Mudrování (nejen) nad divadlem (No. 13/4) – Divadelní noviny\nČtvrtý den Mezinárodního festivalu divadelních škol Setkání/Encounter pátek 19. dubna 2013\nAno, ano, všichni si pochvalují pobyt v Brně, organizaci i přátelskou atmosféru festivalu. Pro pět porotců z Maďarska, Argentiny, Velké Británie i Česka je velkou ctí být tady a rozhodovat o cenách. Svět je malý a jeho divadelní elita se sešla v Brně.\nVzpomenul jsem i na Frantu Kocourka, jak mě v plandajících montérkách utěšoval v kritické chvíli rozestavěné Marty: Neboj sa, Jaro, ty to zvládneš! Marta sa dostaví a budó tady festivale. Z celého světa sa sem budó sjíždět komedoši.\nV noci se spustil deštík a opět se ochladilo. Připravil jsem si bílou igelitku, vložil do ní rohlíky, láhev bylinkového čaje, provedl Dia rituál a nalistoval v bulletinu krátkou stať: Jihoafrická republika. Universita Kapského Města nabízí studium oboru Divadlo a drama na divadelní katedře humanitních studií od roku 1931. Vzdělává nejen herce, režiséry a ostatní tvůrce, ale například i učitele dramatu. Divadelní scéna Little Theatre funguje pod záštitou univerzity a ročně produkuje přes třicet inscenací. Některé z nich pak putují po celé zemi a často se také dostanou na mezinárodní festivaly.\nJihoafričané budou hrát Brothers in Blood (Pokrevní bratři) uznávaného jihoafrického dramatika Mike Van Graana. FOTO archiv festivalu\nTo je velmi zajímavé řešení pro absolventy školy. Alespoň se tak domnívám. Jestli je pravdou, co se v bulletinu uvádí, pak to může znamenat, že studenti během výuky nebo i po ukončení studií mohou vytvářet představení ve svém školním divadle a dokonce svá představení na školní scéně hrát tak dlouho, pokud si inscenace udrží divácký zájem a jejich umělecké týmy se nerozpadnou, nebo se neuchytí někde jinde. Škoda, že mně již nezbývají síly na konané diskuze. Rád bych se na provozní schéma Little Theatre zeptal.\nJihoafričané budou hrát Brothers in Blood (Pokrevní bratři) uznávaného jihoafrického dramatika Mike Van Graana. Inscenaci v Little Theatre nastudoval student magisterského oboru režie Mdu Kweyama. Jazyk uvedení angličtina. Hra je sociologickou sondou do prostředí postapartheidní společnosti v Kapském Městě. Nastoluje otázky rasy, tenderu i věku.\nVláda nedokáže vyřešit násilí v černošských čtvrtích spojené s drogami a místními gangy, a tak zasahuje společenská skupina PAGAD, v jejímž čele stojí muslimové. Při zásahu neváhá použít téměř vojenských sil, a tak jsou mezi oběťmi i civilisté, obyvatelé, kteří žijí ve věčném strachu a nedostatku porozumění. Stejně jako postavy hry: oddaný muslim, křesťan, žid a muslimská žena.\nPříběh zachycuje rozdíly a napětí mezi různými náboženstvími a jihoafrickou rasou. Zobrazují konflikt lidí, které dokáže rozhádat víra, i když mají mnoho společného. Hlavním jazykem inscenace je pohyb. Hudba, která jej společně s textem doplňuje, symbolizuje dlouhý a nepřetržitý vliv náboženské i rasové nenávisti a násilí v JAR.\nVšichni tři mají zvládnuto herecké řemeslo dokonale. FOTO archiv festivalu\nSestoupil jsem do útulného sklepního divadla Husy na provázku, sedl si do prvé řady elevace, přímo pod vyčnívající žebro cihlové klenby a prohlížel původní kamenné stěny. Byl jsem prvním divadelníkem, který se v roce 1985 do těchto podzemních prostor dostal. O dva měsíce později jsem úzkou průrvou po zablácené stavbařské fošně slezl do sklepení ještě jednou s režisérkou Evou Tálskou. Obdivovali jsme se obřímu kruhu bělostně orosené pavučiny s dvěma velkými bílými pavouky, umně zavěšené právě pod toto klenuté nosníkové žebro. Od Petrova tehdy zasvítilo slunce a několika málo paprsky proniklo větracími okýnky do napnutého pavoučího tkaniva. Nitky pavoučí konstrukce zazářily, rosné slzičky na nich zableskly a bílí pavouci potažení letitou plísní byli najednou jako stříbrné hrudky zdobící vánoční stromek. Paní Eva vzdychla: Tedy, pane Tuček, to se vám povedlo!\nSkvěle dýchají, ovládají svá těla, svou psychiku. FOTO archiv festivalu\nV místech, kde jsme s paní Evou obdivně vydechovali, dnes stojí řečnický pult a dvě židličky. Sklepení temní, bájnou průrvou nastupují dva herci a herečka. Herečka, nádherná mulatka mumlá modlitbu, pak tančí, provádí artistní pohyby, zpívá. Je svůdná, milostná a podobná někdejší herečce Husy Ivě Bittové. Smavý muslim před sebou tlačí židličku na kolečkách. Jeho tělo skrývá napětí, milostnost, zlobu, lstivost. Je neuvěřitelně silný, výbušný, nebezpečný. Tančí, zpívá, nejtěžší artistní prvky provádí s lehkostí šelmy. Herec, běloch si stoupá za katedru, pod krkem se mu bělá pastorský kolárek. Káže Boha, věří v Boha, mluví jako bible biblí. V okamžiku se dokáže proměnit v židovského podnikatele a bránit se útokům muslima. Rychlým střihem se vrací do role pastora s bílým kolárkem a opět do podoby žida.\nTančí, zpívá, nejtěžší artistní prvky provádí s lehkostí šelmy. FOTO archiv festivalu\nVšichni tři mají zvládnuto herecké řemeslo dokonale. Skvěle dýchají, ovládají svá těla, svou psychiku, výtečně zpívají, jejich angličtina zní líbezně, válí se klenbou a po zdech jako sladký med. Zdá se, že herectví střihu jim bylo naděleno do kolíbek. Když muslim mrští židem o zeď a žid zůstane připlácnutý na vyčnívajícím žebru nosníku, přímo nad mou hlavou, leknutím vyjeknu a má hlava se dotkne sousedky. Bylo to neuvěřitelně překvapivé, mistrovsky provedené, vrcholné artistní číslo. Až při bouřlivé děkovačce jsem uviděl u tří aktérů šťastně se usmívající oči.