Magické jižní Maroko | Kunná Huná – Průvodkyně po Orientu\nKunná Huná – Průvodkyně po Orientu\n8-denní jižní Maroko + Marrákeš, CESTY V ROCE 2021, Maroko\nMagické jižní Maroko\nJuly 3, 2020 kouzloorientu\nTento osmidenní letecký zájezd do Maroka vede po stopách tradiční berberské architektury nádhernou krajinou oáz, palmových hájů, písečných dun a hor Vysokého Atlasu.\nZájezd pořádá Cestovní kancelář Radynacestu, s.r.o.\nTERMÍNY V ROCE 2021\nLetenka do destinace se všemi poplatky\nUbytování: 4-hvězdičkové hotely\nDoprava: klimatizovaný mikrobus a džípy\nSlužby česky mluvícího průvodce: Margita\nProgram a trasa okruhu jižním Marokem\nPřílet do Marrákeše, volné odpoledne. Večer pro zájemce procházka z hotelu na slavné náměstí Džamá el Fna s kejklíři, kouzelníky, hudebníky a vypravěči příběhů. Ubytování a nocleh v Marrákeši.\nMarrákeš – Ouarzazate – Zagora\nDnes se vydáme na cestu na Saharu. Přejedeme Vysokým Atlasem, který je nejvyšším pohořím Severní Afriky. Přes sluncem zalité město Ouarzazate pojedeme podél řeky Draá stejnojmennou oázou až do Zagory, slavného pouštního města, odkud cesta do Tumbuktu na velbloudu trvá 52 dnů. Ubytování a nocleh v Zagoře.\nZagora – Tamegroute – Erfoud\nZe Zagory pokračuje naše cesta do Tamegroutu, autentického berberského městečka a centra súfijského řádu Násiríja. V Tamegroutu shlédneme výrobu tradiční keramiky, včetně všudepřítomných tadžínů – tradičních nádob na přípravu marockých jídel. Dále budeme pokračovat napříč marockým venkovem do města Erfoud v oáze Tafilálet, které se stane východiskem pro naší následující cestu k písečným dunám. Ubytování a nocleh v Erfoudu.\n(fakultativní výlet na džípech po okolí – 150 km, cena 65 Euro s obědem)\nCílem dnešního dne bude poznání té opravové Sahary. Cesta povede do oblasti pískem zaváté vesničky Merzouga, odkud se pěšky projdeme po dunách Erg Chebbi, jež dosahují výšky až 120 metrů. Podíváme se na způsob, jakým se v této oblasti pěstují zemědělské produkty, především melouny a datle. Uvidíme taky prehistorické rytiny původních obyvatel. Cestou zpět do Erfoudu navštívíme rodiště dnešní královské dynastie Alavítů – Rissani, kde se projdeme po barevném tradičním trhu. Ubytování a nocleh v Erfoudu.\nErfoud – Soutěska Todra – Ouarzazate\nZ Erfoudu se vydáme na západ do oázy Tinghir, cestou uvidíme zavlažovací systém a jeho důmyslný způsob rozvodu vody po suchých pouštních oblastech. Projdeme se přírodně vytvořenou soutěskou Todra, která patří mezi nejzajímavější přírodní úkazy v Maroku. Ve městě Ouarzazate si prohlédneme kasbu Taurirt – tradiční sídlo místních vládců. Ubytování a nocleh ve Ouarzazatu.\nOuarzazate – Ksar Ait Benhaddou – Tizi-N´Tichka – Marrákeš\nDnešní den začneme prohlídkou piktoreskní vesničky Ait Benhaddou, místem, jenž se stalo kulisami mnoha světoznámých filmů. Dále budeme pokračovat stoupáním do Vysokého Atlasu a přes horský přechod Tizi N’Tichka se dostaneme zpět do Marrákeše. Ubytování a nocleh v Marrákeši.\nCelodenní prohlídka tohoto emblematického města nás zavede do paláce Bahía z 19. století, kde uvidíme maurskou architekturu v její plné kráse. Dále pak uvidíme okázalou rezidenci mocné rodiny Glaoui – Dár el Paša. Pro zájemce bude možnost navštívit zahradu Majorelle, jež kdysi vlastnil slavný návrhář Yves Saint-Laurent. Volné odpoledne lze věnovat nákupům na barevném marrákešském tržišti kolem náměstí Džamá el Fna. Ubytování a nocleh v Marrákeši.\nOdlet do České republiky.\ndatlové háje v Maroku\nPrevious PostBerberská cesta po jihu MarokaNext PostPo stopách marockých králů\nLUXOR s Margitou\nMarocká kuchyně s Margitou\nCestou Necestou na RTVS s Katarínou\nNáš článek v National Geographic\nNově přidané zájezdy\nPo stopách marockých králů\nBerberská cesta po jihu Maroka\nJordánsko s pouštním dobrodružstvím\nVelká cesta po starověkém Egyptě\nJordánsko v plné kráse\nMarrákeš a magický marocký juh\nZájezdy na Blízký Východ a do Severní Afriky\nKORONA A CESTOVÁNÍ\n15-denní cesta po památkách a Západní poušti\n4-denní Jordánsko s koupáním a Petrou\n5-denní dobrodružství s noclehem v poušti\n8-denní Jordánsko + Rudé + Mrtvé moře\n5-denní Marrákeš + výlety\n6-denni královská města\n8-denní cesta za Berbery\n8-denní jižní Maroko + Marrákeš\nVelká 15-denní cesta Egyptem\n8-denná plavba po Níle\n8-denný Egypt plavba a Káhira\n8-denní berberská cesta\n8-denní poznávání jižního Maroka\n8-denné Maroko história + kultúra\n8-denný Marrákeš + južné Maroko\n8-denné Maroko Sahara + kúpanie\n5-denní Marrákeš s výlety\n4-denný Marrákeš City Break\n8-denní Jordánsko + Mrtvé a Rudé moře\n8-denné Jordánsko + Mŕtve more\n8-denní cesta po Izraeli\n8-denní Izrael + Jordánsko\nDubaj + Omán\n16-denní letní Írán s Kaspickým mořem\n16-denní jarní velká cesta Íránem\n12-denní zájezd za kulturou Íránu\n8-denní Jižní Maroko\n8-denní Maroko historie + kultura\n8-denní Jordánsko + Rudé moře + Mrtvé moře\n4-denní Jordánsko + Petra + Mrtvé moře\n8-denní Egypt – plavba po Nilu\n8-denní Izrael s Jeruzalémem a koupáním\nDo Íránu se tento rok asi nepodíváme, ale v roce 2022 si snad sedneme k dobré íránské kávě, šafránovému čaji nebo džúsu z růžové vody ☕🫖🌸 #írán #zájezdyírán #doíránu\nRamadán v Maroku - jak probíhá, co se podává a které dni jsou významné - o tom všem nyní v blogu. Link v bio #ramadan #ramadanvmaroku\nÍrán a jeho barvy #abyaneh #írán #doiranu #kouzelnyiran #cestovani #pruvodkynepoorientu\nTaky se už těšíte až se cestovní ruch opět rozjede? My s Margitou jednoznačně ano, protože se tak opět vrátíme k tomu, co děláme nejlíp a nejradši - průvodcování po Orientu #pruvodkyne #scestovkou #bezcestovvky #cestovani #jedeme #traveling #guiding\nZápad slunce v Dachle #dakhla #westernsahara #traveltips #onthemove #travelgram #instatravel #backtonormal\nNahlédnutí do mešity ve Fezu 🕌\nWádí Rum a jeho barvy #jordansko #cestování\nVzpomínky na #Írán u skvělého bylinkového čaje - směs, ve které jsou růžové květy, #levandule , pomerančové květy a verbena #podzimjetady\nPrůvodcování mi chybí a těším se na sezonu 2021!\nSymetrie nade vše. #luxor\nŘeka Zájande v Esfahánu plná vody - takto jsem jí a krásný most Chádžú vyfotila přesne před rokem! Jaké bylo mé potěšení, když se mi včera ozvala @radynacestucz s tím, že chtějí zájezd do Íránu! 🇮🇷❤. Země, kterou je TŘEBA vidět. Já už se těším! 🕺🏽\nTakhle jsem si v únoru se skupinou pochutnali v Akabě (Jordánsko) : saláty fattúš (vlevo) a tabúle (vpravo) jsou čerstvé a nesmírně zdravé, tak si je v Jordánsku pak dejte! S @radynacestucz je ochutnáváme povinně! 💪🏼🇯🇴🗺 #ckradynacestu #zájezd #scestovkou #bezcestovky #jordansko


Dobrý den ,vloni v srpnu jsem špatně došlápla na schodech a bolela mě achillovka,šla jsem k lékaři ,který mi doporučil 14 dni na nohu nešlapat,stříkat si to prontoflexem,ledovat a bandážovat.A pokud to po těch 14 dnech nepřestane,tak ať přijdu na kontrolu a udělají mi ultrazvuk.Noha po 10 dnech přestala bolet a byla vpořádku.Takze jsem na kontrolu nesla.Před 3 dny mě při běhu opět začala bolet a den od dne je to horší.Při delším sezení (ve škole) me noha hrozne brní,v noci me do lýtka chytají hrozne křeče a po ránu nemohu na nohu vůbec doslapnou (bolí me i pata i cele lýtko).Snazim se nohu moc ne zatěžovat,přestala jsem běhat a opět ji leduji a stříkám prontoflexem.Myslite ze to stačí a přejde to samo nebo mam jít k lékaři ? A co by to mohlo byt ? A jak dlouho to bude trvat ? Potřebuji byt co nejdříve v pořádku.Předem Dějuji moc za odpověď Veronika\nZáleží na místě bolestivosti Achillovy šlachy, Dosti často se v mladém věku jedná o tendinozu, změny po přetížení šlachy, často i v místě, kde se šlacha přibližuje patní kosti.\nJiž bych neváhal a absolvoval bych ortopedické vyšetření s diagnostickým ultrazvukem. Mohou se ve šlaše objevit mikroruptury, trhlinky, které bolí, ale i třeba trhlinka, kterou lze vyšetřením již zaznamenat.\nV tom případě potřebná léčba a jistě nyní zátěž vysadit nebo alespoň hojně omezit.


