhruba za šest hodin. Na místě jsme byli mezi prvními, a i když po zbytek čtvrtečního dne návštěvnost nevypadala na rekord, v průběhu víkendu zde dorazilo asi 500 lidí, a letošní ročník se tak stal nejúspěšnějšími, a z mého pohledu také nejpříjemnějšími Hradbami Samoty.\nOny sice i všechny předchozí Hradby byly akcemi, z kterých člověk odjel naplněn mnohem bohatšími dojmy než z kteréhokoliv klubového koncertu či open-airu. A i když mám například Rosice u Brna, kde byl festival již čtyřikrát, hodně rád, prostory moravanského kaštelu nabídly mnohem rozsáhlejší zázemí pro růst festivalu, a vůbec bych neprotestoval, kdyby se sem festival vrátil i v budoucnu. Jako největší plus snad všichni vnímali velký park, kde se kromě hlavního pódia a desítky soch nacházelo také stanové městečko. A řeknu vám, není nic příjemnějšího, než se probudit v 10 hodin ve stínu velkých stromů namísto rozpálené louky, kde slunce vyžene v 7 ráno i ty největší opilce. Každopádně i samotný kaštel je hodně velký a pořadatelé z něj, i přes částečně zchátralý stav, využili téměř každý kout. V podzemní vinárně byla stage pro UG interprety a prakticky v každé další místnosti ze tří rozsáhlých pater se nacházela nějaká instalace nebo výstava obrazů. Není se tedy čemu divit, když kromě poslechu hudební produkce a pití piva během teplých červencových dnů trávila hromada návštěvníků ještě více času procházením se chodbami nebo sledováním projekcí. Pivo mimochodem poskytl piešťanský pivovar ŽiWELL, a to konkrétně desítku s červenou dvanáctkou za 2 € a o půl eura dražšího APAče s IPA. Vše bez problému pitelné i pro náročnější pivaře :) Jídlo, pravda, nebylo úplně zázračné, ale rozhodně nic, z čeho by se člověk otrávil. A navíc šlo vždy zajít do místí restaurace nebo se vydat do Piešťan, ale o tom až později.\nCo se hudebního programu týče, ten byl podobně poskládaný jako loni. Ano, našlo se zde několik zvučných jmen jako Death in Rome, Brighter Death Now, Arrm, Sonic Area nebo na poslední chvíli potvrzení Job Karma, ale drtivou většinu tvořili menší a lokální hudebníci, kteří vám mnohdy o to více vyrazili dech. A to platí jak pro hlučnější stage, přístupnější hudbu na hlavním pódiu, tak i pro skryté klenoty. Většina vystoupení byla naplánována tak, aby šlo mezi konkrétními koncerty přebíhat. Z vinárny šlo dojít do parku za pár minut. Vzhledem k pohodové atmosféře měl ale málokdo potřebu prožít festival jako zběsilý maraton. I mně párkrát trvalo téměř celou hodinu, než jsem se z poslechu vleže na trávě přepnul do tanečního módu a šel objevovat nové kapely. Nelze tedy ani čekat kapely-pitvající report jako z metalových festivalů, byť se pár nejsilnějších momentů pokusím přiblížit i s ohledem na nové prostředí. Letos však rovnice: „celková atmosféra > jednotlivé koncerty“ platila ještě více než v minulosti.\nPo úvodní gramofonové rychtě Reverend nebo příjemném ambientu s violoncellem Untitled Sea vystoupilo na hlavním pódiu skřetí uskupení Jeden Kmen. Tento projekt se zaměřuje na rádoby rituální tribal folk, ve kterém hojně používá hrdelní zpěvy, starověké nástroje, členové vystupují v ručně dělaných kostýmech a celkově mají svůj koncept velmi promyšlený. Osobně na mě jejich hudba, která se pokouší přiblížit atmosféře kapel jako Wardruna, neudělala až tak silný dojem. Mnohem více jsem ocenil dodatečné aktivity, během kterých myšlenku svého kmene detailněji představili. Na výstavě bylo možné prohlédnout si jejich kostýmy s fotografiemi z různých larpů zblízka, a dokonce v pátek i v sobotu pořádali workshop hrdelních a alikvótních zpěvů.\nV podzemní stage hrálo temnější elektro Samhain doprovázené projekcí od Nano VJs, kteří připravili i velké videomappingy na stěnách kaštelu. S částečně šokující projekcí a thereminovým noisem zde vystoupil taky Uncle Grasha´s Flying Circus, jehož hudba, stejně jako další noisy, se do vinárny dobře hodila. Nevýhodou sklepní místnosti byly však menší rozměry, na které doplatil téměř každý, kdo nepřišel včas a neměl chuť se protláčet dopředu. Kvůli nulové výšce pódia šlo tedy pouze poslouchat hudbu zezadu, ale z promítání moc vidět nešlo.\nBěhem čtvrtečního večera mě ale celkem nečekaně nejvíce překvapil set Sonic Area. Vzhledem k tomu, že se jednalo o jednoho z headlinerů, by měl být úspěch spíše očekáván, ale v mých vzpomínkách na Arnaudův koncert z Audiotrauma festu jasně dominuje zajímavý vizuál nad oslnivou hudbou. V Moravanech sice vystoupil také s pulzujícími barevnými panely na svém pultu a třpytivou maskou, ale poslech jeho techna mě strhl mnohem více než pohled na pódium. Taneční rytmy proplétaly melodie a místy rozbíjely výbušnější údery. Ve správném rozpoložení mě tahle pařba v parčíku zabavila mnohem více než v Nové Chmelnici.\nAmbientní duo БРАДА to po tomhle nemělo moc lehké a ani noise Vrtačky Po Desáté Hodině nebyl kdovíjak ohlušující. Vrstvení kytary a drone/noise, který předvedl O /\_/\_ /\_/\_, známý také díky kolaboraci s Blues for the Redsun, působil však na hlavní stage efektně, a vkusně tak uzavřel čtvrteční program. Kdo neměl dost, mohl si dát ještě rozbitou nálož od Turbosampler nebo vyčkat na techno ONNN. Bohužel už nedokázali zahrát dostatečně energický nářez, který by probral mrtvolu z polospánku.\nV průběhu pátečního dne se několik ranních ptáčat vydalo na výlet do Čachtic a okolí. My jsme se ale rozhodli raději si pospat a strávit celý den v Moravanech. Zde sice kromě celkem hezkého hřbitova, z kterého lze vidět až na kaštel, a Gazdovského dvoru, kde měli fajn vyprážaný oštiepok za pár eur, nic moc není. Zbylo ale o to více času na prohlídku výstav, workshopy a objevování neznámých klenotů, které vystoupily ještě před začátkem hlavního programu.\nBizarní podívanou byla hluková kolaborace Moučný dědek, během které lítaly vzduchem kromě mouky také trenčianske parky s fazulou, od kterých byli následně hlavní protagonisté slušně zprasení. Největším překvapením byl však koncert Tigris Argentum, který proběhl u jedné z kovových instalací. Jednalo se o akustický set alter-ega 900piesek, který mi už v minulosti na Hradbách několikrát vyrazil dech jak sólově, tak jako součást Hlukové Sekce nebo dua Mantra. Tentokrát hrál na dva zavěšené kovové pláty, které zpočátku jemně rozzvučoval pomalými pohyby, ale následně uchopil do ruky palici obalenou jakýmsi plyšem a postupně velký plech rozvibroval. Jak stupňoval frekvenci úderů, hukot, který nástroj vydával, silně gradoval. Ve vrcholné fázi dosáhla noisová vlna v uzavřené místnosti takové intenzity, že se jednalo o nejhlasitější vystoupení celého festivalu, které bylo až fyzicky nepříjemné, ale zároveň úchvatné. Nikdy bych nečekal, že z kusu kovu lze něco podobného vyloudit. Celý cyklus s gradující frekvencí se několikrát opakoval a na závěr Tigris Argentum přiložil na rozvibrovaný plech ještě dvě jehlice, čímž dosáhl až sonických efektů. Hra na plát smyčcem byla už jen příjemným doplňkem.\nDalším skvostem byla také ateliér s výrobky Petra Válka aka Der Marebrechts. Petr je známý svým Youtube kanálem the VAPE, kde zveřejňuje videa svých podomácku vyrobených přístrojů na generování hluku. Do Moravan přivezl stůl plný krabiček, plechů, cihel a všemožných točících se a rachotících blbostí, jejíchž snímáním tvořil solidní noise bordel. Jeho hra se na stejném místě opakovala několikrát, a veškeré třískání šlo slyšet až venku u baru. Hodně rovněž pobavila cedulka s poznámkou, že bude hrát „pokud to bude ještě fungovat“ :)\nS úderem šesté hodiny začal v parku polský neofolk By The Spirits, který na mě už v minulosti na Wroclaw Industrual Festivalu zapůsobil velmi příjemnou atmosférou. Michał, který celý projekt tvoří, navíc na rozdíl od mnoha neofolkařů umí dobře zpívat, což brnkání na kytaru hned posune o třídu výš. Zde nebylo co pokazit, a hned po pár písních byl člověk v ideální náladě k opětovnému rozjímání na trávě. Následující dvojka Stavros Papadopulos svým nerytmickým a vlastně kompletně nehudebním třískáním do bubínků s vlezlými hlasy atmosféru narušila a zanechala převážně negativní dojem. Sem tam se jim sice podařilo vyloudit pár podivných zvuků, ale nic víc. Kéž by se do toho aspoň pořádně opřeli.\nVe vinárně se následně chystala asi jediná kapela, která se letos dala aspoň částečně označit škatulkou metal. Začátek Black Hole Constellation byl však stále posouván kvůli technickým problémům, a během zvučení nebylo ani povoleno jít do sálu, aby se dalo zjistit, zda se hraje. A když už se začalo, zvuk stále nebyl kdovíjak úžasný, a navíc už po půl hodině dělání blbostí s rezavou instalací, kterou většina kolemjdoucích proměnila na hudební nástroj, nálada na poslech baskytarové ekvilibristiky poněkud zanikla. Společný set Keosz a Adama Pižurného naopak celkem překvapil správně vyklidněnou elektronikou s lehkými tribal rytmy, čímž pánové evokovali něco jako pomalejší Tzolk'in, a nakonec jsem si z nich odnesl mnohem více než jen plánované čekání na headlinera festivalu.\nBrighter Death Now ale překvapivě nehráli na hlavním pódiu. Zařazení na druhou stage ovšem organizátoři zdůvodnili tím, že by se ven jejich hudba stejně nehodila, a že mezi stísněnými cihlovými stěnami bude fungovat mnohem lépe. Ano, tentokrát sice fanoušci opět tvrdě doplatili na pozdní příchod, protože i když zakladatel švédského labelu Cold Meat Industry hrál s dalšími třemi členy, vzadu stojící jedinci to neměli šanci vidět. Já se naštěstí probojoval dopředu, takže jsem měl na vše výhled a docela mě překvapilo, že Roger Karmanik hrál ještě s houslistkou, (bas)kytaristou a kolegou, co mu pomáhal s efekty. Netřeba se bát ale nějaké slaďárny, BDN naservírovali totálně nelítostný power electronics, death industrial, až harsh noise výplach. Intenzivní smršť, která všechno semlela. Jejich set byl relativně krátký (možná ovlivněn dříve zmíněnými technickými problémy), ale o to výživnější. Hráli asi jen půl hodiny, než vše utichlo, ale v poslední třetině několik jedinců včetně mé maličkosti rozjelo regulérní kotel, jak se sluší a patří. Hroznej nářez, a i když hodně lidí brblalo, že to mělo být delší, já odcházel naprosto spokojen.\nDíky tomu jsem nakonec stihl i celý set Death In Rome, kteří patřili mezi další stars. Na festivalu bylo nejspíše jen málo lidí, co by neznalo jejich neofolkové covery popových hitů. Oproti litevskému festivalu, kde mě slušně rozebrali peckami jako Pump up the Jam, hráli v trochu jiné sestavě. Akustická kytara s perkusemi zůstala, ale místo člena s efekty a počítačem hrál na Slovensku baskytarista. Veškeré dodatečné zvuky tedy šly ze samplu, a někdy dotvářely až velkou část hudby včetně beatů a melodií, které by snad byly interpretovatelné i normálně naživo. Úplnému začátku navíc nešlo částečně rozumět, což se ale po dvou skladbách spravilo. Zazněly jinak věci jako Firestarter od Prodigy, Rhythm Is a Dancer od Snap!, Dirty Diana od Michaela Jacksona, a naštěstí také zmíněná bomba od Technotronic. Dle očekávání se pokračovalo Jeřabinami od Kryla s navazující Barbie Girl a Slováky samozřejmě muselo potěšit čerstvě složené provedení Poďme sa zachrániť od Petera Nagy. Vrcholem setu osobně považuji ale You’re My Heart, You’re My Soul od Modern Talking, což během parádního klipu s DIR odzpíval také zpěvák z By The Spirits. Dále potěšilo zařazení snímků ze Spalovače Mrtvol, čímž frontman spolu s česky/slovensky zpívanými songy hezky zavzpomínal na své kořeny.\nFinále na hlavní stage následně patřilo Táboru Radosti, kteří se na Hradby Samoty vrátili po šesti letech. Z jejich koncertů mívám celkem rozporuplné pocity. Rytmické momenty mě většinou baví, ale u ambientních pasáží většinou trpím. Tentokrát zvolili hodně živý set, během kterého se zaměřili spíše na tribal industrial. Minimálně nějaké tepání bylo slyšet celou dobu, chvílemi až taneční, a kdo vydržel, rozhodně se neuzíval. Velké pódium jim navíc sedlo, jelikož skvěle vynikla jejich vizuální stránka s velkou projekcí a zvuk měli rovněž dobrý. Že by nejlepší koncert TR, co jsem doposud viděl? Poslední interpret, na nějž jsem vydržel, byl slovenský synthwave Nightcall, který dobře rozjel pařící náladu. Jasně, Perturbator atd. zde šel slyšet více než dost, což ale v daný moment vůbec nevadilo. Zážitek navíc posilnila svítící stěna starých obrazovek s logem Marlborek navrchu, za kterými hrál. A jelikož bylo jasné, že poslední den festivalu bude náročný, nezbývalo nic jiného než odtančit v tom nejlepším do stanu a aspoň trochu se vyspat.\nV sobotu jsme se rozhodli neproflákat celý den a vyrazili jsme na výlet do Piešťan. Pešky! Ne, že by to byla taková dálka, ale pečící slunce nám dalo docela zabrat. Kromě prohlídky ostrova s termálními lázněmi se tedy v centru moc nezdržujeme a rychle se přesouváme do ŽiWELLu. V pivovaru měli stejný výběr jako na festivalu a dokonce za téměř stejné ceny. Rozdíl dělal pouhých 0,10 €, v případě silnějších piv dokonce ve prospěch festivalu. Dáme teda pár kousků, k tomu fajn brynzové halušky, a na cestu zpátky raději voláme taxík. Řidič byl hrozně zábavný, celou cestu se nás ptal, co vlastně za fesťák se to v Moravanech koná, a chtěl doporučit kapely, které tam hrají. Jelikož má údajně rád vše s hezkými melodiemi, tak jsme mu poradili Brighter Death Now, ať si trochu rozšíří obzory. Po příjezdu míjíme skupinku poslouchající přednášku o historii kaštelu a jdeme opět na pivo, s kterým následně zaleháme do chladné místnosti s promítanou levitující dekou a dronem puštěným ze subwooferu. Po příjemně stráveném flákání jsme se přesunuli do kapličky vyzdobené počítačovými komponenty a články o operačních systémech z Wikipedie, kde hrál na svůj nástroj Line Gate. Ten předvedl na niněru příjemný, byť poněkud repetitivní drone, který se v prostoru se super akustikou hezky rozléhal.\nO patro níže za pár chvil otevírali hudební program noisoví Opening Performance Orchestra. Jejich Fraction Music tentokrát doplnil ještě Guldur z Magadan. Ten celkem překvapivě zasedl za bicí a do už v základu dost praskavé, šumící a skřípající hudby přidal ještě improvizovanou hru hodně založenou na gradujícím třískání do činelů s několika údery do virblu atd. Místy OPO vkusně obohatil, ale na druhou stranu šlo také poznat, že opravdu není zkušený bubeník, a chvílemi Přemkovo náhodné třískání do škopků působilo spíše rušivě. Jako experiment ovšem fajn.\nO moment později nás ale v tříčlenné sestavě totálně rozebrali Shibuya Motors. Ti jako stylově spříznění Massola míchají grindcorové sypanice se saxofonovým kvílením, jen ne v tak splašeném tempu. Těžko říct, jak moc velkou část jejich setu tvořila improvizace, a zda vůbec něco bylo předem složené. Výsledek byl ovšem výborný. Duo sax a bicí celou dobu navíc doplňovaly hlukové krabičky a ságo místy vystřídal vokální jam. Dobře rozbitá šílenost, avšak perfektní. Po konci setu se jen usměju na kamaráda, který praví, že se snad jednalo o nejlepší koncert, který kdy viděl. Nejspíše trochu přeháněl, ale jeden z vrcholů festivalu to byl určitě.\nDalší hodiny byly ale klidnější. Zvukové prolínání kolaborace Emerge a InstinctPrimal bylo sice zajímavé, ovšem až moc klidné a nijak zvlášť chytlavé. Na taneční grindcore M.A.C. of Mad se dá naopak dobře odvázat, jenže hráli v osekané sestavě, a hlavě se po odchodu Chymuse nemohu přenést přes hlas nové zpěvačky, takže jsem moc dlouho nevydržel. To Job Karma, kteří byli potvrzeni na poslední chvíli místo Nytt Land, nás však svou hudbou okouzlili. Už v Rosicích v roce 2012 na mě Poláci udělal silný dojem dokonalým propojením projekcí a hudby, kdy jsme promítané obrazy mohli doslova také slyšet. Tentokrát se mi však nejvíce zapsali do paměti svými zvuky, které byly na poslech strašně příjemné. Odmyslet si beaty a označení industrial, klidně by JK mohli nést škatulku romantické hudby (v dobrém slova smyslu myšleno). To V0NT naopak rozjeli palbu spíše pro silné povahy. Úderné EBM beaty doplněné násilným zpěvem se postaraly o pekelnou nálož. Chování na venkovním pódiu ale snad úmyslně reflektovalo přesný opak toho, co se dělo ve vinárně. Po brutálním tlaku přišli ARRM, kteří nás naopak naladili na nejklidnější vlnu, během které zbývá pouze ulehnout a v klidu usnout. V noci ze soboty na neděli jsem viděl tento vedlejšák lidí z Thaw a Furia už potřetí, a zanechal na mě opět stejný, jestli ne ještě lepší dojem. Jejich psychedelický drone-rock vás snadno vypraví na výlet do říše snů a zároveň zní jako kapela, co by okamžitě mohla vyrazit na turné s Earth. Lepší konec hlavního programu jsme si snad ani nemohli přát. Jak to už na závěr Hradeb Samoty bývá, party jen tak nekončí. Pokračujeme tedy opět ve vinárně na Redrum, který do nás sází breakcorové rytmy a následně se střídá s Marakim, jehož techno set lze označit za pomyslnou třešničku na dortu. Tempo, které nastolil, bylo hned od začátku naprosto vražedné, a nepolevilo po celou hodinu a půl. Rychty od Lazy Bastards bývaly sice vždycky super, ale tuhle hardcore tancovačku řadím mezi ty nejlepší, co kdy vůbec na Hradbách hrály. Kromě rytmického výplachu byly beaty podkreslovány proměnlivými noise linkami, takže i když si člověk mohl vytrsat duši z těla, stále ho bavilo poslouchat i samotnou hudbu. Jako poslední přišel na řadu kACID z BBYB, který nás rovněž nešetřil. Vzhledem ke klidnějším pauzám mezi jednotlivými palbami se však nejednalo o až tak velký mordor, proto někdy po čtvrté ráno, už během vycházejícího slunce, mizím do stanu, abych následující den přežil cestu zpět do Prahy.\nHradby Samoty dopadly zase na výbornou. Opět jsme zde měli možnost slyšet několik skvělých hudebních vystoupení a festival díky novému místu konání získal nový rozměr. Vizuální aspekt byl tentokrát dotažen oproti předchozím ročníkům asi úplně nejdál a kaštel s přilehlým parkem je zkrátka super. Jsem tedy zvědavý, zda se Waldemar rozhodne v Moravanech ukotvit, či najde novou, třeba ještě zajímavější lokaci. Organizačně festivalu také téměř nelze nic vytknout, snad jen absenci tříděného odpadu a malý počet oficiálního merche. Letošní design trička vypadá skvěle, ale dostalo se jen na pár vyvolených jedinců. Do 19. července je naštěstí možné objednat si dotisk na emailu hradbysamoty@gmail.com. Došlo žel k několika krádežím a pár facek bych také poslal páru, který tahal na noisové performance svého čtyřnohého miláčka, a nechal chudáka psa trpět i během celého setu Tigris Argentum. To, že na velmi pohodový festival dorazí také několik debilů, ovšem není chyba pořadatele. I tak bych v budoucnu raději přítomnost domácích mazlíčků vůbec netoleroval.\n08.11.2019 17:36 mIZZY citace\nTak příští rok repete v Moravanech a už je potvrzených i několik kapel.\nNejvětší nadšení samozřejmě z Merkabah!\n24.07.2019 09:13 mIZZY citace\nHmmm, těžko říct. Osobně u hodně podobných věcí nemám na domácí poslech trpělivost, ale naživo si to užiju. Taky záleží, co tě baví. Ale třeba ti Poláci Arrm jsou dobrý aji z desky. Neofolky jako By the Spirits a Death in Rome asi taky. Ty bordely a ambienty nevím, asi záleží. Můžeš zkusit a dát vědět :) Třeba v případě Hradeb Samoty ale hodně těch vystupujících předem úmyslně neposlouchám, aby mě to pak překvapilo naživo. Job Karma jsem třeba už viděl asi pětkrát naživo, ale doma jsem si je nikdy nepustil, byť si třeba myslím, že by mě to taky mohlo bavit.\nMartin: Jasný, třeba Phillipse jsem taky kus viděl a celkem mě to bavilo, ale zrovna v jeho případě jsem už moc nevěděl, co napsat, a cpát zmínku o něm do reportu na sílu, mi přišlo zbytečné. Navíc jak jsem psal v reportu, na těch Hradbách je prostě super, že tam fakt panauje pohoda, sem tam jdeš na koncert, ten tě překvapí, a nebo taky ne. A samozřejmě nejde stíhat úplně všechno :)\n23.07.2019 20:25 CH citace editovat\ndobrej repec.. jinak ma neco z toho cenu poslouchat doma? znam jenom BDN\n19.07.2019 14:34 Martin Režný Hradby Samoty 2019 citace editovat\nVelmi čtivý, zevrubný report a díky za něj. Jen doplním, že chybí dvě jména, příznačně NBDY, a Dave Phillips, a že nejen pro mě patřili mezi řekněme tři nejlepší vystoupení tohoto ročníku festivalu..\n(Ještě vlastně hráli Sznur..)\nHradby Samoty IX., kaštel Moravany nad Váhom, Reverend, Untitled Sea, Jeden Kmen, Samhain, Uncle Grasha´s Flying Circus, БРАДА, Vrtačky Po Desáté Hodině, Turbosampler, ONNN, Moučný dědek, Tigris Argentum, Mantra, Der Marebrechts, the VAPE, By The Spirits, Stavros Papadopulos, Black Hole Constellation, Keosz, Adam Pižurný, Brighter Death Now, Death In Rome, Nightcall, Opening Performance Orchestra, Guldur, Shibuya Motors, Emerge, ARRM, Redrum, Maraki, kACID, Hradby Samoty, Sonic Area, 900piesek, Hluková Sekce, Tábor Radosti, Magadan, Instinct Primal, M.A.C. of Mad, Job Karma, V0NT, BBYB\n08.11.2019 17:11 mIZZY\nTak příští rok repete v Moravanech a už je potv...\n24.07.2019 09:07 mIZZY\nHmmm, těžko říct. Osobně u hodně podobných věcí...\n23.07.2019 20:07 CH\ndobrej repec.. jinak ma neco z toho cenu poslou...\n19.07.2019 14:07 Martin Režný\nVelmi čtivý, zevrubný report a díky za něj. Jen...


