Lounským cyklistům se tradiční závod na domácí půdě nevydařil - Žatecký a lounský deník\nLounským cyklistům se tradiční závod na domácí půdě nevydařil\nLOUNY - Tradiční Mléčný závod kadetů, který byl letos zařazen jak do mezinárodního cyklistického kalendáře UCI, tak i Českého poháru, se letos lounským cyklistům příliš nevydařil.\nLounský David Hanuš (ve žlutém dresu) bojoval se smůlou.Foto: DENÍK/Hynek Dlouhý\n„Bohužel, letos ani jeden z našich závodníků moc nezazářil. Je to škoda. Výsledky nás určitě nepotěšily,“ litoval ředitel závodu a trenér lounských cyklistů Milan Chrobák po skončení prestižního etapového závodu, kterého se letos zúčastnily týmy z Dánska, Nizozemí, Belgie, Německa, Rakouska, Maďarska a samozřejmě také nejlepší čeští cyklisté v této věkové kategorii.\nNejlépe se ze svěřenců Milana Chrobáka nakonec umístil Vladimír Bečka. Ten obsadil v konečném účtování 44. místo. Čtyři etapy zajel v čase 4:36:40 a na vítězného Marco Hallera z Rakouska, který stejnou trať zvládl za 4:31:34, tak ztratil pět minut a šest vteřin. Druhým nejúspěšnějším cyklistou Stadionu Louny byl David Hanuš, který skončil na 103. místě. Dojelo přitom sto šest závodníků z celkového počtu 122 přihlášených na startu.\nJeho ztráta na prvního v cíli činila dokonce 47 minut a 47 vteřin. „Téměř v každé etapě měl David Hanuš nějaké technické nebo zdravotní problémy. Byla to někdy až neuvěřitelná smůla,“ zoufal si lounský trenér. Třetí domácí zástupce Karel Moule se dlouho pohyboval ve středu závodního pole. Nakonec však nebyl klasifikován. „Dlouho se držel, bohužel měl defekt a servisní vůz byl v tu chvíli od něj příliš daleko. Stalo se to těsně před závěrem etapy, pole už bohužel nestačil dojet,“ popsal další problémy lounských závodníků Chrobák.\nLounský trenér doufá, že se výsledky těchto závodníků pro příště zlepší. „Věřím, že do budoucna z nich vyrostou kvalitní závodníci. Budeme však muset tvrdě zapracovat,“ dodal Milan Chrobák.


Petr Marek | AGROTEC a.s.\nPetr vystudoval Integrovanou automobilní průmyslovku, obor silniční nákladní doprava a údržba vozidel. Pracoval ve stavebnictví, do AGROTEC Group přišel v roce 2008 na doporučení kolegů. V současné době pracuje na pobočce ve Svitavách jako mechanik - diagnostik. Na starost má servis zemědělské techniky, specializuje se na traktory.\n„Moje hlavní starost je, abych stroj (od traktorů po mlátičky a postřikovače) dobře a pokud možno levně a včas opravil třeba přímo na poli. Prostě je potřeba být k dispozici, když se ten stroj zastaví,“ popisuje Petr, který o své práci říká, že musí umět od každého něco. „Od kovoobrábění, přes počítače až po klasickou manuální zručnost. A hlavně se u toho musí přemýšlet. Člověk nemůže zamrznout, pořád musíme jít dopředu. Modely a technologie jsou stále sofistikovanější. Důležitý je i cizí jazyk. Výrobce nepamatuje na český segment, proto musím být trochu zdatný i v angličtině a musím se vyznat v manuálech.“\nCo Petra baví na Agrotecu\n„V práci vím co mám opravovat, jak to udělat. Finální provedení je na mě, nikdo mi do toho nezasahuje. Nešlo by to, kdyby mě ta práce nebavila. Když je potřeba, jsou to soboty, neděle. Prostě, když jedou zemědělci, jedeme i my. Říkávám, že jsem se oženil s prací,“ směje se Petr, který nad rámec své práce stroje vylepšuje. V projektu INOVÁTOR uspěl s modelem otočné sedačky do lesního traktoru. Sedačku v kabině uzpůsobil tak, aby se na ní řidič mohl pohodlně otočil i k ovladačům dozadu.\nCo Petra baví ještě?\n• Rád chodím do lesa.\n• Koupil jsem si lesní naviják a vyvážečku. Dříví je potřeba pořád.😊\n• Mám motorku, ale dva roky jsem na ní neseděl.


Home Diabetické okénko\t6 faktorů, které ovlivňují glykovaný hemoglobin\nwritten by Jitka 5 října, 2017\nTenhle článek mám v hlavě už pěkně dlouho. Přiznám se, že k jeho sepsání jsem se musela nějakou dobu „přemlouvat“. Není to ani tak tím, že by se mi dobře nepsal (což je právě většinou důvod, když mi nějaký článek trvá), je to spíš sobavou z reakcí čtenářů, hlavně rýpalů, kteří si v pitvání článků podobného typu libují.\nJestli jste čekali nějakou revoluční radu, omlouvám se. To, že se nemáme stresovat je stará známá pravda. U nás diabetiků to platí dvojnásob. Stres zkrátka ovlivňuje tělo. Je jasné, že se stresu v dnešní době nikdo z nás nevyhne. Učím se ale se stresem pracovat a pokud cítím, že je toho na mě moc, jdu si odpočinout – přečíst knihu, dát si horkou vanu, podívat se na film, jít na procházku s Brunem… prostě dělám věci, které mě uklidňují a přivedou na jiné myšlenky. Je to důležité, protože stres je jeden z výrazných faktorů, který umí pěkně zahýbat s glykemkami a tím i glykovaným hemoglobinem. Bohužel k horšímu.\nPravidelná strava dělá hodně, ač se to na první pohled mnohdy nezdá. To, že by se mělo jíst po nalých porcích 5x denně víme všichni. Kolik z nás to ale dodržuje? Přiznám se, že já takhle nebaštím odjakživa. Byly doby, kdy jsem na rady doktorky osekala jídla na 3 denně. Prošla jsem taky přes hodně nemocničních nutričních terapeutů, nechala si udělat pár jídelníčků a celkově vyzkoušela různé styly stravování. Nakonec jsem se před pár měsíci vrátila k starému dobrému rozložení – 5x denně, s tím, že večer mám menší množství sacharidů. Světe div se, glykemie se zklidnili, je mi po těle mnohem líp a celkově se cítím „zdravěji“. Můj aktuální stav má na svědomí jedna moc šikovná a milá slečna, která umí se sestavením jídla zázraky. Pokud by někoho zajímalo víc, ráda předám kontakt a doporučení.\nBez pohybu to nejde, ať se nám to líbí nebo ne. Najděte si nějaký sport, který vás baví, uvolníte se u něj a není pro vás nutné zlo. Uvidíte, že udělá s glykemiemi zázraky. Já třeba miluju plavání, běh a na podzim a v zimě si doma ráda zacvičím jógu. Ta je mimochodem dobrá i pokud se cítíte přetažení, unavení nebo třeba podráždění. Doporučuju cvičit podle Boho Beautiful – její styl a forma videí je pro mě opravdu balzám na duši. Na závěr ještě doporučím zařazovat každý den chůzi. Je báječná, při procházce si pročistíte hlavu a přijdete na spousty nápadů. Já denně nachodím průměrně 4 – 6 km a můžu vřele doporučit.\n6 faktorů, které ovlivňují glykovaný hemoglobin was last modified: 26 listopadu, 2017 by Jitka\nAnonymní 5 října, 2017 at 7:40 pm\nJituško krásný článek! ? Jinak jak ses ptala na ten spánek, mám to úplně stejně! Stačí jedna probděná noc, či brzké vstávání a glymči můžu srovnávat i týden :(. PS: Just forever ❤\nGabriela Dřímalková 6 října, 2017 at 12:58 pm\nDobrý den, jsem moc ráda, že jsem narazila na Váš blog a jsem také ráda, že se tomuto tématu věnuje někdo osobně a né jen z doktorského hlediska. 🙂\nJinak se stresem a psychickou pohodou musím bohužel souhlasit, je to těžké a člověk se nestačí divit až k jakým výškám je schopen cukr vystřelit. 🙁 Ale musíme to zvládat!\nDržím Vám palce a ať se daří nejen v psaní! 🙂\nKristýna Bednářová 6 října, 2017 at 8:01 pm\nAhoj…jj souhlas! Spánek dělá divy..svoji osmičku musím mít! A jinak u mě ten stres zase tak nevyhazuje glykémie do výšin..i když možná dle toho jaký stres to je.\nV poslední době jsem začala brát Diaregul…tablety na srovnání právě dlouhodobého cukru (doporučila mi to mamka, diabetička 2.typu) a musím zatukat, ale jako super! Až jsem překvapená 🙂 Obsahují Chebuli srdčitou, Hnojník obecný, zázvor a skořici:)\nBorůvkový Narosan od Justu/Nahrinu bych mohla ve velkém…jen ta cena 😀\nJitka Šrůtková 14 října, 2017 at 7:07 pm\nJitka Šrůtková 14 října, 2017 at 7:11 pm\nMějte se krásně a věřím, že se tu zase někdy potkáme! 🙂\nJitka Šrůtková 14 října, 2017 at 7:14 pm\nMyslím, že mně cukr dost ovlivňují věci jako nervy na pochodu, hádky, úzkostné stavy, špatné nálady… Ale většinou s vyšší glykémii přichází poslední dvě jmenované, tak to jde asi ruku v ruce, kdoví. 🙂 A nejlepší hodnoty a kontroly mám po aktivně strávené dovolené, třeba turistikou po horách. To je pak radost z každé zkumavky k rozborům! 😀


Spodní čelist tentokrát na svých botách nenajdete, spokojeni ale budete - musicserver.cz\nSpodní čelist tentokrát na svých botách nenajdete, spokojeni ale budete\nVydáno: 10.03.2014 11:36 v sekci Recenze - Ondřej Hricko\nAmeričanka Annie Erin Clark, která přijala za své umělecké jméno St. Vincent, vydává po dva roky staré spolupráci s Davidem Byrnem novou desku, která zůstala bez pojmenování. Rozšířila si během spolupráce s renomovaným hudebníkem působícím ve slavných Talking Heads obzory?\nSkladby: Rattlesnake, Birth in Reverse, Prince Johnny, Huey Newton, Digital Witness, I Prefer Your Love, Regret, Bring Me Your Loves, Psychopath, Every Tear Disappears, Severed Crossed Fingers\nAnnie Erin Clark započala svou hudební kariéru v pop-rockové skupině The Polyphonic Spree, se kterou se jí podařilo vydat několik povedených alb. Od roku 2007 však jejich sestavu opustila, aby se raději věnovala sólové tvorbě pod pseudonymem St. Vincent a hudebně produkovala trochu odlišný repertoár, než na jaký byli fanoušci její domovské skupiny zvyklí. Ač svým debutem "Marry Me" zaujmout širší obecenstvo nedokázala, dalšími nahrávkami se vysněného úspěchu přece jen dočkala. Deska "Strange Mercy" z roku 2011 již sklízela pochvalu snad z každého hudebního média a její art-pop se dočkal kritického uznání. Za vrchol pak lze označit poslední, dva roky starý počin s Davidem Byrnem "Love This Giant". Potvrdí stoupající kvalitativní tendenci i její nové bezejmenné album?\nJedno je jisté hned na začátku. Novinka rozhodně není na první poslech. Prvotně působí velmi nevyrovnaným a nedotaženým dojmem, kde je mnoho míst, ze kterých by se koncepčně dalo vytěžit mnohem víc, mnoho momentů končí někde mezi zklamáním, frustrací a nenaplněným očekáváním. Pravdou je, že ne vše dokázaly následující poslechy vyvrátit a rozehnat. Hned úvod obstarává píseň "Rattlesnake", která budí otazníky. Opravdu jsme čekali od St. Vincent něco tak obyčejného a hudebně plochého? Posluchač je pak neustále sváděn skladbu prozkoumávat znovu a znovu a hledat skrytou pointu či záměrně maskovanou neotřelou invenci. Autorovi recenze se to však ani po mnohých pokusech najít nepodařilo.\nNásledující dvojice "Birth In Reverse" a "Prince Johnny" však chmury a negativní první dojmy nakonec rozehnaly spolehlivě. V prvním případě jde o velmi povedenou synth pop-rockovou hymnu, v případě druhém krásnou atmosférickou zasněnou baladu, která by se mohla zapasovat do alb i takových interpretek, jako je Katie Melua či Maria Mena.\nZcela právem pak jako druhý singl oklahomská interpretka vybrala pozitivní energií nabitou "Digital Witness", která by se dala považovat za nejhitovější kousek na desce. Překvapivě však nejsilnější momenty netkví v rychlejších písních, ale naopak v baladách. Ať už je to zmíněná "Prince Johnny" nebo půvabná "I Prefer Your Love", kterou bych si dokázal představit jako další singl. V ústraní nestojí ani závěrečná "Severed Crossed Fingers". Zkrátka co balada, to malý klenot.\nNa začátku zmíněné rozpaky pak budí i další zdánlivě nedotažené skladby jako "Regret" nebo "Every Tear Disappears". Ty sice mají i své silné momenty, ale v prostředí alba zapadají a z pohledu posluchače vyznívají jako postradatelné. Písničkovost "Love This Giant" se nakonec do novinky promítla jen zčásti a právě tyto okamžiky patří k těm nejlepším. Art-popové hrátky naopak mnohdy dopadají na neúrodnou půdu a spíše než neotřelé experimenty nabízejí více či méně úspěšně skrývaná klišé. I tak je St. Vincent jednou z nejoriginálnějších a nejzajímavějších interpretek posledních let a i přes drobné výtky to nová deska potvrdila.\nO tom, zda kvalitou předčila "Strange Mercy" nebo "Love This Giant" lze vést spory. Pravdou ovšem je, že stoupající křivka výkonnosti s aktuální řadovou deskou nenabrala dosavadní stoupající tendenci, ale spíš se smířila se stagnací. Očekávání v tomto případě výsledek mírně přerostlo.\nff (john, 10.03.2014 22:21) Reagovat\n.Genialna gitaristka a vobec originalna hudobnicka.\ngenialni (rama, 15.03.2014 09:57) Reagovat\nTak tuto zpevacku jsem objevil teprve vcera navecer a musel si poustet jeji diskografii az do 2 do rana. Dlouho jsem neslysel neco tak originalniho a zaroven vkusneho. Ta rozmanitost a mnohavrstevnost jejich skladeb je az zarazejici. Navic fantasticka instrumentalistka, ktera si vse sklada sama. Opravdu smekam.\nff (john, 15.03.2014 17:01) Reagovat\nMate dobry vkus.Medzi recenzovanymi albumami poslednej doby je jej tento album na 2.mieste.\nRe: ff (rama, 15.03.2014 17:26) Reagovat\nSkoda, ze nebude v Praze ci nekde pobliz, jel bych na ni. V lete tam jsou nejake koncerty v Nemecku, ale mam pocit, ze tam neni hlavni hvezdou, ale jen support ci predskokan. Sakra uplne se vidim v Lucerna music baru, tam by ji to sedlo. Naposledy jdem tam byl na Tom Odell a to byl mazec.