\nVidíš, Jarošu, toto je špíl pro festival. Krátký, chytrý, cirkusový a všetkým srozumitelný. FOTO archiv festivalu\nPeter Scherhaufer by řekl: Vidíš, Jarošu, toto je špíl pro festival. Krátký, chytrý, cirkusový a všetkým srozumitelný.\nNa Zelném rynku mrholilo, pofukoval větřík a bylo chladno. Zapnul jsem bundu, přetáhl její kapuci přes hlavu a snažil se poskakovat jako za mlada. Vzpomenul jsem si na legendárního choreografa Luboše Ogouna: To víš, Jardo, černoši. Mají jinak stavěná těla, svaly, svalové úpony i kostry, jsou jiní. Tanečníci umí tvořit nevídané skoky, i zvratné protipohyby, které bílý tanečník nezvládne. Jejich pohyby jsou vláčné, elegantní.\nHlavní postava povídky, zkrachovalý spisovatel Ivan Ivanovič, se ocitá na hřbitově. FOTO archiv festivalu\nV pasáži Alfa panovalo přítmí, ale nefoukalo tam a nepršelo. Sedl jsem na lavičku, z igelitky vytáhnul rohlík, láhev s čajem a bulletin. Cpal jsem se a četl.\nŠvýcarsko. Scuola Teatro Dimitri, Verscio. Školu založil v roce 1975 švýcarský klaun Dimitri a český herec, pedagog Richard Weber. Dnes je součástí Univerzity aplikovaných věd a umění v jižním Švýcarsku (SUPSI) a funguje jako mezinárodní instituce. V roce 2005 byla tamní vládou oficiálně uznána jako univerzita pro fyzické divadlo. Nachází se v malém městečku Verscio a jako jediná ve Švýcarsku nabízí studium pohybového a fyzického divadla, se kterým jsou studenti konfrontování ve všech možných aspektech. S cílem získat divadelní praxi studenti pravidelně tvoří inscenace pro školní studiové divadlo, se širokým publikem se pak setkávají v produkcích pro Teatro Dimitri. Kromě výchovy umělců se škola také věnuje dalšímu výzkumu různých forem fyzického divadla.\nKlaun Dimitri, starý známý. Kdesi na festivalu mě na něj upozornil Peter Scherhaufer: Nemosíš, Jarošu, a mal by si ho vidět! Hrávali dva a byly to ztřeštěné klauniády s parádně vybroušenými gagy. Švýcarská škola Dimitri je častým účastníkem brněnského festivalu Encounter. Tentokrát budou Švýcaři hrát dramatizaci povídky Bobok ruského autora Fjodora Michajloviče Dostojevského, v režii ruského pedagoga Grigorije Lifanova, sedmdesát minut v italském jazyce. Tak tomu říkám globalizace!\nHlavní postava povídky, zkrachovalý spisovatel Ivan Ivanovič, se ocitá na hřbitově, kde frustrovaný přemýšlí nad tím, co by měl dělat. Začne slyšet hlasy mrtvých v živém, otevřeném a velmi nestydatém rozhovoru. Nemravnými historkami mrtvých je šokován, zároveň má radost, že konečně našel něco, o čem může psát.\nZačal jsem se těšit. FOTO archiv festivalu\nZačal jsem se těšit. Zbylé rohlíky, polo vypitou lahev, bulletin i oschlou bundu jsem vecpal do bílé igelitky a sestoupil do sklepení divadla. Usedl jsem tradičně do prvé řady vedle rokujících organizátorek, studentek manažerství. Mají to ti studenti vypočítáno na chlup. V 17:00 začne Bobok, v 18:15 skončí, pak nastanou blesku rychlé přesuny. V 19:00 totiž začínají ve sklepním divadle hrát Pokrevní bratry z Kapského města, což je kousek a v Martě Číňané Divočinu. To jsou tři tramvajové zastávky a kus pěšky. No, v poklusu se to stihnout dá. V 19:30 pak začínají Rakušané v Divadle na Orlí hrát Peer Gynta, což je za rohem a v pohodě.\nMá dcera Michaela mně vytknula, že tahám s sebou hnusnou igelitku, že jsem si měl pořídit festivalovou tašku, že dělám ostudu.\nV přítmí malé, černé hrací plochy stojí stůl, u něj v poloze rozkročeného bohéma sedí na bílé židli postava s bíle nalíčenou tváří. Černé plandající závěsy a černé bedny vytvářejí zdání hřbitovního pole. Houknout sýček a zavýt hyena, iluze by byla dokonalá.\nZ hrobů vylézají další a další mrtvoly. FOTO archiv festivalu\nDivácká elevace je nacvaknutá do posledního místečka, je pět a nezačíná se. Přes hrací plochu přiběhne posel, šermuje rukama a šeptá něco hlavnější manažerce. Ta šáhne do kapsy, nastartuje mobil, ohlásí se a pak poslouchá. Po chvíli začne mávat směrem k osvětlovací kabině. Nezačínat, nezačínat, čekáme na pana rektora. Po deseti minutách postaví pan Dimitri před bohémsky rozkročenou postavu krycí paraván. Čekání se protahuje. Jiná manažerka oznamuje důvod zpoždění. Jiná její řeč překládá do angličtiny. Po několika minutách se přiřítí manažer a sděluje to, co všichni již víme. Po půl hodině projevím svůj neklid. To už jsou dvě akademické čtvrt hodinky, prosím, zavolejte tomu, kdo vám vydal pokyn. Nikdo z diváků již nemá nárok stihnout začátky večerních představení. Ovšem nejhůř jsou na tom účinkující. Takto jim opozdit start, to je nefér! Hlavnější manažerka odběhne, po několika minutách přiběhne: Za dvě minuty začínáme.\nCo jste vy, byli jsme i my. Co jsme my, budete i vy! FOTO archiv festivalu\nPan Dimitri odsunul paraván, sál potemněl, proud světla dopadl na bílou tvář píšícího spisovatele. Z černých kójí vystupují hudebnice s houslemi, v jejich čele kráčí uhrančivě krásná dívka hrající na nástroji zvaném cello vábnou melodii. Dámy mají tváře pokryté bělobou. K všeobecnému úžasu z temné bedny v popředí vylézá nebožtík, také s bílou tváří a začne skotačit, dělat salta i sklopky. Prsty na rukou má prokřehlé. Spisovatelův dvojník. Následuje série klaunských gagů. Z hrobů vylézají další a další mrtvoly. Bělostné tváře se jim rozpadají. Hádají se, objímají, kopulují, vytvářejí hromadu tlejících těl. Jako by nám říkali: Co jste vy, byli jsme i my. Co jsme my, budete i vy! Abychom si to ještě lépe uvědomili, hrají oživlé mrtvoly parádní smyčcovou hudbu a je konec. Představení má velký sukces!\nManažeři oznamují posun začátku tří večerních představení. Vyrážím k Mahence na tramvaj. Cpu se rohlíkem, dopíjím čaj.