Exkluzivní rozhovor s Haruehun Airry pro AsianStar - Celebrity - AsianStyle.cz\nHlavní stránka Celebrity Exkluzivní rozhovor s Haruehun Airry pro...\nExkluzivní rozhovor s Haruehun Airry pro AsianStar\n11:00 | 08.01.2019 JoshuaTrimidal 0 5\nV mnoha kulturách je fotografování vnímáno jako pohled na odraz duše. Každá fotografie skrývá svou duši a kus příběhu ze života. Stejně jako práce Haruehun Airry.\nHaruehun Airry FOTO: Haruehun Airry - Twitter\nHaruehun Airry, celým jménem Haruehun Airry Noppawam, se narodil 6. září v Thajsku. V současné době tam stále žije, i přesto, že uvažuje o Číně. Patří mezi nejúspěšnější fotografy v Thajsku. Pracoval i na promo fotografiích k BL sérii Together with me.\nHaruehun Airry vystudoval bakalářské studium v komunikačním managmentu na univerzitě Chulalongkorn, kde se poté ujal Miss Thailand Universe 2006, Charm Osathanond. Právě díky tomu začal fotografovat. Byl také jménován jako modelový vzor v rámci charitativního projektu Adam's Love, který podporuje od roku 2011 v komplexním vzdělávání v oblasti HIV / AIDS ve výzkumném centru pro výzkum AIDS u thajského červeného kříže.\nNa jeho fotografiích můžeme vidět převážně mužské aktéry. Ti se ihned dostali do podvědomí široké veřejnosti po celé Asii. Fotografie byly pak publikovány v několika renomovaných publikacích jako je Attitude and Men's Health. Mnoho amatérských modelů chtělo být součástí jeho focení, jen aby svůj booklet poté mohli využít v zábavním průmyslu. Jeho focení s bývalým držitelem titulu Mister International se stalo takovou senzací v jihovýchodní Asii, že si tento fotograf ihned zasloužil uznání ze všech směrů.\nHaruehun Airry je taktéž výborných sociálním aktérem v rámci sociálních médií, za což si v roce 2010 převzal cenu jako nejmladší úspěšný fotograf.\nOtázky pro tebe navrhli společně se mnou naši redaktoři a fanoušci. Mohl by ses nám představit? Vím, že jsi úspěšný fotograf, ale co nám o sobě řekneš víc?\nJsem fotograf z Thajska. Zaměření které mám, je především focení mužských portrétů, zejména pak mužských aktů. Lidé to považují za zajímavé. Někteří si ale myslí, že jsem zvrhlík. Nedělám si z toho nic, přijde mi to spíše úsměvné. A hlavně, myslím si, že nahota je nejčistší formou vyobrazení osoby.\nKdy začala tvá kariéra? Co jsi proto musel udělat? Je fotografování tvoje vášeň?\nZačal jsem fotografovat, když jsem byl na univerzitě. Mým zaměřením tehdy byl komunikační managment. Naučil jsem se ale využít média při uvádění se na trh, včetně správy podniků. Díky tomu všemu jsem zjistil, že fotografování je mocným nástrojem, který mi dává určité poselství, jak komunikovat s lidmi, co mě obdivují.\nJaké focení či fotografie je pro tebe nejzajímavější?\nMužské akty. To je pro mě zároveň nejnáročnější. Někteří lidé říkají, že právě díky tomu jsem se stal slavným. Myslím, že ano. Ale ne každý vypadá skvěle, když je nahý. Některé nahé fotografie vypadají nevkusně. Proto mojí největší prioritou je dělat člověka zajímavým. Někdy používám focení jako nástroj k vyjádření svého názoru. Stejně jako kdyby přišel na focení někdo pro mě opravdu přitažlivý, kdo by byl pro druhé zcela průměrný, dokázal bych všem opak.\nČetl jsem informaci, že jsi fotografoval také Miss Thajsko. Je to pravda? Jaké to bylo?\nAno. Byla právě čerstvě korunovaná jako Miss Thajsko, když jsme se setkali na univerzitě. Nikdo s ní nechtěl mluvit, protože si všichni mysleli, že je příliš krásná. Ale já jsem ji požádal, aby se stala mojí modelkou. Díky tomu jsme přátelé až dodnes.\nUpřímně, miluju tvůj instagram. Je perfektní. Máš neuvěřitelných 357 000 sledujících. Kde jsi získal takovou popularitu?\nMyslím, že právě způsobem, jakým prezentuji mužské modely. Pro mnoho lidí je to velmi zajímavé. Někteří se chtějí stát mými modely. V Asii je to jako virus.\nŽiješ v Thajsku, kde ses i narodil, ale viděl jsem, že používáš i čínštinu. Je Čína tvým druhým domovem?\nNarodil jsem se v Thajsku. Rozhodl jsem se před několika lety, že se budu učit čínsky. Bylo to po tom, co jsem poznal jednu ženu z Anglie, která se provdala za čínského přítele v Číně. Mluvila skvěle čínsky a byla tak ochotná, že mi s tím pomohla. Myslel jsem si, že je to zbytečné, ale poté jsem se dostal na jednu z nejlepších čínských škol.\nMáš rád vaření? Jaké jídlo máš rád?\nDá se říct, že ano, i když rád s oblibou říkám, že moje jídlo vypadá divně. Sám pro sebe většinou vařím thajské jídlo. Nebo také, když cestuji. Thajské jídlo je velmi dobré. Určitě ho někdy zkus.\nCo rád děláš ve volném čase? Máš nějaké záliby či koníčky?\nCizí jazyky. Myslím, že učení cizích jazyků je ten největší lidský poklad. Právě teď je to čínština. Některé části jsou podobné thajštině, ale ne všechno. Naše písmo je zcela odlišné. Určitě víš, že čínské znaky vypadají velmi obtížně. Ale čím více tomu rozumíš, tím víc zjistíš, jak krásné jsou. Čínština je opravdu fascinující.\nMáš rád cestování? Jaké je tvé oblíbené místo? A jaké máš vysněné?\nSamozřejmě, že miluji cestování. Nedokážu být na jednom místě, chci žít v jiných městech a cítit jejich atmosféru. Mám hodně oblibených míst, protože každé místo je jedinečné.\nJaký máš oblíbený seriál / film / anime nebo mangu?\nAbych byl upřímný, v součásné době se nezajímám o moderní kulturu. Vím, že jsem nejspíš divný. Možná právě proto, že žiju život tak, že se vůbec nemůžu srovnávat s ostatními. Zřídkakdy propadávám vnějším vlivům. Spíše mám rád, když vytvářím něco já sám. Něco, co pobaví mou duši, mé modely a mé fanoušky.\nJaká je tvá oblíbená hudba? Posloucháš K-Pop, nebo dáváš přednost jinému typu hudby?\nPoslouchám 70, 80. a 90. léta. Cítim se šťastný, když mohu jít určitým způsobem do minulosti, kde byl svět krásný a plný zábavy. Někdy si poslechnu K-Pop, legrační věc, kterou zná opravdu málo lidí: Byl jsem velkým fanouškem K-Popu, ale to bylo dlouho předtím, než se stal takhle populárním. Když jsem byl na střední škole, byl jsem dokonce admin největší internetové stránky o K-Popu v Thajsku. Byl jsem velmi dobře informovaný a trochu mluvil korejsky. Působil jsem tam, než jsem odešel na univerzitu a zaměřil jsem se na focení. Poslední skupina, kterou poslouchám a pamatuju si ji, byli DBSK (známí také jako TVXQ), když hráli se Super Junior. Teď si můžeš představit, kdy to bylo.\nJaké jsou tvé plány pro tento rok? Kde tě uvidíme?\nBudu pokračovat ve studiu čínštiny. Mezitím se blíží fotografické projekty. Mám velký zájem o modely a focení s muži ze střední a východní Evropy. Myslím, že tito kluci jsou okouzlující. Jsou silní, ale pokorní. Jen potřebuji, aby mě někdo doslova přivedl na místo.\nKdyž jedeš na dovolenou, máš foťák stále v ruce nebo si raději užíváš relax bez foťáku?\nDobrá otázka. Nejsem typ, co by fotil scenérie. Na to nemám zaměření, takže nic takového nefotím. Raději tyhle zážitky prožívám. Ale i přesto fotoaparát sebou mám, když se setkám s někým zajímavým, kdo je ochotný se nechat vyfotit třeba v klidném apartmánu. Takové věci jsem zažil v Soulu, Londýně a Los Angeles. Znali mou práci a chtěli být mými modely.\nZ čeho máš jako člověk největší strach?\nMám strach, že ztratím vášeň. Představuji si den, kdy najednou neucítím žádný pocit a motivaci. Můj život bude pak zbytečný. Dobrým příkladem je čínština. Protože v tom nejhorším momentu mě inspirovala a mně se podařilo do života přinést něco smysluplného.\nJaký druh fotografování máš rád? Zkoušíš i nové věci?\nMám rád nahé fotky, i přesto, že v tom lidé vidí samozřejmost a pornografii. Nahé fotorafie lze nekonečně prozkoumávat. Na nahé fotce může být člověk silný, ale i křehký. Může být velmi sexy, ale i velmi smutný. Záleží na tom, jakým způsobem věc sdělujeme a jak to pozorovatel dekóduje.\nByl jsi někdy v České Republice? Rádi bychom doporučili Prahu. Je to krásné místo na focení i natáčení.\nByl jsem tam a zamiloval jsem si ji. Strávil jsem tam tři dny a byl jsem velmi ohromen pohostinností lidí. Určitě se jednoho dne vrátím a doufám, že budu spolupracovat i s českým mužem. Můžeš to být i ty.\nDěkujeme za souhlas s tímto rozhovorem, velmi si toho vážíme. Děkujeme za tvůj čas. Co bys řekl svým fanouškům v České a Slovenské republice?\nDěkuji za vaši podporu a doufám, že se naše cesty někdy zkříží.\nZa celý web AsianStar.cz bych rád poděkoval za tento rozhovor. Jsme rádi za výhradní právo k němu. Přejeme hodně štěstí a mnoho dalších kariérních úspěchů.\nTohoto umělce můžete také sledovat na sociálních sítích Facebook, Twitter, ale také na oficiálním Instagramu a na Wikipedii.\n~ ENGLISH VERSION OF THIS ARTICLE\nZDROJ: Instagram @haruehun_airry, Joshua Trimidal, Haruehun Airry, wikipedia\ntagy: rozhovor Čína Thajsko fotokniha fotografie fotografování Haruehun Airry\n2476 2 6\nAngelina Le: „Začala jsem fotit selfíčka...\n2143 2 9\nAsijští herci v xXx: The Return of Xande...\n1032 2 4\nM4M rozhovor pre YinYueTai


Děvka | Vaše Erotické povídky Femdom\nS manželkou , nám sex trochu zevšedněl a jak už to bývá snažili , jsme se s tím něco udělat.Od sexu v přírodě , autě a podobně.\n„Hele dneska jsem na internetu četla nějaký článek , o tom jak si jedni manželé také zevšedněli a zkoušeli všechno možné , jako mi a nakonec náhodou přišli na BDSM. No a už jsou spolu zase šťastní. Co myslíš nezkusíme to také.“\n„No nevím jednou jsme nad tím už uvažovali a ty jsi se na to moc netvářila.“\n„No to je pravda , ale to mě bavil normální sex. Už mám chuť taky na něco nového. Víš co? Zítra kup tak deset metrů řetězu. Bude pátek a já Ti nechám instrukce co a jak. Až přijdeš domu tak tu budeš mít obálku s instrukcemi. Jo? “\n„Tak jo. Víš , že jsem docela zvědavý.“\n„Jo tak to já taky.“\nZ práce jsem se těšil jako už dlouho ne. Z práce jsem to vzal do OBI a koupil deset metrů řetězů a dvacet zámků. Měl jsem neustále pocit , že to na mne všichni musí vidět. Snažil jsem před prodavačem jako počítat , že to mám na nějakou pracovní buňku , ale jestli mě to spolknul to jsem si jistý nebyl.\nKonečně jsem prošel kasou a hurá domu.Převlékl jsem se , za letu jsem popadl obálku a v chodbě a igelitku se řetězem. Ve sklepě jsem obálku otevřel a v ní našel jednoduché instrukce jak nařezat řetěz.\nNa konci obálky bylo ještě „ ps“ , že klíče mám nechat dole na chodbě a v patře v ložnici , že je další obálka. Zámky to byly samo zacvakávací , tak jsem oddělil klíče a nechal je dole.V ložnici byla na posteli další obálka.Otevřel jsem ji a tady mne už čekal návod na sebe svázání. Vedle obálky ještě leželi manželčiny tanga a její rudé krajkové body , které také bylo do střihu tang.O nich jsem pochyboval co mají znamenat , ale po té co jsem se dal do čtení , jsem rázem pochopil.\nZe všeho nejdříve , do naha.A jelikož je BDSM jak jsem zjistila nejenom o bezmoci a spoutání , ale také o podřízenosti , poslušnosti a taky o ponížení , tak si na sebe nejprve navlékni moje body.Budeš moje děvka. Tak . Řetěz , který jsi připravil jako první si připni mezi kotníky. Tak a teď do středu řetězu mezi kotníky připni řetěz číslo dvě a druhý konec si zapni okolo krku. Okolo pasu si připni řetěz číslo tři. K němu připni na bocích řetězy čtyři a pět. Spíše než na bocích je dej spíše dozadu. Tak od páteře na dvě třetiny zad. Ty jsou na tvoje ruce , ale než si připneš ruce tak si do pusy dej moje kalhotky a zajisti je šátkem , který je přes opěradlo. Tak a teď zajisti ruce.\nTo je vše.Budeš čekat až přijdu.\nAž budeš mít připnuté ruce tak otevři skříň na chodbě.“\nVše jsem vykonal , jak bylo popsáno.Jelikož mne manželka nechtěla kouřit , protože ji vadili chlupy v mém rozkroku začal jsem se už dávno holit.To body alespoň nevypadalo tak hrozně , protože mě nelezli ven chlupy , ale i tak jsem si připadal hrozně trapně.Když jsem se chtěl zvednout abych došel ke skříni na chodbě , tak jsem zjistil , že řetěz od kotníku ke krku je krátký a já musel zůstat v poměrně velkém předklonu. Na posteli kde jsem se poutal mě to tak nepřišlo. Ruce jsem měl pěvně a poměrně těsně připnuté k pasu. Navíc spíše za zády než na boku. Bylo asi pět a manželka by měla přijít asi v šest. Nebylo to tedy tak hrozný , to by se dalo vydržet.\nKdyž jsem spoutaný v ponižující pozici došel na chodbu a otevřel dveře skříně , polilo mě horko. Na dveřích skříně , byl papír a na něm fixou : „málem jsem Ti zapomněla říci , že jdeme s holkami na víno J .takže přijdu kolem půlnoci.jo mimochodem , ten řetěz mezi nohama je tak krátký , že se nedostaneš ze schodů.takže pa a čekej.“\nNo to bylo neskutečný .\nKe klíčům dole na chodbě jsem se opravdu díky řetězu nemohl dostat. Sklopil jsem uši , sklapnul paty a cupital jsem do obývacího pokoje kde jsem zapnul televizi a lehl jsem si na gauč. Sakra ani ležení nebylo pohodlné. Díky rukám v té debilní pozici , jsem nemohl ležet ani na zádech a ani na boku. V jednu chvíli jsem uvažoval , že zavolám kámošoj aby mě klíče z chodby přinesl , ale došlo mě , že s roubíkem mu toho asi moc neřeknu. Navíc jak jsem klopýtal pro mobil a musel jsem projít okolo velkého zrcadla na chodbě , došlo mě při pohledu na sebe v rudém body a spoutaného v řetězech , že to volání , respektive SMS nebude to pravé ořechové.\nNoc to byla dlouhá a já s nadějí uslyšel zámek vchodových dveří.\n„Jsi doma ?“ uslyšel jsem manželku , jak na mne křičí od dveří. No s roubíkem jsem toho moc nenakecal.\nByla nějak dlouho dole.Když přišla nahoru tak se mezi dveřmi začala smát jako smyslů zbavená. Už jsem stál , protože jsem ji chtěl přivítat a místo toho aby to ocenila tak se mě posmívala.\n„No vidíš to , máš skoro stejné bodýčko jako já. No ty jsi ale moje kurvička.“\nDošla ke mně a k obojku mě připnula vodítko.\nDošli jsme do ložnice.\n„No jak jsi se tu měl ? Co je ? Ty se mnou nemluvíš ? No jo , já zapomněla , nejenže nemůžeš mluvit , protože máš šátek v puse , ty tam máš taky moje kalhotky , že ? No ty jsi , ale čuně.“\nCelou debatu se mnou vedla hlasem , jako když by mluvila s malým děckem.Byl jsem naštvaný.A nemít řetězy tak už bych jí dal za uši , že to ještě neviděla.Místo toho jsem jen trpně klečel před ní a musel si nechat všechno líbit.Měli jsme oba opravdu skoro stejné body , jenže to její díky tomu , na kom bylo navlečené vypadalo strašně rajcovně. To moje , ze stejného důvodu vypadalo směšně , stejně jako jeho nositel.\nChytla mě za vlasy a vrazila si můj obličej mezi nohy. Bylo to strašně vzrušující , při tom jak jsem nemohl sám nic udělat. Nemohl jsem převzít aktivitu , jako tomu jindy bylo , ani jsem si nemohl líznout díky kalhotkám v mé puse , které tam držel šátek.Vzrušeně oddychovala a bylo poznat , že se blíží její vyvrcholení. Dráždil jsem ji vytrvale a důkladně. Sice to bylo přes body , ale to bylo tak jemné , že to skoro bylo jako by byla nahá.Vzhledem k ucpané puse jsem ji během deseti minut přivedl k orgasmu jen nosem. Byl taky pěkně mokrý.\n„No to bylo něco nádherného , když jsi mě do toho nemohl kecat a šahat. Už vím co se holkám na tomhle líbí.“\nOdpadla na postel a chvilku oddechovala.Trpělivě jsem klečel u postele a čekal až mne zbaví všech těch věcí a já budu moci pokračovat.\nJak jsem se zmýlil v orientaci mé manželky.Byl jsem už celý natěšený jak mne rozpoutá a já se na ni vrhnu a budeme šukat , ale …………. .\n„No to bylo super.Víš co mne vždycky zajímalo,“ na svoji , otázku ode mne mohla dostat jen zavrtění hlavou , ale moc jí to nevadilo a aniž se na moji reakci podívala pokračovala v monologu.\n„Co vlastně chlapi , včetně tebe vidí na šukání ze zadu.“Odmlčela se jako když by nad tím opravdu uvažovala. „No nic na to příjdeme“\nVstala z postele a otevřela šuplík u svého nočního stolku.Z něho vyndala nějaký robertek se spoustou různím popruhů zamotaných do jednoho velkého chumlu.odešla s tím chumlem někam na chodbnu.Podle tekoucí vody jsem věděl že je v koupelně.Z koupelny se vrátil chlap.\nNe chlap , byla to stále moje manželka , ale mezi nohama se jí houpal obrovský umělý penis.Jednou rukou si ho třela jako při masturbaci a druhou rukou vymačkávala gel.Tělem mě projela všechna síla našich mužských předků.Jako bych nabral sílu všech mužů , kteří kdy trpěli a trhal jsem řetězy , které poutali moje tělo.\nBylo to jen zbožné přání.kroutil jsem se v očekávání svého životního ponížení a věděl jsem , že s tím nic neudělám.\nStoupla si za mne a ohnula mne přes postel.\n„Říkala jsem Ti že budeš moje děvka . A víš moc dobře , že nemluvím jen tak do větru.“\nPřipadal jsem si jako onuce.Spoutaný a šukaný do prdele vlastní manželkou. .\nCítil jsem slzy jak mě tečou po tváři a také jak mě po ………………………… .Ne to nebylo možný.Lhal jsem sám sobě.To vzrušení , které prostupovalo mým tělem , jsem určitě cítil taky, ale to přece není možný.To nemůže být reálné.Co když se mě zítra manželka zeptá jestli se mě to líbilo? Co jí mám říct? Ne rozhodně to nemohu přiznat. Co jsem to za muže , kterého vzrušuje když je v dámském body spoutaný a šukaný do análu svojí manželkou.Hanbou bych se musel propadnou , ale ……………………………………. .\nAle co když si už nikdy nebude chtít takto hrát? To by možná bylo horší , než všechna moje neposkvrněná mužská čest .\nKašlu na všechno co mne učili . Kašlu na všechno co je normální.Kašlu na to co se ode mne čeká.Kašlu na pravidla . Kašlu na všechny co tomu nerozumí.\nJakou máme životnost ? Jestli vezmu průměr tak je to 80 let. A co potom ? Po tom nám bude vše jedno , ale co před tím tím.V padesáti litovat toho co jsem neudělal ? A litovat toho až do smrti ?\nJsem rozhodnutý.Ano jsem to já a jsem děvka mé manželky a jsem opravdu šťastný.


