Všechny kolapsy Daniela Hůlky. Má podlomené zdraví! - Doma.cz - magazín pro Váš úspěšný den\nTřiačtyřicetiletý charismatický idol žen kolabuje jako o závod. Chlapisko jako hora, ale zdraví pokulhává.\nVšechny kolapsy Daniela Hůlky. Má podlomené zdraví!\nzdroj: Korzo Daniel Hůlka\naktualizováno 12.04.2012, 00:00 | 12.04.2012, 00:00 | doma.cz/em\nCharismatický zpěvák je chlap jako hora, ženy po něm šílí. Proč je tedy tak často téměř na umření? Zpěvákovo okolí se shoduje na tom, že na vině je bohémův způsob života, samozřejmě bohémský. Víno, pivo, tvrdý alkohol, ženy, zpěv.\nMimochodem, i samotný život muzikálového zpěváka je vyčerpávající, to i kdybychom odhlédli od žen a alkoholu. Což u Daniela Hůlky ale nelze. Měl by se oženit a nějakou saní, ta by si ho už ohlídala. To se mu ale z pochopitelných důvodů nechce.\nPoslední kolaps: akutní zánět slinivky\nZatím naposledy se před třemi týdny zhroutil se zánětem slinivky. Do nemocnice jej přivezl manažer - jak se říká, bylo to za pět minut dvanáct. Zpěvák se ocitl v nebezpečí života, byl napojen na přístroje, nemohl se hýbat, nemohl mluvit ani jíst. Oteklý byl tak, až to působilo přízračně.\nJeho stav se zlepšil až po jedenadvaceti dnech, to už dokázal sníst kousek rohlíku a na vozíku si dojel do koupelny. Z dobře informovaných kruhů se ozývá, že důvod Hůlkova bůhvíkolikátého kolapsu se nazývá: nezdravý životní styl a neúměrný stres. Vezme si z toho zpěvák už konečně ponaučení? Vždyť už se mu přihodilo tolik nepříjemností a zdravotních i jiných selhání, až sám jednu chvíli hovořil o tom, že je asi prokletý...\nS Kamilou Nývltovou. (Foto: tn.cz / Korzo)\nLeden 2012: Popral se v hospodě, přišel o zub\nV lednu se nějakou dobu objevoval bez předního zubu, dokonce se tak i usmíval na novináře. A usmíval se právem, zachoval se totiž jako opravdový rytíř. Popral se v hospodě v Jevanech, když opilec začal obtěžovat ženu a ubližovat jejímu psovi.\nLoňský květen: otrava jídlem nebo něco takového\nLoni zjara Daniela Hůlku trápily zdravotní potíže nejméně dva měsíce. Vypadalo to na otravu jídlem, další možnou diagnózou byla žlučníková kolika. Daniel Hůlka denně zvracel, pobyl dokonce několik dní v nemocnici, a když se pak v dobré víře vrátil do muzikálu Kat Mydlář, odzpíval představení až do přestávky, pak se v zákulisí zhroutil, ale vzhledem k tomu, jaký je profesionál, se dokázal zase vzchopit a dozpívat až do konce.\nChcete mít postavu jako Lucie Borhyová? Tančete!\nPříběh lásky Terezy Bebarové, hvězdy seriálu Ulice\nLeden 2010: Zpěvák si v průběhu divadelní zkoušky skřípl nerv a zablokoval páteř\nDo divadla Hybernia vyrazil sanitní vůz a všem bylo jasné, pro koho jede. Hůlku trápily obrovské bolesti zad, nechal se odvézt do nemocnice na kapačky. Bolesti zad byly velice silné také proto, že zpěvák provádí na jevišti kousky pro divákovo oko úchvatné, ale pro jeho obrovské tělo destruktivní.\nS Šárkou Vaňkovou. (Foto: Korzo)\nListopad 2010: Ubohý zpěvák spadl z balkonu, zlomil si lopatku a narazil žebra\nKuriózní nehoda - ale Dan je na takové věci už zvyklý - se přihodila, když zpěvákovi vracel přítel klíčky od auta, a to tím způsobem, že se mu je pokoušel hodit na balkon jevanského domku. Netrefil se však, a Hůlka ve snaze klíče chytit přepadl přes zábradlí a spadl z prvního patra na zem, nešťastně na hrudník. Nemohl dýchat a skončil v prostředí, které je mu už důvěrně známé: v nemocnici.\nDaniel Hůlka: 21 dnů mezi životem a smrtí!\nÚnor 2009: Zpěvák si při generálce mečem rozřízl ruku\n"Bylo to při scénce, kde se pokouším spáchat sebevraždu," vysvětlil Hůlka. Jednalo se samozřejmě o nešťastnou náhodu. V zákulisí mu ruku obvázali, zpěvák v obrovských bolestech představení dohrál a poté byl převezen do nemocnice, kde mu ruku sešili, měl tam osm stehů.\nS Šárkou Vaňkovou. (Foto: Korzo.cz)\nČerven 2009: Nesl tác s rybami a skočil na něho velký pes\nTentokrát se katastrofa nepřihodila v divadle, ale při grilování. Na zpěváka skočil obrovský hafan, umělec spadl na železná vrata, způsobil si otřes mozku a nebezpečně si hnul páteří. Podobná historka mu znepříjemnila život i před Vánoci, tehdy zakopl o káď s kapry a poranil si obličej.\nŘíjen 2009: Tvrdí, že je v lázních. Ve skutečnosti se jedná o blázinec\nSám a dobrovolně si zajel do moravské psychiatrické léčebny, několik hodin pobyl u primáře, poté jej hospitalizovali. Lázně to však nebyly, ty vypadají úplně jinak. Zhroutil se kvůli problémům ve vztahu s mladičkou Šárkou Vaňkovou a také kvůli náročnosti divadelního projektu, na kterém právě pracoval.\nPrincezna Estelle rozzářila Švédsko »\nJe to již více než měsíc, co na svět přišlo další královské miminko. ... více»\nHlas: Skončila Veronika s Michalem. Co jim zlomilo vaz? »\nVeronika Vrublová a Michal Chrenko už si v Hlasu ČeskoSlovenska nezazpívají. V čem udělali chybu? Na co doplatili? ... více»