\nStačil jsem zašeptat, selské drama, něco jako naše Maryša. FOTO archiv festivalu\nDo Marty dorážím jako první. Rychle si čtu v bulletinu: Shangai Theatre Academy, Čína. Státní univerzita v Číně patří ke špičkovým divadelně orientovaným pracovištím. Škola s šedesátiletou tradicí nabízí studentům vzdělání v oborech činoherního divadla i operního či tanečního umění na několika široce rozvětvených fakultách. Studenti se mohou realizovat hned v několika různorodých divadelních prostorech od klasického jeviště až po arénu.\nCao Yu, Divočina, jazyk uvedení mandarínština. Tento příběh pomsty se odehrává v Číně na přelomu 20. a 30. let minulého století. Rodiny Chou Hua a Jiaa Yanwanga žily od nepaměti v souznění. Rozdělí je až Jiaovo krvelačné běsnění, při němž zemřou oba Chouovi rodiče. Jeho sestru Jiao prodá jako prostitutku a svého někdejšího přítele Choua vsadí do vězení. Po osmi letech se Chouovi podaří z cely uprchnout, vrací se do městečka plný nenávisti a za všechna příkoří je odhodlán se pomstít na Jiaově rodině.\nOživení přicházelo jedině v mezihrách, scénách, kdy dva mužové přinášeli obdélníkové rámy, kterými jednající figury vstupovaly do krajin, do komnat, do stájí, do ložnic. FOTO archiv festivalu\nStačil jsem zašeptat, selské drama, něco jako naše Maryša a pln očekávání vstoupil do sálu. Tentokrát byly první řady dvě. Bílý hrací pruh roztínal černý prostor Marty vedví. Na obou koncích byl ukončen vzedmutou oblinou. Trochu to připomínalo koráb s napnutými plachtami, osazený dlouhými sedacími stupni po obou stranách, jako na galéře. Vybral jsem si střed sálu, usedl a díval se, jak se galéra pomalu zaplňuje. Zazněl gong, na bílý hrací pruh nastoupili herci. Dva muži hráli prolog. Jeden z nich asi představoval hloupé zvíře. Za zvuků klapajících dřev se šklebil, vydával citoslovce a zase se šklebil. Jeho heky byly z mandarínštiny překládány do angličtiny a překládacím zařízením promítány na ochozy Marty. Haugh, haugh. Bylo to takové úsměvné kouzlo nechtěného a trochu i dada. Přicházeli další aktéři hry. K mému překvapení hráli v nahnědlých kostýmech čínských venkovanů civilní divadlo. Bez napětí, bez rozeznatelných vztahů i bez souvislostí v hereckém jednání. Hlavní jednací rekvizitou byla sekyrka. Bylo s ní zacházeno poněkud nepatřičně. Téměř jako s párátkem. Oživení přicházelo jedině v mezihrách, scénách, kdy dva mužové přinášeli obdélníkové rámy, kterými jednající figury vstupovaly do krajin, do komnat, do stájí, do ložnic. Snad jen v melodii slov a vět bylo možné vystopovat určitá herecká napětí, zloby, vyhrůžky, něhu.\nSnad jen v melodii slov a vět bylo možné vystopovat určitá herecká napětí, zloby, vyhrůžky, něhu. FOTO archiv festivalu\nHlavu přeplněnou otazníky, jsem šlapal noční Kotlářskou do kopce. Na semaforech na mě vybafla mohutná postava režiséra Scherhaufera: No co, Jarošu, mladí Číňané. Jiná země, jiný mrav, jiné divadlo. Z teho sa klidně vyspi! Peter se zatahal za knír, blikla zelená a přelud zmizel za plotem botanické zahrady.\nNěco jídla, něco hygieny a z posledních sil jsem se dal do četby. Rakousko, Universitat fur Musik und Darstellende Kunst Graz. Jedná se o poměrně mladou univerzitu, která získala status vysoké školy na začátku semestru 1998/1999. Univerzita má historické kořeny – původně se jednalo o Akademický hudební spolek, který byl založen v Grazu v roce 1815 s úkolem hudebně vzdělávat tamní obyvatele. Byl to vůbec první hudební institut v Rakousku. Jeho patronem se stal sám arcivévoda Johann, bratr císaře Františka I., jehož městský palác je do dnešního dne sídlem moderní univerzity s atraktivně širokou paletou oborů a příležitostí.\nHenrik Ibsen, Hrát Peera Gynta. Co je podstatou lidské identity? Tuto otázku a mnohé další si pokládají postavy v této hře. Původně se jednalo o báseň, která byla již ve své době kladně přijata. Hlavní hrdina – Peer Gynt – prožil neradostné dětství a stala se z něj emočně zmatená bytost hledající sama sebe. Postupně si Peer Gynt vyzkouší různé způsoby života, přes velkého šéfa až po narkomana.Na bílé ploše jeviště se promítá špinavost a zmatenost jeho života. Divákovi se představí sedm aspektů Peerovi osobnosti, které jsou zastoupeny sedmi různými herci. Spolu s nimi se ve hře objevuje pět ženských postav, se kterými se Gynt setkává. Vyvolávají otázky…\nPrinci, huhuhu, na šancích vám straší tatínek!\nKomentáře k článku: Mudrování (nejen) nad divadlem (No. 13/4)


S manželkou jsme šetřílci, říká ministr financí Janota - iDNES.cz\n16. října 2009 12:05, aktualizováno 12:05\n"Máme společnou kasu, vezmu si jen kapesné. To fungovalo i před revolucí, kdy jsem na tom byl platově úplně jinak."\nJako ministr přinese domů zhruba 100 tisíc korun měsíčně. Tvrdí, že rodina bezpečně ušetří. "Já coby ministr utratím ještě míň než náměstek. Ráno v šest vstávám, sednu do auta a po sedmé jsem na ministerstvu. Domů se dostanu v devět, deset večer. Předtím jsem dal dvacku za noviny, jako ministr je dostávám. To je jedna z výhod," říká s úsměvem.\nPlatí jen za obědy v kantýně. Kolik, přesně ani neví. "Strhávají mi to z platu, u kasy jen projedu kartu čtečkou. Asi 25 korun. Vaří docela dobře. Můžu si vybrat ze tří čtyř jídel. Potkám spoustu známých, s většinou si tykám. Popovídáme si o fotbale. Proč bych chodil jinam?"\n"Já i žena jsme šetřílci. Vychovali nás tak rodiče. Pro ně byla půjčka nepřijatelná. Dluhů se báli jak čert kříže. Máme to podobně. Nikdy bych si nevzal spotřebitelský úvěr třeba na dovolenou nebo na vánoční nákupy. Ani auto na leasing. Je to dražší a investice do auta nepatří k těm výhodným. Pokud na to nemám, nekupuju to."\nJediné zadlužení, které Janota uznává, je hypotéka. "Mnohdy je nezbytná. A ta půjčka je aspoň krytá zástavou majetku. Ale některé rodiny nejsou příliš zodpovědné. Vezmou si hypotéku na hraně, pak přijdou o práci a jsou nahraní."\nA ještě jednu radu má, hlavně pro mladé: "Spořte si na důchod. Je to podle mě dobrá investice. Navíc penzijní reforma je v nedohlednu."\nTémata: Profily, Důchod, elektronické neschopenky, Hypoteční zástavní listy, Hypotéka, Investice, Leasing, Osobní finance, Penzijní reforma, Plat, Půjčka, Spotřebitelský úvěr, Úvěr


