Již od mala jsem byla rodiči vedena, že jídlem se neplýtvá. Když jsem jako dítě sdělovala mamce, že už nemůžu dojíst oběd, sdělila mi, že to nevadí, že mi to schová na později. A tak se stalo. Dojedla jsem si to zase, až když jsem zas měla hlad. Jídlo se u nás vyhazovalo opravdu pouze v případě, že už bylo špatné – nepoživatelné. Tak jsem k tomu byla vedela a vedu se tak i nadále.\nUž několik let zpátky jsem viděla různé reportáže a četla několik článků, kde se lidé zmiňovali o „dumpster divingu“ a vždy mi to přišlo zajímavé. Dávalo mi smysl to, jak to ti lidé vysvětlovali a prezentovali. Nepřišlo mi to nechutné……….přišlo mi to rozumné. Jako správná myšlenka – boj proti plýtvání jídlem. Boj, který má zamezit vyhazování dobrých potravin.\nPak jsem měla i období, kdy jsem si o tom sama vyhledávala informace a chtěla jsem to zkusit. Nikdy ale nepřišla ta pravá příležitost. Vždy jsem se moc bála…… že mne někdo chytí…..že mne někdo uvidí…… nebo že nic nenajdu apod. Tak jsem to bojkotovala. A pak jsem na to na nějakou dobu zapomněla. Samozřejmě, že jsem o tom věděla, protože jsem to měla v hlavě, ale bylo to zastrčené v tom nejtemnějším koutě mé mysli.\nKdyž jsme cestovali Evropou, navštívili jsme chudší i bohatší země. Ani si nedovedete představit, jak se všude plýtvá…….fakt všude. A když pomyslím na to, kolik lidí na světě má nedostatek jídla ….. ba dokonce hladoví – je mi z toho smutno a cítím se svým způsobem provinile, že já mám na rozdíl od jiných možnost jít do supermarketu, který je kvůli nám přecpán potravinami, které nejsme schopni spotřebovat. Fakt nejsme……\nAž když jsme přijeli letos v lednu do Anglie, kde jsem začala pracovat v restauraci jsem si opět začala více uvědomovat problém s plýtváním jídlem. Protože téměř v každé restauraci se plýtvá. Slovo témeř jsem napsala záměrně, protože vím, že je již několik restauračních zařízení, kteří si uvědomují dopad plýtvání jídlem a snaží se s tím bojovat a jídlo nevyhazovat. Rozhodla jsem se tedy začít bojovat proti plýtvání jídlem. Nechtěla jsem provozovat DUMPSTER DIVING v oblasti, kde pracuju a bydlím……. prostě a jednoduše jsem stále byla podělaná strachy, že mne tam někdo uvidí a pozná.\nVždy když jsme v restauraci chtěli vyhodit nějaké dobré jídlo, tak jsem se jen tak mezi řečí zeptala „tomuhle ovocnému salátu nic není, můžu si ho vzít domů?“ a po směně jsem si už v misce nesla domů výborný ovocný salát z čerstvého ovoce, který se měl vyhodit, protože se nesnědl na snídani a každý třetí den se musí z pravidla připravit nový. A přes to prostě vlak nejede. A takhle to bylo se vším. A tak jsem si domů nosila zadarmo jídlo, které jsem zachránila před cestou do koše.\nPo Anglii jsme přijeli na otočku domů do Čech, vyzvedli jsme Vítka, naložili ho věcmi a jeli jsme do Norska. A tam to celé začalo. V Norsku jsme poprvé vyzkoušeli DUMPSTER DIVING.\nA co to ten DUMPSTER DIVING vlastně je?\nV doslovném překladu do češtiny to znamená “popelnicový potápěči”. Jde tedy o potápění se do kontejnerů.\nPokud se vaše předsudky snaží dostat z truhly ven, nedovolte to a čtěte dál. Doufám, že to pro vás bude zajímavé čtení.\nTaké bychom tomu mohli říkat, vybírání popelnic či bufeťáctví chcete-li. Stejně je to jen pojmenování.\nDumpster diving je životní styl, který si každý může zvolit pouze z vlastní vůle. Dumpster diving nepraktikují lidé, protože nemají peníze na jídlo. Lidé ho dělají kvůli svému ekologickému a politickému přesvědčení. A právě tyto lidi, dumpster divery, já osobně považuju za lidi uvědomilé. Nepleťte si je s bezdomovci, protože to oni rozhodně nejsou.\nDumpster diving dělají lidé různých národností, různého věku, různých povah i různých zaměstnání.\nNěmecký student, norský důchodce, americká teenagerka, francouzský cestovatel, dánská veganka, japonský turista, španělská hípísačka nebo i český podnikatel, jehož příjem je kolem 40 000 Kč měsíčně.\nAno, všichni tito lidé vybírají popelnice a právě dumpster diving je spojuje. Říká se jim FREEGANI.\nA právě oni jsou proti konzumnímu nakládaní se zbožím a snaží se snížit negativní dopady spotřeby tím, že vybírají a následně i konzumují potraviny z kontejnerů. A to i přes to, že je to často považováno za krádež.\nJá osobně jsem dumpster diving vyzkoušela jen v Norsku a tak se s vámi podělím o naše zkušenosti.\nNorsko je k dumpster divingu celkem benevolentní. Není to tam sice úplně legální, ale moc se to tam neřeší a proto to tam zkouší či dělá velká spousta lidí. A taky proto, že se tam plýtvá s velkým P…… prostě úplně neuvěřitelným způsobem.\nNavíc se na netu dočtete, jak skvělý je norský dumpster diving. A to mě nakoplo. Kde jinde to zkusit než v Norsku?!\nUž předem jsem měla načtené nějaké články a posháněla jsem si informace. Přišlo mi, že teď už mi nic nestojí v cestě.\nJednou jsme takhle v neděli jeli na předem vytipovaný spací spot kousek u kostela, ke kterému jsme sjížděli z hlavní silnice. Zde byl menší supermarket REMA 1000 na jehož parkovišti nebylo jediné auto a nikde nebylo vidět živáčka. „Ona je vlastně neděle“ pomyslela jsem si a už jsem říkala Michalovi, ať zajede za obchod, že zkusíme poprvé nakouknout pod víka popelnic. A tak Michal stočil volant doprava, projel přes parkoviště a zastavil přímo u kontejnerů. Chvíli jsme tam tak seděli a přes skla pozorovali okolí. Občas projelo auto a jinak nikde nikdo. Konečně jsme se rozhoupali a vylezli z auta a šli ke konťákům. Byl tam jeden velký ocelový a my zamířili k němu. Michal nadzvedl poklop a nakoukli jsme. Pouze pytle s odpadky, které ještě včera byly v koších před supermarketem. Žádné jídlo. O dva kroky jsme ustoupili a nakoukli pod víka třech menších plastových popelnic. Zásah do černého. Popelnice byly z větší části naplněny zeleninou a ovocem, které supermarket vyřadil. A tak nebylo nic jednoduššího, než tam sáhnout a vyndat ven to, co se nám líbilo. Donesli jsme do auta mrkve a papriky a já si vzala na pomoc lavor, do kterého jsem pak dávala i ostatní potraviny, aby se nám neváleli volně po autě. Některé věci byli zabalené a jiné zas položené na vrchu jen tak. A mezi nimi i několik kostek kokosového másla – vzali jsme jen dvě.\nV průběhu celé chvilkové akce jsme se rozhlíželi, zda nás někdo nepozoruje, ale všem jsme byli ukradení. Dali jsme věci do auta a odjeli na náš spací spot. Náš první úlovek nebyl obří, ale byl to náš první úlovek a naše první zkušenost.\nNa parkovišti jsem pak vylovené potraviny probrala a umyla v bio jaru, který je vhodný i pro omývání zeleniny a ovoce. Očištění potravin doporučujeme vždy. I když se nejeví jako špinavé/nakažené nebo tak něco…… Nikdy nevíte. Raději být více opatrní než pak mít zdravotní problémy. O to nikdo nestojí.\nA tohle je výsledek našeho prvního lovu.\nProč se potraviny vyhazují?\nSprávná otázka……..to by mne totiž také zajímalo.\n• Většinou proto, že je více kusů zabaleno v obalu a jeden kus je nahnilý, naťuklý či lehce svraštělý. No a nikdo se s tím v obchodě neprdí. Prostě se celé balení vyhodí do popelnice. Jedno balení…..dvě balení…..5balení…..10balení a věřtě mi, že i více balení. Netíží je to. 🙁\n• Některé potraviny se vyhazují jen proto, že mají poničený obal. Krabice od rýže je pomačkaná, plechovka limonády potlučená apod. Všechno letí do koše.\n• Potraviny se špinavým obalem jdou také přímo do koše. Takže adios jogurty, které pokapalo prasklé mléko. Nikdo se přeci nebude obtěžovat s čištěním. To zabere čas a čas jsou peníze……\n• Supermarket vyhazuje i nedoprodané zásoby, které jsou v perfektním stavu a nejsou prošlé. Ale mají smůlu, protože se obchod rozhodl, že se tyto potraviny dále prodávat nebudou a nahradí se jiným zbožím.\n• Protože jsou zaměstnanci líní. Jinak si neumím vysvětlit, co dělal sáček, který byl plný krásných čerstvých rajčat v koši. Prostě si je nějaký zákazník dal do pytlíků, ale pak si jejich nákup rozmyslel a zřejmě je někam odložil. Poté je našel zaměstnanec a jednoduše celý sáček vzal a poslal ho do koše. Protože je to pro něj nejjednodušší a nejde to přeci z jeho kapsy. No a tam jsme je objevili my a zachránili je z temnoty kontejneru.\n• Vyhazuje se ovoce a zelenina, která nemá správný tvar nebo požadovanou barvu. Na toto všechno jsou totiž normy. Oni si myslej, že by si nikdo prostě nekoupil divně pokroucenou okurku a nebo jablko, které je z poloviny červené, ale mělo by být červené z 80%.\n• Protože debilní pravidla. V dokumentu Z POPELNICE DO LEDNICE (»stáhněte si ho tady«) se zaměstnanec jednoho obchodu zmiňuje o tom, že vyhazují všechny jogurty, kterým končí spotřeba až za 6 dní. A proč? Protože je to pravidlo hypermarketu. Tak to je tedy naprostá blbost……..né že by ty výše uvedené nebyly.\n• Pak obchod samozřejmě vyhodí veškeré potraviny, které jsou prošlé. Tedy alespoň podle data, které je na nich uvedeno. Nesmí je prostě prodávat. I když spousta potravin včetně trvanlivých se dá jíst ještě několik dní i týdnů poté – vlastní zkušenost. Máme přece oči a nos a ty nám napoví, zda je jídlo ještě poživatelné či nikoliv. Prostě jsme se řídili svými smysly a selským rozumem a jídlo jsme tak mohli konzumovat i několik dní po vypršení data minimální trvanlivosti.\nPojmy DATUM MINIMÁLNÍ TRVANLIVOSTI a SPOTŘEBUJTE DO xxxxxxx, skvěle vysvětluje Radka ve svém článku »Dumpster diver, neoficiální inspektor kontejnerů- prostě jím z popelnic«, kde se zabývá i rozdíly mezi nimi. Víc než vřele doporučuju si její článek přečíst, protože je to fakt pecka. Mimo jiné tam zmiňuje, jak našla v popelnici čokoládové dorty.\nTyto dvě papriky(viz foto výše) byly společně v jednom balení. V koši byly jen proto, že jedna z nich je na malém kousku zkrabacená. Pro mne absolutně nepochopitelné…….\nNáš první „lov“ byl úspěšný a my pociťovali obrovskou radost, že se nám povedlo zachránit nějaké dobré jídlo, které by jinak v popelnicích shnilo a zároveň i obrovský smutek, když jsme se na vlastní oči přesvědčili, že plýtvání jídlem v takhle velkém měřítku nejsou jen pouhé mýty…….ale je to smutná a krutá pravda pravdoucí.\nSamozřejmě, že pro nás bylo dobré, že jsme si mohli vylovit z popelnice jídlo, za které jsme nemuseli zaplatit jedinou norskou korunu, protože jídlo je tam v přepočtu na naše kačky drahé. Ale to není hlavní důvod, proč jsme to chtěli zkusit a proč jsme v tom v Norsku pokračovali. Chtěli jsme prostě naši vlastní zkušenost. Chtěli jsme vědět. A hlavně bychom rádi přispěli k výraznému omezení plýtvání….. ale na to jsme jen dvě malé bezmocné rybky…….\nTěchto malých rybek však po celém světě rapidně přibývá a utváří se tak nová komunita lidí, o které jsem se už zmiňovala výše.\nLidé se začínají zajímat!\nZačali jsme tedy do norských popelnic nakukovat pravidelně. Občas jsme vylovili velký kulový, protože kontejnery byly prázdné a jindy bychom to dobré jídlo mohli doslova přehazovat lopatou – a né to není nadsázka. Je to fakt.\nVyhazování dobrých potravin nemá v Norsku žádná pravidla či systémy, které by vám to usnadnily. Teda alespoň my jsme žádné nevypozorovali. Takže se nedá spoléhat na to, že více jídla najdete v kontejneru supermarketu KIWI než REMA 1000 apod. Takhle to nefunguje. Nedá se spoléhat ani na nějaký konkrétní den. My si třeba mysleli, že v sobotu večer se toho do popelnic vyhodí nejvíce, protože v neděli mají zavřeno, tak aby to tam nehnilo na prodejně. Takhle to také nefunguje. Prostě nikdy nechodíte na jistotu. Je to taková sázka do loterie. Buď tam něco bude a nebo nebude.\nMy jsme to dělali tak, že když jsme spali někde poblíž obchoďáku, sjeli/zašli jsme tam po zavíračce omrknout popelnice. Občas byly plné a občas prázdné. Nestávalo se moc často, že jsme spali poblíž obchodů a tak když jsme se trochu víc otrkali, začali jsme do kontejnerů koukat i přes den. Většinou jsou popelnice dobře přístupné zezadu obchodu. Takže nám většinou stačilo jen nahlédnout pod víka a věděli jsme na čem jsme. Buď jsme zase jeli po naší trase dál a nebo už jsem do tašky ládovala lékořicovo karamelové tyčinky a malé pytlíky oříškové směsi, tak rychle, jak jsem jen byla schopná, aby mě nikdo neviděl. Vždy jsme si dávali pozor a vždy před lovem zhodnotili situaci a snažili jsme se být co nejméně nápadní. Nory sice moc nezajímá, jestli tam někdo vybírá konťáky nebo ne……oni se starají o sebe. Takže i kdyby nás nějaký místní obyvatel viděl, s největší pravděpodobností by dělal, že nás vůbec neviděl a šel by si pěkně po svým. Výjimky určitě existují, neříkám, že ne, ale na ty jsme za celou dobu nenarazili a tak jsme se nemuseli s nikým z místních obyvatel pouštět do diskuze.\nA co zaměstnanci/ostraha?\nTak to už je zcela něco jiného. Tady se nemůžete spoléhat na to, že jim to bude jedno, když vás uvidí či načapají. Opět budu vycházet z naší zkušenosti. Jsem si jistá, že mne alespoň dvakrát viděli zaměstnanci rozdílných supermarketů z okna či zásobovací části obchodu a nic se nedělo. Bylo jim to jedno. Nedělala jsem tam nepořádek a nic jsem neničila. Jen jsem nadzvedla víko a vyndala si nějaké jídlo, které jsem chtěla. Pak jsem ho zase zavřela a odešla. Jako bych tam nikdy nebyla. Nikdy ani neporušuju zámky, abych se do popelnice dostala. Když je nějaká popelnice zamčená, respektuju to. Zaměstnanci, kteří mě viděli, dělali, jako že nic. To je ideální případ. Jednou jedinkrát se mi stalo, že jsem vyndávala z velkého ocelového kontejneru ovocné džusy, které procházely ten den a najednou se mi za zády rozezněl hlas. Mladý zaměstnanec na mě spustil norsky. Otočila jsem se, vysvětlila mu, že norsky neumím a tak jsme přešli do angličtiny. Mladík mi vysvětlil, že to nesmím dělat. Načež jsem tedy zavřela dvířka kontejneru, omluvila jsem se a rozloučili jsme se. Nasedla jsem do Vítka a jeli jsme dál. Mladík nasedl do svého auta a odjel, protože zrovna zavřel obchod a jel domů.\nKonfrontace zaměstnancem mi byla nepříjemná……ale pouze v tu chvíli. Dokonce jsem se i styděla….. ale věděla jsem, že tohohle člověka už v životě neuvidím a tak mi to bylo jedno.\nDokonce jsem přemýšlela, že jsem se s ním mohla pustit do diskuze, abych zjistila proč mu to vadí, že přece nedělám nic špatného atd….. Nechtěla jsem ale znepříjemňovat život jemu a nechtěla jsem, aby ho on znepříjemňoval mně. Tak jsem se prostě omluvila a odjela. Tečka.\nVždyť je to nechutný!!\nA ty jsi to už zkusil, že to můžeš takhle říct??? Ne? Tak to ti asi ty předsudky nachvíli povolily zámek truhly a našeptávají ti nesmysly. Tak je zkroť a čti dál. Ještě jsem totiž neskončila. 🙂\nPřijde vám toto hotové jídlo na talíři (viz foto níže) nechutné a nebo se vám sbíhají sliny?? A buďte k sobě naprosto upřímní.\nKdybych vám neřekla, že všechno na tomto talíři je z popelnic, věřili byste mi? ANO? NE?\nJe mi vlastně jedno, jestli mi věříte a nebo si myslíte, že píšu nesmysly.\nPravdou je, že všechno na talíři je z popelnice.\nNení to vůbec nechutné. Fakt není. Také jsem si původně myslela, že by to mohla být trochu špinavá práce. Ale překvapilo mne, že nebyla. V Norsku poctivě všechno třídí a tak je to často i s jídlem. Velké obchody mají často zvlášť popelnice na sklo, papíry, plast/plechovky, konťák na smíšený odpad a pak popelnice na jídlo – těch mají často hned několik. Takže se jedna používá na zeleninu, jedna na pečivo a jiná zase na maso, ryby apod. Občas je jídlo dané všechno v jedné plastové popelnici. Je to individuální.\nMyslela jsem si, že budu muset často používat rukavice, ale ty jsem vytáhla jen jednou jedinkrát. Nebyly prostě potřeba. V dnešní moderní době je spousta potravin balených v obalech………balené pečivo, balená jablka, balené salámy, balené papriky, sušenky v pytlíku a ještě v krabici apod. O to je to snazší. Když je něco opravdu hodně shnilého, je to v tom obale a nenakazí/nezašpiní to další potraviny. Balené potraviny však nejsou pravidlem. Nacházeli jsme tam i ovoce a zeleninu, která se v prodejně prodává na váhu a v popelnicích se pak válí po jednotlivých kusech. Což je občas trochu problém, že to jedno shnilé rajče leží na dvou dobrých. Ale pořád se ty dobré potraviny dají vyndat a omýt. Což je velmi důležité. Cokoliv jde omýt/očistit, uděláme to. Jak už jsem zmiňovala v odstavci o našem prvním lovu, máme na to speciální bio jar, který více než vřele doporučuju mít s sebou na cesty.\nJediným problémem může být zápach, který se drží v obalech. Proto vždy co nejdříve potraviny z obalů vyndáme a vyhazujeme je. A je po problému. Některé popelnice smrdí a některé ne. Tak to prostě je. Je to logické, protože v některých popelnicích jídlo hnije klidně X dní a v jiných se ani neohřeje. Smrad není pravidlem.\nNa vytahování dobrých potravin z popelnice není opravdu nic nechutného!\nJeden z našich největších úlovků\nNa jednu noc jsme zaparkovali u místního fotbalového hřiště, kde bylo i venkovní sezení. V blízkém okolí (max 5min. pěšky) byly tři supermarkety a já jsem se k nim po zavíračce vypravila, abych „překontrolovala“ jejich popelnice. A tohle je výsledek po přebrání a očištění.\nMěla jsem s sebou jen jednu tašku a tak jsem se do některé popelnice vrátila dokonce 2x. Byla tam totiž spousta dobrého jídla. Kontejnery byly plné ovoce a zeleniny, čerstvého pečiva, jogurtů, balených oříšků…….. Vzala jsem jen to, co jsem věděla, že stihneme spotřebovat. Kdybych to měla brát všechno, bylo by toho mnohem mnohem více. A ani bychom to neměli kam dát.\nZ tohoto úlovku mě nejvíce zarazilo, proč vyhodili tolik pytlíků brambor. Já teda vlastně věděla proč. Protože dle uvedeného data na obalu už byly dva dny prošlé. Ale těm bramborám nic nebylo. Byly v naprosto špičkovém stavu. Vypadaly lépe než nové brambory, které zakoupíte v českých supermarketech. A v Norsku byly v koši. Vzala jsem 9 pytlů a každý měl 900g. Tyhle super brambory jsme dojídali ještě před pár dny v Čechách…. Takže cca 2 měsíce poté, co prošly. A byly stále chutné a ve velmi dobrém stavu.\nJo a ten meloun byl jen lehce ťuknutý z jedné strany a tak jsme ho ořízli(pro jistotu trochu více) a zpořádali ho hned následující den, kdy nám v tom teple fakt bodnul. Mimochodem byl to nejlepší meloun, který jsem za posledních X let jedla. A to potvrdil i Michal, čímž mě překvapil, protože to není milovník melounů tak, jako já.\nNo a teď víte, že výše popsaný úlovek byl jen zlomek shromážděného jídla, které vyhodili do popelnic tři supermarkety. Zkuste si představit plýtvání potravin v mnohem větším měřítku………. v obrovském měřítku……… v celosvětovém měřítku.\nUvědomte si, kolik obchodů je ve vašem městě. V sousední obci. V našem hlavním městě. V hlavních městech okolních států. V zemích na jiném kontinentu a tak dále. Dostanete tak obrovská čísla……..\nUvědomte si, kolik obchodních řetězců znáte jmény (a to většinou pouze v rámci ČR). Kaufland. Lidl. Penny Market, Globus, Billa, Albert, Interspar, Makro, Coop, Norma….. atd.\nJen třeba TESCO má v Čechách přes 200 prodejen a dalších 100 pak pod značkou Žabka.\nTesco zvěřejnilo, že za loňský finanční rok neprodalo bezmála 15 tisíc tun potravin – více se dočtete v ekonomické rubrice iDnes(odkaz).\nDokážete si to představit ??? Já totiž ne….. jen vím, že je to obrovská spousta potravin a to pouze od jednoho obchodního řetězce…..\nCelé je to smutné a k nasrání, když vezmete v potaz tato fakta:\n• počet lidí trpících hladem loni činil 815 milionů, což je 11% světové populace\n• ve světě hladoví několik miliónů dětí\n• 1/3 chycených ryb se nikdy neocitne na talíři\n• každoročně skončí v popelnicích jedna třetina vyprodukovaných potravin\n• v Evropě a Severní Americe připadá na jednoho člověka 95 až 115 kg vyhozeného jídla na rok\n• v Evropské unii se přes 40 % ze všeho vyhozeného jídla znehodnotí na úrovni domácností\n• 30% potravin v EU je baleno do plastu, což často zvyšuje objem vyhozených potravin\n• v Evropě se celkově za rok vyplýtvá 90 milionů tun potravin\n• podle Organizace pro výživu a zemědělství OSN se ve světě kvůli vzhledu vyhodí až 20% zemědělské produkce\n• až 40 % Čechů vyhazuje jídlo alespoň několikrát do měsíce\n• u nás nejvíce plýtvají lidé nižšího věku, zejména 20-29 let a občané s vyššími příjmy (domácnosti nad 40 000 korun)\nAch ta slepota…..\nPlýtvání potravin je celosvětový problém a pokud tvrdíte, že vás se to netýká……..nebo snad, že vy jídlem neplýtváte, tak nemáte pravdu. Všichni na tom máme podíl…… a to již od výroby až po domácnost.\nZkuste si aspoň na chvíli sundat z obličeje růžové brýle a podívat se na svět vlastníma očima. Hezky pěkně bez filtru. Přemýšlejte nad tím, co jste se v tomto článku dozvěděli. Zamyslete se nad fotkama, které jsem vám ukázala. Zapátrejte v paměti po informacích s tímto tématem spojené, které už dávno znáte. A doufám, že dojdete k názoru, že je potřeba s tím něco dělat.\nProtože když plýtváme potravinami, plýtváme také vodou a mnoha dalšími zdroji, které byly na výrobu potravin použity – energií, půdou, lidskou prací, pohonnými hmotami apod.\nA protože je téma plýtvání potravinami stále propíranější, začíná se s tím konečně NĚCO dělat. Pokud by tedy i vás zajímalo, jak se můžete i vy stát tou jednou malou rybkou v hejnu, podívejte se na tyto weby:\n»FOOD NOT BOMBS«\nPokud jste z Prahy nebo se tam často pohybujete, můžete využít FB stránky »SDÍLENÍ JÍDLA PRAHA« a nebo »DUMPSTER, FREEGAN PRAHA«\nV Čechách začínají být stále více populární veřejné lednice. V Brně jich mají hned několik a funguje jim to. Mrkněte na jejich FB page »VEŘEJNÉ LEDNICE V BRNĚ« i Pražské lednice mají své FB stránky »VEŘEJNÉ LEDNICE PRAHA« a vím, že je i jedna v Plzni, ale k té jsem žádnou stránku nenašla. Našla jsem ale několik článků, které se o lednici zmiňují. Tento je jeden z nich »PLZEŇ MÁ SVOU PRVNÍ VEŘEJNOU LEDNICI«\nV současné době se čím dál tím více lidí zajímá i o paběrkování a to se tak rozšiřuje do více krajů. Např: »PABĚRKOVÁNÍ PO BRNĚNSKU« a nebo »PABĚRKOVÁNÍ PO BUDĚJOVICKU«\nV našem Pardubickém kraji se rozrůstá nová FB komunita lidí »FOOD NOT BOMBS/PARDUBICE«\nPodobných organizací, komunit, skupin, programů a akcí je spousta. Stačí si dát jen tu práci a trochu zagůglovat a najít si nějakou, které by se hodila i vaše pomoc 🙂\nV Norsku jsme tedy nakupovali tak, že jsme vždy s Vítkem zajeli k popelnicím, co nejblíže to šlo a šli si vybrat z toho, co nabízely. Je ale pravda, že se nikdy nemůžete spolehnout na to, že tam něco bude, to už jsem výše zmiňovala. Když ale najdete kontejnery plné, často vás překvapí, co tam všechno objevíte. Právě to, že jsme zkusili dumpster diving nám zpestřilo jídelníček na cestách a to o hodně. Často jsme mezi potravinami v popelnicích našli drahé sýry, oříšky, sušené ovoce, pochutiny, bio produkty a jiné.