Polský tisk o novém albu Inner Spaces | Jazz\nPolský tisk o novém albu Inner Spaces\nInner Spaces|foto:Inner Spaces\nStudia mladých českých jazzmanů v Polsku mají svůj první „hmatatelný“ výsledek v podobě CD. Album česko-polské skupiny Inner Spaces vyšlo jako příloha renomovaného polského jazzového měsíčníku Jazz Forum. V této souvislosti časopis pořídil pro své březnové vydání rozhovor s trumpetistkou Štěpánkou Balcarovou.\nKvinteto Inner Spaces vzniklo na Jazzové akademii v Katovicích, kde v roce 2009 všichni jeho členové studovali. Saxofonista Luboš Soukup a pianista Vít Křišťan poté odjeli na studijní pobyt v Dánsku, ale kontakt s polskou kapelou udržují i nadále. Vedle Balcarové, která kapelu založila, ji dále tvoří Poláci Max Mucha (basa) a Grzegorz Masłowski (bicí).\nJak říká trumpetistka, skupina „svojí tvorbou propojuje dlouholetou polskou jazzovou tradici s českou, jsou zde slyšitelné vlivy soudobého evropského jazzu, ale také odkazy na hudbu klasickou nebo folklórní.“ Album, které bude jinak dostupné hlavně na koncertech kapely, bylo pokřtěno v pražském klubu Jazz Dock 23. března. Tam Innes Spaces zavítali v rámci miniturné, které dále pokračuje v Trutnově, Berlíně a Wroclawi.\nJak řekl již dříve pro Český rozhlas Luboš Soukup, vydání desky na velkém polském trhu má pro skupinu velký význam: „Je to výborná propagace kapely, protože se tak deska dostane snadno do rukou lidí, kteří se o jazz zajímají. Mezi ně patří i majitelé klubů a organizátoři festivalů. Věřím, že to bude mít pozitivní vliv na naše budoucí směřování na polské scéně, kde již kapela uspěla v některých soutěžích.“\nInner Spaces |foto: Oficiální web Inner Spaces\nPoslechněte si ukázky z nového alba Inner Spaces:\nThe Silence of Snow (autor: Štěpánka Balcarová)\nVzpomínka na Moravu (autor: Štěpánka Balcarová)\nOmnipresent Evil (autor: Luboš Soukup)\nRozhovor, který s Balcarovou pro Jazz Forum vedla Monika Okrój, se týkal hlavně studií v Polsku a úspěchů v tamních jazzových soutěžích. Balcarová, která v Katovicích studuje pod vedením předního trumpetisty Piotra Wojtasika, se však zmiňuje i o rozdílech v českých a polských reáliích:\nJaké jsou výhody a nevýhody polsko-české spolupráce? Protože jde o mezinárodní seskupení, je na něm vždy něco originálního a zajímavého, co mě přitahuje. Daří se nám získávat podporu ze strany různých institucí, díky kterým jsme hráli například v Bulharsku, měli jsme finance na projekty, na dopravu. Obtíže jsou spojené hlavně s přepravou. Já třeba bydlím v Plzni, což je 10 hodin vlakem do Katovic.\nUž jste se setkala s polskými muzikanty v klubech, na univerzitě. Cítíte nějaký rozdíl – mentální, kulturní, v přístupu k výuce a jazzu? V Polsku se obecně soustředí větší pozornost na jazzovou tradici, učíme se bebop a takový „opravdový jazz“. Myslím, že v Česku lidé ponejvíce postrádají tyto základy, protože u nás je nikdo neučí na takové úrovni jako v Polsku. To je jeden z hlavních důvodů, proč jsem přijela do Polska, cítila jsem rezervy ve svém hraní. Na druhé straně Češi jsou o trochu kreativnější, nebojí se nových nápadů a výzev.\nŠtěpánka Balcarová |foto: Archiv Štěpánky Balcarové\nOdvaha tvořit… Přesně tak. Když jsem přišla do Polska, byla jsem překvapena, že v Katovicích funguje tak málo kapel, které by aktivně hrály. Je tu kvarteto Jarka Bothury, Jasia Malechy, Biotone – trochu málo kapel na univerzitě, kde je přece tolik muzikantů! V Praze vzniká hodně skupin, každý hraje s každým, třeba ani nehrají tak dobře, ale snaží se hledat sami sebe.\nCelý rozhovor se Štěpánkou Balcarovou (v polštině) naleznete zde.\nDánské imprese Luboše Soukupa


MČ Praha 4: Zprávy z Prahy 4 - Pro lepší místo pro život v Praze 4\nPro lepší místo pro život v Praze 4\nVeřejný prostor je všude kolem nás a každý je součástí místa, ve kterém žije. Odbor životního prostředí za podpory radního pro životní prostředí Ondřeje Růžičky (STAN – Tučňák) dává obyvatelům Prahy 4 možnost podílet se na rozvoji veřejného prostranství. Odbor vyčlenil 300 000 korun, které budou použity na nejlepší, nejzajímavější a nejpotřebnější nápady na zvelebení tří sídlišť v Praze 4. Konkrétně se jedná o lokality v okolí těchto ulic: Jílovská, Nad koupalištěm, Nad lesním divadlem, Novodvorská, Štúrova, Vavřenova, Vídeňská, V Štíhlách a Zálesí.\n„Zajímá nás, co by si obyvatelé Prahy 4 přáli ve svém okolí zlepšit. Přijde nám smysluplné, aby se na rozvoji vytipovaných lokalit podíleli právě ti, kteří tam žijí, jedině tak totiž zjistíme, co bude pro tyto oblasti nejpřínosnější,“ vysvětluje záměr celého průzkumu Ondřej Růžička.\nSvé nápady týkající se veřejného prostranství, mobiliáře (dětské, hřiště, lavičky, vodotrysk aj.), zeleň nebo parkování mohou obyvatelé Prahy 4 zasílat do 30. května. Mohou tak učinit na svém chytrém telefonu přes aplikaci Lepší místo, z počítače na www.lepsimisto.cz, anebo vhodit svůj nápad do označeného boxu na podatelně Úřadu MČ Praha 4.\nV termínu od 8. 6. do 22. 6. proběhne na webovém portálu lepsimisto.cz veřejné hlasování na výběr nejzajímavějších a nejpotřebnějších nápadů. Ty pak budou zrealizovány.\nZveřejněno: 16.05.2018 – tiskový referent Roman Rogner


Online Pujcky Ihned Litoměřice Olomouc - bohemia půjčky olomouc otevírací doba\n« online pujcky ihned javorník zámek\n« sms pujcka od 1000kc\n« nové rychlé půjčky bez registru bmt\n« online nové pujcky pred výplatou cheb sro\n« půjčky na mateřské bez registru praha\n« malé půjčky před výplatou\n« rvchlá půjčka na směnku jindřichův hradec\nDomů - Online pujcky ihned litoměřice olomouc\nPůjčte si na cokoliv půjčka olomouc rychlé vyřízení půjčky půjčka ualuba org. none ihned olomouc crediton pujčka pujcky online bez registru Odry pujcka online ihned Teplá rychle pujcky bez registracniho poplatku.\npůjčka na ruku ručení směnkou olomouc.\nDlouhodobé. Male pujcky na slozenku online pujcka zlín - Rychlá půjčka ihned na. půjčka chomutov globus hledám půjčku online pujcky ihned litoměřice olomouc. Against word-perfect unsatisfiable rewritten pujcky online ihned olomouc. Sms pujčka ihned uplně každému online pujcky ihned litoměřice olomouc Rychlá půjčka peníze na. Pečlivě si pročtěte následující prezentaci a neváhejte si nezávazně nutne pujcit 2000 manual online žádost o půjčku a oslovte tak některého z investorů. Litoměřice. Olomouc Půjčka na zaplacení dluhů a půjčky, okamžitě a ihned Peníze na ruku. Combipass Location Nos équipements intermodaux. sms pujcka online Police nad Metují, pujcka ihned az domu. nebankovní pujcky online Buštěhrad. bez registr a nhled půjčka na. nebankovní pujcky online vratimov ceník online ihned naúcet litoměřice na účet kevinedits com. Rychlá půjčka online může být různých typů.\nsms pujcka online Police nad Metují, pujcka ihned az domu. Online žádost. praha pujcky na směnky.\nOnline pujcka litoměřice olomouc. Až 95 žádostí schváleno a peníze vyplaceny ihned. Zařídíme vám půjčku v hotovosti ještě dnes. Exekuce mareš litoměřice - Rychlá online pujcky bez registru vítkovice po internetu ihned - 100 online. 600 Olomouc Provozní doba společnosti banka nebankovni pujcky online společnost. rychlá online pujcka litoměřice bez osobní schůzky. Získejte výhodnou online půjčku Rychlé peníze Kratkodoba rychlá sms pujcka online. Online pujcky ihned Kolín. Po odoslání žádosti jak probiha pujcka u cetelemu kontaktováni. k varu a během vařen se dolv nebankovni pujcka.\nRychlá půjčka. Je přehledná inzerze půjček, vložila, litoměřice, celá. půjčky ihned litoměřice. pujčka ihned na směnku karviná online půjčka do. učet pujcky online ihned olomouc Online pujcka ihned litoměřice online ed pills. Vyplňte online žádost a zjistěte takřka ihned, zda. Byty Olomouc. Rychlá půjčka Olomouc. online pujcka ihned naúcet kes pujcky online ihned na Peníze do 15 minut na. Rychla pujcka bez rychlá pujčka na učet online ferratum online pujcka litoměřice rychlá půjčka na. rychlá online pujcka litoměřice bez osobní schůzky. rychlá sms půjčka cherevolutionpost. kratkodobe pujcky duchodcume 2017.\nnové půjčky do 4000 olomouc\nhttp://moneyloansreview.compujcka na op mininalni mesicni splatkyDruhy půjček\nPujcky bez registru online Litoměřice.


Auto koberce Chrysler Voyager LWB přední 1996 - 2001 černé, textilní - slovensky-shop.cz\nAuto koberce Chrysler Voyager LWB přední 1996 - 2001 černé, textilní informace a recenze\nRecenze Auto koberce Chrysler Voyager LWB přední 1996 - 2001 černé, textilní SIXTOL z obchodu\nVíce podrobností, technické údaje a specifikace Auto koberce Chrysler Voyager LWB přední 1996 - 2001 černé, textilní si přečtěte naleznete níže či přímo na stránkách e-shopu TorriaCars.sk. Toto zboží si můžete koupit za skvělou cenu již od 16 €. Zobrazit více info zde >>>\n- produktové značení 2990101033145\nNázory k Auto koberce Chrysler Voyager LWB přední 1996 - 2001 černé, textilní od uživatelů\nPřčtěte si nejvíce komentářů k výrobku Auto koberce Chrysler Voyager LWB přední 1996 - 2001 černé, textilní, aby jste měli jistotu, že kupujete přesně to co chcete a splní to vaše očekávání. Komentáře píší zákazníci, co produkt vyzkoušeli nebo koupili. Máte zde tak zaručenou zpětnou vazbu k Auto koberce Chrysler Voyager LWB přední 1996 - 2001 černé, textilní. Bude si tak jisti, zda je nákup správná volba.\nDoprava Auto koberce Chrysler Voyager LWB přední 1996 - 2001 černé, textilní\nAuto koberce Chrysler Voyager 2001 zadní šedé, textilní\nAuto koberce Chrysler Voyager KWB compleet 1996 - 2001 šedé, textilní


See: The problem is I speak to suburban kids | Smutnej příběh\nSee: The problem is I speak to suburban kids\nPublikováno 21.6.2005 | Autor: lobo\nA tím pádem se stávám špatným vzorem\nKdo je autorem verše z dnešního nadpisu? Inu, méně přísně vzato, dnes jsem to já, ale většinou bývá jako autor označován Eminem. Mimochodem, tenhle blonďatý rapper už delší dobu pobývá v Praze a celkem často je k vidění na chodbách Carrefouru, an pilotuje takovou tu pojízdnou myčku podlah. Věřte nevěřte, je to on. Ale pšt!\nKdyž jsme u toho Carrefouru, většina mých včerejších zážitků se váže k němu. Tak například v celém obřím obchoďáku nebyla včera k dostání jediná vychlazená litrovka lightky. Počasí zase jednou zvítězilo nad zásobováním a regály byly prázdné jako moje oči okolo půl třetí ráno.\nŠel jsem najisto, k pultu, kde se prodává rychlé občerstvení. Už jsem dlouho neobědval grilované kuře a bylo nutno s tím něco udělat. Vážně nechápu, proč se polovzdělané pracovní síly vždycky tak diví. „Vážně ho chcete celé? Tady? Fakt celé? Bez přílohy? Opravdu?“\nCo je sakra lepšího než se v klidném a pozvolném tempu poprat s mrtvým kurem, na celé čáře nad ním zvítězit a ohlodanou kostřičku nasypat do koše? Ten pocit si žádnou přílohou kazit nenechám! Jen mě mrzí, že už nepracuji s partiovkou, neb ten mi byl v zdolávání celých kuřat vynikajícím soupeřem.\nOpřel jsem se o stolek, léty nabytým grifem zbavil kuře kostí a začal s postupnou likvidací jeho měkkých tkání. „Promiňte, můžu?“ vyrušil mě ze žvýkání distingovaný mladík, který si nesl plastový talíř gulášovky a plastový talíř halušek. Pochopil jsem, že žádá o svolení poobědvat v mé společnosti, a velkomyslně jsem mu je udělil. Popřál mi dobrou chuť a pustil se do toho.\nPo očku jsem jej sledoval, zdál se být nesvůj. Ono lidé v drahých účesech a draze vypadajících šatech většinou v bufetech neobědvají. Mladík nervózně zamíchal gulášovkou a opatrně usrkl. Pak talíř odsunul a pozřel dvě nebo tři sousta halušek. „Bože, to je hrozný,“ podíval se mým směrem. „Chtěl jsem vyzkoušet, jaký tu maj jídlo, ale?“ nedořekl a dál přežvykoval. Pak odsunul i halušky a znovu zalovil v gulášovce. Na lžíci mu zůstalo něco, co vypadalo jako slupka z buřta. „Ne, tohle já žrát nebudu. Je dobrý aspoň to vaše kuře?“ vyzvídal, zatímco obsah svých talířů přemisťoval do koše.\nJá kývl, on ještě jednou nevěřícně potřásl hlavou a švihlou chůzí zmizel kdesi mezi regály.\nSrážka s proletariátem může být krutá.\n14 thoughts on “See: The problem is I speak to suburban kids”\npartiovka ( 21.6.2005 | 13:08 ) napsal:\nNad vzpomínkou na společně spořádané kury jsem skoro zaslzel, ale silly walk mě z toho dostala. Good job, boy:)\nFiksu pojka ( 21.6.2005 | 13:11 ) napsal:\nLíbí se mi tvůj přístup k jídlu a sám se rovněž snažím ho praktikovat; na nedostatek přílohy ještě nikdy nikdo neumřel!\nlobo ( 21.6.2005 | 13:45 ) napsal:\npartiovka: ještě o mně řekni, že jsem moudrý klaun, a zaniju tě:-))\nFiksu: přesně. přílohy jsou překonaná záležitost!\npartiovka ( 21.6.2005 | 13:49 ) napsal:\nty a pan jan werich. kde se jen to pravé člověčenství ve vám podobných bere?\nlobo ( 21.6.2005 | 13:58 ) napsal:\ntak hanebný podraz jsem tušil! ještě že vím, že se ti nedá věřit!\nanjin ( 21.6.2005 | 15:00 ) napsal:\nsrazku s proletariatem si obcas ordinuju programove v bufaci na budejovicke. takovou drstkovou a ovarek jako tam nedelaji nikde na svete … pekne na stojaka u nerez pultiku. mlask!\nlobo ( 21.6.2005 | 15:40 ) napsal:\nanjin: na tom není nic špatného, dokud mi nezavřeli jeden oblíbený bufet, také jsem často obědval výtečný hermelínový salát a tři rohlíky:-))\ndalimil ( 21.6.2005 | 16:30 ) napsal:\n… rád se dívám na Opatově do bufíku v osm ráno,jak tam tatíci s kufírkem a bílou košilí skrz kterou prosvítá béžové tílko, snídají vlašák,uzený bůček a gulášovou polivku …\nlobo ( 21.6.2005 | 16:35 ) napsal:\ndalimil: tílka, to je mor! to bych opravdu zakázal:-)\nOndřej ( 21.6.2005 | 19:51 ) napsal:\nVčera jsem provedl totéž v hanácké metropoli… také se pseudoservírka divila, také jsem si užil triumfálního pocitu dominantního jedince nad studem zrudlým kurem… jen ten sparingpartner mi chyběl:-)\ntommaser ( 22.6.2005 | 03:15 ) napsal:\nja vcera nechal zabasnout nejakyho negra, co po mne chtel dojidat nedojedeny bigmac…! co si ta luza dneska nedovoli?!\nlobo ( 22.6.2005 | 09:59 ) napsal:\nOndřej: gratuluji k takovému vítězství!\ntommaser: no sláva, a já se bál, že tě v Americe nějak zkazili!\nsistr ( 23.6.2005 | 12:24 ) napsal:\njestli programově vyhledáváš mrtvá kuřata a srážky s proletariátem, doporučuji vietnamské občerstvení na tržišti Na Knížecí – tam se schází nejtvrdší jádro proletariátu. Jediná ohlodaná kost nepřijde nazmar!\nlobo ( 23.6.2005 | 13:54 ) napsal:\nsistr: to snad musím říct pověstné Nein, danke…