Kirkwood Drive - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Saltburn-by-the-Sea\n32 Kirkwood Drive, Longbeck, Saltburn-by-the-Sea, Velká Británie, TS10 2SX - Zobrazit na mapě\nKirkwood Drive – podrobnější informace\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě Redcar je hotel Kirkwood Drive správná volba. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Kirkwood Drive výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Během ubytování v tomto nádherném zařízení si hosté mohou vychutnat parkoviště.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. V hotelu je k dispozici kompletní seznam rekreačních zařízení, včetně zahrada. Ať je důvod vaší návštěvy jakýkoliv, hotel Kirkwood Drive je skvělou volbou pro váš pobyt ve městě Redcar.


Dovolená v Karibiku - dovolená v karibiku | Katalog odkazů\nKlíčová slova: dovolená v karibiku\nPopis: Dovolená v Karibiku, to je relaxace uprostřed tropického ráje s letními teplotami i v zimě, úžasným podmořským životem, veselými karnevaly a přátelskými lidmi. Dovolená v Karibiku na Kubě, v Dominikánské republice nebo na menších ostrovech, Vaše dovolená bude nezapomenutelná.\ndovolená v ČR, dovolená v Čechách – Hotel MAS nabízí ubytování v jižních Čechách v klidném prostředí města Sezimovo Ústí. Okolí je protkáno bezpočtem cyklistických i turistických tras vedoucích spoustou historických památek. Pokud se k nám chystáte na dovolenou, nabízíme Vám rekreační pobyty.\ndovolená mexiko, dovolená v mexiku – Dovolená, Mexiko je země kontrastů, z rušných luxusních letovisek se můžete vydat do panenské přírody zdejších deštných lesů, obdivovat tisíce let staré památky v divoké džungli, pyramidy obklopené kaktusy a bujnou vegetací a křišťálové vodopády.\nBulharsko, letní dovolená v Bulharsku, dovolená v – Bulharsko je slunečnou a hojně navštěvovanou zemí jižní Evropy už po desítky let. Patří mezi nejvyhledávanější cíle letních dovolených. Bulharsko je typické horkými slunnými plážemi a azurovým mořem, které láká k lenošení a vodním radovánkám.


Teplá outdoorová kukla pro turistiku s poštovným ZDARMA!. Kukla vás ochrání před studeným větrem i mrazem. Je vyrobena z fleece tkaniny, která absorbující méně vody a je dokonale prodyšná. – ČR | Slevy\nTeplá outdoorová kukla pro turistiku s poštovným ZDARMA!. Kukla vás ochrání před studeným větrem i mrazem. Je vyrobena z fleece tkaniny, která absorbující méně vody a je dokonale prodyšná. – ČR\nSleva % na Teplá outdoorová kukla pro turistiku s poštovným ZDARMA!. Kukla vás ochrání před studeným větrem i mrazem. Je vyrobena z fleece tkaniny, která absorbující méně vody a je dokonale prodyšná.\nPoskytovatel slevy: www.zasilkonos.cz\nAkce končí: 2016-09-24 00:00:00\n■ Teplá outdoorová kukla pro turistiku s poštovným ZDARMA. Kukla je z fleece tkaniny, která absorbující méně vody a je dokonale prodyšná. – ČR\n■ Zimní kukla pro děti Ovečka – Hřejivá pletená kukla dokonale plní funkci čepice i šály a pro děti je mnohem příjemnější na nošení !! – Zboží\n■ Samostmívací svařovací kukla – Je určena jako ochranná pomůcka pro rozbrušování, obloukové svařování nebo dělení kovů. – Zboží\n■ Nepromokavé rukavice s poštovným ZDARMA!. Outdoorové rukavice vás zahřejí a jsou určeny pro sportovce, vodáky i lyžaře. Bez problémů v nich můžete ovládat dotyková zařízení jako tablet nebo smartphone. – ČR\nKategorie: Sport Štítky:NewGo.cz\n← Večeře nebo vstupenky na čertovský program v Pekle Čertovina u Hlinska – Celá ČR Partnerský výklad karet, výklad karetního horoskopu na celý rok nebo výklad z karmických karet. Rádi byste věděli co Vás v životě i vztazích čeká? – Praha →


Opavská armáda spásy získá sociální byt - Opavský a hlučínský deník\nOpavská armáda spásy získá sociální byt\nV rámci komunitního plánu přebere Armáda spásy od 1. července od města dvoupokojový byt pro své klientky. Ve výběru jsou jako podnájemnice buď dvě ženy nebo jedna matka s několika dětmi.\nPokud budou platit pravidelně nájem, mohou v něm bydlet na dobu neurčitou.\nAzylový dům pro matky s dětmi je v současné době zcela plný a mužský Samaritán má dosud čtyři lůžka ještě volná. Kapacitu třiceti míst v denním centru nyní využívá kolem dvaceti bezdomovců.\nVětší soukromí i pohodlí v noclehárně, Armáda spásy v Opavě má nové prostory\n„Pozitivní je, že se covid-19 oběma našim zařízením vyhnul. Většina klientů chodila ven s rouškou, ale přímo v zařízení to už tak důsledně nerespektovala,“ konstatuje ředitel obou opavských zařízení Armády spásy Gerhard Karhan.\nTouto cestou děkuje Opavanům, kteří během koronavirové pandemie nosili obyvatelům Samaritána i Azylového domu pro matky s dětmi roušky i oblečení. Armáda spásy též stále hledá vhodného nájemce své farmy ve Strahovicích.


Alosaurus jedl jako dravý pták, ne krokodýl | DinosaurusBlog\n← Objeven možná nejstarší tlustolebý dinosaurus\nObjevena potrava tyranosauridů →\n22.5.2013 · 16:36\nAlosaurus jedl jako dravý pták, ne krokodýl\n….aneb Kosti, svaly a počítače\nVědecký tým z Ohio University, vedený Ericem Snivelym a proslulým Lawrencem Witmerem se ve své poslední studii, publikované v periodiku Palaeontologia Electronica, pokusili odhalit tajemství potravních návyků a loveckých zvyklostí velkého svrchnojurského teropoda alosaura (Allosaurus fragilis). Tento až devítimetrový (nebo v případně odrostlých jedinců dokonce dvanáctimetrový) predátor žil o dobrých 80 milionů let dříve než proslulý célurosaur Tyrannosaurus rex a jak se nyní ukazuje, oba velcí dravci zabíjeli a pojídali svoji kořist zcela odlišným způsobem. Vědci provedli velmi podrobný výzkum oskenovaných kostí lebky a krku alosaura, které potom ve virtuálním prostředí trojrozměrně obohatili o svalstvo a příslušné šlachy. Díky tomu pak byli schopni podstatně lépe pochopit dynamiku pohybu lebky i krku tohoto nejlépe známého svrchnojurského teropoda.\nRekonstrukce lebečního a krčního svalstva velkého svrchnojurského teropoda alosaura. Tento 150 milionů let starý predátor hodoval na kořisti spíše jako dnešní draví ptáci než současní krokodýli. Kredit: WitmerLab, Ohio University\nAlosauři měli sval longissimus capitis superficialis upnut na lebce mnohem níže, než jak je tomu u jiných velkých teropodů. Výsledkem byl zřejmě fakt, že hlava byla na krku mnohem lehčeji posazená a umožňovala rychlejší pohyby včetně rychlých výpadů pro urvání kusu masa z kořisti. Tímto stylem stravování se alosauři blížili mnohem víc dnešním dravým ptákům (jako jsou sokoli nebo orli) než třeba krokodýlům. Oproti tyranosaurovi, jehož čelisti byly skutečně uzpůsobeny k drcení masa i kostí, měl tak alosaurus výhodu mnohem větší flexibility a rychlosti. Nevýhoda byla také zřejmá – v poměru k tyranosaurům měli jejich starší (vzdálení) příbuzní nesrovnatelně slabší stisk. Každopádně jsme zase o něco blíže správné představě potravních návyků velkých teropodů. Snad není náhoda, že alosaurus pohazující hlavou nad uloveným ornitopodem na pláních pozdně jurské Severní Ameriky značně připomínal obřího dravého ptáka…


Lancôme Hypnôse Drama 6,5 ml - 01 Excessive Black| eParfem.cz\nDekorativní kosmetika a líčeníOčiŘasenky\nLancôme Hypnôse Drama 6,5 ml - 01 Excessive Black\nŘasenka Lancome Mascara Hypnose Drama nabízí luxusní a rychlé nalíčení Vašich řas. Díky aplikátoru ve tvaru S nalíčí zakřivené křivky Vašich řas a bez problému dodá potřebný objem. Nalíčí i ty nejmenší a krátké řasy. Díky textuře řasenky s vysoce nasycenými vosky a intenzivními pigmenty to není žádný problém. Textura obsahuje také Pro-Vitaín B5, který dodává potřebnou hydrataci k lepšímu nanášení a zabrání tak slepování řas.\nŘasenka pro velký objem řas Lancome Mascara Hypnose Drama.Řasenka Lancome Mascara Hypnose Drama nabízí luxusní a rychlé nalíčení Vašich řas. Jedním tahem docílíte Vámi žádanému objemu řas. Díky aplikátoru ve tvaru -S nalíčí zakřivené křivky Vašich řas a bez problému dodá potřebný objem. Nalíčí i ty nejmenší a krátké řasy. Díky textuře řasenky s vysoce nasycenými vosky a intenzivními pigmenty to není žádný problém. Textura obsahuje také Pro-Vitaín B5, který dodává potřebnou hydrataci k lepšímu nanášení a zabrání tak slepování řas. Poznámka: Vyobrazený odstín může být spíše orientační, záleží na nastavení barev Vašeho monitoru.\nVelikost 6,5 ml


HerníSvět.cz > Free Hry > Timescale - palte po všem, co se hýbe\nTimescale - palte po všem, co se hýbe (free hra)\nZřejmě jste už odehráli nespočet „stříleček“, v nichž byli vašimi nepřáteli Ufoni, Zombie, různé bestie a zabijáci všeho druhu, rozhodně jste ještě nebojovali proti dnešním, velice podivným nepřátelům. Ne, že by byli tito nepřátelé méně nebezpeční, nebo odolní, jsou jen prostě jiní a nezvyklí, jedná se totiž o geometrické, trojrozměrné útvary, jakými jsou koule, hranoly a krychle. Dokážou se plížit nenápadně a potichu k vám, vystupují ze stínu a brousí si zuby na váš skalp. Naštěstí máte velice účinnou a razantní střelnou zbraň, ale pokud nebudete dostatečně pozorní a hlídat si celou hrací plochu, ani tato vám nepomůže a brzy po nepřátelském zásahu, skončíte v plamenech, jak zapálená fakule. Hra nemá žádný příběh, takže nikdo neví, co jste zmíněným tělesům udělali, je však zcela jasné, že smlouvat s nimi nelze.\nVelikost: 14834 KB\nVýrobce: Chris Pavia Web\nZobrazení celkem: 2246\nZobrazení tento měsíc: 1690\nO co tedy vlastně ve hře samotné vůbec jde? No, o nic jiného, než o naprosto zběsilé střílení do všeho, co se jenom trošičku pohne. Budete vrženi do velice jednoduše zpracované lokace, kde se náhodně na několika místech začnou objevovat nepřátelé, kteří si to vehementně, ale tiše a nenápadně, namíří přímo k vám. Váš úkol je tudíž prostý a jednoznačný, dříve než k vám dokráčí, bez milosti je oddělat, nebo se jim velkým obloukem vyhnout, což je ovšem dosti složité. Tak jednoduché, jak zní tato teorie, to ale není. Nepřátel, kterými jsou zde jednoduché krychličky a hranoly, je po několika málo sekundách na hrací ploše tak veliké množství, že jejich přesouvající se hordy představují apokalypsu Zombií. Opravdu je jich takové množství, že jediným vaším úkolem, je pouze přežít, přičemž vám ukazatel v rohu obrazovky sestavně ukazuje, kolik času již od začátku kola uplynulo.\nKromě toho, že nepřátel je skutečně obrovské množství a je jich i několik druhů, hlavním faktorem, proč se hra jeví jako skutečná výzva pro ostřílené hráče a zabijáky ze žánru stříleček z vlastního pohledu, je fakt, že stačí, aby se k vám dostal byť jediný nepřítel a hra pro vás končí. V praxi je tedy více než přesné střílení vyžadována extrémní schopnost rychle se rozhodovat a utíkat i střílet na všechny strany. Aby to nebylo zase tak obtížné, sem tam se na mapě povaluje nějaký ten bonus, tedy vylepšení vaší stávající kritické situace. Mimo schopnosti zpomalovat čas. Nebo vystřelit obrovské množství střel z vaší zbraně v jedinou chvilku, je to třeba ale omezená schopnost vyskočit vysoko nad shluk nepřátel a navíc zčásti i korigovat váš pohyb ve vzduchu, přičemž ale ani s těmito vymoženostmi není hra vůbec nic jednoduchého. Nepřátel je prostě příliš, stačí jediná, byť i ta nejmenší chybička, a na první pohled dobře se rozehrávající kolo, se rychle posune k naprostému fiasku.\n„Timescale“ je tudíž hodně adrenalinová akční střílečka, plná nepřátelských kostiček, krychliček, kvádrů a hlavně neúprosně ubíhajícího času. Tato akční freeware se zúčastnila soutěže „7DFPS“, ve které se mladí a začínající tvůrci freeware her, zcela zdarma snaží vytvořit co nejlepší střílečku jenom za pouhých sedm dní, což už samo o sobě je „hozená rukavice“ talentovaným a sebevědomým, začínajícím autorům freeware her. Z této soutěže často vzejdou i velice nápaditá a zdařilá dílka, která by bylo škodou je nechat jen tak bez povšimnutí. Ačkoliv se v konečném žebříčku těch nejúspěšnějších her nijak výrazně neumístily, neznamená to ještě vůbec, že nestojí za povšimnutí. Jednou takovouto freeware hrou je právě nyní námi vám nabízená freeware střílečka „Timescale“, která byla autory stvořená za pouhých sedm dní. Kromě originálního a stylového zpracování nabízí především velmi náročnou, až zběsilou akci, při které se i zdatní hráči zapotí více, než by si hodlali předem připustit.