\nOvoce a zeleniny jsme pravidelně měli hromadu. Ta se v obchodech ani neohřeje a už letí do popelnice. Milujeme OVOZEL a za každý zachráněný kus jsme byli rádi. Třeba takové hroznové víno……. to v Čechách není vůbec levné a jeho milovníci se tak často pěkně plácnou přes kapsu, aby si na svém oblíbeném ovoci pochutnali. Já pravidelně v Norsku vytahovala z kontejnerů několik vaniček hroznového vína denně. Z jedné popelnice jsem ho vyndala 6 kilo najednou a bylo naprosto luxusní. Vaničku hroznů tam vyhodí už tehdy, když je tam jedna bobulka špatná/shnilá. Hrozny nám pak vydržely klidně několik dalších dní.\nNe v každém obchodě to funguje stejně….\nNěkteré obchody to zas dělají tak, že veškeré potraviny, které chtějí ten den vyhodit, nacpou do černých nebo průhledných velkých odpadkových pytlů a ty pak vyhodí do ocelového kontejneru. Pokud je pytel průhledný, je to výhoda, protože hned vidíte, co v něm je. Ale i v neprůhledném černém pytli se dá snadno rozpoznat, zda obsahuje potraviny a nebo odpadky jiného druhu. Ten s potravinami je podstatně těžší 🙂\nNo a takhle jsem při našem jednom nočním výjezdu vytáhla jeden plný černý pytel. Dali jsme ho do auta a poodjeli o kousek dál na náš spací spot, kde jsme pytel rozdělali a teprve zjišťovali, co že jsme to vlastně ukořistili.\nNalevo fotka byla pořízena hned v průběhu vyndávání vyhozených potravin z černého pytle hned po vytažení z popelnice. Napravo na fotce vidíte, jaké potraviny jsme se rozhodli si ponechat.\nVětšině potravin již vypršelo datum min.trvanlivosti, ale některé jsme si rozhodli nechat i přes to. Vždyť komu vadí týden prošlé žvýkačky a nebo jeden den starý chléb??? Nám teda ne!\nA mandlovým mlékům, která norálně mají cca roční dobu spotřeby také nevadí pár dní víc.\nNáš největší úlovek OVOZEL\nMířili jsme na Nordkapp a projížděli jsme přes město ALTA. Hlavní silnice vedla našeho Vítka tímto velkým městem a po pravé ruce jsme míjeli REMU 1000. Byli jsme už celkem vyjedení a pár dní zpět jsme z popelnic nic moc neulovili a tak jsme sjeli k supermarketu a zamířili ke kontejneru. Michal zaparkoval Vítka tak, aby přes něj nebylo z parkoviště vidět, jak nakukuju přes den do velkého kontejneru. Ten byl plný, ale zdálo se, že to byly všechno jen smíšené odpadky, žádné jídlo. Rozhodla jsem se konťák obejít a otevřít druhá dvířka z jiné strany. Zaujaly mne tam dvě igelitové tašky s logem obchodu. Sáhla jsem po jedné a rozvázala ucha. Byla jsem velice překvapená, když jsem tam našla sesypané oříšky všeho druhu. Rychle jsem ucha zase zavázala a chtěl igelitku vytáhnout ven. Ta byla ale nečekaně těžká a já si potřebovala pomoct i druhou rukou, aby se taška neroztrhla. Jenže v tu chvíli přijelo k popelnici další auto. Já se lekla, hodila tam tašku zpět a dělala jsem, jakože jsem ji tam jen vyhazovala. Vrátila jsem se zpět do auta a viděla jsem staršího Nora, jak vystoupil a sám šel kontejner prohledávat. Rozhodla jsem se mu tedy oříšky přenechat, i když mě to později trochu mrzelo, protože ořechy s Michalem máme moc rádi a jsou super na treky. Měli jsme se s pánem o směs podělit, ale co už. Doufám, že je tam nenechal na pospas. Zabalili jsme to a odjeli k vedjelšímu BUNNPRISU, kde na nás čekal „jackpot„.\nMichal mi opět udělal Vítkem krytí a já vyrazila k velkému kontejneru. Otevřela jsem ocelová dvířka a nevěřila vlastním očím. Byl plný zeleniny a ovoce………….jakože fakt totálně narvaný. A vše vypadalo, že je to v dobrém stavu. Proč to teda do prčic je v té popelnici – proč to do prkýnka vyhodili??! Nevím.\nMezitím, co jsem nad tím přemýšlela, už jsem ládovala do tašky balenou zeleniny, která mi přišla pod ruku. Taška byla během 30 vteřin plná a tak jsem to šla vyskládat do auta. Pak jsem si šla pro přídavek ještě 3x. Vyndávala jsem zeleninu, jak balenou, tak volné kusy, které byliy dané v igelitkách. Podlaha v autě se nám plnila ovocem a zeleninou a z kontejneru jako by ani nic neubývalo.\nA protože má náš Vítek omezené skladovací prostory a my jsme na jídlo jen dva, nemohli jsme toho vzít více, aby to nepřišlo na zmar. Měli jsme hromadu OVOZEL a v kontejneru toho zůstalo tak 30x tolik – možná více, víte jak to my ženy máme s odhadem 😀\nA já jen doufala, že ještě někdo ten den přijede a část z toho si odveze, než tam ty dobré potraviny shnijí…..\nA abych vás tady nezásobovala pouze našema zkušenostma, rozhodla jsem se oslavit pár lidí, o kterých vím, že dumpster diving v Norsku dělají a nebo zkusili. Zpět se mi jich ozvalo více, ale jen tři z nich souhlasili s tím, že se podělí veřejně o své zkušenosti a fotky. Všechny tři jsou ženského pohlaví – nevím, jestli to něco znamená, ale přišlo mi vhodné to zdůraznit.\nHodím vám sem i odkazy na jejich články, kde se o dumpster divingu rozepisují více, tak si je určitě přečtěte, protože stojí za to.\nJako první jsem oslovila Radku Staňkovou, se kterou jsme se poznaly osobně. Radka je nadšená cestovatelka z Čech, která odjela do Norska na Erasmus a zapomněla se vrátit domů. Mimo jiné je autorkou blogu »REALCAMPLIFE« a napsala super článek\n»DUMPSTER DIVER, NEOFICIÁLNÍ INSPEKTOR KONTEJNERŮ – PROSTĚ JÍM Z POPELNIC«\nJsem dumpster diver, nebo také neoficiální inspektor kontejnerů, jak tomu s oblibou říkají moji kamarádi. S dumpster divingem jsem začala před šesti lety, krátce potom, co jsem se přestěhovala do Norska. Nejsem bezdomovec ani sociální případ a nedělám to proto, že nemám peníze na jídlo. I když nebudu lhát, že stravování se jídlem z kontejnerů na našem měsíčním rozpočtu rozhodně projevuje velmi pozitivně. Prostě mě jen rozčiluje množství naprosto nezávadného jídla, které se denně vyhodí.\nO tom, že jím jídlo z popelnic nemám problém mluvit. Vědí to kamarádi i rodina a mám spoustu kamarádů, kteří hlavně v Norsku dumpster diving vyzkoušeli. Stačilo ukázat pár fotografií – například když jsme si domů z kontejneru donesli přes 300 tabulek čokolád nebo skoro 20 kg směsi oříšků. Někteří lidé, kteří dříve nad naším zvláštním způsobem stravování ohrnovali nos, mi najednou psali, jestli jim nedovezu čokoládu do Čech.\nV Norsku je celkem početná dumpster diverská komunita, která rozhodně nezahrnuje jenom cizince nebo studenty. Často se u kontejnerů potkáme s Nory všech věkových kategorií. V Trondheimu dokonce existuje facebooková skupina, kde se lidé mohou podělit o tipy na dobré kontejnery, kódy k zámkům nebo třeba publikovat, že dneska někdo našel dvacet bochníků chleba, které jsou k vyzvednutí na té a té adrese. Každé úterý odpoledne také probíhá tzv Trondheim Folkekjøkken, což se dá volně přeložit jako Lidová kuchyně. Vaří se tam veganská jídla z darovaných surovin, které jsou po záruční době a supermarkety by je jinak vyhodili do popelnice.\nFotografie od Radky\nO své zkušenosti se se mnou podělila i Nikola Pokorná, autorka projektu »Pracuj v Norsku«.\nDo Norska občas jezdíme pracovat na sezonu. Asi víte, že je tam všechno šíleně drahé. To nás donutilo pátrat po alternativách obživy. Nejprve jsme zkusili nenápadně nakouknout do kontejneru našeho nejbližšího obchodu. Až jsme vypozorovali, že některé dny jsou „bohatší“ a některé „chudší“. Zjistili jsme že úterý a středa bývají těmi pravými dny hojnosti. Pak jsme zkusili i jiné obchody v jiných částech Norska a ukázalo se, že toto pravidlo platí snad pro celé Norsko. V naší práci přes letní sezonu jsme byli bohužel docela daleko od civilizace na to abychom tyto kontejnerové poklady mohli využívat na plno. Když jsme ale pracovali přes zimu, bydleli jsme asi 5 minut od Coopu. Tak bylo jasné, že našimi dny „nákupu“ budou úterý a středa. Tím že byla brzy tma, byl náš lov mnohem klidnější než v létě. Nutno podotknout, že jsme nikdy neodešli s prázdnou. Člověk často nechápavě zíral, jaké množství použitelného jídla ty obchody pravidelně vyhazují. Tak rozpolcený pocit v sobě při objevu těchto pokladů jsem snad nikdy neměla. Člověk se radoval z těch „darů“, ale zároveň mu bylo skoro do breku z toho plýtvání. Tak můžeme mít alespoň lepší pocit, že jsme to jídlo ještě zužitkovali!\nFotografie od Nikoly\nZuzana Nemethová, autorka článku »JAK PŘEŽÍT V NORSKU BEZ PENĚZ« pro nás také něco sepsala.\nJsi v Norsku (anebo vůbec kdekoliv kde jsou obchody), máš hlad, chutě, anebo touhu po dobrodružství? Tak tentokrát to zaparkuj ZA obchoďákem, pořádně si prohlídni okolí a podmínky pro “lov“. Pak otevři víko té velké plechové anebo tamté menší plastové popelnice. ANO- POPELNICE…a pak už jen: „ Tak co tam dneska máš?“ ptá se tvůj věrný kámoš, co hlídá rajón zatím, co půlka tebe zmizela v hlubinách kontejneru. „Zatím asi 4 balení lososů, datum spotřeby tady mají uvedené do včerejška, ale jsou ještě studení, asi je vyhodili před chvilkou, dále jsou tady banány (takové ani u nás nekoupíš), nějaká manga, a spoustajogurtů, a tady ještě vidím tašku s pečivem. “ … A protože jsi lovec fajnšmekr, ponoříš se ještě maličko hlouběji a jen zíráš… „ No nekecej, tady je pakl piv! Vypadá, že jedno má maličko pomačkanou plechovku, ale jinak dobrý, bereme! “ Pak už jen popadneš svoje trofeje za uši- teda, igelitky popadneš za ucha, naložíš kufr a jedeš se radovat a baštit. Takhle tedy ve zkratce vypadá vybírání popelnic. Docela to ujde, ne? Pro nevěřící Tomáše Shrnutí všech shrnutí:\nPokud cestuješ low-cost, anebo pokud to chceš prostě zkusit, zkus to. Někdy chvíli trvá najít tu “pravou popelnici“, některé obchody si je totiž kromě zamykání dobře schovávají uvnitř, anebo mají na neprodejné zboží lisy, které jej znehodnocují, ale středně velké obchody a menší markety to většinou moc neřeší. Můj skromný pohled na věc: je to super, je to sranda, je to ušetření mojí peněženky, je to něco jiného, je to vždycky něco nového… ALE je to taky dost smutný pohled, když každý kontejner co otevřeš, přetéká jídlem, které je ještě k jídlu, ale nikdo už ho jíst nebude, protože tamta okurka je křivá a tamten banán není dokonale zahnutý. Dnes a denně. Tak.\nFotografie od Zuzany\nDalší tři malé rybky …… to se to hejno ale rozrůstá co ?\nTímto moc děkuji holkám, za jejich příspěvky do tohoto článku 🙂\nCo by vám na to řekly maminky, kdyby věděly, že vybíráte popelnice, hm ?!\nKdyž jsme přijeli domů do Čech, začali jsme o dumpster divingu vyprávět našim rodinám a blízkým přátelům. Ze začátku na nás většinou jen nevěřícně koukali, že jsme vybírali popelnice jako nějací bufeťáci. Ale jak jsme se o tom bavili déle a více jim vše vysvětlili, byli většinou zaskočeni celou situací. A fotky, které jsme ukázali závěrem je totálně dorazily. No vlastně to možná byly až vzorky, které jsme přivezli domů na ochutnávku. Přece jste si nemysleli, že jsme ty 4 bedny lékořicovo karamelových tyčinek snědli sami. Pravda je, že jsme nesnědli ani jednu jedinou tyčinku, protože nemáme rádi lékořici. 😀 Bylo nám prostě líto to v tom konťáku nechat a tak jsme je poschovávali všude, kde to ve Vítkovi šlo a spoustu jídla jsme si dovezli do ČR. Většinu z toho jsme porozdávali. Je totiž důležité umět se podělit.\nTakže naše maminky to vědí a mají nás pořád stejně rády…..možná dokonce o trochu více 😀\nCelkové reakce našich rodin a přátel a jejich názory nás mile překvapily. Protože by se dalo říct, že s námi ve všem téměř stoprocentně souhlasí a začali si plýtvání jídlem daleko více uvědomovat.\nA za to jsme moc rádi.\nProto jsem se rozhodla sepsat tento sakra dlouhý článek. Jenom proto, abyste i vy věděli 🙂\nTak co vy na to? Nic není černobílé, že?!\nTeď běžte najít zahozený klíč. Už můžete odemknout truhlu s předsudky a pustit se do mne 🙂\nAno, jedli jsme z popelnic a nestydíme se za to!\nJsme žrouti odpadků!\nBy admin 20 komentářů\nSrpen 3, 2018 at 11:11 am Odpovědět\nMoc zajímavý článek, docela mě to překvapilo…já osobně ,ale na to nemám koule a nedovedu si představit, že bych Dumper diving provozovala. Je moc fajn,že se toho hodně lidí nebojí. Na druhou stranu , ale nechápu, že tuto možnost nevyužívají třeba bezdomovci…\nSrpen 6, 2018 at 6:42 pm Odpovědět\nZdravím Pavlíno 🙂 Bohužel je to smutné, ale bezdomovci opravdu o vybírání jídla z popelnic nemají zájem…..myslím, že je to hlavně proto, že je nejvíce zajímá, jak si obstarat alkohol a cigarety….. Nejste jediná, která na to nemá koule…..já je taky dlouho neměla 🙂 Ale dala jsem tomu šanci 🙂 Děkuji za komentář! Jsem ráda, že se vám článek líbil 🙂 – Markéta\nSrpen 3, 2018 at 6:41 pm Odpovědět\nZdravím, je to velice zajímavé a bohužel i smutné. Vím naprosto přesně o čem je řeč a také vím, jak se to dělá v obchodních řetězcích. Pracoval jsem pro HM TESCO a přesně vím, jak se tam nehorázně plýtvá a nejenom jídlem, ale také ostatními věcmi, jako je kosmetika, oblečení atd.. Každý den se v našem krámu vyhazovalo pečivo, včetně čerstvě upečeného. Např. ve 20 hodin se vyrobilo 50 sýrových rohlíků kvůli dostupnosti a o půlnoci se jich 40 vyhodilo. Průměrně jsme měli jen na pečivo denně odpis cca kolem 1500-2500 Kč. Bohužel zelenina a vše ostatní šlo do velkého lisu za asistence bezpečnostní služby. Kdyby si nějaký zaměstnanec vzal třeba již odepsaný koláč a byl viděn, okamžitě by skončil, protože je to krádež. Než by se zlevnila zelenina včas, tak před svátkama šlo do kontejneru 8 krabic banánů, kterým nebylo vůbec nic. Než by se to odepsalo na vnitřní spotřebu pro zaměstnance, raději to vyhodíme. Bohužel taková je dnes realita.\nSrpen 6, 2018 at 6:47 pm Odpovědět\nZdravím Fildo, děkuji za obsáhlý komentář plný informací. Alespoň jsem si zase mohla udělat lepší obrázek o řetězci TESCO. Toto cpaní dobrého jídla do lisů pod kontrolou ochranky je teda opravdu naprostá debilovina…… ale je to debilovina, která je velmi rozšířená a praktikuje to tak v ČR spousta obchodních řetězců. Je to velmi smutné a k nasrání! Mělo by se to začít řešit…. Jídlo by nemělo přijít na zmar… a vůbec nemluvím o vyhazování oblečení…… to je kapitola sama o sobě a nikdy nepochopím, proč někdo vyhazuje neprodané oblečení…… je tolik možnostní, jak s ním naložit…… nehorázné!!! Doufám, že si to brzy začnou lidi více uvědomovat……a začnou se třeba ozývat…. – Markét\nSrpen 3, 2018 at 10:40 pm Odpovědět\nTeda, parádní článek. Skvěle napsaný. Asi se, až teda skončí tyhle vedra, půjdu za nějaký suparmarket mrknout 🙂\nVážně. Sami jsme měli 3 roky obchody s kvalitními potravinami a moc dobře vím, jak to u nás chodilo s prošlým zbožím. Sami jsme toho navyhazovali za desetitisíce měsíčně.\nTakže za nás určitě ano, je to velký problém a úhel pohledu z dumster diving mně dává smysl. Možná o to víc, že se i vzhledem k tomu, že je to takové dráždivé téma, se tím krásně na tuhle problematiku upozorní.\nTak se těším na reakce vašich čtenářů a vám moc fandíme!\nSrpen 6, 2018 at 6:50 pm Odpovědět\nAhoj Terezo! Děkuji moc za pochvalu, která mne potěšila. Tak nějak doufám, že i můj článek svým způsobem upozorní na problematiku plýtvání jídla a aspoň některým rozlepí oči. Když jste dříve měli obchod, nenapadlo vás nějaké řešení, jak byste nemuseli potraviny vyhazovat…… přemýšleli jste tenkrát nad tím?? A nebo jste si to začali uvědomovat až později?? —> jen zvědavost – budu ráda, když odpovíš zpátky 🙂\nDěkuji za komentář i za podporu 🙂\nSrpen 6, 2018 at 1:05 pm Odpovědět\nAhoj vím, že o tom článek není, ale napadlo tě, že do stejného kontejneru se vyhazují i použité hygienické potřeby z wc košů? Nebo rukavice ve kterých uklízečka předtím sahala na znečistěné wc? A k vyhazování ovocného salátu- na to jsou přepisy. Kdyby přišla kontrola a našla starší salát který se prodává, tak bude pokuta a strhnou vám to z platu. Jediné řešení je to jídlo posílat potřebným, ale ne prodávat starší salát i když mu nic není a riskovat pokutu.\nSrpen 6, 2018 at 6:59 pm Odpovědět\nZdravím Marcelo 🙂\nJak jsem již zmiňovala v článku, kontejnery na potraviny jsou často v Norsku oddělené. Ale není to pravidlem. A uvědomuji si, že v některém z černých py tlů se můžou objevovat i hygienické odpadky apod…..Ale nikdy jsem na ně nenarazila a nikdy tak nevzikl žádný problém. Nikdy jsem v koši neviděla tyto věci třeba ležet volně……. Jak jsem zmiňovala, máme oči a nos a ty jsme využívali. Kdyby v odpadkovém koši s jídlem byli třeba zmíněné hygienické použité potřeby…… jídlo bychom prostě nevzali…… Je to na každém z nás…..někomu by to třeba nevadilo, ale nymyslím si to….. Těžko se to asi chápe, když to člověk sám nezkusí a neví…….. i já jsem dřívě měla obavy typu „co když v tom koši bude něco nechutnýho“……. „co když to bude smrdět, tak že se mi bude zvedat žaludek“ apod…… popravdě se ve smradu z konťáku nevyžívám 😀 ale nebyl jediný problém. Taková je zatím má zkušenost.\nA co se týče předpisů na vyhazování salátu – chápu, že mají normy apod….nejsem retard 😀 – ale nepochopím, proč ho hned automaticky vyhodí. Proč ho prostě nedají stranou a není někde k dispozici právě třeba pro zaměstnance, kteří by měli zájem……. Většinu zaměstnanců prostě nepálí, že vyhazujou poživatelné jídlo, protože to nejde z jejich kapsy…… Myslím, že tohle je také důležité si uvědomit 🙂\nJinak děkuji za tvůj komentář 🙂\nÚnor 4, 2020 at 8:40 am Odpovědět\nAhoj. Proč se vyhazuje prošlé jídlo? Odpověd je velmi snadná. Když si člověk vezme jídlo zadarmo, nekoupí si jiné, obchod tratí. Jinak skvělé stránky, rád jsem si je pročetl a fandím vám.\nÚnor 7, 2020 at 4:45 pm Odpovědět\nAhoj 🙂 obchody a lidi by tedy měli přemejšlet nad tím, jak to vyřešit 🙂\nJinak děkujeme za pochvalu 🙂\nSrpen 11, 2018 at 8:13 am Odpovědět\nJe to smutný. Tolik jídla.. A je moc dobře, že o tom vy i jiní píšete a že se snažíte vyhozené jídlo zachraňovat. Čím více lidí si toho bude všímat, tím více se to bude řešit (potravinové banky, veřejné lednice..) a budou se hledat další a lepší možnosti, jak poživatelné jídlo dále využít. Z našeho bezobalového krámku na kompost jen tak něco nevyhodíme. Prošlé čerstvé mléko z farmy se dá ještě zpracovat (vyrobíte si např. sýr), podobně zpracujete i tvaroh.. Krámek je malý, snažíme se o to, aby si u nas zákazníci čerstvé potraviny předem objednávali a nad rámec objednávek bereme jen takové množství zboží, které – když se nevyprodá, stihneme sami sníst.\nSrpen 13, 2018 at 10:51 am Odpovědět\nMáš naprostou pravdu….je to smutné. A doufám, že se na tento problém bude upozorňovat stále více lidí, aby se s tím konečně začlo něco dělat. Tohle totiž není normální!!\nKéž by váš přístup, kterým vedete váš obchod, mělo více prodejen. Jen tak dál! Držíme vám palce! 🙂\nDuben 13, 2019 at 11:52 pm Odpovědět\nHodně zajímavej článek! Klobouk dolů, že jste do toho šlo. Podle mě to chce trochu odvahy, ale věřím, že jak jednou zkusíš a zjištíš, že je to úplně ok, vrátíš se k tomu. 🙂 Jdu rozhodně sdílet na FB svého blogu!\nČerven 12, 2019 at 9:50 am Odpovědět\nAhoj Lucko 🙂\nDěkujeme za milý koment. Je to přesně tak, jak píšeš.\nMoc děkujeme za sdílení!\nKvěten 27, 2019 at 4:58 pm Odpovědět\nTak o tom že sa vyhadzujú potraviny všade čítam, a počujem, ale nikdy som si nepredstavil, že v krajine ako je Norsko, sa vyhadzuje kvalitné jedlo až tak — Vo veľkom!? Nechcem si predstavovať ako to vypadá v iných „konzumnejších“ krajinách, kde to bude asi ešte horšie. Diky za tento článok každopádne, dumpster diving pre nás nový pojem dnes som o tom čítal prvý krát 🙂\nČerven 12, 2019 at 9:48 am Odpovědět\nZdravím 🙂 děkuji za milý komentář, jsem moc ráda, že jste se o tomto tématu dozvěděl více. Člověku to hned otevře oči, že ? 🙂\nČervenec 11, 2019 at 6:45 am Odpovědět\nUz o tom nejakou dobu ctu a u travelblogeru se s tim setkavam cim dal tim vic. Tedy vanlife blogeru. My vyrazime za mesic. Muj syn (7), ja a nasi dva psi. A mezitim co tady na nasem sidlisti na to fakt nemam odvahu, v cizine se na to chystam taky. Je to sileny, kolik dobreho jidla se vyhodi. No a rekneme si to uprimne, financni tiha je jen na me, takze se „ulovky“ budou hodit i z hlediska usetreni.\nČervenec 15, 2019 at 4:30 pm Odpovědět\nZdravíme Luci 🙂 Určitě neváhejte vyzkoušet. Jak jsem psala ve článku, také jsem se dříve ostýchala….. ale Norsko mi pomohlo tento ostych překonat. Až přijedete z Norska, napište mi sem klidně Vaši zkušenost – jsem zvědavá, jak pochodíte. -Markét\nSrpen 2, 2019 at 10:28 pm Odpovědět\nCeske republice se rika odpadkovy kos Evropy, takze bezne se prodavaji plesnive a shnile kusy byly o tom i reportaze v TV, takze bych netvrdila ze je v kontejnerech hromada dobreho jidla. A bez predsudku, napadlo vas nekdy, ze do stejneho konterneru se hazi i pouzite damske hygienticke potreby, ktere pouzivaji prodavacky toho obchodu? A bakterie z nich namnozene se dostavaji do vaseho jablka i pres slupku? A ne kazdy je zdravy, takze v te krvi muze byt zloutenka nebo HIV? Dobrou chuť.\nSrpen 26, 2019 at 7:04 am Odpovědět\nDobrý den, máte pravdu že České republice se říká odpadkový koš Evropy, což je smutné, protože paradoxní na tom je, že to špatné jídlo se nachází hlavně v obchodech, v popelnicích se nachází častokrát kvalitní zelenina a ovoce.\nZatím jsem ani jednou nenarazila na popelnici, kde by věci/odpadky, které zmiňujete byly na jednom místě.\nA bez předsudků…..napadlo Vás někdy, že všechno není jen černobílé?