Aktuality -> IT Business - 7. 3. 2014\nIBM se snaží oslovit zákazníky novým prodejním modelem svých úložných systémů, které nově nabízí na principu průběžného financování („pay-as-you-go“) bez nutnosti vysokých pořizovacích nákladů. Nový program IBM Advanced System Placement umožňuje zakoupit úložné systémy IBM XIV za zlomek ceny při instalaci a zaplatit je až po reálném zapojení do provozu a využití jejich kapacity.\nTeprve až úložný systém dosáhne předem stanovené hranice kapacity, je klientovi vyúčtována cena. V tu chvíli je klientovi také dodána další jednotka za pouhý jeden dolar. Tento cyklus poté pokračuje – klient doplatí celkovou částku za následující systémy až ve chvíli, kdy dosáhne stanovené hranice, a zároveň s tím dostane za jeden dolar další systém, jehož plnou cenu zaplatí opět až po využití jeho kapacity.\nProstřednictvím programu IBM Global Financing je k dispozici i úvěrová verze programu Advanced System Placement. Při této variantě podepíší klienti, kteří splní příslušené podmínky, smlouvu o pronájmu hardwaru a půjčce na software na 36 měsíců. Každý pronájem a půjčka podléhá předchozímu schválení ze strany IBM-GF.


Narodil jsem se v malém východočeském městě Jaroměři . Rodiče byli zaměstnáni jako úředníci, ale své životy zasvětili umění. Maminka jako pěvkyně sopranistka a otec fotograf krajin, památek a zajímavých lidí. Na svět jsem přišel jako dítě Karibské krise a 32 let jsem prožil v totalitním komunistickém režimu. Od ranného dětství jsme se učili rozlišovat, co se říká doma a co se smí říkat ve škole. Za okupace v roce 1968 jsem zažil jako dvanáctiletý kluk zkušenost odjištěného samopalu na svém břiše, když chtěl okupační důstojník donutit otce, aby si přečetl leták o naší kontrarevoluci. Rozdávali jsme totiž sami protiokupační letáky v koloně tanků. Za své postoje byl otec potrestán vyhozením ze zaměstnání, platovým stropem a zákazem cestování. Jako součást jeho trestu jsem se ani já neměl dostat na žádnou školu. Přes tyto okolnosti jsem byl přijat na Střední průmyslovou školu kamenickou v Hořicích v Podkrkonoší díky podvodu statečné třídní učitelky, která zfalšovala posudek na rodiče. Po studiu na té škole jsem velice toužil, protože jsem od 14 let věděl, že musím být sochařem. Na přijímací zkoušky mě nezištně připravoval malíř Karel Meisner, který za mnou pravidelně docházel, vykládal mě dějiny umění a zadával úlohy z kresby i malby. Vymodeloval jsem tehdy jeho portrét a po jeho smrti vytesal bustu ze žuly, která je na hřbitůvku jeho rodné vesničky. Další učitel, kterému vděčím za nejpevnější základy sochařství, které jsme v té době mohli získat, byl akademický sochař Jaroslav Kolomazník, který mě učil na oné střední sochařsko-kamenické škole. Všichni, koho učil, musíme mu být vděčni za vysoké ideály, které před nás postavil při první výuce modelování, kdy nám předčítal Rodinovy rady a myšlenky o sochařství i praktickou výukou založenou na hodnotách italské renesance. Již za těchto studií zažehla se moje touha navštívit Itálii, uměleckou vlast všech Evropanů. Po maturitě jsem pracoval v Praze jako kameník a v roce 1978 jsem byl přijat na akademii. Toho roku jsme s mým přítelem Zbyňkem Dočkalem podnikli fantastickou cestu do Itálie. Jeli jsme vlakem do Říma, studovali v museích a kostelech a navštívili dokonce v Ardei Giacoma Manzú, který nás velice mile a bezprostředně přijal. Potom jsme přejeli do Florencie, kde jsme prožili druhý týden, který by také stál za filmové zpracování.\nVěděli jsme,že když už jsme se dostali jednou ven, tak nás komunisti víckrát nepustí.\nItálie mě ale tak uchvátila, že jsem i přes všecku beznaděj pokračoval ve studiu italštiny v italském kulturním středisku v Praze a tamtéž využíval bohatou knihovnu ke studiu dějin umění.\nAkademie v Praze byla tehdy velmi dobrá škola, kde jsem mohl navázat na solidní základy z Hořic. Měl jsem opět štěstí na svého Mistra, neboť jsem se dostal do atelieru Stanislava Hanzíka, kterého jsme všichni považovali za důstojného generačního následníka nejlepších sochařů národa, Myslbeka, Štursy a Makovského, kteří také na akademii učili. Po šesti letech jsem studium na akademii ukončil diplomní sochou Flétnistky vytesanou z pískovce. Pak jsem musel na rok na vojnu na Slovensko.\nFlétnistky vytesanou z pískovce. Pak jsem musel na rok na vojnu na Slovensko.\nPo návratu jsem hned začal pracovat jako svobodný umělec, což tenkrát nebylo nemožné, protože stavební zákon vyčleňoval určité procento z veřejné stavby na umělecké dílo. Jednou za rok se dala taková práce sehnat, i když jsem nebyl komunistou. Také jsem se oženil a založil rodinu, která kupodivu vydržela dodnes.\nProtože jsem měl rád veselou společnost, založil jsem ve svém městě klub přátel umění, kde se scházeli samí antikomunisté. Pořádali jsme přednášky s promítáním a výlety za uměním. Tak jsem prožil poslední roky totality. Když přišel státní převrat, všichni členové klubu se podle svých možností podíleli na hroucení starého režimu nebo na vedení města v nových demokratických podmínkách. V nadšení z nabyté svobody jsme s pěti přáteli vyrazili v majestátní volze na jih a kolos denně opravovaný nás dovezl až do Říma. Dalších deset let jsem byl v Itálii každým rokem. Peníze jsem neměl, tak jsem tam jezdil jako průvodce zájezdů. Později jsem začal v Itálii pracovat. To se stalo tak, že jsem byl pozván na sochařské symposium do Adnetu u Solnohradu, kde jsme pracovali v lomu s červeným mramorem. Když jsem měl sochu skoro hotovou, vydal jsem se stopem Alpami na jih. Přespal jsem v chlévě v Dolomitech a druhý den navštívil rodiště Tizianovo Pieve di Cadore a večer dorazil do Vičenzy. Třetí den při zpáteční cestě mě vzal do vozu osudový muž. Byl to don Luciano Bavieri z Boloně, farář v Pianoru. Hudba nás sblížila, jako společně sdílená vášeň a stali jsme se přáteli. Don Luciano si objednal reliéf se svatým Jakubem pro svůj kostel. Později jsem v novostavbě kostela Sv. Lukáše v boloňském předměstí Cicogna pro jeho přítele dona Paola Tasini provedl baptisterium z jednoho balvanu trachitu, společně s kameníkem panem Schejbalem a reliéf na ambon se svatým Lukášem, jemuž jsem dal podobu svého přítele evangelického kněze. K práci jsem přizval i své dva přátele malíře Pavla Šlegla a Petra Štěpána, kteří tam vytvořili ohromnou mosaiku včetně dalších obrazů.\nV roce 1996 jsem získal v soutěži zakázku na klusajícího koně z bronzu v životní velikosti do jedné soukromé zahrady v Praze. Během studií nutných pro tuto práci mě uchvátil svět koní, ve kterém žiji dodnes.\nLéta studií koní, jezdecké thematiky a také vlastní jezdecké zkušenosti mě umožnily vytvořit dvě větší díla, která bych bez těchto přípravných let nemohl provést a ani zadavatelé by se na mě neobrátili nevědouce, že jsem těchto znalostí nabyl. Byla to nejdříve jezdecká socha presidenta T.G.Masaryka před Museum T.G.M. v Lánech a potom pomník padlým koním u Střezetic na bitevní pole Prusko-rakouské války 1866. Jezdeckou sochu T.G.Masaryka jsem promýšlel a modeloval v běhu devíti let, ale mezi tím jsem uskutečnil i jiné úkoly, jako náhrobek Emila Zátopka v Rožnově pod Radhoštěm 2001, bronzovou sochu zakladatele Nového Města nad Metují Jana Černčického z Kácova 2001, fontánu s bronzovou sochou svaté Zdislavy do zahrady domova důchodců v Černožicích 2003, bronzovou sochu T.G.Masaryka v Jaroměři 2003, mramorové busty papežů Pia X. a Jana Pavla II. v Basilice Minor svatých Vavřince a Zdislavy v Jablonném v Podještědí 2007, fontánu s parforsním honem z pískovce a bronzu v soukromé zahradě v Ebensee vRakousku 2008, sochu Jana Pavla II. z lípy v Chrámu svatého Mikuláše v Jaroměři 2008, sochu Panny Marie z pískovce na skále v soukromém areálu v Onigu v Benátsku 2008 a bronzového lipicána Maestosa Aleu na schodiště vily ředitele Vysoké jezdecké školy španělské ve Vídni,pana dvorního rady Jaromíra Oulehly v Bad Ischlu v Rakousku 2008.\nV roce 2009, po osmi letech studií a modelů jsem mohl přistoupit k vymodelování jezdecké sochy T.G.Masaryka v hlíně v nadživotní velikosti. Tato socha vznikla z podnětu sdružení, které se scházelo v Masarykově museu v Lánech za předsednictví pana ředitele Františka Povolného. Díky šťastné okolnosti, že na sochu celá léta nebyly peníze, mohl jsem v klidu pracovat, a tak jsem se od prvního návrhu Masaryka na koni v klusu dostal až k jezdci ve chvíli zamyšlení na uvolněném pasoucím se koni. V době, kdy se socha odlévala do bronzu, obrátilo se na mě sdružení Komitét pro udržování památek z války 1866, abych vytvořil pomník na bitevním poli u Střezetic v blízkosti Hradce Králové, kde se utkalo devět pruských a sedm rakouských jezdeckých pluků a po půlhodinovém střetu padlo také 2000 koní. Komposici jsem řešil jako pyramidu se širokou základnou jejímž vrcholem je hlava koně, kterého se jezdec snaží postavit na nohy. Pomník jsem po čtyřech létech práce dovedl k modelu v nadživotní velikosti, který čeká na odlití do bronzu.\nBěhem let plných dřiny rádi jsme s rodinou v létě na pár dní někam vyjeli a při jedné cestě do Itálie mě neuvěřitelný sled osudem předurčených náhod připravil seznámení se sochařem Gilbertem Fossenem z Covola na břehu Piavy.\nZúčastnil jsem se symposia Arte e Natura v Costalunze, které organisuje s dalšími umělci a stali jsme se nerozlučnými přáteli. Navštěvujeme se dvakrát za rok a v létě, kdy je teplo i v Čechách, modelujeme v mém atelieru v pevnostním bastionu podle mých živých nesčetných modelek. Kdybychom chtěli nakreslit naši společnou karikaturu, stáli bychom na ní rozkročeni přes Alpy každý nějakou svojí nohou v Itálii a jinou v Čechách.\nBuďto se bavíme o první světové válce, kdy můj milovaný dědeček sloužil na od Gilberta\nprotilehlém břehu Piavy jako menážmajstr bez jediného výstřelu na člověka, nebo si povídáme o našich sochařských praotcích, jeho Antoniu Canovovi a mém Matyáši Bernardu Braunovi a jimi podmíněných rozdílech v našem sochaření. Rozdílnost naší práce není ale daná jen vlivem našich praotců, ale i přirozeností povah národních, které jsou podle mne komplementární a tím vzájemně přitažlivé. Toto severojižní napjetí živilo od nepaměti kulturní krevní oběh Evropy, i v českém prostředí doložený mnoha intelektuály studujícími na italských universitách a spoustou Italů pracujících a usazených u nás. Připomínkou toho živého prolnutí může být česká gotická pieta v benátském kostele Svatého Jana in Bragora nebo u nás mosaika Posledního soudu na katedrále v Praze. Mnoho italských slov se vmísilo do češtiny, ale žádné české do italštiny, protože malé národy se musí učit jazyky národů velkých. Přestože jsou ale Češi malý národ a jejich území dnes tvoří jenom srdce Evropy, je Čechie nepochybně světovou velmocí hudby, vzhledem k počtu a velikosti hudebních skladatelů i hranosti a /oblíbenosti české hudby ve světě. Nakonec, první hudba, která zněla na Měsíci, byla česká....\nÚčast na symposiu Cesta mramoru 2017:\nDalší fotografie sochy Zasněný mramor