• Odhalení tajné znamení plážový volejbal\nZnámky toho, že slouží plážových volejbalistek ruce jsou jedním z hlavních prvků hry. Mnoho hráčů má své vlastní značky, ale tentokrát vám nabídneme nejpoužívanější.\nLiliana Fernandez Steiner, Španělsko, ukazující jeden prst dolů, což znamená, že blokování hitů v jednom řádku.\nHráči s palcem ukazovat své spoluhráče na přehrávači ke krmení míč.\nChen Hue, Čína ukazuje dva palce dolů, což znamená, že blokovací čep v diagonále.\nRuka se sevřela v pěst, znamená to, že hráč nebude dát jednotku.\nTento znak znamená, že blokování v diagonále pro dva hráče.\nMaria Garcia Lopez, Mexiko, zobrazující otevřenou ruku, což znamená, že bude blokovat míč a hráč, kterému znamení je určena, bude poskytovat ochranu v této oblasti.\nDva prsty směřují dolů, uzamykací kolík se rozumí v souladu s oběma stranami útoku. Nicméně, v případě jakýchkoliv provedení odpalování bloků hráč linie útoku, a zadní-back umožňuje ovládat úhlopříčky.\nznamení toho, že dodává Stephanie Pohl, Německo, může znamenat zablokování trati práva dopad hráčů (jako hráč čelí mřížku) nebo blokování cévní mozkové příhody v levém úhlopříčky.\nZnačka indikuje správný blok diagonální a bloku kolíku v levém řádku.\nuzavřen pěst doprava, znamená to, že hráč nebude dát blok na hráče, útočící pravdu.\nTak, oni byli hlavními postavami hráče v plážový volejbal. Zda jste schopni dešifrovat tyto příznaky?\nSanne Keizer, Nizozemsko, známky na svého partnera při hře beach volejbalového týmu proti Španělsku v roce 2012 letní olympijské hry, neděle 29.července 2012 v Londýně.\nTalita Rocha, Brazílie, znamení svému partnerovi v týmu v průběhu zápasu na plážový volejbal tým proti Německu v roce 2012 letní olympijské hry, v úterý 31. července 2012 v Londýně.\nLondýn, Velká Británie - 9. srpna: Alejandra Simon z Španělsko znamení na ruce během zápasu VISA FIVB Beach Volleyball International na Horse Guards Parade.\nTampa - 2.června: Karch Kiraly známky na spoluhráče Kevin Wong času vítězný zápas v otevřeném turnaji Crocs Tour EsuranceTampa Bay Otevřít.\nKlagenfurt, Rakousko - 22. července: Catherine Khomyakov, rusky, dává znamení během finálového utkání beach volejbalového turnaje v A1 Grand Slam.\nThe Hague, Nizozemsko - červen 2: Rainder Nummedor, Nizozemsko, ukazuje trik při čtvrtfinálovém utkání mezi Rainderom Nummedorom a Richard Shaylom z Nizozemí a Emil boersma a Daan Spiykersom z Nizozemí na třetí den mistrovství Evropy v plážový volejbal na pláži stadionu Haagské , 02.06.2012, Haag, Nizozemsko. Richard Shayl a Emil Boersma vyhrál - 2: 0.\nAthens, Řecko - 15. srpna: zápas mezi Paula / Pires Brazílie a Hakedal / Thorley z Norska na olympijských hrách v roce 2004.\nHamburg, Německo - 8.června: Hráč dává znamení během kvalifikačního kola soutěže na plážový volejbal Inteligentní Beach Tour 2012 8. června 2012.\nTampa - 3. června: Karch Kiraly znamení k partnerovi během finále proti Jake Gibb a Sean Rozenshtalya na AVP esurance Tampa Open. Gibb / Rozenshtal překonal Kiraya / Wong ve dvou hrách se skóre 21 - 18, 21 - 17.\nAthens - 14.srpna: Člen čínského týmu se značkou během kvalifikačních zápasů v plážový volejbal mezi týmy žen na Letních olympijských hrách 2004 v Aténách. Hra se konala v olympijském středisku v plážovém volejbalu v pobřežním komplexu Faliro. Austrálie vyhrál se skóre 21-18, 21-18.\nAthens - 14.srpna: Hráči v Německu vyvíjejí strategie během kvalifikačního utkání plážového volejbalu mezi týmy žen na Letních olympijských hrách 2004 v Aténách. Hra se konala v olympijském středisku v plážovém volejbalu v pobřežním komplexu Faliro v Aténách, Řecko. Německo vyhrálo 21-17, 21-18.\nPeking - 20.srpna: Todd Rogers, Spojené státy americké, dá znamení k jeho spoluhráči během semifinálového zápasu proti gruzínským týmem na plážový volejbal v Chaoyang parku na 12. den olympijských her 2008 v Pekingu.\nAthény - 14.srpna: Letní Lohovich, Austrálie, dává jeho partner znamení pro tým během utkání proti čínské tým v kvalifikačním kole na 2004 olympijských her léta v Aténách hře se konala v olympijském středisku v plážovém volejbalu v pobřežním komplexu Faliro v Aténách, Řecko. Austrálie vyhrál 21-18, 21-18.\nGesta rozhodčí v basketbalu: klasifikace a popis\nRugby - to je ... historie, pravidla, modernita\nDavid De Gea: biografie hráče.\nTýmová hra - ideální pro zábavu outdoorové aktivity