Obrazy na prodej od Melity Gwerkové. Melita Gwerková je úspěšná a vyhledávaná slovenská výtvarnice. Podívejte se na aktuální nabídku její díl na prodej.\n(*1956, Banská Štiavnica) Slovenská výtvarnice, věnuje se malbě (zejména olejomalba, případně kombinované techniky). Absolventka umělecko-průmyslové školy v oboru design a Vědy o výtvarném umění na Filozofické fakultě Univerzity Komenského v Bratislavě. Je členkou Umělecké Besedy Slovenska a italského sdružení umělců domu Danteho Alighieriho ve Florencii. Její díla jsou v galeriích a v soukromých sbírkách v mnoha evropských zemích, ale i v USA. Je první slovenskou výtvarnicí, která byla oceněna bronzovou medailí italského parlamentu (2011). Cenu získala za svou speciální techniku nazvanou "extender media". Žije a tvoří se svým manželem Marianem Vidom v Bratislavě. Publikace: D.Tunberg and T.Tunberg: International Contemporary Masters IV; The House of Tate no. 15. Více informací na www.melitagwerkova.sk.\nMelita Gwerkovej ve své tvorbě preferuje křehkou snovou poetiku zážitků a vzpomínek. Autorka díky svému introvertní založení vnímá obraz především jako kousek svého světa, prostředek komunikace s sebou i okolím. Obraz intenzivně a naléhavě ožívá na plátně v neuhasitelných touze vypovědět to, co malířka vypovídat musí. Ve spojení s vytříbenou obrazovou kulturou vyniká pozoruhodná práce malířky s barvami. Melita Gwerková má cit pro materii barvy, překvapí erupcí barev, či střídáním jemných lazur.\nSpolečenství myšlenek 900 €\nTranscendentní radost 2000 €\nBalada o mluvících ptácích a tří zlatých jabloních 2800 €\nV dotyku květin jsou řetízky amuletů 2800 €\nKonvergence 1900 €\nZahrada pro zbloudilých ptáků 4200 €\nSlovenská výtvarnice, věnuje se malbě (zejména olejomalba, případně kombinované techniky). Absolventka umělecko-průmyslové školy v oboru design a Vědy o výtvarném umění na Filozofické fakultě Univerzity Komenského v Bratislavě. Je členkou Umělecké Besedy Slovenska a italského sdružení umělců domu Danteho Alighieriho ve Florencii. Její díla jsou v galeriích a v soukromých sbírkách v mnoha evropských zemích, ale i v USA. Je první slovenskou výtvarnicí, která byla oceněna bronzovou medailí italského parlamentu (2011). Cenu získala za svou speciální techniku nazvanou "extender media". Žije a tvoří se svým manželem Marianem Vidom v Bratislavě. Publikace: D.Tunberg and T.Tunberg: International Contemporary Masters IV; The House of Tate no. 15. Více informací na www.melitagwerkova.sk.\n2017 - "Finalist award" na mezinárodní soutěži Art Expo New York (USA)\n2013 - speciální cena na mezinárodní soutěži Infinity Art Gallery figurative Expo 2013\n2011 - bronzová medaile italského parlamentu (IT)\n2010 - "Reprezentační cena zastupitelstva města Porto Sant'Elpidio", mezinárodní soutěž "Premio internationale d'arte San Crispino" (IT)\n2009 - 1. místo v mezinárodní soutěži současného výtvarného umění ARTROME v Římě (IT)\n2009 - 3. místo v kategorii "experimentální malba" v rámci 6. ročníku mezinárodní soutěže Russian Art Week v Moskvě a v Petrohradě (RU)