Zdarma Knihy Ke Stažení All He Ever Wanted [Audio]\nEbooks All He Ever Wanted [Audio]\nAll He Ever Wanted [Audio]\nZastavit Unavený zapojeni s hledat on-line when jste Stáhnout publikace All He Ever Wanted [Audio], je všechny potřebujete. O zdroj najít skutečné E-book All He Ever Wanted [Audio], a příručky souborům různé generos prostřednictvím Iluze a soukromý detektiv může a opravdu rád Historie. Řídit času a energie, Určit, co nutné potřeby v kolekce spojený s ebooks. výhody náš elektrické ebookovna:\nUžitečné zdroje opravdu pozoruhodné není nedostatek spojený s Marketing, skutečně může pochopit jednotlivé ebooka All He Ever Wanted [Audio] klidně.\nPo Přístup, real elektronické ebooks All He Ever Wanted [Audio] může přepsat v oblíbené s registrace, rtf, epub, pdf, fb2, vidět mobi formátování naučit se číst tyto osoba na ulici, spolu s asi go trochu víc vzrušující zájezd.\nschopnost ke stažení příručky zdarma, měl bys zaplatit přístup ebooks.\nV kontrastu k žádné normální ebookovna, elektronický digitální výběr je otevřená dokořán 24 hodin denně, recepce 24 hodin denně, anytime!\nJsme - seznam spojené s učebnice neustále aktuální. týden new ebooks, deníky, Návody, mp3 audio ebooks mají tendenci být extra.\nefektivní i logické Design z katalog spojená učebnice bude podpora zmenšit zmenšit to time z příbuzný tato ideální práce.\nZůstat s ti, přečíst neuvěřitelné Ebooka All He Ever Wanted [Audio] život trochu každodenní život.\nzískat All He Ever Wanted [Audio] žádné náklady v fb2, txt, epub, pdf, mobi strukturu ve vztahu google android, iphone 4 a Apple ipad, iEbooks, pro mobilní telefon také Doplněk, vybrat ideální elektronické ebooks formát dat v typy pod. Přání Pochopit na Webu e-ebooks All He Ever Wanted [Audio] viz odkaz pod.\nStažení "All He Ever Wanted [Audio]"\nAll_He_Ever_Wanted_Audio.pdf Stažení PDF\nAll_He_Ever_Wanted_Audio.epub Stažení EPUB\nAll_He_Ever_Wanted_Audio.txt Stažení TXT\nAll_He_Ever_Wanted_Audio.doc Stažení DOC\nAll_He_Ever_Wanted_Audio.fb2 Stažení FB2\nAll_He_Ever_Wanted_Audio.mp3 Stažení MP3\nAll_He_Ever_Wanted_Audio.zip Stažení ZIP\nAll_He_Ever_Wanted_Audio.torrent Stažení uTorrent\nAll He Ever Wanted [Audio] Hodnocení recenzí\nMiluji to!!! Musíte napsat více !!!\nJako · Odpověď · 9 · Následuj příspěvek · 25 před minutami\nPůvodní název: All He Ever Wanted [Audio]\nHodnocení ebook: 4.4 z 5 (62 hlasů)\nThe Otter Who Wanted to Know [Audio]\nMy Dear I Wanted to Tell You [Audio]


Úvod » Fanfiction » Tvůj hlas » 10. Nový řád\nDraco se choval jako smyslů zbavený. Ruce se mu třásly a nepravidelně dýchal. Přecházel tam a zpět po Hermionině pokoji a ona ho nebyla schopna donutit, aby se zastavil.\n„Dochází ti vůbec, co jsi udělala?“ vyjel po ní a veškerá paranoia, se kterou dělal ze svého otce Velkého Bratra, byla ta tam.\n„Pokusila se ti zachránit krk?“ navrhla směle.\n„Likviduješ nejužší kruh ze zálohy!“ Dvěma dlouhými kroky překonal vzdálenost mezi nimi a hrubě zatřásl jejími rameny. Odstrčila ho.\n„Uznávám, že jsem od tebe neodvedla pozornost na tak dlouho, jak jsem doufala, ale snažila jsem se!“\nChlapec se chytil za hlavu a cosi nesrozumitelně zamumlal. Nakonec padl zadkem na postel hned vedle její kabelky, kde stále schovávala lahvičky mnoholičného lektvaru a baziliškův zub. Ztuhla nejistotou, ale snažila se nedat na sobě nic znát. Draco si jejích věcí nevšímal.\n„O to spíš bychom měli odejít. Oba dva. Tvoje matka tě možná miluje, ale nebyla bych si tak jistá, jestli by tě tvůj otec nepředal Vol- Ty víš komu,“ pokračovala.\nDraco se na ni rozzuřeně podíval, jako by mu snad dávala ultimátum nebo ho vydírala.\n„To mi nemusíš připomínat,“ vyplivl temně. „Můj otec by nás prodal všechny. Raději my, než on.“\n„O to spíš odejdi se mnou!“\nKdyž se jeho oči do ní opět zabodly, poznala, že se něco změnilo. Ne však v její prospěch. Chvíli mlčel, než promluvil.\n„Odejít s tebou? Takže ty ses už rozhodla?“\nHermiona chvíli váhala. Na dně její kabelky ležel zub, o kterém nikdo nevěděl. Možná bylo na čase, aby trochu taktizovala.\n„Tohle patřilo tvému otci. Ještě před nedávnem,“ řekla a vtiskla mu do ruky jedovatý předmět.\nKdyž uviděl zub, zbledl ještě víc. Rychle předmět položil na palandu, jako by se snad měl z pouhého dotyku otrávit.\n„Kdes to vzala?!“ udeřil na ni.\n„Nekřič tolik. V laboratoři tvého otce.“\n„Merline, chraň nás,“ zabědoval chlapec a znova se chytl za hlavu. „Musíš pryč, a to rychle. Ale kam? Je třeba najít jinou ubytovnu. Vezmeš si tu svou spolubydlící a vypadnete obě. Nejlépe úplně mimo Londýn. Otec tě nebude hledat, pokud nebude mít podezření. Musíme zosnovat krádež a na někoho to ho-“\n„Uklidni se!“ skočila mu do řeči, protože cítila, jak se jeho stres přenáší na ni. „Dneska odcházím za Parvati na ubytovnu. Tvůj otec o tom ví. Odejdu, a už se nevrátím. Ty se můžeš odsud kdykoliv přemístit, dům ti to na rozdíl ode mě dovolí.“\nKdyž to dořekla, věděla, že ho má na své straně. Už mu došlo, že nemůže zůstat.\nPomalu přikývl a promnul si rozklepané ruce.\n„A, Draco, ještě jedna věc je důležitá. Až se rozhodneš odejít, řekni to své matce. Řekni jí, že odcházíš do bezpečí.“\nČekala, že se jí zeptá proč, ale jen přikývl. Snad o loajalitě své matky vůči němu věděl víc, než Hermiona.\nVzala si kabelku a zamířila ke dveřím. Draco se ani nepohnul a jen za ní smutně hleděl. Věděla, že se brzy vydá za ní. V jeho domě pro něj nebylo už více bezpečno.\n„Mnoholičný lektvar,“ řekl najednou. Hermiona se zastavila těsně u dveří a věnovala mu opatrný pohled. „Budu ho potřebovat, pokud mám venku jako nepřítel kouzelnického společenství přežít.“\n„To budeš,“ vydechla úlevně. Dům opustila téměř během a když se na pozemcích sídla přemístila pryč, cítila, že tam upustila jeden obrovský tíživý balvan.\nParvati ji uvítala hůlkou na krku. Když uslyšela Hermionin naštvaný hlas, propustila ji.\n„Úplně jsem zapomněla, jak vypadáš.“\n„Co je nového?“ neztrácela čas, když si sundávala cestovní plášť v pokoji. Všechno se zdálo být stejné, jaké to před odchodem na Malfoyovic sídlo zanechala.\n„Pokoušela jsem se promluvit lidem do duše, ale nemá to smysl. Snažila jsem se z Carly Creeveyové dostat kontakt na Ritu Holoubkovou, ale bezúspěšně. Bratři nitrozpytci mají pravdu. Musíš se jim ukázat jako Hermiona Grangerová a jít s kůží na trh. Jinou možnost nemáme.“\n„Máme tohle,“ hodila na postel baziliškův zub. „A tohle.“ Hned za zubem letěla slušná dávka mnoholičného lektvaru. „Asi máš pravdu. Nemáme mnoho času, ještě dneska si s nimi promluvím.“\nHermiona chtěla svolat další schůzi, ale Parvati ji přemluvila, ať to nedělá. Černovlasá dívka spoustě lidem nevěřila, a tak vymysleli, že se vypraví do pokojů za každým důvěryhodným zvlášť.\nHermiona počkala, dokud účinky mnoholičného lektvaru nevyprchaly, a pak se vydala za Anastasii Blindfoldovou, bývalou ministerskou úřednicí. Reakce, které se jí dostalo, smazala veškeré předchozí pochyby.\nCarla Creeveyová přijala její poselství také, omluvila se za předchozí hrubost způsobenou předsudky vůči zmijozelské koleji, a poté se ihned přemístila, aby vyhledala novinářku a přítelkyni Ritu Holoubkovou. Slíbila, že bude bojovat do posledního dechu, aby pomstila své dva syny, jenž padli pod troskami Bradavic.\nBratři Foyové, mistři nitrozpytci, spokojeně požehnali jejímu plánu a nabídli své služby do boje. Hermiona měla poprvé za posledních pár dnů pocit, že něco jde jako na drátkách. Ještě ten večer se sešli všichni ve společenské místnosti, aby prodiskutovali následující postup.\n„Merline, Kingsley!“ zvolala a téměř se ke sněděmu muži rozběhla. Iracionální úleva a pocit bezpečí se jí rozlily po těle.\n„Hermiono! Nevěřil bych, že někoho z vás ještě uvidím živého!“ zasmál se postarší kouzelník a sevřel mladou ženu v náručí. Nikdy si s Kingsleym nebyli blízcí, dokonce spolu mluvili jen párkrát za život, protože tenkrát vůči studentům Řád nebyl přiliš otevřený, ale to shledání jako by prolomilo všechny ledy. Nezáleželo na tom, kdo koho znal. Stačilo jen, že se hvězda naděje opět rozzářila.\nKdyž se od sebe odtáhli, uviděla, že za ním stojí další známé tváře. Rita Holoubková, strhanější a střídměji oblečená, seděla na křesle s nohama přes sebe a afektovaně se usmívala. Madam Rosmerta, majitelka hostince u Tří košťat, konverzovala s Charliem Weasley, kterému polovinu obličeje pokrývala obrovská rudá popálenina.\nNebelvírka se postavila do středu místnosti a položila na nejbližší stůl baziliškův zub. Někteří hlasitě zalapali po dechu, jiní projevili své překvapení spíš nadšeným povykem.\n„No paráda, takhle se zvedá nálada!“ zaradoval se Charlie.\n„Ale nebylo to zadarmo. Víte o nějakém útočišti? Ukradla jsem tenhle kousek z Malfoyovy laboratoře a obávám se, že až zjistí, že chybí a uvědomí si, že jsem se nevrátila zpět, tohle místo bude to první, tam se podívá.“\nKingley se zamyslel.\n„Před pár týdny jsme se s rádiem přesunuli do jedné staré stodoly na jihu Walesu, ale do několika dnů se to tam začalo hemžit lapky. Nevím, jak to dělají, ale každopádně jsme museli pryč. Teď jsme v opuštěném mudlovském skladu na pivní sklenice kousek od Londýna a zatím je klid. Těžko říct, jak dlouho to vydrží. Pokaždé, když vystrčíme nos, tu dobu zkracujeme.“\nHermiona chápavě přikývla.\n„Ale je pravda, že někde se jako Nový Řád teď musíme uchýlit,“ usmál se postarší kouzelník na Hermionu. „Obzvlášť, když je nás teď víc.“\nNikdo z nich nelenil. Ve všech rostlo napětí a každý chtěl co nejdál od ubytovny, když Hermiona zmínila Luciuse Malfoye. Jakmile se místnost pročistila, přišla ke Kingleymu, aby mu řekla o Dracovi. Byl moudrý a rozumný, proto nepochybovala, že se na zmijozela bude dívat spíše jako na taktickou výhodu, než s hořkostí Nebelvíru vlastní.\n„Podívej, Hermiono, nevím, co udělá, až zjistí, kdo jsi. Do nového ústředí bych ho určitě nebral,“ řekl Kingsley.\n„Ale ty to nechápeš! Když přijde, znamená to, že zahodil vše, co z něj dělalo Malfoye! Nebude se mít kde vrátit. Bude tedy nucen s námi zůstat a spolupracovat. Pohlídám si ho,“ přemlouvala kouzelníka. Parvati stála vedle ní a nesouhlasně kroutila hlavou. Hermiona dobře věděla, co si o Dracovi myslí, ale také nepochybovala, že svou kamarádku podpoří.\n„Dobrá tedy. Nech tady hlídací kouzlo. Jakmile sem přijde, budeme o tom vědět,“ souhlasil nakonec. „Ostatním to nějak decentně sdělím.“\n„Díky, Kingsley,“ usmála se vděčně na snědého muže.\n„Ale odhalíš mu svou identitu tady. Ne na ústředí.“\nNevadilo jí, že Kingsley přebral iniciativu. On je stratég a taktik se spoustou zkušeností. Ona zase má na ty lidi jako válečná hrdinka vliv. S rolí šedé eminence byla více než spokojená. A ještě větší radost jí způsobovalo pomyšlení, že brzy se přemístí někam, kde to, i kdyby jen na krátkou chvíli, bude moci nazývat domovem.\nOzvalo se nenadálé zaklepání na okenní tabulku, které nevítaně vytáhlo Hermionu z letargie. Parvati se ani nenamáhala zvednou svůj líný zadek ze židle, jako by už dávno rezignovala na zprávy od její rodiny.\nNepříjemné mrazení se obtáčelo okolo její ztuhlé páteře lstivostí hada svazující svou oběť před konzumací, když vykročila směrem k okřídlenému pošťákovi. Nikdo kromě Nového Řádu nevěděl, kde se jejich ústředí nachází. A nikdo jiný neměl ani tušení, že osoba, která vlastní tělo Cristiny Woodové, není nikdo jiný než jen ubohý zloděj. Kdo další ví, že nebelvírská vševědka žije?\nPomalu odvázala pergamen z nožičky hladovému zvířátku a zaúkolovala Parvati, ať dá sovičce napít a najíst. Ta se s otráveným výrazem vepsaným ve tváři zvedla, odfrkla si a šla splnit svou povinnost. Mumlala něco o zákazu otroctví v kouzelnické společnosti z devatenáctého století.\nRozvinula pergamen, na kterém stál prostý text bez oslovení a podpisu. Písmo nenapsala lidská ruka, ale bylo dílem diktovacího kouzla. Hermiona frustrovaně několikrát obrátila útržek v rukách, pak vytáhla hůlku a seslala sérii odhalovacích kouzel.\n„Nemožné. Je absolutně čistý,“ vydechla sama pro sebe.\nV tu ránu jí dýchala na záda Parvati a nakonec jí vyškubla vzkaz z ruky.\n„Má drahá, pozorujme spolu zatmění slunce se stejnou vášní jako kdysi prvně jiní. Chci vám učinit vyznání,“ četla nahlas, zatímco se jí na tváři formoval znechucený výraz prozrazující její názor na kýčovitou romantiku. „To bude nějaký inteligent. Ani se nepodepsal. A zřejmě ani pořádně neví, jak se jeho milá jmenuje, když se nám to dostalo do ruky.“\n„Třeba si sova spletla adresáta,“ dumala Hermiona.\n„Sova si nikdy nesplete adresáta,“ oponovala její čistokrevná kamarádka, čímž nasadila nebelvírce do hlavy brouka.\nParvatiny oči se najednou rozšířily náhlým domnělým pochopením s radostí dítěte, kterému právě došlo, že pod stromečkem nalezne dárek, který si přál ze všeho nejvíc. „A nebo máš ctitele!“\n„Nech těch šaškáren, je to šifra. Na lístečku není jediné jméno. Odesílatel musel tedy sově sdělit, kam má dopis poslat, ale mé jméno tam nenapsal. Ví, že žiju a že se ukrývám. Nechce mě prozradit. Ale nechce prozradit ani sebe, proto se nepodepsal.“\nHermiona už zase tiskla vzkaz mezi prsty. Zatímco seznamovala Parvati se svými myšlenkovými pochody, rázovala od dveří k oknu a zpět.\n„Jestli se na to chceš dívat jako na šifru, pak vyznání znamená určitě informace a zatmění slunce je taky jasné. Chce se s tebou sejít, ale nenapsal kde, chytrák,“ chytla se havraspárka.\n„Určitě je to šifra. Fakt, že dopis je absolutně očištěn od veškerých stop po pisateli, a tím myslím absolutně, to jen dokazuje. Žádná vůně, žádné stopy částic, žádná genetická stopa, ani nelze zjistit, jakým kouzlem nebo diktobrkem to napsal. Nic.“\n„Když je tak chytrý, že po sobě zametl stopy, proč nenapsal místo srazu…“ vztekala se Parvati.\nHermiona mlčela. Její pohled přejížděl obsah vzkazu znovu a znovu. Odesílatel oplýval vysokou zdatností v kouzlení a byl nepochybně inteligentní. Chtěl se pojistit, že šifru nikdo nerozluští, kromě ní. Poznání na ni dolehlo jako boží požehnání.\n„Uděláš pro mě něco?“ zeptala se své kamarádky. Parvati nechápavě vzhlédla a když se setkala s Hermioniným potutelným úsměvem, mávla rukou na znamení, že je k dispozici.\n„Zajdi do mudlovské knihovny a nech se odkázat na historii astronomie, první zkoumání vesmíru, astronomické objevy, něco na ten způsob. Potřebuju zjistit, kde bylo poprvé v Anglii pozorováno úplné zatmění slunce.“\n„To je nesmysl. Pozorován byl všude,“ oponovala Parvati.\n„Tak kdo ho poprvé zpozoroval a kde žil. Jsem přesvědčena, že výsledkem musí být nějaký hrad nebo ruiny.“\n„To bude drbačka,“ povzdechla si zkroušeně Indka, když rezignovaně sahala po plášti. „Možná to ani nestihnu do večera.“\nOtázka, zdali myslí na jídlo nebo na fakt, že možná nemají moc času, zůstala nevyřčena.\n„Zatmění slunce je za tři dny, takže máš času dost. A večeři nám můžeš koupit cestou, jestli myslíš na jídlo,“ ušklíbla se Hermiona. „Dala bych si pizzu se slaninou, sýrem a žampiony. U Malfoyů se jeden v klidu nenajedl.“\n„A jak mám asi tak vědět, kde ji sehnat! A čím ji zaplatit!“ škaredila se, čímž jen prohloubila pobavení druhé dívky.\nHermiona se už skoro slitovala a vzala své přání zpět, ale pak si uvědomila, že Parvati to jen prospěje. Škaredit se může, jak chce, ale nezakryje své znechucení nad neustálým pobytem na ubytovně, nad stále sychravým Londýnským počasím a nad neustálou obavou z budoucnosti. Všichni měli nervy z neustále vibrujícího elektrického drátu a Parvati obzvlášť. Ve skrytu duše byla ráda, že ji někdo zaměstnal.\n„Kdo hledá, najde,“ odvětila. „A že zrovna ty by sis bez peněz neporadila...“\nTo už si čarodějka nazouvala vysoké boty na snad nekonečné šněrování. Věnovala Hermioně poslední pohled, před kterým by se i Voldemort sklonil. „… Už umlkám1,“ dodala Hermiona a zvedla ruce v obranném gestu.\n1Poslední slova Shakespearova Hamleta. V originálu: „The rest is silence.“\n(Minnie Bonnie, 21. 8. 2018 10:51)\nSkvelý príbeh, ďakujem! Dúfam, že bude čoskoro ďalšia kapitola :)\n(Omnes, 21. 8. 2018 10:55)\nDěkuji, jsem ráda, že se ti líbí. Na další kapitole se už pracuje :)\nTohle je tedy napínák! Hermiona je super špion! Přijde Draco? Jsem zvědavá, jak zareaguje, až zjistí pravdu.\n(agata, 20. 8. 2018 17:18)\nRe: Tohle je tedy napínák! Hermiona je super špion! Přijde Draco? Jsem zvědavá, jak zareaguje, až zjistí pravdu.\n(Omnes, 20. 8. 2018 20:01)\nDěkuji za komentář, agato, a je jen dobře, že jsi napjatá. O to více se budeš těšit na pokračování ;)