Půda v červnu 2021 – _Půda Městská knihovna Polička\nPokud nebudete moci dorazit, prosím zrušte schůzku ve vašem Google kalendáři.\nPokud se vám váš kalendář s volnými bloky níže nezobrazuje, klikněte zde pro přihlášení k Vašemu Google účtu a otevření kalendáře na nové záložce.\nStále můžete posílat vaše 3D modely na e-mail: puda@knihovna.policka.org. Vytiskneme a dáme vědět, kdy bude k vyzvednutí. Nebo se seznamte s vektorovou grafikou, navrhněte si třeba cedulky do záhonku, nějakou jarní dekoraci nebo podobnou drobnost na řezání na laseru. Stále si můžete domluvit také on-line konzultaci.\nČas pro neobyčejné zážitky 2021\nŠkolení EduTime na Půdě, červen 2021\nPředchozí Předchozí příspěvek: Školení EduTime na Půdě, červen 2021\nPokračovat Následující příspěvek: Čas pro neobyčejné zážitky 2021


Výrobní hala cena – Domácí opravy\nVýrobní hala cena\nVýpočet ceny montované haly ON LINE! Výsledná cena montované haly je pochopitelně orientační a není nijak závazná. Abychom vyloučili případné odchylky v zadání a výsledné ceně a zpřesnili kalkulaci, prosíme Vás o vyplnění Vašich kontaktních údajů. Co je a není zahrnuto v ceně naleznete níže.\nObecně cena haly záleží na těchto parametrech: rozměry haly.\nVyužijte náš formulář a napište nám, jak by Vaše výrobní hala cena měla vypadat. Inzerát byl odebran z oblíbených. Po obchodní stránce s námi za společnost jednal pan Staňura. Z naší strany je montovaná potravinářská hala předaná a nyní probíhají dokončovací stavební úpravy.\nMáte zájem o výstavbu montované haly na klíč, výrobní haly, skladové haly, zateplení haly, nebo zelenou fasádu či. Stavíme železobetonové průmyslové haly, prodejní, skladové a výrobní haly i administrativní budovy. Průběh realizace železobetonové haly Pokud se rozhodnete pro železobetonovou konstrukci haly, dodáme Vám projekt statiky ke stavebnímu povolení, který je součástí dokumentace ke stavebnímu řízení.\nMáme zkušenosti, dovednosti i vlastní výrobní halu. Vše, co jako společnost potřebujeme k tomu, abychom Vám realizovali halu vždy bez potíží, v dohodnutém termínu a za cenu, kterou jsme si na začátku schválili. Zajímá vás cena ocelové haly? Na haly nemáme žádný ceník, ale chytrou kalkulačku, kde náklady na výstabu spočítáme.\nZároveň najdeme cesty, jak je snížit. Ve většině případů jsou řešeny v. Cena je včetně právních, odhadních služeb a. Ocelové haly jsou vyrobeny s použitím nejnovějších technologií a mají garantovanou dlouhou životnost. K dispozici za 6 měsíců Na dotaz Přidat do oblíbených Detail. Na hale jsou vystavěny také dvoje sekční vrata pro návoz a vývoz zboží. Výrobní hala cena Hranice. Součástí je nová vzduchotechnika, rozvody pro třífázové připojení přístrojů.\nSkladová hala stavební firmy Navláčil. Laboratoře a výrobní hala cena pro 5M. Zpevněné plochy pro Fatru. V tomto roce se bude měnit územní plán, takže možnost (rodinný dům, bytový dům atd.) momentálně OS- ubytování, služby atd.\nMontovaná hala pro shromaždiště odpadů ve Starém Městě. Vaše sportovní hala bude vytvořena na míru potřebám a možnostem vašeho pozemku. Samozřejmou součástí haly je zázemí pro návštěvníky a personál, případně zabudované parkoviště či další prostory dle vašich potřeb. Obkladačské práce prováděli pracovníci Sdružení plzeňských obkladačů s. Prodej, výrobní hala, Dobratice. Vytisknout Karta nemovitosti. Zpráva byla úspěšně odeslána. Pokud máte jakékoliv otázky ohledně soutěže, přihlášky, partnerství nebo jiné, prosíme, kontaktujte jednu z níže uvedených osob, děkujeme. Diamant Expo, jakožto výhradní zástupce špičkových mobilních stanů společnosti Röder, pronajímá a prodává jedny z nejlepších a přitom cenově dostupných skladovacích hal.\nVždy hledáme možnosti, jak ušetřit vaše peníze. Dohodnuté termíny jsou platné. Cena, kterou domluvíme je konečná. Projektovou přípravu z. Dodávky, montáž a pronájem ocelových montovaných hal. Výstavba výrobní a skladovací haly s firmou LLENTAB, spol. Naše ocelové haly jsou vhodné nejen jako skladové haly a výrobní haly ale i jako montované haly pro. Překlady z češtiny do angličtiny, francouzštiny, němčiny, španělštiny, italštiny, ruštiny.\nZa účelem drobné řemeslné výroby. Lokalita: okolí Ostravy. Máme dlouholeté zkušenosti se stavbou racionálních průmyslových a továrních hal. Dodáváme průmyslové haly pro výrobní odvětví, dílny, skladiště atd.\nPrevious Post Tunel blanka výjezd dejvice\nNext Post Co do koupelny místo obkladů


GRAND S DRŮBEŽÍM MASEM 24x1150g - PSI - KONZERVY -\nPSI PSI KONZERVY GRAND S DRŮBEŽÍM MASEM 24x1150g\nGRAND S DRŮBEŽÍM MASEM 24x1150g\nVaše cena: 1599,-\nBez DPH: 1390,-\nSleva: 15.67 %\n80 % drůbeží maso, 18 % vedlejší jatečné produkty, 2% rýžová mouka\nKonzervy Grand jsou vyrobeny výhradně z čerstvého masa. Do krmiva nejsou přidávány žádné chemické směsy, konzervační látky ani jiné podobné přísady. Konzervy neobsahují obiloviny, pouze rýžová mouka a to v minimálních množstvích do 2 procent.\nKonzervy Grand pochází od českého výrobce Jeseničan, který při výrobě zpracovává kvalitní hovězí maso, které je kontrolované a testované na BSE. Vše je pod neustálou veterinární kontrolou a jakost je průběžně testována.\nMAX ČISTÁ KRŮTÍ SVALOVINA 800g 16ks\nMAX libové maso pro psy, krůta bez kosti. Konzerva s vynikajícími nutričními a dietními hodnotami. Velké balení, akční cena!\nFARM FRESH KANGAROO CRANBERIES 24x800g\nFarm Fresh - Kangaroo with Cranberies 24x800g - výhodná cena!!\nFARM FRESH HORSE WITH CARROT 24x800g\nFarm Fresh - Horse with carrot v 24x 800g vynikající konzerva z koňského masa.\nFarm Fresh - SHEEP AND DUCK WITH CARROT 800 g - výhodná cena!!\nFARM FRESH VENISON AND RABBIT 24x800g\nFarm Fresh - Venison and Rabbit 24x800g vynikající konzerva z divočiny a králičího masa.\nKonzerva MAX celé kuře 1200g obsahuje vysoký podíl svaloviny s vynikajícími nutričními a dietními hodnotami. Výhodné balení.