Když podruhé je poprvé. Šestinedělní postřehy k těhotenství a porodu – Tereza\nKdyž podruhé je poprvé. Šestinedělní postřehy k těhotenství a porodu\n6.6.2020 6.6.2020 Tereza\nDruhé těhotenství a porod mě naučily, že plánovat a myslet si, že jste na něco podobného připraveni, je pěkná blbost. Ukázal mi, že důležitá rozhodnutí a klid musím hledat hlavně sama v sobě. A že i sebenesmyslnější věci mají nakonec nějaký důvod.\nTento článek je takovou směskou myšlenek, které mě během šestinedělí napadly a které chci pustit do světa.\nPár hodin před porodem jsem v článku Alžběty Samkové narazila na tuto větu. Jasně, záleží na každé, zda si to tam najde, nebo ne. Minimálně ale zajímavý námět k přemýšlení.\nPřed prvním porodem jsem oplývala nejistotou. Jaký mám vlastně vztah k dětem, jak zvládneme mateřství, zda se těším, nebo ne. Vším jsem se nesmírně zaobírala, převracela myšlenky z různých stran, příliš filosofovala, nevěřila si. Úplně jsem nevěděla, co chci, vše od přebalování po mateřskou lásku pro mne bylo hodně abstraktní. A rodila jsem dlouho, rozvláčně, jako by si ani Bětka a moje tělo nebyly jisté, zda teda už chtějí porodit, nebo ne.\nPodruhé jsem byla totálně rozlítaná. Běhala jsem mezi domácností, Bětkou, novinami, poradenstvím, doktory a nějakými pokusy věnovat se sobě. „Pitvat“ se v pocitech nebyl čas, prostě jsem žila, do toho si těhotenství plynulo, těšili jsme se za pochodu. O věcech se nemluvilo, děly se. A stejně proběhl porod, jako by se jen „napasoval“ mezi jiné úkoly a části dne.\nZáklady už byly, hledala jsem, jak to „vytunit“\nDo druhého těhotenství jsem vstupovala s klidem. První porod přece proběhl přirozeně a téměř podle mých představ, žádné trauma jsem si z něj nenesla. O porody, kojení, kontaktní výchovu, situaci v porodnicích, práva rodičů nebo dětský spánek se zajímám poslední tři roky, takže informací jsem měla dost. Žádný strach mě tedy nestravoval, jen jsem přemýšlela, co napodruhé vylepšit. Například…\nlépe načasovat odjezd do porodnice, abychom tam nebyli zbytečně dlouho (a zároveň pro mě byla cesta ještě snesitelná) -> zpětně Haha\nzjistit, jaké polohy, cviky, dýchání a jiné triky umí zkrátit první dobu porodní -> zpětně Hahaha\npřipravit se lépe na druhou dobu porodní, protože její délka a náročnost mě tehdy zaskočila (na mnoho hodin kontrakcí jsem byla díky četbě Gaskin připravena a celé je poctivě oddýchala, pak jsem ale žila v domnění, že stačí maximálně třikrát zatlačit a dítě je venku)\nvíce si užít bonding – před těmi třemi lety jsem byla tak vyčerpaná a ospalá, že B sice byla se mnou od začátku a dlouho kůže na kůži a postupně se začala kojit, ale vůbec jsem se na to nebyla schopna soustředit, dělo se to nějak mimo mě…\nVysoká škola mateřství?\nDíky mému zájmu o porody, kojení a vše kolem se mě kamarádky občas ptají, kde v Praze a okolí rodit nebo obecně co bych jim poradila. Na to je těžké odpovědět v pár větách. Jednak jde o obrovské kvantum informací, navíc co je dobré pro jednu, nemusí být dobré pro druhou – záleží na tom, co od porodu a personálu v nemocnici chcete, jak si představujete pobyt na šestinedělí a výchovu vůbec.\nJá sama dost čerpala z facebookových skupin Podpoříte mě v osvětě?, Ambulantní porod a péče porodní asistentky a Porod v domácím prostředí. Ve všech třech se ženy jednak dělí o své porodní příběhy, takže lze získat stovky obrázků o tom, jak různě může probíhat porod i období po něm, jaké situace mohou nastat a jaká existují řešení… Dále se tu probírají rozličné právnické otázky typu odmítání vyšetření, přítomnost rodičů u dítěte, vše možné kolem pediatrů. Objevují se zde průběžně zkušenosti z českých porodnic (i kdyby jen z kontrol). Řeší se praktické tipy okolo různých vyšetření v těhotenství, zdravotních problémů, dřívějších odchodů z porodnice, vychytávek, jak urychlit porod, jak sehnat dulu či asistentku, na co si dát pozor, příklady manipulace ze strany lékařů.\nVe všech skupinách jsou přítomny i různé zdravotnice, které jsou ochotny sdílet pohled „zevnitř“ a z druhé strany, právničky, laktační poradkyně, takže nejde jen o další povídání „mamynek“. Najdete zde hromadu odborných zdrojů – odkazů na zahraniční studie, příslušné zákony. Stejně tak vzory různých žádostí, různé návody, porodních přání, ukázky sporných bodů v informovaných souhlasech…\nVšechny skupiny sleduji dlouhodobě, rozhodně ne systematicky, ale podle toho, jak mám čas a co mě zrovna zaujme, pak pročítám i komentáře. Zvlášť v době epidemie to pro mě byl velký zdroj informací, jak to kde zrovna vypadá. Studovat všechny zmíněné diskuze a dokumenty jednorázově si neumím představit, je zde toho strašně moc.\nKromě toho mi hodně pomohly kurzy laktační poradkyně a odborný kurz Nielse Bergmana o významu kontaktu matky a dítěte, o tom, jak se vyvíjí mozek miminka v závislosti na tom, zda je, nebo není separované. Kromě informací o bondingu, neurofyziologii a principech dětského spánku jsem se dozvěděla spoustu faktů o vlivu porodu a různých zákroků během něj na kojení. A díky tomu věděla, co chci a co ne.\nKdyž je to moc nuda, vražte tam Covid\nJak už jsem různě zmiňovala, koronavirus nám s krásně nalinkovaným scénářem přirozeného porodu a právně vyzbrojené matky, která si navíc vše kolem kojení vyřeší sama, dost zamával.\nMnohem větší strach než z toho, že budu nejspíš rodit bez blízkého člověka a že si sama hůř ustojím všechna svá přání, jsem ovšem měla ze separace po porodu. Řada porodnic totiž záhy začala omezovat bonding s výmluvami, že teď je tam matka sama a nemá na ni kdo dohlížet. Objevily se zkušenosti, že v Motole matkám odnášeli novorozence automaticky, než se potvrdilo, že žena není nakažená. Ve zmíněných skupinách na Facebooku ženy sdílely spoustu příkladů arogantního jednání lékařů a emailových konverzací s porodníky, kde byla důležitost bondingu zpochybňována.\nTo pro mě bylo naprosto nepřípustné, protože vím, jak jsou bezprostřední kontakt a včasné kojení pro miminko zásadní.\nA přitom jsem věděla, že bez muže bych byla v řadě případů bezmocná. Třeba po císaři umožňují okamžitý rooming-in jen v případě, že je tam i otec dítěte, jinak matka dostane miminko (kromě intervalového nošení na kojení) až ve chvíli, kdy opustí JIP a rozhýbe se. Ale stačil by i přirozený porod – pokud žena (polo)leží a někdo jí z ruky „vyrve“ dítě a někam ho odnáší, těžko vyběhne a zvládne se o něj prát. Já nakonec porodila bez poranění a stejně bych to asi fyzicky nedala. A ano, podobné případy se vážně děly.\nObrovskou úlevou tedy bylo, když některé porodnice, včetně Příbrami a Bulovky, začaly pouštět otce alespoň na hodinový či dvouhodinový bonding. Věděla jsem, že tam bude někdo další, kdo případně odmítne dát dítě z ruky, bude se s ním tulit kůže na kůži, pokud bych to náhodou nezvládla já, nebo mi případně pomůže s novorozencem manipulovat. Oni by tam tátové samozřejmě dle zákona už od porodu mohli zůstat neustále, protože otec není návštěva, nýbrž zákonný zástupce a na jeho přítomnost má dítě právo neustále. Jak jsem ale říkala Davidovi, pokud by o to měl vážně zájem, musel by být připraven volat policii, možná se fyzicky přetahovat s personálem a podobně.\nJeště větší úleva přišla, když znovu povolili i otce u porodu. Pak už zbývalo jen porodit…\nRizika nechť si každá zváží sama\nJak jsem psala v jednom z minulých článků, během dvou týdnů před narozením Ludvíka jsem třikrát odmítla nastoupit na indukci.\nRaději chci ale zdůraznit, že nikomu neradím, aby to dělal přesně takto! Každá žena si musí položit na váhu možná rizika, která tam prostě jsou, a možné přínosy. Počítat s tím, že pokud by nastal jakýkoliv větší problém, ta tíha odpovědnosti tam už prostě bude (i kdyby to s odmítnutím vyvolávačky přímo nesouviselo).\nJá se fyzicky cítila dobře. Touha porodit přirozeně a bez léků, z toho vyplývající přínos pro start kojení, větší pravděpodobnost, že pak budu v dobré kondici, vyhneme se separaci a odejdeme domů dřív než po 72 hodinách, u nás převážily. Svá rozhodnutí jsem raději konzultovala s hematologem, dulou a dvěma porodními asistentky. Ti mi dodali jistotu, že si čekání ve své situaci mohu dovolit.\nAni tak jsem se v posledních dnech nevyhnula stresu a strachu, zda něco nepodceňuji. A věděla jsem, že jakmile by začaly tyto pocity převažovat, dám lékařským zákrokům zelenou.\nK tomu ale naštěstí nedošlo. A zpětně jsem za svou trpělivost tuze ráda.\nHypnokurz mě naučil vypnout a dýchat\n(Spoiler: píšu zde o aniballu. Koho to nezajímá či pobuřuje, ať příslušný odstavec přeskočí)\nV posledním měsíci těhotenství, který se vyznačoval různými zákazy a vůbec ne pěknými zkušenostmi některých žen, jsem se snažila soustředit hlavně na sílu v sobě. Nespoléhat na oporu kohokoliv dalšího.\nNa jógu, cvičení nebo masáže jsem kašlala, potřebovala jsem něco praktičtějšího – aniball. Pro neznalé, jde o balonek, který se (podobně jako dítě) snažíte vytlačit. Nafukovat ho lze podle toho, co vydržíte. Za dva týdny jsem „natrénovala“ 30 cm. Jen za pomocí soustředěného dechu a práce s pánevním dnem (pro orientaci, Bětčina hlavička měla obvod 33,5 cm, Ludvíkova asi 37 cm, nevím, pediatra ji měřila až po třech dnech). Získala jsem tak větší jistotu, že to moje tělo umí. Zvyknout si znovu na ten tlak, před nímž nelze při porodu zdrhnout (zatímco balónek jednoduše kdykoliv vyfouknete), vědět předem, jak se mi pak nejlépe dýchá a jaké polohy jsou úlevnější…\nMožná jeden z důvodů, proč jsem obra Koloděje následně porodila bez poranění.\nZároveň mi pomohl jednodenní kurz Hypnoporodu, i když jinak, než jsem původně myslela. V době, kdy jsem se ho účastnila, jsem pořád ještě řešila jen to, jak zdokonalit už existující zkušenost. Jakou vybrat hudbu, vůni, masážní olej, jak se těšit a naladit ve svém jinak uspěchaném životě. Kurz se konal dva týdny před tím, než se v Praze totálně zastavil život, všechna očekávání se obrátila vzhůru nohama a mé původní priority se smrskly na touhu být i s dítětem co nejdřív doma.\nNakonec mi z kurzu nejvíc pomohly „nafasované“ afirmace, díky nimž jsem se postupně učila věřit, že vše proběhne krásně, že sílu si nesu primárně v sobě, že dokážu ovlivnit, co si k sobě pustím a co ne, že dokážu vlídně, ale rozhodně komunikovat svá přání a že rodit budu s úsměvem. Pomáhaly mi vědomě se uvolnit, pracovat s bolestí, pouštět vše nepotřebné mimo sebe. Učila jsem se uzavřít totálně do sebe a odfiltrovat sebevíc rušivé a hlučné prostředí – přítomnost dvouletého dítěte, které se nudí v karanténě, je pro podobný trénink ideální.\nTo vše mě v tom maratonu posledních týdnů uklidňovalo, dávalo mi to vždy na chvíli pocit beztíže a naději, že se podobně „odpojit“ dokážu i v porodnici.\nTak dlouho jsem hledala dulu, až jsme to zvládli „sami“\nOd samého začátku jsem chtěla mít u porodu kromě muže i dulu. Zkušenou ženu, která mě psychicky podpoří, poradí, bude rozumět tomu, co se děje…\nUž na začátku podzimu mi kamarádka doporučila ženu podobného věku jako já. A přišlo mi, že si sedneme, je tak akorát praktická, tak akorát podporující alternativy, bavíme se spíše jako kamarádky než jako zákaznice a klientka. Viděly jsme se třikrát, rozuměly si, probíraly všechny věci, které jsem chtěla u druhého porodu lépe či jinak, a domluvily se tedy na doprovodu.\nDrhnout to začalo koncem února. Ptala jsem se na vyškrtávání informovaných souhlasů a celkovou komunikaci s lékaři, když budu chtít něco jinak. Od všeho mě v podstatě odrazovala. V tu chvíli jsem pocítila obavu, že pokud by v porodnici nastala nějaká vypjatá situace, nepostaví se za mě. A pozor, nemyslím konflikt se zdravotníky, vím, že to dula ani nemůže. Čekala jsem ale, že dokáže (třeba v nepřítomnosti zdravotníků) zhodnotit, co skutečně je a není nutné, zda říkají pravdu, nebo spíš manipulují, jaké mám případně alternativy. A podobnou podporu jsem najednou zkrátka nevnímala.\nNež jsem ale stihla vykoumat, co s tím, koronavirus to vyřešil za nás. Jednak (ještě před otci) zakázali doprovod druhých osob u porodu. Při telefonické konzultaci se navíc „má“ dula postavila víceméně odmítavě k prosbě, zda u nás může být alespoň doma, než odjedu do porodnice. Zareagovala vyhýbavě, ve smyslu, že ona ale stejně nepozná, v jaké jsem fázi, a nijak mi nepomůže (A co masáže? Rebozo? Rady, jak dýchat?). Na mé strachy, zda zvládnu rodit přirozeně a dle svých přání sama, se mi navíc dostalo „ujištění“, že „nejspíš se budu muset smířit s nějakým kompromisem“.\nKompromisy jsem nechtěla. Další den jsem tedy napsala dule Anně, s níž jsem dělala v prosinci rozhovor pro Deník N a která na mě působila zkušeně i empaticky (a nemít vybranou dulu, oslovím ji už tehdy). Potřebovala jsme dál od někoho čerpat informace, jaká je teď nejlepší strategie nebo jak to chodí v různých pražských porodnicích, k nimž jsem kvůli potřebě být alespoň blíž k domovu začala upírat pozornost.\nAnna mi během několika telefonátů pomohla nesmírně. Od tipů, jak se doregistrovat na Bulovku a vyčerpávajícího souhrnu, na co se tam připravit, po různé scénáře, jak začít s porodem doma. Později mě podporovala, když mě začali v porodnicích tlačit do indukce, a nakonec dávala užitečné tipy, jak si ten porod „vyvolat“ přirozeně.\nByly jsme domluvené, že nás v první fázi porodu navštíví i u nás, což jsme nakonec nestihli.\nZa těch pár posledních náročných týdnů jsem načerpala tolik informací, sebejistoty a vnitřní síly, že jsem nakonec přesně věděla, co chci, a zvládla si to „ošéfovat“ během porodu i sama. Vědomě, slušně, bez kompromisů. Čímž nikoho neodrazuji od duly u porodu. Mít tu možnost (a rodit déle), stále za ni budu ráda.\nA před porodem ji chci rozhodně mít i příště – kvůli podpoře a všem možným konzultacím. Druhé těhotenství mi ukázalo, že i když už „víte všechno“, stále přicházely situace, kdy bylo obojí potřeba.\nNějaká další ponaučení?\nDo příštího těhotenství půjdu s pokorou a nejistotou. Byť nám už dva porody vyšly krásně a přirozeně. Spadnout skoro v závěru z žebříku sebejistoty na zem a lepit místo toho schody, které budou postavené na úplně něčem jiném (místo spoléhání se na muže, dulu a hromadu znalostí pouze na sebe, svůj klid a asertivitu), byla zajímavá zkušenost.\nAť si myslím cokoliv o pražských porodnicích, příště si v některé z nich ve 14. týdnu raději poctivě vyřídím registraci. Nejistota v době, kdy se Příbram (kvůli pobytu sama) zdála daleko a kdy jsem si nebyla jista, zda mě někde v hlavním městě tedy vezmou, nebo ne, také nic moc.\nA nejspíš zkusím žít takovým tempem a v takovém duchu, abych pak s průběhem porodu byla opět spokojená. Což bude se dvěma krakeny za zády zajímavé!\nPrevious postKlid při bouři a na otočku do porodnice\nNext postPorodit, sbalit dítě a domů. Do Hlubočep. Do svého. Dopr… to bylo super!\n1 komentář: „Když podruhé je poprvé. Šestinedělní postřehy k těhotenství a porodu“\nAhoj! Mě se líbí že připouštíš nebo chceš mít další dítě/děti! Taky by mě mrzelo už nikdy nezažít těhotenství a porod. Ale pro mě ještě není pravý čas, nyní se chci věnovat práci.\nNám oboum přeji krásné další mimimko až přijde čas 😊


Iniciativa Živá Vila bojuje za záchranu vily v Prachaticích. Zapojí se i kapely\nČtvrtek, 14.05.2015 / fotoreport + článek\nPrachatické vile Johanna Nepomuka Krale, která patří mezi nejvýznamnější funkcionalistické stavby v jižních Čechách, hrozí zánik. Radní města Prachatice v čele se starostou Martinem Malým plánují tento významný architektonický objekt zbourat již příští rok. Hlavním důvodem je vybudování silniční přeložky II/141 v úseku Prachatice - Těšovice, jejíž zárodek pochází z roku 1976. Jihočeský kraj ji má zanesenou ve svém územním plánu a podle slov radních je jen otázkou času, kdy nabude své aktuálnosti.\nI přes tyto jasné demoliční signály ale vila v posledních měsících zažívá velkolepou renesanci. Mladí nadšenci, kteří se seskupili pod záštitou iniciativy Živá vila, připravují na 23. května celodenní kulturní a společenskou akci.\n„Naším prvotním cílem je údržba objektu, zamezení estetického úpadku vily a odstranění sociálně patologických jevů z daného místa. V domě provádíme hlavně nezbytné práce, například úklid a bílení. Připravujeme zahradu, která slouží jako volné místo pro každého, kdo si chce zkusit vypěstovat svou vlastní zeleninu. Celkově se staráme o to, aby se z tohoto objektu stal neobvyklý kulturní prostor pro setkávání a zahradničení. Den co den za námi navíc přicházejí další lidé, kterým osud vily není lhostejný. Na sociálních sítích již máme několik set fanoušků.“ řekla za iniciativu Živá vila Pavla Zelenková, která má vilu od města v pronájmu od října 2014.\nVeškeré práce ale nyní směřují především k 23. květnu, kdy se ve vile uskuteční vůbec první odborné setkání doplněné hudebním programem s názvem VIVAT VILA!.\n„Benefiční setkání začne prohlídkou domu, na kterou naváže minikonference. Její součástí budou přednášky studentů dějin umění. Ty se budou věnovat funkcionalistické architektuře a samotné prachatické vile. Posléze vystoupí oslovení odborníci a zástupci pozvaných institucí s názory na danou problematiku. Následovat bude diskuze nad těmito tématy,“ uvedla dále k chystané akci jedna z jejích hlavních organizátorek Barbora Staňková, která dodává, že v rámci benefice navíc proběhne taktéž unikátní koncert.\nChybí místo k setkání\nPřímo v interiérech vily se odehraje speciální hudební koncert, na který přislíbily účast pěvecký sbor Maraveja a místní kapely Wessele, Ucházím, Buzchech Blues, Masáž a Walden. To, že tyto jinak oblíbené kapely v Prachaticích zatím pohromadě nehrály, je jasným signálem, že kulturní centrum pro takové koncerty v Prachaticích chybí. Kralova vila by se jím do budoucna mohla stát.\nŽivá vila chce navíc se zástupci města, občany a odborníky na danou problematiku vést i nadále veřejnou diskuzi o možnostech zachování vily J. N. Krale v Prachaticích. „Věříme, že lze nalézt řešení dané situace, přehodnotit přeložku, ať už ve věci její stavby anebo jejího přemístění tak, aby nadále neohrožovala demolicí tento dům. Je možné, že situace nastala nedopatřením nebo z důvodu neinformovanosti v minulosti,“ dodala Zelenková.\nJak se zdá, jednou z nynějších možností, jak funkcionalistickou vilu zachránit, je docílit jejího prohlášení kulturní památkou. Díky spolku Pelyněk už tento návrh leží na stole Ministerstva kultury ČR a Národní památkový ústav v Českých Budějovicích tento návrh podpořil kladným stanoviskem.\n„K tomuto kroku došlo na základě konzultace s odborníky z oboru architektury a památkové péče a dále s podporou několika dalších zájmových sdružení z Prachatic. K rozhodnutí podat návrh na vyhlášení kulturní památky jsme dospěli na základě neschopnosti vyvolat jakoukoli snahu o konstruktivní vyřešení této absurdní situace, tedy vila versus zastaralý projekt silnice, ze strany města,“ upozornila za spolek Pelyněk předsedkyně Kateřina Wagnerová. Z jejího hlediska by mělo město přistoupit k situaci daleko zodpovědněji.\n„Město při územním plánování opomenulo architektonický význam budovy. Radní by se neměli vůči návrhu domu na kulturní památku stavět apriori odmítavě. Naopak by měli tuto občanskou aktivitu vítat. Nabízíme pomocnou ruku při vyřešení tak naléhavého problému.“\nDalší možností, jak daný problém řešit, by podle odborníků mohla být revize této dopravní stavby a případné vypracování studie na alternativní umístění v územním plánu.\n„Potřeba řešení dopravní situace na silnici II/141, obzvláště u ZŠ Vodňanská, je zcela evidentní. Další opatření kromě osvětlení přechodu a vodorovného dopravního značení jsou opodstatněná. Co se však týče zmiňované přeložky, není mi jasné, jak bude řešena ochrana před hlukem působícím na okolní leckdy velmi blízké budovy a například, jak bude řešena protipovodňová ochrana. Takovýchto otázek, včetně ekonomického významu stavby, je hned několik,“ řekl dopravní projektant Michal Šobr, který pro Prachatice konzultoval některá předchozí dopravní opatření.\nŠance k diskusi\nUskupení Živá vila očekává, že se na plánovanou benefiční akci dostaví kromě veřejnosti také oficiální zástupci města Prachatice.\n„Jak panu starostovi, tak i všem zastupitelům a radním města Prachatice jsme poslali oficiální pozvánky. Na chystané minikonferenci bude prostor pro navázání dialogu všech názorů. Chceme se dozvědět, proč v současné situaci, kdy se jasně ukázal evidentní architektonický význam budovy a osud přeložky je nejistý, je ze strany vedení města jakákoli iniciativa na jeho zachování přijímána s nevolí. Obzvláště tehdy, kdy se toto vedení profiluje jako na památky orientované a dokonce usiluje o zařazení města do UNESCO. Naše úsilí směřuje k tomu, aby se vila Johanna Nepomuka Krale stala památkou,“ dodala na závěr Barbora Staňková.\nSpolky a iniciativy angažující se ve věci vily J. N. Krale nyní chystají petici. Pomocí ní chtějí získat podpisy pro zachování vily a přehodnocení stavby silnice Jihočeským krajem. Petici bude možné podepsat již 23. května na akci VIVAT VILA.