Retroperitoneální lymfadenektomie | Fakultní Thomayerova nemocnice\nRetroperitoneální lymfadenektomie je chirurgický výkon, při kterém se odstraňuje lymfatická tkán (mízní uzliny a cévy) z oblasti retroperitonea. Je to prostor mezi břišní dutinou, páteří a svaly zad. Celý prostor retroperitonea vyplňuje řídké vazivo a tuková tkáň. V retroperitoneu jsou uloženy ledviny a nadledviny, močovody, slinivka břišní, částečně tenké a tlusté střevo, velké cévy (břišní aorta – srdečnice a dolní dutá žíla), retroperitoneální lymfatické (mízní) uzliny a nervy prostoru za dutinou břišní.\nIndikací k provedení retroperitoneální lymfadenektomie je zvětšení uzlin retroperitonea, nejčastěji při nádorech varlat. Uzliny mohou obsahovat nádorové buňky a být zdrojem recidivy - opětovného vzplanutí - nádorového onemocnění. Odstraněním uzlin je možné jí předejít. Retroperitoneální lymfadenektomie je součástí složité mezioborové léčby onkologických onemocnění.\nSchématické znázornění a rozdělení mízních uzlin retroperitonea.\nKe zhodnocení stavu mízních uzlin se používají rentgenové zobrazovací metodiky – CT vyšetření, PET/CT vyšetření resp. magnetická rezonance (MR).\nObrázky PET/CT s postižením retroperitoneálních uzlin.\nHospitalizace a operace\nOperační výkon je realizován za hospitalizace na našem urologickém oddělení. Délka hospitalizace je individuální, je závislá na rozsahu uzlinového postižení, zdravotním stavu operovaného, rozsahu a typu retroperitoneální lymfadenektomie. K plánovanému výkonu se nastupuje 1-2 dny před operací z důvodu nutnosti předoperační přípravy – hlavně přípravy střeva, které musí být k operaci kompletně vyprázdněno.\nTypy retroperitoneální lymfadenektomie\nDle rozsahu Dle časování Dle přístupu Dle vztahu\nk nervovým pletením\nKlasická bilaterální Primární Otevřená Nervy nešetřící\nrobotická Nervy šetřící\nVýkon se provádí na operačním sále v celkové anestézii řízené anesteziologem. Na našem pracovišti se nejčastěji volí přístup otevřený (řezem přes břišní stěnu v rozsahu od hrudního koše ke kosti stydké) nebo laparoskopický (naplnění dutiny břišní plynem a založení pracovních vstupů – portů – přes které je pod kontrolou kamery realizován samotný výkon). Při operaci (bez ohledu na přístup) se operatér dostává přes dutinu břišní, po odsunutí střevních kliček do retroperitonea. Zde jsou vyhledány nádorem změněné lymfatické uzliny, ty jsou uvolněny od okolních struktur – velkých cév, střeva, ledviny, močovodu, svalů – odstraněny z těla pryč a odeslány na histologické vyšetření. Poté je do operované oblasti uložen drén (plastiková trubička odvádějící přebytečnou tekutinu - krev, mízu, tkáňový mok – z místa odstraněných uzlin). Drén se po několika dnech odstraní.\nRozsah klasické oboustranné retroperitoneální lymfadenektomie.\nRozsah modifikované pravostranné\nRozsah modifikované levostranné\nPo výkonu je pacient hospitalizován na monitorovaném lůžku jednotky intenzivní péče (JIP) našeho oddělení po nezbytně nutnou dobu, většinou 1-2 dny. Bezprostředně po operaci je nutné sledovat životní funkce (krevní tlak, srdeční tep a dýchání) a rovněž bilanci tekutin. Odeznívání anestézie může byt provázené nevolností a zvracením. Může dojít k přechodné zástavě pohybu trávicího traktu. Proto je do obnovení funkce zažívacího traktu omezován příjem potravy. Pacientovi jsou podávány léky dle ordinace lékaře a klinického stavu. Stehy z rány se odstraňují 10. -14. pooperační den, dle průběhu rekonvalescence.\nMožné časté komplikace a rizika\nObecné – komplikace spojené s anestézií. Záněty hlubokých žil mohou nastat po každém operačním výkonu. Pokud se krevní sraženina uvolní a žilním řečištěm se dostane do plicních žil, dochází k tzv. plicní embolizaci, která může být smrtelná. Tomuto stavu se snažíme předejít podáním léků, které tvorbu těchto sraženin minimalizují. Plicní komplikace se objevují častěji u osob s již přítomným onemocněním plic.\nSpecifické – mezi komplikace vzniklé během operačního zákroku patří zejména poranění nitrobřišních orgánů (střev), ledvin a hlavních cév, často spojená s větší krevní ztrátou. Tato poranění se řeší individuálně, v případě poranění cév zásobujících ledvinu je v některých případech nevyhnutelné odstranění ledviny. Mezi časné pooperační komplikace patří krvácení a infekce. Všechny komplikace jsou řešeny individuálně s přihlédnutím k celkovému stavu pacienta a závažnosti komplikujícího faktoru. Pozdní komplikace představují špatné hojení rány, infekce v ráně, kýla v jizvě, lymfokéla (nahromadění lymfy – mízy v retroperitoneu), poruchy ejakulace (suchá ejakulace/ zpětná ejakulace) a bolesti v ráně.\nPo prouštění z nemocnice\nPo propuštění z nemocnice se doporučuje šetřící režim bez zvýšené fyzické zátěže. Výkon si vyžaduje delší pooperační rekonvalescenci. Výsledky histologie jsou obvykle k dispozici do 2 týdnů. Objeví-li se po propuštění z nemocnice teploty, bolesti, zvracení, poruchy spojené s odchodem stolice nebo problémy s operační ránou, vyhledejte ihned kontrolu lékařem.