ČLOVĚČINY: Pro sedmou, osmou generaci | Dedeník\nČLOVĚČINY: Pro sedmou, osmou generaci\n„Zaber, táto! Udělej pořádný základ a díru rozšiř, ať ti můžu pomoct!“ „Kolikrát ti mám říkat, mámo, že díra nemusí být příliš široká, stačí, když je dost hluboká. A prosím tě, šetři se. Za týden máš termín a už bys neměla dělat žádnou těžkou práci. „\n„Ale já ti CHCI pomáhat.“\n„Tak dobře, přines ořech.“\n„Pojď, oříšku, načechrám ti postýlku, uložím tě jako do peří, jako do mechu, jako na kožíšek…“\n„Mamino, mamino, ty se teda nemůžeš dočkat! Počkej, nedři se, zahrnu ho sám.“\nZahrnul ořech hlínou, udupal ji a unaveně se posadil.\n„Počkej, trochu si vydechnu a udělám další díru.“\nPřisedla si a přitiskla se k němu.\n„Odpočiň si, miláčku. Musíme jich zasadit ještě hodně, tak naber sílu.“\n„Seděl jsem tuhle v parku na lavičce a koukal na malou holčičku, co tam byla s maminkou. Krmila sýkorky oříšky, a když přišla veverka, zakázala jí ta ženská veverce ořech dát. Prý ho stejně zahrabe do země a zapomene, kam ho dala.“\n„Lidé jsou hloupí. Starají se sotva tak o své děti a dál už nevidí.“\n„To máš pravdu, mámo.“\nHekl, zvedl se zase na nohy a začal hloubit další díru. Náhle přestal a zasněně se zahleděl před sebe.\n„Víš, mámo…, spočítal jsem, že tuhle alej sázíme tak pro sedmou, osmou generaci…“\nAktualizováno: 27.9.2012 — 10:52\nÚplně mimo, JJ dovolí.\nKonečně jsem vywebila mandalu z léta pro Vave:\nKrásná povídka – a mlžit jsi fakt vydržela dlouho, taky jsem ze začátku myslela, že to jsou lidičkové. 🙂 (heidy)\nPokud jde o stromy, v Zakázaným území mám svou břízu. Ale maťyčka stromy spíš kácí (nevysadila tuším žádnej… ne, sorry, nasázela si okrasný dřeviny, co jí koupili k narozeninám) a jinou půdu než v Zakázaným území jsem k dispozici nikdy neměla. Teď možná budu mít, tak se vyřádím! Nejdřív tam přijde bříza. Kde je bříza, tam neuhodí.\nJejda, a ztratila se zabavna (castecne) historka, jak jsme museli zalevat lipy na Uhelnaku v Praze.\nTaky mam nejake stromy, co jsem zasadila – rozesete po dvou kontinentech. Ale na co s usmevem na tvari vzpominam, je par lip na Uhelnem trhu v Praze. V ustavu, kde jsem pracovala, nam prazske vedeni mladeznicke organizace ulozilo starat se o nekolik lip. Teda my je nezasadili – to mesto, ale my jsme tam museli chodit a zalivat je. Problem byla voda. Jedina pristupna byla na verejnych zachodcich na Uhelnaku, ale jednak se tam muselo hajzlbabce neco platit a jednak nas nechteli nechat napoustet konve vody. Coz mne dohnalo k absurdni korespondenci s reditelstvim mestskych zachodu v Praze (nebo jak se to jmenovalo). Joj, to byla sranda za totace. (rofl)\nMoc pekny, JJ. Mam rada aleje vysazene kolem ceskych malych silnicek. Kdyz si to clovek supajdi jednou silnici a na blizkem kopci vidi dalsi radu stromu, tak je to sichr, ze je tam taky silnice. Je ta krajina pak takova kudrnatejsi. 🙂 V Jizni Karoline mam rada venkovske silnice, kde duby z obou stran se potkavaji, takze vytvari zeleny tunel. Jedna takova popularni uzka silnice vede z Charlestonu na Kiawah Island – naprosto premodelovany ostrov. :@ Puvodne ostrov v originalni subtropicke verzi. Posleze vykacen za ucelem vybudovani mnoha golfovych hrist a znovu osazen podle designu lidi, kteri si mysli, ze TAK by mel vypadat subtropicky ostrov. A ta uzka silnicka na ostrov ma krasne stalete duby, ktere se spinaji uprostred jak ruce k nebi. Tak nejaka okresni rada to chtela vykacet, aby se k tem golfovym hristim lip jezdilo. Ale dost lidi se nastvalo a zacala pred mnoha lety zachranna akce za ty duby. Kdyz jsem to naposledy sledovala, tak duby jeste staly.\nTady jsou ty stromy, co chteli vykacet. http://www.youtube.com/watch?v=Vo7VQkmsSPg\nkudrnatá krajina – krásně řečeno (inlove) (inlove) (inlove) (y)\nMoc hezké povídání, Hanko, a díky.\nJoj, prima čtení. Stromy mám moc ráda a veverky taky 🙂\nTak neviem či mám chybu v počítači,ale posledný príspevok je z 15.46 a ďalej nič.Ale nicového nic.A tak čakám na fotky z Brnenia.\nJejda, to je ale milý čtení 🙂 díky.\nA připomnělo mi to naše expresní sázení stromků, které v počátcích našeho chalupaření přivezl před odjezdem domů náš soused. Bylo jich tehdy dvacet nebo dvacet dva. Stihli jsme to všechno včetně toho nanosit na louku pro každý stromek v kýblích dostatek vláhy. Bylo to zjara. Když jsme skončili, byli jsme oba totál mrtví. A když jsme po týdnu přijeli tak…… srnky a zajíci za ten týden zlikvidovali všechny stromky do jednoho :@ . Kdyby neměli louku plnou trávy, tak mně to vadit nebude, tohle byla stromková genocida 🙁\na háskej a předouhej víkend všem.\nMoc hezká miniatura, milá JJ. (inlove) Minulý týden jsme byli s chlapečky v Loučení, zrovna jsem si říkala, kolik je je tím směrem nově vysázených alejí. (y)\nJá mám na svědomí spíš stromy popílené, než ty vysazené. Ale když holt někdo při vysazování nemyslí (fubar) , musí to jiný napravit. To je případ těch mohutných stromů na sídlišti, např. smrků ztepilých, které nadšenci na nových sídlištích natahali z lesa a nasázeli je pod okna.