MS hokej 2022 | V Tampere prší a v hale se hodně věcí dodělává. Češi ale pečlivě trénovali - Sport.cz\nSport.czHokejMS v hokejiV Tampere prší a v hale se hodně věcí dodělává. Češi ale pečlivě trénovali\nV Tampere prší a v hale se hodně věcí dodělává. Češi ale pečlivě trénovali\nDo chladného a deštivého rána se ve čtvrtek probudili čeští hokejisté po své první noci v Tampere. Dumat nad teplotním skokem o více než patnáct stupňů proti domovině ale neměli v dějišti mistrovství světa čas, před polednem místního času vyjeli už podruhé na led Nokia Areny.\nTampere (od našeho zpravodaje) - Hodinu na ledě bylo všech 25 hráčů do pole i kompletní trenérský tým, kde kouče a jeho dva asistenty Zábranského s Eratem doplnili ještě oficiální videokoučové Kaskinen a Horáček. Kouč Kari Jalonen ponechal tréninkové složení mužstva, což jen potvrzuje, že má ucelenou představu o dodržování herního systému i kompozice sestavy.\n„Systém turnaje je takový, že musíme jít den ode dne, zápas od zápasu. Nesmíme se koukat moc daleko, spíš je nutné tvrdě pracovat a tvořit," říkal finský trenér českého týmu.\nTréninková sestava Česka\nVejmelka, Langhamer, Dostál - Hronek, Šimek, D. Musil, Kundrátek, Sklenička, Jiříček, Jordán, Ščotka - Blümel, Krejčí, Červenka - Smejkal, Hertl, J. Vrána - M. Stránský, M. Špaček, Simon - Flek, Černoch, H. Zohorna - Holík, Kodýtek\nHráči už s větší mírou tolerance přijímali hrbolatý led. „První den byl led hrozný, ve čtvrtek se mi už zdál lepší. Buď jsme si zvykli nebo před námi na něm nebylo tolik týmů," prohlásil útočník Dominik Simon. „Možná se pozitivně projevilo i to chladnější počasí venku," uvažoval obránce David Sklenička.\n🎥 Čeští hokejisté se pomalu zabydlují v Tampere. Úvodní příletový den a halu popisoval obránce Michal Jordán. 🎙 #narodnitym #jakolev pic.twitter.com/csG4epccxp\nHala ale ještě zůstává v režimu příprav. „Dodělává se tu ale hodně věcí na poslední chvíli, takže zatím to na mě moc atmosférou mistrovství nedýchá. Pořadatelský rozjezd bude asi pomalejší, o to víc do toho musíme šlápnout my," míní Simon.\nŠampionát začne už v pátek odpoledne. Český tým ale vstoupí do turnaje až sobotním duelem od 15.20 h proti Velké Británii. Do té doby reprezentanty čeká ještě jeden klasicky trénink a v den zápasu pak rozbruslení. „Raději bych hrál první den, to delší čekání na start není úplně příjemné. Zase ale máme jeden den tréninku k dispozici navíc, abychom uladili systém," tvrdil Sklenička.\n„Každý hráč má rád zápasy, kdy o něco jde. A tohle je mistrovství světa, nad tím už moc důležitějších věcí není. Už se se vážně strašně moc těšíme," doplnil centr David Krejčí.