Nad Vimperským Frňákem převzal patronát režisér Jiří Strach. Anděl Páně se promítne pod oblohou | Jižní Čechy Teď!\nNad Vimperským Frňákem převzal patronát režisér Jiří Strach. Anděl Páně se promítne pod oblohou\nAKTUALIZOVÁNO - 19.7.2017 15:31\nVIMPERK - Arkády vimperského zámku budou od 21. do 23 července hostit 5. ročník multižánrového festivalu nazvaného Vimperský Frňák. Program odstartuje v pátek v 17 hodin, kdy jsou pro diváky připraveny známé divadelní klasiky pod hvězdami. Sobotní odpoledne pak bude od 14 hodin zejména ve znamení programu pro nejmenší diváky. Přes den však nebude chybět ani doprovodný program jako je fotokoutek, malování na obličej, koutek se stolními hrami nebo odpočinková zóna.\n„Jsme rádi, že se nám daří už pět let dostávat do Vimperka nová a nová představení. Letos jsme si v programu připravili opět několik novinek a tou největší z nich je jistě malé letní kino,“ říká Jan Pichler jeden z organizátorů festivalu. „Letos se nám totiž povedlo získat záštitu od režiséra Jiřího Stracha, za což mu chceme poděkovat. V rámci festivalu tak uvedeme jeho nejnovější film. Věříme, že Anděl Páně 2 bude dobrou volbou a diváci se přijdou podívat v hojném počtu,“ dodává Jan Švehla, předseda skupiny Berit, která akci organizuje.\nFestivalový program je letos opět velmi bohatý. V pátek ho od 17 hodin odstartuje loutková inscenace Faust od NEO*SEQUITOR z Prahy a následovat bude duo David Kozák a Jakub Suchan se svojí autorskou hudební tvorbou. Krátce po koncertu se představí společnost 3D Company z Prahy ve hře Čechov vs Tolstoj. Ty pak ve 22 hodin vystřídá další hudební uskupení Jungmann in blue s moderním jazzem a o závěr pátečního večer se postará Poetický podvečer a autorská tvorba přizvaných účastníků.\nSobota bude hlavně pro děti\nDruhý den festivalu pak nabídne nejvíce programu hlavně pro ty nejmenší. Organizátoři jim ve 14 hodin naservírují divadlo Puls pohádku Mravenec a slon. Následovat bude krátký hudební vstup skupiny Strýčkova zahrádka ze Sušice. Po dvou letech se na arkády vrátí také velmi populární improvizační představení a nově bude k vidění i zápas mezi dvěma improvizačními skupinami K.I.N.O. a DS Klenba. Diváci tak budou moci rozhodovat o tom, jak bude představení vypadat.\nAni v sobotu však diváci nepřijdou o klasické představení. Tím bude Sen noci svatojánské v podání We are C!. Večerní program zahájí ve 20:00 pohádka Pyšná princezna od Divadla Studna z Hosína a celý program zakončí populární pohádka Anděl Páně 2 od režisére Jiřího Stracha, který nad festivalem převzal záštitu. V průběhu pátka a soboty bude pro návštěvníky připraven také fotokoutek, malování na obličej, koutek se stolními hrami nebo odpočinková zóna.\nMultižánrový festival Vimperský Frňák už popáté pořádá skupina historického šermu Berit z Vimperka a podruhé za sebou má festival třídenní program. Cílem festivalu je zejména propojení umělců ze všech různých druhů umění a žánrů a vyzdvihnout tak město Vimperk jako kulturní centrum Šumavy. Festival pravidelně finančně podporuje město Vimperk a Jihočeský kraj.