Jenny si už zvykla na hluk a nepořádek, který byl nedílnou součástí - Děti\nJenny si už zvykla na hluk a nepořádek, který byl nedílnou součástí\nu svého otce v Bristolu, ho určitým způsobem postrádala. Mohla sice zavolat Stevovi, nesnesitelně nezávislému volnomyšlenkáři, kterého ona sama\nneozval, i když i on byl už donucen pořídit si telefon. Architektská firma, ve\nkteré pracoval jako praktikant během posledního ročníku studia, na tom trvala. Jenny mu dodala odvahu přerušit dobrovolně přijatý exil na malé farmě\nnad Tinternem, kde se předchozích deset let pokoušel zvládat svou vysněnou\npředstavu o soběstačném životě. Teď, když jezdil do města a trávil noci nad\nrýsovacím prknem, se vídali jen zřídka.\nOdmítala si připustit samotu – útěk z dusivého manželství do života na venkově měl být osvobozením – ale když teď v chladném pondělním ránu mířila\njižně podél vinoucího se údolí Wye a projížděla hustými lesy bez listí, byla\nráda, že už se za chvíli dostane mezi lidi a nebude muset být jen sama se sebou. Čekal ji další pracovní týden: úmrtí v nemocnicích a na silnicích, pracovní\núrazy a sebevraždy. S profesionálním odstupem se zabývala nepředstavitelnými traumaty jiných lidí a to jí skýtalo určité uklidnění. Funkce koronerky\njí poskytovala iluzi moci a nesmrtelnosti. A zatímco Jenny Cooperová jako\ndvaačtyřicetiletá žena dosud usilovala o to, aby zůstala duševně zdravá a rozvážná, Jenny Cooperová koronerka se naučila užívat si svou práci.\nV jedné ruce držela kelímek koupené kávy, v druhé aktovku, a ramenem si\notevřela venkovní dveře domu, kde měla svou kancelář. Ta sídlila na Whiteladies Road v řadovém domě z osmnáctého století a tvořily ji dvě místnosti.\nZatímco její malé pracovní království prošlo proměnou, díky které znatelně\nprokouklo, společné části domu dál chátraly a podlahová prkna na chodbě\nukrytá pod prošlapaným kobercem při každém kroku vrzala. Neochota vlastníka domu vynaložit peníze byť jen na kbelík barvy ji iritovala pokaždé, když\nJejí asistentce Alison ale tento polovičatý stav vyhovoval. Většinu svého profesního života strávila u policie a tahle nenápadnost prostředí jí vyhovovala\nvíc než okázalé úpravy. Měla ráda jednoduché věci a domácí atmosféru. Stylový stůl ledvinovitého tvaru, za kterým teď seděla a třídila papíry nahromaděné přes víkend, byl domovem několika květináčů s pokojovými rostlinami. Moderní monitor si ozdobila kartičkami s inspirativními texty, které\nkoupila v církevním knihkupectví: Ať svítí vaše světlo před lidmi, nabádala\nslovy Matouše jedna z nich, zdobená andělíčky.\n„Dobré ráno, paní Cooperová. Nechci hned na úvod strašit, ale přes víkend\npřišlo patnáct úmrtních zpráv.“ Posunula k Jenny přes stůl hromádku papírů.\n„A za patnáct minut vás přijde navštívit jedna paní. Říkala jsem jí, že si musí\npředem domluvit schůzku, ale – “\n„Jaká paní?“ přerušila ji Jenny a v duchu prolétla seznam několika neustále\nobtěžujících osob, kterým musela v poslední době čelit.\nAlison se podívala do poznámkového bločku. „Paní Amira Jamalová.“\n„O té jsem nikdy neslyšela.“ Jenny sáhla po souboru policejních fotografií\nsvázaných v kroužkové vazbě, která ležela v její přihrádce s příchozí poštou, a\nprolistovala několik záběrů zmrzlých těl nalezených v mrazicím zásobovacím\nautě. „Co chtěla?“\n„Moc jsem to nepochopila – dost drmolila.“\n„Fajn.“ Jenny popadla zprávy. Přitom si všimla, že má Alison na krku zlatý\nkřížek, který jí visel přes tlustý rolák. Táhlo jí teprve na pětapadesát a nedalo\nse o ní říct, že by byla neatraktivní – udržovala si postavu a krátké husté\nvlasy nosila odbarvené na přirozeně světlý odstín –, ale do jejího vzhledu se\nnedávno vetřel náznak usedlosti. Odpovídalo to době, kdy se začala zajímat o\n„Je to dárek ke křtu.“ Alison procházela doručenou elektronickou poštu a do\nhlasu se jí vloudil trochu provokující tón.\n„Aha, dobře…“ Jenny si nebyla jistá, jak odpovědět. „Jedná se o nedávnou\n„Nevadí vám, když ho budu nosit v práci?“ zeptala se Alison.\n„Klidně.“ Jenny se neutrálně pousmála a opět si ramenem otevřela dveře,\ntentokrát masívní dubové, které vedly do její kanceláře. Napadlo ji, jestli se\nnezačne chovat stejně, až dosáhne Alisonina věku. Připadalo jí, že u těchto\nžen se nejčastěji objevuje inklinace k organizovanému náboženství a pozdní\nlesbismus. Nemohla se rozhodnout, co by volila ona, kdyby měla na výběr.\nMožná by zkusila obojí.\nAmira Jamalová byla asi padesátiletá žena s malou, ale zakulacenou postavou,\nvysoká sotva něco málo přes metr padesát. Měla na sobě elegantní černý\nkostým a umně propracovaný hedvábný šátek, který si po příchodu sňala\nz hlavy a nechala ho viset na ramenou. Z malého kufříku na kolečkách vytáhla\npapírový pořadač plný poznámek, dokumentů, výpisů a novinových článků.\nNa první pohled se jednalo o vzdělanou ženu, která však byla plná emocí a\npocuchaných nervů. Rozrušeným hlasem mluvila v krátkých úsečných větách\no svém pohřešovaném synovi, jako by Jenny věděla, o jaký případ jde.\n„Už to trvá sedm let,“ řekla paní Jamalová. „Sedm let. Minulý týden jsem byla u\nNejvyššího soudu v Londýně, přímo u rodinného soudu, a nedokážete si představit, jak těžké bylo se tam dostat. Musela jsem vyhodit právního zástupce,\nstejně jako tři další před ním, protože mi ani jeden z nich nevěřil. Jsou to samí\nhlupáci. Věděla jsem ale, že soudce mě vyslechne. Nezajímá mě, co všichni říkají, já jsem vždycky britské justici věřila. Podívejte se na tyhle písemnosti…“\nSáhla po krabici.\n„Zadržte na chvíli, paní Jamalová,“ řekla Jenny trpělivým hlasem, i když trpělivost bylo to poslední, co cítila. „Obávám se, že si nejprve budeme muset\nzrekapitulovat, o co jde.“\n„O co jde?“ Paní Jamalová na ni upřela nechápavý pohled. Dlouhé řasy měla\nhustě nalíčené řasenkou a víčka výrazně obtažená tužkou na oči.\n„O vašem případu slyším poprvé. Budeme ho muset probrat postupně.“\n„Ale soudce mi poradil, ať jdu za vámi,“ řekla paní Jamalová hlasem, ze kterého\n„Ano, ale koroner je nezávislý úředník. Když se věnuji nějakému případu,\nmusím postupovat od začátku. Možná byste mi tedy mohla nejprve vysvětlit,\nco se stalo.“\nPaní Jamalová rychle prolistovala své neuspořádané papíry a strčila Jenny\npřed obličej fotokopii soudního příkazu. „Tady to je.“\nJenny si nejprve všimla, že je na dokumentu datum z minulého pátku: 23.\nledna. Paní Justice Hainesová v rodinného odboru Nejvyššího soudu vydala prohlášení, že Nazim Jamal, narozený 5. května 1982 a úředně vedený\njako pohřešovaná osoba od 1. července 2002 je pohřešovaný sedm let a byl\n„Nazim Jamal je váš syn?“\n„Můj jediný syn. Mé jediné dítě… Všechno, co mám.“ Sepjala ruce a začala\nse kolébat vpřed a vzad způsobem, který Jenny utvrdil v domněnce, že svým\nchováním vzbuzovala u svých právníků spíš podrážděnost než pochopení.\nJenny ale prožila dost let ve společnosti zoufalých matek – pracovala patnáct\nlet jako rodinná advokátka pro právní oddělení přetíženého místního úřadu\n–, proto byla schopná odlišit melodramatický výstup od skutečného utrpení.\nA v očích téhle ženy viděla skutečná muka. Proto se navzdory našeptávání\nsvých instinktů rozhodla její příběh vyslechnout.\n„Možná byste mi mohla nejprve říct, co se stalo, ale od začátku.“\nPaní Jamalová se na ni podívala, jako by na chvíli zapomněla, proč vlastně\n„Nedáme si trochu čaje?“ navrhla Jenny.\nPaní Jamalová, vyzbrojená hrnkem Alisonina silného čaje s mlékem a cukrem,\nzačala zajíkavě líčit příběh, který už nesčetněkrát vyprávěla skeptickým policistům a právníkům. Zpočátku se tvářila nedůvěřivě, ale když viděla, že jí Jenny pozorně naslouchá a dělá si chronologické poznámky, pomalu se uvolnila,\nmluvila plynuleji a vždycky se jen na chvilku odmlčela proto, aby otřela slzy a\nomluvila se za své projevy emocí. Byla to sice přecitlivělá, ale jinak velmi silná\na hrdá žena a Jenny napadlo, že za jiných životních okolností by klidně mohla\nsedět na její straně stolu.\nA čím víc Jenny slyšela, tím víc byla neklidnější.\nAmira Jamalová a její manžel Zachariah se do Británie přistěhovali se svými\nrodiči v šedesátých letech. Jejich manželství bylo domluvené rodinami, sotva\ndosáhli dvaceti let, ale naštěstí se do sebe zamilovali. Zachariah se vyučil zubním technikem a poté, co se začátkem osmdesátých let přestěhovali z Londýna do Bristolu, začal pracovat v ordinaci svého strýce. Amira otěhotněla až po\ntřech letech manželství. Těhotenství pro ni znamenalo velkou úlevu, protože\nse už začala bát, že Zachariahova velmi konzervativní rodina ho začne nutit,\naby se s ní rozvedl, nebo aby si dokonce vzal další ženu. Když mu přivedla na\nsvět zdravého chlapce, byl to pro oba okamžik velké radosti.\nJako milující rodiče věnovali Nazimovi spoustu lásky a pozornosti, takže\nhladce prošel základní školou a získal stipendium na prestižní Cliftonově\nakademii. A podobně jako se Amiřin a Zachariahův syn nechal vtáhnout do\nhlavního proudu britské kultury, i jeho rodiče se adaptovali na nové sociální\nprostředí rodičů žáků soukromé školy. Nazim se poctivě zhostil role pilného\nstudenta, měl skvělé známky a reprezentoval školu v tenisu a badmintonu.\nPrvní velký otřes v rodině nastal, když bylo Nazimovi sedmnáct, na začátku\njeho závěrečného ročníku. Amira, která se hodně setkávala s matkami ostatních studentů, si začala uvědomovat, co jí chybí, když sedí zavřená doma.\nNavzdory Zachariahovým přáním trvala na tom, že chce začít pracovat. Jediné\nmísto, které sehnala, byla prodavačka v obchodě se seriózní dámskou módou,\nale i to bylo na jejího hrdého manžela příliš. Dal jí vybrat mezi ním a zaměstnáním. Amira nebrala jeho ultimátum příliš vážně a rozhodla se pro práci.\nKdyž se tentýž večer vrátila domů, čekali ji tam její dva švagři se zprávou, že\nse s ní její manžel rozvádí a že ona musí okamžitě opustit jejich dům.\nNazim podlehl velmi přesvědčivému naléhání rodiny a zůstal bydlet s otcem,\nkterý si krátce nato našel mladší ženu a zplodil s ní další tři děti. Amira musela bydlet v pronajatém bytě. Nazim ji loajálně několikrát týdně po večerech\nnavštěvoval, a než by ji nechal osamocenou, odmítl nabídku z Královské univerzity v Londýně a přihlásil se ke studiu fyziky na Bristolské univerzitě.\nZačal studovat na podzim roku 2001 v týdnech, kdy se svět dosud vzpamatovával z otřesu po teroristických útocích a slovo „muslim“ bylo synonymem\npro zvěrstvo. Nazim se o politiku nezajímal a události v Americe se ho nijak\nzvlášť nedotkly. Začal spokojeně studovat na univerzitě a jeho první vzpoura\nproti otci byla, že se rozhodl bydlet na kolejích.\n„Ten rok jsem ho nevídala moc často,“ řekla Amira Jamalová a v jejím hlase\nse mísil smutek s pýchou. „Pilně studoval a hrál tenis – chtěl se dostat do\nuniverzitního týmu. Když jsem ho viděla, vypadal moc dobře, byl tak šťastný.\nUž to nebyl chlapec, viděla jsem, jak se mění v muže.“ Ovládly ji emoce a na\nchvíli se odmlčela. „Ve druhém semestru, po Vánocích, začal být odměřenější.\nViděla jsem ho jen třikrát nebo čtyřikrát. Hned jsem si ale všimla, že si nechal\nnarůst plnovous a občas nosil modlitební čepičku, taqyiah. Byla jsem v šoku.\nDokonce i můj manžel nosil oblečení západního stylu. Jednou ke mně Nazim\npřišel a měl na sobě kompletní tradiční oděv: bílý kaftan a volné kalhoty –\nsirwal, jako nosí Arabové. Když jsem se ho zeptala na důvod, odpověděl, že se\ntak obléká většina jeho muslimských přátel.“\n„Dal se na cestu víry?“\n„Vždycky jsme byli nábožensky založená rodina, ale v mírumilovném smyslu.\nMůj manžel a já jsme se řídili názory šejka Abd al-Latifa: naše náboženství\nstojí mezi námi a Bohem. Politika s ním nemá nic společného. Tak jsme Nazima vychovávali, v respektování člověka, jakéhokoli.“ Zatvářila se nechápavě.\n„Později mi pak oznámil, že chodí do mešity Al Rahma a na setkání…“\n„Na jaká setkání?“\n„S radikály. Policie říkala, že šlo o politickou organizaci Hizb ut-Tahrir. Řekli\nmi, že byl členem halaqah.“\n„Malé skupinky. Kroužku. Nazvali to buňkou.“\n„Tady se na chvíli zastavme. Kdy začal chodit na ta setkání?“\n„To přesně nevím. Někdy po Vánocích.“\n„Dobře…“ Jenny si poznamenala něco v tom smyslu, že cokoli se Nazimovi\nstalo, souviselo to s lidmi, které potkal v zimě, na přelomu let 2001 a 2002.\n„Takže na začátku roku 2002 jste si všimla, že se váš syn změnil. Co bylo pak?“\n„O Velikonocích to bylo téměř stejné. Jeho otec se mnou nemluvil, takže jsem\nnevěděla, jak se chová u něj, ale měla jsem obavy.“\n„Nazim sice přede mnou o náboženství nemluvil, ale něco se ke mně doneslo.\nK nám všem. Tihle hizbové, následovníci toho zločince Omara Bakriho, jsou\nčistě politické hnutí: říkají našim mladým mužům, že mají bojovat za svůj lid,\nza kálifah – islámský stát. Pro jejich mladé mozky je to jako jed.“\n„Víte jistě, že se váš syn zapletl s radikály?“\n„Nevěděla jsem nic. Stále nic nevím, vím jen to, co mi řekla policie.“ Ukázala\nna hromádku papírů. „Řekli mi, že ho každou středeční noc viděli chodit do\njednoho domu v St. Pauls, kde se konal halaqah. Jeho a jeho kamaráda z univerzity, Rafiho Hassana.“\n„Co byl ten Rafi zač?“\n„Byl ve stejném ročníku jako Nazim. Studoval práva. Bydleli ve stejné koleji.\nJeho rodina pochází z Birminghamu.“\n„Setkala jste se s ním?“\n„Ne. Nazim se o něm takřka nezmínil. Tohle všechno jsem se dověděla od\npolicie… až potom.“ Vytáhla z kapsy další kapesník, lehce otřela oči a opět se\nzačala kolébat vpřed a vzad.\n„Po čem?“ nakousla Jenny.\n„V květnu jsem Nazima viděla jen jednou. Přišel v sobotu, na mé narozeniny.\nByly tam i jeho tety, bratranci a sestřenice. Ten den se nádherně vydařil, Nazim\nbyl opět sám sebou… A pak ještě jednou v červnu, opět v sobotu.“ Ta data se\njí pevně vryla do paměti. „Přišel ráno a byl celý pobledlý. Řekl mi, že mu není\ndobře, že má teplotu a bolí ho hlava. Lehl si do postele a spal celé odpoledne,\naž do večera. Snědl trochu polévky, ale řekl, že je pořád hrozně unavený na\nto, aby se vrátil na kolej, proto zůstal přes noc. Probudila jsem se za svítání a\nslyšela jsem, jak se modlí: bezchybný tajwid – recitování z Koránu tak, jak se\nto naučil jako chlapec.“ Roztřeseně se nadechla a sklopila oči. „Musela jsem\nznovu usnout. Když jsem se vzbudila a chtěla jsem připravit snídani, byl pryč.\nNechal mi vzkaz. Díky, mami. Sbohem. Naz. Je někde mezi těmi papíry… Nazima jsem už pak nikdy neviděla.“ Po tvářích jí stékaly slzy. Přitiskla si k nim\nkapesník, flekatý od řasenky, a pokoušela se uklidnit. „Policie mi řekla… řekli\nmi, že ho viděli odcházet z halaqahu v pátek 28. června 2002 o půl jedenácté\nvečer. Bylo to na Marlowes Road v St. Pauls. Spolu s Rafim Hassanem šel na\nautobusovou zastávku. A to je všechno. Další den ráno nepřišel na tenisový\ntrénink a ani jeden z nich se nedostavil na pondělní přednášky. Policie mluvila\nse všemi studenty v koleji, ale nikdo je neviděl celý víkend a potom už nikdy.“\nPoprvé během rozhovoru se paní Jamalová nechala zcela unést smutkem. Jenny ji nechala nerušeně vzlykat. Už se naučila, že nejlepší odezva vůči truchlícím\npříbuzným je zachování uctivého ticha. Je možné se účastně usmát, ale mluvit\nco nejméně. I když jsou slova míněna jakkoli dobře, jen těžko zmírní bolest\nKdyž paní Jamalové nakonec došly slzy, popsala, že když se Nazim nedostavil\nnásledující středu ke svému konzultantovi, někdo z kanceláře univerzity zavolal jejímu manželovi, který pak zavolal jí. Nazim měl odevzdat důležitou\ndizertační práci. Zachariah a několik jeho synovců prošli celý kampus, ale od\npředchozího týdne Nazima ani Rafiho nikdo neviděl a podle všeho neměli\nžádné blízké kamarády kromě sebe navzájem. Dokonce ani studenti, kteří\nbydleli na vedlejších pokojích, tvrdili, že je znali jen povrchně.\nPolicie zpočátku reagovala na zprávy o pohřešovaných osobách lhostejně. Policista, se kterým komunikovali, zašel nakonec tak daleko, že naznačil možný\nsexuální vztah mezi nimi a jejich společný útěk. Paní Jamalová znala svého\nsyna dost dobře na to, aby mohla s jistotou říct, že je to naprosto nepravděpodobné. Pak se přišlo na to, že zmizely notebooky a mobilní telefony\nobou mladíků. Policejní seržant, který prohledával jejich pokoje, našel důkaz,\nže v obou případech byly dveře násilně otevřeny podobným nástrojem, nejspíš širokým šroubovákem. Pak, skoro o týden později, jedna studentka,\nkterá bydlela ve vedlejší budově, sdělila policii, že 28. června kolem půlnoci\nviděla nějakého muže v nadýchané sportovní bundě s baseballovou čapkou\nstaženou do čela, jak rychle odchází z koleje Manor Hall. Měla za to, že nesl\npřes rameno batoh nebo velkou kabelu.\nPolicie přes veškeré protesty obou rodin otálela se zahájením vyšetřování.\nPaní Jamalová napsala místnímu radnímu a poslanci a zoufale žádala o pomoc. Pak ji doma navštívili dva muži, jeden běloch a jeden Asiat, a tvrdili, že\njsou z tajné služby. Prohlásili, že měli podezření, že se Nazim i Rafi zapojili\ndo činnosti Hizb ut-Tahrir a policie je sledovala při jejich účastí na radikálním\n„Tehdy jsem to slyšela poprvé, ale musím přiznat, že jsem měla na něco takového podezření,“ řekla paní Jamalová. „Ale nechtěla jsem tomu věřit.\nZakázala jsem si na to myslet. Pořád se mě na něco ptali. Nevěřili mi, že jsem\nnevěděla, co provádějí na univerzitě. Vyloženě mě obvinili, že lžu, abych ho\n„Co se mu podle nich stalo?“\n„Pořád se mě ptali, jestli se někdy zmínil o tom, že se chystá do Afghánistánu,\na jestli prý nemluvil o Al-Káidě. Řekla jsem jim, že nikdy o ničem takovém\nnemluvil. Nikdy, nikdy.“\n„Mysleli si, že on a Rafi odcestovali do zahraničí, aby se cvičili u extremistů?“\n„To mi tvrdili. Nazimův pas ale zůstal doma u jeho otce.“\n„A Rafiho pas?“\n„Ten dokonce žádný pas neměl. Prohlédli dokonce jejich bankovní záznamy a\nnenašli nic podezřelého.“\n„Použil jeden nebo druhý svůj bankovní účet nebo kreditní kartu po 28.\n„Ne. Prostě se ztratili. Zmizeli.“\nJenny cítila, jak se jí zmocňuje neklid, který jí zatemňuje myšlení. To bylo\nprvní stadium paniky. Nadechla se, uvolnila nohy a ruce, a snažila se ty pocity\nze sebe setřást. „Zjistila jste pak ještě něco víc?“\n„O dva týdny později vypověděl na policii muž jménem Simon Donovan, že jel\nráno 29. června vlakem do Londýna a viděl dva mladé Asijce, kteří odpovídali\njejich popisu. Oba měli vousy a tradiční oděvy. Jeho výpověď je ve spisu. Na\nzákladě toho si pak policie myslela, že odcestovali do zahraničí, proto si opět\npromluvili se studenty z koleje. Jedna studentka, Sarah Levinová, tvrdila, že\njednou v jídelně zaslechla, jak Rafi říká něco o „bratrech“, kteří jedou do Afghánistánu.“ Paní Jamalová rozhodně zavrtěla hlavou. „On by nic takového\nneudělal, paní Cooperová. Svého syna znám. On by to neudělal.“\nJenny si vybavila Rosse a to, jak ho loni v létě musela vyzvednout ze školy ve\nstavu silného opojení po kouření marihuany. Vybavily se jí taky jeho nepředvídatelné výkyvy nálady a občasné výbuchy enormního bolestínství. Myslela\nsi, že zná svého syna až do hloubi jeho nitra, ale občas o tom pochybovala a\npřipadalo jí, že nelze skutečně poznat ani ty, kdo jsou nám nejbližší.\n„Co udělala policie s tou informací? Není přece jednoduché projít letištěm bez\n„Řekli nám, že všechno prověřili. Dokonce nám tvrdili, že mohli cestovat přes\njinou Evropskou zemi, Afriku nebo Střední východ… Nevím.“ Vyprchaly z ní\nposlední zbytky energie. Vypadala menší a zranitelnější než předtím.\n„V prosinci 2002 jsme dostali dopis. Závěr policie byl, že udělali vše, co bylo\nv jejich moci, a že s největší pravděpodobností oba odjeli do zahraničí s nějakou skupinou islamistů. To bylo všechno. Nic víc. Nic.“\n„A co ta mešita a halaqah?“\n„Podle policie je mešita od srpna 2002 zavřená a ten halaqah taky skončil.\nŘekli nám, že tajná služba sledovala jejich aktivity, ale o Nazimovi a Rafim nic\nnezjistila. Slíbili, že se ozvou, jakmile se objeví nějaké informace.“\n„Kontaktoval vás pak ještě někdo z tajné služby?“\nPaní Jamalová zavrtěla hlavou.\n„Zmínila jste se o právnících…“\n„Ano. Snažila jsem se je přimět, aby se vyptávali, aby si promluvili s policií a\ntajnou službou, ale dělali jedině to, že mě obírali o peníze. Zůstalo to na mně.\nSama jsem si zjistila, že po sedmi letech lze pohřešovanou osobu prohlásit\nza mrtvou.“ Setkala se s Jennyiným pohledem. „A četla jsem taky, že koroner\nmusí zjistit, jak daná osoba zemřela. Adresa Nazimova otce a tudíž i Nazimovo oficiální bydliště je ve vašem okresu, a proto jsem tady.“\nJenny už od prvního okamžiku, kdy viděla prohlášení soudce, předpokládala, že paní Jamalová přišla požádat o zahájení vyšetřování. Vyhlídka na ně\ns sebou ale nesla spoustu problémů, nehledě na fakt, že neexistovalo žádné tělo, pouze předpoklad, že je Nazim mrtvý. Za takových okolností po ní\nparagraf 15 Koronerského zákona požadoval, aby k zahájení takového šetření\nzískala povolení od ministra vnitra. Ten však takové povolení uděluje pouze\nv případě, že je vyšetřování vedeno v zájmu veřejnosti, což v praxi znamená,\nže jeho rozhodnutí má kromě právních podkladů i politický podtext. A i kdyby překonala tyhle překážky, nebylo by vůbec snadné přimět po tolika letech\npolicisty a vládní úředníky, aby oprášili spisy a uvolnili informace, které by\npodle nich neohrozily národní bezpečnost. Dokonce ani značné pravomoci,\nkterými koroner disponuje, by stěží stačily na mocnou státní mašinérii.\n„Paní Jamalová,“ řekla Jenny tónem, o kterém doufala, že je vyváženou kombinací obezřetnosti a zájmu. „Ráda se na případ vašeho syna podívám, ale\njediné, co mohu udělat, je napsat zprávu ministrovi vnitra s požadavkem – “\n„To vím. Řekl mi to soudce.“\n„Pak taky víte, že šance, že toto povolení dostanu a povedu vyšetřování, je velmi malá, téměř nulová. Toto povolení je zcela nepravděpodobné v případech,\nkde neexistuje tělo.“\nPaní Jamalová zavrtěla hlavou a její obličej ztuhl zklamáním. „Tím mi chcete\nříct co – že to mám po celém tom mnohaletém snažení vzdát?“\nKdyby měla být Jenny naprosto upřímná, poradila by jí, že vzhledem k neexistenci těla a sedmileté prodlevě by udělala nejlíp, kdyby svého syna v klidu oplakala a pak šla dál. Řekla by jí, že hlavní překážkou k jejímu štěstí je\nosud jediného syna a že to žádné vyšetřování pravděpodobně neuspokojí ani\n„Bylo by ode mě nefér, kdybych se snažila vás udržovat v naději, že skutečně\nzjistím, co se vašemu synovi stalo,“ řekla Jenny. „Myslím, že byste se možná\nměla sama sebe zeptat, jakému účelu by podle vás mělo vyšetřování sloužit.\nSyna vám zpátky nevrátí.“\nPaní Jamalová začala sbírat své papíry. „Omlouvám se, že jsem vás obrala o\n„Neříkám, že nepovedu vyšetřování – “\n„Očividně nejste matka, paní Cooperová, jinak byste pochopila, že nemám\njinou volbu. Můj život není nic v porovnání s životem mého syna. Raději bych\nzemřela ve snaze zjistit, co se mu stalo, než abych žila v nevědomosti.“\nPaní Jamalová se zvedla ze židle, připravená bez dalšího slova vypochodovat\nz místnosti, ale najednou jako by ztratila veškerou energii a zavrávorala. Pomalu odložila šanon zpátky na stůl, zkřížila ruce přes břicho a hlava jí klesla,\njako by už neměla sílu ji držet. „Omlouvám se, paní Cooperová. Očekávala\njsem od vás příliš. Nedoufám v zázraky… Vím, že je Nazim mrtvý. Když tehdy přišel ke mně domů s horečkou, měla jsem divný pocit. Ano… A když si\nmyslím, že jsem se další den ráno probudila a slyšela jsem, jak recituje tajwid,\nnejsem si jistá, jestli to byl on nebo jeho duch.“ Podívala se na Jenny suchýma\nočima plnýma smutku. „Možná máte pravdu. Už uplynulo příliš mnoho času.“\nObličej paní Jamalové odrážel to, co Jenny nejprve vnímala jako obyčejnou sebelítost, ale nebylo to poprvé, kdy během jejich rozhovoru dokázala prohlédnout hlouběji až k hlubokému a skutečnému smutku matky, která hledá\nsvé ztracené dítě. To poslední, co potřebovala, byl další zamotaný a časově\nnáročný případ, ale už se v ní začínaly hýbat emoce, tváře pohřešovaných\nhochů byly příliš živé a už ji strašily jejich přízraky.\n„Nechte mi tady ten šanon,“ řekla Jenny. „Odpoledne si ho projdu a ozvu se\n„Děkuji vám, paní Cooperová,“ odpověděla Amira Jamalová tiše. Naučeným\npohybem uchopila šátek a přetáhla si ho opět přes hlavu.\n„A co Rafi Hassan – žádá jeho rodina nějaké prohlášení?“\n„Nemluvíme spolu. Chovali se ke mně nepřátelsky. Rozhodli se uvěřit, že za\nto, co se stalo jejich synovi, je zodpovědný Nazim.“\n„Ten už to dávno vzdal.“\nKdyž Jenny vyprovázela paní Jamalovou ke dveřím, všimla si ledového chladu\nv Alisonině chování. Během těch šesti měsíců, co spolu pracovaly, se naučila poznat každou sebemenší změnu v chování své asistentky. Alison patřila\nk ženám obdařeným zvláštní schopností dát člověku vědět, co si myslí, aniž\nby musely říct jediné slovo. V její reakci na paní Jamalovou Jenny jasně četla\npodezření hraničící s naprostou nelibostí. Když se o pár minut později objevila ve dveřích se zprávou, že policie naléhavě potřebuje vidět pitevní zprávy\ntěl nalezených v mrazicím voze, Jenny poznamenala, že jí připadala kvůli paní\nAlison zkřížila paže na prsou. „Ten případ jejího syna si pamatuji. Pracovala\njsem v té době u kriminálky. Všem bylo jasné, že ten mladík a jeho kámoš\nodjeli bojovat do zahraničí.“\nByl to další charakterový znak, kterého si Jenny u Alison všimla: Alisonino\ntvrdohlavé lpění na solidaritě ke svým bývalým policejním kolegům.\n„Všem, to znamená komu?“ zeptala se.\n„Celé skupině, která se tím případem několik měsíců zabývala. V té době tu\nextremisté provozovali svou činnost docela volně.“\nJenny se zamračila. „Jeho matka má přesto právo vědět, co se mu stalo, pokud\nje to ovšem zjistitelné.“\n„Na jejím místě bych si nebyla tak jistá, že to chci zjistit. A my zrovna\nnemůžeme povolat svědky z Afghánistánu.“\n„To ne. Nepamatujete si náhodou, kdo měl vyšetřování na starost?“\n„To nejspíš dokážu zjistit. Neočekávejte ale, že se dostanete moc daleko – nad\ntakovým případem neustále bdí agenti.“ Alison změnila téma. „A co ta těla\nv mrazicím náklaďáku – chcete, abych se na to podívala? Podle mě ho policie\ntaky bude chtít pro sebe.“\n„Možná byste taky mohla napsat vlastní zprávu,“ řekla Jenny a nemohla si pomoci, aby nedodala: „Přece vím, jak naši přátelé v modrém vidí A a napíšou B.“\n„Jen vám říkám, co jsem tehdy slyšela, paní Cooperová,“ odsekla Alison. „A\npřesto jsme si tehdy o muslimech mysleli jen dobré.“\nJenny raději skousla další odpověď, protože v Alisonině reakci viděla, že v ní\npaní Jamalová probudila složité emoce. Jenny věděla, že Alison i po šesti\nměsících tajně truchlí pro muže, kterého milovala: zesnulého Harryho Marshalla, Jennyina předchůdce v úřadu koronera. Byli si blízcí. Podivné okolnosti\njeho náhlého a neočekávaného úmrtí v ní zanechaly směsici pocitů, jejichž\nvysvětlení se pokoušela najít v křesťanské víře. Alison řešila své nejistoty tak,\nže se přimkla k nějaké instituci – k policii nebo k církvi – a bránila se všemu,\nco je ohrožovalo. Byl to sice iracionální přístup, ale měla snad Jenny právo ji\nkvůli tomu odsuzovat? I ona sama bez pomoci léků podléhala iracionálním\nobavám a děsům.\nAlisonino nepřátelství viselo ve vzduchu jako nevítaná přítomnost ještě\ndlouho poté, co vyšla z kanceláře. Jenny se cítila téměř provinile, když se\nsnažila urovnat papíry paní Jamalové tak, aby budily dojem uspořádané dokumentace. Takhle se necítila od svého prvního případu, na kterém s Alison\npracovaly společně. Jednalo se o případ čtrnáctiletého Dannyho Willse, který\nbyl nalezen mrtvý ve své cele v nápravně výchovném zařízení provozovaném\njednou soukromou společností. Alison jako bývalá policistka měla možná lepší schopnost předvídat potíže.\nDokumentace shromážděná paní Jamalovou ani přes svou rozsáhlost neposkytla takřka žádné objasnění. Obsahovala seznamy studentů, kteří v té\ndobě bydleli na kolejích, výpovědi členů obou rodin, výpovědi policistů, kteří\nprohledávali kampus a kopie neefektivní korespondence s různými radními\na politiky. Byla tam taky kopie původní výpovědi Simona Donovana, ve které\nidentifikoval dva mladé muže ve vlaku, a výpovědi studentek Dani Jamesové a\nSarah Levinové, popisující tajemného vetřelce, i Rafiho náhodně vyslechnutá\npoznámka o muslimských bratrech, kteří míří do Afghánistánu. Další papíry\nobsahovaly zběžnou fotokopii Nazimova britského pasu, potvrzení z pasového\núřadu, že Rafi Hassan nikdy pas nevlastnil ani o něj nepožádal a suchopárný\ndopis psaný policistkou, jakousi Sarah Ownsovou, referentkou pro styk s rodinami, ve kterém blahosklonným tónem vysvětlovala, že se policie rozhodla\nvyšetřování odložit, dokud se neobjeví nové důkazy. Posledním dokumentem\nbyl plakátek o pohřešované osobě, sestavený na domácím počítači a ukazující\nrůzné podobizny obou mladíků. Jenny hned udeřilo do očí, jak byli oba nápad-\nně pohlední, s laskavýma očima a rysy štíhlé postavy. Dlouho na ně hleděla, až\nji zalila nečekaná vlna takřka nesnesitelného smutku. Ti dva nebyli ani mrtví.\nBylo to ještě horší: jednoduše zmizeli.\nOdsunula spis stranou. V duchu zápasila proti iracionálním myšlenkám, které\nzačala spřádat její mysl v návaznosti na rozhovory s doktorem Allenem. Lidé\nvždycky mizeli beze stopy. Šlo o pouhou shodu náhod, že jí tenhle případ\npřistál na stole právě v tuto dobu. Technicky vzato by se toho měl ujmout\nbristolský koroner, protože Nazim byl naposledy spatřen v oblasti jeho jurisdikce. Jenny se tím nemusela vůbec zabývat… Už ale věděla, že nemá na výběr.\nVe vstupní kanceláři zazvonil telefon. Alison již odešla, proto byl hovor automaticky přesměrován na telefon na jejím pracovním stole. Zvedla ho a představila se co nejprofesionálnějším tónem. „Úřad koronera v Severn Vale. U\ntelefonu Jenny Cooperová.“\n„Dobré ráno, jsem Andrew Kerr, nový patolog z nemocnice ve Vale.“ Podle\nhlasu byl upovídaný a plný energie. „Zrovna jsem se koukl na tu vaši paní XY.\nMyslím, že bychom se měli sejít.“\nPohřebiště obětí Masový hrob uprostřed pole Je večer čtvrtého července a Laytona Burnse na opuštěné farmě uprostřed kukuřičného pole zarazí znepokojivý zápach… Zmíní se o tom zástupci šerifa a ten ...\nvoslavného světitele Gorazda, ale též osobní vzpomínky a prožitky významných životních událostí. První dvě otázky nám zodpověděl o. Miroslav, na ostatní otázky s nadhledem a poutavým způsobem reago...\nPokyny pro účastníky Termín uzávěrky přihlášek na konferenci je 15. listopad, 2013. Platby musí být doručeny před začátkem konání akce. Pro potvrzení Vaší účasti nám prosím zašlete potvrzení o zapl...