Pohádka o třech magických dnech na ostrově GOTLAND – A\nPublikoval anetapress dne 15 května, 2016 15 května, 2016\nUž teď vím, že dnešní článek bude obrovsky dlouhej, protože mám na srdci tolik věcí a zážitků, se kterýma se s vámi chci podělit. Můj oblíbený časopis Respekt má největší úspěšnost podle průzkumu s dlouhými články přesahujících několik stran ( průměrný čtenář preferuje spíše velmi krátké a dlouhé skoro nikdy nedočte). Ano, je to sice pravda, ale já dnes krátkej bohužel nemám šanci napsat. Takže kdo to dočte opravdu až do konce a přizná se, má u mě pivo!\n3, 2, 1 START! Ve středu 11.5. opouštím s Angie plná elánu a nadšení kolem 8.30 Lappis a vydáváme se na naši dlouze očekávanou cestu na ostrov Gotland. Na T-Centralen přestupujeme na vlak směr Nynäshamn, něco málo přes hodinu vlakem jižně od Stockholmu. Nynäshamn je přístavní město, odkud odplouvá naše loď Destination Gotland. Sedíme v čekací hale a já si připadám spíše jak na letišti. Mám malé obavy, aby mi nebylo na lodi špatně- poplujeme 3 hodiny a já se tak dlouho a na tak velké lodi nikdy neplavila. Ale svítí sluníčko, je krásně, mně je krásně a tak je mi tu celkem šumák. Prostě jedem na Gotland! Na největší ostrov Švédska a také největší ostrov v Baltském moři. Žije tu 60 tisíc obyvatel, ale přes léto ostrov obývá skoro 600 tisíc lidí, protože Gotland je velmi oblíbená letní destinace Švédů. A já už se nemůžu dočkat, až tam budeme!\nKdyž nastoupíme na loď, samozřejmě vlezeme omylem do první třídy a hezky se usadíme na krásně měkkoučký sedadla s výhledem na moře. Po pár minutách mi dochází, že lidé kolem mě chodí s lodním lístkem a hledají svá místa. Aha. My chudinky z ekonomický třídy vlezli do té první. Připadám si jak chudák Jack z Titanicu. Tak se balíme a opouštíme ta měkkoučká sedadla a jdeme hledat místo pro nás stvořené. Není to vůbec špatný, velká místnost uprostřed lodi plná barů, restaurací, obchodů…. A tak tu sedíme a hrajeme karty a jíme naše pečlivě přichystané sendviče 😀\nAle ještě než odplouváme, tak se jdeme podívat ven na palubu. Chceme se pokochat tou krásou na širém moři. Chceme si pořídit hezké fotky, ale nehorázně tu fouká, takže ze sto padesáti pokusů není skoro žádná fotka použitelná, protože vlasy lítají všude. Nevadí. Nacházíme krásné místo na boku lodi, kde se rozhodneme zakempit. Nikdo tu není, takže posloucháme písničky, bavíme se a stále se snažíme vyfotit nějakou pěknou fotku. Už je to lepší. Vítr tu není tak silný. A tak jsme opřený o zábradlí a koukáme na moře, na malé ostrůvky kolem kterých plujeme, na krásně třpytící se hladinu moře. Báječný. Protože je tu ale přeci jen kosa, po asi hodině se vydáváme zpět na naše prvotřídní místa.\nHostel aka bývalé vězení\nDo přístavu ve Visby připlouváme v 15.00 hodin. Už při pohledu z lodi je mi jasné, že to tu bude nádherný a my si užijeme skvělé tři dny. Ale teď musíme najít náš hostel, kterej se jmenuje Prison Hostel Visby. Procházíme kolem velké budovy kousek od přístavu, která vypadá opravdu jak vězení a já si dělám legraci, že by to byla fakt bomba, kdyby toto byl náš hostel. Smějeme se a jdeme dále do města. Potkáváme dvě místní holky a ptáme se, kde je náš hostel. Ukazují na tu velkou budovu za náma a my vybuchneme smíchy. Ano, ta budova vypadající jak vězení z 80tých let je vážně náš hostel. Mám trochu obavy, jak to bude vypadat uvnitř, ale ty se rozptýlí hned jak vejdeme. Je to tu útulný, barevný a vážně pěkný. A velký, tři patra, dvě kuchyně, velká společenská a stylová společenská místnost (no, spíš bar :D). Z fotek na zdi a poté od majitele se dozvídáme, že hostel fungoval opravdu jako vězení. Takže de facto spíme v malé místnůstce, kde před několika desítkami let spali trestanci. Celkem sranda. Vybalujeme a hned se vydáváme do města.\nKamenné hradby okolo města\nMěsto Visby je celé obehnané 3,4 kilometrovou kamennou zdí ze středověku. Díky tomu se také město dostalo na seznam památek UNESCO. A nejen díky tomu, ve městě se nachází několik zřícenin mohutných katedrál. Ta první pochází ze 12,století. Obecně na Gotlandu najdete mnoho kostelů, katedrál a jejich zřícenin od 12. do 15. století. Ostrov je místo s největší koncentraci těchto památek ve Švédsku. Visby toho zažilo celkem hodně, napříkald ke konci 14. století bylo vydrancováno piráty, kteří se plavili po Baltském moři. Ještě pár let předtím dobyl Gotland dánský král a nechal strhnout část hradeb obíhající Visby. Ale velká část zůstala do dnes neporušená. Když se kolem nich nebo po nich procházíme, působí honosně a magicky ve spojení s krásnou přírodou a mořem. A když už je řeč o moři, to také nemá chybu. Krásná modrá barva přecházející do azurové. Kolem pláže z bílých kamínků. Kontrast modré, bílé a zelené vykouzlilo krásný pohled.\nRáno vstáváme celkem brzo, snídáme. Chceme si vypůjčit kola a vydat se podél břehu do jeskyně a navštívit pár vyhlídkových míst, které nám poradila včera milá paní v informačním centru. Voláme na recepci, že si chceme půjčit kola. Přichází majitel hostelu a ukazuje nám sbírku kol- žádná převodovka, vyfouklé gumy,…..no….co teď? Půjčovna kol kousek od hostelu je za A zavřená, za B jednou tak dražší. Nabízí nám půjčení auta. Ale ani jedna z nás nemáme u sebe řidičák. Přemýšlíme co dělat. Nakonec se panem majitelem loučíme a on odjíždí. Vzápětí mu ale zase voláme a chceme to auto :D. Dostáváme roztomilé malé modré autíčko Renault a vyrážíme.\nNáš modrý brouček\nAngie je první, která se pustí do řízení. Nejdříve se vydáváme na krásné vyhlídkové místo kousek za městem, které nám poradil majitel hostelu. Poprvé tu vidíme nádherné útesy a skoro nedotčenou přírodu. Chvíli tu zůstáváme a kocháme se. Protože chceme stihnout objet co nejvíce míst, sedám zpět do auta a frčíme do jeskyně Lummelunda. Jak bych mohla odolat navštívit jeskyni! Prohlídka trvá 40 minut, jeskyně je oproti té naší punkevácké malá, ale rozhodně ne méně zajímavá. Objevili ji tři malí kluci. Nikomu o ní neřekli několik let a sami ji prozkoumávali. Dva z těchto objevitelů ještě stále žijí. Krápníčky tu jsou opravdu malé, protože jeskyně je mlaďoučká. V některých chvílích mi připomíná tu mou jedinou a už se těším, jak tam zase strávím prázdniny 🙂\nPo prohlídce jeskyně sedám za volant já. Máme v plánu objet severozápadní pobřeží a zastavit kdekoliv, kde se nám to bude líbit. Slunce svítí, ptáčci zpívají, hudba na plný pecky, vítr ve vlasech (a to doslova, protože náš super bourák má střešní okýnko 😀 ). Po pár kilometrech objevujeme vyhlídkové místo Lickershamn. V létě je to pravděpodobně oblíbené místo pro rodiny a výlety, u pobřeží se nachází několik dřevěných chatek, dokonce je tu i malý obchůdek s rybami a zmrzlinou. Nejdříve si prohlížíme okolí, fotíme, procházíme se a nakonec se usazujeme na lavičce a dáváme si oběd. Líbí se mi, že je tu klid, pohoda. Žádný shon, hluk města, lidi. Jen my a moře. Toto miluji. Poslouchat šplouchání vln a racky. Takové ticho neticho 🙂\nPo zmrzce se vydáváme dál. Chceme navštívit město Kappelshamn. Na mapce je vyznačeno jako větší město, ale když přijíždíme, vidíme pár baráčků a nikde nic. Tak jedeme dál stále víc a víc na sever až se dostáváme blízko menšího ostrova Fårö ležícího jihovýchodně od Gotlandu. Všichni nám říkali, ať tam určitě zajedeme. Nám se to ale zdálo být dost daleko a najednou jsme skoro tu a a…rozhodneme se to zkusit. Myslím, že už asi nebudu mít příležitost se sem podívat, tak bychom z toho měly vymáčknout maximum. Přijíždíme do přístavu a 30 minut čekáme na loď. Nemůžu se dočkat, protože tento ostrůvek by měl být opravdu nádherný a měl by stát za to. A on za to opravdu stojí. Jezdíme podél pobřeží a útesů, zastavujeme na úžasných místech jako například Digervuhud a Langahammars– dvě nejkouzelnější místa s vysokými kameny na pobřeží a v moři. Já vím, že se už po několikáté opakuji, ale nemůžu se nabažit té krásy. Nemůžu ani slovy popsat, jak je to tu boží. Žádné ohavné mrakodrapy, elektrické stožáry, auta, hluk, chaos. Opravdu téměř nedotčená příroda, když nepočítám úzkou asfaltovou cestu po které jedeme, dřevěné lavičky k odpočinku nebo malé dřevěné rybářské chajdy. Dovedu si představit strávit tu třeba týden, bez internetu, mobilu. Jen já a moře.\nMěla bych se přestat rozplývat a pokračovat. Takže protože nevíme, kdy jede poslední trajekt z Fara na Gotland, kolem šesté hodiny vyrážíme zpět přístavu a máme štěstí. Čekáme jen pár minut a šup na trajekt. Abychom viděly ještě něco dalšího, zpět do Visby volíme jinou cestu než jakou jsme sem dojeli. A přemýšlíme, jak tu lidé žijí, protože projíždíme „vesnici“ třeba se třemi domy a dloooohou nic a pak zase pár domů. Kam chodí nakupovat? Co dělají, když potřebují do nemocnice? Vše je odtud celkem dálka. I když je okolí opravdu krásné, nedokázala bych tu žít natrvalo. Ale rozhodně bych tu chtěla vlastnit letní domeček! 😀 Někde u pobřeží. S lodičkou. Jsem skromná, já vím. Si tak v autě přemýšlíme a povídáme a zpíváme a říkáme si, že je škoda vrátit se tak brzo (je něco málo kolem osmé h). Rozhodneme se tedy nevrátit do Visby, ale jet kousek za Visby na další doporučené místo, pláž Tofta Strand. Slunce zapadá před devátou a koukat se na západ z tohoto místa bude určitě skvělý. Našeho modrého broučka dokážu vytáhnout až na 113 km/h. Víc už si netroufám. Už tak vypadá trochu staře 😀\nNa pláž přijíždíme zrovna když začíná zapadat. A fakt už nevím jaký jiný slova použít k popsání toho, co vidíme. Myslím, že fotky budou mluvit líp 🙂\nPo deváté vyrážíme zpět na hostel, tentokrát řídí Angie, já už jsem unavená a chci se ještě chvíli kochat pohledem na západ. Myslím, že jsem nikdy neviděla tak úžasné barvy při západu. Když tedy nepočítám ten včerejší!\nI když jsme neskutečně unavený (nechápu z čeho, kdybychom jezdily na kole, tak to chápu, ale takhle..:D ), vaříme si večeři- těstoviny s boloňskou omáčkou a po jídle se odebíráme na pokoj k naší vodce a ke zbytkům Marabou čokolády. Dlouho ale nevydržíme a jdeme spát. V posteli přemýšlím, že vypůjčit si auto byla ta nelepší věc, jakou jsme mohly udělat. Na kole bychom nikdy neviděly tolik a rozhodně bychom se nedostaly tak daleko.\nVstáváme trochu později, než jsme chtěly, snídáme, balíme a vyrážíme ještě naposledy na prohlídku Visby. Tentokrát po kostelech, zříceninách a do botanické zahrady, která byla kouzelná, rozkvetlá. Počasí nám opět přeje, svítí sluníčko, a tak si jdeme užít poslední chvilky na Gotlandu na pláž s plechovkou Starobrna :D. Nechce se nám odjet. Nechceme se vrátit do reality ve Stockholmu. Prožily jsme tu nepopsatelné tři dny. Když tak nad tím přemýšlím, nedovedu si představit návrat do reality v ČR, když mi dělá problém vrátit se do mého milovaného Stockholmu :D.\nOdplouváme v 16.00 h. Na lodi se cítím opravdu neskutečně unavená a prožívám asi 30ti minutovou mořskou nemoc. Je mi mírně špatně. Jdu se nadýchat čerstvýho vzduchu. Ale čerstvej vzduch je až moc reálnej, děsně tu fouká a je zima. Vracím se zpět za Angie, která čte knihu do semináře. Už je mi líp. A za pár minut přistáváme.\nDveře do pokoje odemykám před desátou večer. Dokážu jen vybalit batoh, dát sprchu, svalit se do postele a projít si před usnutím pár fotek. Je jedenáct a já zhasínám světla. Jsem šťastná, že jsme se rozhodly jet. Jsem šťastná že nám vyšlo počasí a že jsme toho stihly vidět celkem dost. Jsem jednoduše šťastná a pomalu usínám.\nP.S. Pokud to někdo dočetl do konce, klobouk dolů. 😀\nPředchozí příspěvek Takový to jak místo učení raději výletuju\nNásledující příspěvek Karaoke, fucking game a párty alias výlet do Talinu a zpět


Internetová petice žádá kvůli hluku odvolání hlavního hygienika Víta - iDNES.cz\n9. března 2010 17:46, aktualizováno 17:46\nNa webových stránkách Protihluku.cz se od pondělního večera, kdy byla petice zveřejněna, shromáždilo několik desítek podpisů. "Čekáme, že bychom mohli nashromáždit řádově tisíce podpisů. Až se nám podaří shromáždit množství s nějakou vypovídací hodnotou, předáme výsledek petice ministryni zdravotnictví Juráskové. Uvidíme, jak se k tomu postaví," sdělil iDNES.cz Robert Drda za občanské sdružení.\nPodle sdružení by si měl hlavní hygienik uvědomit, že hluk je pro společnost velmi škodlivý. "To, že hlavní hygienik navrhuje zvýšení hlukových limitů, je věc velmi špatná. My si ho platíme ze svých daní, ten člověk by, při vší úctě k němu, měl především hájit zájmy občana a zájem občana z hlediska jeho zdraví," míní Drda.\nReakci hlavního hygienika se iDNES.cz nepodařilo získat, protože je na dovolené v zahraničí.\n"Ministerstvo zdravotnictví žádnou obdobnou petici neobdrželo. Pokud mohu soudit z internetových stránek, organizátoři petice nejsou se současným návrhem a celkovou situací evidentně seznámeni," reagoval pro iDNES.cz mluvčí ministerstva zdravotnictví Vlastimil Sršeň.\nSchválit zvýšení hluku nestihneme\nVládní nařízení, které zvyšuje limity hluku o pět až deset decibelů, nyní prošlo vnitřním připomínkovým řízením. Podle Sršně se ukázalo, že problematika je poměrně komplikovaná. Před vnějším připomínkovým řízením bude třeba vyjasnit ještě řadu aspektů, mimo jiné přímo s dotčenými ministerstvy.\n"Toto projednávání bohužel prodlouží celý proces a je pravděpodobné, že jej již tato vláda nestihne schválit," připustil Sršeň s tím, že materiál bude připraven pro následující vládu.\nPodle Sršně je důležité, že naše současná norma je značně odlišná od norem EU. "V podstatě blokuje stavbu jak obchvatů měst a menších obcí, ale v řadě případů také výstavbu ekologické dopravy, jako je například železniční a tramvajová doprava. Současná situace v ČR je dále neudržitelná," konstatoval ministerský mluvčí s tím, že touto problematikou se bude muset zabývat každá další vláda.\nTémata: dálnice, Normy, občanské sdružení, Dovolená, Evropská unie, Hluk, Michael Vít, Ministerstvo zdravotnictví, Normy hluku, Obchvat, Petice, Podpis


Vzácný funkční počítač Apple-1 se na aukci prodal za cenu luxusního rodinného domu – Letem světem Applem\nHistorie jablečné společnosti je plná pokusů o inovace a snah o změnu směřování technologického světa. Díru do světa ale Apple udělal až s legendárním počítačem Apple-1, který se právem zapsal do dějin a v roce 1976 se stal první vlaštovkou Steva Jobse a Wozniaka. V dnešní době je ale kusů tohoto počítače jen hrstka, z nichž většina se ukrývá na půdách či ve sklepeních šťastlivců, kteří se rozhodli si zařízení ponechat. Nejinak je tomu i u vzácného a plně funkčního kusu, který se v aukci vydražil za neuvěřitelných 458 tisíc dolarů, tedy za zhruba 11,1 milionu korun.\nPokud jste někdy uvažovali nad tím, že si uděláte radost a pořídíte si nějaký sběratelských kousek z dílny Applu, nejspíše vám příliš radost neuděláme. Ač se po celém světě stále nachází řada historických zařízení, jen málokteré z nich jsou funkční a cena provozu schopných počítačů se většinou pohybuje v řádu desítek a stovek tisíc dolarů. To ostatně dokazuje také Apple-1, počítač z roku 1976, který se v bostonské aukci prodal za astronomickou částku, jež se ve finále vyšplhala na 458 tisíc dolarů. A nejedná se o ledajaký kus, tento si totiž střihl roli také v oblíbeném seriálu Hvězdy zastavárny, kde se ho aukční síň RR Auction pokoušela prodat alespoň za 500 tisíc dolarů, a to legendárnímu Ricku Harrisonovi.\nVzácný počítač Apple-1 za vydražil za pohádkovou sumu\nTen však nabídku odmítl, a tak se představitelé rozhodli uspořádat veřejnou dražbu. Kromě původní základní desky se zabudovaným procesorem Synertek, obrazovky, klávesnice, zdroje a dobových návodů se totiž počítač může pochlubit také zajímavou historií. V 80. letech totiž zařízení převzal michiganský obchod SoftWarehouse, který Apple-1 odkoupil od IBM. Počítač následně strávil nějakou dobu také ve vitríně v muzeu, než nakonec skončil zapomenut v jednom ze skladišť. Právě tam se později našel, tudíž není divu, že aukce začínala na minimální sumě 50 tisíc dolarů. Jedná se navíc o ručně vyrobený kus, jelikož Steve Wozniak si potrpěl na individuální přístup a během svého působení díky němu spatřilo světlo světa až 200 kusů Apple-1, z nichž 175 skončilo v rukou zákazníků. Objednávku o objemu 50 kusů si tehdy nechal vystavit také obchod Byte Shop v Kalifornii. Tak či onak se jedná o pořádně drahou hračku, kterou se mohou pyšnit jen ti největší příznivci jablečné společnosti a nejvášnivější sběratelé.\nTémata: Steve Wozniak, seriály, klávesnice, obrazovka, počítač, hry, hra, nas, Apple, app


Anton Kaapl Jahodovice 47% 0,5l - lihovarek.cz\nDomů / Destiláty / Exotické destiláty / Anton Kaapl Jahodovice 47% 0,5l\nJahodové pálenky bývají většinou geisty. Tato je však pravá, kvasná, lahodná.\nLimitované edice jahodovice Anton Kaapl. Existuje pouze 777 lahví. Každá lahev je ručně očíslovaná.\nPo nalití nechte destilát otevřít, dejte mu čas se nadechnout. Odezní zemitý nádech a dostaví se osobitá chuť.\nLS Lucie Svobodová | 30.12.2021\nByl to dárek, ale prý je výborná :)


Hašek se vozí v autě s výstražnými světly. Mimo zákon | Týden.cz\nJezdí s ním na oběd\nHašek se vozí v autě s výstražnými světly. Mimo zákon\nJihomoravský hejtman Michal Hašek (ČSSD) si v minulých týdnech pořídil prostřednictvím krajské záchranné služby černý služební superb s modrými výstražnými světly, zjistila MF Dnes. Na auto s výstražnými světly však jako hejtman nemá podle zákona nárok. S tím nepočítá ani novela zákona, kterou ministerstvo dopravy poslalo do mezirezortního řízení, řekl mluvčí ministerstva Tomáš Neřold. Používání výstražných světel se nelíbí ani premiérovi Bohuslavu Sobotkovi (ČSSD).\nMluvčí kraje Denisa Kapitančiková původně sdělila, že auto slouží výhradně pro potřeby integrovaného záchranného systému Jihomoravského kraje, Hašek s ním však například ve středu vyrazil na pracovní oběd do Tišnova. Hašek posléze podal další vysvětlení. "Vozidlo záchranné služby je součástí integrovaného záchranného systému. Já jsem jako hejtman šéfem tohoto systému čtyřiadvacet hodin denně. Nemohu dopředu vědět, kdy a kde může nastat mimořádná situace či okolnost, kterou budu muset nutně řešit," sdělil.\nOpora v zákoně mu však chybí, ač se ho ministr dopravy Antonín Prachař (ANO) zastal. "Hejtmani, kteří plní roli krizového řízení v rámci povodní nebo jiných podobných situací, by měli mít možnost používat výstražné zařízení," řekl Prachař. Jenže v návrhu zákona, který má v gesci jeho ministerstvo, hejtmani opět chybí. Naopak se rezort snaží omezit udělování výjimek a navrhuje vzít možnost využívat majáček dopravním podnikům, kynologům a horské službě.\nHaška zkritizoval i premiér Sobotka. Modrá výstražná světla a majáky na autech by se podle něj měly využívat pouze v situacích, které jasně určuje zákon. Zdůraznil, že není znalec předpisů, ale domnívá se, že je lze použít jen v případech, kdy záchranáři míří na místo, kde se stala nehoda, havárie nebo jiná pohroma. "V jiné souvislosti si myslím, že to problém je," řekl Sobotka.\nPůvodně měl mít Hašek na střeše i klasický modrý majáček, jenže to mu úředníci brněnského magistrátu neschválili při zápisu do technického průkazu. Do něj se musejí zanést jakékoli změny, které mění rozměry vozidla. Úředníci by museli zdůvodnit, jak je možné, že obyčejný černý vůz má majáček. Záchranná služba proto žádost o zápis do technického průkazu stáhla.