Jméno Gérard Pierre Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Gérard Pierre má 0 lidí.\nJméno Gérard Pierre je složeno z více jmen. Jméno Gérard nosí 2 obyvatelé ČR. Jméno Pierre nosí 24 obyvatel ČR.\nDiskuze na téma: Jméno Gérard Pierre Ostatní diskuze:


Potřeby a krmivo pro kočky - Miciny.cz\nMiciny.cz Potřeby pro kočky levně Miciny.cz > Potřeby pro kočky levně Vyberte si z široké nabídky produktů\ninternetového obchodu SpokojenyPes.cz\n(Chovatelské potřeby a krmiva pro psy, kočky i další domácí zvířátka.)\nzískal certifikách Heureka.cz splným počtem 5-ti hvězdiček!\nObchod Spokojenypes.cz je e-shop s mnoha chovatelskými potřebami českých i zahraničních výrobců. Dodává Vám i Vašim mazlíčkům vše potřebné v krátkém čase, vysoké kvalitě a za přijatelnou cenu, kterou si můžete ještě zpříjemnit díky věrnostním slevám!\nVyberte si z široké nabídky kvalitních krmiv pro psy a kočky, hraček, kosmetických a hygienických potřeb, obojků, vodítek, pomůcek pro výcvik, oblečků, potřeb pro cestování a bezpečnostních doplňků. Během letní sezóny zajisté uvítáte speciální akce na antiparazitika pro kočky. Spokojenypes.cz nabízí i zboží pro příznivce akvaristiky a teraristiky.\nVšechny výrobky jsou detailně popsané a Vy tak předem víte, co kupujete. V pohodlí domova si najdete, co potřebujete, porovnáte s dalšími variantami a vyberete si tu pro Vás nejvhodnější. Spokojenypes.cz poskytuje také poradenství při výběru, a to po telefonu, e-mailu nebo osobně v kamenné prodejně.\nEvropská kočka 11 roků\nSiamská kočka 4 roky\nHorní Jirčany Fidelka\nTomík a Mína\nKočka domácí 3 roky


Pavel P. Kopecký: Nejsme jako my - Berounský deník\nPavel P. Kopecký: Nejsme jako my\nLetošek se u nás, a nejen u nás, vážně nevydařil. Na prvním místě kvůli kovidu a rozličným reakcím naň. V politice důsledně překryl veškerá témata, neboť se stal bezmála alfou a omegou veřejných diskuzí. Ale i těch pár alternativních (rádoby)témat volebního roku má svou výpovědní hodnotu. Mluví především o bídě či setrvačnosti zdejšího společenského uvažování. Atmosféry, v níž je od počátku předvídatelný přestup Mikuláš Mináře z „nepolitické politiky“ na Letné do politiky partajní pořádnou událostí.\nPřestože nám začínají dvojvolby, které jsou současně předskokanem příštího roku, kdy přijde daleko důležitější zápolení, volby sněmovní, neslyšeli jsme, krom Covidu-19, dohromady nic, co by stálo za zmínku. A často opakované poznámky politologů, že jde o až volby „druhého řádu“, nejsou vysvětlením. Vždyť už samy o sobě hodně naznačí, jaké budou další osudy některých partají. Kdysi mocných, dnes nemocných.\nAutor je historik a politolog.\nVládní koalice, především vůdčí anoista, v rámci kampaně dlouho mlžila, jakže je to s českou „pobočkou“ pandemie. Jen aby mimořádná opatření, z nichž panuje únava, ba znechucení, nastaly teprve po říjnovém hlasování do krajů a třetiny senátu. Taktiku ovšem přepálila ad absurdum, k raketovému růstu pozitivně testovaných, čímž konečně poskytla agitační námět jinak bezzubým opozičníkům. Těm doposavad muselo stačit výhradně neúčinné upozorňování na premiérovu minulost nebo nekonečné přežvykování Vystrčilovy parlamentní diplomacie proti Číně.\nRituální obětování kozla (zahradníkem) Adama Vojtěcha či znovuzavedení tužších poměrů pod Prymulovou vlajkou má patrně voličům podsunout, že zdraví lidu jest nakonec Babišovi nejvyšším zákonem! Přičemž načasování není tak špatné, jelikož jeho dnešním protivníkům umožňuje nanejvýše přehodit plachty na protivítr kritiky přespříliš drsných opatření, k nimž není důvodu.\nVedle těchto tragikomedií při přetahované o moc a majetek bychom ovšem neměli opomenout, co jsme naznačili hned zkraje. Někteří aktéři politického rohování vsadili na docela jiná témata než je virus. Témata sice stále směšnější, nicméně osvědčená. Asi nejvíce dokazující maloměšťáctví domácí politiky. Také druh nemoci.\nJde o staré známé „vyrovnávání se s minulostí“. To už přitom vážně – krom moderátorů České televize, volajících po přejmenování Nábřeží Ludvíka Svobody – dohromady nikdo neřeší. Ale někomu takové pózy dělají prostě dobře.\nKlasickým příkladem pokryteckého ždímání starých propagandistických floskulí třicet let po konci čtyřicetiletého komunistického režimu je senátorská kampaň dosavadního ředitele Knihovny Václava Havla Michaela Žantovského. Tažení za svých šest let v horní komoře zahájil zcela příznačně, v duchu antiruské rétoriky na výročí vpádu „bratrských armád“ roku 1968. Samozřejmě o smysl Pražského jara v takovém případě nejde, běží o jakýsi holý podprahový apel na myšlenkové stereotypy. Zdá se proto, že častá kritická slova o Senátu Parlamentu ČR jakožto „úložišti vyhořelého paliva“ mají svoji vícevrstevnatou logiku.\nTemně symbolického je toho v páně Žantovského kampani poněkud víc. Veterán naší polistopadové moci (byvší člen svatouškovské ODA) vyzývá k obraně odkazu velikého Havla, ale zároveň se hrdě hlásí k podpoře Občanské demokratické strany. Svého času partaje proslulé netajenou nenávistí k Hradu, mající proskripční seznamy „pravdoláskařů“. Osobní podporu mu při této příležitosti poskytla do horní komory rovněž kandidující veteránka, Miroslava Němcová, kdysi trefně přezdívaná „Klaus v sukních“…\nPavel P. Kopecký: Černý příběh Bílé Rusi\nAby toho všeho nebylo málo, na kampani se Žantovskému přímo podílí mladá krev ODS. Ambiciózní lidé, kteří se autorovi otevřeně i hrdě hlásili k antikomunismu kvůli zločinům 50. let, a současně k „SS-pomníkovému“ Pavlu Novotnému jakožto veliké naději pro obnovu jejich pravicově liberální partaje.\nLetošek se vážně nevydařil. Možná nakonec hlavně proto, že se nám i letos vracejí tytéž typy lidí. Nejlíp pod heslem: „Nejsme jako my!“\nLidé vyjeli o víkendu na cyklotrasy. Byli ale zodpovědní, říká starosta Berouna\nPrázdninový týden se sváteční středou navazuje na víkend s kouzelným podzimním počasím, které…\n2.0 TDI ONLINE PRODEJ\n523 000 Kč\nProgramové prohlášení radních ohlašuje nového šéfa silničářů\nHodně věcí má ve středních Čechách fungovat na krajské úrovni jinak než dosud; však také slovo …\nManuální práce, ochota…\nMartin Pech: Přerušení pro nás přišlo v nevhodný čas, nařízení ale respektujeme\n/ROZHOVOR/ Přes dvě větší porážky mohou být s dosavadním průběhem odehraných zápasů ve fotbalové…\nO půjčku od kraje mohou živnostníci žádat už jen pár dní\nVyrovnat se s dopady koronavirové krize mají středočeským živnostníkům pomoci bezúročné půjčky od…\nKrálův Dvůr, náměstí Míru\nChyňava, Ke Hřišti\n10 100 000 Kč\nPodpora rozvoje meziobecní spolupráce, hájení zájmů dobrovolných svazků obcí a aktivní spolupráce…\nNa Berounsku chystají pomoc bezdomovcům kvůli koronaviru\nV Hořovicích hledají dobrovolníky, kteří by pomohli lidem bez přístřeší a policejně vykázaným…\nVláda je legrační, ale pravidla, která vyžaduje, jsou správná\nBělorusy čeká dlouhá cesta, ale o to větší obdiv si zaslouží\nOSTATNÍ UKLÍZEČI A POMOCNÍCI - Kontakt: e-mailem., 15 000 Kč UKLÍZEČI - Kontakt: telefonicky., 15 000 Kč POMOCNÍ DĚLNÍCI VE VÝROBĚ - Kontakt: telefonicky. e-mailem., 16 100 Kč A/B TESTER, 55 000 Kč RUČNÍ BALIČI. Kontakt telef., 14 900 Kč VÝROBA DŘEVĚNÝCH PALET A OBSLUHA DŘEVOZPRACUJÍCÍCH STROJŮ, 16 100 Kč MONTÁŽNÍ DĚLNÍCI VÝROBKŮ Z PRYŽE A PLASTŮ - Kontakt: tel. (Po-Pá: 9:00-15:00) či e-mailem., 19 320 Kč OSTATNÍ POMOCNÍ PRACOVNÍCI VE VÝROBĚ - kontakt: tel., emailem, 14 600 Kč\nFord Transit Connect první majitel, servisní knížka, koupeno v D Ford Tourneo Connect koupeno v D Ford Kuga servisní knížka, koupeno v D Ford Fusion servisní knížka, koupeno v CZ Ford Focus první majitel, koupeno v D Ford Focus první majitel, servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Ford Fiesta servisní knížka, koupeno v CZ BMW X3 koupeno v D\nSeat Altea XL 1,4TSI KLIMATRONIK TEMPOMAT Volkswagen Golf 2,0TDI KLIMA EL.OKNA ESP Mercedes-Benz Třídy S 320 CDI Volkswagen Passat 2,0TDI KLIMATRONIK XENONY 4X4 Volkswagen Golf Sport 2.0TDI ONLINE PRODEJ Škoda Rapid 1,2 TSI MONTE CARLO ČR SENZORY Škoda Kamiq 1,5 TSI / 110 kW Style Volkswagen Tiguan 2.0 TDI BMT 110kW DSG Highline\nSvatá Prodej domu 5+1 Osov Prodej domu Zaječov Prodej domu Beroun, Na Parkáně Pronájem bytu 3+kk Králův Dvůr Prodej domu Beroun, Na Příkopě Pronájem bytu 1+kk Králův Dvůr Prodej domu Měňany Prodej domu