Proti chřipce se nechali očkovat ministryně zdravotnictví i hlavní hygienik — ČT24 — Česká televize\nPraha – Podle lékařů je teď nejvhodnější období k očkování proti sezonní chřipce. Ta ročně zasáhne až dva miliony lidí, zhruba 2000 z nich na onemocnění umírají. Ministryně zdravotnictví Dana Jurásková se proto nechala demonstrativně očkovat, stejně jako hlavní hygienik Michael Vít. Tímto krokem chtějí zpropagovat očkování i mezi širší veřejností.\nOčkování sice nechrání proti prasečí chřipce, má však přispět k tomu, aby se v organismu jednoho člověka nesetkaly oba viry nákaz. Podle odborníků zmenší riziko mutací viru a sníží i nebezpečí dalších komplikací pro očkovaného. „Je to výkon, který je banální - stačí pár desítek minut a v tomto případě 350 korun. Chtěla jsem ukázat, že každý může do sebe takovou investici vložit,“ uvedla Jurásková.\nMinistryně zdravotnictví potvrdila, že se nechá očkovat i proti prasečí chřipce, což jako člen krizového štábu udělat musí. Provede to opět veřejně, aby podpořila v rozhodnutí nechat se očkovat i zdravotníky, kteří se budou o pacienty v době případné epidemie starat. Jurásková odmítá výhrady České lékařské komory, která tvrdí, že vakcína je nevyzkoušená, a lékaři, kterým ministerstvo doporučilo nechat se očkovat, nejsou pokusní králíci.\nV Česku se přitom proti chřipce v porovnání s ostatními zeměmi nechává očkovat jen málo lidí: „Jsme země, která patří na jedno z posledních míst v Evropské unii, v průměru 7-8 procent, a ta část populace lidí starších 65 let, která je v unii proočkována ze 70 procent, tak u nás ze 30 %,“ doplňuje hlavní hygienik Michael Vít.\nHygienici zatím v Česku potvrdili 309 nákaz prasečí chřipkou. Se začínajícím zimním počasím ale začíná sezona akutních onemocnění dýchacích cest - podle posledních údajů bylo v Česku hlášeno asi 990 případů na sto tisíc obyvatel.


