Zapomenutá místa Prahy: Karlínský přístav a jeho vznik\nCo předcházelo založení Karlínského přístavu? A odkud připlula první loď? Přečtěte si o místě, které dnes už nenavštívíte.\nGlobalizace? Ano, ale od kdy?\nV současnosti se neustále mluví o globalizaci jako o novém fenoménu postmoderního světa. Ano, má to své opodstatnění. Ve skutečnosti je to ale jen další etapa postupující globalizace. Ta první se započala v 16. století rozvojem zámořského obchodu a druhá nastala v 19. století položením komunikačních kabelů spojujících kontinenty, mezinárodním obchodem, rozvojem námořní paroplavby a vystěhovalectvím.\nTitulní list rakousko-uherského výtisku Labských plavebních akt.\nVědomi si toho byli i tehdejší Pražané, jak nám dokládá například pamětní spis z roku 1885, propagující stavbu libeňského přístavu: Významné heslo věku našeho „komunikace“ stalo se okřídleným slovem rázu světového … vzdálenosti v prostoru mizí a myšlénky, sotva v slova přioděné, rychlostí paprsků odevšad nám se sdělují. A kde proudu tomuto překážky se kladou, tam jako ve stínu každý zdravý vývoj a život organický sotva klíčí. Autoři tohoto spisku se rozhodně cítili být součástí procesu globalizace a za jeho součást považovali i vybudování přístavu.\nNejinak míní ve svém slavnostním proslovu v obchodním spolku Merkur (12. 11. 1909) a posléze vydaném spisku Příští Praha – město přístavní j. e. ministr obchodu JUDr. Josef Fořt.\n„Svobodná silnice“ Vltava a Labe\nKonec 19. století a počátek 20. století byly opravdu dobou optimismu, co se týče možností lodní dopravy v Praze. Její počátky ale byly starší. Pomineme-li klasickou lodní dopravu a přepravu zboží ve středověku a novověku, tak „průmyslově“ chápaná dálková lodní přeprava v Praze začíná v Karlínském přístavu v první třetině 19. století.\nPrvním předpokladem rozvoje lodní dopravy bylo nastolení podmínek, kdy řeka musela být přístupná všem a nikdo si na ni nesměl činit osobní nárok. Prvním takovým aktem byl prý již v roce 920 výrok knížete Václava, který prohlásil Vltavu za „svobodnou silnici na vodě“.\nI pozdějších prohlášení v tomto smyslu bylo mnoho, ale jejich trvalost i závaznost bývala problematická – zejména z důvodů vybírání mýtného. V roce 1500 se ve Vladislavském zřízení zemském píše, že splavné řeky, stejně jako silnice, jsou „obecným statkem“ (tedy veřejné). V 16. století také vznikl říční soud. Stejná zásada jako ve Vladislavském zřízení byla vyhlášena také císařem Ferdinandem II. roku 1627 v Obnoveném zřízení zemském.\nV roce 1640 následovalo nařízení císaře Ferdinanda III: „Nařizujeme, abychom našemu zchudlému Království českému pomohli, akomodovat hlavní zemskou řeku Vltavu výhradně pro plavbu, strhnout bez milosti překážející jezy a mlýny, stromy a skály.“ Ano, od tohoto roku měla na vodních tocích plavba (alespoň teoreticky) přednost před každým dalším využívání vodního toku.\nVýznamný byl Navigační patent císařovny Marie Terezie z roku 1777, který opět zdůraznil prioritu plavby před dalšími způsoby využívání vodních toků a prohlásil splavné toky za „obecné vlastnictví“, tedy za majetek státu.\nJiž zcela demokratický byl zákon uvedený v roce 1811 v Obecném občanském zákoníku, v němž se píše, že se každý smí pohybovat volně po veřejné silnici nebo na lodi sjíždět veřejnou řeku, která je všem „přístupna k užívání“.\nRozhodujícím impulsem pro rozvoj vodní dopravy v Praze však bylo až vyhlášení Labských plavebních akt v roce 1821, zaručujících svobodnou plavbu až do Hamburku. Tím byla postupně odstraněna většina zbývajících cel (redukce z 35 na 14; zbylá cla – kromě cel pohraničních – byla zrušena do roku 1870) a Labe se tak stalo první řekou, v níž se postupně realizovaly zásady o bezcelní plavbě, přijaté v roce 1815 na Vídeňském kongresu. (Jak vidíme, nebyl tento kongres pouze „nástrojem reakce potlačujícím v Evropě svobodu“, jak bývá dodnes často interpretován.)\nZaložení Pražské společnosti pro plavbu plachetní\nNa vydání Plavebních akt pohotově reagovala skupina pražských podnikatelů – vesměs velkoobchodníků s koloniálním zbožím a zemědělskými produkty, majitelů zasilatelských firem a bankéřů. Jak se píše v ročence z roku 1872, Plavební akta „podnítila větší počet vlasteneckých mužů z pražského obchodního stavu k založení transportní společnosti, jež by po nejpřirozenějších dopravních cestách země, Vltavě a Labi, dopravovala produkty z Čech do zámoří a produkty oněch zemí zpět do vlasti.“ Tato akciová společnost byla založena 1. května 1822 pod názvem Pražská společnost pro plavbu plachetní (Prager Segelschiffahrtgesellschaft).\nPodle statutu této společnosti bylo jejím úkolem (a) obstarávat lodní přepravu po Labi a řekách do něj ústících; (b) zajišťovat překlad zboží z lodí na železniční vagony a na vozy; (c) skladovat zboží ve vlastních skladištích; (d) přebírat pojištění za zboží dopravované po Labi a po řekách do něj ústících.\nO pestrosti přepravovaného zboží nás ve statutu informuje například klauzule, že pojištění se nevztahuje na takové zboží, které je přepravováno společně se střelným prachem nebo nehašeným vápnem.\nJižní část Mlýnského ramene – Karlínského přístavu kolem roku 1820. Pohled po proudu. Akvarel Ch. Janka zobrazuje přístaviště nejspíš ještě před oficiálním zřízením Karlínského přístavu. Břehy jsou ještě zcela neupravené (což vesměs přetrvalo až do první úpravy v roce 1841), zástavba nesouvisí s přístavní funkcí, lodě zde vlastně kotví „divoce“. V popředí je zřejmě kaplička zastavení svaté cesty do Staré Boleslavi. (MMP.)\n„U posledního haléře“ a další obchodní stanice\nSpolečnost si hned po svém založení zřídila v Karlíně kancelář, a to v domě U posledního peníze. Tento dům možná nebyl vybrán náhodou, neboť v něm byla již v roce 1770 zřízena jedna ze čtyř českých celních stanic na Labi a Vltavě, zrušená až v roce 1856. Název domu ale nenapovídá, jak by se mohlo zdát, že celní poplatky byly ožebračující, ale skutečnost, že v domě byl i zájezdní hostinec téhož jména, velmi oblíbený jak místními obyvateli, tak lodníky.\nDalší kancelář společnost měla na Labi v Dolním Žlebu, odkud byla v roce 1828 přeložena do Děčína. Její zástupci působili také v Podmoklech a na německé straně v Hamburku, Magdeburku, Drážďanech a Žandově, jak se tehdy česky říkalo lázeňskému městu Bad Schandau. Zvláště stanice v Děčíně byla významná, neboť zde se zboží obvykle překládalo z velkých dolnolabských člunů na menší čluny vhodné pro střední Labe a Vltavu.\nV blízkosti své karlínské kanceláře si společnost postupně vybudovala skladiště (první bylo v budově s hostincem U červené hvězdy a další provozní budovy, v jejichž sousedství vyrůstala i skladiště a kanceláře různých zasílatelských společností atd. Stará cesta vedoucí od pražských hradeb podél břehu do Libně začala být po své jedné (od přístavu vzdálenější) straně stále souvisleji zastavována a rychle se měnila v Pobřežní ulici, jak je dodnes nazývána.\nZe svažitého neupraveného břehu se zboží nakládalo a vykládalo obvykle po úzkých dlouhých a pevných prknech. Tato fotografie ovšem není z Karlínského přístavu (kde autorovi žádná podobná není známa), ale z Ústí nad Labem.\n„Založení“ Karlínského přístavu\nRok založení společnosti (1822) lze považovat i za rok založení Karlínského přístavu. Ve skutečnosti však o žádné „založení“ nešlo, neboť zde kotvily lodě a překládalo se zboží již dříve, jak mj. dokládá zřízení celnice U posledního halíře v roce 1770. V její blízkosti měli svou kancelář například v roce 1821 (rok před založením společnosti) dva děčínští loďaři, provozující plavbu až do Hamburku.\nPřesto se o „založení“ běžně mluví a píše. Důvodem nejspíš je skutečnost, že plavební společnost odkoupila zdejší pozemky od řádu Křižovníků s červenou hvězdou (doklady o tom ale zřejmě chybí). Pozemky podél levého břehu přístavu (tedy na dnešním Rohanském ostrově) vykoupeny nebyly.\nDalším důvodem, proč se mluví o roku 1822 jako o mezníku může být i skutečnost, že se od toho roku začalo původní přístaviště měnit a rozvíjet, i když zpočátku ještě pomalu. Původní přístaviště bylo neorganizované a s klikatým a povlovně stoupajícím přírodním břehem. Na Staré cestě, pozdější Pobřežní ulici, která vedla podél vltavského ramene, stálo jen málo staveb s obslužnou a provozní funkcí. To se začalo poměrně rychle měnit a zástavba podél pravé strany cesty houstla, zatímco přírodní charakter břehu nalevo od cesty vydržel celých prvních 20 let.\nJistě by bylo výhodnější založit nákladní přístav přímo v Praze. To ale nebylo možné v důsledku řady pražských jezů přivádějících vodu k mlýnům, hamrům a dalším průmyslovým objektům. O tzv. kanalizaci Vltavy v Praze – předpokladu plynulé plavby městem – se zatím mohlo pouze zdát. Proto bylo pro přístav vybráno příhodné místo mimo Prahu, ale hned před jejími branami – v Karlíně.\nSamozřejmě, že to bylo pro přepravce a jejich klienty nemilé, ale zde se tvrdě střetávaly zájmy mlynářů a dalších tradičních uživatelů řeky, pro něž byly jezy nutností, se zájmy loďařů, kteří požadovali volnou plavbu. Stát to postupně na celém splavném toku řešil ve prospěch obchodu, tedy loďařů, cestou vykupování mlýnů a finančními náhradami za ztrátu vodní energie při odstraňování jezů.\nTo však trvalo dlouho a například Vltava v Praze byla kanalizována (a tudíž pro lodě zcela průjezdná až po 1. světové válce). Dlouho tedy platilo konstatování pražského mlynáře Františka Myslivečka (z jeho rodu pocházel proslulý skladatel – Il divino Boemo – Josef Mysliveček) z roku 1832: Naložené lodě, které jsou taženy ku Praze, musí v současné době přistát v Karlíně poblíž hostince U posledního haléře, protože je nemožné protáhnout je naložené vysokými jezy Helmovským a Novomlýnským. Proto se musí celý lodní náklad dopravit do Prahy po ose.“\nNa druhé straně alespoň pro loďaře nebyla „konečná“ v Karlíně zas tak velkou obtíží, protože velkou část přiváženého i odváženého zboží stejně nakonec zajišťovalo stále rostoucí a průmyslově stále silnější město Karlín.\nVyobrazení lodí a podoby Karlínského přístavu v publikaci o Rakousko-Uherském hospodářství z roku 1842 plní spíše funkci propagační než věrně informující o skutečné podobě.\nPrvní loď, která pro společnost dopravila do Karlína zboží až z Hamburku, vyplula z tohoto německého přístavu již 10. května, tedy deset dní po založení společnosti. A do Prahy dorazila 24. června. Její plavba proti proudu, dlouhá 770 kilometrů, tedy trvala 45 dní (v průměru 17 kilometrů na den).\nCesta jednou lodí mezi krajními přístavy – Hamburkem a Prahou, však byla do budoucnosti spíše výjimečná, neboť, jak už bylo výše řečeno, v Děčíně se obvykle zboží překládalo z velkých lodí na menší (při protiproudné plavbě) či naopak (při plavbě po proudu).\nInformací o založení přístavu i jeho provozu máme kupodivu velmi málo. Stejně tak je tomu s jeho vyobrazením, což je poměrně překvapivé. O něco lepší je to až od 40. let 19. století, ale ani tehdy nejsou dokumenty příliš bohaté.\nO podobě Karlínského přístavu a o jeho osudech ve 40.–80. letech si ale budeme povídat až příště.