Olmert připustil držení jaderných zbraní, čelí kritice – Novinky.cz\nRozhořčená volání po demisi si během své návštěvy Německa vysloužil izraelský premiér Ehud Olmert. V rozhovoru pro televizi N24 totiž během kritiky Íránu nepřímo přiznal, že jeho země má jaderné zbraně.\nstředa 13. prosince 2006, 7:36 - BERLÍN/JERUZALÉM\n"My jsme nikdy nehrozili jiné zemi jejím zničením," řekl Olmert, když byl dotázán, zda izraelské jaderné zbraně nepodkopávají úsilí Západu o omezení nukleárních ambicí Teheránu. "Írán však otevřeně i skrytě hrozí vymazáním Izraele z mapy. Můžete říci, že když usiluje o jaderné zbraně, je to stejné jako u Ameriky, Francie, Izraele a Ruska?" Současně sdělil, že jako první by je nikdy nepoužil.\nOlmertův úřad vydal prohlášení, že premiér "zařadil Izrael mezi odpovědné státy, a nikoli mezi země, které mají jaderné zbraně". Už se však jen snažil utlumit rostoucí skandál, neboť Izrael dlouhodobě zaujímá postoj "jaderné dvojznačnosti", kdy držení odhadovaných dvou set nukleárních hlavic ani nevyvrací, ani nepotvrzuje - tím se řídí izraelští politici a vojenská cenzura podobný postup vyžaduje i od tamních médií. "Jeho hrozné prohlášení podkopává padesátiletou politiku dvojznačnosti Izraele. Premiér, který si neumí ohlídat své výroky k tak citlivému tématu, musí odstoupit," řekl vlivný poslanec opozičního pravicového Likudu Juval Steinitz.\nTaké vůdce levicové strany Merec Josi Bejlin se domnívá, že Olmert prokázal svou "lehkovážnost" a vyvolal "vážné pochyby, zda je hoden premiérského křesla".\nIzraelské jaderné zbraně nejsou tajemstvím\nO smysluplnosti "jaderné dvojznačnosti" však už léta přibývá pochybností, zejména s ohledem na to, že o izraelských jaderných hlavicích se běžně píše v zahraničí a vůdci muslimských zemí na ně poukazují, když obhajují své vlastní vojenské aspirace.\nIzraelští komentátoři včera podotýkali, že není jasné, zda Olmertovi jeho sporné výroky "uklouzly", anebo šlo o promyšlený krok.\nJak napsal list Ha'arec, minulý týden vyvolal "zděšení" bezpečnostního aparátu Izraele i nastupující ministr obrany USA Robert Gates, když veřejně hovořil o izraelských jaderných zbraních a nadto připomněl, že jsou vedle nukleárních arzenálů USA, Indie, Ruska a Pákistánu jedním z důvodů, proč se může Írán cítit v ohrožení a usilovat o vlastní vyzbrojení.\nŽe Izrael vlastní jaderné zbraně vyzradil v říjnu 1986 britskému listu The Sunday Times izraelský jaderný technik Mordechaj Vanunu. Byl za to odsouzen na 18 let, přičemž 11,5 roku byl na samotce. [celá zpráva]


Hudební divadlo dětem zavítalo do Trutnova - Krkonošský deník\nHudební divadlo dětem zavítalo do Trutnova\nTrutnov - Velký sál Společenského centra UFFO zaplnili nejmenší návštěvníci z Trutnova a okolí. Děti z Mateřských škol a prvního stupně ZŠ opět navštívili oblíbené výukové hudební pořady s Michaelou Novozámskou z Hudebního divadla dětem, kterou tentokrát doprovodil chlapecký sbor BONIFANTES z Pardubic.\nHudební divadlo dětem zavítalo do TrutnovaFoto: Archiv\nŠedesátiminutový program plný veselých písniček a hravých scének, přiblížil malým divákům srozumitelnou formou svět hudby. Notová osnova, houslový klíč, noty, melodie, rytmus… jsou pojmy, které určitě nezůstali po shlédnutí pořadu dětem neznámé. A ti nejšikovnější se do celého dění mohli zapojit také v rámci vyhlášené divácké soutěže!\nPedagogové a děti z Trutnova již mnoho let rády navštěvují autorské pořady Michaely Novozámské, nejen kvůli kvalitě hudebního zpracování koncertů a hudebních pohádek. Za více než šestnáct let profesionální činnosti Hudebního divadla dětem se totiž staly již pravidelnými návštěvníky a fanoušky jeho tvorby. Ta se aktivně zajímá o dětskou duši, motivuje k přemýšlení a přitom i pobaví.\nKoncerty s divadelní výpravou, něžné hudební pohádky a další programy mohou od září do prosince 2016 navštívit školy, ale i maminky s dětmi na mateřské dovolené. Programy se odehrají vždy dva za sebou v rámci dopoledních hodin. Navštívit je můžete v divadlech nejbližších měst jako jsou: Turnov, Semily, Jičín, Choceň, Jaroměř, Hradec Králové a Pardubice. Bližší informace naleznete na: www.divadlodetem.cz. Koncerty pro trutnovské diváky podpořila společnost INEX SPEDITION.\nJak se kuchtilo v Poniklé?\nKvětnové akce Klubu vozíčkářů v Trutnově\nSkupina Nemesis zpestřila průmyslovce finále v kopané\nVznik návsi v Markoušovicích se blíží k slavnostnímu…


Jak Credit Suisse kryla obchody českého miliardáře | Téma | Lidovky.cz\nČESKÁ POZICE se při pátrání po informacích k dědickému řízení po Měkotovi dostala až k dokumentům, které ukazují na podobné „služby“ švýcarské banky. Credit Suisse před deseti lety pomohla vytvořit pro Měkotu, jenž byl jejím prémiovým klientem, spletitou strukturu. Ta fungovala jako skryté potrubí pro peníze vydělané z velké části při ovládnutí a následném prodeji Mostecké uhelné společnosti (MUS). Systém Měkotovi umožňoval do roku 2013, kdy náhle zemřel na golfu, v pohodlném přítmí investovat své miliardy.\nProblém spočívá v tom, že Měkotu a další privatizátory MUS již v té době (od roku 2003) prověřovala tuzemská protikorupční policie. V roce 2007 vyšetřování zahájili i švýcarští detektivové. ČESKÁ POZICE získala svědectví jednatelky panamské firmy Edwards Consulting Vanessy Payetové, která detailně popsala praktiky švýcarské banky.\nOffshorová společnost z Panamy, ve které měl Měkota „zaparkovanou“ zhruba miliardu a půl, stála na počátku celého peněžního řetězce. Odsud peníze putovaly do renomované švýcarské banky, zde získaly oficiální nálepku úvěru a následně odešly do konkrétních projektů - i v Česku.\nNaše společnost zůstala díky nastavené struktuře v jistých zemích zcela anonymní směrem ke kontrolním orgánům.\nVše začalo v roce 2005. „Naše firma Edwards byla součástí struktury, která vznikla pod dohledem Credit Suisse. Banka svým VIP klientům (kterým Měkota byl) umožnila vytvořit systém výhodný z hlediska daňových povinností a optimalizace zisků po celém světě,“ uvedla Payetová přibližně před rokem u notáře. Především však z jejích úst padlo následující: „Naše společnost zůstala díky nastavené struktuře v jistých zemích zcela anonymní směrem ke kontrolním orgánům.“\nPřipomeňme, že v té samé době se již česká policie zajímala o Měkotovu roli v případě MUS. Popsané transakce mohou podle advokáta renomované české advokátní kanceláře, který si nepřál být jmenován, vzbuzovat podezření z trestné činnosti.\n„Legalizací výnosů z trestné činnosti, což je právní pojem pro praní špinavých peněz, se obecně rozumí jakékoliv kroky směřující k zastírání, podstatnému ztěžování nebo znemožňování dohledání původu majetku, včetně peněz, získaného z trestné činnosti, a to včetně jednání, které umožňuje provádět tyto kroky někomu jinému,“ řekl ČESKÉ POZICI právník.\nTisková mluvčí Credit Suisse pro střední Evropu Sabine Kruegerová odeslala dotazy týkající se zjištění České pozice do centrály banky v Londýně a Curychu. Konkrétní odpovědi na dotazy, zda šlo ze strany Credit Suisse o běžnou praxi, zda považují vyhýbání se daním za etické či jestli banka po skandálech typu HSBC změnila svou politiku, nedorazily. Mluvčí Kruegerová pouze vzkázala, že banka se nemůže konkrétně k věci vyjádřit kvůli probíhajícímu šetření.\nPanamské firmě Edwards Consulting, která disponovala Měkotovými penězi, mechanismus umožnil podle ředitelky Payetové distribuovat peníze do libovolných projektů v jakékoliv zemi. „Banka poskytovala peníze naší společnosti do projektů a subjektů, které jsme kontrolovali nebo o které jsme měli zájem,“ pronesla v prohlášení. Jako přínosy nastíněného „back-to-back“ modelu spolupráce uvedla obchodní výhodnost spojení s renomovanou světovou bankou a optimálnější zdanění transakcí.\nV odborné terminologii se činnost Credit Suisse pro Měkotovy firmy označuje jako fiduciární služby.\nV odborné terminologii se činnost Credit Suisse pro Měkotovy firmy označuje jako fiduciární služby. Ty spočívají ve svěření majetku do profesionální správy jiné osobě či instituci. „V zahraničí, zejména v anglosaských zemích, mají tyto služby dlouhou historii. Fiduciárních služeb využívají majetní lidé po celém světě pro účely diskrétní správy a ochrany majetku. Podstatou fiduciárních služeb je svěření majetku do rukou profesionálních správců řídících se vůlí vlastníka. Těmito správci mohou být právníci, banky, investiční manažeři, fondy, trustoví správci a podobně,“ vysvětluje Karel Pluhař ze společnosti Akont Trust Company, která se živí poskytováním komplexních offshorových služeb.\nPodle něho jsou fiduciární služby díky mimořádné diskrétnosti a zajištění právní ochrany majetku velmi populární. „V žádné veřejné databázi nejsou dostupné záznamy o vlastnických vztazích a spravovaný majetek je odolný proti nepřátelskému převzetí nebo šikanóznímu insolvenčnímu návrhu,“ dodal Pluhař.\nOslovený advokát, který si přál zůstat v utajení, si nicméně o spolupráci mezi Credit Suisse a Měkotovou společností myslí, že daňové povinnosti se nelze zbavit tím, že se zakryje pravý účel a podstata získaných peněz, jež kolují v oběhu. „Platí, že odpovědnost může nést i finanční zprostředkovatel, který se na takovýchto transakcích podílí (míněna Credit Suisse - pozn. red.), nebo je dokonce organizuje,“ uvedl právník, kterému redakce poskytla získané materiály.\nSpolupráce mezi Měkotou a Credit Suisse započala v roce 2005. V té době zároveň policie prověřovala okolnosti, za kterých manažeři skrytě ovládli většinový podíl v Mostecké úhelné. Udělali to za peníze těžební firmy. Na konci transakce se jako majitelé objevili uhlobaroni Antonín Koláček, Luboš Měkota a dvojice Petr Pudil a Vasil Bobela. Měkota svůj 40procentní podíl prodal v roce 2008 za zhruba čtyři miliardy finančníkovi Pavlu Tykačovi. Švýcarská justice nakonec Koláčka a spol. za podvod a praní špinavých peněz koncem roku 2013 nepravomocně odsoudila.\nČlověkem, který byl Měkotovi od počátku „panamské mise“ asi nejblíže, byl podnikatel Petr Žižka, který dnes představuje ústřední postavu dědického řízení po zesnulém uhlobaronovi.\nČlověkem, který byl Měkotovi od počátku „panamské mise“ asi nejblíže, byl podnikatel Petr Žižka, který dnes představuje ústřední postavu dědického řízení po zesnulém uhlobaronovi. V roce 2005 se společně s Měkotou vydal do curyšského střediska Credit Suisse, aby zajistili financování pražského developerského projektu Rezidence Kavčí Hory (tehdy Mlynářka Centrum). Měkota měl uložené čtyři miliardy na účtu panamské Edwards Consulting, Žižka pak přes dvacet milionů v britskopanenské firmě Seacombe Estate Investment - obě společnosti pro investiční účely založila Credit Suisse.\n„Luboš Měkota byl velmi významným klientem Credit Suisse, a proto jsme měli možnost využití prémiových služeb správy aktiv Credit Suisse. Ty spočívaly v tom, že jsme mohli levně a anonymně poskytovat naše prostředky do různých projektů po světě. Banka za to dostávala odměnu ve výši 0,5 až 0,75 procenta z převedených prostředků ročně,“ upřesnil Žižka.\nRezidenci Kvačí Hory, jejímž ústředním projektem je avantgardní „dům s dírou“ na Kavčích horách, takto z Karibiku přes Credit Suisse dorazilo 300 milionů. Před dvěma lety se však celý penězovod zadrhl.\nMěkota totiž zemřel. Podle jednatelky panamské Edwards Consulting Vanessy Payetové následně Credit Suisse zablokovala lidem z firmy přístup k dokumentům či depozitní schránce. „Banka nepochopitelně brání naší společnosti dostat se k informacím o zůstatku na účtu. Konstatuji, že Credit Suisse naší firmě dluží přes 1,3 miliardy korun,“ pronesla Payetová u notáře přibližně před rokem.\nBanka nepochopitelně brání naší společnosti dostat se k informacím o zůstatku na účtu. Konstatuji, že Credit Suisse naší firmě dluží přes 1,3 miliardy korun.\nMezitím se rozehrála v Praze tuhá bitva o majetek této společnosti. Loni v květnu ji finanční problémy stáhly do insolvenčního řízení. V jeho rámci Credit Suisse přihlásila pohledávku ve výši 300 milionů - těch, které měla rezidence získat z Měkotovy panamské schránky. Právníci rezidence ji však neuznávají, podle nich byla již v době vyhlášení insolvence uhrazena. Opačného názoru je banka i insolvenční správce Lee Louda. Měkotova firma proto před týdnem spadla do konkurzu.\nMěkotův obchodní partner a správce dědického řízení Žižka nicméně neztrácí víru ve vítězství nad velkou švýcarskou bankou. „Po Lubošově smrti se mnou Credit Suisse přestala zcela komunikovat. Odřízla mně i dědičce přístup k našim účtům (Edwards a Seacombe). Nám se ale podařilo prokázat - což banka nakonec uznala -, že část pohledávky pokryla z mých peněz v souladu s původní dohodou o financování. Není důvod pochybovat, že jakmile se nám podaří získat další důkazy o nakládání Credit Suisse s prostředky dědičky, bude muset tato banka přiznat barvu‘,“ řekl Žižka ČESKÉ POZICI.\nKdo byl Luboš Měkota\nNarodil se 22. května 1958.\nV dolech začínal jako revírník, později se stal šéfem odborů komořanské úpravny uhlí.\nK bohatství přišel koncem 90. let minulého století, když manažeři ovládli MUS. Za odměnu získal balík akcií těžební firmy.\nMěkota své peníze investoval do různých oblastí. Kromě nepovedeného obchodu s kmínem a rozinkami také například do médií - do televizí Metropol a Pětka. V roce 2012 mu policie část majetku kvůli vyšetřování privatizace MUS obstavila.\nZemřel 9. března 2013 na golfovém hřišti v Berouně.\nPo smrti Měkotův majetek zdědila sestra. Dědické řízení však bylo zdlouhavé, podle informací ČESKÉ POZICE skončilo teprve nedávno.\nKorupce | Banky | Pavel Tykač | Antonín Koláček | HSBC | Luboš Měkota | Credit Suisse\nM. Kosejk A co Babišovy podvody? Kdy si ale na stránkách "Babišovy pozice"... 13:39 7.4.2015\nM. Kosejk Re: A co Babišovy podvody? Třeba tenhle článek stojí za... 13:54 7.4.2015\nHonza Urbanec Re: A co Babišovy podvody? Děláte, jako by všichni ostatní v této zemi byli... 16:48 7.4.2015\nM. Kosejk Re: A co Babišovy podvody? Babiš je největší grázl z ČR. Nikdo se mu tady v... 17:01 7.4.2015\nHonza Urbanec Re: A co Babišovy podvody? Spousta opravdových grázlů poslala firmy ke dnu a... 0:09 8.4.2015\nHonza Urbanec Re: A co Babišovy podvody? Ještě jsem si vzpomněl na jeden aktuální případ -... 0:25 8.4.2015\nR. Stary Re: A co Babišovy podvody? To se musite jit zeptat do svycarskeho Zugu kde... 15:25 7.4.2015\nTatana Konec dobrý Měkota si užil a Švýcaři zbohatli. Předpokládám, že dědička hlady... 10:58 7.4.2015\nPočet příspěvků: 8, poslední 8.4.2015 12:25 Zobrazuji posledních 8 příspěvků.