E-kniha: Gauner – Edgar Wallace | Knihy.ABZ.cz\nE-kniha: Gauner – Edgar Wallace\nElektronická kniha: Gauner\nDvanáct navazujících případů sympatického podvodníčka, který s úsměvem a elegancí pouští žilou zbohatlíkům a vydřiduchům v Anglii po 1. světové válce. Za 1. světové války byl Anthony Newman hrdinou a přes své mládí získal dokonce hodnost ... (celý popis)\nWallace Warner J., Wallaceová Susie\nK elektronické knize "Gauner" doporučujeme také:\n1. kapitola Jen neztratit nervy ................................................... 4\n2. kapitola Umění se uvést ...................................................... 25\n3. kapitola Zakopané poklady ................................................. 37\n4. kapitola Příspěvek na dobročinné účely .............................. 48\n5. kapitola Dáma v šedém ....................................................... 63\n7. kapitola Miss Plumpuding .................................................. 88\n10. kapitola Vtipálek ............................................................. 130\n11. kapitola Kato ................................................................... 144\n12. kapitola Specialista ......................................................... 154\n1. kapitola Jen neztratit nervy\nAnthony Newton byl ve svých šestnácti letech za světové války vojákem, a v šestadvaceti to byl ubožák, závislý na přízni jiných lidí. Trpělivě vyčkával v nesčetných kancelářích a slýchával obvyklé otázky, které byly téměř vždy úplně stejné.\n„V jakém zaměstnání máte dosud praxi?“\n„Na jaký plat si děláte nárok?“\nKromě toho musel odpovídat ještě na mnohé více nebo méně důležité otázky, jež mu daly jasně najevo, že vzdělání ve vyšší škole a bezvadné vojenské papíry ještě zdaleka nejsou důvodem k tomu, aby očekával nějaké postavení, ve kterém by mohl třeba jen nuzně přežít. Za těchto předpokladů mohl něčeho dosáhnout jen ten, kdo měl spoustu peněz, aby získal podíl ve firmě, místo sekretáře nebo výnosné zastoupení.\nAnthony slýchal neustále tutéž odpověď.\n„Pane Newtone, momentálně nemáme bohužel pro vás žádné uplatnění. Ale jestli nám tu chcete nechat svou adresu, sdělíme vám, jakmile se pro vás něco naskytne.“\nOsm let se tedy potloukal Anthony Newton po všech možných pracovních místech. Odlučné, které dostal od armády, vložil do drůbeží farmy. Každý přece ví, že je velmi snadné si tímto způsobem vydělat peníze, tedy papírově a teoreticky, ale ve skutečnosti to chodí obvykle zcela jinak. Po osmi letech neúspěchů se rozhodl, že si poradí sám, a zvolil si potom s rozvahou jistý život gaunera, a to takový, proti kterému nelze použít paragrafů zákona. S touto myšlenkou si pohrával už dlouho, ale jednoho rána svůj plán uskutečnil.\nJeho bytná paní Cranboylová mu právě předala účet a současně i výpověď v případě, že ihned nezaplatí. Na podobné účty už byl zvyklý, ale výpověď byla pro něho něco nového. Už s tím sice delší dobu počítal, ale když k tomu skutečně došlo, přece jen se vyděsil.\nPodíval se zamyšleně na ženu a jeho hezký obličej vypadal nerozhodně. Ale nebylo vůbec pochyb o tom, jakou povahu má paní Cranboylová, zavalitá a statná dáma s tvrdýma očima a velkou energickou bradou.\nAnthony vzdychl, a jeho pohled zabloudil od tváře jeho bytné po všech malých předmětech jednoduché světnice, po lůžku, sentimentálních obrazech s náboženskými motivy na zdech, po dvou porcelánových psech na krbu, jednoduchém koberci a nablýskaném mosazném obložení krbu. Pak se zase podíval na paní Cranboylovou.\n„Přece nemůžete očekávat, že vás tu ještě nechám dál bydlet, pane Newtone,“ řekla důrazně. A nebylo to poprvé, co tato slova slyšel.\n„Klid!“ řekl Anthony. „Rozmyslím si to.“\nPaní Cranboylová pokrčila rameny.\n„Musela jsem velmi tvrdě pracovat, abych nashromáždila to, co mám,“ pokračovala, „a mladík jako vy by měl dělat něco lepšího, než aby žil z kapsy ubohé vdovy, která neví, jak si má obstarat živobytí...“\n„Vy máte sedm set padesát liber ve válečné půjčce, dvě stě padesát liber v akciích a bankovní deposit kolem pěti set liber,“ odpověděl klidně Anthony.\nPaní Cranboylová strnula údivem.\n„Ale jak... co...,“ koktala.\n„Já jsem se nedávno podíval do vašeho bankovního účtu,“ vysvětlil jí Anthony, aniž by se byť jen trochu zastyděl. „Nechala jste jej ležet v obývacím pokoji – krátil jsem si tím docela pěkně čas.“\n„No, a to ještě k tomu, taková nehorázná troufalost,“ vykřikla sotva popadajíc dechu. „To ale přestává všechno! Ještě dnes se vystěhujete!“\n„Jak chcete. Vyhledám si jiný byt a pošlu někoho, aby odnesl můj kufr.“\n„Dejte tomu muži ale také nájem za šest týdnů,“ pravila paní Cranboylová zlostně, „nebo si můžete úplně ušetřit námahu poslat si pro své věci. Jestli si myslíte, že já tady budu svůj pokoj hráčům a darmošlapům zadarmo...“\nAnthony odmítavě mávl rukou.\n„Nezapomínejte, že tu mluvíte s mužem, který bojoval za vaši vlast a snášel hrůzy války,“ pravil hrdě. „Vy jste tady klidně spala ve své posteli, zatím co my jsme museli v zákopech vydržet ve sněhu a v dešti, ve větru, v nepohodě a v mlze. Pořád na to myslete, paní Cranboylová! Lidem jako jsem já, nemůžete nikdy dost poděkovat.“ Ostře se na ni podíval. „Kde byste dnes byla, kdyby byli Němci zvítězili?“\nPaní Cranboylovou přešlo nadávání. Chtěla mu zase předhazovat, jak promarnil své peníze, ale on jí ušetřil námahu.\n„Právě jste mi řekla, že hraji – nu ano, sázel jsem na dostihové koně. To ale víte jen proto, že jste se hrabala v mých papírech. Zase jednou se zle projevila vaše zvědavost.“\nPodíval se ještě jednou z okna, a pak si vzal klobouk. Jeho bytná už nemohla nic říci, jeho pronikavý pohled ji úplně zastrašil.\n„Můžete mi prokázat alespoň ještě jednu službu, paní Cranboylová. Půjčte mi deset šilinků, vrátím vám je za pár hodin.“\nTeď se jí zase vrátila řeč.\n„Ode mne nedostanete ani penci!“\n„To je tedy dík za to, že jsem bránil vlast,“ zabručel Anthony. „Takoví lidé jako vy dělají z bývalých vojáků anarchisty.“\n„Jestli mi tu budete vyhrožovat, zavolám policii,“ křičela paní Cranboylová.\nAnthony zašel ještě jednou k umyvadlu, pečlivě si vykartáčoval vlasy a znovu si nasadil klobouk.\n„Dnes odpoledne si pošlu pro svůj kufr,“ řekl krátce.\nKdyž pomalu sestupoval ze schodů, ještě za ním nadávala. Věděl, že tentokrát je to povážlivé.\nNetrápilo ho ale, že musí začít tvrdý boj o přežití s třemi pencemi v kapse. Vyšel vesele a v dobrém rozpoložení do jasného slunečného dne a procházel se ulicemi předměstí, aniž by si dělal ty nejmenší starosti.\nVe válce byl poručíkem kulometného oddílu, později tajemníkem jedné větší firmy. Ale k šéfovi, který mu dal výpověď, necítil žádnou zášť. Věděl, že všechny možnosti jak získat zaměstnání jsou pro něho v tomto okamžiku vyčerpané, a měl už dost toho, aby se tlačil mezi čekajícím davem na pracovních úřadech. Mnozí flašinetáři, kteří na tabulky křídou vypisovali své válečné zásluhy, maskovaní zpěváci z aristokracie, kteří obcházeli dvorky a ulice na předměstí a získávali tímto romantickým způsobem skromnou obživu, bývalí důstojníci, kteří prodávali krásné akvarely na rozích ulic na západě, a agresivní lidé, kteří hostovali v bankách s revolverem v ruce, ti všichni jen dostatečně dokazovali, že vyšší vzdělání a vojenská životní dráha nestačí k tomu, aby se vydělaly peníze a opatřilo se živobytí.\nAnthony nastoupil na nejbližší stanici pouliční dráhy, a když zaplatil jízdenku, zbyla mu již jen jedna pence. Byl teď více než kdykoliv předtím přesvědčen, že jeho dosavadní způsob života nemá žádný smysl.\nŠel do národní galerie, kde už dříve přišel na dobré nápady. Ale když kolem poledne vyšel opět na ulici, na nic nového nepřišel. Měl hlad, protože byl mladý a zdravý, a měl k snídani u paní Cranboylové jen dva krajíčky tvrdého chleba tence potřené máslem a šálek čaje.\nNa rohu Trafalgar Square ho uviděl jeden policista a domníval se, že má před sebou nějakého cizince z venkova nebo z kolonií, který vypadá nerozhodně a zřejmě neví, kam má jít. Anthony nosil vždy velký, šedivý plstěný klobouk s širokým okrajem a dbal na dobré oblečení.\n„Mohu vám poskytnout nějakou informaci?“ zeptal se policista.\n„Rád bych věděl, kde bych se tu mohl dobře naobědvat,“ odpověděl pravdivě Anthony.\n„Měl byste jít do Pallateria. Včera mi jeden pán řekl, že to má být nejlepší lokál v Londýně.“\n„Děkuji pěkně,“ odpověděl Anthony přívětivě. O to více ho mrzelo, že nemůže dát tomuto přátelskému muži žádné bohaté spropitné, protože teď už sám neměl ani tolik, aby si zaplatil jídlo.\nAle přesto šel do Pallateria, protože si byl sám sebou naprosto jistý a důvěřoval ve svou šťastnou hvězdu.\nBezstarostně vkročil do velkého vestibulu, kde se zdržovalo mnoho lidí. Většinou očekávali hosty nebo lidi, kteří je pozvali ke stolu. Sedl si do pohodlného, hlubokého křesla a natáhl před sebe pohodově nohy. Lítačkami z restaurantu pronikala k němu vůně pečeně a dobrých jídel. Pozoroval lidi a viděl, jak se jedni omlouvají, že přišli pozdě, a druzí klidně a trpělivě čekají. Setkávali se zde příbuzní a známí a procházeli zasklenými dveřmi v malých skupinách do ráje. Ale mezi všemi těmi lidmi nebyl nikdo, koho by znal.\nTeď přicházeli dovnitř dva podsadití pánové a dvě dámy. Byli velmi elegantně oblečeni a jistě nestrávili noc na tvrdém lůžku a neuvažovali přitom o tom, jak se příští den nají. Anthony se za nimi díval, jak i oni mizí v jídelně, a vzdychl.\n„Kdybych přece jen...“ začal, ale náhle dostal dobrý nápad.\nČekal ještě deset minut, pak se pomalu zvedl, dal si klobouk do šatny a vstoupil do lokálu. Uviděl, jak ti čtyři lidé sedí u stolu na konci velkého sálu. Vedle nich byl ještě jeden malý neobsazený stůl. Starší z obou pánů náhle vzhlédl a viděl před sebou stát pozoruhodně velkého, dobře oblečeného pána\n„Prosím, čím vám mohu posloužit?“\nAnthony se před ním hluboce poklonil a promluvil k němu tichým hlasem, ale přece tak, aby to všichni ostatní mohli slyšet.\n„Lord Rotshide vyřizuje, že je mu velice líto, že sem nemůže přijít. Ptá se, zda se nechcete s ním místo toho najíst na Berkeley Square?“\n„Co tím myslíte?“ zeptal se pán překvapeně.\n„Vy nejste pan Steiner?“ odpověděl zcela užasle Anthony, jako by mu náhle bylo jasné, že se zmýlil.\n„Ne,“ odpověděl poněkud korpulentní pán, „Moje jméno je Goldheim,“ pravil pak se smíchem. „Myslím, že jste se zmýlil.“\n„To je mi velmi líto, ale já jsem pana Steinera ještě nikdy neviděl. Byl jsem sem jen vyslán, protože zde chtěl obědvat a....“ přerušil se zmateně.\n„Prosím pěkně, to vůbec nevadí,“ pravil druhý polichocen. „Pana Steinera bohužel neznám, jinak bych vám toho pána ukázal“. Obrátil se ke svým spolustolovníkům. „Považovali mě za přítele lorda Rotshida.“ Bylo vidět, jak je mu to příjemné.\n„Tak tu musím ještě ale počkat, než přijde,“ omlouval se Anthony. „Je mi skutečně nekonečně líto, že jsem vás vyrušil.“\nA usadil se u vedlejšího stolu.\n„Zatím bych si nic neobjednával, čekám ještě na jednoho pána,“ pravil, když se ho číšník ptal, jaké má přání.\nU sousedního stolu jedli dále. Anthony se díval nějaký čas zoufale a netrpělivě ke dveřím. Náhle se k němu obrátil jeden z pánů od vedlejšího stolu.\n„Vypadá to, že pan Steiner asi už nepřijde, že?“ optal se zbytečně.\n„Budu čekat, ale je to hrozné. Přijdu tím úplně o své jídlo.“\n„Nechcete si k nám přisednout, pane....?“\n„Moje jméno je Newton,“ pravil Anthony. „Ale nechtěl bych vám být na obtíž.“\nAle přesto ihned přijal místo, a za pět minut už měl příležitost chválit znamenité staré rýnské víno.\n„Vy jste asi tajemník lorda Rotshida?“\n„Nejsem přímo jeho tajemník,“ pravil Anthony se skromným úsměvem a naznačil tak, aby vyvolal dojem, že tato otázka není zrovna v souladu s jeho postavením, protože zaujímá postavení daleko vyšší. Podobně by se asi zatvářil Napoleon, kdyby se ho byl někdo v dobách direktoria otázal, zda je členem vlády.\nObě starší dámy vypadaly přes svůj věk velmi dobře. Měly velký smysl pro humor, a Anthony je dokázal znamenitě bavit drobnými historkami, které dával k dobru. Celé osazenstvo stolu se výborně bavilo. Když byla servírována káva, získal si už Anthony celou společnost. S výrazem znalce a požitkáře kouřil jeden z nejdražších Goldheimových doutníků.\n„Je docela zvláštní, jak se člověk mimoděk ocitne v tak přívětivé společnosti,“ pravil zamyšleně. „Nikdy nezapomenu, jak jsem poprvé jedl s vévodou z Minfordu. Sešel jsem se s ním také zcela náhodou a neočekávaně. Nikdy jsem se s ním předtím nepotkal a nebyl jsem mu představen.“\nTentokrát mluvil Anthony úplnou pravdu, protože se seznámil s vévodou v díře po granátu na Sommě, a tam spolu schroustali pár sušenek a čokoládu.\n„Pracujete v City, pane Newtone?“\n„I tak,“ řekl Anthony, aniž by uvedl něco bližšího. „Ano, jsem činný i v City. Ale teprve před krátkým časem jsem se vrátil ze zámoří.“\nGoldheim se vychytrale usmál.\n„Tak jste asi vydělal mnoho peněz, že?“\n„Och ano, vydělával jsem docela dobře.“\n„Přicházíte snad z Jižní Afriky?“\nTeď bylo na Anthonym, aby se usmál, a udělal to tak tajemně, že to mohlo znamenat stejně dobře Argentinu, Chicago nebo Klondyke.\n„Vlastně ani ještě neznám Londýn dost dobře,“ dodal potom.\nPo celou tu dobu by byl rád věděl, kdo asi mohou být ti tři poklidní pánové u vedlejšího stolu. Mluvili málo, ale zdálo se, že pozorně poslouchají jejich rozhovor. Když se k nim poprvé podíval, došlo mu, že museli slyšet každé jeho slovo, a necítil se na nějaký okamžik právě dobře. Ale mohl se také mýlit. Zdálo se, že muž se zdravou červenou pletí se zcela věnuje svému jídlu. Mohli to být lidé z venkova, kteří tráví jeden den v Londýně, snad bohatí mlynáři ze severu.\nKrátce nato kývl Goldheim na číšníka, aby zaplatil. Dal mu neobvykle velké spropitné (Anthonymu se cukala ruka, aby nestopil jednu z pětišilinkových mincí). Pak šli všichni společně do vestibulu.\nAnthony jako první odevzdal šatnářce svůj lístek a ta dostala od Goldheima spropitné za celou společnost.\n„Můžeme vás někam vzít s sebou?“\n„Byli byste tak laskaví a vysadili mě u Ritz-Carltonu?“ pravil zdráhavě Anthony. „Ale jen v případě, že to máte na cestě.“\nTo se dobře hodilo, protože ti ostatní chtěli strávit odpoledne v jednom divadle, které bylo zcela blízko tohoto palácového hotelu. Anthony zůstal ještě na okamžik stát ve vchodu a zamával na rozloučenou svým laskavým hostitelům, a pak vkročil do přijímací haly.\n„Chtěl bych ložnici a obývací pokoj.“\nNeměl ani ten nejmenší úmysl přesídlit do Ritz-Carltonu nebo do nějakého jiného hotelu, ale v tom okamžiku mu přišlo na mysl, že tohle je ten správný hlavní stan pro gaunera, který celé společnosti vyhlásil válku.\n„Pro zavazadlo si pošlu později. Ale aby bylo jasné, musím mít pokoj, odkud bude vidět na ulici.“\n„Mohu vás požádat o vaše jméno?“\nAnthony se zapsal v nejlepší náladě do knihy hostů, a ještě než se vrátný mohl zmínit o tom, že v Ritz-Carltonu nerezervují pokoje pro lidi bez zavazadel, pokud nesloží velkou zálohu, již se Anthony otázal, kde je nejbližší depositní pokladna Hardware Trustbank z Nového Yorku.\n„Když vyjdete, hned doprava, pane. Pak musíte ještě jednou zahnout doprava a kanceláře banky leží před vámi. Je ale obvyklé, že...“\nAle v tomto okamžiku přišlo vítané vyrušení.\nNěkdo poklepal Anthonymu na rameno. Ten se otočil a díval se do obličeje velkému, vlídně se tvářícímu pánovi, jehož osmahlá pleť dala tušit, že tráví svůj život na čerstvém vzduchu.\n„Jste přece pan Newton?“ zeptal se pán s nadějí.\nAnthony ustoupil o krok a podal mu ruku.\n„Nemohu si skutečně vzpomenout na vaše jméno, ale znám vás přesto docela dobře.“\n„John Frenchan, z firmy Frenchan a Carter. Vzpomínáte si přece na naši společnost v Kapském městě?“\n„Ale samozřejmě,“ řekl nadšeně Anthony a potřásl mu silně rukou. „Jak jsem to mohl zapomenout! Kde jsme se vlastně poznali? Ale teďˇsi uvědomuji vaše jméno. Bylo mi dříve tak běžné jako moje vlastní.“\nObrátil se od stolu a hotelový zřízenec se je neodvážil rušit v jejich hovoru. Zapsal mechanicky číslo pokoje za jméno pana Newtona, ale do svého privátního seznamu zanesl: „Žádné zavazadlo.“ A za to připojil otazník, což bylo více než oprávněné.\nAnthonyho nový přítel ho zavedl do palmové zahrady, kde sedělo panstvo u kávy a doutníků. Číšník k nim přistoupil a přistavil jim židle.\n„Vy už jste sice jedl – mohu vás ale snad pozvat na šálek kávy?“ zeptal se Frenchan. „Kterou lodí jste dnes připlul?“\n„Na Balmoral Castle,“ odpověděl Anthony.\nVe svém předchozím zaměstnání měl mnoho co dělat s loďmi a lodními linkami, a byly pro něho běžné nejen parníky Castle Line, ale i jméno známé firmy Frenchan a Carter, která patřila k největším dovozcům zemědělských strojů v Kapském městě. V novinách se dočetl, kdy Balmoral Castle připlul.\n„Poznal jsem vás už v Pallateriu,“ pravil Frenchan. „Byl jsem si tím zcela jistý.“\n„Jak?“ zeptal se Anthony a náhle si uvědomil, že tento muž byl jedním ze třech pánů, o kterých si myslel, že ho během oběda pozorují. „Ale samozřejmě, i já jsem vás poznal, jen jsem nevěděl, kam vás mám zařadit.“\n„Domnívám se, že jste také vydělal v Jižní Africe hodně peněz?“ Podle tónu jeho hlasu to vypadalo, že Frenchan není se ziskem svého vlastního velkého jmění zrovna moc spokojený. „Peníze se přece lehce vydělají. Ale musím říci, že bych se cítil lépe, kdybych měl na účtu jen jednu libru. Peníze nedělají člověka šťastným.“\nAnthony, který ještě nikdy neměl tolik peněz, aby dospěl k takovému názoru, byl poněkud zaražený.\n„Ano, vydělal jsem kolem dvaceti tisíc liber.“ Pokrčil rameny, aby naznačil, že taková suma nemůže být vlastně označena jako peníze. „Ale nebyl jsem také v Africe dlouho.“\nFrenchan se na něj podíval s novým zájmem. Jako zástupce kapitalisty mohl být užitečný, ale pokud měl Newton samostatný kapitál, otevíraly se zcela nové možnosti, jak s ním uzavírat obchody.\n„Znáte Goldheimovi velmi dobře? Viděl jsem, že jste s nimi obědval.“\n„Nemohu tvrdit, že je zrovna velmi dobře znám,“ odpověděl Anthony, když si uvědomil, že v tomto okamžiku nemůže lhát. „Poznal jsem je více méně náhodou.“\n„Zdatný obchodník, tenhle Goldheim.“ Frenchan se díval zamyšleně na svůj doutník. „Vydělává peníze na naftě. Ten muž má milion, možná dva.“\n„Podívejme se!“ Aby něco řekl a současně získal potřebné informace, Anthony se zeptal: „Zůstanete v Londýně dlouho?“\n„Asi tři až čtyři měsíce.“ Frenchan se zatvářil nespokojeně. „Nebyl bych vůbec přijel, kdyby byl můj ubohý poblázněný bratr nezemřel.“\nAnthony byl zvědavý, zda to byla chudoba nebo pomatenost zesnulého Frenchana, co tak jeho nového přítele vzrušilo. Jistě se ale rozzlobil pro jednu z těchto příčin, protože se jeho tvář zamračila.\n„Člověk nemá právo,“ náhle vybuchl, „ přehnat dobročinnost až k zbláznění. Když někdo sepisuje závěť, má se svým majetkem nakládat tak, aby své příbuzné nezesměšnil. Může jim závidět, to ano – ale ne nad nimi pokrčit rameny.“\nAnthony bezděčně přisvědčil.\nFrenchan vypadal rozhořčeně. Vystrčil spodní ret a jeho výraz nebyl právě přívětivý.\n„Pokud by někdo zanechal tisíc liber sirotčinci, tisíc liber londýnské nemocnici a potom ještě asi deset tisíc dětskému domovu, neměl by do toho nikdo mluvit. Osobně nejsem na penězích svého bratra vůbec závislý, a stejně tak i moje rodina.“\nAnthony z tohoto odmítavého vysvětlení usoudil, že zemřelý pan Frenchan svému bratru vůbec nic nezanechal.\n„Ke kterému vyznání se vlastně hlásíte, pane Newtone?“ zeptal se náhle a zcela neočekávaně Frenchan.\nAnthony byl na okamžik zmatený.\n„Patřím ke starometodistům,“ řekl potom. Když vůbec k nějaké zvláštní církvi patřil, byla to tato sekta. Jako dítě ho brali každé nedělní ráno s sebou do kostela.\nDojem, který tato zpráva u Frenchana vyvolala, byl ohromující. Zvrátil se daleko nazad na své židli a dlouze se na mladého muže zadíval.\n„To je pozoruhodná náhoda,“ pravil pak pomalu. „Jste první starometodik, kterého jsem v této zemi potkal.“\nAnthony byl naprosto užaslý. Nikdy si nemyslel, že by sekta, ke které kdysi patřil, mohla vyvolat takový dojem... a vzpomínal vděčně na malou kapli, kterou ve svém mládí stále navštěvoval.\nFrenchan vysvětlil mladému muži, jakou to má zvláštní souvislost.\n„Můj bratr byl zvláštní muž. Nechci tím říci, že starometodisti nejsou nějaké pozoruhodné vyznání, ale můj bratr zašel v tomto ohledu příliš daleko. Ve svém obchodě zaměstnával dva tisíce lidí, ale přijímal pouze starometodisty. Je to zajisté dobré náboženství. Můj bratr byl ale natolik bigotní, že každou jinou vírou pohrdal. Pane Newtone, vy jako světový muž mi musíte přece přisvědčit, že to od něho nebylo zrovna příliš velkorysé.“\nAnthony mu naprosto přikývl.\n„A protože měl tento zvláštní náhled,“ pokračoval Frenchan trpce, „dostal jsem se do velmi nepříjemné situace. Řekl jsem svému právnímu zástupci: Jsem tedy nucen sedět dlouhá léta tady v Londýně a starat se o potřebné a chudé lidi, kteří patří ke starometodistům jen proto, abych splnil závěť svého bratra? Byl bych blázen, kdybych to udělal!“\nFrenchan byl velice popuzený a vypil kvapně svůj šálek. Zvláštní výraz v jeho očích Anthonyho zprvu poněkud zmátl, pak se ale vzchopil.\n„Chcete ještě jeden likér?“ zeptal se Frenchan náhle.\n„Chtěl bych, abyste se seznámil s mým právním zástupcem,“ pokračoval Frenchan. „To je člověk, který se vám bude líbit. Chytrý muž, který ví, jak to na světě chodí. Poněkud popudlivý, ale myslím, že to souvisí s jeho povoláním. Pravděpodobně už znáte firmu Whipplewhite, Sommers a Soames.“\nAnthony znovu přikývl. Sice o nějaké takové firmě nikdy neslyšel, ale její jméno zcela znělo právnicky.\nFrenchan se podíval na hodinky.\n„Myslím, že bychom ho mohli teď zastihnout. Určitě nebudete litovat, že se s ním seznámíte. Je to velmi tvrdý Skot, ale muž se zlatým srdcem. Ale vidí v každém člověku zločince.“ Frenchan se zasmál a potřásl hlavou. „Ale nakonec ho k takovému názoru přivedlo asi jeho povolání,“ mínil zamyšleně.\n„Pozoroval jsem totéž u svého právníka,“ řekl klidně Anthony. „Vcelku jsou juristi opatrní lidé, a z této opatrnosti následně vyplývá, že vždy předem předpokládají to horší.“\n„Pojďte se mnou. Podíváme se, zda se nám ho podaří vyhledat. Nejsnáze ho teď najdeme blízko soudu. Velice mi záleží na tom, abyste ho poznal.“\nKdyž procházeli vstupní halou, podíval se na něj pronikavě muž, který vedl knihu hostů, ale Anthony se už o něj nestaral. Nestál vůbec o to, aby byla přetřásána otázka peněz v přítomnosti jeho nového bohatého přítele. Frenchan zavolal vůz, a za krátký čas stáli před průčelím ústředního soudního dvora.\n„Podívejte, tamhle stojí,“ řekl Frenchan. „To je ale neočekávaná šťastná náhoda.“\nVyzáblý bledý muž, který se nevrle tvářil, stál zamyšleně na stupních širokého a velkého schodiště. Měl bezvadný cylindr a krátce pokynul Frenchanovi. Bylo možno si snadno představit, že si tento muž myslí, že je celý svět zalidněn zločinci. Pozoroval mnoho lidí, kteří procházeli dveřmi, baziliščím pohledem popravčího odsouzeného k nečinnosti.\n„Whipplewhite, chtěl bych vám představit svého přítele Newtona,“ pravil Frenchan, a právník podal Anthonymu svou studenou ruku. „Nemůžete nás někam doprovodit – chtěl bych s vámi mluvit.“\nWhipplewhite zavrtěl smutně hlavou.\n„Je mi líto, ale není to možné,“ odpověděl krátce. „Za půl hodiny mám stání u soudu.“\n„Ach, nesmysl,“ vykřikl hlasitě Franchan. „Jistě máte přece svého zástupce, který může za vás před soudem obhajovat. Pojďte s námi!“\nWhipplewhite se ještě zdráhal.\n„Nedělám to rád,“ mínil na to, když se podíval na hodinky. „Zbývá mi pro vás pět minut, ale nemůžeme odtud odejít příliš daleko.“\n„Najdeme restauraci tady někde blízko, a ani vám, pane Newtone, šálek čaje neuškodí.“\nAnthony byl sice tak zasycen, že v tomto okamžiku nechtěl o jídle a pití ani slyšet, ale samozřejmě souhlasil, a brzy seděli všichni tři v malé, nepříliš čisté restauraci, do které Whipplewhite obvykle chodil.\n„Tohoto pána znám velmi dobře z Jižní Afriky. Je to pan Newton, přece jsem vám o něm již častěji vypravoval.“\nAnthonyho to všechno nanejvýš udivovalo. Bylo mu zřejmé, že si ho spletli s někým jiným, ale nechal to všechno klidně probíhat. Naléhavá otázka oběda byla nyní k jeho spokojenosti vyřešena, a zdálo se, že mu také kyne bohatá večeře, i když tak bohatě nasycen už nebyl hodně dlouho. Jedno mu bylo jisté: musí přinést velká cenná zavazadla, než bude moci uklidnit podezíravého vrátného natolik, aby mu vydal klíče od jeho pokoje. To byla jedna věc. Zadruhé ale zjistil, že Frenchan je pro něho vlivná známost.\n„Pane Frenchane, stanovil jsem přesně výši jmění vašeho bratra. Není to šest set čtyřicet tisíc, ale jen pět set dvanáct tisíc liber a šest šilinků.“\nFrenchan zavrtěl jen nevrle hlavou.\n„Přál bych si, aby to bylo vůbec jen těch šest šilinků,“ pravil naštvaně.\nAdvokát byl netrpělivý.\n„Vím, že mě máte za blázna,“ pokračoval Frenchan, „ale Walter a já jsme byli velmi dobří přátelé, a ať jsou jeho poslední ustanovení jakkoliv potřeštěná, mám v úmyslu je přesně splnit.“\n„Ale proč nepředáte peníze církvi a nepřenecháte jí všechno další?“ zeptal se Whipplewhite. „To je nejjednodušší řešení, a ušetříte si tím mnoho nepříjemností. Církevní správa má přece mnohem lepší přehled o poměrech členů své obce než vy.“\n„To by ale nesouhlasilo s ustanoveními závěti mého bratra. V jeho poslední vůli stojí přece zcela vysloveně: 1. ledna každého roku má být pětina mého jmění předána důvěryhodné solventní osobnosti, aby je rozdělila mezi potřebné členy starometodistické obce.“\n„2. ledna,“ opravil ho advokát. „Ale vy jste odstavec necitoval zcela správně, pane Frenchane. Tam stojí: pětina mého jmění má být ihned po mé smrti...“\n„Samozřejmě. Druhá pětina bude pak rozdělena příštího 2. ledna. Tak jsem to také myslel,“ vysvětlil Frenchan.\nWhipplewhite se zvrátil na židli nazad a hrál si s párátkem. Jeho zrak se upíral do prázdna.\n„Jen bych rád věděl,“ pravil pomalu, „kde chcete najít váženou solventní osobnost, které můžete svěřit tak velkou sumu peněz? Je opravdu moc hezké, že chcete rozdělit peníze podle závěti. Ale jak chcete vědět, že peníze nepadnou do rukou nějakého podvodníka. Už vím,“ odmítavě pokynul rukou, „že chcete říci, že jsem tu od toho já a mám se postarat o to, aby peníze byly správně použity. Musíte ale přece vzít v úvahu, že jsem velmi zaměstnaný advokát a za žádných okolností nemohu převzít plnou zodpovědnost za to, že každý cent z peněz vašeho bratra bude vyplacen starometodistovi, který bude potřebovat podporu. To se přece ode mne nemůže požadovat. Potřebujete zámožného muže, kterému budete naprosto věřit, a který bude mít rovněž vlastní majetek. Když budou tyto předpoklady splněny, mohl bych klidně říci: Předejte mu celou věc a jděte zpátky do Jižní Afriky. Ale jestliže takového muže nenajdete, tak musíte příštích pět let zůstat v Anglii, můj milý Frenchane, ať už se přes to vztekáte nebo ne. To vám přece musí říci vlastní rozum. Pak byste musel sám dohlížet na rozdělování peněz.“\n„To je zcela vyloučeno,“ odpověděl Frenchan zamyšleně. „Kromě toho nejsem sám starometodista.“ Pohlédl na Anthonyho. „ Heleďte, tady je jeden člen této obce.“\n„Přece ale nechcete tím říci, že přenesete tuto těžkou zodpovědnost na tak mladého muže, který se teprve hledí uplatnit? Ten patrně nemá ani čas ani chuť se věnovat takové dobročinné úloze.“\nAnthony mlčky poslouchal a pozvolna začínal chápat souvislosti.\n„Pane Whipplewhite,“ pravil ostře Frenchan, „nedovolím vám, abyste mluvil o panu Newtonovi urážlivě. Znáte mě už dlouhá léta a víte, že jsem se v lidech ještě nikdy nemýlil. Znám charakter pana Newtona stejně dobře jako váš.“\n„Připouštím, že se obvykle správně strefíte,“ mínil advokát zdráhavě. „Ale zde se jedná o něco fantastického, mám-li to tak říci, o bláznivou závěť, jejíž jednotlivá ustanovení jen jeden...“\n„Jen jeden ctihodný muž může vykonat, tak jste to chtěl zajisté říci,“ přerušil ho Frenchan.\nAle advokát zavrtěl hlavou.\n„Počestnost je sice pěkná věc,“ pravil nevlídně. „Ale především je třeba hotových peněz. Jestliže se nám může tento muž prokázat jměním deseti tisíc liber...“\nAnthony Newton se sotva odvážil pomyslet na tak šťastnou situaci. Trochu chraptěl, když se teď vmísil do rozhovoru.\n„Když se budete obtěžovat a půjdete se mnou do mé banky...“ začal, na okamžik zaváhal a pak pokračoval: „Nevím, zda mohu takový obnos vyzvednout. Prosím, netrvejte na tom, pane Frenchane. Ale pokud máte nějaké pochyby o mých majetkových poměrech, pak mě, prosím, doprovoďte do Bank of England a promluvte si s jedním z ředitelů. Nepochybuji, že potom budete v tomto ohledu uklidněni.“\n„Co jsem řekl?“ vykřikl Frenchan triumfálně. „Byl byste tak laskavý a doprovodil pana Newtona do banky?“\n„Nemám teď čas jít do Burlington Gardens,“ řekl advokát. „Řekl jsem vám přece už dříve, že mám později termín.“ S těmito slovy se zvedl. „Ale jestliže bude pan Newton schopen se dnes večer prokázat pěti tisíci librami jako svým majetkem, pak jako vykonavatel závěti vašeho bratra s vaší volbou souhlasím.“\n„Vy jste ale strašně malicherný. Nemohu svého přítele požádat o takovou věc.“\n„Ale o tom není třeba mluvit,“ odpověděl Anthony zdvořile. „Považuji námitky pana Whipplewhita za naprosto oprávněné. A když mi udáte čas a místo, rád vám přinesu sumu pěti tisíc liber. Ale nemohu vám je složit jako záruku.“\n„To také vůbec nebylo mým úmyslem vás o to požádat,“ odpověděl Whipplewhite. „Mně bude stačit, když tu sumu u vás uvidím.“\nAnthony si zhluboka oddechl.\n„Je právě ještě dostatek času zajít do banky. Tedy, kde se mám zase s vámi setkat?“\n„Přijďte v půl osmé do restaurace Cambrai v Regent Street. Nebudu bohužel dříve hotov. Hodí se vám tento čas, Frenchane?“\n„Já protestuji vlastně proti celému tomuto ujednání,“ pravil Frenchan. „Ale když je pan Newton tak laskavý a přijímá váš návrh, podle mého mínění stejně výstřední jako závěť mého bratra, tak nakonec proti tomu vůbec nic nemám.“\nAnthony pospíchal z kavárny. Byl by rád před očima svých nových přátel nastoupil do taxi a udal šoférovi jako cíl jízdy anglickou banku, ale neměl už dost peněz ani na autobus. Šel tedy parkem pěšky a rozhlížel se po novinách, které lidi odhodili. Když jich pár sebral, posadil se na osamělou lavičku a rozřezával papír kapesním nožem na stejně dlouhé proužky, složil je dohromady a zastrčil do své poněkud obnošené náprsní tašky, která tím ztloustla a nabyla na objemu.\nByl tak zabrán do své práce, že ani nezpozoroval, že k němu přichází přes trávník muž a pozorně ho sleduje.\n„Sbíráte asi novinové výstřižky, že?“\nAnthony vzhlédl a bylo mu ihned jasné, jaké má cizinec povolání. Ten vypadal jako gardový šikovatel v civilu nebo detektiv-seržant Scotland Yardu ve všedním obleku.\nAnthony potěšeně přikývl.\n„Uhodl jste správně.“\n„Co s tím zamýšlíte?“ zeptal se ten druhý poněkud oficiálněji.\n„Každý z těchto papírků představuje stolibrovou bankovku,“ odpověděl Anthony.\nDetektiv se posadil vedle něho.\n„Vypadá to tak, že my dva se budeme muset vzájemně lépe poznat,“ řekl.\n„To je docela možné. Jste přece úředník Scotland Yardu?“\n„Zcela správně – ale jak jste na to přišel?“\n„Pracuje toho času v Londýně mnoho podvodníků ve finančních kaucích?“\n„Pokud vím, jsou tu asi čtyři bandy – přišel za vámi někdo?“\n„Ano, pak vás musíme sledovat,“ řekl úředník.\n„Proboha, nedělejte to!“ odpověděl ulekaně Anthony. „Řekněte mi raději, jak to tihle lidé dělají.“\n„Pracují všichni stejnou metodou. Obvykle mají rozdělovat peníze mezi chudé a potřebné. Někdo zanechá k tomuto účelu peníze a hledají počestného muže, který je dobře finančně zajištěn a není natolik prohnaný, takže mu mohou svěřit peníze, aniž by se obávali, že je promarní při šampaňském se sboristkami a herečkami.“\n„To je opravdu málo originální!“ řekl se smíchem Anthony.\n„Málo originální a hrabivé. Ti lidé spekulují všeobecně se špatností a lakotou svých bližních. Asi chtějí i vás do toho takto zaplést?“\n„Jsem mladý muž, který se právě vrátil z Jižní Afriky a vydělal tam nějaké peníze,“ řekl jednoduše. „Dnes večer jim mám ukázat pět tisíc liber, abych prokázal svou důvěryhodnost.“\nDetektiv sáhl se škodolibým úsměvem do náprsní tašky.\n„Aha, teď už tomu rozumím,“ odpověděl a chystal se k odchodu. „Kdybyste se dostal do nějakých nesnází, nechám vám tu pro všechny případy svou navštívenku.“\nAnthony přišel ve smluveném čase na místo setkání. Advokát už na něj čekal. Byl ponořen do četby jednoho večerníku a před sebou měl sklenici pelyňku.\n„Strašlivý nápoj, pane Newtone,“ řekl. „Ale působí velice blahodárně. Trpím špatným zažíváním. Viděl jste mezitím pana Frenchana?“\n„Pozoruhodný muž, ale veskrze důvěryhodný a čestný,“ pravil advokát. „ Jak se až dosud vyvaroval ztrátám, to ví jen nebe. Věří úplně každému, skoro bych řekl, že i každému chlapovi, který se potlouká po ulicích. Doufám, že mi to nemáte za zlé, pane Newtone, ale jako právník musím nyní jednat ostře.“\n„To úplně chápu,“ odpověděl Anthony.\nV tom okamžiku vstoupil Frenchan. Zprvu se bavili o jedné události, o které přinášely zprávu všechny noviny a zvláštní vydání, pak najednou Frenchan vzdychl.\n„No, teď můžeme přistoupit k naší záležitosti a budeme hledět, abychom s ní byli co možná rychle hotovi.“\nVytáhl napěchovanou náprsní tašku a vyndal z ní tlustou kupu bankovek.\n„Ale proč jste to proboha přinesl s sebou?“ zeptal se advokát.\n„Protože jsem si vůbec neuvědomil, proč by nám měl pan Newton věřit, když my mu nedůvěřujeme.“ Pravil důrazně Frenchan. „Já panu Newtonovi věřím slepě.“\n„Ale nemluvte přece tak nahlas,“ varoval jej advokát. „Není přece žádný důvod k tomu, abychom z toho dělali podívanou.“\n„Pan Newton mi věří právě tak,“ pokračoval Frenchan poněkud klidněji.\n„Přinesl jste s sebou peníze?“ obrátil se právník na Anthonyho obchodním tónem.\nNewton vytáhl svou náprsní tašku.\n„Co jsem vám říkal?“ vykřikl Frenchan. „To je zámožný muž, a muž čestný, Whipplewhite. – Můžete mi prokázat jednu laskavost?“ naklonil se přes stůl k Anthonymu.\nFrencham mu hodil svou náprsní tašku do klína.\n„Vezměte si ji, vyjděte na pět minut ven a pak se zase vraťte.“\n„Ale proč vlastně?“ zeptal se Anthony.\n„Chci tím jen ukázat, že vám věřím. A že mohu tedy předpokládat, že máte stejnou důvěru ke mně.“\n„Zcela jistě,“ pravil Anthony a tašku si vzal. „Tam je ale hodně peněz, přepočtěte si to tady před mýma očima.“\n„To není třeba,“ odpověděl Frenchan zamyšleně. Ale přesto vzal Anthonymu tašku z rukou, otevřel ji, vytáhl svazek bankovek a obrátil první dva listy. Anthony viděl, že jsou to skutečné bankovky, a to stolibrové. Domníval se, že pod nimi by mohly být pravděpodobně padělky, ale obě nejhořejší byly bezpochyby pravé.\n„Nedělám to rád,“ pravil Anthony, když mu tašku zase podal. „Neznáte mě přece dost dobře.“\n„Bylo by dobře, kdybyste návrh pana Frenchana přijal,“ odpověděl zdvořile advokát.\nAnthony tedy nechal malou náprsní tašku vklouznout do své kapsy a vyšel pomalu z restaurace. Právě jel kolem taxík.\n„Nezastavujte!“ křikl na řidiče, když vyskočil na stupátko pomalu jedoucího vozu. „Zavezte mě na nádraží Victoria “\nZatím co vůz projížděl tmavými ulicemi, vyndal tašku a zkoumal její obsah. Obě stolibrové bankovky byly skutečně pravé.\nV restauraci čekali Whipplewhite a Frenchan až se Anthony vrátí.\n„Práskaný hňup!“ řekl Frenchan.\n„To jsou ale všichni,“ odpověděl druhý opovržlivě. „ Jenom takové můžeš ještě nalákat.“\nNáhle se vztyčil a díval se do tváře muži vojenského vzezření.\n„Nu, čekáte na oběť?“\n„Nevím, co chcete, seržante. My tu čekáme na přítele,“ odpověděl Frenchan.\n„To budete čekat hodně dlouho,“ řekl seržant Maud ze Scotland Yardu. „Já už jsem toho mladého muže pozoroval celé odpoledne.“\nZasmál se, až se mu zaleskly zuby, a pásl se na zděšení a úleku obou ostatních.\n„Při takové příležitosti, milí pánové, vstávají v nebi všichni bývalí policajti a zpívají aleluja!“