Hotel Kompas, Bled – ceny aktualizovány 2019\nNabídky v ubytování Hotel Kompas (Hotel), Bled (Slovinsko)\nHodnocení od hostů (2 347)\nCankarjeva Cesta 2, 4260 Bled, Slovinsko – Skvělá lokalita – ukázat mapu\nHotel má výbornou polohu, personál vstřícný a milý, snídaně na vynikající úrovni.\nPerfektní poloha, úžasný výhled na Bledské jezero, hrad a hory kolem. Vstřícná obsluha, pěkný a čistý krytý bazén přímo v areálu hotelu s překrásnou přírodní scenérií kolem. Velmi bohaté snídaně, i s místními specialitami.\nSnídaně byla velmi pestrá, každý den bylo něco nového. V nabídce bylo domácí máslo, jogurt, tvaroh, kysaná smetana, čerstvá pomerančová šťáva a sekt, káva vynikající. V pokoji byly velmi pohodlné postele. Zaujal nás bazén s nádherným výhledem do hor. Ocenili jsme vstřícný přístup ke zvířatům - cestujeme se psem.\nLokalita je super,blizko u jezera. Snidane vynikajici, bohate. Bazen krasny. Na pokoji byla nova koupelna a wc,moc pekne,akorat chybi hacky,jsou tam jen dva a nas bylo 5. Navic ouska na rucnicich byla mala. Meli jsme krasny vyhled na jezero.\nVelmi příjemný personál. Úžasná snídaně a překrásný výhled z restaurace...\nPekné miesto, strava aj káva. Dobrý bazén s terasou na opaľovanie s výhľadom na jazero! Parkovanie pod oknami.\nPrůměrný hotel s hodnocením ****, snídaně se slušným výběrem, parkování před hotelem.\nKvalitní hotel, výborné místo na návštěvu jezera Bled, opravdu bohatá a výborná snídaně, ochotný personál. Určitě můžeme doporučit ke krátkodobému pobytu.\nPaveli, Česká republika\n.Snídaně na výborné úrovni ,dostatečný výběr.Pokoje,postele pohodlné.\nhotel se vším, výhled na jezero, bazén, vynikající snídaně\nHotel Kompas 4hvězdičkový hotel\n„Hotel má výbornou polohu, personál vstřícný a milý, snídaně na vynikající úrovni.“\n„Perfektní poloha, úžasný výhled na Bledské jezero, hrad a hory kolem. Vstřícná obsluha, pěkný a čistý krytý bazén přímo v areálu hotelu s překrásnou přírodní scenérií kolem. “\n„Snídaně byla velmi pestrá, každý den bylo něco nového. V nabídce bylo domácí máslo, jogurt, tvaroh, kysaná smetana, čerstvá pomerančová šťáva a sekt, káva vynikající. “\n„Lokalita je super,blizko u jezera. Snidane vynikajici, bohate. Bazen krasny. Na pokoji byla nova koupelna a wc,moc pekne,akorat chybi hacky,jsou tam jen dva a nas bylo 5. “\n„Velmi příjemný personál. Úžasná snídaně a překrásný výhled z restaurace...“\n„Pekné miesto, strava aj káva. Dobrý bazén s terasou na opaľovanie s výhľadom na jazero! Parkovanie pod oknami.“\n„Průměrný hotel s hodnocením ****, snídaně se slušným výběrem, parkování před hotelem.“\n„Kvalitní hotel, výborné místo na návštěvu jezera Bled, opravdu bohatá a výborná snídaně, ochotný personál. Určitě můžeme doporučit ke krátkodobému pobytu.“\nPaveli Česká republika\n„.Snídaně na výborné úrovni ,dostatečný výběr.Pokoje,postele pohodlné.“\n„hotel se vším, výhled na jezero, bazén, vynikající snídaně“\nJedno z našich nej ubytování v destinaci Bled.Hotel Kompas se nachází přímo v centru Bledu, v bezprostřední blízkosti Bledského jezera. Těší se výhodné poloze na kopci s krásným panoramatickým výhledem na jezero, Bledský hrad, ostrov Bled a hornaté okolí.\nHotel poskytuje ubytování v 95 stylově zařízených pokojích s výhledem na jezero nebo do parku. Všechny mají koupelnu se sprchou nebo vanou a fénem.\nKaždý pokoj je vybavený kabelovou TV, minibarem a telefonem s přímou linkou a má i balkon.\nOblast je vyhledávaná milovníky cyklistiky, turistiky a sportovního lezectví. Nedaleké horské říčky jsou vhodné pro kanoistiku a rybolov.\nHotel Kompas poskytuje hostům ubytování na Booking.com již od 24. června 2010\n뀐 Tento hotel, umístěný v nejpopulárnější části v destinaci Bled, získal vynikající hodnocení 8,8 za polohu\nUloženo v 2942 seznamech\nKlimatizovaný pokoj s vlastní koupelnou se sprchou, fénem a toaletními potřebami zdarma. Vybavení zahrnuje TV, minibar a psací stůl.\nKlimatizovaný pokoj s výhledem na hrad a jezero Bled. Jeho součástí je vlastní koupelna se sprchou, fénem a toaletními potřebami zdarma. Vybavení zahrnuje TV, minibar a psací stůl.\nKlimatizované apartmá s vlastní koupelnou se sprchou, fénem a toaletními potřebami zdarma. Vybavení zahrnuje posezení s TV, minibar a psací stůl.\nUpozorňujeme, že do tohoto pokoje lze za příplatek umístit 1 přistýlku pro děti mladší 10 let. Maximální kapacita tohoto pokoje je 2 + 3 osoby.\n– ubytování ve dvoulůžkovém pokoji Standard s manželskou postelí,\n– polopenzi s bohatou snídaní a večeří formou bufetu,\n– silvestrovskou večeři s živou hudbou,\n– novoroční brunch (k dispozici od rána až do odpoledne),\n– neomezený vstup do krytého bazénu a vířivky,\n– 1 návštěvu sauny během pobytu, využívání posilovny\n– volný vstup do kasina Bled spolu s nápojem na uvítanou (neplatí dne 31. prosince 2018),\n– pestrý zábavní program v Bledu,\n– parkování před hotelem zdarma (v závislosti na obsazenosti).\n- ubytování v dvoulůžkovém pokoji s manželskou postelí a polopenzí,\n- neomezený vstup do posilovny, krytého bazénu a využívání masážní vířivky,\n- půjčení jízdního kola na 2 hodiny pro každého dospělého (rezervace na recepci, v zimě není k dispozici),\n- 1 vstup do saun (finská a infračervená) během pobytu,\n- bohatou snídani a večeři formou bufetu,\n- parkování před hotelem zdarma (v závislosti na dostupnosti),\n- poukaz na nápoj na uvítanou v kasinu Bled.\nZvláštní nabídka - dvoulůžkový pokoj s manželskou postelí a podzimním balíčkem\n- ubytování ve dvoulůžkovém pokoji s manželskou postelí a polopenzí,\n- neomezený využívání posilovny, krytého bazénu a masážní vířivky,\n- 1x za pobyt vstup do saun (finská a infračervená),\n- půjčení jízdního kola na 2 hodiny pro dospělou osobu (rezervace na recepci, v zimě není k dispozici),\n- parkování před hotelem zdarma (v závislosti na obsazenosti),\nTento klimatizovaný dvoulůžkový pokoj s manželskou postelí nebo oddělenými postelemi je umístěn v přízemí nebo v podkroví. Jeho součástí je vlastní koupelna se sprchou. Vybavení zahrnuje TV a psací stůl.\n- ubytování ve dvoulůžkovém pokoji Standard s manželskou postelí,\n- neomezený vstup do posilovny, krytého bazénu a masážní vany,\n- 1 návštěvu saun (finská, infračervená a parní),\n- 1hodinovou prohlídku Bledu s průvodcem nebo prezentaci v angličtině o Národním parku Triglav a městě Bledu (podle dostupnosti a po předchozí dohodě),\n- bohaté snídaně a večeře formou bufetu,\n- bezplatné parkování,\n- volný vstup do kasina Bled s nápojem na uvítanou.\nSpeciální nabídka – dvoulůžkový pokoj s manželskou postelí a velikonočním balíčkem\n- bohatou snídani formou bufetu a večeři,\n- velikonoční snídani a velikonoční brunch v neděli 1. dubna (platí pouze pro pobyty v tomto období - ne pro příjezdy 1. dubna),\n- nápoj na uvítanou v Kompas Cafe a neomezený a volný vstup do posilovny, krytého bazénu a masážní vany,\n- 1x návštěvu saun (finská, parní a infračervená),\n- bezplatné parkování (dle dostupnosti),\n- volný vstup do kasina v Bledu.\n- bohaté snídaně formou bufetu nebo snídaně podávané na pokoji bez poplatku,\n- 1 romantickou večeři při svíčkách v kavárně Kompas,\n- romantickou přípravu pokoje,\n- neomezený vstup do krytého bazénu a vířivky,\n- 1 vstup do saun (finské, infračervené, parní) během pobytu,\n- nápoj na uvítanou v kavárně Kompas,\n- pozdní check-out (podle obsazenosti),\n- poukaz na nápoj na uvítanou v kasinu Bled,\n- parkování před hotelem (v závislosti na dostupnosti).\n- ubytování ve dvoulůžkovém pokoji s manželskou postelí,\n- bohaté snídaně formou bufetu a večeře o třech chodech nebo formou bufetu,\n- 1 návštěvu sauny (finská, turecká, infračervená) během pobytu,\n- neomezený vstup do krytého bazénu, vířivky a posilovny,\n- parkování před hotelem zdarma (v závislosti na obsazenosti).\nSpeciální nabídka - dvoulůžkový pokoj s manželskou postelí, výhledem na jezero a novoroční nabídkou\n- ubytování ve dvoulůžkovém pokoji s manželskou postelí a výhledem na jezero,\n- polopenzi s bohatou snídaní a večeří formou bufetu,\n- uvítací nápoj,\n- silvestrovskou večeři s živou hudbou,\n- novoroční brunch podávaný od rána až do odpoledne,\n- jednu návštěvu saun během pobytu, - využití fitness centra,\n- volný vstup s nápojem na uvítanou do kasina Bled (s výjimkou 31. prosince 2018),\n- pestrý zábavní program v Bledu,\nTento dvoulůžkový pokoj s oddělenými postelemi má klimatizaci, TV s plochou obrazovkou a minibar.\nTento dvoulůžkový pokoj s oddělenými postelemi má klimatizaci, minibar a balkon.\nTento dvoulůžkový pokoj s oddělenými postelemi má klimatizaci, bakon a minibar.\nSpeciální nabídka - dvoulůžkový pokoj s manželskou postelí, výhledem na jezero a podzimním balíčkem\nDvoulůžkový pokoj s manželskou postelí, TV s plochou obrazovkou, minibarem a klimatizací.\nSpeciální nabídka – rodinné apartmá s podzimním balíčkem\nKlimatizovaný rodinný pokoj s minibarem.\nPrávě rezervováno v destinaci Bled Byla v posledních 15 minutách vytvořena rezervace v 2 ubytováních , jako je Hotel Kompas.\nJedno z našich nej ubytování v destinaci Bled\nVybavení – Hotel Kompas\nPodmínky ubytování Hotel Kompas může vyhovět Vašim požadavkům, napište je v příštím kroku.\nHotel má bezbariérový přístup do:\n- pokojů, společných prostor, café baru a bazénu.\nDostupné jsou také příslušné bezbariérové koupelny a postele. Pokoje jsou určené pro 2 až 3 osoby.\nParkovací místa jsou k dispozici podle dostupnosti (místa se obsazují podle pořadí příjezdu).\n7,9 Dobré 2 347 hodnocení\nNízké hodnocení v rámci destinace Bled\nVšichni hodnotící Rodiny (590) Páry (1307) Skupiny přátel (49) Jednotlivci (115) Hosté na služební cestě (98)\nVšechna hodnocení Fantastické: 9+ (686) Dobré: 7 – 9 (1095) Obstojné: 5 – 7 (440) Špatné: 3 – 5 (105) Velmi špatné: 1 – 3 (21)\n56 lidí právě teď hledá ubytování v destinaci Bled\nJak se dostat do ubytování Hotel Kompas z Letiště Brnik\n„Perfektní poloha, úžasný výhled na Bledské jezero, hrad a hory kolem. Vstřícná obsluha, pěkný a čistý krytý bazén přímo v areálu hotelu s překrásnou přírodní scenérií kolem. Velmi bohaté snídaně, i s místními specialitami.“\n„Snídaně byla velmi pestrá, každý den bylo něco nového. V nabídce bylo domácí máslo, jogurt, tvaroh, kysaná smetana, čerstvá pomerančová šťáva a sekt, káva vynikající. V pokoji byly velmi pohodlné postele. Zaujal nás bazén s nádherným výhledem do hor. Ocenili jsme vstřícný přístup ke zvířatům - cestujeme se psem.“\n„Lokalita je super,blizko u jezera. Snidane vynikajici, bohate. Bazen krasny. Na pokoji byla nova koupelna a wc,moc pekne,akorat chybi hacky,jsou tam jen dva a nas bylo 5. Navic ouska na rucnicich byla mala. Meli jsme krasny vyhled na jezero.“\nTo nejlepší v destinaci Bled Klikněte sem pro zobrazení více hotelů a dalších typů ubytování poblíž zajímavých míst v destinaci Bled\nLetiště Klagenfurt (KLU) 35,6 km\nLetiště Ronchi Dei Legionari Trieste (TRS) 77,8 km


Vrchní soud zamítl odvolání ECM proti omezení nakládat s majetkem | E15.cz\nVrchní soud v Praze zamítl odvolání zadlužené developerské společnosti ECM Real Estate Investments (ECM) proti předběžnému opatření pražského Městského soudu, kterým firmě výrazně omezil možnost nakládat s majetkem. Vyplývá to ze zveřejněných dokumentů v insolvenčním rejstříku.\nECM je od konce července v konkurzu, proti předběžnému opatření se firma odvolala ještě před jeho vyhlášením. Jedním z hlavních argumentů Vrchního soudu pro zamítnutí odvolání je, že vyhlášením konkurzu se stejně stalo bezpředmětným. V konkurzním režimu totiž společnost stejně ztratila oprávněnost nakládat se svým majetkem.\nVěřitelé přihlásili vůči ECM celkem pohledávky v nominální výši 9,5 miliardy korun. Insolvenční správce Ivo Hala uznal platnost jen necelých dvou miliard korun z těchto závazků. Část pohledávek přihlásily i firmy, které s ECM tvoří koncern. ECM navrhovala nezajištěným věřitelům splatit celkově až 48 procent závazků prostřednictvím reorganizace firmy. Předpokladem byla výstavba pěti realitních projektů a zajištění jejich financování. Insolvenční správce ale navrhnul konkurz. Konkurz od začátku prosazoval také další významný věřitel ECM, společnost Glancus Investments ze skupiny PPF. Nakonec se k tomuto řešení přiklonila i Česká spořitelna, která původně chtěla řešit dluhy ECM reorganizací firmy. Většinu z dluhů ECM tvoří závazky z vydaných dluhopisů. Insolvenční řízení s ECM odstartovala letos na jaře Česká spořitelna. ECM založil v roce 1991 podnikatel Milan Janků, který dosud stojí v čele firmy. Firma je známá hlavně výstavbou a projekty výškových budov v Praze na Pankráci.