Pitný režim v těhotenství | ProMaminky.cz\nsledováno 1× zobrazeno 10378×\nVložil(a): Zuzík, 21. 10. 2014 16.02\nSprávný příjem tekutin je velmi důležitý a to nejen v těhotenství a průběhu kojení, ale během celého našeho života. Naše tělo v dospělosti tvoří 70% vody, proto je potřeba ji pravidelně a správně doplňovat, protože bez vody se žít nedá. V tomto článku se zaměřujeme na to, jaké nápoje jsou vhodné, čeho se naopak vyvarovat a kolik je třeba denně přijmout tekutin.\nVoda je, mimo jiné, rozpouštědlem a transportérem mnoha látek, zajišťuje látkovou výměnu, zbavuje naše tělo škodlivin.\nPři krátkodobém nedostatku tekutin často pociťujeme bolest hlavy, únavu, hůř se soustředíme, jsme slabé. U dlouhodobého deficitu pak mohou nastat různé zdravotní problémy, např. oběhové, žaludeční, střevní, kloubní aj. Při zvýšeném příjmu tekutin pak zbytečně zatěžujeme srdce a ledviny.\nMěřítkem množství vody v našem těle může být barva moči, která by neměla být tmavá (jen pozor na některé potraviny či vitamíny, které mohou moč zbarvit).\nTakže kolik pít?\nDenní příjem tekutin je u každého z nás individuální. Odvíjí se od výšky, tělesné hmotnosti, pohlaví, stavby jídelníčku, fyzické vytíženosti či zdravotního stavu. Náš příjem by měl být zhruba 1,5 až 3 litry, v době kojení ještě o 0,5 litru více. Tekutiny je také potřeba navýšit v horku nebo při větší tělesné zátěži.\nVodu do sebe dostáváme ale i formou ovoce, zeleniny, mléčných nápojů nebo polévek, to všechno se počítá. Například okurky a rajčata obsahují 95% vody, meloun, jahody a jogurt 90%, pomeranče a jablka 85%.\nČistá voda bez bublinek je k pití nejideálnější a měla by tvořit 50% denního příjmu, dále kojenecká nebo pramenitá voda.\nMinerálky bychom měly pít jen v omezeném množství, cca 20% z celkového příjmu. Obsahují minerály, které mohou ve větším množství zatěžovat ledviny. Při pravidelném užívání je potřeba střídat různé druhy, protože každá minerální voda obsahuje určitý poměr jednotlivých složek, které se v nás mohou zbytečně hromadit.\nOvocné a zeleninové šťávy nebo 100% džusy bychom měly ředit vodou, a to minimálně v poměru 1:1, nejlépe však 1:3, nebo zapít sklenicí čisté vody.\nZ čajů jsou vhodné slabé ovocné, šípkový nebo rooibos, nejlépe neslazené. Černý a zelený čaj obsahují tein, odvodňují a mohou způsobovat zácpu, proto se v těhotenství příliš nedoporučují.\nO pití jednotlivých bylinkových čajů je dobré se během těhotenství poradit s gynekologem nebo lékárníkem. Některé bylinky mohou negativně ovlivnit činnost dělohy a přivodit tak nebezpečí potratu nebo předčasného porodu. Jiné mohou ovlivnit nervový systém. Zde se názory dost rozchází. Co jedni doporučují, jiní zakazují.\nCaro nebo Melta – náhražky kávy vyrobené z ječmene, žita a čekanky. Neobsahují kofein, proto jsou vhodné i v těhotenství. Výborně chutnají třeba s mlékem a trochou skořice, vanilkového cukru nebo javorového sirupu.\nVyhnout bychom se měli přeslazených a sycených nápojů oxidem uhličitým (CO2). Bublinky v nich obsažené dráždí žaludeční sliznici, zvyšují kyselost a mohou způsobit nadýmání. Obsahují různé konzervanty, éčka a velké množství jednoduchých cukrů, které naší žízeň naopak ještě podpoří místo toho, aby ji uhasily.\nV těhotenství je dobré se vyvarovat hlavně limonádám s obsahem kofeinu (např. kolové a energetické nápoje) nebo chininu (např. Tonik). Když už nás ale honí mlsná a skleničku si dáme, je dobré ji zapít čistou vodou.\nKáva obsahuje kofein, proto je potřeba jí v těhotenství omezit na jeden až dva šálky denně.\nMalou dávku alkoholu si dopřát můžeme v podobě skleničky piva či sklenky vína po jídle. V těhotenství jen příležitostně. Rozhodně se však vyvarujte tvrdého alkoholu.\nDůležitá je i teplota přijímaných tekutin. Pití ledových nápojů, hlavně v létě, představuje pro naše tělo velký teplotní šok. Voda se musí v našem organismu ohřát, čímž naruší vnitřní tělesnou teplotu. Pokud se chcete osvěžit, měla by stačit teplota nápoje okolo 16 stupňů.\nNajednou nebo postupně - je v tom rozdíl\nPitný režim je dobré si rozložit rovnoměrně do celého dne, ideálně pak polovinu do dopoledne, abychom nezatěžovaly na noc ledviny. Nečekejte, až dostanete žízeň, to už je první známka 1 až 2% dehydratace. Nejlepší je mít pití stále na očích, abyste nezapomínaly a měly přehled, kolik jste toho vypily.\nFun, 18. 7. 2021, 7.54\nlucie25987, 27. 4. 2021, 21.01\nJá jsem pila v těhotenství čistou vodu. Občas jsem si dala 100 % ovocný džus, ale limonády, šťávy, atd. jsem vůbec nepila. Chvíli před otěhotněním jsem narazila na filtrační konvice na https://www.penepex.cz/kategorie/filtracni-konvice-a-lahve/filtracni-konvice/ a zaujaly mě, tak jsem si ji objednala a voda je z ní mnohem chutnější. Před tím jsem samotnou vodu nepila, ale teď mi to nedělá problém .\nmno nevím zda piju dostatek,ale snažím se pít dost.\nŽofinka, 4. 7. 2018, 10.21\nNejraději mám vodu, ale o tom množství se stále vedou polemiky\nTenderka, 24. 6. 2018, 10.04\nveru, musim znova zvysit prijem\nMonuli, 7. 6. 2018, 22.48\nNějak to poslední dobou pěkně flákám\nKristy Sim, 6. 6. 2018, 22.27\nPití... Můj "úhlavní nepřítel" od dětství. Mám s ním stále problémy. Nejsem schopná vypít požadovaný objem, mívám žízeň\njkubeso, 5. 6. 2018, 16.42\nKafe si teď dávám jen jedno, jinak piju převážně vodu a občas džus. A objevila jsem spaldove kafe, chutná mi víc jak Caro nebo melta když se nekdy stane, že piju min, tak je mi špatně, dávám si hodně pozor teď v těch vedrech\nMarusk, 27. 2. 2018, 7.36\nZáleží na co je člověk zvyklý. Hlavně to pití kávy. O tom se mluví stále, jestli se smí, či nesmí. Když je člověk zvyklý na ty dva šálky denně, tak by to snad nemělo uškodit.\nzuzkagodarova, 17. 2. 2018, 18.06\nvyskusam to caro so skoricou


Česká kubistická Architektura | Rivoluzione\nby: adminPosted on: 23 prosince, 2021\nzatímco Praha má dost barokních, gotických, rokokových a secesních staveb, aby pohřbila středně velkou zemi po kolena s konferenčními knihami, může se pochlubit jedním specifickým stylem, který je ve světě jedinečný.\nto bylo v 1910s a 20s, že několik umělců přijalo principy kubismu a aplikovalo styl na zcela nové formy vyjádření: užité umění, design a, nejvíce neobvykle, Architektura.\npo přerušení první světové války se používání kubismu v architektuře zmenšovalo, i když se mu podařilo stát se hlavním vlivem celosvětového stylu Art Deco ve 20. až 30. letech 20. století.\nDům U Černé Madony, Praha © SergeyPhoto7/. com\nčeští umělci byli v té době velmi zasvěceni do evropské avantgardy, přičemž Alfons Mucha byl jejich nejslavnějším představitelem. Když Pablo Picasso a George Braque poprvé definovali Kubismus v Paříži, mladí čeští umělci včetně Josefa Gočára, Pavla Janáka, Vlastislava Hofmana a Josefa Chochola v něm viděli způsob, jak se vzbouřit proti příliš dekorativnímu stylu propagovanému Muchou, a dychtivě využili podivných nových úhlů kubismu.\nKubisté měli technologii na své straně. Železobeton se dostal do výstavby a umožnil jim navrhnout otevřené půdorysy bez nutnosti pilířů, což je jasně vidět uvnitř Gočárova domu Černé Madony, kde byl v té době velký kavárenský prostor revoluční.\npuristé si mohou stěžovat, že principy kubismu v malbě nelze aplikovat v prostorových objektech, ale výsledné budovy v Praze jsou jistě zajímavé a je zásluhou architektů, že pozoruhodná zvláštnost stylu dokáže překvapit lidi téměř o století později.\nnebylo realizováno mnoho kubistických staveb, ale některé pozoruhodné příklady lze nalézt v centru Prahy a okolí. Začněte u mistrovského díla Josefa Gočára z roku 1911, domu U Černé Madony (F-3, Ovocný trh 19), původně obchodního domu a pojmenovaného podle barokní sochy zachráněné z předchozí budovy. Je to počin sám o sobě, že se mu podařilo postavit tak revoluční fasádu, která se nějak podaří zapadnout do barokního prostředí.\nPop uvnitř obchodu Kubista v přízemí (otevřeno 10: 00-18: 00, Zavřeno po, www.kubista.cz) procházet knihy a reprodukce kubistického užitého umění. Vydejte se nahoru a podívejte se na kubistické točité schodiště a krásně zrekonstruovanou Grand Café Orient (viz kavárny). Ve druhém až čtvrtém patře budovy nyní sídlí vynikající Muzeum kubismu (viz prohlídka), které ukazuje originální české kubistické obrazy ,grafiku (včetně podivného kubistického pohledu na Prahu), nábytek, sochy a modely a fotografie budov.\nkubistická pouliční Lucerna od Emila Kralicka\nEmil Kralicek navrhl jedinou kubistickou pouliční lucernu na světě a laskavě jí poskytl místo; stojí na Jungmannově náměstí, u bočního vchodu do kostela.\ntaké na Jungmannově náměstí stojí obrovský a opulentní Palác Adria (1925), Rondokubistická budova, která byla v té době kritizována za použití extrémní výzdoby ke stejnému účelu jako secesní styly, které Kubismus chtěl odlišit od pouhých deseti let dříve.\nkousek od Spaleny 82 (H-5, na rohu s Lazarskou) stojí Králickův dům grand Diamant s odvážnými střešními sochami, masivním vchodem a připevněným Kubistickým obloukem nad barokní sochou sv.\nv roce 1921 postavil Otokar Novotný komplex bytových domů na Elišce Krasnohorské 10-14 (E-1/2). Přes řeku na Hradčanech u Tychonova stojí další budova od Josefa Gočára.\nskuteční fanoušci mohou zamířit na severovýchodní předměstí Dablic, kde jsou hřbitovní brány Vratislava Hofmana jedinou ukázkou čisté kubistické architektury.\njižně od centra města je okres Vyšehrad domovem mnoha kubistických staveb Josefa Chochola. Je tu bytový dům v Neklanově 98, slavná Kovarovičova vila v Libušině 49 a řada kubistických budov na Rašínově nábřeží 42, 47 a 71.\nna závěr je zajímavé poznamenat, že Český Kubismus stále inspiruje umělce-svědky neokubistické hlídky Karla Nepraše před Lichtenštejnským palácem (A-2).\npřesvědčení Kubisté mohou navštívit oddělení kubismu ve třetím patře Národní galerie (Viz prohlídka) za vynikající sbírku českého kubistického umění.\nArticlesLeave a Comment on Praha\nPrevious PostPrevious A History of UCSF\nNext PostNext Bojujte S Cynismem; Zvolte Optimismus.