Věda a jádro kolem nás | Atominfo.cz - Part 26\nJaponští fyzici poprvé dokázali prakticky aplikovat téměř dvě stě let starý myšlenkový experiment Maxwellova démona a dosáhnout zvýšení vnitřní energie systému pouze s použitím informací o jejím stavu, bez přidávání energie z vnějšího prostředí. Svůj článek uveřejnili v časopise Nature Physics. Výše uvedené pojmy zní možná poněkud tajemně, dají se ale vyložit i „lidštěji“. Britský fyzik James Maxwell v roce 1867 v dopise příteli popsal myšlenkový experiment, pomocí něhož teoreticky zdůvodnil možnost získávání energie z informace. Představme si dvě nádoby s plynem, spojené trubicí s přepážkou, u níž sídlí démon. Ten dokáže rozeznat rychleji se pohybující molekuly od pomalých a rychlé pouští přes přepážku, ale jen jedním směrem. Po určitém čase v jedné polovině nádoby rychlejší moleku\nFyzikové, pracující na Velkém hadronovém urychlovači ve Švýcarsku, pomocí detektoru CMS poprvé zaznamenali vznik dvou Z-bozonů rozpadem jedné elementární částice. Jedna se o jednu z teoreticky předpovídaných cest, kterými se při svém osamostatnění rozpadá takzvaný Higgsův. Uvádí to zpráva na oficiálních stránkách laboratoře CMS. Higgsův bozon je jedním z posledních chybějících článků Standardního modelu fyziky elementárních částic. Jedná se o zvláštní specii, která je základem mechanismu, jímž všechny ostatní částice nabývají hmotnost. Jestliže se nad tím na chvíli zamyslíme hlouběji, než z hlediska zdravotního, má hmotnost tak, jak ji známe, mnohem méně „fyzické“ reality, než bychom očekávali z každodenní zkušenosti. Jedná se pouze o číslo, které cosi vypovídá o tělese, například\nPředstavitelé ruského Rosatomu jménem vlády podepsali v pondělí v německém Wiesbadenu konvenci o spoluúčasti na stavbě a provozu Evropského urychlovacího centra pro výzkum těžkých iontů a antiprotonů (Facility for Antiproton and Ion Research – FAIR). Oznámila to agentura RIA Novosti. Výzkumné centrum těžkých iontů a antiprotonů bude stát na předměstí Darmstadtu v Německu. Hlavním objektem je dvojitý urychlovač, obvod jeho prstenců činí okolo 1,1 kilometru. Nyní se projektu účastní 15 zemí, mezi nimiž jsou například Německo, Francie, Velká Británie a Rusko. První experimenty jsou očekávány už za tři roky a provoz na plnou kapacitu má začít v roce 2016. Urychlovač FAIR je stavěn na základě existujících objektů UNILAC a SIS 18. Budou k nim „dostavěny“ další urychlovací prstence různ


Maya Jineng - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Bali\nJalan Nuansa Utama VIII Barat No. 1, Perumahan Nuansa Kori Jimbaran. (masuk dari jl. nuansa utama viii), Jimbaran, Bali, Indonésie, 80361 - Zobrazit na mapě\nMáte dotaz pro Maya Jineng?\nMaya Jineng – podrobnější informace\nPro cestovatele chtějící vnímat památky a zvuky města Bali je hotel Maya Jineng perfektní volbou. Centrum města je jen 7.2 km daleko a na letišti můžete být během 13 minut. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Maya Jineng výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Hotel poskytuje Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, Wi-Fi na veřejných místech, parkoviště, pronájem auta, okružní jízdy s cílem zajistit našim hostům co největší komfort.\nKvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat ručníky, bezplatný čaj, televize s plochou obrazovkou, pohovka, zrcadlo. Hotel nabízí obrovskou škálu rekreačního vybavení, včetně zahrada. Když hledáte komfortní a pohodlné ubytování ve městě Bali domovem vám bude hotel Maya Jineng.\nFeel very calm to stay at maya jineng,however,very difficult ti find this place via google map,even the local person oso don't know where is this place,please change the coordination in google map;)


BELGIE: Převýchova Lidlem II. - Neviditelný pes\nBELGIE: Převýchova Lidlem II.\nZ obalů produktů Eridanousbyly vymazány kříže na kostelích.\nNapravo Nikolaj Ježov. Byl, dokud ... nebyl. Asi jej spolkla řeka.\nNejhorší na tom je, že toto nebude nejspíš důsledkem nějakého skutečného nátlaku ze strany islámských radikálů. To se někdo ve vedení korporace – s vysokou pravděpodobností Evropan, protože na těchto vysokých pozicích v businessu je imigrantů z muslimského světa velmi málo – takzvaně preventivně před...klonil. Přitom sám sebe nejspíš považuje za morálního, pokrokového a vstřícného člověka, který pracuje na toleranci a pokojném soužití mezi národy.\nUpdate, 1. 9. 2017, 13.00: Tak nejenom v Belgii. Čtenář Jiří mi poslal PDF s aktuální nabídkou Lidlu (odkaz na Ulož.to, 17 MB dat). Podívejte se na stranu 2, na obaly produktů „Koláč z listového těsta“, „Gyros“ atd. Sakrální stavby proti nebi nebo moři... ale bez křížů. Nebo na straně 3 nahoře, „Jogurtový nápoj“, tam je dokonce ta samá scéna, která je v záhlaví článku. Nový svět bez barvy a chuti.\nBelgičanka Kate Ryan a píseň „Rozčarovaná“.\nDoufám, že v rámci inkluzivity a tolerance se jednoho dne neobjeví vážně míněná verze tohoto videa v burce. Dneska už jeden neví, co je ještě sarkasmus, a co už předpověď blízké budoucnosti.\nJde o vážnou věc :\nRe: Jde o vážnou věc :\nRe: Týden před tím\nZběsilé multikulturní řádění jisté Frau zde\n17letá Polka a její\nSplní se mi moje přání?\nUž se omluvili\nRe: Už se omluvili\nTo se čekat nedá,\nRe: To se čekat nedá,\nLidl patří do stejné kapitálové skupiny jako Kaufland\nObčasná změna regálů a podobně\nRe: Občasná změna regálů a podobně\nRe: Lidl patří do stejné kapitálové skupiny jako Kaufland\nNechápu, jak někdo může jíst\nLídl je německý řetězec.\nTy počty mrtvých jste nějak popletl,\nRe: Ty počty mrtvých jste nějak popletl,\nRe: Ty počty mrtvých jste nepopletl. Možná podcenil.\nNechtějí příspívat k vyloučeni...\nJo, jo... vlastní gól..\nLidl je obrazem celého Německa.\nRe: Lidl je obrazem celého Německa.\nLidl je hard discount,\nRe: Lidl je hard discount,\nČlánek je o Lidlu v Belgii,\nRe: Článek je o Lidlu v Belgii,\nNe, je to zbabělé evropské ustupování Islámu !\nRe: Ne, je to zbabělé evropské ustupování Islámu !\nUž jste trapný svou slepotou\nRe: Už jste trapný svou slepotou\nMne nějaký Lidl nezajímá,\nRe: Mne nějaký Lidl nezajímá,\nMyslím to zcela vážně,\nTo není žádný vtip,\nRe: To není žádný vtip,\npočet příspěvků: 181, poslední 3.9.2017 11:28


Tričko, lidově též triko, (anglicky t-shirt) je část oblečení, která slouží k zakrytí horní části těla.V podstatě jde o druh košile s krátkými rukávy, ačkoliv existují i trička s rukávy dlouhými. Stejně tak tričko může mít límec nebo knoflíky, ale existují i trička bez. Tričko je považováno za méně formální druh oblečení než například zmíněná košile.Trička jsou běžně vyráběna z bavlněných nebo polyesterových vláken nebo jejich kombinace.\nTričko, lidově též triko, (anglicky t-shirt) je část oblečení, která slouží k zakrytí horní části těla.V podstatě jde o druh košile s krátkými rukávy, ačkoliv existují i trička s rukávy dlouhými. Stejně tak tričko může mít límec nebo knoflíky, ale existují i trička bez. Tričko je považováno za méně formální druh oblečení než například zmíněná košile.Trička jsou běžně vyráběna z bavlněných nebo polyesterových vláken nebo jejich kombinace. Bývají také zdobena textem či obrázky, které se na triko aplikují různými technologiemi - od potisku po nášivky či ruční malbu. Specifický výsledek lze získat tzv. batikováním.V některých muslimských zemích není ženám dovoleno nosit tričko na veřejnosti.


Madonna se stane šestinásobnou matkou! Vzala si za vzor Angelinu Jolie?\n7. února 2017·Celebrity·Redakce\nAmerická popová zpěvačka Madonna může adoptovat dvě děti z Malawi. Dnes to povolil tamní nejvyšší soud, uvedla agentura Reuters. Madonna požádala o osvojení na konci ledna. Zpěvačka již v minulosti v Malawi adoptovala chlapce a dívku, z předchozích vztahů má dvě děti.\nMadonna se vynesení verdiktu u soudu v hlavním městě Lilongwe účastnila spolu se svými právníky, řekl mluvčí malawijské justice Mlenga Mvula.\nV roce 2008 popová hvězda adoptovala syna Davida Bandu ze sirotčince v Malawi, o rok později adoptovala dceru Mercy James.\nS filmovým režisérem Guyem Ritchiem, s nímž se rozvedla, má Madonna syna Rocca a ze vztahu s bývalým osobním trenérem Carlosem Leonem dceru Lourdes.\nV roce 2006 zpěvačka založila nadaci Raising Malawi na pomoc sirotkům a chudým dětem na jihu Afriky.\nMalawi leží na jihu afrického kontinentu, má zhruba 16 milionů obyvatel a patří k nejchudším zemím světa.\nPodobně jako Madonna v minulosti adoptovali několik dětí herečka Angelina Jolie a herec Brad Pitt. Syna Madoxe Angelina adoptovala v roce 2002 v Kambodži, dceru Zaharu v roce 2005 v Etiopii, syna Pax Thiena ve Vietnamu v roce 2007, dceru Shiloh v Namibii. Spolu pak mají dvojčata Knoxe a Vivienne, která se narodila v roce 2008 ve Francii.