Analytici o záchraně Řecka: Trhy dostaly, co chtěly, o definitivní řešení ale nejde - Měšec.cz\nMěšec.cz » Daně » Analytici o záchraně Řecka: Trhy dostaly, co chtěly, o definitivní řešení ale nejde\nAnalytici o záchraně Řecka: Trhy dostaly, co chtěly, o definitivní řešení ale nejde\nJiří Hovorka 22. 7. 2011\nJan Bureš, Era Poštovní spořitelna: O definitivní řešení nejde\nŘecký dluh ale pravděpodobně bude nakonec potřebovat osekat daleko více, než si jsou evropští politici v tuto chvíli schopni přiznat. Současná opatření by měla z celkové dluhové zátěže v ideálním případě odmazat zhruba 26 mld. eur (to jen asi 7 % z dluhu 350 mld. eur). Aby se Řecko stalo solventní, je třeba odmazat násobně více (180 – 200 mld eur). I když tedy současná dohoda poskytuje periferiím eurozóny vítaný oddech, o definitivní řešení řeckého problému půjde jen stěží.\nDavid Marek, Patria Finance: Trhy dostaly, co chtěly\nSchválený plán pomoci Řecku představuje průlom v jednání evropských politiků Po dlouhé době se konečně podařilo dohnat běh událostí a zareagovat dostatečně důrazně. Z jiného úhlu pohledu lze ovšem říci, že konečně došlo k přiznání neodvratné skutečnosti – řeckého bankrotu. Finanční trhy dostaly většinu toho, co pro zklidnění situace požadovaly, v některých ohledech byla očekávání překonána. Schválení záchranných kroků odstraňuje jedno z hlavních rizik, které v posledních týdnech doléhalo na trhy a krátkodobě může pomoci rizikovým aktivům, jako jsou komodity, akcie a některé měny. Nicméně z pohledu dalšího vývoje bude důležitý vývoj fundamentálních faktorů, klíčovými tématy jsou nyní zpomalení růstu globální ekonomiky, resp. jeho rozsah či dočasnost.\nMiroslav Novák, Akcenta CZ: Investoři jako smečka vlků\nVše je zase na několik týdnů vyřešeno. Investoři se uklidnili, akciové trhy posilují a euro si proti dolaru připisuje zisky. K této zdánlivé idyle pomohl čtvrteční summit EU konaný v Bruselu. Hlavní cíl, přesvědčit finanční trhy o tom, že řešení dluhové krize bylo nalezeno, byl splněn. V tom se ale politici mýlí. Investoři se velmi podobají smečce vlků. Tam, kde vlci cítí kořist, investoři cítí možnost zisku a tak jak vlci napadají nejslabší členy stáda, tak investoři podnikají nájezdy na akcie, dluhopisy a měny slabých zemí. Zda bude další obětí Španělsko, Itálie či Belgie není v tuto chvíli zcela zřejmé. Co je ale jisté, že další útoky budou pokračovat a vlci, pokud cítí kořist, dovedou být trpěliví.\nHlavní body záchranného balíku č. 2\nNový záchranný úvěr pro Řecko v objemu 109 mld. eur z EFSF a MMF.\nProdloužení (již druhé) splatnosti záchranných úvěrů pro Řecko, Irsko a Portugalsko ze 7,5 na 15 let.\nSnížení úrokové sazby u záchranných úvěrů na 3,5 procenta. V případě Řecka a Portugalska jde o pokles sazby o 100 bps, Irsku se uleví o 200 bps.\nEFSF bude moci poskytnout preventivní úvěry (po vzoru flexible credit line – nástroje MMF) i zemím nepostiženým krizí a podílet se na rekapitalizaci jakékoli banky eurozóny, která se ocitne v problémech.\nEFSF bude moci ve výjimečných případech kupovat na primárním a sekundárním trhu dluhopisy členských zemí eurozóny.\nZapojení soukromých investorů prostřednictvím čtyř variant: tři varianty swapu a jedna varianta rolloveru dluhopisů s různými podmínkami haircutu původních dluhopisů a výnosu nových dlouhodobých dluhopisů. Celkem by měl soukromý kapitál přispět 50 mld. eur (37 mld. eur swapy a rollover dluhopisů; 12,6 mld. eur zpětný odkup dluhopisů) v letech 2011–2014 a celkem 106 mld. eur v období 2011–2019.\nVýraznější zapojení fondů EU a EIB k posílení konkurenceschopnosti řecké ekonomiky a jejího růstu.\nZdroj: David Marek, Patria Finanace\nStravenky už nejsou nejčastěji nabízeným benefitem\nTrh s nemovitostmi stále stagnuje


Sony SRS-XB10: skvělý, levný BT reproduktor - malý tělem, velký zvukem – AVmania.cz\nPetr Březina 31. května 2018\nBezdrátové přenosné reproduktory se již staly běžným příslušenstvím pro většinu majitelů mobilních telefonů, stejně jako je tomu v případě bezdrátových sluchátek. Většina reproduktorů však nemá příliš kompaktní rozměry, díky nimž byste je mohli mít u sebe prakticky neustále, a navíc by jejich baterie vydržela i několikahodinovou reprodukci hudby.\nV nejdostupnější cenové relaci, tj. kolem 1 000 Kč, se poslední době začínají objevovat alternativy k rozměrnějším a dražším reproduktorům. Nemají samozřejmě tak velký výkon, zvládnou ale hrát dlouho a jejich projev je – v rámci kategorie – až překvapivě velmi dobrý. Jedním z takových modelů je i nejmenší zástupce ze stáje Sony – SRS - XB10.\nHned na první pohled zaujme XB10 svojí velikostí – při výšce 9 cm je jeho průměr 7,5 cm a váží něco málo přes čtvrt kila. Tvarově připomíná klasickou plechovku na pivo nebo limonádu, avšak s přibližně poloviční výškou. V horní části boční stěny je malé kovové očko pro upevnění poutka. Ve spodní části stěna pak najdete malou silikonovou krytku, která chrání dvojici konektorů.\nHorní stěna je kryta mřížkou, pod níž je umístěn reproduktor velikosti 46 mm, na spodní straně je pak pasivní basový zářič o shodném průměru. není však krytý mřížkou ale spodní „vanička“ má čtveřici průduchů, jimiž basová složka zvuku proudí ven.\nS výjimkou horní mřížky je celé tělo reproduktoru pogumované, díky čemuž má zvýšenou odolnost vůči mechanickému poškození – podle Sony má XB10 certifikaci IPX5 a je tedy voděodolný. Nutno potvrdit, že i v případě pádu na zem se reproduktoru nic nestane a spíše se od povrchu mírně odrazí a náraz je utlumen použitým materiálem.\nKonstrukčně je vše bez problémů, jednotlivé díly lícují, nikde není vůle a reproduktor působí bytelně. Po delším a ne zcela ohleduplném používání však budete muset počítat s tím, že začnou jednotlivé silikonové části mírně odstávat – je to dáno ztrátou jejich pružnosti a postupným uvolňováním / vytaháním, zejména se tak děje kolem čtveřice průduchů ve spodní části.\nSpodní část reproduktoru – vedle krytky konektorů microUSB a jack 3,5 mm – obsahuje také hlavní ovládací prvky, jimiž je pětice tlačítek. Jejich odezva není zcela jistá, což je však dáno především použitým gumovým materiálem těla reproduktorů. V balení je vedle USB kabelu také jack-jack kabel pro drátové připojení ke zdroji hudby, i v takovém případě však musíte reproduktor nejprve ručně zapnout, aby byla hudba reprodukována.\nPostupně zde najdete tlačítko přehrávání/pozastavení, spárování s dalším reproduktorem, zvýšení a snížení hlasitosti a hlavní vypínač. Pod tlačítky je ještě čtveřice diod – nabíjení, levý/pravý kanál a párování/zapnuto – které doplňuje malý otvor mikrofonu. Uprostřed těla reproduktoru je ikona NFC tagu pro rychlé spárování s mobilním zařízením.\nOvládání je velmi jednoduché a intuitivní, kdy se ke všem dostupným funkcím dostanete kombinací krátkých a dlouhých stisků či dvojstisků – např. krátký stisk pro zapnutí/vypnutí a dlouhý pro přepnutí do režimu párování či krátký stisk pro přehrávání pozastavení a dvojitý pro posun mezi skladbami.\nUdávaná výdrž reproduktoru, respektive vestavěné baterie je 16 hodin, což je opravdu reálná hodnota. Pokud budete přehrávat hudbu při nižší hlasitosti, můžete se dostat i na delší výdrž. Deklarovaných 16 hodin je reálných při cca dvoutřetinové hlasitosti. Samozřejmě se zvyšující se hlasitostí se výdrž zkracuje.\nUmí skákat po stole\nHudební projev je překvapivě velmi dobrý a relativně čistý. K testování jsem přistupoval s mírným despektem právě kvůli obavám ze zvuku. U většiny takto malých reproduktorů, které jsem mohl slyšet, absolutně chybí jakákoli basová složka jedná se spíše o malá „šeptátka“ naladěná spíše k vyšším středům – výsledkem je zvuk téměř stejný jako při hlasitém reproduktoru u mobilního telefonu.\nSony XB10 je však zcela jiný šálek kávy. Vezmeme-li v potaz celkovou velikost a osazení pouze jedním měničem, je zvuk nadmíru dobrý. Nemůžeme zde sice očekávat nějaký větší prostor nebo přesnou reprodukci, což je dáno minimálními rozměry, nicméně basy jsou poměrně výrazné a také zbytek pásma je dobře slyšitelný bez výraznějších přesahů jednotlivých složek.\nBudete-li hledat optimální místo pro reproduktor, vyplatí se postavit jej například na skříňku, komodu nebo knihovnu, která bude fungovat jako ozvučnice a vylepší reprodukci především nižších kmitočtů. Naopak při postavení na dřevěný stůl a nastavení maximální hlasitosti začne reproduktor mírně „cestovat“.\nAčkoli je vybaven poutkem pro zavěšení, je taková pozice spíše nouzovou – z hlediska zvuku – při visu ve volném prostoru se totiž nemá pasivní zářič o co opřít a stejně tak rezonance těla reproduktoru, která by se přenášela do podložky skončí v prázdnotě – výsledkem je chudší zvuk se značně menším množstvím basů.\nTentokrát je za mne odpověď na otázku velmi jednoduchá – koupit. Jestliže hledáte bezdrátový reproduktor, který nabídne dlouhou výdrž, kvalitní zvuk a k tomu má opravdu malé až kapesní rozměry, pak nemá Sony SRS-XB10 konkurenci. Respektive konkurence se najde, ovšem v ceně několikrát vyšší než je u tohoto drobka.\nPokud se poohlížíte po reproduktoru s plnohodnotným zvukem a malými rozměry, pak se musíte poohlédnout jinde. V rámci kategorie malých přenosných reproduktorů totiž takový kousek najdete pouze stěží a zásadním omezením budou právě rozměry, které neumožní zvuku dostatečně se rozvinout.\nSony SRS-XB10 8\nReproduktory: 1× 46 mm širokopásmový, 1× 46 mm pasivní zářič\nBezdrátové připojení: Bluetooth 4.2, AAC, SBC\nPřipojení: 1× port microUSB pro nabíjení, 1× zásuvka pro jack 3,5 mm\nOvládací prvky na zařízení: pětice tlačítek – vypnuto/zapnuto, hlasitost +/-, multifunkční tlačítko, párování\nRozměry: 91 × 70 mm\nDalší článek: 40 sex symbolů sedmdesátých let\nTémata článku: Reproduktory, Bluetooth, Sony, Hudba