Dworek Saski - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Radom\nLimanowskiego 150, Radom, Radom, Polsko, 26-600 - Zobrazit na mapě\nDworek Saski – podrobnější informace\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě Radom je hotel Dworek Saski správná volba. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Dworek Saski, směřuje veškeré úsilí k tomu, aby se hosté cítili jako doma. K tomu hotel poskytuje nejlepší služby a vybavení. Jmenujme alespoň část hotelového vybavení, jsou zde Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, parkování vozidel zaměstnancem, parkoviště, společenské prostory, rodinný pokoj.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Hotel nabízí obrovskou škálu rekreačního vybavení, včetně dětské hřiště, zahrada. Dworek Saski je chytrou volbou pro cestovatele do města Radom, která pokaždé nabízí uvolněný a bezproblémový pobyt.\nVšichni cestovatelé (121) Páry (29) Jednotlivci (43) Rodiny s malými dětmi (22) Rodiny se staršími dětmi (5) Skupiny (22)


150 let Pařížské komuny – Promarněná šance? Louis Blanqui a Komuna 5. část | Levá perspektiva\nV posledních dnech Druhého císařství se Blanquiho vize revoluce i jeho osobnost stala přitažlivou pro mnoho dělníků i studentů, kteří začali vytvářet utajené organizace s cílem svrhnout vládu. Blanquisté podnikli dva neúspěšné pokusy o státní převrat v srpnu a v říjnu 1870. V době vyhlášení Komuny měli své členy jak v Národní gardě tak v Radě Komuny. Zdánlivě měli všechny předpoklady sehrát v Komuně velitelskou roli. Co se tedy pokazilo?\nV první řadě, blanquisté v tu dobu postrádali vedení samotného Blanquiho, který byl během celé doby trvání Komuny uvězněn v jednom z Thiersových vězení. Přitom jen několik měsíců předtím, v září a říjnu 1870, nabízel Blanqui ve svých novinách Vlast v nebezpečí (La Patrie en Danger) „kritickou podporu“ válečnému úsilí republiky. Blanquiho podpora Třetí republice jeho stranu mátla a dezorientovala. Podle blanquistického militanta Da Costy: „je třeba to neustále opakovat: od chvíle obležení Paříže Prusy vyslala blanquistická strana své muže do praporů Národní gardy, a jakmile to udělala, ztratila veškerou soudržnost… Blanquiho volání ´vlast v nebezpečí´, ať už bylo jakkoliv věcné, bylo zároveň faktorem rozkladu revolučních sil, kterými jsme do té chvíle disponovali.“\nBlanqui požadoval zvýšení vojenského úsilí se zavedením levée en masse (masové branné povinosti) a vytvořením revolučního režimu podobného Jakobínům, který by vedl válku proti Prusům. Republika ale nebyla ani ochotná ani schopná na tato opatření přistoupit, a proto se Blanqui vzápětí postavil proti ní a účastnil se nepovedeného státního převratu v říjnu 1870. Když puč zkrachoval, vypsala republika odměnu na Blanquiho zadržení a Blanqui se rozhodl skrývat. 17. března, den před vyhlášením Komuny, byl ale Blanqui zajat silami Versailles. Krutou hrou osudu se tak Blanqui nemohl zúčastnit revoluce, jejíž vypuknutí desítky let připravoval, a jeho strana se v kritickou chvíli ocitla bez vedení.\nAčkoliv blanquisté stále měli v Komuně i Národní gardě několik vůdcovských a velitelských funkcí, podle historika Patricka Huttona „nejednali jako zkonsolidovaná zájmová skupina.“ Bez Blanquiho v čele nebyla jeho strana schopná efektivní a rozhodné činnosti. Blanquistům se nepodařilo přesvědčit Komunu, aby zahájila jako první úder proti Versailles. Dále promarnili svoji šanci uchopit v prvních dnech vojenské vedení Komuny do svých rukou. Blanquistický generál Eudes navrhl vytvoření revoluční armády vedené blanquistickými veliteli (Duvalem, Chauvierem, Ferem a jím samým), ale jeho plán byl v Ústředním výboru Národní gardy rozcupován.\nDruhou věcí bylo, že návrhy blanquistické frakce přijmout mimořádná opatření k boji s Versailles byly odmítány Radou Komuny, která byla přesvědčena, že odporují principům revoluce a demokracie a zavádějí diktaturu jedince a jakobínský teror. Když se během dubna začala vojenská situace zhoršovat, začaly více zaznívat výzvy i od mnohých mimo blanquistické kruhy, aby byl vytvořen Výbor pro veřejnou bezpečnost; jeho předchůdce z roku 1793 přece zachránil První republiku od cizích invazních sil i domácích kontrarevolucionářů a mnozí doufali, že tento úspěch původního Výboru je možné zopakovat. Po určitých sporech nakonec většina Rady Komuny skutečně s vytvořením Výboru pro veřejnou bezpečnost souhlasila. Tento výbor ale nebyl veden schopnými lidmi, kteří by využili svých neomezených pravomocí, jimiž teoreticky disponovali. Místo toho vznik výboru pouze prohloubil organizační zmatky, v nichž se celá Komuna utápěla, a nebyl s to odvrátit konečný debakl.\nNedosti na tom, že měla dost vlastních organizačních problémů, se Komuna musela nějak vypořádat se skutečnými hrozbami podvratné činnosti a štvaním nepřátelského tisku. Zatímco mnoho komunardů zastávalo názor, že represivní orgány nejsou vůbec potřeba, blanquista Raoul Rigault, který stál v čele policejních sil Komuny, chápal, že k boji s kontrarevolucí je potřeba přijmout ostrá opatření. Rigault se pro funkci policejního šéfa zdánlivě nehodil, svoji politickou dráhu začal během Druhého císařství jako mladý okázalý bohém a militantní ateista v pařížské studentské čtvrti. V 60. letech se mu ale podařilo odhalit v blanquistické organizaci několik policejních informátorů. Blanqui oceňoval Rigaultův talent: „Je to jen takový pouliční výrostek, ale jedná jako prvotřídní policista.“ Když Rigault zakázal 18. dubna čtyři nepřátelské noviny: Le Bien Public, Le Soir, La Cloche a L´Opinion, vznesly se proti jeho činu protesty v Radě Komuny s výzvami k rezignaci, které se mu nicméně podařilo ustát. Rigault bojoval proti skupinám podezřelým z kontrarevoluční činnosti, jako byl klérus, a nechal provést vyšetřování v klášterech a kostelech, kde, jak věřil, měly být ukryté zbraně a poklady. Opakované prohledávání těchto budov ale nepřineslo hmatatelnější výsledky. Ačkoliv měl Rigault jasný revoluční cit jednat tak, jak situace vyžadovala, byl zároveň svými současníky vnímán jako „líný ješita, který si liboval ve výhodách své funkce, aniž by dostál odpovědnostem, které z ní vyplývaly… Rigault i nadále trávil svá odpoledne v kavárnách na nábřeží Seiny, jak byl po léta zvyklý, a velkou část práce, kterou měl vykonávat, nechával na bedrech svých podřízených.“ Rigaulův zápal každopádně nesdílela většina Komuny a nebyla tu žádná struktura, která by jej využila. Jeho nadání tak nebylo efektivně využito.\nRigault a další blanquisté si byli vědomi zásadních slabin sužujících práci Komuny a věřili, že uvězněný Blanqui by byl schopen s nimi poradit a dovést revoluci k vítězství. V tomto směru podnikla Rigault všechno možné, aby Blanquiho osvobodil a jednou prohlásil, že „bez Blanquiho se nedalo dělat nic, s Blanquim se dalo udělat všechno.“ Blanquiho prestiž výrazně překračovala okruh blanquistů, a i zbytek Komuny k němu vzhlížel s úctou. Blanqui byl na začátku zvolen do Rady Komuny (v nepřítomnosti) a padl i návrh, aby se stal čestným prezidentem (tato pocta byla pak prokázána Charlesovi Besleyovi). Po neúspěších Komuny začala Komuna vyjednávat s Versailles Blanquiho propuštění nabídkou na výměnu za pařížského arcibiskupa, nejvýznamnějšího rukojmího, kterého Komuna zajala. Thiers odmítl a komunardé následně učinili nabídku vyměnit za Blanquiho všech 74 zadržených rukojmí. Thiers to opět odmítnul. Karel Marx prohlásil, že Thiers učinil ze svého pohledu rozumné rozhodnutí, když dál držel Blanquiho pod zámkem: „Komuna znovu a znovu nabízela arcibiskupa a pak i mnoho dalších kněží výměnou za jediného Blanquiho, který byl v Thiersových rukou. Thiers ale tvrdohlavě odmítal. Věděl dobře, že Blanqui by dal Komuně pevné vedení…“ Blanqui zůstal ve vězení až do konce, když už jeho soudruzi byli masakrováni v ulicích Paříže.\nShrneme-li to si, pak je třeba říct, že přestože blanquisté zastávali v Komuně řadu klíčových funkcí, nebyli schopní jednat koordinovaným nebo rozhodným způsobem, aby se jim podařilo změnit vojenskou strategii Komuny nebo její politiku. Bez Blanquiho nebyl v jejich straně nikdo s podobným postavením, kdo by mohl sehrát vedoucí roli a zjednat disciplínu.\n(Konec 5. části)


Bohatý Ježíšek z banky - Brněnský deník\nBohatý Ježíšek z banky\nKomentář - Tisíce korun letos lidé utrácejí za vánoční dárky a další tisíce za přípravu svátků. Na řadu z nich sice dolehla hospodářská krize a musejí šetřit, někteří ale zřejmě chtějí mít bohatého Ježíška i přesto. A tak přemýšlejí, kde přijít k penězům.\nZloděj uloupil čtyři miliony korun z banky v Oslavanech.Foto: Policie ČR\nMohou si samozřejmě půjčit od známých či úvěrových společností a udělat si Vánoce na dluh. Uvázat si na krk kámen v podobě splátek se však mnohým nechce.\nMuž, který byl včera krátce po poledni v Oslavanech na Brněnsku, to proto vyřešil po svém – pro peníze si sice šel do banky, splátky ale platit nebude. Zatím. Sumu, která by stačila na velmi slušné Vánoce několika stovkám lidí, prostě ukradl.\nSvátky si zatím po svobodě běhající muž udělal opravdu šťastné. Buď měl opravdu štěstí a přišel na pobočku ve chvíli, kdy si mohl odnést jednu z rekordních uloupených částek v poslední době, nebo se šťastně dostal k informaci, kdy je právě ten nejvhodnější okamžik pracovnice banky přepadnout.\nMožná v tuto chvíli někde vesele slaví. Doufejme, že nebude dlouho. Už jen proto, že bankovním úřednicím z Oslavan příliš veselé předvánoční období nepřipravil. Čelit výhrůžkám totiž není nic zábavného a takových vzpomínek se člověk hned tak nezbaví. Snad ale i pro ně budou i letošní Vánoce nakonec šťastné.\nČtěte také: Lupič si z banky v Oslavanech odnesl 4 miliony korun


CAD Fórum - tipy a triky 2004-4\nz roku 2004-4\nJak změnit pevnou (lokální, SafeCast) licenci AutoCADu 2005, 2006, 2007 nebo 2008 na plovoucí (FlexLM, síťovou, NLS) bez reinstalace?\nChyba 'OCTREE 2' při načítání DXF (řešení).\nPodporuje VIZ 2005 výpůjčku síťových licencí?\nChyba: nedefinovaný blok *X0 při importu DXF\nRychlý výběr podobných objektů v ADT.\nZjištění počtu vytištěných výkresů na HP DesignJet 1050/1055.\nZjištění počtu vytištěných výkresů na HP DesignJet 450C.\nSnadný přenos uživatelských menu, nástrojů a klávesových zkratek ze starší verze do AutoCADu 2005/2006.\nJak převádět data mezi ME10 a AutoCADem Mechanical?\nK čemu slouží hodnota Vertikální faktor měřítka v příkazu -AECDwgSetup?\nRychlý výběr náčrtu přímo v 3D sestavě Inventoru.\nVypnutí všech pracovních rovin a bodů najednou.\nNesprávně zobrazená maska pozadí textů v AutoCADu 2004 u výkresů z AutoCADu 2005.\nJak provést reset síťové JetDirect karty na DesignJet 500?\nSnadné přejmenování objektů v AutoCADu.\nCo jsou procesy AdskScSrv.exe a AdskCleanup.0001?


Quies Aquaplug - 1 pár\nDomů / Špunty do uší / Do vody / Quies Aquaplug - 1 pár Silikonové špunty do vody\nviditelná zelená barva\nQuies Aquaplug 1 pár znovu použitelných špuntů byl speciálně vyvinut pro plavání. Chrání ucho před vodou, pod sprchou nebo při vodních sportech, koupání (bazén, moře,...) aniž byste byli odřízli od okolního zvukového prostředí.\nSnadno se zavádějí do všech uší. 3 příruby zajišťují dokonalou oporu a optimální ochranu.\nZasuňte špičku do ucha mírným točením a jemně zatáhněte nahoru za ucho pro uvolnění ušního kanálku.\nPo použití očistěte mýdlem a teplou vodou.\nPřed dalším použitím nechte uschnout.\nNepoužívejte k potápění.


Chiptuning Renault Trafic 2.0 DCI - 66 kw Chiptuning, zvýšení výkonu motoru, snížení spotřeby, chip tuning se zárukou.\nKroutící moment 240 Nm 305 Nm\nChiptuning Renault Trafic 2.0 DCI - 66 kw se zárukou. Zvýšíme výkon a snížíme spotřebu motoru Renault Trafic 2.0 DCI - 66 kw. Na provedený chiptuning poskytujeme záruku v délce 24 měsíců. Chiptuning motoru Renault Trafic 2.0 DCI - 66 kw může uspořit až 15% paliva.\nProč chip tuning od společnosti DISEL TECHNIK? Především proto, že nabízíme značkový chiptuning motoru Renault Trafic 2.0 DCI - 66 kw se zárukou. Díky dlouholetým zkušenostem čipujeme odborně a bez rizika poškození motoru. Na rozdíl od různých "garážových" tunerů nabízíme prvotřídní chiptuning servis.\nSnížení spotřeby a zvýšení výkonu motoru Renault Trafic 2.0 DCI - 66 kw. Jak je to možné? Jednoduše - DIESEL TECHNIK disponuje profesionální technikou, která umožňuje úpravu software řídící jednotky, tedy chiptuning motoru Renault Trafic 2.0 DCI - 66 kw. Díky této úpravě dojde k optimalizaci parametrů řídící jednotky. To má za následek snížení spotřeby a zvýšení výkonu při zachování emisních parametrů a životnosti motoru Renault Trafic 2.0 DCI - 66 kw.\nChiptuning Renault Trafic 2.0 DCI - 66 kw. Zvýšení výkonu motoru, snížení spotřeby, chip tuning se zárukou!