Identifikace a vyhýbání se unitaskers | DŮM A ZAHRADA\nIdentifikace a vyhýbání se Unitaskers\nWeb Unclutterer má vtipnou, chytrou týdenní sérii nazvanou Unitasker Wednesday, ve které jsou položky, které mají jeden účel a pouze jeden účel - unitaskery - vystaveny nějakému světluželovému žebrování. Mezi produkty, které se objevily ve středu pozornosti střediska Unitasker, patří řezačka másla, což je komplikovaný plastový přístroj navržený k tomu, aby dělal stejnou přesnou věc jako skromný máslový nůž; Lem-o-Saver, složitý přístroj navržený pro uložení řezaného citronu; a hra Rock Paper Scissors, která nezahrnuje ruce, ale celou sadu karet označených ano, Rock, Paper, Scissors.\nZatímco mnoho z doporučených Unitaskerů je zjevně směšných, jiní - jako ti drobní špičky, které se drží na koncích kukuřice na klasu - se mohou zdát jako dobré nápady. Samozřejmě vám mohu říci ze zkušeností a ze spoustu času s klienty, kteří byli nadšeni těmto gadgetům, že Unitaskers jsou často jednou z nejhorších příčin nepořádku.\nNeboj se! Je naprosto možné odolat lákavosti těchto přísavek a zbavit váš domov všeho, co by se mohlo skrývat. Zde je návod, jak identifikovat Unitaskery a vyhnout se jim.\nUnitasker - ve smyslu U-Un, Unclutterer - je objekt (často příliš komplikovaný), který je navržen tak, aby vykonával jeden vysoce specifický úkol, úkol, který by mohl být splněn stejně dobře pomocí univerzálnějšího nástroje nebo , často bez nástroje. Gadget, který drží víko vašeho chladiče otevřený tak, aby uvnitř mohl vyschnout, je Unitasker, protože stejnou funkci lze provést otočením chladiče vzhůru nohama. Pečicí pánev, která vám po vaření uvaří sušenky, je Unitasker, protože to jsou nože. A krabička namalovaná jako popcornová nádoba, která drží pytle mikrovlnného popcornu, je Unitasker, protože to dělá to samé, že krabička, ze které musíte sáčky popcornu odstranit, abyste ji mohli používat, byla vytvořena. (Fajn!)\nNe všichni unitaskery jsou však tak do očí bijící, nebo si zaslouží to velké písmeno U. Někdy to mohou být plné sady jídel s, řekněme, designem specifickým pro Díkuvzdání - nádobí, které budete používat jednou ročně (a pak jen pokud pořádáte večeři). Ty malé kousky plastu navržené tak, aby sklouzly přes konec zkumavky na zubní pastu, aby se usnadnilo vytlačování každé poslední kapky? Unitaskers. Gadget určený k loupání kořene zázvoru? Jo - unitasker.\nStojí za zmínku, že ne každá položka s jedním úkolem je unitasker. Tužky dělají pouze jednu věc a jednu věc, ale nejsou propracované a neexistuje žádný jiný nástroj, který by dělal to, co dělají. Otvírák na konzervy je ponor s jedním trikem, ale nehodlám se vzdát a bojovat s jiným způsobem, jak odstranit víčka z plechovek. Takže kde nakreslit čáru? V mém světě stojí za to udržet si jednoúčelový předmět, pokud vykonává svou práci tak jednoduše a co nejlépe, a pokud tuto práci opravdu nemůže udělat něco jiného.\nJakmile začnete mít pocit, co jsou unitaskery, je snazší se jim vyhnout. Jistě, možná, že speciálně navržený zásobník na hot dogy vypadá jako dobrý nápad, ale proč neukládat své psy v plochém kontejneru, který by mohl být později použit pro jiné potraviny? Ten gadget, který se zasune do boku notebooku a ochlazuje plechovku sody? Díky ledničce se snadno stane směšným.\nPokud jde o méně hloupé unitaskery - ty talíře specifické pro dovolenou, které vyjdou jednou za rok a zabírají drahocenný úložný prostor, řekněme - zvažte alternativy, které jsou o něco flexibilnější. Namísto celé sady stolního nádobí a povlečení Díkuvzdání, co takhle sada v základních barvách podzimu, které by bylo možné použít po celou sezónu? Budou sloužit vám znovu a znovu, díky nim budou lepší investice a více zaslouží si prostor kabinetu, který zabírají.\nZačněte mít oči otevřené pro unitaskery a vyzvěte se, abyste nahradili všechny, které se vkrádaly do vašeho života, ale mohly by být nahrazeny multitaskery. Pomůžete udržet nepořádek na uzdě, lépe využít úložný prostor a získat více využití z méně věcí.\niO Tillett Wright: Fifty shades of gay (Leden 2021)\nTagy Článek: Identifikace a vyhýbání se Unitaskers, organizace, nepořádek, odmítnutí, vyhýbání se nepořádkům, organizování, domácí organizování, pořádání, organizování tipů, organizace, organizování kuchyně, kuchyňské pomůcky