Tethys - potápění v pohodě - Andamanské ostrovy - expedice nekončí\nManta velká na Narcondamu na lokalitě Lighthouse Wall\ntext a fotky: Tomáš Kotouč\nV létě 2006 mi zavolal kamarád Martin Vrtiška z Happy Divers a zeptal se mě: "Jel by ses potápět na Andamanské ostrovy?" Chvíli jsem tápal kam upadl můj naštěstí outdoorový mobil a pak odpověděl. Jel! Martin mě doslova šokoval. Umím si představit potápění téměř všude, sám organizuji expedice po celém světě, ale na Andamany jsem si nikdy netroufl. A dobře jsem věděl proč.\nAndamanské a Nikobarské ostrovy patřící Indii mají mnoho tajemství, starých jak desítky tisíc let, tak i novodobých. Dávná historie se stále pohybuje v oblasti více či méně pravděpodobných teorií, nastíním ty nejznámější a nejvíc pravděpodobné. K osídlení ostrovů došlo před 20 až 60 tisíci lety po pravděpodobném pevninském mostě z území dnešní Barmy. Ale kdo je osídlil! Černoši!!! Nádherní malí lidé vysocí kolem 140cm, pravěcí sběrači a lovci, zázrační poslové úsvitu druhu Homo sapiens. Vědci předpokládají, že tito lidé jsou poslední potomci první migrační vlny z východní Afriky, která byla následně vyhubena vlnou druhou, již "jiných" lidí. Druhá teorie je ještě fantastičtější. Předpokládá dvě nezávislá ohniska vzniku lidského druhu! To hlavní ve východní Africe, ale minoritní kdesi na území dnešního pomezí Číny a Mongolska. A posledními lidmi z druhého evolučního kotle mají být právě Andamanci!\nPřed příchodem prvních anglických kolonizátorů obývali ostrovy v počtu asi 7.000, ale běloši přinesli své tradiční zbraně, nemoci, alkohol a úžasnou západní civilizaci a tato smrtelná kombinace domorodce téměř vyhubila. Z osmi tzv. Velkých Andamanských kmenů dnes přežívá pouhých 27 lidí na ostrově Strait, z nich jsou pouze dvě děti. Jsou plně závislí na podpoře, odsouzeni ke ztrátě tradičních znalostí, které fungovaly desítky tisíc let a jejich počet již nezaručuje dlouhou existenci. Dalším kmenem jsou Onge, kteří jsou někde napůl mezi historií a současností. Obývají ostrov Little Andaman, bohužel se stovkami indických přistěhovalců, kteří mění ostrov zemědělstvím a budováním vesnic. Onge již většinou používají oděv, ale doposud se živí tradičním způsobem, hlavně rybolovem a sběrem. Jejich počet se v současnosti pohybuje těsně pod stovkou a bohužel má spíš klesající trend. Na závěr alespoň trochu optimismu. Zbylé dva kmeny Jarawa a Sentinelese dosud relativně prosperují. Rozhodně nedotčeným životním stylem a zdá se, že i silou populace. Dohromady žije těchto lidí pravděpodobně kolem pěti set a je pravděpodobné, že jich vlastně nikdy nebylo více. Jarawové jsou ale ohrožení silnicí, která vede přes jejich rezervaci ostrovem Middle Andaman, v posledních letech začínají u silnice postávat a žebrat a stále více dochází ke kontaktům s Indy. Nadějí je zvažované zrušení silnice a nedotknutelnost hranic rezervace. Největšími hrdiny a naprostými rezistenty vůči okolnímu měnícímu se světu jsou však Sentinelese. Obývají poměrně malý ostrov North Sentinel a jsou možná posledními nikdy nekontaktovanými lidmi naší planety. Je to o to víc neuvěřitelné, že stopadesátitisícový přístav Port Blair je vzdálen jen několik hodin plavby lodí. Ale jsou to vzorní a při ochraně svého území vysoce agresivní synové prastarých genů lovců a sběračů. Kolonizátory, vojáky i vědce vždy přivítala sprška otrávených šípů a tak se nakonec vždy vyplatilo nechat Sentinelese na pokoji. Po tsunami v roce 2004 vyslala indická vláda na North Sentinel vrtulník aby zjistil napáchané škody, ale i tento vrtulník byl zahnán malými bojovníky s luky. V roce 2004, není to nádhera? Později se potvrdilo, že Sentinelese, Jarawa i Onge 40 minut před tsunami opustili své chýše a vylezli na kopce. Tak přežili všichni do jednoho bez vážných škod. Je to jasné, my děti civilizace jsme mnohé objevili, ale jsou evidentně věci, znalosti či instinkty, o které jsme nenávratně přišli. Odpusťte více slov z oblasti antropologického nadšení v potápěčském časopise, ale nemohu jinak. Andamanci mi vrostli do srdce, aniž bych je spatřil. Pouze jsem se dotkl nohou ostrova South Andaman, kde několik rodin Jarawa rovněž žije. Dnes jsou Jarawa i Sentinelese poměrně slušně chráněni před okolním světem novými rozhodnutími indické vlády a tak snad alespoň tyto dva kmeny mají šanci udržet si svůj svět. Pokud se chcete o těchto lidech dozvědět více, zkuste webové stránky www.survival-international.org .\nUž jsem skoro u potápění, ale zmínil jsem i novodobá tajemství ostrovů. Každopádně cizinci mají přístup na ostrovy velmi omezen. Smějí prakticky pouze do hlavního města Port Blair a před pár lety byl pro turismus vyčleněn ostrov Havelock. Postupně zde vznikají jednoduché resorty a funguje zde i jedna potápěčská báze, která operuje na lokalitách v okolí Havelocku. Nikobarské ostrovy jsou pro cizince uzavřeny úplně. Lze se jen dohadovat proč, ochrana domorodců určitě nebude hlavní důvod. Velká vojenská základna naznačuje, že by zde Indie mohla mít umístěny některé rakety ze svého bohatého jaderného arzenálu, ale to je opravdu jen moje domněnka. Zorganizovat na Andamanech potápěčské safari vyžadovalo trpělivost, překonání nekonečných byrokratických překážek, ale nakonec se to Martinovi podařilo a v únoru 2008 jsme z thajského Phuketu konečně vypluli směr Andamany!<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />\nV únoru dominují Andamanskému moři severní proudy a tento fakt ovlivnil výrazně naše rozhodování při výběru potápěčských lokalit. Proseděli jsme hodiny nad námořní mapou a vybírali místa prvních doteků ostrovů s proudy, tam kde se bohatá spodní voda dostává na povrch, plná potravy pro malé ryby, které zase zaručují výskyt predátorů, kranasů, tuňáků či žraloků. Nejvíce se nám zalíbily dva malé ostrůvky Narcondam a Barren, vzdálené přibližně deset hodin plavby od hlavních ostrovů. Oba jsou vrcholky sopek se základnou v hloubkách stovky metrů. Tolik mi na mapě připomínaly moje milované Malpelo! Ale nejprve jsme museli zaregistrovat naši loď v Port Blair a tak naše první ponory probíhaly v oblasti kolem Havelocku a průplavu Strait.\nTato lokalita je to, čemu se v angličtině říká bank. Čili ani ostrov, ani korálový atol, ale lavice dna, přirozeně vyvýšená nad své blízké okolí. Hloubka Minervy, alespoň podle námořní mapy, kolísá od osmi do pětatřiceti metrů. Ponor jsme zahájili na severním cípu a pomalu driftovali na jih. Dno bylo spíše nezajímavé a ploché a zpočátku ani život nenabízel mnoho k pokoukání. To se výrazně změnilo ve chvíli kdy se objevila sebenepatrnější terénní změna, která zaručovala rybám odpočinkové úkryty před proudy. Rázem kolem nás plavala hejna chňapalů, chrochtalů a netopýrníků, spáry zlomů byly doslova ucpány velkými langustami. Tam kde nebyly langusty, vyčnívala typická hlava murény jávské a poměrně hojní byli i napoleoni. Říši chrupavčitých zastupovaly malé trnuchy a ukázala se i jedna siba skvrnitá. Žraloky jsme na Minervě nespatřili, ale tato lokalita se nám líbíla.\nHAVELOCK A STRAIT PASSAGE\nLokality v této oblasti byly spíše zklamáním. Ne že by byly úplně bez života, ale útes nevypadal vůbec zdravě, nevím jestli díky tsunami nebo El Ninu. Rovněž viditelnost nebyla nejlepší. Nejvíc se mi v oblasti líbil ponor severně od ostrůvku North Button, kde byly korály relativně zdravé a plné sapínů, klaunů, chňapalů a krevet, občas se prohnali i lovící kranasi. Přesto Havelock nabízí jednu velmi zajímavou atrakci pro podmořské fotografy či kameramany, kterou jsme bohužel neměli čas využít, ale při příští expedici ji určitě nevynecháme. Na Havelocku žije i několik pracovních slonů, kteří pomáhají při těžbě. Mahuti si rádi přivydělají tak, že dají slonům přestávku na vykoupání v moři. Záběry plovoucích slonů zespodu v průzračné vodě jsou velmi atraktivní a příště již nesmíme vynechat! Vše je třeba s mahuty domluvit den předem a nesmí být víkend, do kterého jsme se bohužel právě trefili.\nNarcondam byl jednoznačně nejlepší oblastí, kterou jsme potápěli. To co hned zpočátku udeřilo do očí, bylo neuvěřitelné množství mant. Listuji deníkem a potvrzuji si, že ať jsme se na Narcondamu zanořili kdekoliv, vždy tam byly alespoň dvě manty. To jednoznačně znamená zdravou a velmi početnou populaci. Nacházeli jsme je hrát si v proudech, na čistících stanicích, jen tak plout nazdařbůh a když se Petr Slabihoudek skulil z člunu na noční ponor a posvítil si pod sebe, zjistil, že zase sedí na mantě. Nejvíc mant bylo na lokalitě, kterou jsme nazvali Manta Boulders. Zde bylo evidentní, že velké korálové bloky jsou čistícími stanicemi, které jsou hojně a pravidelně využívány.\nMéně často jsme pozorovali obrovské trnuchy mauricijské, ale jsou tu. Jsou tak velké, že pokud zrovna neleží na dně, ale plavou volnou vodou, lze je z dálky snadno zaměnit s mantou. Nejčastěji se vyskytovaly v severovýchodní oblasti Narcondamu, vpravo od pláže se dvěma malými domky, kde sídlí dvoučlenná vojenská posádka. Ostrov je jinak neobydlen, porostlý krásnou bujnou vegetací. Další, alespoň pro mě významnou atrakcí Narcondamu, byla hejna ploskozubců vysokočelých, které možná lépe znáte pod anglickým názvem humphead parrotfish. Zde poprvé jsem spatřil jejich typická hejna o deseti a více kusech, jak je znám z fotografií třeba ze Sipadanu. Velmi příjemným doplňkem ponorů byla excelentní viditelnost obvykle přes 30 metrů a nádherný korálový útes. Gorgonie zde dosahují obrovských rozměrů a vytvářejí téměř podmořské lesy. S nimi soupeří obří sudovité houby, do kterých se potápěč vejde i s výstrojí. Největší byly určitě přes tři metry vysoké.\nNARCONDAM - LIGHTHOUSE WALL\nZatím jsem nemluvil o žralocích, ale ty jsem si nechal pro řádky o lokalitě, která dle mého názoru byla nejlepší ze všech, které jsme během expedice zkoumali. Nazvali jsme ji Lighthouse Wall (LW), protože se jedná o pravou stěnu nacházející se přímo pod severním majákem. Ten den jsem byl zrovna šnorchlista průzkumník, objížděl brzy po ránu severní proudové výběžky ostrova a zkoumal potenciální kvalitu lokalit pode mnou. LW mě okamžitě zaujala. Pode mnou v hloubce jsem pozoroval velká hejna ryb a útes prudce se svažující do velké hloubky. Výběžek postavený jako hráz severním proudům urychloval proudění vody a na hladině se tvořily typické válce navzdory bezvětří a klidné hladině v okolí. Už abych byl dole, říkal jsem si.\nA jdeme na ponor. Necháváme se shodit trochu výše proti proudu, který nás ale téměř okamžitě dopravuje k výběžku. Rychle klesáme do 35m, kde objevujeme nádhernou vyhlídku na kolmé stěně, která padá do cca šedesáti metrů. Proud máme přímo čelně a je dostatečně silný, abych mohl doufat ve velké predátory. Divadlo brzy začíná. Téměř okamžitě připlouvají tuňáci známí v angličtině jako dogtooth tuna, čili něco jako tuňák psí zub. Jsou obrovští, někteří mají určitě přes dva metry a kolem 100kg. Vůbec se nebojí a cení mi zuby do masky ze vzdálenosti jednoho metru. Když jsem nabažen tuňáky, otáčím se za sebe a vidím dva žraloky lagunové, pomalu kontrolující reef. V tom periferně zahlednu pohyb ve volné vodě. Žralok. Vidím jej asi dvě sekundy, ale tohoto pána mám nacvičeného. Hned vím, že to byl žralok stříbrocípý. Tento vzácný druh je mým oblíbeným a proto jsem schopen jej identifikovat téměř okamžitě, ačkoliv jsem jej spatřil na ponoru zatím pouze dvakrát, na Palau a v Egyptě. Stříbrocípák zmizel, ale já věřil, že jej ještě spatřím. Ale ještě není konec. Z hloubky pod námi se začínají vynořovat jednotliví žraloci šedí útesoví a naznačují, že kvůli teplé vodě se hlavní skupina nachází hlouběji, než kam jsme se na prvním ponoru odvážili. Počítače velí k výstupu a my posloucháme a začínáme stoupat. Schováváme se za hranu reefu kvůli proudu a míříme si to užít ještě do mělkých korálových zahrádek. Klauni a sapíni jsou ale rychle zapomenuti, protože v nejsilnějším proudu v třímetrové hloubce se vznášejí tři manty. Zuby nehty se držíme skály a užíváme si ladnosti těchto obrů, žasneme nad hydrodynamickou účinností jejich těl až do úplného vydýchání lahve.\nDruhý den opět s Irenou visím na naší již oblíbené vyhlídce pod majákem v pětatřiceti metrech. Nekocháme se ale dlouho, protože dnes máme jiný plán. Jdeme na to. Opouštíme hranu a vydáváme se od reefu do big blue. A také klesáme. Jsme v pětačtyřiceti metrech když deset metrů pod námi spatřujeme to, v co jsem tajně doufal. Dno je zde v šedesáti metrech a my vidíme malou osamělou skalku nad níž se vlní kompaktní skupina asi patnácti žraloků šedých útesových. Nádhera, připadám si jako na Palau na Blue Corner, s tím rozdílem, že jsem možná první člověk na světě, který tuto skalku vidí. Nádhera. Máváme žralokům a jsme nuceni stoupat. Ve třiceti metrech se k nám připojuje můj milovaný stříbrocípák a tentokrát nám věnuje asi dvě minuty v pravidelných kruzích, než opět mizí v big blue. No a kdo že nás čekal na safe stopu v pěti metrech? Samozřejmě, zase tři manty.\nPo třech dnech potápění na Narcondamu přeplouváme na ostrov Barren. Na rozdíl od Narcondamu, ten je doposud aktivní sopkou s poslední erupcí teprve před dvěma lety! Těšíme se na podmořské vulkanické struktury a tajně doufáme v kladivouny. Ráno zjišťujeme, že jsme na místě. Ostrov sám je naprosto úchvatný. Jeho architekturu tvoří vnější prsten, kruhová propadlina a nakonec centrální vulkán s velkými plochami bílé síry a výrazným dýmem stoupajícím z jícnu. Vegetace je výrazně chudší než na Narcondamu, mnoho stromů je spálených, oblast hlavního lávového proudu je absolutně bez života a vypadá jako by ztuhla včera.\nPonory na Barrenu hodnotím jako trochu méně zajímavé než na Narcondamu, přesto stojí za to. Stejně jako nad hladinou stromy, i pod ní korály jen těžce bojují se sopečným pískem, nestabilním dnem a pravděpodobně i častým náletem sopečného prachu. Přesto tu jsou a to hlavně měkký korál zvaný firecoral díky nádherně ohnivé barvě a vyskytuje se hlavně na stěnách, které nejsou tak vystaveny spadu prachu jako ploché dno. Manty jsme potkávali vzácně a ze žraloků pouze bělocípáky a šedé útesové. Kladivouni se neukázali. Opět se domnívám, že tu jsou, ale díky teplé vodě, 29°C, se zdržují pravděpodobně velmi hluboko. Je prokázáno, že například na Galapágách během El Nina, se kladivouni zdržují pod osmdesáti metry.\nPřesto jsme objevili opět nádhernou proudovou lokalitu, která uspokojila i nejnáročnější potápěče. Nazvali jsme ji Shark Nose, protože zde vždy byli žraloci a protože se jedná o podmořský výběžek, který opravdu trčí z ostrova jako dlouhý nos. Ten začíná opět na severu ostrova nepatrným mysem nad hladinou, ale pod ní pokračuje do volného moře jako Čínská zeď. Tak opět zužuje vodní masy a způsobuje proudy, které žraloci tolik milují. Zeď či nos v jedné části klesá skoro až do 40 metrů, ale na konci ční úchvatná pozorovatelna s vyhlídkou ve třiceti metrech, kde se dá s nitroxem pobýt dostatečně dlouho. Pozorovatelna je permanentně obklopena rybami. Je to úchvatné podmořské akvárium s hejny bodloků, chňapalů, tuňáků žlutoploutvých i dogtooth. Na hejna malých ryb neustále útočí kranasi obrovští, velkoocí i modroploutví a trochu dále v big blue se drží barracudy. Na levé straně stěny se pravidelně zdržovali dva obrovští kanicové tukula, ale byli velmi plašší. Je možné, že přes svůj věk, viděli potápěče poprvé v životě. Druhou, tedy pravou stranu zase obývalo několik velkých napoleonů. No a nakonec žraloci. Nevídali jsme jich mnoho, ale několik šedých i bělocípých se vždy ukázalo. I tady se domnívám, že více šedých bychom asi nalezli hlouběji pod šedesáti metry.\nCo nám tedy ukázalo 10 dní na Andamanech? Úchvatný Narcondam, skvělý Barren, naopak k Havelocku asi není potřeba se vracet. Ale neznámých lokalit zbývá obrovské množství. Například obrovská lavice známá pod názvem Invisible Bank, lokality pod Little Andaman, kde se nacházejí údajně čistící stanice s obrovskými počty mant. Mělčiny Manners Strait prý obývá velmi zdravá populace dugongů. Není kdo by poradil, internet mlčí, Andamany jsou zkrátka velkým bílým místem na potápěčské mapě. Skvělou zprávou je, že obrovská plocha Andamanských je pod radarovou kontrolou indické armády a je tak dokonale chráněna před masovým rybolovem japonských, čínských a ruských plovoucích továren. Je to jasné, příští rok jedeme zas, nafotit konečně ty slony a je jisté, že nás čekají další skvělé objevy. Že by konečně ti kladivouni?\nIrča se koupe v hejnu Metaříků žlutých