Trochu optimismu, přátelé… - Konzervativní noviny\nTrochu optimismu, přátelé…\n8. ledna 2021 Petr Khás Zahraničí\nSamozřejmě, není to úplné „no a co“ – ztráta jižanské Georgie zamrzí, Senát se tím pádem dostává do vyrovnaného stavu 50:50, díky čemuž bude mít budoucí viceprezidentka Kamala Harris rozhodující hlas. Jde ale o něco jiného – přestaňme se strašit apokalyptickými nesmysly o tom, jak v USA končí demokracie, nastupuje marxismus a konzervativci budou zavíráni do gulagů.\nTakových komentářů je totiž k vidění na (zejména českých) sociálních sítích velmi mnoho. Rád bych všechny vyzval, abychom se nechovali jako ubrečení američtí progresivisté, co chtěli po vítězství Donalda Trumpa před čtyřmi lety emigrovat do Kanady. Neexistoval k tomu žádný důvod tehdy, neexistuje k tomu žádný důvod nyní. Jen je potřeba odhodit emocionální obavy a rozladění a podívat se na celou věc racionálně a pokud možno bez emocí.\nAni Demokraté nejsou jednotní\nJak vlastně vypadá politická situace v USA? Republikáni drží většinu guvernérů (27) a státních Kongresů. Konzervativci mají navíc pohodlnou většinu v Nejvyšším soudu, kam byli během Trumpovy éry prosazeni dva konzervativní soudci – v roce 2017 Neil Gorsuch, o rok později Brett Kavanaugh, a v říjnu 2020 – takřka „za pět minut dvanáct“ – ještě soudkyně Amy Coney Barrett. Ve Sněmovně reprezentantů je pak většina Demokratické strany jen těsná (11 hlasů). V americkém Senátu je poměr sil již zmíněných 50:50. Ano, demokraté díky vítězství v Georgii získali onu pověstnou „trifectu“, kdy ovládli jak exekutivu (vládu), tak obě zákonodárné komory Kongresu. Je ale patrné, že tato demokratická „trojnožka“ má přinejmenším obě kongresové nohy poněkud rozviklané.\nV čele nové demokratické vlády navíc bude stát prezident Joe Biden. Toho opravdu nemůžeme označit za levicového progresivistu. Však mu také přílišnou středovost a umírněnost vytýkala řada levicových spolustraníků již během loňských primárek. Joe Biden je typický představitel amerického establishmentu, člověk, který strávil v politice téměř půl století a který byl poprvé zvolen do Senátu už v roce 1973. Někdo takový opravdu není typem politika, který by si přál zažehnout ve Spojených státech plameny socialistické revoluce. Pokud by chtěl někdo namítnout, že progresivismus do vlády přinese viceprezidentka Kamala Harris, tak ani na to bych příliš nevsázel. Ta za svojí dosavadní politickou kariéru prokázala spíše vcelku slušnou dávku „názorové flexibility“, než že by byla nějakým křižákem progresivismu. Co ale čistě hypotetická možnost, že by se Joe Biden na stará kolena zbláznil, otočil svým osobním politickým kormidlem prudce vlevo a začal prosazovat radikálně levicovou politiku? Anebo, že by ho k tomu třeba dotlačilo levé křídlo vlastní strany? Ostatně jeho hlavní mediální představitelka, newyorská kongresmanka Alexandria Ocasio-Cortez, se už dávno před volbami nechala slyšet, že věří, že Bidena po volbách „zatlačí doleva takřka ve všech zásadních otázkách“.\nTo všechno ale bylo před volbami, kdy se všeobecně předpokládalo (či si to progresivisté a mediální mainstream přáli), že Demokraté pohodlně získají nejen prezidentský úřad, ale v rámci „modré tsunami“ nabydou pohodlnou většinu v obou komorách Kongresu. To se ale, až na prezidentské volby, nestalo. Modrá tsunami se nekonala. A nestalo se tak mimo jiné proto, že kandidáti progresivní levice ve volbách většinou propadli. Hesla jako „seberme peníze policii“ (defund police), bezvýhradná podpora hnutí Black Lives Matter nebo koketování s pojmem „socialismus“ u amerických voličů zkrátka nenašly kýženou odezvu. Ostatně stačí vzpomenout na slova umírněné demokratické kongresmanky Abigail Spanberger, která loni v listopadu jen tak tak obhájila svůj mandát. Na následném povolebním zasedání křičela na své stranické kolegy, že jí „řeči o defund police málem stály místo“, nabádala je, aby „už nikdy nepoužívali slovo socialismus“ a varovala, že pokud to Demokraté zkusí při volbách 2022 znovu, tak „nás roztrhají na zas*aný kusy“.\nJoe Biden tedy nemá důvod obracet se politicky vlevo hlavně ze tří zásadních důvodů – za prvé proto, že to není jeho osobní přesvědčení. Za druhé proto, že po levicových tématech není v americké společnosti ani zdaleka taková poptávka, jak by se někdy mohlo zdát jen na základě sledování amerických médií, sociálních sítí nebo akademických debat. A za třetí proto, že například v Senátu, kde bude potřebovat doslova každý jeden hlas, je hned několik demokratických politiků, kteří by nebyli zrovna nadšení z progresivistických nebo socialistických návrhů (namátkou uveďme senátora Joa Manchina ze Západní Virginie). Nenechme se ale mýlit – levicové křídlo Demokratické strany bude na Bidena silně tlačit. Zejména mladé, progresivistické političky seskupené v bloku „Squad“ se pokusí své sny o „demokratickém socialismu“ naplnit. Už teď můžeme sledovat, jak někteří levicoví demokraté, povzbuzeni vítězstvím v Georgii, volají například po navýšení počtu soudců Nejvyššího soudu nebo po navýšení počtu států USA. Věřím ale, že Joe Biden jejich tlaku odolá. Jednak proto, že chce a pak také proto, že mu nic moc jiného nezbývá.\nI před Reaganem byl Carter…\nZkusme si na závěr trochu zavěštit budoucnost a odhadnout, co nás tedy čeká. V roce 2024 budou konzervativci ovládat Nejvyšší soud. Dost pravděpodobně také Senát a dost možná i Sněmovnu reprezentantů. Nelze si totiž představit, že by tak těsná (resp. v případě Senátu žádná) demokratická většina přežila „midterm“ volby 2022, která zpravidla končí ztrátami vládní strany. Pokud tedy republikáni vygenerují pro rok 2024 kvalitního kandidáta (kandidátku?), který vyhraje prezidentské volby proti starému a unavenému Bidenovi, bude mít jedinečnou šanci dělat opravdovou konzervativní politiku. Bude mít na své straně mít obě komory Kongresu, státní sněmovny, guvernéry i Nejvyšší soud. Nevím jak vám, ale mně se to jako černá budoucnost nejeví. Tak se konečně přestaňme strašit. Progresivisté mají neochvějnou víru v to, že budoucnost bude patřit jim, i když k tomu často nemají důvod. Konzervativci naopak často ty důvody mají, ale místo toho propadají sebelítosti. Je potřeba s tím přestat. Americký konzervatismus přežil mnohem horší věci, než jsou čtyři roky Joa Bidena. V sedmdesátých letech položily čtyři roky slabého Jimmyho Cartera základ pro následnou éru Ronalda Reagana a George Bushe staršího. Věřme, že čtyři roky Joa Bidena mohou být stejným základem, který přinese obrození konzervatismu (nejen) ve Spojených státech.\nAutor je doktorandem historie na Západočeské univerzitě


Jak a čím zabavit starší batole? | Atraktivní.cz\n05.02.2010 | Děti a rodina\nDěti, kterým je kolem dvou tří let, není snadné zabavit. U ničeho nevydrží dlouho a zpravidla vyžadují, abyste si s nimi hráli. Existují však hračky a hry, které je zabaví i na delší chvilku a bez Vaší přítomnosti. Prozradíme Vám, jaké!\nO dětech mezi druhým a třetím rokem života je známo, že to jsou malí neposedové, kteří nemají na práci nic jiného, než prozkoumávat svět kolem sebe a testovat reakce svého okolí. Pokud se těmto roztomilým batolátkům dostatečně nevěnujete, obvykle se zabaví sama. V tom lepším případě to odnese stěna ve Vašem obývacím pokoji, kterou malý umělec náležitě vyzdobí, nebo kosmetické přípravky v koupelně. V tom horším případě to může odnést zdraví badatelů samotných, případně jejich mladších sourozenců, kteří třeba ještě ani neumí chodit. Naše dobrá rada zní: Jakmile uslyšíte, že je v dětském pokojíčku podezřelé ticho (přestože máte radost z každé chvilky klidu), svého potomka neprodleně zkontrolujte. Možná budete mile překvapeni, že si staví z kostek, se stejně velkou pravděpodobností ho však přistihnete, jak páchá nějakou neplechu. Čert vezmi všechny škody, těch ještě bude, hlavně, ať se dítěti nic nestane.\nJe celkem logické, že se svému dítěti nemůžete věnovat čtyřiadvacet hodin v kuse, přece jen člověk si musí občas odskočit, o domácí (případně jiné) práci ani nemluvě. Několik rozbitých lahviček rozhodně nesvědčí o Vašem rodičovském selhání. Abyste na to nebyla sama, potřebujete alespoň němé pomocníky.\nVašimi věrnými pomocníky se mohou kromě dobrých nápadů stát hračky, které děti zaujmou. Co tedy dvou až tříletému dítěti pořídit, aby se zabavilo, nechalo Vás chvilku vydechnout, a přitom nemělo potřebu hledat si hračky jinde?\nPokud máte děvčátko, kupte mu dětskou kuchyňku s náčiním. Ve velkých hypermarketech si můžete vybrat hned z několika druhů. Ke kuchyňce pak lze dokupovat různé příslušenství, které nemusí patřit přímo k zakoupené hračce: například plastové ovoce a zeleninu, nákupní košík, piknikový set, mikrovlnnou troubu, ale klidně i sadu uklízecích potřeb. Jen ať se naučí vařit se vším všudy. (Přesto však počítejte s tím, že se Vám z kuchyně bude ztrácet nádobí, jako je lis na citrusové plody a dózy určené ke skladování potravin. S výjimkou věcí, jako je elektrický mixér, se o vybavení Vaší kuchyně s dětmi rozdělte. Odměnou za to Vám bude vytoužená trocha klidu.)\nTip: Nejlevnější kuchyňky koupíte již od několika set korun. Pozor ale, aby Vás těch pár ušetřených stokorun později nemrzelo. Je lepší zvolit kvalitní a hlavně bytelný výrobek, který něco vydrží. S kuchyňkou si totiž Vaše děti mohou hrát celkem slušnou řádku let.\nMezi velmi vděčné hračky patří stavebnice. Takto malým dětem ještě bohužel nemůžete koupit klasické lego se všemi drobnostmi a titěrnostmi, ale větší kostky, které nemohou ani náhodou spolknout. Některým dětem stačí otevřít krabici s kostkami a ony se zabaví samy. Ostatním je lepší ukázat, jak kostičky používat. Postavte svému dítěti třeba zámek nebo dům. Během stavění mu vyprávějte, proč stavíte střechu, komín, jak jsou důležitá okna.\nZkuste vymyslet nějaký jednoduchý příběh a zahrát krátké divadlo. Pak se nenápadně vytraťte. Dítě tak získá inspiraci a ve hře bude pokračovat samo. Někdy se i hodně pobavíte, zejména když budete v jeho hrách vystupovat Vy.\nNáš tip: Ke stavebnici velkých kostek pořiďte dětem panáčky, se kterými se mohou ztotožnit. K dostání jsou tzv. rodinné sady (máma, táta, holka, kluk a pes), nebo lidé (hasič, policista, paní doktorka).