Tesco ve svém e-shopu nově nabízí nákup oblečení | Zboží&Prodej – zprávy z retailu\nTesco ve svém e-shopu nově nabízí nákup oblečení\nSlužba Tesco Online nákupy rozšířila svůj sortiment o vybrané druhy oblečení módní značky F&F. V současnosti nabízí přes 230 produktů, a to ve čtyřech kategoriích – novorozenci, děti, ženy a muži. Jedná se především o základní produkty prádla a ponožek, tedy věci každodenního a celoročního nošení.\n„Zákazníci mají na výběr např. z dupaček, spodního prádla, čepic nebo ponožek. V této chvíli nabízíme 238 produktů a v dalších měsících plánujeme sortiment ještě dále rozšiřovat,“ říká Věra Szabó, manažerka internetového prodeje společnosti Tesco.\nNejvětší zájem zákazníků je o kojenecké zboží. Koresponduje to i se skladbou zákazníků, kteří nakupují prostřednictvím této služby. Nejčastěji se jedná právě o maminky s malými dětmi. Jedinou komplikací nového sortimentu oblečení je skutečnost, že v případě chybně zvolené velikosti je nutné zboží vrátit nebo vyměnit na některém ze 190 obchodů Tesco.\nSlužba Tesco Online nákupy je nyní dostupná až 5 milionům zákazníků v Česku a nabízí více než 21.000 produktů za stejné ceny jako v kamenných obchodech. V loňském roce byla služba rozšířena na Hanou do Prostějova, Přerova, Olomouce a do jižních Čech, resp. do Českých Budějovic, Českého Krumlova a Třeboně a okolí.\nGenerální ředitelkou Tesco ČR je nově Katarína Navrátilová\nZe statistik společnosti Tesco vyplývá, že průměrný nákup potravin českého spotřebitele čítá na 80 položek a váží zhruba 37 kg. V objednávkách patří mezi nejčastější zboží velkoobjemové položky, jako například nealko nápoje, prací prášky a aviváže, plenky, mouka, krmivo pro zvířata, ale rovněž i čerstvé potraviny, zejména pak mléčné výrobky, ovoce a zelenina. Nákup potravin on-line využívá nejčastěji skupina lidí ve věku 25–45 let, a z většiny (80 %) jde o ženy. Mezi preferované termíny dodání pak patří pátek a víkendové dny, a to buď v dopoledních hodinách, nebo po 16. hodině.\nRozvoz potravin z internetového obchodu Tesco přebírá start-up DoDo\nTesco odstraňuje z obalů vlastních výrobků obtížně recyklovatelné plasty Generální ředitelkou Tesco ČR je nově Katarína Navrátilová


Hotel Maďarsko - Répce Gold - Orbion.cz\nOrbion Maďarsko Recenze hotelů Répce Gold\nRépce Gold 4* - super hotel Répce Gold\nUbytování bylo nádherné.Měli jsme apartmán.Byl to rohový pokoj obehnaný balkony.Ložnice ,obývák,velká koupelna.Televize v ložnici i v obývací místnosti.Jinak co jsem viděla dvoulůžkové pokoje byly taky pěkné.Hodně skříněk na šaty,prostorné.\nStrava neměla chybu.Všeho bylo dostatek.Od sladkého po slané. Večeře byly bohaté .Grilování masa podle přání přímo před vámi .A to mi stačilo.Polévky byly výborný. No prostě kila navíc.\nHotel má svoje welnes.Hned v přízemí je bazén,kde vám vydají na poukaz,(který dostanete při příjezdu v recepci)župan.Ve welnes je vířivka teplý bazének Bazén na plavání a sauny. Župan používáte stále.V hotelu je prosklená chodba,která vás dovede až do termálních lázní.Tam se dostanete přes náramek,který dostanete také při ubytování.Hotel je spíše na samotě s dalšími hotely.je tam i takové jakoby náměstíčko,kde je pár hospůdek.Jinak je to dobré projet na kole.Je to rovinka,ale my kolo až příště.Jinak v termálkách je hodně restaurací venkovních.Jídla hodně ,pivo dobré,psáno kupodivu i v češtině.\nVšichni se snažili nám vyjít vstříc,ale domluva je děsná.Všichni mluví maďarsky a německy.Mluví hrozně rychle.Takže co jsem potřebovala to jsem si se svojí němčinou řekla,co mi říkali oni to nevím.Přesto jsme si nějak porozuměli.Je škoda,že přestože tam je hodně čechů,tak v hotelu nic českého není psáno.Ani na recepci. Ale nějak se člověk domluví ,musí!\nZ hotelu jsem byla unešená a z lázní také.Určitě se tam vrátím.Můžu všem doporučit.Jinak vedle hotelu je ještě hotel Répce,který patří i k tomu to hotelu.Mají společnou krásnou zahradu a jsou též spolu propojeny skleněnou chodbou.jsou průchozí.\nhotel Repce - varování ( ne Repce Gold) bendova 03.02.2013\nDobrý hotel Ursus 23.04.2012\nkrásný hotel, příšerná delegátka Emil Kudlak 12.08.2010\nKrásný hotel s perfektníma službama. bonka 07.08.2010\nCestování do Bükf\_'urdö 17.05.2010\npobyt v termálních lázních Bukfurdó Jana Sikorová 06.08.2009\nkrásný hotel Kýva Jaroslavl 03.05.2009