Stovce šachistů kraloval Tomáš Cagašík | Olomoucký šachový informační portál\n17. července 2014 12:40 Vojtěch Mlýnský\nStovce šachistů kraloval Tomáš Cagašík\nDruhou sobotu v červenci (12. 7. 2014) uspořádal Šachový Klub Luká sedmý ročník Turnaje na Bouzově. Hrálo se tradičním švýcarským systémem na 9 kol s tempem 2 x 20 minut na partii. Na turnaji jsme opět rádi přivítali nestárnoucí „Brňáky“ v čele s panem F. Vykydalem, „Přerováky“ s panem D. Mathonem, šachovou rodinu Navrátilů z Uničova, čtveřici silných šachistů ze Slavie Kroměříž a zkušené harcovníky z Moravské Třebové, Boskovic, Lanškrouna a Nových Losin. Startovní listina, na které letos figurovali i šachisté z České Vsi, byla doplněna hráči z okolních oddílů a čítala rovnou stovku hráčů všech věkových kategorií.\nMezi favority na vítězství patřili zejména hráči reprezentující Slavii Kroměříž - V. Karlík (1. nasazený, loňský vítěz) a T. Cagašík (3. nasazený, vítěz z roku 2012) - dále F. Vrána z SK Staré Město (vítěz 2008) a Víťa Valenta, rodák z Litomyšle reprezentující TJ Sokol Lázně Velké Losiny.\nNejlépe se dařilo Tomáši Cagašíkovi, který předvedl „jízdu“, kterou historie turnaje nepamatuje a deklasoval zbytek startovního pole - 9 partií, 9 vítězství, čímž ještě překonal svůj suverénní výsledek z roku 2012 (8,5 bodu/9 kol).\nT. Cagašík navíc „servíroval“ pro přihlížející jednu napínavou bitvu za druhou. V prvním kole mu bílými hrozila matová síť, kterou mohl vystavět D. Kofránek z Loštic. Nepokračoval však dostatečně razantně, zřejmě vědom si své časové výhody (6 minut proti minutě). T. Cagašík získal materiál, postupně i vyhranou pozici, ale na patnácti sekundách proti třem minutám soupeře mu věřil málokdo. Zbytek partie byl ale neskutečný - precizní hra a vítězství na čas! Podobnou „strojovou“ hrou v časovkách „ničil“ soupeře i v dalších kolech.\nPartií turnaje zakončil 4. kolo, kdy udolal R. Jermana, reprezentující SO TP Novu Kladno. V koncovce věží a různobarevných střelců s pěšcem méně mu opět zbývalo nějakých 20 sekund a vypadalo to, že si to zkušený soupeř pohlídá. T. Cagašík hrál ale bleskovým tempem, kdy se mu podařilo dělat až tři tahy, než ztratil sekundu z času na hodinách. Co víc, postupně získal kvalitu, pak i celou figuru a bylo jen otázkou, jestli stihne dát mat. To se mu nakonec i s padajícím praporkem podařilo a R. Jerman ještě dlouho po partii nevěřícně kroutil hlavou, kolik tahů stihl T. Cagašík udělat na poslední sekundě. Když praporek spadl, na šachovnici již stál mat.\nV šestém kole shodil T. Cagašík v lepší pozici celkově druhého F. Vránu (7,5 bodu) na čas, pro kterého to byla jediná prohra a při remíze s Z. Blümelovou ze Slavie Kroměříž (nejlepší žena, celkově výborné 5. místo) jedna ze dvou ztrát na turnaji.\nV osmém kole udolal také na čas v pozici střelce proti jezdci s pěšcem více oddílového kolegu V. Karlíka (6,5 bodu, celkově 4. místo) a v posledním kole si poradil i s celkově třetím J. Uhmannem (7 bodů) z SK Lokomotivy Brno. První šestku celkového pořadí pak uzavíral Petr Petřík ze Slavie Kroměříž, který potvrdil velkou formu šachistů z Kroměřížského oddílu (4 místa v první šestce). Další pořadí je na přiložené výsledkové listině a vše je vystaveno na webu Chess-Results.\nKaždý z účastníků si odnesl alespoň malou věcnou cenu. Speciální cenu pořadatelů pro nejstaršího hráče obdržel tradiční účastník pan Dimitrij Mathon z SK Přerov. Cena pro nejmladšího hráče jistě potěšila ani ne sedmiletého a prozatím neregistrovaného Petříka Doubravu, který jako jediný na turnaji nepoznal radost z vítězství. Spolu s ostatními z početné skupinky dětí ze startovní listiny byl navíc odměněn sladkostmi.\nTurnaj byl zakončen s mírným zpožděním kolem šesté hodiny. Zdržení bylo způsobeno počátečním problémem s tiskárnou, která nejdříve nekomunikovala a později se nám kompletně ucpala zaseklým papírem, který nešel téměř vůbec odstranit. Díky hráčům, kteří poctivě hlásili výsledky před tím, než opustili hrací sál mezi jednotlivými partiemi, se nám podařilo ve svižném tempu turnaj dohrát ještě v rozumném čase před šestou hodinou.\nChtěl bych touto cestou poděkovat sponzorům z okolních obcí a všem, kteří se podíleli na organizaci.


Parní generátor – jak to funguje? | Braun CZ\nVýraz „parní generátor“ působí na první pohled mnohem komplikovaněji než obyčejná „napařovací žehlička“. To, co se zdá být komplikované, však někdy přináší zjednodušení. V tomto případě v poměrně důležité oblasti - protože se týká našeho každodenního života. Pokud máte pocit, že žehlička je prostě jen žehlička a má jednoduše žehlit - je to jasné znamení, že podceňujete význam technologie v běžném životě. Ona však již čeká na hromadu vašeho pomačkaného prádla, které jste zrovna vytáhli ze sušičky. Dychtivě si ho prohlíží a chtěla by vám pomoci. Chcete vědět jak?\nParní generátor – čím se liší od napařovací žehličky?\nK čemu slouží pára v parním generátoru?\nParní generátory – nejdůležitější výhody\nParní generátor – má nějaké nevýhody?\nNapařovací žehličky nejsou na trhu žádnou novinkou – používáme je již řadu let. Ve skutečnosti už téměř nikdo z nás nemá doma přístroj, který neprodukuje páru, tj. tradiční suchou žehličku. Na co je komu potřeba modernizovat napařovací žehličky, když fungují? Ano, lepší je nepřítelem dobrého ... ale pouze v případě, kdy je skutečně lepší, mu to dobré musí ustoupit z cesty. A právě tak to v tomto případě je. Napařovací žehličky, i když se snaží sebevíc, nesnesou srovnání s parními generátory neboli systémovými žehličkami.\nOba přístroje využívají účinek páry na žehlenou látku. Napařovací žehlička má vestavěnou nádržku na vodu, obvykle o objemu cca 300 ml. Voda z nádržky se po kontaktu s horkou deskou uvnitř žehličky změní na páru, kterou žehlička vypouští otvory v žehlicí ploše. Žehličky produkují nepřetržitě maximálně 50 g páry. Abychom zvládli větší záhyby, musíme použít další parní ráz, který už tak působivý není ani u modelů žehliček z těch nejvyšších řad (až 230 g).\nParní generátor funguje zdánlivě podobně. Navíc se jeho žehlička sama o sobě od napařovací žehličky vzhledově neliší, i když nemá vestavěnou nádržku na vodu (díky čemuž může být o něco lehčí). K externímu generátoru páry je připojena pomocí kabelu, ve kterém je uloženo elektrické vedení a potrubí pro vedení páry. Tato stanice pojme až 2 litry vody, což znamená, že potřeba ji doplňovat není tak častá. Nepřetržitě vytváří páru pod vysokým tlakem.\nRozdíl spočívá také v tom, že funkce napařovací žehličky je založena na působení žehlicí plochy – na její vysoké teplotě a hmotnosti. Vodní pára zde plní pouze pomocnou funkci. Parní stanice pak primárně využívá působení horké páry. Díky tomu umožňuje žehlit mnoho vrstev látky najednou a žehlit vertikálně, aniž by bylo třeba přitlačovat žehličku k látce, jako je tomu u klasické žehličky.\nNa trhu jsou k dispozici také tzv. maxi žehličky, které jsou parním generátorům k nerozeznání podobné. Maxi žehličky jsou však jen obyčejné napařovací žehličky se samostatnou nádržkou na vodu, která sice vizuálně připomíná generátor páry, ale voda neprochází bojlerem. Maxi žehličky tedy nečerpají páru pod vysokým tlakem, což je nejdůležitější funkce parních generátorů. Proto je dobré věnovat pozornost označení produktu.\nJiž dlouhou dobu je známo, že horká pára rozšiřuje a uvolňuje vlákna tkanin. Horká pára pod tlakem se dříve více využívala pouze v prostředí profesionálů - např. krejčích nebo zaměstnanců čistíren. To je důvod, proč parní generátory svou závratnou kariéru jako pomocníci v domácnosti teprve začínají.\nParní generátory těží ze své schopnosti vyrovnávat látky maximum. Větší množství páry umožňuje vyhladit látku rychleji a efektivněji. Díky tomu nemusí být žehlička těžká a není nutné opakovaně přejíždět žehlicí plochou po látce, což prodlužuje životnost našich oděvů. Nehrozí nám „vyblednutí“ látky, tj. lokální změna barvy (vyvolávající dojem ne příliš estetického lesku) pod vlivem vysoké teploty a tření.\nJe dobré věnovat pozornost umístění parních otvorů v žehlicí ploše. Čím více jich je a čím jsou hustější, tím účinněji pára působí na žehlenou látku. Parní generátory CareStyle Braun mají otvory uspořádané do tří zón - také na špičce žehlicí plochy. Dokonce i obtížně přístupné části oděvů tak lze vyžehlit efektivně, rychle a bez námahy.\nFunkce parního generátoru, spíše než na vysokou teplotu žehlicí plochy, sází na působení horké páry, která snadno proniká do látky, vyrovnává ji a změkčuje její vlákna. Pára se vytváří v samostatné parní stanici a je do žehličky přiváděna pomocí speciálního silného potrubí. Teprve pak se dostává ven skrze otvory v žehlicí ploše.\nPro účinné fungování parního generátoru je klíčové množství generované páry a její tlak. Čím více páry, tím efektivněji můžeme využívat funkci nepřetržité páry, aniž bychom se museli obávat, že pára v určitou chvíli jednoduše dojde. Tlak pak způsobuje, že pára proniká materiálem rychleji a více do hloubky. To nám umožňuje žehlit mnoho vrstev látky najednou – například ložní prádlo nebo poskládané ručníky.\nParní generátory Braun CareStyle poskytují silný parní ráz při velmi vysokém tlaku (až 7,5 barů) v množství až 450 g/min (průměrné žehličky tohoto typu mají v průměru parní ráz 400 až 420 g/min nebo takovou možnost nenabízejí vůbec). Díky tomu je horizontální i vertikální žehlení i těch nejnáročnějších nebo nejjemnějších látek prostě… snadné.\nParní generátory nabízejí celou řadu výhod, které se odvíjí od jednoho základního úkolu: usnadnit nám co nejvíce život. Jednou z jejich nejdůležitějších funkcí je možnost vertikálního žehlení. V tomto ohledu nemají parní generátory konkurenci. Dokážete si představit, jaké by to bylo žehlit sako či kabát zavěšené na ramínku nebo závěs, aniž bychom jej museli sundávat z garnýže? Napovíme vám: snadné, rychlé a pohodové. Nemusíte kabát rozkládat na žehlicí prkno a pak jej mnohokrát otáčet, abyste se dostali na těžko přístupná místa. Když budete žehlit kabát nebo bundu zavěšenou na ramínku proudem horké páry, bude to trvat jen pár chvil a nebude to stát mnoho úsilí. Stejným způsobem můžete žehlit téměř všechny, i ty nejluxusnější, košile nebo obleky bez rizika poškození tkaniny.\nTkaniny žehlené horkou párou zůstanou déle vyžehlené a ve skříni se tak snadno nepomačkají. Pára nepoškozuje ani choulostivé materiály, ani nepředstavuje riziko odbarvení nebo „vyblednutí“. Navíc nemusíte nastavovat teplotu žehličky pro určitou látku - přístroje Braun jsou vybaveny funkcí iCare, díky níž si samy nastavují teplotu v závislosti na materiálu, se kterým pracujeme. Nebudou vás děsit ani těžko žehlitelné látky a místa - plisování, kanýry, knoflíky nebo flitry. Pára to zvládne a zúžená špička žehlicí plochy usnadní přístup mezi knoflíky.\nKromě základní funkce – tedy žehlení - mají parní generátory také schopnost osvěžit oblečení parou. To znamená, že například svrchní oděvy, které zůstaly po dvě sezóny uloženy ve spodní části skříně, nemusí skončit v prádelně. Stačí je pouze osvěžit parním generátorem. Pomůže nám v tom také jedna z nejdůležitějších funkcí těchto žehliček, tj. vertikální žehlení. Díky žehličce s externím generátorem páry se hlavně žehlení stává rychlejším, efektivnějším a účinnějším. Můžete ušetřit až 50 % času, který jste dosud trávili při žehlení. A je vůbec něco vzácnějšího než čas?\nTyto přístroje nemají příliš mnoho nevýhod. Prostě fungují velmi dobře a pokud jde o účinnost, jsou bezkonkurenční. Pokud bychom jim však přece jen chtěli něco vytknout, co by to bylo?\nVelké rozměry – i když má samotná žehlička standardní velikost, v kombinaci s parní stanicí je to docela velké zařízení. Parní generátor se tak nemusí vejít tam, kde jsme dosud mívali uloženou obyčejnou žehličku. Parní generátory CareStyle Braun jsou unikátně navrženy tak, aby zabíraly co nejméně místa, což nejen usnadňuje jejich používání, ale také skladování. Jsou také menší než konkurenční žehličky tohoto typu.\nHlasitost – na rozdíl od obyčejných žehliček vydávají parní generátory při práci hluk. Někteří si kvůli tomu mohou na hlasitost přístroje stěžovat, pokud si však nevyberou žehličku CareStyle7 Braun, která je vybavená funkcí tichého chodu (Silent technology) pro zajištění nejtiššího možného provozu přístroje. Díky tomu můžeme v pohodě zároveň žehlit i telefonovat nebo sledovat seriál – zvuk parní stanice nás u toho určitě nebude rušit.\nCena – ačkoli parní generátory odpovídají své ceně, nelze popřít, že takový spotřebič může představovat značnou investici. Proto je dobré nákup dobře zvážit. Parní generátor se osvědčí zejména v případě uživatelů, kteří žehlí opravdu hodně, záleží jim na perfektních výsledcích nebo chtějí žehlením strávit co nejméně času a vynaložit na ně minimum energie.