Výkladové pravidlo FAS Free Alongside Ship (named port of shipment) – vyplaceně k boku lodi (ujednaný přístav nalodění)\nProdávající splní svou povinnost dodáním zboží k boku lodi určené kupujícím v ujednaném přístavu nalodění. Současně s dodáním k boku lodi přechází na kupujícího riziko poškození či ztráty zásilky. Z tohoto místa kupující nese veškeré náklady až na místo určení, tedy včetně nakládky na loď. Za celní (případně jiné) odbavení ve vývozu odpovídá prodávající, za dovozní odbavení, včetně celního, odpovídá kupující. Výkladové pravidlo je použitelné pouze pro námořní a říční přepravu.\nProdávající splní svou povinnost dodáním zboží k boku lodi určené kupujícím, v ujednaném přístavu nalodění.\nVýkladové pravidlo FAS neukládá prodávajícímu povinnost zajistit ani uhradit nakládku v ujednaném přístavu.* Nakládku na palubu lodi obstarává a hradí v tomto případě kupující. U kusových zásilek jsou nakládka a vykládka rutinní a levnou záležitostí a ustanovení výkladových pravidel jsou pro jejich zajištění dostačující. U složitějších, zejména námořních a kombinovaných přeprav je však nakládka a vykládka složitý a nákladný proces, se kterým je spojena řada poplatků, jejichž úhradu provozovatelé námořních, říčních nebo kontejnerových překladišť vyžadují. Může se jednat o:\nTerminal Handling Charges (THC) jsou poplatky spojené se službami, které jsou poskytovány při odbavování zásilek (nejčastěji kontejnerů) v přístavních nebo kontejnerových terminálech. Jsou účtovány v každém přístavu a v každé zemi v jiné výši, podobně jako se liší individuální náklady spojené s poskytnutými službami.\nInland Haulage Charges (IHC) jsou poplatky spojené s přepravou a službami z vnitrozemského místa předání či převzetí zásilky do přístavu nebo naopak.** Přestože výkladová pravidla Incoterms® 2010 stanoví povinnosti stran spojené s úhradou THC a IHC poměrně přesně, smluvní strany by si při jejich úhradě měly ověřit, zda jsou v ceně přepravného přesně a správně kalkulovány.\nU kontejnerové přepravy je třeba pamatovat na skutečnost, že kontejnery se najímají na určitou dobu nebo cestu a případné nedodržení podmínek nájmu bývá zpravidla penalizováno. Dbát je třeba zejména na včasné přistavení, nakládku, vykládku a vrácení kontejnerů, jinak vzniká v kontejnerové přepravě zdržné, tzv. Demurrage nebo Detention. Při volbě výkladového pravidla je proto vhodné specifikovat, která ze smluvních stran náklady spojené se zdržným případně ponese.\n* Důkazem o splnění může být např. přejímací konosament.\n** EC: Terminal handling charges during and after the liner conference era, EU Publications Office, Luxembourg, October 2009\nPři použití výkladového pravidla je třeba dbát na přesnou specifikaci povinností, nákladů a rizik spojených s nakládkou na plavidlo.\nVýkladové pravidlo FAS je pravidlem používaným v námořní a říční přepravě.\nKlíčová slova anglicky: FAS Free Alongside Ship, explanation rules, port of delivery, Terminal Handling Charges, Inland Haulage Charges.


Mad Sin to rozbalí v Matrixu - Novinky.cz\nNovinky.czKulturaMad Sin to rozbalí v Matrixu\n14. 10. 2005, 8:37 – PRAHA\nBerlínská skupina Mad Sin vystoupí v sobotu v rámci turné k novému albu Dead Moon´s Calling v klubu Matrix. Soubor si i u nás získal řadu fanoušků svým dravým psychobilly, v němž mísí rockabilly, rock´n´roll a punk. Na scéně působí od roku 1987.\nPřed vystoupením zpěvák Koefte deVille pro Právo uvedl, že psychobilly je víc než jen další podžánr rockové hudby. "Není jen o účesech a tetování. Kdyby to nebyl životní styl, ale jen trend, tak bychom dávno skončili a už bych s kapelou nejezdil. Mnozí si myslí, že texty psychobilly kapel jsou jen o béčkových hororech a zombiích, ale to není pravda, z půlky vyjadřují naše politické postoje, kritizují společnost postavenou na konzumu. Ostatně i staré horory kritizovaly společnost."\nSám však přiznává, že zvolený životní styl nebyl vždy snadný: "Občas vedu život bandity. Zpočátku jsme hráli po ulicích, abychom si vydělali na zkušebnu." Ale berlínský zpěvák si nestěžuje: "To, že jsem se nikdy neživil ničím jiným než hudbou, v sedmnácti jsem se vykašlal na školu, má taky své výhody. Dělám jen na sebe."\nKoefte přiznal, že styl ho zasáhl už v dětství, v době, kdy se teprve rodil. "Zaujal mě v roce 1981, to mi bylo jedenáct. Tehdy s ním přišli The Meteors, kteří vyšli z rockabilly, převzali agresivitu punku, ale dál hráli s kontrabasem. Pro mě to byla perfektní kombinace, protože jsem byl fanoušek Ramones a vyrůstal jsem na rockabilly, které poslouchala moje máma. Pro kluky, kteří chtěli dělat muziku a měli rádi punk nebo rock´n´roll, to byl dokonalý styl. Tuhle muziku jste mohli snadno dělat sami, nemuseli jste se ji dlouho učit, hlavní bylo dát dohromady kapelu."\nZpěvák Mad Sin připustil, že zpočátku neměl velké ambice: "Žili jme od koncertu ke koncertu a na budoucnost moc nemysleli. Jezdili jsme na festivaly, protože jako muzikanti jsme si nemuseli kupoval lístky a ještě jsme měli zadarmo jídlo a pití. Až v devadesátých letech mi došlo, že buď to budeme brát vážně nebo skončíme, scéna se zmenšila a objevilo se na ní hodně drog. Začali jsme to brát vážně, získali smlouvu s velkou firmou a jezdili po Německu a Holandsku se skutečně velkými kapelami, jako byli Faith No More."\nBýt věrný zvolenému pojetí Koeftemu nedělá potíže ani po dvaceti letech na scéně. "Je to snadné, protože hraji takovou hudbu, kterou bych jako fanoušek kapely chtěl slyšet. Nejsme zavření v kleci, nebráníme se dalším vlivům, které přináší ska nebo stará country, ale v ohnisku si udržujeme psychobilly, protože se ukazuje, že je to nadčasový styl stejně jako punk nebo blues."


Petr Duba - instructor | LKCERE.cz\nPetr Duba - instructor\nPetr Duba je instruktorem lukostřelby. Absolvoval odborné školení vedené hlavní trenérkou Helenou Bauerovou. Vede tréninkové lekce začínajícíh lukostřelců. Sám je aktivním lukostřelcem a odbornými radami založenými také na vlastních zkušenostech přispívá k rozvoji začátečníků všech věkových kategorií.\nPro Petra lukostřelba znamená následující: "Lukostřelba přináší tím více potěšení, čím více se jí necháme pohlit. Učí klidu, síle, koncentraci a vyrovnanosti. Zábavné je, že mnohdy ani nevíte jak. Má totiž podivuhodnou vlastnost dostat z člověka to dobré. Je to těžko přenosná a krásná zkušenost, kterou si může vyzkoušet skutečně každý."


BMW a autonomní jízda: Představení již v lednu | auto.cz\nTitulní strana > News > Novinky > BMW a autonomní jízda: Představení již v lednu\nNěmecké prémiové trio je neustále průkopníkem nové techniky a technologií. Jen začíná zajímavý trend, kdy se nová technika prezentuje jako spotřební elektronika. Přesně, po Mercedesu a jeho plánovanému lednovému představení chytrých hodinek přichází BMW s informací, že na stejné výstavě spotřební elektroniky 2014 Consumer Electronics Show v lednu v Las Vegas představí velké množství svých nových technických vychytávek.\nTou hlavní pro všechny, kdo mají radost z jízdy je odhalení detailů o současném stavu projektu výzkumu a vývoje vysoce autonomního řízení, které je navrženo pro zvýšení bezpečnosti, komfortu a efektivity pro dopravní systém a prý i pro řidiče. No, doufejme, že BMW rovnou nepředstaví vůz, který zvládne sám jezdit po evropských silnicích.\nKromě autonomního řízení bude BMW na svůj stánek lákat i na BMW ConnectedDrive a aplikaci BMW i Remote, která přenáší informace o voze na chytrý telefon majitele. Taktéž má být oznámena nová spolupráce BMW s lídrem v oblasti spotřební elektroniky. Jméno nebo rozsah spolupráce je ale zatím velmi dobře utajen.\nŠtítky BMW\tEvropský trh\nPřidat názorDiskuse: BMW a autonomní jízda: Představení již v lednu\nJsem zvědav 31.12.2013 13:58 megacruiser\nRe: Re: Freude am Fahre :D 28.12.2013 20:50 Nicco\nRe: Re: Freude am Fahre :D 27.12.2013 23:04 wladyk\nZLE 27.12.2013 22:00 Klaudius\nRe: Freude am Fahre :D 27.12.2013 20:03 RADEK1\nRe: Freude am Fahre :D 27.12.2013 17:51 petrumr\nFreude am Fahre :D 27.12.2013 16:59 curwasportiva\nMnichovská automobilka se vrhla na elektromobily a chce…


Louky Bílé Podolí | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka louky Bílé Podolí denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si louky Bílé Podolí než Vás někdo předběhne.\nKategorie louky Bílé Podolí se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele louky Bílé Podolí neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je louky Bílé Podolí právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné louky Bílé Podolí\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii louky Bílé Podolí, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující louky Bílé Podolí, a to louky na prodej Bílé Podolí, pronájem louky Bílé Podolí, dražby luk Bílé Podolí.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii louky Bílé Podolí nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích louky Bílé Podolí, louky na prodej Bílé Podolí, pronájem louky Bílé Podolí, dražby luk Bílé Podolí.\nNehledáte louky Bílé Podolí ?\nPokud jste v této kategorii louky Bílé Podolí omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí louky Bílé Podolí\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii louky Bílé Podolí, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr louky Bílé Podolí. Určitě lépe naleznete louky Bílé Podolí, který hledáte.


Český Livesport roste jako z vody. Jeho mobilní aplikaci už používá 50 milionů sportovních fanoušků - CzechCrunch\nČeský Livesport roste jako z vody. Jeho mobilní aplikaci už používá 50 milionů sportovních fanoušků\nExpress Ondřej Holzman – 27. 7. 2018\nVe svých nových kancelářích v pražských Nových Butovicích sice působí technologická firma Livesport skromně, ale přitom se může chlubit čísly jako málokterý jiný český podnik. Její mobilní aplikaci, v níž mohou fanoušci po celém světě sledovat v reálném čase výsledky různých sportovních klání, si stáhlo již 50 milionů uživatelů.\nSíla mobilní aplikace se ukázala během nedávného mistrovství světa ve fotbale, které bývá tradičně nejsledovanější sportovní událostí s dosahem na více než tři miliardy diváků. Livesport během tohoto turnaje, který v Rusku probíhal celý jeden měsíc, rozeslal více než jednu miliardu notifikací. Fanoušci se mohou nechat informovat o všem – od střelených gólů přes střídání až po žluté karty.\nSlužby Livesportu tak musejí vývojáři dimenzovat tak, aby jejich servery byly schopné rozeslat během jediného zápasu klidně i několik desítek milionů notifikací. Například jen v průběhu finále Francie – Chorvatsko jich bylo téměř 40 milionů a za celé mistrovství poslal Livesport přesně 1 008 826 166 notifikací ve více než třech desítkách jazyků sportovním fandům do celého světa.\nNa webu sleduje měsíčně krátké sportovní zprávy od Livesportu už 75 milionů lidí z celého světa a mobilní aplikace tuto metu rychle dohání. Navíc velká část z 50 milionů uživatelů, kteří ji mají nainstalovanou, aplikaci pravidelně používá, což je pro firmu a vývojáře vždy dobrá vizitka. Každý den si aplikaci Livesportu navíc stáhne v průměru přes 45 tisíc nových fanoušků. Čtyři z pěti uživatelů mají Android, pětina připadá na iOS.


Úprava dopravních značek? Radnice bojují s byrokracií — ČT24 — Česká televize\nÚprava dopravních značek? Radnice bojují s byrokracií\nBrno - Namalovat přechod pro chodce nebo snížit povolenou rychlost na sídlišti. Zdánlivě jednoduché úkony ve skutečnosti znamenají zdlouhavou administrativu a často končí zamítavým stanoviskem. Brněnským městským částem vadí, že o dopravních změnách na svém území nemůžou rozhodovat.\nMěstských částí, kde lidé volají po dopravních úpravách a bezpečnějších přechodech pro chodce, je v Brně hned několik. Příkladem může být Jundrov. Tamní radnice usiluje už několik měsíců o zřízení přechodu na ulici Nálepkova, kde by úprava umožnila bezpečně přecházet k nákupnímu středisku. „Je to velmi frekventovaná silnice, přechod by byl velmi využíván, takže to nás trápí,“ uvedla starostka Jundrova Ivana Fajnorová (Strana zelených). Podle starostky je městská část ochotna zřízení přechodu včetně slepeckých pruhů sama zaplatit. Jejich záměr ale zamítli magistrátní úředníci.\nStejná situace se opakovala i v městské části Brno-střed, kde žádali o namalování přechodu na ulici Údolní. U mateřské školy by díky němu mohli rodiče nebo učitelé s dětmi bezpečněji přecházet rušnou silnici. Ani tady však radnice neuspěla. „Příslušný odbor naší žádosti nevyhověl. Co se nám ale podařilo vybojovat, tak alespoň nové dopravní značení, které v Údolní ulici snižuje rychlost v daném místě na 30 kilometrů v hodině,“ potvrdil starosta Brna-střed Libor Šťástka (ODS).\nDo třetice opět úplně stejně dopadli i lidé z brněnské části Medlánky, kde zastupitelé dlouhodobě volají po snížení rychlosti v ulici V Újezdech. „Lidé musí tuto silnici překračovat, ale ulice má 8 metrů, což je třeba pro děti poměrně problém překonat,“ popsal místostarosta Medlánek Michal Marek (Občané pro Medlánky). Ani tady ale chtěná značka s omezením rychlosti na 30 kilometrů v hodině nebude.\nRadnice jen navrhnou, rozhodují jiní\nMěstské části sice mohou navrhnout, kde by nějakou dopravní změnu chtěly, dál už o ní ale nerozhodují. Nápad musí posoudit policie a odbor dopravy Magistrátu města Brna. Pokud jde všechno hladce, projednání změny trvá minimálně tři měsíce. Často se ale takové řízení protáhne i na rok a více. Policie posuzuje, jestli je daná změna bezpečná, odbor dopravy zase, zda úprava neomezí někoho dalšího nebo nepřinese dopravní komplikace.\nOdůvodnění úředníků, proč nelze namalovat přechod v Jundrově je takové, že uvažovaný přechod by byl v zóně, kde mají auta jezdit třicítkou. „V lokalitách, kde je snížená rychlost – jako třeba v obytné zóně nebo na 30 kilometrů za hodinu, ztrácí přechod pro chodce smysl,“ zdůvodnil vedoucí Odboru dopravy Magistrátu města Brna Vladimír Bielko. V případě ulice Údolní zněl argument tak, že na silnici už jeden přechod je, i když není přímo u školky. Medláneckým se na jejich žádost dostalo zamítavé odpovědi s tím, že silnice na sídlišti jsou stavěné na rychlost 50 kilometrů za hodinu, a je tudíž zbytečné, aby se v místě jezdilo třicítkou.