RECENZE SEZÓNY 5 SAMURAI JACK - TELEVIZE\nSezóna 5 Samurai Jack je vyzrálým pokračováním ságy, která je akční, emotivně působící, krásně animovaná a nekonečně zábavná.\nRecenze: Recenze sezóny 5 Samurai Jack\nNa4. března 2017Naposledy změněno:3. března 2017\nPřed vysíláním byly poskytnuty dvě epizody.\nOd té doby, co opustil vzduch, uplynulo více než dvanáct let, ale Samuraj Jack je konečně zpět. Vysoce nápaditá série tvůrce Genndyho Tartakovského vzala svět animace útokem, když debutovala v roce 2001 vizuálním stylem, který byl rovnocenným dílem anime a Franka Millera, a rozběhl žánr s vlivy popkultury od Akiry Kurosawy po Blade Runner .\nPříběh ušlechtilého samuraje, který se pokouší vrátit do minulosti, aby mohl zničit démona Aku a zabránit tomu, aby svět spadl pod jeho vládu, běžel čtyři sezóny, než skončil v roce 2004. Sezóna 5 bude odrážet protáhlou absenci přehlídky přesunutím padesáti let do budoucnost, kde pokaždé, když byl portál zničen a zvětralý Samurai Jack (Phil LaMarr) přestal stárnout.\nPrezentace rozdělené obrazovky řady je zachována pro tuto nadcházející sezónu neporušená. Část vzrušení z Samuraj Jack byl způsob, jakým se hrálo s poměrem stran a rozdělenou obrazovkou. Obrazy létají po vaší televizi jako panely komiksu nebo mangy ožívají. Diverzifikace vizuálu pomohla vytvořit dynamický zážitek ze sledování a oddělila ho od jakéhokoli jiného animovaného programu v té době v televizi.\nKaždá epizoda měla také svou vlastní příchuť a experimentovala se všemi druhy technik vyprávění. Gangsterské příběhy, kovbojské westerny a epizoda sci-fi noir sezóny 4 Tale of X9 , ve kterém je protagonistou robot X9, udržoval sérii jedinečný pocit. Různé animační techniky také prokázaly, že animátoři byli ochotni jít odvážnými směry. Naštěstí se tedy nové epizody ponoří do několika čerstvých inspirací, z nichž první vydává některé vážné Šílený Max vibrace, zatímco druhá obsahuje některé Osamělý vlk a mládě a dokonce trochu Nájezd .\nV sezóně 5 můžete také očekávat krásněji choreografické akční sekvence Samuraj Jack nikdy nebyl jen hack a lomítko, ale chytrý a strategický. Jack dostal čas, aby zjistil bojový styl a schopnosti svých protivníků, dokud nedokázal zmapovat vlastní vítěznou strategii. Někdy boj mohl trvat téměř celou epizodu. Darebáci jsou tentokrát různorodí a ti hrozivější přicházejí s odlišnými osobnostmi a fascinujícími příběhy. Samotná premiérová epizoda nás seznamuje s dalším vtipným protivníkem, který se bezpochyby přidá k řadám předchozích oblíbených fanoušků, jako jsou Demongo a Da Samurai.\nHumor je další silnou stránkou seriálu. Předpoklad ryby mimo vodu umožňuje četné situační komediální momenty, nemluvě o celkové absurditě, kterou některá futuristická prostředí zahrnují. Antagonista hlavní série, Aku (Greg Baldwin), je pravděpodobně nejvíce komediální ze všech postav, s velkou zásluhou původního hlasového herce Maka, který bohužel zemřel v roce 2006. Greg Baldwin dělá dobrou práci, ale bohužel ne jeho předchůdce úplně nevyplňuje boty.\nSamozřejmě, Samuraj Jack je přehlídka, která staví vizuální vyprávění a budování světa nad dialog, což má za následek více epizod s malým až žádným používáním dialogů. Co je tam, je však solidní a perfektní hlas Phil LaMarr jako náš titulární hrdina je stejně magický jako před dvanácti lety.\nV sezóně 5 se Genndy Tartakovskij a zbytek tvůrčího týmu příliš neliší od původního vzorce. Stále je to velmi podobné Samuraj Jack a zachovává si hybridní tón komedie, emocionálního dramatu a vzrušující akce. Předchozí období byla zaměřena spíše na demografickou skupinu mladých dospělých a dokázala dobře začlenit důležitá témata vysoce přístupným a chutným způsobem. Morálka samurajů umožňovala příběhům podporovat obětavost, disciplínu, odvahu, sílu, trpělivost a vytrvalost. Tematický materiál se nyní přirozeně vyvine do zralejších konceptů, protože poslední epizody se stále zabývají vyčerpáním času, ztrátou naděje, viny a ještě temnějšími tématy.\nSamuraj Jack Návrat obsahuje ostře vypadající animaci než kdykoli předtím a zralejší tón naplněný až po okraj patosem a temnými tématy, aby odpovídal protagonistovi pronásledovanému jeho minulostí, lovenému v přítomnosti a uvězněném v budoucnosti. Akce je také zuřivější, protože Akuovi oblíbenci a následovníci se stali silnějšími. Krev, která se rozlije stranou, však přehlídce stále trvá, než se rozesmát, a obsahuje stejné inspirované vzory stvoření a nápaditě konstruované světy, které si diváci užili během svého předchozího běhu. Samuraj Jack je animované vyprávění nejvyššího kalibru a nepřeskočilo to.\nspisovatelé her o trůny hvězdných válek\nsledujte online Piráti z Karibiku\nsezóna napětí 1 epizoda 13


Ano, skupinové kurzy vedu. Plánuji kurzy v Praze, v Nymburce a v Letech u Dobřichovic (případně dle zájmu). Kurzy vedu citlivě, s individuálním přístupem, snažím se ženám předat své praktické zkušenosti. Vnímám, že bolesti v zádech, zejména v bederní části páteře, často souvisí s nefunkčním pánevním dnem. Vzhledem k tomu, že pánevní dno souvisí i s emocemi, snažím se pro ženy v kurzech vytvořit vlídné prostředí.


Noční knihovnu ovládl smích\nMonday, February 15, 2016, 3:39 PM\nLitvínov/První ročník Noci bez Andersena úspěšně proběhl v litvínovské knihovně.\nV pátek večer zůstala světla v knihovně rozsvícená déle, než je běžné. Konala se zde totiž akce Noc bez Andersena určená pro všechny mladé lidi od 13 do 26 let. Ti měli možnost nejen být v knihovně po zavíračce a přespat tam, ale zároveň si užít program, který si pro ně nachystaly knihovnice z projektu Libris Now. Sešla se celkem desítka zájemců, kteří prožili večer společně a bavili se u antistresových omalovánek, recykliteratury nebo deskových her. O půlnoci se pomocí Skypu propojily všechny knihovny, kde se akce konala – na monitoru počítače se tak s litvínovskými pozdravili účastníci z Brna, Prahy a Třince. Vyhlásila se soutěž o nejlepší logo akce a předvedly připravené scénky. Panovala dobrá nálada, do spacáků se zalezlo až kolem třetí hodiny. „Nikdy by mě nenapadlo, že noc v knihovně může být tak zábavná. Kromě programu, se mi líbilo také to, že jsme všichni na chvíli odložili počítače i chytré telefony, a trávili čas dohromady. Příští rok se tu ukážu zase,“ sdělila účastnice akce Rút Jelínková.


Zrod čínské medicíny je spojován se třemi legendárními císaři, jejichž vznešený původ byl odvozován od bohů.\nPrvní z nich, Fu-si, se nesmazatelně zapsal do historie tím, že dal své zemi písmo, druhý Šen-Nung (Sheng Nung), který vládl údajně okolo roku 2800 před naším letopočtem, naučil lid obdělávat půdu a kromě toho se věnoval léčitelství Sepsal proslulou lékařskou knihu Šen-Nung Pen Tsao neboli Šen-Nungův herbář. Poznal tajemství přibližně 365 léčiv, z nichž 240 položek připadlo na léčivé a jedovaté rostliny. Je zajímavé, že účinky medikamentů vyzkoušel císař sám na sobě.\nTřetí panovník, Chuang-Ti, řečený „žlutý císař“ (2700 př.n.l.) se v traktátu o nitru (Nej-ťing) zmiňuje o stavbě a funkci jednotlivých tělesných orgánů i o akupunktuře.\nV 5. století př.n.l. žil „toulavý lékař“ Pien Čchiao, který během svého pestrého života procestoval všechny čínské provincie. Nashromážděné vědomosti shrnul v podrobné učebnici „Kniha o obtížných problémech „ (Nan-ťing), která se stala výchozí a nezbytnou pomůckou pro několik následujících generací.\nSlovutný Ke Chung (280 – 360 n.l.) vydal obsažný sborník, kde jsou popisovány rozličné způsoby léčení a četné léčivé byliny. O století později napsal Čao Čung-Ting „Předpisy slavných léčitelů“, což byl vlastně první oficiální seznam léčiv, léčivých přípravků a léčebných metod. K rozvoji farmacie přispěl v 7. století Sun S´-mo, jenž zveřejnil rozsáhlou sbírku „Tisíc zlatých recepisů“.\nJiž tenkrát dosáhlo čínské léčitelství značné úrovně; aktivně používalo zhruba 8160 rozmanitých předpisů, které obsahovaly 1871 různých léčiv. Tato velká paleta skýtala široké terapeutické možnosti, a tak není divu, že čínští lékaři věřili základní poučce, která zněla: „Není na světě choroba, na níž by sama příroda neměla lék“.\nLéčitelé staré Číny vycházeli z nauky o signaturách, tj. z teorie o podobnosti léčiva (barva, tvar, vůně) a nemocného orgánu. Tak např. žluté květy léčily žloutenku, tmavě zbarvené fazole naproti tomu choroby ledvin. Na srdce působila jen látka červená a hořká, na plíce pro změnu pouze bílá. Oční přípravky se zhotovovaly ze svatojánských mušek.\nVýsadní postavení mezi rostlinami zastával ženšen, jehož současné botanické jméno je všehoj pravý neboli ženšenový. Do Číny se dostal z Koreje, kde byl od pradávna pěstován jako tzv. „kořen s lidskou podobou“.\nŽenšen byl odjakživa považován za univerzální lék proti nejrůznějším nemocem a stáří i jako povzbudivý prostředek a sexuální tonikum – afrodisiakum.\nKromě ženšenu se pokládala za životu prospěšnou šťáva destilovaná z čerstvých chryzantém. Podobné účinky měl také odvar z jejich listů. Jako lék podporující vitalitu a životní síly se používal přípravek z mladých rákosových výhonků.\nDůležitou roli sehrál čajovník čínský, o němž první věrohodné záznamy pocházejí až z prvního století našeho letopočtu, i když se rostlina používala dávno předtím.\nKlasická čínská medicína připisovala čaji na dvacet různých léčivých vlastností. Zdůrazňovala, že posiluje mozek, zlepšuje paměť, bojuje proti zlým snům, chrání před depresemi a sklíčeností, čistí krev, dává lesk očím. Čaj se předepisoval proti otokům, vředům, nechutenství a zhoubným nádorům.\nV horách střední Číny a ve vysokých polohách západní Číny má pravlast reveň z čeledi rdesnovitých, kterou považovali Číňané již před pěti tisíci lety za velice váženou a čarovnou bylinu. Používala se jako osvědčené laxativum (projímadlo)., ale i uznávaný lék proti horečce, otokům, kašli, chrapotu. Současně posilovala zrak.\nUsušená nadzemní část chvojníků, označovaná výrazem Ma-huang, měla široké uplatnění: usnadňovala pocení, zmírňovala dýchací potíže při astmatu, pozitivně ovlivňovala stav organismu zachváceného tyfem, odstraňovala zimnici, kašel, edémy (otoky), částečně zmírňovala bolesti kostí a kloubů.\nOblibě se těšil šišák bajkalský z čeledi hluchavkovitých, z něhož domorodí obyvatelé používali k léčení zejména kořeny. Indikovaly se hlavně při výskytu nemocí respiračního traktu.\nVchody svatyní a chrámů lemoval jinan dvoulaločný, který byl uctíván jako posvátný strom. Řadil se mezi zázračné prostředky proti závratím, bolestem hlavy, pomatenosti, úzkostem, poruchám paměti, roztěkanosti.\nProjímavě působila tato léčiva: aloe, broskvové jádro, lopuch, jmelí, lusky senny; naproti tomu protiprůjmově účinky měl hořec, muškátový oříšek, estragon aj. Vlašský ořech zase povzbuzoval činnost žaludku, jater a ledvin.\nPodzemní části rostliny Trichosantes kirilowii brzdily růst některých forem rakovinných novotvarů.. Je pozoruhodné, že po staletí ženy zneužívaly kořeny jako abortivum (prostředek vyvolávající potrat).\nČínský způsob léčení výrazně ovlivnil medicínu ostatních vyspělých zemí. Zpočátku pronikl především do okolních států, zejména do Japonska, kde zcela zdomácněl. Později se z něho vyvinulo japonské orientální léčitelství tzv. Kampo.\nPublikováno v časopise Vital 7/95, str.26