\nVzhledem ke svým možnostem vysazuju alespoň keře, malé stromky a trvalky. (nod)\nNaštěstí u nás v Ratenicích je pár bláznů, včelařů, kteří si říkají Ratenická včela. Ti chlapi dokážou zbláznit celou ves a tak nevím kde sehnali dotaci , EU je přeci jen k něčemu, nakoupili stromky a svolali lidi , ti kupodivu dorazili s rýči, palicemi a ostatním nářadím a tak jsme vysázeli ovocné aleje kolem všech polních cest v okolí vsi. Hasiči dorazili s cisternou a všechno to pěkně zalili a ono se to ujalo a tak se těšíme že za nějakých 10 – 15 let budou kolem cest stromky s ovocem. Dokonce i moruše a kdo jedl morušový kompot, jen tak jako terč v jablkovém tak ví, co je dobrota.\nTo je hezký!! Člověk je překvapený, že se ještě dneska takovéhle akce konají. A moruše miluju, chodím na ně při našich psích couračkách. Mňam,\núamwvná rovná sa úsmevná(lapsus typae a mozgovej kontrolnej činnosti/\nDíky, Verenko (h) . Měj se krásně, budeš chybět, zatím to vypadá, že mě by to vyjít mohlo (neříkám ale hop, dokud mi definitivně nepřeskočí (chuckle) ).\nŠifruji ráda, záměny písmenek za sousedícím jsou poměrné snadné šifry, rozluštila jsem (think) (chuckle) .\nJJ milunka poviedka,úamwvná a nežná.Budťe na tom Brnení pravé Moravanky-je po prohibícii.Je mi ľúto,že tam nebudem,však „příšte“A večer už dodajte prvé fotečky.Cez víkend Vam napíšem maily.\nMám fofry v práci i na zahradke,nestíham všetko čítať.Všetkým,čo mali sviatok/narodeniny,meniny a iné výročia zreteľa hodné/blahoželám a všetko naj,.naj…\nVíte jak sází stromky policajti ? Maj tam políra a ten volá v pravidelných intervalech : Chlapi! Zeleným navrch ! (f)\nNěkde na Potštátě za Hranicemi je po mně hodně smrků, dobrá školní brigáda na průmce i s romantikou. Hodně let kupujeme na Vánoce rostlé malé smrčky a pak sázíme,taky hodně listnáčů a zejména jeřabiny , ty velmi oblibuji. (h)\nTaky provětrám veverku, páč se mi to líbí. (heidy) (chuckle)\nV poslední době jsem zjistila nárůst jablečných veverek, nezahrabávají ale sklízí a pytlují. Úroda jablíček je obrovská, i my už máme založeno v bečičkách spolu s nespotřebovaným burčákem po rybářských závodech. Kdo nebyl líný, utržil i sklidil a založil. Taky v silničních álejích bylo víc veverek jako jablek. Některé byly hodně,hodně hladové a ku podivu i pracovité. (chuckle)\nVeverky, ty pravé oříškové mají u rybníka vysázené lískáče a my už čtvrtou oplocenku s krásnými smíšenými listnáči, je tam moc hezky nejen veverkám.\nDnes si užijte Brnění, nepolijte se vínem :),budu na Vás myslet. Taky něco nechte Penny, jó ! (dog)\nMilá JJ, moc hezky a poeticky napsáno, díííky.\nNeboj, nikdo nikoho polívat nebude, nejsem tam já 😉 Krásné Brnění a nezapomeňte FOTIT!!!\nMoc hezky napsané. Chjo, jenom se to teď nenosí. Pokud není okamžitý efekt, tak je něco špatně.\nHi, hi, jenny, u nás kolem silnic je také spousta jablečných veverek. Ve výkupech za jablka platí. To budou zdravé, přímo olověné jablečné mošty (chuckle) , ve velkovýrobách.\nAlex, to nebude tak zlé – vždyť většina už jezdí na bezolovnatý benzín (chuckle) (chuckle) .\nJinak na Brnění se už moc těším, doufám, že se nás pár skalních sejde (ostatní budou mít velké Áčko (wait) ).\nOmlouvám se, ale nejspíš nedorazím, dozvěděla jsem se to teprve včera a neměla čas přeorganizovat si „rozvrh“. Navíc vláčím dvě těžké tašky zeleniny a masa (o víkendu zas po čase přijede synek), zkazilo by se mi to. Tak se na mě děvčátka prosím nezlobte, příště to napravím.\nZplodit syna, postavit dům, zasadit strom…. (sun)\nÁle houby, já jsem to, jen mám nový počítadlo 🙂\nAle ale, holky se nepočítaj? Tohle rčení mi vždycky trochu zvedne adrenalin.\nTak, tak, jak je vidět, tak ve vícero kulturách má syn větší váhu (nejenom tu porodní) 😛 .\nV prvobytně pospolné společnosti byl prý matriarchát, takže ono to tam zase spěje,ta prvobytně posp.už bude co nevidět a matriarchát bude nezbytnost. (rofl)\nČert ví jak to tim matriarchátem bylo. Já mam pocit, že oni se tehdá chlapi s ženskejma potkávali tak maximálně na noc a když zrovna něco ulovili a přitáhli to dom. Takže v táboře vládl matriarchát, na lovu patriarchát a když se to náhodou potkalo, tak se to v nejlepším případě rozumně obešlo aby byl doma klid a ničí ego nebylo pocucháno.\nMáš pravdu, Jendo (inlove) , po tisíciletí byl ženský a mužský svět od sebe vlastně oddělen, ženy žily ve skupinách a muži také; v mnohých kulturách je to tak dodnes. To až moderní doba, resp. život lidí v páru a maximálně dvougenerační rodině „nutí“ muže a ženu žít a spolupracovat úplně jinak, než tomu bylo od pradávna. Zatím se tak úplně neosvědčil žádný model, myslím. Kdo ví, do jaké podoby se to vyvine; stoupající počet single zatím naznačuje patovou situaci.\nMyslím, že za ty singles může spíš kombinace anikoncepce (málo sňatků z důvodu těhotenství a možnost si užít bez nebezpečí otěhotnění) a neustálého prodlužování školní docházky. Než muž začne konečně vydělávat, aby si mohl jakžtakž dovolit živit rodinu, tak už s ním hormony zdaleka tolik necloumaj, je zvyklý žít někde na koleji nebo tak něčem a nějak se postarat sám a víc si vybírá.\nZáplava profesionálně nalíčených, načesaných a dofotošopených krásek v televizi a časopisech (jak kdosi prohlásil „Even those women do not look like those women!