Kontaktovat Ubytování v Soukromí - Mlázovice\nPenzion Ubytování v Soukromí - Mlázovice naleznete na náměstí obce Mlázovice, nedaleko okresního města Jičín. V okolí stojí za navštívení mnoho kulturních a přírodních památek. Pohodlné ubytování je pro hosty všech věkových kategorií připraveno v apartmánu s vlastním vchodem, hostelovém pokoji a útulném hostinském pokoji. Odpočinek po dni plném výletů zajistí příjemná zahrada s letním altánkem. Recepce je se svými službami v provozu nepřetržitě. Řidiči jistě uvítají možnost parkování zdarma přímo u objektu.\nUbytování v Soukromí - Mlázovice On-line rezervace\nUbytování v Soukromí - Mlázovice Pokoje\nPlně vybavený apartmán sestává z ložnice, obývacího pokoje se sedací soupravou, koupelny se sociálním zařízením a vanou a plně vybavené kuchyně. Hostinský pokoj disponuje manželskou postelí, dalším lůžkem a televizí se satelitním příjmem. K dispozici je také hostelový pokoj s 6 rozkládacími lůžky a televizí. Sprchový kout, sociální zařízení, lednička, mikrovlnná trouba i varná konvice jsou pro oba pokoje na chodbě. Všechny pokoje disponují bezplatným bezdrátovým internetovým připojením. Ubytování je umožněno za poplatek i malým domácím zvířatům.\nUbytování v Soukromí - Mlázovice Gastronomie\nApartmán má ve svém vybavení kompletně zařízenou kuchyňku, ve které si mohou hosté pohodlně připravit stravování. Kuchyň je vybavena kuchyňskou linkou, sporákem, troubou, varnou konvicí, nádobím, chladničkou a mrazničkou. Cca 30 metrů od Penzionu Ubytování v Soukromí - Mlázovice je situována restaurace, obchod s potravinami i 2 nákupní centra.\nUbytování v Soukromí - Mlázovice Recepce\nUbytování v Soukromí - Mlázovice Dostupnost\nV Mlázovicích je dobré autobusové spojení do okolních vesnic a měst. Do Penzionu Ubytování v Soukromí - Mlázovice se pohodlně dostanete vlastním vozem.\nUbytování v Soukromí - Mlázovice Okolí\nPoblíž Mlázovic můžete navštívit známé pohádkové město Jičín a Lázně Bělohrad s velkým lázeňským komplexem. K výletu láká také hrad Kost, Zámek Hrubá Skála a také 15 km vzdálené Prachovské skály, které nabízí krásné pěší túry a nezapomenutelné výhledy do Českého ráje. Milovníci lyžování jistě zavítají do 3 km vzdáleného lyžařského střediska, na své si přijdou i vyznavači bílé stopy.\nUbytování v Soukromí - Mlázovice - Okolí


Krev poslední naděje – 2. část | Archiv | Spisovatelský blog Jitky Ládrové\nArchiv, Báje a pověsti\nKrev poslední naděje – 2. část\nDošel jsem do knihovny.\n„Jdeš zase pozdě, Lyku,“ dostal jsem na uvítanou vynadáno od správce. „Měl jsi tu být před hodinou. Je tu spousta práce.“\nNutno říct, že mě huboval zcela po právu. Škemral jsem u něj o místo jeho pomocníka dost dlouho a teď asi litoval, že k tomu svolil.\n„Doženu to. Zůstanu tu přes noc a udělám vše, co je třeba.“\n„Ach to mládí. Kdy se chceš naučit, že takhle to prostě nefunguje? Zůstávat tu přes noc. To jsou mi ale nápady.“\n„Copak tak moc záleží na tom, kdy práci odvedu? Důležitý je přeci výsledek, nebo snad ne?“ opatrně jsem nadnesl.\n„Jsi hodně volnomyšlenkářský. Chápu, že je pro tebe hodně obtížné zvyknout si na nové postavení, ale nic jiného ti, hochu, nezbývá. Takhle to chodí možná v kruzích, v nichž jsi byl vychováván. Ne mezi normálními lidmi.“\nPokorně jsem sklonil hlavu. Bylo to hodně citlivé téma.\n„Je opravdu nutné mi zrovna tohle připomínat?“ zeptal jsem po chvíli.\n„Dokud se s tím nevyrovnáš, tak ano. Sám víš nejlépe, proč to udělal.“\n„To máte pravdu. Vím to přesně. Je to jen proto, že jsem byl moc hrdý na to, abych se mu doprošoval.“\n„Jsi pyšný, Lyku, a takové chování nikdy neujde svému trestu.“\n„Nechci se hádat, ale pletete se. Jsem prvorozený syn a jako takový bych měl mít na převzetí jeho funkce nárok. Jenže on není schopen uznat jiné hodnoty než ty, co považuje za správné on sám. Upírá tím Bonatee možnost růst. Vy jste přeci dost vzdělaný na to, abyste viděl, že ty věčné války a výboje k ničemu nevedou. Pak se lidé diví, že je Matka Alvi trestá za jejich přečiny.“\n„Zahráváš si se zradou. Ještě štěstí, že to slyšely jen mé staré uši,“ rozhlédl se kolem. Evidentně měl strach bavit se o podobných věcech i nadále, a proto raději obrátil řeč jinam: „Jsem unavený, půjdu domů. Seznam věcí k udělání máš na stole. Hlavně tu nic nezapal těmi svícemi, když jimi budeš svítit!“\nZůstal jsem v celé velké budově knihovny sám. Vzal jsem lísteček a začal plnit jeden úkol za druhým. Většinou to nebylo nic složitého. Rovnání knih, vracení jich do regálů, které byly na správcův věk již příliš vysoko. Bavilo mě to. Nenáročnou práci, při níž jsem si mohl v klidu vyčistit hlavu a uspořádat myšlenky, jsem vždy miloval.\nPřemýšlel jsem nad tím, co mi muž řekl. Opravdu působím na své okolí pyšně? Nejsem přeci takový. Chci jen to nejlepší pro osadu, která mi je domovem. Proč mi v tom je bráněno? Kéž by jen byl nějaký způsob, jak získat patřičné zadostiučinění.\nA on byl. Měl jsem cestu otevřenou přímo před sebou. Stačilo jen vykročit. Dodělal jsem, co mi bylo řečeno. Zbylo mi hodně času. Ještě nebyla ani půlnoc.\nSpisy o moci. Začal jsem hledat.\n„Tomu říkáš pořádek?“ zeptal se mě správce, když ráno přišel do knihovny a našel mě u stolu s přes sebe otevřenými knihami.\n„Ne,“ usmál jsem se.\nZtratil jsem pojem o čase, ale byl jsem pevně přesvědčen, že jsem našel to, co jsem potřeboval.\n„Musím si ještě něco opsat. Pak to tu dám do pořádku. Nemějte strach. To, co jste mi zadal, tak jsem udělal. Do hodiny to tu bude, jak jste zvyklý.“\n„No jen aby. Cos to vůbec hledal?“ zeptal se a podíval se na tituly spisů. „Tak filosofie moci chlapce zajímala. Pořád sis nedal pokoj? Nenaznačil jsem ti snad včera dost jasně, že tohle nebudeš v běžném životě nikdy potřebovat?“\n„Ano, naznačil,“ slušně jsem mu odvětil, „a právě proto jsem to ale udělal. Asi máte pravdu. Jsem pyšný. Chci všem ukázat, že jsem měl pravdu a že jste mě podcenili.“\n23. ledna /4 komentáře/Od Jitka\nZnačky: cesta, dobrodružství, osud, pověst, překážky\nhttp://blog.ladrova.cz/wp-content/uploads/2012/01/kniha.jpg 542 800 Jitka http://blog.ladrova.cz/wp-content/uploads/2017/09/backspace-1-1.png Jitka2012-01-23 17:28:152012-06-25 22:52:13Krev poslední naděje - 2. část\nKrev poslední naděje (rozšířená verze)\nPláč bezejmenné - 1. kapitola, 2. část\nNeúspěchy? Perme se s nimi!\nKrev poslední naděje - 3. část\n23. ledna at 17:59\n29. května at 10:58\nVřelý dík 🙂\n22. května at 22:25\nDěkuji moc =o)\nKrev poslední naděje – 1. část Krev poslední naděje – 3. část


Před pěti lety se do kin dostal akční film Plán útěku , ve kterém spojily síly Silvester Stallone a Arnold Schwarzenegger při útěku z hypermoderního vězení. Nyní se postava Stallonea vydává na další štaci do vězeňského průmyslu v pokračování. Místo béčka s dvěma akčními ikonami ale dvojka nabízí spíše trochu jinou zábavu, kde sám Silvester Stallone hraje vlastně druhé housle. Tahle akční podívaná totiž tak trochu klame tělem a vás to bude rozhodně bolet.\nMarvel letos jede ve velkém. Poté co začátkem roku představil neskutečnou hitovku Black Panther, která strčila do kapsy i daleko slavnější kolegy, se vytáhl se třetím Avengers, kteří navrátili sérii lesk po trochu zklamavší dvojce. Než však přijde příští rok Captain Marvel a s ní i pokračování Avengers, které příběh Thanosova tažení dokončí, je tu Ant-Man a Wasp , pokračování trochu odlehčenější marvelovky z roku 2015. Máš však film v tomhle limbu, v jakém se po událostech Avengers: Infinity War Marvelovky nacházejí, šanci uspět? Pro fanoušky jedničky rozhodně má.


Události – 34. stránka – Mariánské poutní místo LIBĚŠICE U ŽATCE\nFatimský den v měsíci červnu\no. Vilém Červen 12, 2017\nSrdečně Vás zveme na další Fatimský den v Liběšicích – v úterý 13. června v 18 hodin. V tomto Mariánském roce máme možnost mimořádným způsobem prožívat výročí 100 let od zjevení Panny Marie ve Fatimě v Portugalsku a živě si připomínat aktuálnost fatimských poselství. V uplynulém měsíci navštívil Fatimu osobně papež František. V měsíci říjnu pak zasvětí naši zemi Neposkvrněnému Srdci Panny Marie naši biskupové v Českomoravské Fatimě v Koclířově u Svitav.\nvýlet po Noci kostelů\nPo náročné a naplněné noci kostelů se spoustou aktivit a zajímavostí následoval pro Poutníčkův klub náročný výlet na Ježíškovu stezku na Boží Dar a náročný výstup po cestě. 🙂\nOslava svátku sv. Bonifáce ve Fuldě\nU příležitosti svátku sv. Bonifáce, patrona diecéze Fulda, navštívil v sobotu 5. června 2017 generální vikář Mons. Martin Davídek sídelní město biskupství. V zastoupení litoměřického biskupa Jana Baxanta se zde zúčastnil pontifikální mše svaté ke cti sv. Bonifáce. Pod širým nebem se před katedrálou shromáždilo na sedm tisíc poutníků z Německa, polského Horního Slezska, Nizozemí, ale i Česka. Sídelní biskup Fuldy Heinz Josef Algermissen ve zdravici vyjádřil svou radost nad přítomností zástupce litoměřické diecéze, neboť přátelské a živé vztahy mezi oběma místy jsou po desetiletí velmi silné. Jeho slova pak jen potvrdila četná setkání generálního vikáře s našimi německými krajany a přáteli.\nKázání pronesl katovický arcibiskup Wiktor Skworc, který připomenul osobnost sv. Bonifáce a jeho příklad pro současnost, ale i dopis polských biskupů německým z roku 1965, který otevřel novou éru polsko-německých vztahů a stal se i impulzem pro výměnu dopisů mezi Československou a Německou biskupskou konferencí v roce 1990. Setkání ve Fuldě bylo nejen svědectvím víry, ale i pevným přátelstvím mezi evropskými národy.\n← Předchozí 1 … 32 33 34 35 36 … 45 Další →


Prezident Miloš Zeman požádal Čínu o dodávku vakcíny - CNN Prima NEWS\nPodle vyjádření Jiřího Ovčáčka požádal Miloš Zeman Čínu o dodávku její vakcíny. Zdroj: CNN Prima NEWS\n„Podle zprávy velvyslanectví ČR v Pekingu se čínská strana rozhodla této žádosti okamžitě vyhovět,“ uvedl Ovčáček na Twitteru.\nZeman v úterý jednal na Pražském hradě se zástupci čínské společnosti CITIC Europe Holding, mimo jiné právě také o čínské vakcíně. Prezident již dříve požádal Rusko o tamní vakcínu Sputnik V. Látky Sinopharm ani Sputnik V ale zatím nejsou schváleny pro použití v zemích Evropské unie.\n„Předseda vlády požádal prezidenta republiky, aby se obrátil na prezidenta ČLR (Čínské lidové republiky) s žádostí o dodání čínské vakcíny Sinopharm. Pan prezident této žádosti vyhověl a napsal prezidentu ČLR,“ sdělil doslova mluvčí Hradu.\nMinistr zdravotnictví Jan Blatný (za ANO) ve středu ve Sněmovně uvedl, že není důvod shánět vakcíny neregistrované v EU, protože pojišťovny by jejich aplikaci nemohly proplácet. Doplnil, že Rusko by mohlo požádat Evropskou agenturu pro léčivé přípravky (EMA) o schválení své vakcíny Sputnik V tento týden. Jestliže ruská vakcína souhlas získá, ministr bude její použití podporovat tak, jako u dosud schválených vakcín.\nSlovenská koaliční krize: Nespokojené strany hrozí odchodem, chtějí rekonstrukci vlády\n3. března 2021 17:45\nEMA zatím schválila pro použití ve státech EU tři vakcíny proti nemoci COVID-19, a to od firem Pfizer/BioNTech, AstraZeneca a Moderna. Pokud by některý členský stát chtěl nasadit vakcínu neschválenou EMA, může v nouzovém režimu provizorně schválit užití přípravků sám. Na rozdíl od registrace u EMA však poté nenese za případné problémy s vakcínou odpovědnost výrobce, ale stát.\nPoužití Sinopharmu i Sputniku V samo schválilo například Maďarsko. Také Slovensko získalo Sputnik V, první zásilka dorazila do země v pondělí. Okolnosti nákupu vakcíny vyvolaly ale ve slovenské vládní koalici krizi.\nprezident očkování Andrej Babiš Miloš Zeman Česká republika vakcína premiér Jiří Ovčáček žádost mluvčí Česko koronavirus COVID-19 tiskový mluvčí