Podrobné informace o balíku\nInformace o balících jsou v aptitude umístěny na několika místech. Seznam balíků nabízí rychlý přehled o stavu každého balíku, podrobnosti jsou však skryty v dalších pohledech.\nSeznam balíků poskytuje „kouknu-a-vidím“ souhrn o stavu balíku. Například řádek s programem webmin vypadá na autorově počítači takto:\npiAU  webmin                                        +5837kB <žádná>     1.160-2\nČtyři znaky na levém okraji obrazovky ukazují, že balík momentálně není nainstalován („p“), ale při nejbližší příležitosti nainstalován bude („i“), že byl vybrán k instalaci automaticky („A“) a že není důvěryhodný („U“). Na pravé straně jsou vidět aktuální a nejnovější dostupné verze spolu s informací o tom, kolik místa na disku tato instalace zabere.\nPohled na balíky si můžete přizpůsobit dle libosti, podrobnosti naleznete v kapitole „Přizpůsobení zobrazení balíků“.\nTyto čtyři příznaky na levé straně obrazovky poskytují základní informace o stavu balíku. První znak zobrazuje aktuální stav, druhý značí akci, která se má s balíkem provést, třetí znak říká, zda byl balík instalován automaticky (viz „Správa automaticky instalovaných balíků“) a čtvrtý upozorňuje, zda je balík důvěryhodný (viz „Pochopení a správa důvěryhodnosti balíků“).\nMožné hodnoty příznaků „aktuální stav“ a „akce“ jsou popsány v tabulkách 2.9 – „Hodnoty příznaku „aktuální stav““ a 2.10 – „Hodnoty příznaku „akce““.\nObrázek 2.9. Hodnoty příznaku „aktuální stav“\ni - Balík je nainstalován a všechny jeho závislosti jsou splněny.\nc - Balík byl odstraněn, ale jeho konfigurační soubory jsou stále v systému.\np - Balík byl odstraněn včetně konfiguračních souborů, anebo nikdy nebyl nainstalován.\nv - Balík je pouze virtuální.\nB - Balík má poškozené závislosti.\nu - Balík byl rozbalen, ale ještě nebyl nakonfigurován.\nC - Částečně zkonfigurovaný: konfigurace balíku byla přerušena.\nH - Částečně instalovaný: instalace balíku byla přerušena.\nObrázek 2.10. Hodnoty příznaku „akce“\ni - Balík bude instalován.\nu - Balík bude aktualizován.\nd - Balík bude odstraněn, ale jeho konfigurační soubory zůstanou v systému. (Rozhodnete-li se jej znovu nainstalovat, nebudete ho muset zdlouhavě nastavovat, ale využije se stávající nastavení.)\np - Balík bude vyčištěn (tj. smazán včetně konfiguračních souborů).\nh - Balík bude podržen ve stávající verzi. Dokud podržení nezrušíte, balík nebude aktualizován ani když bude k dispozici novější verze.\nF - Aktualizace tohoto balíku byla zakázána.\nr - Balík bude reinstalován.\nB - Balík je „poškozený“ - některé jeho závislosti nebudou splněny. Dokud budete mít poškozené balíky, aptitude vám nedovolí nic instalovat, aktualizovat a tím méně odstraňovat.\nPokud váš terminál podporuje barvy, aptitude je využije pro zvýraznění stavu balíků. Barvy pozadí:\nBalík nemůže být aktualizován, nebude instalován a nemá žádné problémy se závislostmi. Je-li balík nainstalován, bude jeho název zvýrazněn.\nBalík bude instalován.\nBalík je momentálně nainstalován a bude aktualizován.\nBalík je momentálně nainstalován, ale bude odstraněn.\nBalík je momentálně nainstalován a je „podržen“ ve své aktuální verzi: automatické aktualizace jej budou ignorovat.\nBalík je poškozen: některé z jeho závislostí nebudou splněny.\nA konečně spodní polovina obrazovky zobrazuje dlouhý popis. Když aptitude zjistí, že má balík prsty v nějakém závislostním problému, pokusí se zde tento problém popsat. Mezi popisem balíku a jeho závislostmi se můžete přepínat klávesou i.\nStisk klávesy Enter zobrazí podrobné informace o vybraném balíku:\nTento pohled se dá ovládat stejně, jako seznam balíků. Například na předchozím obrázku jsem rozbalil nesplněnou závislost na apt-doc, čímž se zobrazily dostupné verze apt-doc, které mohou tuto závislost splnit. S verzemi lze pracovat stejně jako s balíky: například pro instalaci balíku apt-doc ve verzi 0.5.25 označíte příslušný řádek a stisknete klávesu +.\nPro rychlé splnění závislosti ji vyberte a stiskněte +; aptitude se pokusí ji splnit.\nKromě závislostí balíku můžete vidět i názvy virtuálních balíků, které poskytuje, balíky, které na něm závisí a úplně dole také dostupné verze vybraného balíku.\nJako obvykle můžete tuto obrazovku opustit klávesou q a vrátit se tak do předchozího pohledu. Pro větší pohodlí existuje ještě několik menších pohledů, které zobrazují pouze vybranou podmnožinu informací o balíku. Klávesa v zobrazí pouze dostupné verze, d závislosti a r „reverzní závislosti“ (které balíky závisí na vybraném balíku).\nSpráva seznamu balíků Změna stavu balíků


Poullain a Kříž v dramatu o lidské samotě a naději - Novojičínský deník\nPoullain a Kříž v dramatu o lidské samotě a naději\nKopřivnice - Dvě výrazné veličiny si to namíří ve čtvrtek do Kopřivnice. Ve výtečné hře Richarda Alfieriho o lidské opuštěnosti tam předvedou brilantní herecký koncert ve hře Šest tanečních hodin v šesti týdnech Pavel Kříž a Chantal Poullain.\nChantal Poullain v Benešově.Foto: Zdeněk Kellner\nAlfieriho hra Šest tanečních hodin v šesti týdnech, strhující herecký duet o lidské opuštěnosti a nikdy neumírající naději, je divadelní skvost. K jeho režii se podařilo získat Zdeňka Duška a hrají v něm dvě velké herecké a lidské individuality Chantal Poullain a Pavel Kříž. Hra popisuje osudy dámy, která bojuje proti blížícímu se stáří tím, že si sjedná domácího učitele tance.\nBěhem šesti tanečních lekcí se otevírá prostor pro dialog, ve kterém se na povrch dere trápení osudů obou protagonistů jak dámino nevydařené manželství, tak stigma homosexuála a minulost poznamenaná ne zrovna idylickými intimními vztahy.\nTvůrce hry Richard Alfieri studoval v New Yorku u legendárního herce a pedagoga Sanforda Meisnera, jednoho z průkopníků metody Stanislavského na americkém území. Už na studiích si přivydělával jako filmový a televizní scenárista, což zůstalo jeho hlavním zaměstnáním do dnešních dnů.\nNa kontě má kromě seriálů a naučných pořadů i sedm celovečerních filmů, z toho tři televizní. Šest tanečních hodin v šesti týdnech je prvním dílem, které vydobylo svému autorovi skutečně mezinárodní uznání.\n„Ty dvě postavy jsou skálopevně přesvědčené, že nikdo už do jejich života nemůže nic přinést, na první pohled jsou povahově zcela odlišné, mají rozdílné hodnotové zázemí. I přesto se ale dokážou nakonec otevřít a navázat opravdu hluboký vztah. Taneční lekce jsou metaforou pro předávání životních zkušeností, které mezi těmi dvěma lidmi probíhá. Myslím si, že to je naprosto univerzální poselství," popsal svou hru velice výstižně sám autor.\nDivadelní hru Šest tanečních hodin v šesti týdnech uvede ve čtvrtek 16. května od 19 hodin kopřivnický kulturní dům. (mer)


Hledat 'obratila se' v erotických povídkách\nErotické povídky • Hledání 'obratila se'\nNalezeno 10 povídek obsahující obratila se.\n...víno a pomalu se při tom vysvlékali. Seděli jsme u stolu, připíjeli jsme si, když napůl svlečená Dana vstala se sklenkou v ruce: „Tak na to dnešní laškování, Jardo s Marií, už se těšíme, že Zdeňku“, obrátila se na něj, ten vstal s čurákem vztyčeným, protož si před tím už svlékl kraťasy. Hned se vrhnul na Danu, začal ji za všeobecného smíchu, výkřiků osahávat s tím, že ji... celá povídka...\n...co se stalo a co on věděl. A co hůř, poručil mi, abych mu ukázala následky trestu z minulé noci. Věděla jsem, že nemá cenu se bránit, tak jsem poslechla. Stoupla jsem si doprostřed pokoje a obrátila se k Filipovi zády. Potom jsem si stáhla tepláky a prádlo, které jsem měla na sobě. Když jsem měla všechno u kotníků, vyhrnula jsem si mikinu a naplno mu vystavila sv... celá povídka...\nSe spolužačkami u moře\n...se vedle mě. Niky mi pošeptala, že jestli se chci udělat, ať jí omrdám zezadu a klekla si na všechny čtyři. Zasunul jsem jí ho tam, přidržoval jí boky a rozjel to. Potom zničehonic vyklouzla a obrátila se ke mně bříškem. Pustil jsem se do ní na misionáře. Kristýnka ležela vedle nás a prsty si roztahovala pysky, ze kterých tekla šťáva. Tahle dvě báječná těla u sebe zapř... celá povídka...\nKategorie: Exhibicionisté, Orál, Teen, Trapasy, Šukačky\n...k Aleně. Ozval se zvonek a já šel otevřít. Za dveřmi stála krásná žena s kufříkem. „Já jsem Eva!“ představila se. Pozval jsem jí dál. „Prosím, nechte nás o samotě! Raději bych jí měla v ordinaci!“ obrátila se na nás. „Prosím, oba!“ dodala, když se Alenina matka neměla k odchodu. „Jdeme!“ vzal jsem jí za ruku a táhnul na zahradu. Vzal jsem i lahev vína a skleničky, abychom se... celá povídka...\n...kam jsem si dala cigarety“, zeptala se Marta, když po delším přehrabování kabelky nic nenašla. „Mám chuť si zakouřit“ obrátila se na mně, „skočím si k Jardovi, ten jistě nějaké bude mít. Chceš jít se mnou?“, jen tak prohodila a scházela po schodech dolů ke vchodu. Jarda byl přes půl roku rozvedený, bydlel kousek od nás, trochu jsme spolu kamarádili i s jeho bývalou ženo... celá povídka...\n...se už dlouhou dobu poohlížela po různých nabídkách na internetu, které by jí umožnily vyhrát slevový kupon na nějakou celkovou masáž těla. Hrozně toužila po takovém odpočinku, kdy by úplně vypnula ode všech starostí a užívala si ty blahodárné doteky. Většina masáží byla ovšem docela drahá a Eliška neměla peněz nazbyt, a tak si stále slibovala, že k příštím Vánocům, nebo k příštím naroz... celá povídka...\n...pravidelného rytmu. "Á, ááááá, honem běž, vystřídejte se, Honzo slez ze mně", téměř diktátorsky zvolala zastřeným hlasem mezi vzrušenými výkřiky Jana. Odstrčila Honzu, vytáhla ze sebe jeho čuráka, obrátila se, klekla k sedačce, kam se rychle posadil s roztaženýma nohama Honza, vystrčila zadeček a začala mu ho zase kouřit. Konečně jsem dostal šanci jí ho zasunout do... celá povídka...\n...jsem u klienta na Kladně, kde jsem byl hotov o něco dříve než jsem čekal. Přemýšlel jsem, že už to nemá cenu se vracet na firmu a že pojedu přes Letnou domu. V tom mě napadlo vytočit 671 9x1 x5x, ozvala se mi známý ženský hlas, „Ahoj Tomáši“, odpověděl jsem „Ahoj teti, jsi doma? Pojedu kolem Tebe a stavil bych se na kávu.“ . Odpovědí mi bylo „Budu ráda minule jsme to nedopovídali a něco ma... celá povídka...


Za sraženou ženu padla podmínka - Klatovský deník\nZa sraženou ženu padla podmínka\nTachov - Osmiměsíční trest s podmíněným odkladem na 18 měsíců vyměřil ve středu tachovský soud Lukáši Čížkovi z Tachova (na snímku). Ten před téměř dvěma lety při couvání srazil se svým vozem chodkyni, která při nehodě utrpěla velmi vážná poranění.\nSoudkyně Michaela Řezníčková, jak uvedla, v rozsudku zohlednila Čížkovu dosavadní bezúhonnost, fakt, že nikdy neplatil pokutu za dopravní přestupek i spoluvinu poškozené, která do vozovky vstoupila.\n„Nezpochybnitelné ale je, že obžalovaný měl při couvání dbát zvýšené opatrnosti a vzhledem k tomu, že místo znal a věděl, že je pro takové manévry problematické, si měl rovněž zajistit i přítomnost další osoby, která by na případné nebezpečí střetu upozornila,“ zdůvodnila v rozhodnutí soudkyně.\nNehoda se stala koncem listopadu 2016 před pátou hodinou odpolední, tedy v době, kdy už je téměř tma, na křižovatce ulic Bělojarská a Vilémovská v Tachově. Řidič se v místě otáčel, couval a přitom zadní částí vozu srazil tehdy šestasedmdesátiletou chodkyni, která se pohybovala po vozovce a podle líčení svědků údajně hledala svoji kočku. Chodkyně utrpěla mnohočetná zranění, s nimiž byla letecky převezena do nemocnice.\nTřináct měsíců po nehodě poškozená zemřela a soud si vyžádal odborné posouzení, zda úmrtí přímo souviselo s následky zranění z nehody. „Přímá souvislost mezi dopravní nehodou a úmrtím poškozené se neprokázala,“ uvedla při středečním líčení předsedkyně senátu.\nSoud zhodnotil také znalecký posudek z oboru dopravy, v němž bylo uvedeno, že obžalovaný nemohl spoléhat pouze na viditelnost zadním sklem, měl si k manévru zajistit další osobu a poté, co ucítil náraz, měl vystoupit a zkontrolovat situaci.\nObhajoba poukázala, že se v celé události jednalo o souhru nešťastných náhod. Jak uvedl obhájce obžalovaného, řidič nemohl předvídat, že poškozená náhle vstoupí do vozovky. Navíc v tmavém oblečení. Obhájce poukázal, že i podle znaleckého posudku měl na nehodu vliv nepředvídatelný pohyb chodkyně, a navrhl úplné zproštění obžaloby.\nSoud k polehčujícím okolnostem přihlédl. Kromě uvedeného podmíněného trestu uložil ještě zákaz řízení motorových vozidel na 18 měsíců a náhradu škody v celkové výší 400 tisíc korun. „Toho, co se stalo, je mi neskutečně líto, moc mě to mrzí. Byla to nešťastná náhoda,“ vyjádřil se Lukáš Čížek, oblíbený tachovský fotbalista, k celé záležitosti. Společně s obhájcem se na místě proti rozsudku odvolal.\nŘidiči se do pouliční lampy na náměstí trefují několikrát do roka\nPODÍVEJTE SE: V zoo se vylíhli vzácní hadi