“) tomu taky moc nepomáhá. Přecejen je to něco jiného než když byla nejhezčí Mařka ze vsi … v konkurenci dalších dvacet děvčat přibližně stejného věku a jinak chasník znal tak panenku Márii na obrázku v kostele.\nJasně, těch důvodů bude víc, Jendo. A nechuť nést odpovědnost a nechuť se přizpůsobit jsou jedním (vlastně dvojím 🙂 ) z nich.\nDede, díky za uveřejnění (inlove) . Tak konečně jsem taky napsala něco (trochu) o zvířatech, když je to na Zvířetník. Aspoň bude příležitost vyvětrat smajlík s (heidy) .\nMimochodem, když je řeč o těch alejí, kdopak z nás už zasadil strom a jaký ?\nJá mám na svědomí dva ořešáky královské z oříšků, zrovna letos po těch 15-16 letech začínají plodit (a s kým se dělím o sklizeň? Můžete hádat … (think) (heidy) ) a spousty jabloní a meruněk a hrušek, ze kterých by byl už slušný sad, kdyby … kdyby týden po zasazení po nich nezbyla jen prázdná jáma :@ … Stromky za kluky ještě nemáme, jsme ostudy, to se musí napravit (inlove) .\nNo a taky javor klen ve Wilsonově lese, kde manželova spolužačka pořádala ekologický happening za účelem zalesnění sjezdovky. Tam mě skoro přetáhli rýčem, protože jsem jim začala do techniky sázení poměrně dost kecat. Nejvíc je nazvedlo to, že by ten javor bylo záhodno před definitivním usazením v jámě vybalit z toho jutového pytle, co v něm má zamotané kořeny |-( … oni tomu nejspíš ekologové rozumí líp, ale prosadila jsem si to (rofl) .\nHezký den všem (sun) a těším se na večer (h) .\nHi, hi, JJ, já mám na svědomí už před třiceti lety asi 15 borovic, a 5 jakýchsi vzácných topolů a 1 jakousi zvláštní jedli a jeden smrk východní. Vše ve jménu okrasy veřejných prostor. Bohužel borovice začínají brát za své. Moc prosychají a padají jako nikdy před tím, ta jedle se zatím drží a smrk také. Ale pokud nebude už třetí zimu sníh tak půjdou brzy do pryč ;( .\nHezky napsané, milá JJ. Se tu culím jako pako.\nTaky u mám pár stromků na kontě. Nějaké ty jabloně, třešně, višně, blumy, švestky u nás v sadu. Pak taky hýčkáme hradbu „roští“ (konec sadu tvoří nízká skládaná zídka prorostlá stromy a keři. Jsou tam 2 ptáčnice, co bráním vlastním tělem, zaprvé si mám kde uříznout „barborky“, zadruhé je z nich výborná pikantní zavařenina a zatřetí si špačci a jiní fťáci nacpou pupky. A pak nějaké lísky, bezinky a jeden jasan. Skorosoused si ukousnul z vlastního pole a nasázel podél cesty ořechy. Asi 30 stromů. Krásné. A už plodí.\nDíky (blush) . Ať ti to culení vydrží (sun) .\nNo a stromky samozřejmě taky (chuckle) .\nJá začala se sázením docela brzy. V 16 jsem byla sázet stromky v Beskydech. Asi bych se tam teď ani nevyškrábala. Teď už tak maximálně stromkové angrešty (blush) a jednou za 3 – 4 roky vysazuji vánoční strom. Prostě si koupím stromek v květináči, který mám na studni a na Vánoce ho klimatizuji a zdobím v pokoji. Když se mu to za několik roků přestane v květináči líbit, tak ho někde vysadím. Tento je na studni a čeká na Vánoce (*)\nMilá JJ,za mnou už je hodně veliká řádka stromů v lese na kopcích kolem Deštné v Orlických horách, ale stejně jako Zdena bez psa bych tam dnes ani nedolezla. Byl to krpál veliký a my tehdy lítali jak čiperky nahoru i dolů a nic nám nepřipadalo nemožný.V poslední době jsem sázela hlavně na zahrádce. Sice víc stromky angreštu a rybízů, ale taky jeden velký strom,jelikož jsem se před cca 2 lety ulakotila a pořídila si vlastní strom meruňky. Letos sice ještě zatím neměl ani kvítek, ale já doufám, že něco bude rok příští.Mladší dcerka i manžel stále tvrděj, že jsem takový zahradnický pokusník, ale mne to baví a vím, že stromky ani keře nestrádají.Snad se jednou nějaké i menší úrody dočkáme.Letos se mi za péči odvděčily angrešty, bo stromky byly plody tak obalené, ý že jsem je musela natřikrát vyvazovat, aby se pod tou tíhou korunky nezlámaly.\ntaky přispěju: A táto,támhle áme tůje,aby nám sem lidi nečuměli. Ne mámo,tam dáme lísky, už jsme je koupil.Ale táto,na co lísky, veverky nám nic nenechají. No právě mámo,pro veverky.\nzatoužila jsem toho tátu obejmout (hug) (heidy)\nMoc krásné (inlove) …\nMně se ta veverčí debata líbila- prima krátká povídka na čtvrteční ráno 🙂\nJezdívám někdy přes Slavkov u Brna, kde je alej vzrostlých kaštanů. Bývala krásná, když jsem byla dítě. Teď prosychá už koncem léta a většinu roku je tudíž opelichaná. Škoda…. Mně se líbí aleje jabloní kolem silnic. Nikdo ta jablka asi netrhá, ale i tak jsou hezké 🙂\nže netrhá? Tak letos bude (wasntme) . Taky projíždím jednou takovou alejí, kde není nikdy nikdo, ale letos – lidi sbírali padanky a cpali je do pytlů … holt když je ta prohibice, vypálí se jabkovice (rofl) .\nProhibice prý dneska končí, ale jablkovice bude i u nás- aspoň doufám, že to vykvasí dobře, protože meruňky ani švestky se neurodily….\nProhibice končí, protože státní rozpočet by její pokračování nevydržel. Je smutné, že pár dní výpadku příjmů z chlastu dokáže dostat kdysi prosperující stát do kolen. Jenže otrávený líh nikdo, až na pár bezvýznamných výjimek, nezlikvidoval, takže se zfalšují rodné listy, nalepí nové kolky a lidé začnou umírat znovu. Jenže na to, aby se tu už konečně udělal jakž takž pořádek tato vláda debilů nemá. (Prý: musíme podporovat podnikání a neviditelná ruka trhu vše vyřeší!!!) Pokud má být tím řešením demontáž posledních zbytků sociálního státu a státní bankrot, tak jdeme opravdu tím nejsprávnějším směrem a v cíli budeme už velmi brzy.