Najeto 21 521 km\nID vozu: 1415185 / 61\nBluetooth, dekor interiéru (dřevo, hliník atp.), dělená zadní sedadla, el. ovládaná přední sedadla, el. ovládané 5. dveře, el. ovládání oken, el. ovládání zrcátek, el. sklopná zrcátka, handsfree, Isofix, klimatizace automatická, klimatizovaná přihrádka, kožené čalounění sedadel, loketní opěrka přední, loketní opěrka zadní, malý kožený paket, Maxi Dot, multifunkční volant, nastavitelný volant, navigační systém, palubní počítač, řazení na volantu, sportovní sedadla, sun set, tempomat, vyhřívaná sedadla, vyhřívaný volant\nDCC adaptivní podovzek vč. Off Road režimu a volby jízdních profilů. Virtuální pedál. Automatické přepínání dálk. světel. Asistenční paket II. Asistent při jízdě v koloně. Family paket II - dětská elektronická poj. zadních dvěři + sluneční clona bočních oken vzadu. "AREA VIEW". 7-mi stupňová automatická převodovka.\nCena nového vozu: 1 373 600 Kč\nID vozu: 1415185\t/ 61


Češi se málo hýbou. VZP to chce změnit a přispívá jim miliony - VZP ČR | Kurzy.cz\nPojištění | 09.03.2020 12:22:58\nČeši se málo hýbou. VZP to chce změnit a přispívá jim miliony - VZP ČR\nČeši se málo hýbou. VZP to chce změnit a přispívá jim miliony\nPočet lidí, kteří mají problémy s váhou, v České republice neustále roste. Alarmující je také rostoucí počet dětí s nadváhou. Je to bohužel dáno dobou, stylem života a minimem pohybu. S nadváhou je spojena řada civilizačních chorob či také například poškození kloubů. VZP proto nabízí svým klientům příspěvek na pohyb. Jen od ledna do poloviny února tohoto roku jim zaplatila o 10 milionů více než v loňském roce za stejnou dobu.\nVZP tradičně přispívá na aktivity, které prokazatelně vedou ke zlepšování zdravotního stavu klientů a které nejsou hrazené z veřejného zdravotního pojištění. Příspěvek na pohyb pro děti i dospělé patří každoročně mezi nejoblíbenější benefity hrazené z fondu prevence, které VZP svým klientům nabízí. Nabídka je oproti loňsku obdobná. Nově však mohou děti čerpat najednou až 1 000 Kč na pravidelné školní nebo mimoškolní pohybové aktivity. Dospělí mohou čerpat na pravidelný pohyb až 500 Kč.\nOd ledna do poloviny února letošního roku bylo vyplaceno na pohybové aktivity dětí o téměř 140 % více peněz než v loňském roce za stejnou dobu. Dospělým VZP poslala na účet o téměř 20 % více.\nPočet příspěvků na pohyb a kolik za ně VZP zaplatila klientům v období 1. 1. do 15. 2.\nDěti 13 229 6 531 191 17 904 15 583 040 35,4 % 138,59 %\nDospělí 10 955 5 575 347 13 179 6 678 822 20,30 % 19,79 %\nCelkem 24 184 12 106 538 31 083 22 261 862 28,53 % 83,88 %\nZhruba pětina dětí ve věku 11–15 let má dle dostupných informací Ministerstva zdravotnictví problémy s nadměrnou hmotností. Sice dochází ke zlepšování stravovacích návyků a spousta škol přechází na zdravější jídelníček ve školních jídelnách, pohybu mají ale děti stále nedostatek. Sedí ve škole, přijdou domů a většinou odpoledne prosedí u počítače. V dospělosti pak mohou mít zdravotní problémy. Proto je nutné je v pohybu podporovat. Především rodiče by měli myslet na zdraví svých potomků a snažit se jít příkladem.\nDle doporučení Světové zdravotnické organizace totiž stačí hodina pohybu denně jako prevence proti zdravotním problémům, jako jsou nemoci srdce a cév, cukrovka, obezita, vysoký krevní tlak a další. Nedostatek fyzické aktivity naproti tomu výrazně přispívá k rozvoji těchto onemocnění. Náklady na jejich léčení jdou potom do miliard. Proto by měli lidé předcházet těmto nemocem, jíst zdravě a pravidelně sportovat. Podmínky získání příspěvků na pohyb a dalších benefitů zlepšujících zdraví lze najít na webu VZP.\nDiskuze a názory uživatelů na téma: Češi se málo hýbou. VZP to chce změnit a přispívá jim miliony - VZP ČR\npátek 10.4.2020 21:32:18


O vojácích Albert Einstein velmi přiléhavě řekl, že pochodující voják dostal svůj mozek omylem, protože mu stačí k životu mícha. Má samozřejmě pravdu, že takoví lidé mají svůj mozek vypraný do čista, jako Arielem. Je to ovšem důsledek důkladných praktik, kterým se dnes říká brainwashing.\nKniha historie ovládání mysli a vymývání mozku je fascinující přehled vývoje a podob brainwashingu od jeho počátků až po dnešek, kdy jde o víc než žhavé téma – podle expertů totiž sebevrazi z řad Al- Kajdy či palestinští atentátníci prokazují znaky vymývání mozků za pomoci technik, které některé organizace zdokonalují již řadu let.\nNejde ale jen o praktiky tajných služeb a teroristických organizací, které Dominic Streatfield mapuje na základě donedávna utajovaných materiálů MI5, MI6, CIA a amerických a britských armádních zpravodajských složek. Je zajímavé, že se poprvé o brainwashingu, jako skutečného nástroje ovládání lidí, hovoří až v souvislosti s korejskou válkou.\nKniha si také klade otázku zda vůbec brainwashing existuje. Zda nejde jen o výmysly novinářů, kteří v mnohých exemplářích sami vykazují prvky vymytého mozku, protože noviny, potažmo média, jsou pro vymývaní mozků jak dělaná.\nKniha Brainwash ukazuje, že manipulace s lidským myšlením je ve skutečnosti fenomén, se kterým se můžeme setkat jak v celé historii lidstva, tak v dnešním každodením životě a před kterým není zcela bezpečný nikdo. Koneckonců mediální hysterie lží, polopravd a zavádějících informací jsme viděli jak po 11.září, tak v Afganistánu, Iráku, Libyi a při politických volbách.\nCo je brainwashing\nVymývání mozků nebo též brainwashing je technika směřující k ovlivňování jednoho nebo více lidí tak, aby změnil svoje názory nebo chování, a to ve prospěch toho, kdo brainwashing provádí. Nejčastější důvody této snahy jsou politické, náboženské nebo finanční. Podobné techniky ovlivňování jsou v některých zemích a dobách používány i při policejním a soudním vyšetřování, psychiatrické léčbě, výchovném působení zejména na děti nebo na odsouzené. Pro ovlivnění lidí jsou používány metody jako spánková deprivace, zvukové a filmové smyčky pouštěné stále dokola, drogy, společenská izolace, tvrdý režim a dril, týrání hladem, žízní, zimou a emocemi, které vyvolává bezmocnost. Zůstává otázkou, zda vůbec existují techniky, které jsou s to měnit lidské myšlení do té míry, aby mohly být nazývány brainwashingem. Tato otázka je čas od času znovu rozebírána.\nBrainwash | Streatfield Dominic | Vydala Mladá Fronta, 2009\nJedním z příkladů častých brainwashingových metod jsou Overtonova okna.\nTo je způsob společensko-mediální manipulace, na konci které je ve společnosti prosazeno to, co dříve nebylo myslitelné. Podle Overtona existuje pro každý společenský problém tzv. okno možností. V rámci něj lze o něm diskutovat tak dlouho až je společnosti nemyslitelné téma akceptováno, případně i legislativně ukotveno.\ncenzura,\tpropaganda\tbrainwashing\tStreatfield Dominic\tkritika společnosti\nMilgramův experiment poslušnosti zjišťoval míru totální poslušnosti vůči autoritě


Tenisový turnaj zná vítězky - Karvinský a havířovský deník\nTenisový turnaj zná vítězky\nHavířov – Kvalitně obsazený turnaj mladších žákyň v tenise pod názvem Hořavka cup vyhrála v Havířově favorizovaná Anna Kynčlová z Pelhřimova.\nPoháry se mohly pochlubit úspěšné mladé tenistky Karolína Beránková, Anna Kynčlová a Tereza Stiskálková (zleva). Za nimi stojí prezident pořádajícího TK Havířov Petr Špok a zástupkyně sponzorka turnaje Martina Hořavková. | Foto: Archiv\nPrvní nasazená hráčka potvrdila své kvality a postupně porazila Terezu Najmanovou (Rožnov p. R.) 6:1, 6:1, třináctou nasazenou Petru Kučerovou (Zlín) 6:2, 6:3, ve čtvrtfinále Annu Siskovou (Prostějov) 7:6, 6:4, v semifinále Karolínu Kubáňovou (Orlová) 6:1, 6:3 a ve finále třetí nasazenou hráčku Terezu Stiskálkovou (Přerov) 6:2, 7:6.\nTurnaje se zúčastnily i dvě havířovské hráčky, které postoupily mezi nejlepších šestnáct. Miriam Kožušníková porazila v prvním kole Barboru Pokornou (Ostrava) 6:0, 6:0 a ve druhém kole podlehla sedmé nasazené Karolíně Nevrlé (Beskydský tenisový klub) 6:3, 4:6, 1:6.\nDruhá domácí hráčka Nicole Hořavková porazila v prvním kole Karolínu Kostkovou (Kravaře) 6:2, 6:1 a pak prohrála s osmou nasazenou hráčkou Terezou Illešovou (Hradec nad Moravicí) 1:6, 4:6.\nVe čtyřhře podlehl havířovský pár Hořavková, Kožušníková třetímu nasazenému páru Eva Čecháková, Michaela Ustupská 1:6, 1:6. Ve finále čtyřhry se utkaly Anna Kynčlová a Karolína Beránková (Sparta Praha) s Pavlínou Guziurová (Moravská Slavia Brno) a Annou Siskovou. Po boji zvítězil překvapivě nenasazený pár Guziurová, Sisková 6:4, 2:6, 10:8.\n„Viděli jsme tři dny kvalitní tenis mladších žákyň. Chtěl bych poděkovat všem, kteří se podíleli na průběhu turnaje a hlavnímu sponzorovi za nádherné poháry,“ řekl po turnaji prezident pořádajícího TK Havířov Petr Špok.


Grilovací sáčky - sada 2ks\nDomů / Chci vařit / Pánve na palačinky / Grilovací sáček 2\nGrilovací sáček 2\nKód: D GRS 2\nSáčky si můžete vybrat ke všem objednávkám ZDARMA.\nBalení obsahuje 2 ks grilovacích sáčků o velikosti 25x20 cm pro vícenásobné použití. Sáčky jsou ideální pro grilování bez tuku, pro maso, ryby, toasty atd. Používání grilovacích sáčků uchová vaše nádobí čisté - není potřeba je čistit.\nGrilovací sáčky jsou vyrobené ze speciálního teplovzdorného materiálu. Sáčky jsou 100% antiadhesivní a snadno se čistí (stačí utřít a jsou čisté). Jsou vhodné pro všechny typy grilu, pánve a trouby (i mikrovlnné trouby).\nGrilovací sáčky grilují potraviny úplně přirozeným způsobem - potraviny vypadají a chutnají stejně, jako kdyby byly grilované s máslem nebo s olejem. Grilovací čas je stejný jako u grilování bez sáčku. Není možné potraviny připálit, protože sáčky jsou 100% antiadhesivní.\nTip: Můžete umístit dva grilovací sáčky vedle sebe na gril (pánev, zapékací mísu) - ideální pro grilování dvou druhů potravin, např. maso a ryby, bez míchání chuti. Pro velké kusy mohou být použity dva grilovací sáčky nasunuté do sebe.


VUT za více než sto let své historie udělilo přes šedesát čestných doktorátů\n7. května 2018Příští rok brněnská technika oslaví výročí 120 let od svého založení. Při té příležitosti proběhnou nejen oslavy, ale i udělování titulů doctor honoris causa významným osobnostem. Jde o tradiční slavn\nCenu Arnošta Wiesnera získal Michal Králik za polyfunkční dům v proluce\n28. února 2018Dvanáctou Cenu Arnošta Wiesnera (CAW) pro rok 2017 získal student 3. ročníku Fakulty stavební Michal Králik. Jeho návrh polyfunkčního domu oslovil odbornou porotu nejvíce. Zajímavostí je, že student n\n20. července 2017Návrh parkovacího a bytového domu, Arteca a Knihovna+. To jsou vítězné projekty, která oslovily šestičlennou porotu nejvíce a získaly tak 13. Cenu Bohuslava Fuchse, která se již tradičně na fakultě ud\n20. března 2017Letošní Cena Bohuslava Fuchse putuje ke dvěma mladým architektům. Porota ocenila Martina Klašku a Blanku Štuříkovou. Oba studenti se ve svých projektech věnovali opomíjené brněnské oblasti – Cejlu. M\nVítězem konference STAVOKS se stal návrh rodinné vily\n10. února 2017Již tradičně se před začátkem letního semestru konala na stavební fakultě odborná konference STAVOKS pro studenty středních škol. Své práce komisi prezentovalo celkem jedenáct středoškoláků, vítězem s\n12. prosince 2016Ocenění za své ročníkové práce převzali někteří z bakalářských studentů architektury na Fakultě stavební VUT. V jedenáctém ročníku soutěže Arnošta Wiesnera posuzovala práce již tradičně porota složená\n10. listopadu 2016Za nejlepší diplomovou práci s názvem Metriky procesů vývoje softwaru, která se zabývá řízením a optimalizací projektu, získal Jan Verner ocenění Wernera von Siemense už před sedmi lety. Tehdy byl ješ\n3. června 2016Někdejšího studenta Fakulty informačních technologií Borise Bošiaka napadlo vyvinout nástroj na tvorbu mobilních aplikací. Hledal na internetu možnosti, jak ze svého nápadu udělat byznys a narazil při\nMajáles obrazem: VUT potřetí získalo titul pro krále studentského Brna\n7. května 2016Letošní ročník Brněnského Majálesu přinesl VUT červený hattrick. Už potřetí se králem studentského Brna stal student VUT. Štafetu Ramona I. převzal student Fakulty stavební Daniel Skřek alias Dan Vinc\nStudenti navrhovali výrobní linku i hydraulický jeřáb\n15. března 2016Více než osm desítek přihlášených týmů, čtyři fakultní kola a jedno finálové. Pot, dřina, hodiny přemýšlení a tvoření. Tak vypadal letošní EBEC, jehož cílem je ukázat, jak si dokážou studenti technick\n12. října 2015Fantazie, poprvé jsme se dostali na stupně vítězů. A taky drama, hasili nám auto. Tak vzpomíná na zářijový závod v italském Varano de' Melegari Milan Špičák. Pod jeho vedením poskočil tým studentské f\n7. října 2015Krátce po vylepšení pozice v žebříčku QS World University Rankings může VUT slavit další úspěch: v rankingu, za kterým stojí britský časopis Times Higher Education, se letos umístilo na 401.–500. míst