Extrudáty: mlsání bez tuků a bílých jedů - Doporučujeme Deník\nExtrudáty: mlsání bez tuků a bílých jedů\nNe každá pochoutka z nepřeberného množství snacků plných kalorií, tuků, občas i chemie, nám prospívá. Většinou jsou samý cukr, sůl, někdy dokonce obojí najednou. Když náhodou neobsahují unavující a obtěžující lepek, jsou smažené. Zkonzumovaných pár kousků může lehce obsahovat více než doporučnou denní dávku bílých jedů (sůl, cukr, bílá pšeničná mouka). A teď abychom diskvalifikovali i dětské piškoty.\nCereální a luštěninové extrudáty bez lepku, pro nejmenší děti i náročné dospělé | Foto: CANDY, s.r.o.\nAch jo, jen málokterý pamlsek je zároveň chutný, nízkokalorický, prospěšný nebo dokonce zdravý.\nRozhodně není nutné se mlsání vzdát, ale vybírat s trochou selského rozumu. Máme-li doma ještě ke všemu ratolest, můžeme si být jisti, že bude chtít ochutnat. Ruku na srdce, nikdo nechce své dítě zvykat na přesolené, tučné, smažené a překořeněné. Potom mu těžko bude chutnat čerstvá zelenina (ne, paprika vážně nechutná jako paprikové brambůrky).\nExtrudované potraviny už pár let nejsou kompromisem mezi chutí a výživovou hodnotou. Extrudáty zkrátka jsou dobré a zdravé (ano, tato kombinace existuje). Pro ty náročnější jsou tu koextrudáty, které jsou vyšperkovány náplní z pravé (!!!) čokolády či skutečných (!!!) jahod.\nRýžové a kukuřičné koextrudáty s pravou čokoládou, pravými jahodami, karamelem.\nKonec záhad, odkryjme tajemství. Co je extrudát/koextrudát? Tak to první je křupka a to druhé je plněná křupka. Žádná velká věda, ale podstata je skryta v postupu výroby. Extruze je proces, při kterém je správně vybraná cereálie v extrudéru vystavena extrémně vysokému tlaku, díky kterému je hmota v mžiku „upečena" a vytvarována. Takto se oproti smažení a pečení zachová maximum živin z původních surovin a výsledný produkt je chutný a snadno stravitelný. Zapomeňme historické „polystyrénové chleby", dnešní extrudované plněné polštářky, tyčinky nebo i neplněné dětské a dospělácké, slané i sladké křupky jsou plné chutí, jako od babičky.\nZákladní obilninou pro extruzi je kukuřice, jen nejmodernější linky si poradí s rýží. Špičkové extrudáty obsahují při plné chuti jen minimum tuků. A světe div se – poctivý výrobce dokáže zapracovat místo bílého cukru ovocnější a vhodnější slad.\nFAMILY SNACK je příkladem poctivě vyráběných extrudovaných křupek, z pečlivě vybraných kontrolovaných surovin. Přirozené a přírodní chutě, přesně a jasně deklarované jednoduché složení. Tak se dnes moderně a zdravě mlsá.\nRýže – přirozeně bezlepková, lehce stravitelná, vyvolá pocit nasycení, vhodná i pro celiaky.\nKukuřice - vysoký obsah vitamínů skup. B, železa, hořčíku, zinku, manganu, selenu, vlákniny, bílkovin a nenasycených mastných kyselin, bez lepku.\nKukuřičný slad - obsahuje komplexní cukry, které se uvolňují pozvolna, nezatěžují slinivku a dodávají tělu energii postupně. Díky nízkému glykemickému indexu je vhodný i pro diabetiky.\nŘepkový olej – obsahuje 30% polynenasycených a 61% mononenasycených mastných kyselin.\nPřírodní barevné extrakty - rostlinné pigmenty získané přírodní cestou, například špenát, betakaroten.\nVíce informací o vlastnostech extrudovaných křupek zde.


Jednou je prezident, podruhé gynekolog a láká z lidí peníze - Chrudimský deník\nJednou je prezident, podruhé gynekolog a láká z lidí peníze\nVýchodní Čechy, Trutnovsko - Vynalézavost a podlost lidí evidentně nezná meze. Na Trutnovsku řádí muž, který se snaží na základě smyšlených legend vylákat z lidí peníze. Sází na důvěřivost a jeho taktika se mu už nejméně v jednom případě vyplatila. Všechny dosud evidované případy se staly 11. ledna.\n„Jako první si vybral internetový obchod v centru Dvora Králové. Podle popisu se jedná o muže ve věku čtyřicet až padesát let, silnější, ale sportovní postavy, který je vysoký 180 až 190 centimetrů. Má krátce střižené, lehce prošedivělé vlasy. Na sobě měl oblečenou modrou bundu a džíny," uvedla mluvčí královéhradecké policie Ivana Ježková.\nVyužívá jména reálných osob\nLump se v obchodě představil jako gynekolog z Karlových Varů. Zaměstnancům řekl, že jede s dětmi do Krkonoš a cestou přišel o peníze. Zeptal se, kde by našel ordinaci svého kolegy gynekologa. „Působil velmi věrohodně, po celou dobu prý hrál na city a žádal o půjčku. Nepochodil však, a tak odešel," vysvětlila Ježková.\nNelenil však a ve své obchůzce pokračoval. Stejný den kolem 16. hodiny přišel zřejmě stejný podvodník do místní základní umělecké školy. Tentokrát se představil jako ředitel základní umělecké školy v Liberci, přičemž zneužil jeho skutečné jméno.\nNeváhal a učitele, kterého potkal na chodbě školy, požádal o půjčku. Jako důvod tentokrát uvedl, že přišel o všechny peníze, když tankoval na čerpací stanici.\n„Pedagog zatelefonoval ředitelce školy, která okamžitě pojala podezření, protože jmenovaného ředitele z Liberce osobně zná. Navrhla mu po telefonu schůzku u pumpy, kde měl o peníze přijít, a slíbila, že mu pomůže. Muž se jí zeptal, zda se znají, a okamžitě zavěsil," sdělila Ježková.\nJeště před odchodem ze školy měl požádat další učitelku o platební kartu. Ale ani u ní nepochodil.\nDva nezdařené pokusy muže zřejmě ani trochu neodradily. Své „štěstí" zkoušel dál.\n„Do třetice se o podvodné vylákání peněz pokusil ve firmě specializující se na prodej aut opět ve Dvoře Králové. A to hodinu po návštěvě školy. Zde byl bohužel úspěšný," konstatovala královéhradecká mluvčí.\nAby uspěl, rozhodl se zvýšit svou společenskou prestiž. Představil se proto jako prezident hokejového klubu Bílí Tygři Liberec. Uvedl přitom, že jede s rodinou z Liberce a na benzinové stanici zjistil, že mu chybí pánská příruční kabelka s doklady, penězi i telefonem.\nPřed tímto „útokem" si pravděpodobně o majiteli firmy i o ostatních místních podnikatelích zjistil spoustu informací. „Vyrukoval" na něho s řečmi o společné lásce k hokeji a dobrou znalostí místních vlivných lidí.\n„Protože vystupoval velmi věrohodně a majitel firmy nabyl dojmu, že se jedná opravdu o prezidenta libereckých Bílých Tygrů, poskytl mu proti potvrzení půjčku dva tisíce korun. Lhůta pro vrácení byla sjednána do 31. ledna. Když doba uplynula a muž se neozval, začal podnikatel pátrat „na vlastní pěst". Zjistil, že nebyl jediný, koho podvodník požádal o půjčku. Dalšímu muži tvrdil, že byl okraden na horách.\nPodle kamerového záznamu a svědeckých výpovědí se ve všech případech jedná o stejného muže. Policisté se obávají, že by gauner mohl své báje pod záminkou získání peněz vyprávět po celé republice.


Hlavní strana>>Zpravodajství>>Plzeňský kraj>>Opravené památky>>V klášteře v Plasích finišují s opravou cenného barokního krovu, pokračují i další práce\n30. 11. 2014 Klášter Plasy, budova prelatury | Foto: Richenza - Wikimedia Commons | Licence: CC-BY-SA 3.0 PLASY (PLZEŇSKO) | Oprava barokního krovu prelatury ze 17. století se v těchto dnech dokončuje v klášteře na severním Plzeňsku. Plánované jsou i opravy komínů na konventu a další zásahy uvnitř. Chystá se restaurování portálu u kostela a přeinstalace jedné návštěvnické trasy.\n„Také se pokračuje v restaurování mobiliáře ‒ na jaře představí v klášteře nedávno získanou sochu od Matyáše Bernarda Brauna. Všechny práce směřují k tomu, aby klášter v roce 2015 důstojně oslavil 870 let od svého založení.“ řekl správce kláštera Pavel Duchoň. „Barokní krov prelatury je umělecké dílo, které tam po sobě tesaři nechali, my nyní dokončujeme opravy, které se týkají i střešního pláště. Prelatura tak konečně prokoukne,“ uvedl Duchoň. Klášter, který letos od ledna do října navštívilo přes 16 tisíc lidí, dostal od Ministerstva kultury na projekt prelatury 8,5 milionu korun, peníze podle Duchoně přišly poprvé za deset let jako celek. Při předchozích investičních akcích vždy byly děleny na menší částky, což podle něj snižovalo efektivitu a zdržovalo záchranu.\nKlášter chystá další opravy, například budově konventu s hlavním prohlídkovým okruhem by chtěl vrátit ve větší míře cisterciácký ráz. „Vlastními silami tam budeme opravovat některé dveře a portály, které nepodléhají restaurátorskému režimu,“ uvedl správce. Restaurovat se bude i výmalba portálu v prvním patře. Výraznou změnu podoby konventu, který sloužil v minulosti jako obytná budova mnichů, by měli návštěvníci zaznamenat už na jaře při zahájení sezony. Daří se také postupně restaurovat mobiliář, přičemž klášter se snaží už zhruba deset let navracet památce původní vybavení a předměty. „Nyní jsme se dostali ve spolupráci s církví k části mobiliáře, který byl uskladněný, a nebyla možnost jej prezentovat,“ uvedl správce Duchoň. Jako unikát si památka nechává na jaro představení Braunovy sochy Panny Marie Bolestné, kterou klášter získal od soukromého majitele. Polychromované dílo dosud bylo vystaveno zřejmě jen jednou a v Plasích bude součástí prohlídkové trasy. Nová sezona by měla nabídnout i výraznou změnu v bezprostředním okolí kláštera, město Plasy díky podpoře evropských zdrojů vrací nádvoří do polobarokního rázu.\nTéma: Kláštery Sakrální památky Dotace Ministerstva kultury Všechna témata


Základní informace o letní turistické sezóně 2020 v Chorvatsku | Chorvatsko.cz\nZákladní informace o letní turistické sezóně 2020 v Chorvatsku\nAktuální informace, které budete potřebovat pro vstup a pobyt v Chorvatsku\nChorvatsko... Články ... Aktuality ... Základní informace…\n1. Chorvatská epidemiologická situace mezi nejlepšími v zemích Středomoří\nPokud jde o epidemiologickou situaci, Chorvatsko je podle všech ukazatelů jednou z nejlepších zemí v Evropské unii.\nNové případy nákazy Covid-19 se objevují pouze sporadicky v jednociferných číslech.\n2. Hotely, kempy a ubytovací objekty splňují nejvyšší bezpečnostní normy\nVšechny turistické kapacity a restaurace v Chorvatsku jsou připraveny na zahájení sezóny v nových podmínkách.\nUplatňují se nejvyšší epidemiologické předpisy, aby byla zajištěna bezpečnost pro turisty, pracovníky a místní obyvatele.\nChorvatský ústav pro veřejné zdraví definoval opatření pro všechny, kteří pracují v cestovním ruchu, aby byla hostům zajištěna maximální ochrana.\nChorvatské hotely a kempy uplatňují při své práci jak doporučení místních epidemiologů, tak normy upravující globální certifikáty bezpečnosti a zdraví.\n3. Protokol na hranicích\nZahraniční turisté, které jsou občany zemí Evropské unie, musí při vstupu předložit jeden z těchto dokumentů:\nrezervaci ubytování v hotelu, kempu nebo jiném typu ubytovacího objektu,\nsmlouvu o pronájmu v kempu,\nsmlouvu o stálém kotvišti v jachtařském přístavu,\npotvrzení o rezervaci kotviště v jachtařském přístavu,\nvaucher cestovní agentury.\nDokument, který se potvrzuje rezervace ubytování v Chorvatsku musí obsahovat:\nMísto/adresu ubytovacího objektu, kde hostu bude pobývat,\ndélku pobytu, tedy datum kdy host plánuje odjezd z Chorvatska.\nKromě potvrzení rezervaci mohou být důvodem pro vstup do Chorvatska:\npracovní důvody/hospodářský zájem: pozvání hospodářského subjektu, zájem hospodářského subjektu o příjezd jednotlivce, pozvání na pracovní schůzku, vlastnictví nemovitosti nebo plavidla (nebo uživatel leasingu plavidla), vlastnictví obchodní společnosti nebo členství ve vedení obchodní společnosti,\nneodkladné osobní důvody.\n4. Brzy aplikace pro turisty pro vstup do Chorvatska a "Fast Line"\nDo konce května bude spuštěna aplikace, která turistům umožní ohlásit předem svůj příjezd do Chorvatska. Toto ohlášení přispěje k rychlejšímu přechodu hranice.\n5. Turisté dostanou na hranici leták s doporučeními\nPro turisty ze zemí Evropské unie neplatí povinnost karantény. Na hranici při vstupu do Chorvatské republiky turisté dostanou informační leták se všeobecnými i specifickými doporučeními a pokyny Chorvatského ústavu pro veřejné zdraví.\n6. Dotazy ohledně vstupu do Chorvatska\nObčané z Evropské unie i ze zemí mimo Evropskou unii mohou získat informace o možnostech vstupu do Chorvatska na mailové adrese: [email protected]\nPodrobné informace s on-line formulářem, odpovědi na nejčastěji kladené otázky můžete najít na této stránce\tMinisterstva vnitra Chorvatské republiky.\n7. Chorvatsko je bezpečné pro všechny návštěvníky\nZdravotní systém a systém veřejné ochrany v Chorvatsku výborně zareagoval na krizi a zabránil šíření epidemie.\nChorvatský zdravotní systém je svými kapacitami připraven na včasnou reakci v případě eventuálního výskytu viru.\nChorvatské sdružení cestovního ruchu (Hrvatska Udruga Turizma): www.udrugaturizma.hr\nMimice na Omišské riviéře\nLopar na Rábu\nRab na stejnojmenném ostrově\nBožava na ostrově Dugi otok


BitFenix Alchemy Molex to 3x 3-Pin 7V Adapter 20cm - Sleeved Black/Black, kabel, redukce\nÚvod › Hardware › Příslušenství › kabely, redukce › BitFenix Alchemy Molex to 3x 3-Pin 7V Adapter 20cm - Sleeved Black/Black\nBitFenix Alchemy Molex to 3x 3-Pin 7V Adapter 20cm - Sleeved Black/Black\n47167794411924716779441192Luxusní redukce z 4Pin molex konektoru na 3x 3-Pin 7V Fan konektor v délce 20cm v kompletně černém flexu a s černými konektory. Každý vodič je oflexován zvlášť pro co nejdokonalejší vzhled Vašeho PC.\nLuxusní redukce z 4Pin molex konektoru na 3x 3 Pin 7V Fan konektor v délce 20cm v kompletně černém flexu a s černými konektory. Každý vodič je oflexován zvlášť pro co nejdokonalejší vzhled Vašeho PC. Celý popis\nNáš kód: 1076780606\nLuxusní redukce z 4Pin molex konektoru na 3x 3-Pin 7V Fan konektor v délce 20cm v kompletně černém flexu a s černými konektory. Každý vodič je oflexován zvlášť pro co nejdokonalejší vzhled Vašeho PC.