Možnost práce v důchodovém věku v roce 2015 | DůchodováReforma.cz\nDůchodová reforma » Články týdne » Možnost práce v důchodovém věku v roce 2015\n30. 1. 2015 | Aktualizováno: 27. 1. 2015 Lucie Tabarová\nI po dosažení důchodového věku je možné pokračovat ve výdělečné činnosti. Je však potřeba rozlišit řádný důchodový věk od toho předčasného, podmínky pro finanční ohodnocení se v nich liší. V článku si ukážeme hlavní výhody a omezení spojené s výdělečnou činností jak v řádném důchodu, tak v tom předčasném.\nPráce po dosažení řádného důchodového věku\nV řádném důchodovém věku nejsou žádné limity pro výdělečnou činnost. Je možné pracovat na dobu neurčitou a výše přijmu je bez omezení. Česká legislativa umožňuje dvě cesty, po kterých je možné se vydat po dosažení řádného důchodového věku.\nVýplatu důchodu pozastavit a pokračovat dále ve výdělečné činnosti. Výhoda této varianty je navýšení státního důchodu. Zápočet při výpočtu procentní výměry důchodu se navyšuje o 1,5 % za každých 90 odpracovaných kalendářních dní.\nPobírat důchod a nadále se věnovat výdělečné činnosti. Současně se tedy pobírá důchod i mzda.\nPrvní varianta je dlouhodobě výhodnější pro ty, kteří mají v úmyslu odložit výplatu důchodu na delší dobu. Naproti tomu druhá varianta bývá zpravidla výhodnější, protože dává možnost vytvořit si finanční rezervy do budoucna.\nSleva na dani pro pracující v důchodu\nZ hrubé mzdy odvádějí daň z příjmu fyzických osob i zaměstnanci pobírající důchod a jsou plátci sociálního a zdravotního pojištění. Od srpna roku 2014 mají pracující důchodci nárok na uplatnění základní slevy na dani pro poplatníka ve výši 2070 Kč měsíčně (24 840 Kč ročně). Daňový přeplatek z počátku roku 2014 bude vyrovnán v ročním zúčtování, které provádí zaměstnavatel za zaměstnance za celý rok 2014. Zaměstnaní důchodci obdrží přeplatek na dani nejpozději ve výplatě za březen 2015. Opravu na dani lze zpětně provést i za rok 2013.\nVýhody podnikání v řádném důchodovém věku\nV řádném starobním důchodu neexistují žádná omezení pro samostatně výdělečnou činnost, pro účely platby sociálního a zdravotního pojištění se považuje za vedlejší zdroj příjmů. To znamená, že při jejich výpočtu nemusí být dodržen minimální vyměřovací základ. Naše legislativa tedy umožňuje mít jakýkoliv zisk z podnikání a zároveň pobírat starobní důchod.\nPráce v předčasném důchodu a její omezení\nPředčasný důchod nabírá mezi českými občany stále na popularitě. Je ale nutné mít na paměti omezení, která jsou s tím spojená. V předčasném důchodu:\nNení možné platit z příjmu sociální pojištění.\nVlastní výdělky a příjmy jsou omezené.\nMožnosti výdělku v předčasném důchodu\nPředčasný důchodce je omezen ve výši výdělku, nad níže uvedené limity pro rok 2015 je nutné platit sociální pojištění, což by znamenalo porušení zákonné podmínky pro vyplácení předčasného důchodu.\nDohoda o provedení práce. Výdělek nesmí překročit 10 000 Kč měsíčně, protože vyšší částka by podléhala platbě sociálního pojištění a nebyla by tak splněna zákonná podmínka pro výplatu předčasného důchodu. Dalším omezením je počet odpracovaných hodin, které nesmí u jednoho zaměstnavatele překročit 300 hodin za rok.\nDohoda o pracovní činnosti. Poskytuje možnost menšího přivýdělku a nesmí překročit částku 2 500 Kč, z této výše se rovněž neplatí sociální pojištění. Souběžně je možné pracovat pro více zaměstnavatelů na základě zmiňovaných dohod s limitovanou odměnou.\nSamostatná výdělečná činnost. Pro rok 2015 platí, že hrubý zisk za samostatnou výdělečnou činnost musí být menší než 63 856 Kč za celý kalendářní rok, do uvedené částky se neplatí sociální pojištění. V případě, že je samostatně výdělečná činnost prováděna jen část roku, limit se poměrně snižuje.\nZdanění důchodu u pracujících osob\nV roce 2015 jsou státní důchody osvobozeny od daně z příjmu fyzických osob do limitu 331 200 Kč za celý rok. Málokterý důchod překročí tuto částku. Pro drtivou většinu důchodců tedy platí, že jejich důchody jsou vypláceny bez daňové zátěže. Výjimku v pravidle budou tvořit důchodci, jejichž příjem ze zaměstnání a dílčích základů daně ze samostatné výdělečné činnosti a pronájmu bude 840 000 Kč, nebo více. V tomto případě dojde i ke zdanění celého důchodu.\nZdroj obrázku: https://cz.dollarphotoclub.com/Search?k=retirement+work&filters%5Bcontent_type%3Aphoto%5D=1&filters%5Bcontent_type%3Aillustration%5D=1&filters%5Bcontent_type%3Avector%5D=1&search=Hledat\nŠtítky: důchodový věk, zaměstnanec\nVýpočet důchodu: Česká republika versus Slovensko


Co je urpmi a jak se jeho prostřednictvím instaluje software v Mandriva Linuxu | MandrivaLinux.cz\nUrpmi na maximum – historie a přehled příkazů\nAutor Hobil, 28. 5. 2009, Kategorie Návody\nLinuxová distribuce Mandriva Linux patří v České a Slovenské republice mezi ty nejrozšířenější. Spolu s plnohodnotným, stabilním a bezpečným operačním systémem dostanete zdarma k dispozici i kompletní softwarové nástroje pro práci i zábavu. Systém disponuje efektivním a mocným balíčkovacím systémem označovaným jako urpmi. Tvůrci a vývojáři distribuce se snaží poskytnout nástroje k usnadnění správy systému. Urpmi je jeden z nich a za roky vývoje dospěl do stavu, kdy je skutečně velmi efektivní, snadno použitelný a výkonný.\nSeriál Urpmi na maximum\nUrpmi na maximum - historie a přehled příkazů\nUrpmi na maximum - instalace a odebrání balíčků\nUrpmi na maximum -- nastavení zdrojů softwaru\nUrpmi na maximum -- Repozitáře a práce s nimi\nUrpmi na maximum -- instalace softwaru\nNásledující popis systému urpmi platí pro momentálně nejnovější verzi Mandriva Linuxu, tedy verzi Mandriva Linux 2009 Spring, ale ve starších verzích se liší jen minimálně, případně chybí některé nejnovější funkce. Systém urpmi je totožný ve všech edicích Mandriva Linuxu: Free, One, CZ či Power Pack, pracuje stejně na 32bitové i 64bitové architektuře (Mandriva Linux je vydáván pro každou architekturu samostatně).\nFrancouzská firma Mandriva S.A., stojící za vývojem Mandriva Linuxu, zařadila systém urpmi do svých distribucí roku 2000 (od verze Linux Mandrake 7.0, tehdy ještě pod firemním jménem Mandrakesoft). Vývoj distribuce Mandrake/Mandriva Linux započal roku 1998 (číslování verzí zpočátku přebíral od Red Hatu, první verze tedy měla označení 5.1 – stejné jako tehdy aktuální distribuce Red Hat Linux).\nURPMI – proč vzniklo a k čemu slouží\nVětšina moderních linuxových distribucí obsahuje nástroje pro správu balíčků – souborů, umožňujících instalovat do systému programy a nejrůznější soubory. Balíčkovací systém rpm, jehož vývoj zahájila firma Red Hat Inc., má z pohledu běžného uživatele jeden zásadní nedostatek – pro zajištění instalace potřebných (v závislostech vyžadovaných) balíčků byly (a jsou) zapotřebí externí nástroje. Samotný systém rpm to neřeší. Urpmi z dílny firmy Mandriva S.A., byl prvním systémem, který se o to pokusil.\nPoznámka k závislostem balíčků: Autor balíčku programA.rpm může při programování využít funkce, které již někdo napsal dříve a které jsou obsaženy (např.) v již existující knihovně či programu. Řekněme, že je k dispozici v balíčku libB.rpm. Pokud balíček libB.rpm nemáte v systému nainstalovaný, po instalaci samotného balíčku programA.rpm vám program nebude fungovat. Balíčkovací systémy se snaží zajistit, aby při instalaci balíčku programA.rpm byly automaticky nabídnuty k instalaci i balíčky typu B (eventuelně C, které vyžaduje B atd.). Toto se obecně nazývá jako řešení závislostí.\nBalíčky rpm jsou (zjednodušeně řečeno) archivy obsahující jednak instalované soubory (programy, knihovny, soubory s nastavením ap.) a dále části obsahující informace o balíčku. Systém se z nich dozví, na jakých balíčcích je instalovaný balíček závislý. Mohou obsahovat i velké množství dalších údajů využitelných při instalaci. Zatímco původní systém rpm s informacemi o závislostech nepracuje, urpmi jako nástavba nad systémem rpm se o to všechno postará.\nSystém urpmi je věrný svému jménu (User RPM, tedy volně přeloženo “uživatelsky snadno použitelné RPM”). V době svého vzniku byl urpmi první systém, který důsledně využíval informací o závislostech jak při instalacích, tak odstraňování balíčků.\nUživatelská přítulnost ovšem nemůže končit u správy závislostí. Systém urpmi se během let rozvinul do kvalitního a dobře navrženého systému, který budeme popisovat dále.\nURPMI – konzolový nástroj\nSystém urpmi má grafickou nadstavbu; grafický správce balíčků je součástí Ovládacího centra Mandriva Linuxu. Tím se ale zabývat nebudeme, nás zajímá samotný urpmi.\nGrafickým nástrojům na správu softwaru a zdrojů se věnují dva díly seriálu o Ovládacím centru Mandriva Linuxu. Konkrétně to je Správce softwaru v Mandriva Linuxu – Drakrpm a Nastavení zdrojů v Mandriva Linuxu – Drakrpm-edit-media.\nSystém urpmi sestává z několika příkazů, z nichž každý má k dispozici až několik desítek parametrů, které lze různě kombinovat. Základní příkazy se liší koncovým znakem. Rozdělení je následující:\nurpmi – i jako install, příkaz pro instalaci;\nurpme – e jako erase, příkaz pro odinstalování;\nurpmf – f jako find, vyhledávání v databázi balíčků;\nurpmq – q jako query, dotazování na balíčky.\nDalší specializovanější, méně často používané, příkazy jsou:\nurpmi.addmedia přidá do seznamu zdrojů balíčků (repozitářů) nový zdroj;\nurpmi.removemedia příkaz pro odebírání (rušení) nastavených zdrojů;\nurpmi.update příkaz pro aktualizaci zdrojů.\nNásledující nástroje se neinstalují automaticky se systémem, ale jsou k dispozici ve standardních zdrojích:\nurpmc nástroj pro spouštění urpmi.update a instalaci/aktualizaci balíčků uvedených v seznamu. Spouští se jednou nebo opakovaně pomocí cronu;\nurpmdiff porovná dva soubory *.rpm a najde rozdíly.;\nurpmi-ldap rozšíření urpmi umožňující konfiguraci zdrojů s využitím LDAP;\nurpmi-parallel-ssh rozšíření urpmi pro distribuovanou instalaci s využitím nástrojů ssh a scp;\nurpmi.recover (balíček urpmi-recover) nástroj, který umožní nastavit zásady sledování změn systému provedených při instalaci či aktualizaci balíčků a umožní návrat systému k předchozímu stavu.\nDále jsou k dispozici příkazy rurpmi a rurpme, které spustí aplikace urpmi resp. urpme v restricted (omezeném) módu. Neumožní instalaci ani odinstalaci, neboť to je vyhrazeno pro správce systému, ale jsou dostupné parametry, které lze využít například ke kontrole balíčků.\nVšem příkazům, které jsme zde zmínili, se budeme věnovat v příštích dílech tohoto seriálu. V tom dalším to bude jednoduché přidání a odebrání balíčku ze systému.