Stojací lampy : Podlahová lampa LF34-ORA/PAT Lampa stojací DUHA, E27/100WsE14/40W červ a oranž antik mosaz\nPodlahová lampa LF34-ORA/PAT Lampa stojací DUHA, E27/100WsE14/40W červ a oranž antik mosaz\nStojací lampa Duha LF34 se stínidlem v oranžové barvě s konstrukcí patina. Stojací lampa je vhodná k doplňkovému osvětlení. Lampu můžete využít v obytných místnostech i v chodbách.Stojací lampa využívá jednu klasickou žárovku (velký závit) se závitem E27 max.100W, kterou můžete pro úsporu vaší energie nahradit úspornou žárovkou. Čtecí světlo je osázeno klasickou žárovkou s malým závitem E14 max.40W a stejně jako hlavní světlo, můžete zvolit pro úsporu energie úspornou žárovku s malým závitem reflektorového tvaru R50. Vodič vede vně trubky.Stojací lampa je určena pro vnitřní použití, napětí 230V. V naší nabídce najdete tento typ stojací lampy také v barevném provedení bílá, modrá a žlutá.TIP: Využijte naši širokou nabídku LED žárovek a vyberte si některou z úsporných LED žárovek.\nEAN kód 8590849490206\nBarva Oranžová, patina\nPoznámka E27/100W, E14/40W\nVaše cena1623 Kč\nObrázek_(1) Podlahová lampa LF34-ZLU/CHR Lampa stojací DUHA, E27/100WsE14/40W zel+žlutá chrom\nObrázek_(1) Podlahová lampa LF34-MO/CHRM Lampa stojací DUHA, E27/100WsE14/40W modrá bilá chrom mat\nObrázek_(1) Podlahová lampa LF34-BI/CHRM Lampa stojací DUHA, E27/100WsE14/40W bílá chrom mat


› Herbář › Kadidlovník Boswellie\nKadidlovník pravý , kadidlovník pilovitý\nBoswellia sacra je strom z čeledi březulovité, Burseraceae, což je čeleď tropických rostlin z řádu mýdelníkotvarých. Arabsky se kadidlo nazývá Luban.\nKde roste kadidlovník\nKadidlovník roste v jižních částech zeměkoule, na Arabském poloostrově, Madagaskaru, Indii, Pákistánu, Cejlonu a v Malaisii.\nNejkvalitnější kadidlo, tedy produkt získaný z kadidlovníku, pochází z Ománu, Etiopie, Somálska a Jemenu. S kvalitou kadidla je to obdobné jako s čagou. Čím horší podmínky pro růst stromu, tím kvalitnější kadidlo je získáno. Břízu s čagou moří sníh, mráz a vítr, kadidlovník moří větší horko, kamenitá či písčitá půda a nedostatek srážek. V těchto těžkých podmínkách strom roste pomaleji, má méně ale za to kvalitnější kadidlo.\nKadidlovníky jsou stromy vysoké 2-8 metrů.\nKadidlo je klejopryskyřice, která se získává tak, že stromu, kterému je tak 8-10 let, naříznuta kůra stromu, začnou vytékat bílé kapky, které na vzduch ztuhnou a ztmavnou. Kadidlovník se vytvořením kapiček pryskyřice brání, chce zacelit vzniklou ránu. V našich podmínkách to taky známe, např. jehličnaté stromy vypustí v místě rány vonnou pryskyřici, kterou je možno sbírat a dále zpracovat např. do mastí a hojivých balzámů.\nKadidlo z Ománu je považováno za nejkvalitnější na světě, dokonce s ním prý vykuřují ve Vatikánu. Samozřejmě, že je používáno k náboženským obřadům i jinde. Kadidlo bylo vedle zlata a myrhy jedním ze tří vzácných darů, které přinesli Tři králové do Betléma při narození Ježíše. Kadidlo obsahuje látky, které byly využívány při balzamování. Zvláštní vůni dávají kadidlu terpeny, tedy těkavé vonné látky.\nNa co působí kadidlo\nV kadidle se nacházejí boswellové kyseliny, u kterých byl prokázán protizánětlivý účinek. Tento účinek by měl zajímat hlavně všechny, kteří trpí na artritidu, tedy systémové zánětlivé autoimunitní onemocnění, které kromě kloubů a chrupavek může zasáhnout i oči, srdce, plíce a může vést až ke kardiovaskulárním a respiračním onemocněním. Destilací je z kadidla získáván kadidlovníkový aromatický olej s velice příjemnou vůní.\nKadidlo, kterému se také říká olibanum neboli olej svatého pomazání, napomáhá duchovnímu uvědomění, podporuje meditaci a povznáší ducha. Posiluje centrum paměti, emocí a hormony.\nV Ománu na trhu s kadidlem jsou prodávány různé druhy kadidla. Místní prodejci občas cucají a žvýkají nazelenalé kousky kadidla kvůli jejich antibakteriálním účinkům. Tento zelený druh se získává z mladých stromků kadidlovníků. Je velmi drahé. Zelené kadidlo je měkčí než jiné druhy, proto se může i žvýkat. Tomuto druhu říkají Ománské zelené kadidlo, Green Hojari, kadidlo vypadá jako smaragdové kamínky. Někdy se mu říká Royal, tj. královské. Kadidlo má rád samotný sultán Quabus. Kadidlo se používá k vykuřování, čímž dochází k vyčištění prostoru od virů, bakterií a negativní energie.\nLéčivé účinky kadidla\npůsobí protizánětlivě zvl. při artritidě a bolestech kloubů\nUklidňuje při úzkosti, depresích, napětí, zlepšuje náladu\nPosiluje imunitu, zvl. při dýchacích obtížích-bronchitidě, cystické fibróze\nsnižuje tvorbu hlenu\nÚčinkuje proti bakteriím a virům, má desinfekční účinky\nHojí rány, vyhlazuje jizvy, vrásky a strije\nUklidňuje pokožku poštípanou hmyzem, mírní svědění\nIndické kadidlovníky poskytují kůru na výrobu léčivých čajů.\ntobolky mají povolené zdravotní tvrzení:\nNormální funkce střevního traktu, normální stav kloubů, normální činnost zažívacího ústrojí, normální činnost srdce, hladina cholesterolu v krvi, duševní zdraví, normální funkce reprodukčního a dýchacího systému, Crohnova choroba.


V kvalitě života vedou na jižní Moravě Hustopeče, Znojmo zaostává Projekt Obce v datech sestavil index kvality života, který porovnává více než 200 měst a posuzuje zdraví a životní prostředí, materiální zabezpečení, vzdělání, vztahy a služby. Z jihomoravských měst se v něm nejvýše umístily Hustopeče, propadlo Znojmo.\nVelký návrat. Kapela 0609 hlásí comeback v novém složení Když se na místní hudební scéně objevily dva nové singly a videoklip ašské skupiny 0609, bylo to pro mnohé obrovské překvapení. Comeback úspěšné formace, jejíž začátky sahají až k roku 1999, byl o to překvapivější, že o sobě nedala slyšel opravdu velmi dlouho.\nZavírají se hlavně malé hospody na venkově. Pomáháme jim, říká sládek Mimořádně teplé jaro prospělo konzumaci a výrobě piva. Potvrzují to plzeňští pivovarníci. „Zároveň se vyrovnáváme s důsledky zavedení EET, zákazem kouření, nárůstu počtu malých pivovarů i změnou životního stylu,“ říká v rozhovoru pro MF DNES sládek pivovaru Gambrinus Pavel Zítek.\nMalí strakapoudi přežili pád a odvoz stromu, vypadli až při štípání dřeva Každý den se v záchranné stanici v Pavlově u Ledče nad Sázavou odehrávají zajímavé a mnohdy až neuvěřitelné příběhy zvířecích nalezenců a handicapovaných živočichů, kterým se ve stanici snaží pomoci. Právě teď vrcholí sezona mláďat a pracovníci stanice mají plno práce s péčí o ně.


Druhy chlóru | Gym4You\nMnozí majitelé bazén mít vztah lásky a nenávisti s chlorem; oni milují, protože udržuje jejich bazénu bez nebezpečných bakterií, ale nesnáším, protože dráždivých nežádoucích účinků, které to může způsobit. Klíčem k udržení čisté bazén a šťastný plavci je udržování správné chemii vody a vědět, jaký typ chloru pracuje pro vás nejlepší: kapalné, zrnitý nebo tablet.V létě či v zimě můžete relaxovat a koupat se ve venkovních vířivkách amerického výrobce Softub.\nAby chlóru, aby se vaše vodu čistou a minimalizace nepříjemností, jako je podráždění pokožky a silný zápach, je třeba důsledně být mezi 1,0-2,0 ppm. I když existují různé formy chloru v bazénech, všechny pracují podobně, protože stejná chemická reakce je produkován. Když se voda a chlor jsou smíchány, dva z nových sloučenin vytvořených jsou chlorná a chlorovodíkové kyseliny. Kyselina chlorná produkoval je to, co je zodpovědný za zabití jakékoliv řas a dalších mikroorganismů ve vodě.\nTato forma je snadno ovladatelný a je pro jednoduchou údržbu, protože vše, co potřebujete udělat, je nalít ho do vody, zatímco filtr v bazénu běží. Jedna věc je být opatrný se ujistěte se, že chlór jde přímo do vody, aniž se dotknete částí vašeho bazénu, jak je chemický může korodovat kov. Způsob, jak se tomu vyhnout, je pomocí mechanického chlorátor pro dávkování. Sluneční světlo pomáhá chloru rozpouštět a protože tento typ je v kapalné formě, se rychle rozpustí a do vody.\nK dispozici jsou dva typy granulovaného chloru. První z nich, Di-chlor, má kyanurové kyseliny, která činí tento chlór trvat déle, než jakékoliv jiné un-stabilizovaný granulovaných typů. Druhý, hypo-chlority, má vyšší pH a kyselost úroveň, což znamená, majitelé bazénu musí sledovat svůj bazén po přidání této chlóru. Granular chlor je účinná, protože se rozpouští velmi rychle, ale to je také drahý voda chemická varianta.\nTato forma chloru se smíchá s kyselinou kyanurovou a je zhutněna do malé tablety. Tato možnost je velmi populární mezi vlastníky bazén. Tyto tablety pracují tím, že je umístí do plováků vaše voda a pomalu rozpouštějí čistit a chránit vodu v bazénu na delší časové období. Vytvořte si vlastní návrh vestavěné skříně během pár minut. Existuje několik věcí, jak být opatrný s tímto typem chloru. Nejprve se ujistěte, že vaše voda je vyvážený před přidáním tablety. To je důležité proto, že tablety mají nižší hodnotu pH, tak nevyvážený chemii vody jako doplněk k chloru může způsobit váš bazén, aby se stal oblačno. Také nikdy dát tyto tablety přímo do bazénové vodě nebo ve skimmeru poli, protože mohou korodovat a způsobit škodu.\nPři manipulaci chloru, je důležité postupovat opatrně. Vždy používejte rukavice, aby se zabránilo přímému kontaktu s pokožkou a mít jistotu, aby to pryč od očí. Každý z těchto typů chloru práce, aby se vaše bazénu čisté.


Olga Šípková | OSOBNOSTI.cz\n12. 4. 1969 , Praha, Československo\n362 se líbí, 81 se nelíbí\nOlga Šípková vystudovala FTVS UK,obr učitelka tělesné vychovy a biologie. Osmnáct let dělala moderní gymnastiku, ale žádný větší úspěch nepřicházel. Ve dvaceti se vdala za Ivana Šípka,za nedlouho se jí narodil syn Michal. V roce 1992 náhodou v televizy zahlédla první kroky sportovního aerobiku ,,Láska na první pohled"!V té době už pracovala ve fitness centru.Každou volnou chvíli kdy měla čas tak trénovala. Koupila si dres,bílou mašli do vlasů a vyrazila na první mistroství. Právě její první mistroství vyhrála na plné čáře. Pak to šlo jak po másle,ozvaly se televize,časopisy,setkání se známými lidmi..tak ji její manžel trénovat. Jako třešnička na dortu přišlo světové prvenství v Sydney roku 1997. Začala natáčet různé videokazety. 16.4.2004 se jí narodila dcera Adéla. Je dvojnásobná mistryně Evropy a mistryně světa ve sportovním aerobiku,vicemistryně světa ve fitness týmech kategorie step, trojnásobná vítězka ankety Instruktor roku, trenérka juniorských a seniorských mistrů Evropy, majitelka a zakladelka Fitness clubu Olgy Šípkové. Specializace: aerobik, step aerobik, posilovací formy aerobiku…zobrazit celý životopis\nFotogalerie – Olga Šípková\nFilmografie – Olga Šípková\nNapsali o mně – Olga Šípková\nAha, 12. 7. 2021 Olga Šípková (52) už mnoho let ví, jaká je to bolest ztratit maminku. Ta jí zemřela už před pětadvaceti lety na rakovinu a Olga přiznává, že dodnes je ze ztráty této milované osoby naměkko. Co jí vzkázala do nebe? … více\nBlesk, 30. 4. 2021 Mistryně světa v aerobiku a koučka Olga Šípková (52) se ujala nové profese – stala se z ní babička. Synovi Michalovi se narodil chlapeček, kterému s manželkou dali jméno Samuel. … více\nSuper.cz, 30. 4. 2021 Další mladou a krásnou babičkou se stala Olga Šípková (52). Bývalá mistryně světa ve sportovním aerobiku, která se vedle sportu v současné době věnuje i moderování, se raduje z prvního vnoučete. Chlapeček dostal jméno Samuel. … více\nPoslední komentáře – Olga Šípková\nHledáte také jako: Olga Šípk\nFanklub – Olga Šípková