\nÁááá…PŠM ,už jsem si říkala, že tu něco chybí (wait) (wait)\nMilý Krakonoši, dám Vám zdarma dobrou radu,nechlastejte, uškodíte státu a navíc budete zdravý, čímž nejvíc poškodíte stát neb ve Vašem zájmu budete dlouho pobírat důchod. Takže je všechny hrozně naštvete a budete vlastně novodobý disident. (angel) (chuckle)\nPřeji hezký den. (sun)\nVláda debilů? Cítíte-li se být debilem, je to Vaše věc, ale zde přítomné dámy do toho laskavě netahejte 😐 .\nLapile! (y) (clap) (inlove)\nVedle té kaštanové aleje ve Slavkově jsme mívali tréningovou cvalovku. Kaštany nám ji stínili, takže koně se tak nepotili. Ale to ještě neexistovala klíněnka jírovcová (envy) .\nMilá JJ – to je krásná povídka.\nTeda původně jsem myslela, že je to povídání o vás, jak jste sadili ořechy pro kluky (až mne zarazilo, že jich musíte vysadit ještě hodně … (chuckle) ).\nTuhle se mi jedna sebevražedkyně veverucha vrhla pod auto – samosebou že jsem zazmatkovala a dupla na brzdu, aniž bych se podívala, jestli za mnou někdo nejede. Ještě štěstí, že jsem byla v tu dobu na silnici sama, tudíž bylo zvířo zachráněno (a byla to krásná ryzečka, té by bylo obvzlášť škoda) bez poškození vozidla (nod)\nTak to mě těší, že jsem vydržela mlžit dlouho. (inlove)\nTéma mě napadlo, když jsem pozorovala jednu takovou zákopnici (heidy) , jak nosí ořechy a cílevědomě zahrabává, důkladně a každý jinam … fakt to vypadalo jako projekt na novou alej (chuckle) .\nJeště tak kdyby se při vysazování stromů vždycky přemýšlelo na těch sedm generací dopředu….Stavba silnice za dotace musela být i se stromy zkolaudovaná do 31.prosince. Na ty stromy přišla řada až úúúúplně nakonec….Sídliště domů už tak nahňahňaných k sobě a mezi nimi důstojné smrky, dnes již čtyřiceti až padesátileté……Umírající lípy sotva dospělé protože je někdo posadil na okraj silnice a občas se to pobleje směsí…..I u nás jsou krásné nové aleje a teprve budou krásné – za těch pár generací.\nMy bydlíme v kraji rybníků a stromořadí dubů na hrázích. I tam už zub času některé duby zlámal, ale vysazují se nové. Mám ráda staré stromy, ale ty nové, pro další generace jsou naděje, že ještě není tak zle, že stromy budou mít čas vyrůst…\nAleje… (inlove) Ty staré, i ty nové… Po celých Jizerkách jsou vysázené podle hlavních cest mladé stromky. Většinou ptáky tak oblíbené jeřabiny, jinde budoucí obři – kleny.\nO párset kilometrů dál se zase na okraje lesa vysazují plané třešně – ptáčnice. Pro ptáky, i proto, že to prapradědeček vždycky dělal (inlove)\nMiluju prastaré aleje – důstojné lípy, jírovce, doby na hrázích. Ale ty mladičké, často ještě v plastu ukryté stromečky podle cest mi dělají radost (nod)


Dámské triko nanosilver - potisk logo | nanosilver.cz\n/ Dámské triko nanosilver - potisk logo\nVyberte barvu: - zvolit - bílé s logem černé s logem Vyberte velikost:\nJe přidávána přibližně do 50% vyráběných textilií. Bavlna má dobrou pevnost v tahu (245–373 mN/tex) a v oděru, která se za mokra dokonce asi o 20 % zvyšuje. Proto se používá s výhodou zejména na výrobky, které jsou v tom směru namáhány a musí se často prát. Výrobky mají příjemný omak a mohou sát značné množství vlhkosti, například potu.\nNaďa Malá, Ostrava 12.05.2017\nDobrý den, zakoupila jsem si antibakteriální černé triko z vašeho eshopu. Jsem opravdu překvapená jeho kvalitou a hlavně funkčností.Vzala jsem si triko do fitka a po hodině pilného cvičení jsem byla opravdu mile překvapená,že triko nebylo vůbec cítit. Je to prostě SUPER!!! Děkuji a můžu jen doporučit. Opravdu to funguje a ještě k tomu vypadá pěkně na těle.\nNaďa Malá, Ostrava 16.05.2017


sladký dárek pro muže | Dárky pro muže - Part 2\nSladké dárky pro muže – čokoláda\n14.4.2014 Kamil Staš\nVe společnosti je dosti zakořeněná představa, že čokoláda chutná převážně ženám. Přitom ženy se často snaží čokoládě vyhnout aby nepřibraly, tak mnoha mužům konzumace čokolády nijak nevadí, protože často mají energeticky náročnější práci. Takže kalorie a cukry nabrané konzumací čokolády snadněji spálí.\nMuži se nejspíše nezavděčíte hořkou čokoládou. Ať mu můžete tvrdit, že taková čokoláda je nejzdravější. Takže při výběru dárku, pokud o muži není známo, že má rád hořkou čokoládu, se takové čokoládě vyhněte a hledejte mléčné čokolády. Popřípadě čokolády, které jsou něčím zajímavým okořeněny.\nVýhoda čokoládového dárku je možnost výběru. Muži můžete koupit elegantní tabulku kvalitní čokolád. Ale taky mu můžete koupit nějaké srandovní figurky z čokolády, kterých se vyrábí opravdu nepřeberné množství. Od čokoládových prs, po nářadí, nebo ikon z kamasutry.\nPři darováni čokolády darujete muži chuťové emoce. Výhoda dárku z čokolády může být to, že jde o levný dárek, takže pokud chcete muži říci děkují formou malého dárku, tak je čokoláda dobrou volbou.\nU čokolády je třeba pohlídat si teplotu. Dár čokoládový dárek někomu v teplém letním dnu, není zrovna výhrou. Krásně tvarovaná čokolád nejspíše ztratí svůj kraj a příjemce takového daru bude v lepším případě pouze zklamán, že dárek je divného tvaru. V horším případě se od čokolády umaže a může umazat i věci, z kterých půjde čokoláda hodně špatně dolů. Takže teplo a čokoládu si pohlídejte. Dobré je se kouknout při nákupu čokolody na minimalní trvanlivost. Lepší čokolády, které jsou dražší a nejsou obrátkovým zboží často bývají v regálech delší dobu.\ndárek k svátku pro mužedárky pro mužegurmánský dárek pro muželevný dárek pro mužesladký dárek pro muže