Echo24: policie obvinila manažery IT firem kvůli podezření z podvodů - Lupa.cz\nLupa.cz » Echo24: policie obvinila manažery IT firem kvůli podezření z podvodů\nPodle serveru Echo24 byli ostravskou policií obviněni zástupci firem Tesco SW, AutoCont, Gordic, Mois, Merit Group, A-Scan, Eunice Consulting nebo Telefonica O2.\nSjednávání výhod při veřejných soutěžích či porušování zákona o veřejných zakázkách. Z toho a dalších činů obvinil ostravský útvar pro boj s organizovaným zločinem celkem deset manažerů z osmi IT firem, napsal s odvoláním na policejní usnesení server Echo24.\nObvinění jsou podezřelí z toho, že se v letech 2009 – 2013 v Olomouci, Přerově, Zlíně, Pardubicích a Hradci Králové domlouvali na spolupráci při získávání veřejných zakázek z Integrovaného operačního systému Ministerstva vnitra. Policie případ vyšetřuje od roku 2012.\nObviněni byli například majitelé firmy Tesco SW. Z firem pak dále AutoCont, Gordic, Mois, Merit Group, A-Scan, Eunice Consulting, ale i telekomunikační společnost Telefonica O2, píše server.\nFirma Tesco SW je mimo jiné jedním z dodavatelů systému pro monitorování evropských dotací. Zakázku na tento systém prověřuje policie, která kvůli němu v březnu zasahovala na Ministerstvu pro místní rozvoj.\nPodrobnosti o současném vyšetřování zatím policie nezveřejnila.\nNahodou totiz vim, ze nektere z tech firem jeli i v krajskych "vyberovych rizenich" pro digitalizaci archivu. Dalsi zahadne digitalizace se delaly v Praze v Narodni knihovne, ale to jsou zase jine firmy. Nicmene ono je tezke nekoho vinit, uprimne kdo by nemel zajem si privydelat, kdyz kolem litaji stovky milionu z evropskych naprosto nekontrolovatelnych dotaci, zaklad problemu totiz je prave v tech evropskych dotacich a jejich naprosto nepruhlednem pridelovani a prerozdelovani, Evropske…


TV stolek Angel 12 - Elegantninabytek.cz\nTV stolek Angel 12 - Obývací stěna\nTV stolek 1D Angel z lamina o síle 16 mm nabízíme v mnoha zajímavých dezénech. Jedná se o velice kvalitní materiál, který je odolný vůči mechanickému poškození. Dodáváme v demontu. Kolekce systémového nábytku Angel zaujme designově čistým a zároveň elegantním provedením a variabilitou jednotlivých komponentů, které můžete jednoduše přesouvat. Díky několika možným barevným provedením a variabilitě můžete váš obývací pokoj ještě více přizpůsobit individuálnímu vkusu a potřebám moderního způsobu života. Rozměry: - šířka 118 cm - hloubka 43 cm - výška 43 cm ... Zobrazit celý popis produktu >>>\nU nás si vyberete elegantní TV stolek Angel 12, tento produkt je v sekci Obývací stěna. Kvalitní TV stolek Angel 12 od nabytek-forliving.cz můžete koupit za skvělou cenu 1 697 Kč.\nDoprava TV stolek Angel 12\n- přímo v nákupním košíku v nabytek-forliving.cz při objednání TV stolek Angel 12 se vám zobrazí přesná cena dopravy (liší se totiž dle váhy a rozměrů celkové objendávky)


1 Vývoj LEGO space: První sety s vesmírnou tématikou jsou sety LEGOLAND 358 Rocket Base z roku 1973 a 367 (565) Moon Landing 1975 (1976). Tyto sety ukazují start rakety a přistání astronautů na Měsíci a jsou ještě bez minifigurek. Zatímco raketa je bez posádky, astronauti na Měsíci jsou sestaveni z jednotlivých kostek. První space sety, jak je chápeme dnes, tedy s minifigy, vyšly v roce U nich se dnes vžil název classic space. Není to obchodní název jako u dalších sérií, popisuje pouze společné znaky jednotlivých sad. Z nich se postupem času stal znak jediný, minifigové. Mají jednobarevné tělo s motivem raketoplánu oblétávajícího zlatou planetu a přilbu bez plastového hledí. První minifigové měli tělo polepené samolepkou a byli jen červení a bílí. Velmi brzo je nahradili figové potištění a objevily se dvě další barvy: modrá a černá. V roce 1979 bylo vydáno prvních 12 space setů. Daly by se rozdělit na dvě řady. Malá vozítka jsou celá šedá a obsluhuje je většinou jeden astronaut. Větší rakety a základny mají šedý podvozek a modrou nástavbu, prosklené díly jsou žluté. Velké rakety na sobě mají napsané číslo setu. Obslužná vozidla u raket a základen jsou celá šedá. Tuto jednotu narušily už modely z roku All Terrain Vehicle (6927) s bílým podvozkem a modrými skly veze kontejner, který ještě odpovídá šedomodrožlutému schématu. Model 6929 Starfleet Voyager již zcela opouští původní barevné pojetí, má šedý podvozek, bílou nástavbu a modrá skla. A tak již od roku 1981 je classic space roztříštěný a přichází mnoho variant a barevných vzorů, kde jediné, co sety spojuje, je minifig.\n2 Jako základ nově vznikajícího rodu byly vybrány lodě s elektrickým osvětlením, které měly bílý základ, černé doplňky a modré sklo. V roce 1987 se tato frakce od classic space odštěpila. Odpadlíci dostali nové uniformy a jméno Futuron. Od classic space se liší jen nepatrně. Nemají již planetku přes celé tělo, ale jen přes polovinu, druhou polovinu těla mají bílou. Dostali i moderní přilbu a hledí, které je jako jejich skla v průhledné tmavě modré. Variant minifigů je nyní již sedm, plus příslušník Space Police (viz níže). V roce 1987 vyšla dokonce jedna raketa s elektrickými prvky a jedna základna v barvách futuronu, ale s minifigy classic space. Oddělení těchto rodů je tedy pro neznalého člověka velkým problémem. Futuron jsou největší rod. Mají celkem 17 modelů (plus jeden set Futuronu vyšel pro Dacta LEGO pro školy). Na výběr je vše: auta, rakety, kráčející roboti, základny i jedna ohromná specialita. Tou je Monorail Transport System (set 6990), tedy jednokolejný vlak, který se perfektně hodí do space prostředí. Se 701 díly patří k největším space setům vůbec a je jedním ze tří monorailů, které LEGO vydalo (dva z nich jsou pro space). Vlak má dvě zastávky, dva přepravní kontejnery, manuální vozidlo pro přepravu kontejneru a maličkou raketku. Prostě sen... Postupem času někoho u LEGA napadlo, že je k mírumilovným a pracovitým astronautům classic space a Futuron třeba přidat do vesmíru i záporné postavy. Na scéně se tak v roce 1987 objevují Blacktron. Jde o ucelenou řadu, kterou lze rozpoznat na první pohled. Mají černý základ a žluté doplňky, skla jsou také žlutá. Minifig je celý černý a má nový typ helmy doplněný o černé neprůhledné hledí. Lodě i automobil vydané v roce 1987 mají jednotlivé\n3 části zaměnitelné a ozbrojené. Velká loď 6954 Renegade byla vydána pouze v USA, a proto je v Evropě vyhledávanou sběratelskou raritou. V roce 1988 přibyla Blacktronům i základna a malý kráčející robot. Na další rozšíření si museli Blacktronové počkat až do roku 1990, kdy se objevila poslední maličkatá loď. Meteor Monitor (1875) se odlišuje od všech původních a naznačuje příchod nových Blacktronů. Nemá již černožluté schéma, ale černobílé, které používá nová generace Blacktron (nazývaní Blacktron II). V roce 1989 se pro ochranu před Blacktrony objevuje Space Police. Jejich vozidla jsou modročerná a mají červená skla. Minifig je převlečený černý Futuron, jen má bílé rukavice a nohy a červené hledí. Na vozidlech se objevuje nový typ čelního skla, který se pro space na následujících deset let stal téměř poznávacím znakem. Větší vozidla disponují celou pro zajaté Blactrony. Dvě velké rakety jsou rozkládací a obsahují malé stíhací jednotky, z nichž jedna má blikající světla. V USA vyšla i základna, v porovnání se základnou Blacktronů velmi malá. V roce 1990 skončili Futuroni a roli pracovitého národa převzali M:Tron. M:Troni mají červenočerné schéma s neonově zelenými skly a většina vozidel má několik šedých doplňků. Všechny modely mají i neonově zelenou anténu. Minifigové mají červené tělo, bílo černé nohy a černou přilbu s neonově zeleným hledím. M značí magnet, neboť skutečné magnety jsou specialitou M:Tronů.Slouží k rychlému vyzvedávání nákladů v kontejnerech. Všechny velké lodě jsou schopny přepravovat několik různě velkých kontejnerů a ty největší\n4 přepravují dokonce i malá vozidla. V roce 1991 přišlo rozšíření jednoho malého auta o návod, kde se ze tří menších modelů dal postavit jeden supermodel. Návod se dal získat jen po zaslání registrační kartičky a čárového kódu, proto je vzácný. M:Troni z oficiální produkce nemají vlastní základnu. Tento nedostatek nahrazuje člen fóra kostky.org Mtron a postavil jednu z největších základen M:Tronů na světě. Rok 1991 se nesl ve znamení druhé generace Blacktronu, po čtyřech letech přišel čas obměnit hlavní záporáky. Dostávají černobílé barvy a neonově zelená skla. Uniformy jsou pak bílé s černými doplňky a velkým neonově zeleným B. Jako u prvních Blacktronů, i dvojka podporuje odpojitelné a výměnné moduly. Větší modely lze rozebrat na menší prvky a jednoduše přestavět. Blacktroni opět dostávají velkou základnu, tentokrát i s osvětlením. V roce 1992 přicházejí další dvě malé raketky a rok poté návod na super model ze tří menších. Tentokráte i v jednom balení. Sehnat tento návod je překvapivě ještě těžší než na supermodel M:Tronů. Následující rok přišla obměna i ke Space Police. Hlavní změnou v roce 1992 jsou opět barvy. Základní barva jednotlivých setů je šedá (klasická světlá šedá), tu doplňuje černá a vždy několik doplňků v červené. Skla jsou zelená. Zůstala podobná nabídka modelů jako u Space Police 1, tedy hlavní model je veliká raketa, menší model auto a pak další raketa. Tři největší modely mají opět vězení. Není zde žádná základna. Poprvé se objevují hodnosti jednotlivých minifigů. Doteď se lišili jen barevně či výbavou. U Space Police 2 je velitel s nárameníky a jiným potiskem těla. Policisté mají jako první ve vesmíru také jiné obličeje s obočím a mikrofonem.\n5 V roce 1993 vychází řada Ice Planet, která posunuje space do jiného prostředí. Už to není pustá měsíční či marťanská krajina, dostáváme se na zamrzlou planetu; proto je třeba dodat kompletně novou výbavu. Lodě jsou modrobílé a mají neonově oranžová skla a doplňky. Minifigové dostali nové hledí s anténkou, lyže a motorové pily. Dalším průlomem a dobrou zprávou pro minifigy je přítomnost ženy. Poprvé v historii space se objevuje kráska z vesmíru. Dnes, kdy si můžeme pořídit růžovou astronautku, již běžná věc, tehdy žhavá novinka. Lodě jsou vybaveny lyžemi pro přistání na sněhu, nebo širokými koly. K vozidlům patří odpojitelné komunikační satelity, nebo rovnou rakety pro vypouštění satelitů na orbit. Ice Planet mají velkou loď rozdělitelnou na několik dílů i vlastní základnu, tedy pro každého něco. V roce 1994 vychází Spyrius a nahrazuje Blacktron v roli rodu padouchů. Jejich nepřáteli jsou Unitron se svým monorailem. Minifigové mají modré tělo, černé ruce a nohy a červenou přilbu. Ta je u velitele s potiskem. Navíc dostali Spyrius na pomoc androidy. Oproti dosavadním robotům, složeným z dílků, jsou humanoidní, tedy mají podobu minifigů. Jsou celí červení, potisk mají na těle i nohou a průhlednou hlavu i přilbu. Lodě, respektive létající talíře a velcí roboti, jsou tvarem hodně originální, barevně již tolik ne. Jsou červenočerní a mají tmavě modré nebo červené sklo. Největším setem je základna s. létajícím talířem, malým vozítkem, v hoře ukrývá\n6 mezikontinentální či meziplanetární střelu. Současně se Spyriusem jsou představeni Unitron, nejmenší vesmírný rod. Barevné schéma je tříbarevné. Modrá, šedá a černá je zastoupená stejně, skla jsou tmavě modrá a jako doplněk průhledné neonové antény. Minifig je v kombinaci šedé (tmavě a světle šedé), žluté a modrých doplňků. Stejně jako Spyrius mají Unitron androidy ze stejné výrobní linky. V roce 1994 je představen první model monorail. Poté přibyly další tři sety: druhá základna, velké auto a velká raketa. Na trh šly ovšem jen v USA, v Evropě jsme tím přišli o velmi zajímavé modely. Nevyšly ovšem žádné menší sety. Rok 1996 přinesl do space velké oživení. Přichází rod průzkumníků Exploriens. Barevně navazuje na Futuron, má bíločernou kombinaci s modrými skly a transparentními neonově zelenými doplňky. Minifigové jsou bílí s šedými nožičkami a někteří dostali nové přilby s možností připojení dýchací hadice. Již tedy nejsou odkázáni pouze na dýchací přístroj. Lodě disponují speciálními technologiemi na průzkum nových planet. Hlavní novinkou jsou magnetické samolepky. Když je pozorujete přes různá barevná skla, zobrazují odlišné obrázky zkoumaných objektů. Lodě mají mechanická ramena na manipulaci se zkoumanými objekty a satelitní spojení k předávání výsledků mezi sebou.\n7 Opět jen v Americe vyšla řada Roboforce, a to roku Vzhled strojů nenaznačuje mírumilovné cíle, jejich roboti vypadají jako klasický válečný Mech (viz. Mechwarior či letošní hollywoodský trhák Titanfall) či tyranosauři. Mají rozmanité zbraně (ruce, raketomety, pily, ocasy...) a stejně tak i systém pohonu (trysky, kola, kráčení). Souboje nejsou nikde zachyceny, ale budou nebezpečné pro všechny zúčastněné Dva roboti mají minifigy s červenými nohami a transparentní oranžovou přilbou a druzí dva mají minifigy se žlutými nohami a transparentní neonově zelenou přilbou. Tělo mají figové šedé a potisk je buď žlutý, nebo červený. Téhož roku konečně po napjatém očekávání dorazili první mimozemšťané v létajících talířích! Šedé stroje s černočervenými doplňky a průhledným zeleným sklem jsou parádní a velké, ale aby mohly být kulaté, skládají se z velkých dílů. Pro stavitele dost nevhodné a obtížně využitelné, pro ostatní parádní hračka. Interstellar Starfighter (6979) je vybaven elektrickými světelnými efekty a hlavně optickými vlákny, jež u Lego\n8 System nejsou běžně k vidění. Další zajímavostí jsou samolepky, které po stlačení ukážou logo ufounů. V míru ale zřejmě nepřicházejí, jak naznačuje jejich laserový arzenál. Další nelidskou rasou jsou hmyzáci Insectoids, poslední rod space před dlouhým odpočinkem (s krátkou pauzou v roce 2001). Uprchlíci ze světa Zotax používají kybernetické implantáty, také jim pomáhají humanoidní roboti. Vesmírné stroje Insectoids imitují obří hmyz planety Holox. Tmavě šedou a modrou tak doplňují modrá křídla a neonově zelené doplňky jako velké hmyzí oči nebo tykadla. Některé jejich stroje navíc mají unikátní součástku se zvukovými a světelnými efekty.\nMaloobchodní ceník platný od 27.10. 2015 Základní sestavy a tematické kolekce Magformers PLU Didamag s.r.o. výhradní zastoupení MAGFORMERS v ČR a SR tel. +420 774 676 111 tel. +420 777 991 194 info@magformers.cz\nSovětsko/ruské maskáče v kostce...\nSovětsko/ruské maskáče v kostce... -Sovětská armáda nastoupila do bojů v Afgánistánu s běžnou armádní uniformou M69 hnědé barvy s tropickým kloboukem místo standartní lodičky. Zastaralá, nepraktická uniforma\nMějte nás všude při sobě\nKatalog výrobků Mějte nás všude při sobě AROMAVISAČKY 3-6 - vůně do auta, skříně, na WC DOMÁCÍ POTŘEBY HÁČKY 7-11 - na uchycení utěrek, ručníků KOUPELNA 12-14 - pomocníci pro denní hygienu KUCHYNĚ 15-16\nJaderná energie v kosmickém výzkumu\nSvětový kosmický týden 2004 Hvězdárna Vsetín Jaderná energie v kosmickém výzkumu minulost, současnost, budoucnost Martin Zapletal 2004 Základy jaderné fyziky Základy jaderné fyziky Základy jaderné fyziky\nČíslo: DMP 1/15S Téma: Výroba repliky ruční sečné zbraně Jméno: Tadeáš Dalešický. Číslo: DMP 2/15S Téma: Svařovací stůl Jméno: Vojtěch Dytrych\nČíslo: DMP 1/15S Téma: Výroba repliky ruční sečné zbraně Jméno: Tadeáš Dalešický V mé maturitní práci jsou obsažena témata kování, kovářské historie, kovářské práce, techniky a metody, nástroje a suroviny\ntel.: (+420) 773 222 626 fax: (+420) 549 242 169 email: info@nides.cz www.nides.cz\nNIDES s.r.o. Šumavská 31a 602 00 Brno Česká republika tel.: (+420) 773 222 626 fax: (+420) 549 242 169 email: info@nides.cz www.nides.cz O společnosti NIDES NIDES s.r.o. je soukromá česká obchodní a inženýrská\nŽádosti neodpovídající účelu a podmínkám Programu - nedoporučené k realizaci\nHodnotící formulář - souhrnná tabulka projektů Číslo a název oblasti podpory, programu: oblast podpory Požární ochrana, program. Podpora jednotek PO obcí Libereckého kraje R. vyhlášení: 6 ZR - RO /6 -\nspecializovaný evropský výrobce nářezových strojů a mlýnků na maso specializovaný www.sirman.czů na maso\nspecializovaný evropský výrobce nářezových strojů a mlýnků na maso specializovaný www.sirman.czů na maso www.sirman.cz Již více než 45 let Sirman vyrábí jedny z těch nejlepších potravinářských strojů pro\nZÁKLADNÍ IDENTIFIKACE ID Název/motiv mozaiky ULK-UL013 Tři betonové prvky s motivem hrajících si dětí (Dětské hry) Autor návrh Josef Menš, realizace? Datace Místo GPS souřadnice Rozměry mozaiky, umístění\nSTŘEDOŠKOLSKÁ ODBORNÁ ČINNOST PRŮZKUMNÉ TERÉNNÍ VOZIDLO NA DÁLKOVÉ OVLÁDÁNÍ Martin Saida Brno 2011\nSTŘEDOŠKOLSKÁ ODBORNÁ ČINNOST PRŮZKUMNÉ TERÉNNÍ VOZIDLO NA DÁLKOVÉ OVLÁDÁNÍ Martin Saida Brno 2011 STŘEDOŠKOLSKÁ ODBORNÁ ČINNOST Obor SOČ: č.9 Strojírenství, hutnictví, doprava a průmyslový design PRŮZKUMNÉ\nzeď, takže poznámky nebo výstřižky si můžete pomocí magnetů připevnit přímo na stěnu.\nPráce plný Hub Příjemnou kancelář si postavili Zdeněk Rudolský, Jakub Mareš a jejich další dva partneři. Chtěli pracovat se zajímavými designéry, architekty nebo experty na technologie, a tak otevřeli\nŘÍMSKÉ SVÍCE, TŘÍDA II.\nŘÍMSKÉ SVÍCE, TŘÍDA II. str. 14 H8001 Římská svíce 12......................... str. 14 H8002 Římská svíce 20......................... str. 14 H8003 Římská svíce 12 Cracker.................. str. 14 H8004\nLaminátové lyže v Novém Městě na Moravě\nLaminátové lyže v Novém Městě na Moravě Schůze K.A.K. konaná dne 28. ledna 2009 rozproudila debatu na téma světově prvních vyrobených laminátových běžek v Novém Městě a zda tím správným modelem jsou laminátové\nNávrhy prováděcích právních předpisů k návrhu zákona o ozbrojených silách České republiky\nNávrhy prováděcích právních předpisů k návrhu zákona o ozbrojených silách České republiky 1. Nařízení vlády č. /1999 Sb., o střeţení objektů důleţitých pro obranu státu (společné nařízení vlády se zákonem\nJARO - LÉTO 2014 / Didaktické pomůcky a hry\nJARO - LÉTO 014 / Didaktické pomůcky a hry EPL1001KT 149 Kč Čtvercové panely Balení obsahuje 6 panelů se různými povrchy. Slouží k rozvoji hmatového vnímní. Jednoduchým spojením z nich dovedete vytvořit\nKlíčový partner pro Vaše podnikání. 2007, Seewer AG Starline 1\nKlíčový partner pro Vaše podnikání 2007, Seewer AG Starline 1 Co je to Starline? Dvě nové tvarovací linky od Rondo Doge Pro automatickou výrobu: překládaných plněných zdobených krájených ražených výrobků.