MUSICstage.cz • Rozhovory - Roman Vícha\nRegistrován: 09 zář 2015 13:09\nPříspěvek od Jakub Troníček » 03 srp 2021 18:02\nJe rok 1995 a teenager Roman Vícha cvičí v Opavě etudy. Jak vypadal jeho muzikantský sen v té době?\nTehdy jsem hodně sjížděl na České televizi pořad Na Kloboučku. Úplně jsem to hltal a představoval jsem si, jak si někdy s těmi všemi skvělými muzikanty jednou zahraju. A stalo se.\nKoho nebo co jsi měl tehdy na obrázcích a plakátech ve zkušebně?\nDavid Koller, Roxette, Michael Jackson a bubny z katalogů.\nDneska jsme o čtvrt století dál a ty jsi už dlouho v první české bubenické lize. Jaké je to ve srovnání s tvými sny?\nMůj cíl byl jít do Prahy a hrát se skvělými muzikanty a to se mi splnilo. Rád bych, aby to vydrželo co nejdéle. A doufám, že budu součástí ještě mnoha zajímavých projektů.\nTěch muzikantů nebo skupin bylo za tu dobu opravdu hodně. Kdybys měl vypíchnout třeba deset z nich, jak by ten výběr vypadal?\nEwa Farna, Jana Kirschner, Lenka Dusilová, Klára Vytisková, Ivan Král, Meky Žbirka, Muff, Brian Seeger, Jaromír Honzák, Ochepovsky… Těch kapel a interpretů je daleko víc, těžko vybrat jen deset. Se všema mě to baví a bavilo. Hlavně mám rád tu různorodost žánrů.\nHraješ v malých jazzových klubech, ale i obrovských open air pódiích s Ewou Farnou v Polsku. Co ti které prostředí dává, nebo naopak bere?\nTeď už víc hraju ty větší koncerty hlavně s Ewou Farnou. Na velkém pódiu jsi tak trochu vzdálený od lidí i muzikantů a taky to vnímám jako větší zodpovědnost. Třeba mám náhradní blánu na kopák, rezervní šlapku a snare, kdyby se něco zvrtlo. Když hraju v klubu, tak to tak neřeším. V malém klubu mě ale právě baví ta blízkost a energie mezi publikem a kapelou.\nStává se ti třeba, že po hraní s Ewou přijdeš do malého klubu a přistihneš se, že čekáš, až ti technici odnesou a postaví bubny?\nNé to né, ale je fajn když po koncertě nemusíš balit bubny (smích).\nNa co konkrétně teď hraješ? Jaké máš bubny, s jakými rozměry?\nMám tři bicí soupravy a asi jedenáct bubínků. DC Custom Drums, které mi vyrobil Ivo Honajzer na zakázku. Korpusy jsou ve skladbě mahagon topol mahagon a vnější vrstva je javor. Mám velkou konfiguraci 12x8, 13x9 tomy, 14x14, 16x16, 18x16 floortomy a 18x14, 22x14, 24x14 kopáky. U Ewy používám 13,16,18 a 24 a zbytek doma ve studiu a jiné hraní. Pak mám staré vintage Ludwigy 70` 13x9, 16x16 a 22x14 a ještě bukové Amati 12x8, 16x16 20x14\nZmínil jsi jedenáct vibrlů. Jaké to jsou?\nUdělám jednoduchý výčet: 14" x 7" PDP Limited Snare, Maple, Wood Hoop, 14" x 5,5" DC Custom Drums (Maple), 14" x 6,5" Drum Gear (NOB), 14" x 6,5" Tama Artstar (Brass), 14" x 6,5" Ludwig Supersensitive (1976), 14" x 5" Sonor D-454 (1975), 14" x 5" Pearl Jupiter (1976), 14" x 4" Premier Royal Ace, 12" X 5" Milan Vícha Signature (Steel), 14" x 6" Milan Vícha Signature (vertical wood blocks) a 14" x 6,5” Amati (NOB) .\nPodle čeho se rozhoduješ, jakou sadu na konkrétní hraní použiješ? Máš v tom systém?\nŘídím se pocitem, co by se tak asi hodilo do které kapely nebo projektu. Baví mě hodně střídat gear a experimentovat.\nJaké aktuálně používáš činely?\nHraju už deset let na činely Soultone Cymbals, které mi nabídnul Ivo Honajzer jako endorsing. Mám rád velké činely, 22” crash ride a 20” crashe. Hihaty si třeba skládám z prasklých crashů 16”. Mám jich hodně v různých velikostech. Většinou používám řadu Vintage a Vintage Old School na kterých mě baví, jak jsou temné a muzikální.\nRemo. Střídám to zase podle pocitu, ale vetšinou Ambassador a Emperor hlavně ve studiu. U Ewy na bubnech jsem zkoušel třeba CSka nebo Powerstroke 4. Baví mě experimentovat. Na kopáku mám Powerstroke 3 na živé hraní, ale ve studiu mám třeba Ambassador písek.\nJak přistupuješ k ladění? Jaké jsou tvoje základní principy ladění?\nNemám rád, když buben hučí a má dlouhý dozvuk. A to dosáhnu tak, že spodní blány šponuju dost vysoko. Vršek pak ladím podle toho, co hraju za styl.\nJakými hraješ paličkami?\nMám endorsing u Vater a hraju s modelem Sugar Maple Piccolo.\nU Ewy mám hardware Pearl a doma odlehčený Gibraltar.\nPoužíváš elektroniku v sadě?\nMám Roland SPD SX a k tomu triggery na snare a kopák. Hodně to používám právě u Ewy, kde je potřeba jít s dobou a hrát s moderním zvukem. V dnešní době je povinnost mít nějakou takovou mašinu, abys mohl nabídnout jiný sound.\nIn-ear nebo klasický monitor?\nObojí. In-ear s Ewou na velkém pódiu a monitor v malých klubech.\nJaké používáš na odposlech sluchátka?\nDřív jsem měl klasické in-ear sluchátka, ale nevyhovovalo mi to. Neměl jsem v těch uších tlak z kapely a bubnů. Přešel jsem proto na DJ sluchátka Sennheiser HD 25. Super to tlačí oproti in-earum.\nHraješ dejme tomu s Ewou v O2 aréně, zbývá hodina do koncertu. Kde bych tě našel a co tam budeš dělat?\nNašel bys mě v šatně, jak se rozehrávám na pad.\nLiší se tvá příprava v malém klubu a ve velké hale?\nNeliší, vždy si dám před hraním warm-up s paličkama.\nHraješ různé styly s různými lidmi. Co je ti ale vnitřně nejbližší?\nBaví mě hrát písničku, dobrou písničku. A nezáleží, jaký je to styl.\nJak nejdál ze své komfortní zóny jsi z pohledu žánru při hraní byl? Třeba speed metal si v tvém případě úplně představit nedokážu…\nNo speed metal jsem teda nehrál. Obecně metal mě minul. Ale třeba fasty v jazzu mi moc nejdou, je to na mě moc rychlé, takový speed jazz.\nVe světě je běžné prolínání rockového, popového, jazzového nebo metalového muzikantského světa. Třeba legendární Vinnie Colauita hrál snad opravdu všechno včetně toho metalu – připomeňme jeho studiovou práci pro Megadeth. Jak je to z tvého pohledu u nás? Mám pocit, že se tu často ty party vzájemně tak trochu přehlížejí…\nJo… je to pravda. Jsou tady muzikanti, kteří si jedou jen v tom jednom žánru a nechtějí nebo neumí vybočit. V cizině to tak moc není. Já jsem univerzální bubeník, baví mě hodně stylů. Funk, Hip hop, Pop, Jungle, Jazz… a všechny mají společné - groove.\nJsi velmi vyhledávaný studiový hráč. Jaké projekty většinou natáčíš, dá se to nějak zobecnit?\nTočím toho hodně a všechny možné styly, ale v poslední době hlavně pop.\nTaky jsi jedním z těch, kdo si doma vybudoval nahrávací studio. Je to trend do budoucna, že bubeníci nahrávají projekty u sebe doma a výsledek pošlou mailem? Co to má za výhody a naopak nevýhody oproti práci v klasickém velkém studiu?\nJe to tak. Myslím, že pozvat si v dnešní době bubeníka do velkého studia je pro producenty finančně náročné. Tak si to třeba naklikají doma sami. Tím, že mám studio doma, tak zaplatí jen mou práci a vyplatí se jim to. A mě taky. Taky se mi doma líp pracuje, mám víc času si udělat dobrý sound a experimentovat.\nCo tebe k budování studia přimělo?\nByl to takový můj sen a jednoznačně to přivolala korona. Kdyby nepřišla tak to asi odložím na neurčito.\nJaké projekty jsi v poslední době natočil?\nTeď opravdu točím většinu doma. Naposledy to byli třeba Ewa Farna, Sofian Medj Medj, Lake Malawi, Robin Mood feat. Eva Burešová, Ochepovsky a další….\nCo konkrétně používáš za vybavení? Zvukovka, převodníky, preampy, mikrofony atd.?\nZvukovku mám Apogee Element 88 + ADAT, převodník Behringer ADA8200. Dohromady tedy 16 stop. Mikrofony mám na overheady Ribbony SE Voodoo VR1, kick AKG D12VR, Warm Audio 47jr a podomácku vyrobený Subkick, na tomy Sennheisery MD 421N, snare Shure SM 57 + AKG D202, roomy Lewitt LCT 440 Pure. Taky mám přepájené staré telefonní sluchátko na mikrofon.\nPodle čeho vybíráš vybavení?\nKonzultoval jsem to s několika lidmi z branže a taky je to o penězích, kolik jsi ochotný do toho investovat. Já nemám mikrofony za mega. V dnešní době můžeš koupit kvalitní mikrofony za zlomek ceny. Důležité je taky to, jak na ty bubny zahraješ, jak je naladíš a rozezníš, abys měl top sound a náběr.\nJak vypadá tvoje cvičení v poslední době? Pamatuju si na jeden rozhovor s Dennisem Chambersem, který už někdy před dvaceti lety řekl, že bubnování je něco jako jízda na kole. On tehdy říkal, že se to naučil už dávno a nemá potřebu se to na tom kole učit dál. Že si spíše zkouší nové věci během živého hraní… Jaký je tvůj přístup?\nJá už necvičím pravidelně dvacet let. Mám to podobně jako Dennis. Cvičím, nebo spíš přehrávám, nějaký nový materiál do studia a na živá hraní, když je potřeba.\nCvičení je alfa a omega celého hraní. Co bylo pro tebe nejdůležitější v tomhle směru? Na co se soustředit a jaký systém si ve cvičení udělat?\nJá cvičil hodně s nahrávkami, třeba deska Sting - Ten Summoner Tales, kde hraje Vinnie Colaiuta. Cvičil jsem s tou deskou třeba pětkrát denně a nahrával jsem si to na dvoustopý kotoučák, to je strašně důležité. Takzvaně trestný poslech, poslechneš si to a zjistíš, co hraješ špatně a jedeš to znova. Spousta lidí to dnes nedělá a to je škoda.\nJe stále ještě důležité umět číst noty? Proč a co ti to dá?\nPro mě to důležité je. Pohyboval jsem se v kapelách nebo projektech, kde jsem noty používal. Ulehčuje mi to lépe se orientovat v hudbě. A taky jsem učitel a používám je k výuce.\nKdyž jsme u učení - kdybys ty sám jsi naopak mohl mít jednu hodinu u kteréhokoliv žijícího nebo nežijící bubeníka ze světa, tak ke komu bys šel a co bys po něm chtěl?\nMě se podařilo se dostat na hodinu k Adamu Deitchovi v Praze. Je to jeden z mých velkých vzorů, který ovlivnil moji hru. Uvíznul tady během korony a měl tady jeden den na učení. Dali jsme jam a pak jsme se bavili o hip hopu, second line, New Orleans, groovu obecně. Na konci jsem ho ještě vezl do hotelu a bavili se o životě. Byl to zážitek, takovy meet and greet.\nCo musí mít bubeník, aby sis na jeho koncertě mohl říct: „ty jo, ten je dobrej“? Co je pro tebe nejdůležitější?\nJednoznačně groove, time a sound.\nJak potom získat angažmá z první ligy? Co je podstatné podle tebe?\nMusíš být prostě skvělý bubeník, mít dobrou pověst a taky štěstí.\nJedna věc je místo získat a druhá je pak si ho udržet. Co je podle tebe nejdůležitější v tomhle směru?\nNesmíš mít velké ego.\nRada pro mladé holky a kluky, kteří aktuálně prožívají podobné sny, jaké jsi možná měl ty před čtvrt stoletím?\nMějte cíl, motivaci, cvičte a nahrávejte se!\nZa MUSICstage.cz se ptal Jakub Troníček\nPROFIL AUTORA: Jakub Troníček\nJakub Troníček je investigativní novinář a zároveň bubeník, působící v pražské rockové skupině Flattus. Ta má na kontě několik studiových desek a stovky odehraných koncertů v klubech, na velkých festivalových scénách, nebo v rámci turné po boku známých skupin jako Škwor, Krucipusk a další. Jakub Troníček hraje na bubny PDP a činely Soultone, používá paličky Vater a blány Evans.\nV USA je hraní na posledním místě. Spíš jde o to, co muzikanti nosí na sobě.\nMuzikantům asi netřeba představovat Romana Lomtadzeho, vynikajícího bubeníka, který v Česku působil v mnoha zavedených kapelách a projektech (např. Čechomor). Roman už několik let žije v USA, a nedávno natočil svoje první sólové album From The Golden Sand.\nBubeníkem z nouze.\nMezi profesionálními muzikanty nenajdete příliš mnoho hudebníků, kteří by se svým hlavním nástrojem začali v sedmnácti letech, a ještě k tomu vlastně mimoděk. Hanz Sedlář takhle na bicí opravdu začal. Dnes, o deset let později, je z něj již na naší hudební scéně etablovaný bubeník, který hraje v doprovodné kapele Janka Ledeckého, věnuje se skládání a nahrávání, vyučuje, a když má čas, hraje i v orchestrech. Po úspěchu se svou první kapelou Segment v současné době pracuje na svém nejnovějším projektu Drumphonic, což je instrumentální trio s orchestrálními podklady. Naše povídání tak logicky začalo právě u toho.\nMladí hráči chyby dělat musí, bez toho to nejde.\nBubeníka Honzu Podzimka můžete znát například z kapely Viléma Čoka či Ivy Frühlingové. Dnes se tento respektovaný, univerzální hráč hodně věnuje výuce na bicí nástroje.