11 nejlepších knih o koktejlech roku 2020, podle odborníků - Recepty na koktejly, lihoviny a místní bary - 2021\n11 nejlepších knih o koktejlech roku 2020, podle odborníků\nOtestujte své znalosti pomocí těchto temperamentních titulů.\nAť už jste strávili roky za barem, nebo si prostě jen užíváte míchání pití u vašeho domácího baru, dobře zásobená police knih o koktejlech vám pomůže vylepšit vaše řemeslo. Dnešní knihy o koktejlech nepatří mezi vaše standardní návody na recepty - sahají od hlubokých ponorů až po historii řemeslných koktejlů, průvodců svěžích receptů a ohromujících knih o konferenčních stolcích. Existují také knihy, které se zaměřují na jeden druh ducha, stejně jako knihy o vnitřcích a výstupech destilace. Nejste si jisti, kde začít? Přijali jsme špičkové barmany a majitele barů, abychom pomohli shromáždit tyčící se tituly koktejlového světa. Níže jsou uvedeny nejlepší koktejlové knihy, které mohou začít s chutnou knihovnou.\nNejlepší celkově: Radost z mixologie\n„Joy of Mixology“ Garyho Regana je jedním z těch skvělých děl, která jsou nadčasová takovým způsobem, o který mnozí z nás usilují, ale nakonec se jim nikdy nepodaří, “vysvětluje Alex Day, spoluvlastník uznávané společnosti Death & Co a Proprietors LLC a spoluautor filmu „Cocktail Codex“. "Je to úžasně psané a plné postřehů, které mi dodnes foukají mysl."\nVydáno v roce 2003 a aktualizováno v roce 2019, „Joy of Mixology“ napsal Gary „Gaz“ Regan, milovaný kmotr barmanů, který kategorizuje nápoje do rodin, aby pomohl barmanům zapamatovat si recepty a zase si vybudovat vlastní. "Gaz překlenul propast mezi zásadním proměněním toho, jak mluvíme o koktejlech - rozebrat, metodicky, způsobem, jak jim porozumět, demystifikovat a poté najít vaše preference - a zároveň nechat projít nuancí a laskavostí jeho osobnosti," říká . "Snaž se se smát, troufám si tě." „\nDen, který poprvé četl knihu jako 22letý barback, dodává: „Ukázalo se mi, že koktejly mohou být víc než jen pořádné - že v myšlenkách, historii a co je nejdůležitější, lidé za každým a každým.“ Pokračuje: „Masivně to přispělo k mému hlubokému ponoru do průmyslu a bylo to bezpochyby základ inspirace pro„ Cocktail Codex “.“ “\nNejlepší pro začátečníky: Opilý botanik\nThe New York Times- nejlepší kniha „Opilý botanik“ je příručka k botanice chlastu. V něm autorka Amy Stewart zkoumá byliny, květiny, ovoce a stromy, které tvoří naše oblíbené lihoviny a likéry - od zrna rýže, z níž se saké rodí, až po agáve, která se mění v tequilu.\nPro ty, kteří přemýšleli, odkud pochází váš chlast, vysvětluje „Opilý botanik“, jak se vyrábějí lihoviny, od zrna po sklo, suroviny až po konečného ducha. Stewart řeší destilační metody, chodí do zahradnictví, botaniky, ekonomiky a dokonce i pěstování plodin. Je to část biologie, historie součástí, částečná mixologie - proplétá čtenáře skrze každého ducha jednoduchým a vtipným stylem psaní, rozděluje příběhy pomocí jednoduchých, přístupných receptů na koktejly.\nNejlepší historie: Imbibe!\nJustin Lavenue, majitel The Roosevelt Room, jednoho z nejlepších koktejlových barů v Austinu, se zeptá, co je jeho knihou go-to, vřele doporučuji „Imbibe!“ od Davida Wondricha. "Dave má encyklopedické znalosti o historii koktejlů a lihovin a jeho kniha je pro čtenáře skvělým zdrojem k objevování původu mnoha nápojů, které dnes známe a milujeme."\nPrvní verze, publikovaná v roce 2007, získala cenu James Beard Award za svůj bohatý skok do života a díla Jerryho Thomase, barmana připisovaného popularizačními koktejly v polovině 18. století. Wondrich, spisovatel a historik koktejlů, nedávno aktualizoval a přebalil knihu, přidal nové historické nálezy a rozšířil sekci receptů pro dnešní barman.\n"Vždycky říkám, že abychom skutečně ocenili současný stav koktejlového průmyslu a řemesla barmanství, musíte vědět, jak daleko jsme zašli," dodává Lavenue. "Tato kniha vám dá skvělé základní znalosti, ze kterých můžete stavět, a učiní každou koktejlovou knihu, kterou si později přečtete, srozumitelnější ve velkém schématu věcí."\nNejlepší novinka: Koktejlový kodex\nJedním z nejnovějších přírůstků do oblasti koktejlových knih je „Cocktail Codex“, napsaný Alexem Dayem, Nickem Fauchaldem a Davidem Kaplanem z rodiny Death & Co. „Cocktail Codex“ je základní kniha, “slibuje Ari Daskauskas, hlavní barman Nitecapu. "Je to užitečné pro barmany (a nadšence pro koktejly)." Všechno úrovně, ať už právě začínáte nebo jste byli za barem roky. “\nPrůvodce jako učebnice obsahuje šest jednoduchých šablon pro vytváření koktejlů, včetně staromódních, martini, daiquiri, sidecar, whisky highball a flip. Celkově vzato je tato kniha základem tvůrčího procesu společnosti Daskauskas. "Je to můj zdroj číslo jedna, když vyvíjíme naše nabídky v Nitecapu," říká. "Šablony uvedené v knize mi pomáhají uvádět své nápady do spustitelného formátu."\nNejlepší pro majitele barů: Meehan's Bartender Manuál\n"Meehan's Bartender Manual," vysvětluje Lavenue, "je paragon toho, jak si někteří z nejlepších provozovatelů barů myslí." Kniha napsaná Jimem Meehanem, barmanem, novinářem, majitelem a zakladatelem proslulé prosby, prosím, neříkej NYC. Kniha „obsahuje kapitoly věnované tématům, jako je design a funkčnost baru, plánování prostoru, efektivní budování kol nápojů a mnoho dalšího , “Říká Lavenue. Tato kniha je proto nutností pro ty, kteří chtějí otevřít bar a provozovat svůj vlastní nápojový program, ale všichni průmysloví nadšenci se mohou také poučit z sekce lihovin a koktejlů.\nDuchová sekce prochází všemi styly likérů a likérů, včetně toho, jak jsou destilovány, kde jsou nalezeny, a běžnou terminologii etiket. Sekce koktejlů vede čtenáře původem každého klasického koktejlu, logikou za ním a standardní recepturou na každý (se 100 recepty včetně Meehanových oblíbených riffů).\nV celé knize Meehan vyzývá kolegy z oboru průmyslu (včetně Don Lee, Rasmus Lomborg z Havana Clubu a historika koktejlů Davida Wondricha), aby čtenářům poradili.\nNejlepší pro mixology: Vegetariánská příchuť Bible\n"Jedna z mých oblíbených knih na koktejly ve skutečnosti vůbec není kniha o koktejlech," říká Nate Fishman, barman z Liquor Lab. "Je to kniha Vegetariánská příchuť." Kniha autora Karen Page je méně než kniha receptů a další encyklopedie ingrediencí: listujte stovkami uvedených ingrediencí, ať už jde o koření, ovoce, semena nebo zeleninu, a ona bude řídit čtenáři na to, co chutí pár nejlepší. "Tato kniha vám řekne více o složkách a párováních než kterákoli jiná," říká Fishman.\nPřestože je kniha vyrobena s ohledem na kuchaře, je to vynikající zdroj pro barmany, kteří experimentují s novými příchutěmi - může to podnítit nápady, jaké ingredience přidat do nedokončeného koktejlu. Experimentujete s jablky? Stránka navrhne desítky přísad, včetně fenykl, brusinky, zázvor, šalvěj a další. "Pokud se snažím připravit koktejl s čerstvou, novou a neznámou ingrediencí, tato kniha mi pomáhá lépe porozumět ingredienci a připravit více zaoblený koktejl," vysvětluje Fishman.\nNejlepší pro domov: The Craft of the Cocktail\nAutor Dale DeGroff, nejlépe známý podle přezdívky „King Cocktail“, je mentorem generace barmanů. Průkopnická postava moderní éry koktejlů, vliv společnosti DeGroff na průmysl překonal celá desetiletí - díky tomu byl dokonalým člověkem, který napsal „The Craft of the Cocktail“, mistrovskou třídu na koktejlovém světě. Na více než 240 stránkách DeGroff sdílí techniky, více než 500 receptů na koktejly a slovník pojmů, které čtenářům pomohou s neznámým nápojem. Všechny myšlenky jsou čerpány ze zkušeností DeGroffa za barem nebo z jeho rozsáhlé knihovny historických knih o koktejlech.\nTato kniha začíná s historií duchů a jak jsou vyrobeny. Zabývá se také základem dobře zásobeného baru, volbou správných nástrojů a přísad, ovládáním klíčových technik, vývojem míchaného nápoje a společenstvím koktejlové kultury. Přesto „The Craft of the Cocktail“ nabízí mnohem víc než jen informace o koktejlu. Přebírá také 360stupňový pohled na průmysl, plný anekdot a okouzlujících příběhů osobností průmyslu, které by každý barman měl znát.\nNejlepší pro obdarování: Voliéra Cocktail Book\n„The Aviary Cocktail Book“ je „nejkrásnější kniha, jaká kdy byla vytvořena“, říká Daniel Thomas, barový manažer Odysea Lounge v Hilton San Diego Bayfront. "Detail, věda a proces, který stojí za tvorbou a prezentací nápojů v této knize, není ničím ohromujícím."\nZ týmu za koktejlovým barem s vysokým konceptem The Aviary, malá sestřička tří mincí Aliny s hvězdičkou Michelin, zaměřená na nápoje, přichází 440 lesklých stránek receptů a technik. Nejedná se o knihu, která by se skrývala za barem: úžasný design knihy o rozměrech 12 x 10 x 2 palce a hmotnosti 8 liber si zaslouží místo na vašem konferenčním stolku (a je skvělým dárkem pro milovníky koktejlů).\nPřeklopte každou stránku a najděte celostránkové barevné fotografie, vyvážené nahlédnutím od Granta Achatze, uznávaného šéfkuchaře za voliérou a Alinou, slovy spolumajitele Nicka Kokonase a recepty od ředitele nápoje Micah Melton. Mějte však na paměti, že tato kniha je spíše ukázkou než použitelná kniha receptů, pokud nemáte přístup k moderní a molekulární technologii moderního koktejlového baru.\nNejlepší klasika: The Savoy Cocktail Book\nOd té doby, co londýnský The Savoy poprvé otevřel americký bar v roce 1889, byla hotelová zalévací díra pro milovníky koktejlů mekkou - i dnes se bar řadí na páté místo na světě. Jednou z nejslavnějších tváří baru byl Harry Craddock, který ve 20. letech minulého století řídil bar a vymyslel řadu klasických koktejlů, včetně Corpse Reviver No. 2.\nRecepty Craddocku jsou zpravidla považovány za zlatý standard pro dnešní koktejly - Gaz Regan je jednou nazval „nejdůležitějším kouskem svého druhu 20. století“. “ V „The Savoy Cocktail Book“ dokumentuje Craddock stovky receptů na děrování, šumění, martini a další. Mnoho z těchto receptů stále zdobí dnešní nejlepší koktejlové menu.\nTato reprodukce z roku 2013 je faksimile originálu 30. let a stále zachycuje náladu doby. Kniha je plná plnobarevných ilustrací koktejlů Art Deco a imbiberů kouření, pití, stravování a tance ve známém baru ve 20. letech 20. století. Dokonce i jazyk je v té době - v jednom okamžiku Craddock prohlašuje, že Corpse Reviver č. 1 je „vzat před 11:00, nebo kdykoli je potřeba pára a energie.“\nNejlepší pro kreativy: Liquid Intelligence\nV této chutné verzi vědecké sady, Dave Arnold, za stávajícími podmínkami NYC, přehodnocuje a rekalibruje klasické koktejly a jak je vyrábíme zkoumáním teploty, sycení oxidem uhličitým, koncentrací cukru a kyselosti v „Liquid Intelligence“.\nKniha je rozdělena do čtyř sekcí: první část seznamuje čtenáře s ideálními měřicími technikami a nastiňuje Arnoldovy myšlenky na všechny dostupné koktejlové ingredience a nástroje, od pařížských až po šejkery, odšťavňovače pro všechny druhy citrusů a odstředivky. Maso knihy je rozděleno na „Tradiční koktejly“ a „Nové techniky a nápady“ - bývalý diskutuje o tom, jak vylepšit tradiční koktejl (myslím led, chlast a mixér) vytvořením čirého ledu, dosažení optimální sladkosti a přidáním sůl na koktejly. Ten se zabývá moderními technikami v oboru: přemýšlejte horké pokery, nitro bahnití, mytí tuků a karbonizaci. Přestože tato kniha rozhodně trápí vědecky smýšlející barmany, Arnold stanoví jednoduché (a ne tak jednoduché) vylepšení koktejlů pro pijáky všech úrovní.\nNejlepší pro barmany: Amaro\nBer to jako bibliu pro milovníky amaro. „Amaro“, napsaný oceněným spisovatelem Jamese Bearda Bradem Thomasem Parsonsem, se ponoří hluboko do staletých tradic digestivů. Základní nabídku koktejlů, Amaro najdete v Aperol Spritz, Americano a Paper Planes. Amari se může lišit v chutích od jasných a bezstarostných (jako je oranžový těžký Aperol) až po osvěžující mentol (Fernet-Branca a Branca Menta vedou tuto kategorii). Tato kniha provozuje gamut, demystifikuje širokou kategorii pro domácí nadšence i profesionály v baru. Parsons poskytuje více než 100 receptů (na koktejly i jídlo) a ponoří se do chuťových profilů a historie každého amara.\n"Miluji začleňování amarosu do mých koktejlů, protože po velkém jídle mohou dostat vaši chuť k jídlu nebo usadit žaludek," vysvětluje Lindsay Whalenová, barmanka v Hilton Nashville Green Hills, která knihu natahuje jako jednu ze svých oblíbených. "Úžasné bylinné lihoviny jsou rozhodující pro zlepšení zážitku ze stolování," říká. "Rád vzdělávám své hosty na široké škále aromatických profilů."\nPodívejte se na video: Tipy na knihy. Moje nejoblíbenější (Listopad 2021).\nInsane Hanukkah Burger rozbíjí hovězí a matzo koule mezi dvěma latkes\nBarentsova moře Collins\n6 příchutí Gatorade, o kterých jste nevěděli, že existují\nNakládané zelí s kaizerem\nCopyright 2021 \_ 11 nejlepších knih o koktejlech roku 2020, podle odborníků...


Westfield Granary - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Ganton\nGanton a zdejší nabídka všech 6 ubytování.\nSherbum, Ganton, Velká Británie - Zobrazit na mapě\nPrázdninový dům se 7 ložnicemi (Seven-Bedroom Holiday Home)\nWestfield Granary – podrobnější informace\nV průběhu návštěvy města Ganton se budete cítit jako doma v hotelu Westfield Granary, nabízejícím kvalitní ubytování i obsluhu. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nNabídka kvalitních služeb hotelovým hostům a široké škály vybavení, Westfield Granary je připraven zajistit vám co nejpříjemnější pobyt. Pro komfort a pohodlí hostů hotel nabízí zařízení pro tělesně postižené.\nVšechno vybavení ubytovacího zařízení zajišťuje bezkonkurenční pocit pohodlí. Po celý den si můžete užívat pohodovou atmosféru vířivka, zahrada, herna. Vynikající vybavení a výborná poloha dělá Westfield Granary perfektní základnou z níž si užijete svůj pobyt ve městě Ganton.\nGanton Ubytovacích zařízení