Na Letné srazila chlapce sanitka, leží v nemocnici - Pražský deník\nNa Letné srazila chlapce sanitka, leží v nemocnici\nPraha - Zlomená pravá ruka a podezření na vnitřní zranění. Tak dopadl jedenáctiletý hoch, jehož ve středu vblízkosti letenského fotbalového stadionu srazila sanitka soukromé přepravní Nemohli jsme nicdělat\n„Dítě nám vběhlo před vozidlo právě ve chvíli, kdy vystupovalo ztramvaje. Vinkriminovaný okamžik se chlapec zřejmě špatně rozhlédl, a vběhl nám rovnou před auto. Narazil na přední kapotu a zlomil si ruku. Hlavně, že náraz přežil a že se mu nic vážnějšího nestalo. Samozřejmě, že nás střet sdítětem velmi mrzí, ale vtom momentu jsme nemohli nic dělat, jen prudce pak šlápnout na brzdu, “ řekl Deníku Aleš Marisko, spolujezdec vozu soukromé zdravotnické služby.\nZraněného chlapce odvezla pražská záchranka do motolské nemocnice na lůžkové oddělení dětské chirurgie, kde se kromě fixace zlomené ruky podrobil ještě dalšímu vyšetření. „Na místo naše sanitka dorazila za několik minut,“ sdělila mluvčí pražské záchranky Jiřina Ernestová.\n„Chlapce si tu rozhodně ponecháme kdalší hospitalizaci,“ informoval náš list lékař konající službu na lůžkovém oddělení motolské dětské chirurgie. Do nemocnice se rovněž dostavila ichlapcova matka, která tragickou záležitost odmítla do médií jakkoliv komentovat.\nDěti: Bylo to příšerné\n„Vyšetřování je na začátku, nelze zatím dělat závěry, “ sdělili na místě nehody dopravní policisté. Situaci srážky dítěte svozidlem popisují někteří žáci zvíceletého gymnázia ulice Nad Štolou. Podle nich přecházel chlapec tramvajové koleje vzastávce před řidičem tramvaje, nikoliv po přechodu. Rozhlédl se oběma směry, ale nepředpokládal, že po druhé koleji pojede vprotisměru sanitka bez zapnutých výstražných majáků a zvukových znamení. „Chlapec po srážce vyletěl vysoko do vzduchu, všude byla spousta zvířeného prachu. Bylo to příšerné,“ shodují seděti.\n„Vše se událo tak rychle…Co si ktomu pamatuji, to jsem už řekl,“ uzavřel Aleš Mariska, spolujezdec soukromé přepravní zdravotnické služby.


Alena Chládková | Denbaya\nTančit jsem začala ve svých sedmi letech a několik let jsem se věnovala klasickému baletu. Poté jsem prošla mnoha kurzy a workshopy různých tanečních stylů – moderní tanec, jazz dance, břišní tance, kontaktní improvizace, perský tanec, hilal dance, fire dance, pole dance... Některým z nich se nárazově věnuji dodnes. Moje srdce však patří především nespoutanosti afrického tance.\nS africkým tancem jsem se seznámila v roce 2005, kdy jsem začala navštěvovat kurzy Terezy Pospěchové v Brně. Byla to láska na první pohyb. Od té doby jsem se učila u mnoha evropských lektorů (Marta Zlámaná, Blanka Bartoszová, Monika Rebcová, Christa Flaig, Natascha Noack, Anett Hofmann, Nizoucha) i afrických tanečníků (Mohamed Bangoura, Anani Sangoui, Oumou Mariko, Namysa Oularé). V letech 2006 – 2012 jsem navštívila čtyřikrát Západní Afriku - Guineu, Senegal, Sierra Leone a Gambii, kde jsem strávila celkem 9 měsíců. Zde jsem se zúčastnila několika tanečních workshopů a navštěvovala jsem soukromé hodiny místních tanečníků. Především pobyt v Guineji, kde jsem strávila nejvíce času, pro mě byl velmi cennou životní zkušeností, a to nejen taneční. Kromě tance jsem se zde věnovala rozvojovým projektům – koordinovala jsem adopci na dálku a podílela se na projektech v zemědělství a zdravotnictví. Měla jsem tedy dostatek času i příležitostí poznat africký život z různých úhlů pohledu. V roce 2013 jsem pak strávila měsíc na Kubě, kde jsem se věnovala afrokubánskému tanci yoruba.\nOd roku 2008 vedu pravidelné lekce afrického tance v Brně a víkendové workshopy v různých městech v ČR. Jako tanečnice a bubenice jsem 5 let působila v kapele Tubabu. Od léta 2014 vedu vlastní pohybové centrum Bosorka, kde se konají jak moje kurzy, tak kurzy dalších lektorů.\nNěkolik let jsem pracovala a nárazově stále pracuji v sociálních a terapeutických sférách. V roce 2014 jsem ukončila čtyřletý výcvik taneční pohybové terapie v Praze. Ve svých lekcích tedy při práci s pohybem ráda využívám terapeutických přesahů.\nKromě tanečních kurzů a workshopů pořádám také vzdělávací semináře (nejen) pro pomáhající profese, ve velké míře se zaměřující právě na využití expresivních terapií v praxi.\nVšechny moje aktivity najdete na mých stránkách www.moveart.cz\nDomů → O Denbaye → Alena Chládková


Scania dodá vozidla pro ozbrojené síly | Kamioňáci.cz\nScania dodá vozidla pro ozbrojené síly\nScania získala kontrakt na dodávku 119 vozidel pro lucemburskou a švédskou armádu\nŠvédský výrobce nákladních automobilů značky Scania uzavřel smlouvu se servisní a zásobovací agenturou Severoatlantického paktu NAMSA (NATO Maintenance and Supply Agency) o dodávce užitkových vozidel pro lucemburskou armádu.\nJedná se o 31ks vozidel s pohonem všech kol, z nichž 13ks bude mít výbavu proti minám a palbě z pěchotních zbraní.\nKromě toho Scania obdržela objednávku od švédského úřadu pro obranné materiály na dodávku logistických vozidel. Z celkového počtu 88ks budou 4 vozidla vybavena pro výuku řidičů.\nLucembursko volí 8×8\nVozidla pro Lucembursko budou podle standardů NATO postavena na čtyřnápravových podvozcích s pohonem všech kol. Jedná se o typ Scania G 480 8×8.\nDle požadavků bude dodávka prvních 13 vozidel vybavena modernizovaným systémem balistické ochrany vyhovující normě STANAG 3. Toto uspořádání je vhodné pro nasazení při mírových misích. Na 28 vozidel bude také namontováno hákové rameno pro nakládání kontejnerů. Celá dodávka se uskuteční v roce 2011.\nŠvédsko odebere 88 vozidel\nŠvédská zakázka je součástí probíhající rámcové smlouvy a tvoří ji jednak 80 třínápravových logistických vozidel typu Scania G 400 6×2 vybavených hákovým nakladačem přičemž čtyři vozidla budou určena pro výuku řidičů.\nDále bude dodáno osm čtyřnápravových vozidel Scania P 400 8×2 osazených jeřábovým ramenem a plošinovou nástavbou.\nVšechna vozidla určená pro švédské ozbrojené síly budou vybavena systémem Communicator 200, umožňující dálkový sběru dat z řídicí jednotky vozidla.\nVýkony vozidla i řidiče tak bude možné sledovat na webovém portálu.\nSoučástí smlouvy jsou také servisní služby, které bude výrobce poskytovat po celém Švédsku.\n(redakce, foto: Scania)\nNovinky, Technika, Vojenská vozidla SCANIA, Scania G 480 8x8 pro Lucembursko, Vojenská vozidla\tZobrazit komentáře Vytisknout stránku\nKomentovat Zrušit odpověď\nVáš e-mail nebude publikován. Povinné položky jsou označeny *\nMůžete použít tyto HTML značky a vlastnosti k formátování komentáře:  <acronym title="">
      <q cite=""> <s>  \nSlovenská výheň upekla pro Buggyru těžký víkend, přinesl i dakarskou vložku\nDalší porci smůly si o víkendu vybrali piloti týmu Buggyra ZM Racing v závodě ME tahačů na okruzích na Slovakia Ringu. Adam Lacko podruhé v této sezoně odjel domů bez bedny v celkovém pořadí, přesto si udržel průběžně čtvrtou příčku. … Číst dále →\nPrvní prázdninový víkend je nabitý akcemi\nZačátek prázdnin je ve znamení závodu kamiónů a to jak na okruzích, tak v terénu. Po dvouleté přestávce se na Slovakiaring vrací evropský šampionát ETRC – závod tahačů na okruzích. O další cenné body bude bojovat i náš Adam Lacko, kterému … Číst dále →\nPremiéra nových elektrických vozidel Scania: S dojezdem až 350 kilometrů vyhoví regionální přepravě\nScania představuje kompletní čistě elektrické řešení pro regionální dálkovou přepravu. Výkon, dojezd a rychlost dobíjení umožňují bezproblémový každodenní provoz. Scania pokračuje na své cestě elektrifikace, aby ve spolupráci se zákazníky dosáhla stanovených vědecky podložených cílů pro snížení emisí CO2. Věrna … Číst dále →\nAdam Lacko Africa Eco Race Aleš Loprais Autodoprava automobilová výstava Big Shock Team Bonver Dakar Project Budocnost kamiónů Buggyra Dakar David Vršecký dopravní technika Frankie Vojtíšek Freightliner Gert Huzink informace pro dopravce IVECO kamion KM Racing Team Liaz MAN Martin Kolomý Martin Macík junior Martin van den Brink Martin Šoltys MERCEDES BENZ MKR Technology Pascal de Baar renault truck SCANIA spotřeba paliva stavební technika Tatra Tomáš Tomeček Tomáš Vrátný truck Truck Racing truck trial VOLVO volvo trucks vývojové trendy závody kamiónů závody tahačů úspora paliva řidič kamionu