Bylinné a ovocné prášky (SP) - Ewiny Byliny\n> ZNAČKY A VÝROBCI>Salvia Paradise>Bylinné a ovocné prášky (SP)\nBylinné a ovocné prášky (SP) Počet produktů: 79\nZobrazeno 1 – 21 z 79 položek\n379 Kč Není skladem - dodání do 13 dnů\n100% čistý BIO prášek z mrazem sušeného ovoce acai! Acai BIO se v posledních letech stalo jedním z nejoblíbenějších ovocných plodů na světě. Acai jsou plody palmy, která roste až do výšky 25 m. Palma pochází z oblastí Jižní Ameriky, především Brazílie. Dv...\nVe slevě 1 kus kvůli překročení doby minimální trvanlivosti 2.5.2021. Maca – Trib BIO je směs dvou afrodisiakálních bylin, a to plodu kotvičníku zemního (obsahuje nejvíce protodioscinu z celé rostliny) a gelatinizované maky. Při jejich současném užití dochází k synergickému efektu, který vede ke znásobení jejich afrodisiakálních účinků.\nAlfalfa společně s ostatními produkty green food patří mezi alkalizační potraviny. Pozor, nabízíme mladé lyofilizované a práškované lístky mladé vojtěšky alfalfa, nikoliv semena. Stejně jako u mladého ječmene či mladé pšenice jsou sklízeny pouze mladé lístky pro vysokou enzymickou hodnotu.\nArjuna BIO – Terminalia arjuna – mletý BIO prášek. Výhodou prášku je velice snadná příprava. Terminalia arjuna neboli vrcholák arjuna (lat. Terminalia arjuna) je strom dorůstající výšky až 25 m. Jeho domovinou je jižní a centrální Indie.\nBrahmi se používá k podpoře kognitivních funkcí, především paměti a schopnosti koncentrace. Omezuje negativní vlivy stresu a přispívá k celkovému duševnímu zdraví a výkonnosti. Užívání je proto vhodné pro studenty nebo naopak pro vyšší věkovou skupinu či osoby s psychicky náročným zaměstnáním.\nPrášek z dužiny BIO plodů Baobabu – vynikající citrónová chuť. Baobab BIO obsahuje vlákninu, vitamín B1 a B6. Je bohatým zdrojem přírodního vitamínu C a je bez tuku. Vitamín C přispívá k normální funkci imunitního systému, k ochraně buněk před oxidativním stresem, ke snížení míry únavy a vyčerpání.\nBříza bělokorá list mletý pro snadné a rychlé užívání! Bříza bělokorá je strom typický svým bílým pigmentem kůry. Patří do čeledi břízovitých (Betulaceae) a je nejhodnotnějším druhem břízy v Evropě.\n259 Kč Není skladem - dodání do 13 dnů\nCamu camu (lat. Myrciaria dubia) je strom rostoucí v záplavových oblastech Amazonie, především pak v Peru a Brazílii. Camu camu je známý především pro své kyselé, vitamínem C nabité plody Camu cherry. Plody camu camu BIO mají enormní obsah vitamínu C, cca 30x tolik co pomeranče.\n219 Kč Není skladem - dodání do 13 dnů\nChanca piedra – Phyllanthus niruri – nať mletá . Výhodou prášku je velice snadná příprava. Chanca piedra je jednoletá bylina dorůstající až 40 cm rostoucí volně v tropických oblastech celého světa včetně Číny, Indie, Baham a Ameriky. Velmi rozšířená je v amazonských deštných pralesech.\nBezkonkurenční 100% čistá Chlorella vulgaris nejvyšší kvality. Zelená potravina budoucnosti. Kvalitní chlorella je silně tmavá. Tmavá barva poukazuje na vysoký obsah chlorofylu, a tedy vhodné podmínky při pěstování.\n229 Kč Není skladem - dodání do 13 dnů\nChuchuasi – Maytenus macrocarpa – mletá kůra. Výhodou prášku je velice snadná příprava. Chuchuasi je strom dorůstající výšky až 30 m. Pochází z deštných pralesů Amazonie, z Peru, Ekvádoru a Kolumbie. Kůra stromu je extrémně tvrdá, červeno-hnědé barvy. Peruánské jméno Chuchuasi znamená v překladu "chvějící se záda".\nDamiána – Turnera diffusa – ve formě jemně namletého prášku. Výhodou této formy je velice snadná příprava a rychlé užití. Damiána je malý keř rostoucí v celém Mexiku a střední Americe. Její užívání je datováno již od staré mayské civilizace, kde si jako první povšimli jejích účinků. Tradičně byla tato bylina užívaná ženami indiánů hodinu před pohlavním...\nTřapatka nachová – Echinacea purpurea – ve formě jemně namletého prášku pro rychlé a snadné užití! Echinacea je trvalka dorůstající průměrně výšky jeden metr. Patří do čeledi Asteraceae (hvězdnicovité) a je často pěstována jako okrasná rostlina.\nGarcinia cambogia je trvalý, stálezelený strom nebo keř dorůstající výšky až 20 m. Jedná se o tropickou rostlinu pocházející z Indonésie. Má kulovitou korunu s převislými nebo horizontálně nasměrovanými větvemi. Kůra stromu je tmavá a jemná.


BULOVA Accutron 2ES6A003 - hodinky pánské | Corial.cz\n104 500 Kč po přihlášení\nPánské hodinky BULOVA Maniqua Automatic 98A178\nsvětově unikátní strojek - poháněný statickou elektřinou; skeletonovaný číselník (průhled na strojek)\nPánské hodinky BULOVA Accutron Spaceview 2ES6A003 jsou výjimečný model v limitované edici. Číselník se zelenými prvky je otevřený a umožňuje pohled na strojek, který je jako jediný na světě poháněn statickou elektřinou. Na číselníku jsou umístěny luminiscenční ručky a bodové indexy. Vteřinová ručka je oranžová. Safírové sklo, které je odolné proti poškrábání, je pro lepší čitelnost opatřeno antireflexní úpravou. Kulaté pouzdro je vyrobeno z ušlechtilé oceli. Pohodlné nošení zaručuje luxusní zelený řemínek z aligátoří kůže. Hodinky jsou vodotěsné do 5 ATM a odolají vlhkosti při sprchování. Díky svému originálnímu vzhledu jsou vhodné i pro reprezentaci ve společnosti.


Spojení Vah a Turyna má velmi dobrou milostnou kompatibilitu. To neznamená, že můžeme zanedbávat péči o vztah, protože pokud se od začátku nevytvoří pevné základy, v párov... , 2020-10-11\nSpojení Vah a Turyna má velmi dobrou milostnou kompatibilitu. To neznamená, že můžeme zanedbávat péči o vztah, protože pokud se od začátku nevytvoří pevné základy, v párové krizi by se mohl rozpadnout jako domeček z karet.\nŽena ve znamení Vah obvykle nepotřebuje příliš mnoho citu, každopádně Taurin je obvykle milující muž, pokud je opravdu zamilovaný. Je to také člověk s velkou trpělivostí, takže dokáže snést jakékoli šílenství ze strany Libriana.\nV libyjsko-taurských vztazích, které trvají několik let, může nastat zásadní problém: nuda. Měli byste spolu hledat více zábavy a různých aktivit, je dobré se navzájem povzbuzovat k věcem, které by vás nikdy nenapadly: společně sportovat, pěstovat rostlinu a čekat na její krásný květ, sdílet knihu a pak o ní společně diskutovat atd. Jedná se o velmi malé změny, které pomáhají vymanit se z rutiny.\nSex je v tomto páru docela dobrý, ale časem se může zhoršit. Bohužel se to stává u většiny párů v průběhu let, je to rutina a nuda. Snažte se plnit fantazie, zapojte do postele nové věci, nebojte se říct, co každý z nich chce. Je důležité nebýt v sexu sobecký.\nJe důležité, abyste v tomto spojení vždy udržovali romantiku, protože pokud se vytratí, stane se totéž i s láskou.\nMuž ve znamení Býka bývá pesimistický, měla by mu vždy nabídnout pochopení a porozumění; hledá ženu, která mu rozumí.\nNa druhou stranu žena ve znamení Vah bývá velmi optimistická, což ji může trochu zklamat.\nRodina a přátelé jsou pro pár Vah a Turků velmi důležití. Vztahy s rodinou a přáteli vašeho partnera vám mohou velmi pomoci. Získání důvěry okolí vaší lásky vám pomůže lépe se poznat a může vám také pomoci při řešení problémů, protože kdo jiný než oni může přesně vědět, co se s vaším partnerem v určitém problematickém okamžiku děje?\nRozchod muže ve znamení Býka a ženy ve znamení Vah\nNež se tito dva rozhodnou pro rozchod, budou logicky a dlouho přemýšlet, než se definitivně rozhodnou. Protože jsou\noba stejně inteligentní a analytičtí, dojdou k rozumnému závěru.\nTaurejci i Librijci berou svůj vztah velmi vážně, takže k rozchodu přistoupí pouze v případě, že se vyskytne zásadní překážka, kterou nelze vyřešit.\nOba potřebují ve svém životě rovnováhu a o rozchodu uvažují pouze tehdy, pokud jim to klade velké překážky.\nPouze ve výjimečných případech budou muž ve znamení Býka a žena ve znamení Vah uvažovat o rozchodu, protože tato dvě znamení se snadno kombinují a obvykle jsou si ve vztahu oddáni?\nŽena ve znamení Vah je často více společenská než muž ve znamení Býka, což může být důvodem jejich hádek.\nMuž ve znamení Býka by byl raději, kdyby s ním žena ve znamení Vah trávila více času doma než ve společnosti.\nTo, že jsou oba příliš analytičtí, může být někdy také důvodem, proč se navzájem příliš často odsuzují. Celkově je ale jejich vztah tak dobře skloubený, že je těžké si myslet, že by se chtěli rozejít.\nJejich neshody lze s trochou snahy na obou stranách snadno vyřešit. Pokud se žena ve znamení Vah stane méně společenskou nebo muž ve znamení Býka více vyhoví společenskému životu své partnerky, mohou se vyhnout rozchodu.


Známé osobnosti pokřtily Náramek rodiny | ČeskéNoviny.cz\nZnámé osobnosti pokřtily Náramek rodiny\nKomerční prezentace Vydáno: 03.02.2017, 15:13\nPraha 3. února (PROTEXT) - Známé osobnosti pokřtily Náramek rodiny a podpořily projekt WOMEN for WOMEN. Náramky rodiny, tedy produkt charitativního projektu Women for Women, na charitativním večeru v Praze pokřtila řada známých osobností včele se spisovatelkou a patronkou projektu Barbarou Nesvadbovou.\n"Bylo nám velkou ctí, že jsme se s mou paní mohli zúčastnit této krásné, prestižní a bohulibé akce, jejímž základem je pomoc, lidskost, rodina. Jsme rádi, že existují lidé, jako je paní Ivana Tykač a její tým, kteří pomáhají těm, jenž to skutečně potřebují," uvedl Jan Přeučil.\n"Jsem velmi ráda a děkuji všem vzácným hostům za to, že přišli a podpořili tento náš unikátní projekt. Rodinu chápu jako pevný kruh, a právě proto jsme zvolili symboliku náramků. Jejich koupí může každý podpořit projekty Women for Women, které pomáhají samoživitelům a jejich dětem," uvedla Ivana Tykač.\n"Od své dcery Bibiany jsem se naučila, že žádná rodina není moc malá. Ani moc velká. Žádná rodina není ukázkově dobrá. Ani exaktně špatná. A konečně, žádná rodina není ideální. Nicméně každá, každá, kterou znám, je až za hrob láskyplná," popsala svůj pohled na rodinu Barbara Nesvadbová, patronka projektu a mimo jiné také matka samoživitelka, která večer zpestřila svým autorským čtením.\nVýtěžek z dražby speciálního kusu Náramku rodiny, který byl oněch zmíněných 73.000 korun, bude použit na letní dětský tábor, který Women for Women organizuje pro děti svých klientek.\nProkurátor podal obžalobu na čtyři osoby v případu vraždy Kuciaka


Moskva: Syřané napojení na IS chystají útoky na ruské zájmy | Týden.cz\nVarování v Thajsku\nMoskva: Syřané napojení na IS chystají útoky na ruské zájmy\n04.12.2015 10:36 Aktualizováno 04.12. 16:15\nThajská policie oznámila, že dostala varování od ruské tajné služby FSB ohledně deseti Syřanů, kteří údajně chystají útoky na ruské cíle v Thajsku. Podezřelí jsou prý zřejmě napojeni na Islámský stát (IS). Terčem plánovaných atentátů v Thajsku se podle Moskvy mohou stát také další nepřátelé Islámského státu. Úřady v reakci posílily policejní hlídky na zahraničními turisty oblíbeném ostrově Pchúket, vojenská vláda ale ujistila, že "není žádný důvod k panice".\nMluvčí thajské policie uvedl, že informaci musejí thajské úřady prověřit. Ruská strana se ke zprávě, kterou ve čtvrtek večer zveřejnil thajský tisk a následně potvrdila thajská policie, zatím nevyjádřila.\nSyřané prý vstoupili do Thajska v druhé polovině října, kdy začíná v zemi turistická sezona. Thajsko ročně přivítá deset milionů turistů, přičemž vrcholem turistické sezony bývají Vánoce a Nový rok.\nMezi návštěvníky je i množství Rusů, kteří s oblibou proudí na thajské pláže, především pak do letoviska Pattája asi dvě hodiny autem z Bangkoku.\nPrávě tam se podle thajské policie vydali čtyři z "deseti Syřanů napojených na Islámský stát, kteří přicestovali mezi 15. a 31. říjnem 2015 do Thajska," píše se v policejní zprávě. Další prý zvolili Bangkok a ostrov Pchúket, což je také turisty vyhledávaná destinace.\n"Zvýšili jsme početní stav hlídek v turistických oblastech a sledujeme každou případnou stopu," sdělil agentuře DPA v souvislosti s ruským upozorněním mluvčí thajských bezpečnostních sil. Pchúket mají v oblibě kromě Rusů i němečtí turisté.\n"Není žádný důvod k panice," ujišťoval mluvčí vojenské vlády Vintchaj Suvarí. "Naše bezpečnostní síly mají situaci pod kontrolou. Zatím nejsou žádné známky toho, že by se v zemi zdržovali nějací teroristé Islámského státu," dodal.\nRusové zahájili nálety v Sýrii koncem září a v posledních týdnech kampaň vystupňovali. Džihádisté spojení s IS se přihlásili k odpovědnosti za říjnový pád ruského letadla v Egyptě, který si vyžádal 224 obětí.\nThajská metropole Bangkok se v srpnu stala terčem pumového útoku, při němž zahynulo 20 lidí. Atentátníci ale nebyli s největší pravděpodobností spojeni s IS. Z násilného činu thajský vojenský soud obžaloval dva muže z čínského menšinového etnika Ujgurů, kteří se údajně mstili za zásah proti síti pašeráků lidí.\nAktivity Islámského státu zatím nejsou v Thajsku nijak zvlášť patrné.