Policie navrhla obžalovat pět lidí kvůli přípravě teroristického útoku na vlak. Hrozí jim i doživotí | Hospodářské noviny (HN.cz)\nPolicie navrhla obžalovat pět lidí kvůli přípravě teroristického útoku na vlak. Hrozí jim i doživotí\nCelkem bude za přípravu teroristického útoku obžalováno pět lidí. autor: ČTK\n6. 4. 2016 14:15 / 3 minuty čtení\nextremismus terorismus policie\nKauza loňské razie proti extremistům končí, policie navrhla obžalovat tři lidi z přípravy teroristického útoku a další dva kvůli tomu, že činu nezabránili.\nTři hlavní postavy případu podle policie minimálně od září 2014 plánovaly útok zápalnými lahvemi na nákladní vlak s vojenským materiálem na hlavním tranzitním železničním uzlu z Prahy do Plzně.\nRazie proti levicovým extremistům se odehrála loni 28. dubna.\nCelkem bylo zatčeno deset lidí, obviněno jich bylo šest.\nPolicie ukončila vyšetřování kauzy, která souvisí s loňskou razií proti levicovým extremistům.\nNavrhla obžalovat tři lidi z přípravy teroristického útoku na vlak. V případě prokázání viny jim hrozí 12 až 20 let vězení nebo i výjimečný trest, tedy až doživotí.\nDalší dva lidi policie navrhla obžalovat kvůli tomu, že trestný čin nepřekazili. Soud je může potrestat až třemi roky vězení.\nVe středu to uvedla mluvčí pražského městského státního zastupitelství Štěpánka Zenklová.\nTři hlavní postavy případu podle policie minimálně od září 2014 plánovaly útok zápalnými lahvemi na nákladní vlak s vojenským materiálem na hlavním tranzitním železničním uzlu z Prahy do Plzně v úseku Radotín-Beroun. Policie případ vyšetřovala téměř rok. Za tu dobu se dostaly do médií informace, že se uskutečnil vyšetřovací pokus ve Velimi u Kolína, který prokázal, že vlak jde zapálit lahvemi naplněnými hořlavinou.\nVe vazbě je do dneška jeden z hlavních obviněných. "Klient považuje celý případ za výsledek policejní provokace a žádný teroristický útok provést nechtěl," napsal před časem jeho advokát Ondrej Štefánik.\nNa konci loňského roku se naopak dostal z vazby další z hlavních obžalovaných. Důvodem tehdy byla chyba justice. Státní zástupce nepodal včas návrh na ponechání obviněného ve vazbě, kde byl kvůli obavám, že by uprchl, aby se vyhnul trestnímu stíhání. I on policejní stíhání odmítl. Po propuštění z vazby řekl Deníku Referendum, že útok na vlak byl nápadem policejních agentů, kteří se do skupiny anarchistů infiltrovali. Poslední z hlavních obviněných je žena, kterou policie od začátku vyšetřuje na svobodě.


Fén na vlasy Remington Power Volume 2000 D3015 - 2000 W - Remington | Svět kadeřnictví.cz\nFén na vlasy Remington D3015 má keramicko-ionizační mřížku pro dokonalé rozložení teplot a redukci statické elektřiny. Fén je dodáván včetně difuséru a koncentrátoru pro precizní styling. Koncentrátor je skvělým pomocníkem pro zvýšení lesku vlasů. Fén vybavený 3 teplotami a 2 rychlostmi se studenou vlnou k zafixování účesu. Ideální pro domácí péči.... více »\nFén na vlasy Remington D3015 má keramicko-ionizační mřížku pro dokonalé rozložení teplot a redukci statické elektřiny. Fén je dodáván včetně difuséru a koncentrátoru pro precizní styling. Koncentrátor je skvělým pomocníkem pro zvýšení lesku vlasů. Fén vybavený 3 teplotami a 2 rychlostmi se studenou vlnou k zafixování účesu. Ideální pro domácí péči. Fén je šetrný k životnímu prostředí. Jednoduše zvolte nastavení "eko", při kterém při vysoušení spotřebujete mnohem méně elektrické energie.\n- 1x difusér\nRozměr balení - hloubka: 11.3 cm\nRozměr balení - šířka: 20.6 cm\nPRO: Ako opísaný\nPRO: rychlé a pohodlné vysoušení,kvalitní výrobek\nKartáč Olivia Garden Pro Thermal Soft PTS-83 - pr. 99 mm


Hrozí ruská invaze na Ukrajinu, tvrdí zdroje agentury Bloomberg z Washingtonu - Seznam Zprávy\nZprávySvětHrozí ruská invaze na Ukrajinu, tvrdí zdroje agentury Bloomberg z Washingtonu\nHrozí ruská invaze na Ukrajinu, tvrdí zdroje agentury Bloomberg z Washingtonu\n11. 11. 22:58\nSpojené státy varují Evropu před možnou invazí Ruska na Ukrajinu. V blízkosti jejich hranic opět pozorují vyšší koncentraci vojáků, informuje agentura Bloomberg.\nPodle nejmenovaných zdrojů Bloombergu monitorují americké bezpečnostní složky pohyb ruských jednotek v blízkosti ukrajinských hranic. Evropská unie by podle nich proto měla vývoj situace pozorně sledovat. Zprávy z Washingtonu jsou podle zdrojů založené na veřejně přístupných důkazech, uvedl jeden z nich.\nO pohybu ruských elitních jednotek probíhajícím především v noci informovala i agentura Janes zaměřená na obranné a bezpečnostní zpravodajství. O pohybu vojáků u ukrajinských hranic jel tento měsíc do Moskvy s prezidentem Vladimirem Putinem jednat i ředitel americké CIA Bill Burns.\nAktuální dění komentoval ve svém středečním televizním projevu také ukrajinský prezident Volodymyr Zelenskyj. „Doufám, že nyní svět jasně vidí, kdo skutečně usiluje o mír a kdo soustřeďuje téměř 100 tisíc vojáků na naší hranici,“ řekl.\n11. 11. 18:10\nVe středu o možném bezpečnostním riziku hovořil ve Washingtonu s americkým ministrem zahraničí Antonym Blinkenem ukrajinský ministr zahraničí Dmytro Kuleba. „To, co jsme dnes slyšeli a viděli ve Washingtonu D.C., odpovídá našim vlastním zjištěním a analýze a přidává některé nové prvky, které nám umožňují získat lepší a komplexnější přehled o situaci,“ řekl.\nRusko ale možný útok popírá. Podle nejmenované osoby blízké Kremlu ho aktuálně nemá v plánu, přestože by na něj mělo být připravené. Další respondent uvedl, že plán v případě provokace ze strany Ukrajiny existuje.\nFrancie vrátila Beninu ukradené umění, lidé ho po návratu nadšeně vítali


Ústí nad Orlicí (Diskuze Rodina.cz)\nDiskuze : Dle regionu : Ústí nad Orlicí\nNázory 1 až 10 z 7653 [Dalších 7643 >>]\nHugo z hor 22723\nRe: Hledáme kamarády :-)\nNáčenko - chodím jenom cvičit, bývalo to v pátek od 10h, jak to bude letos nevím, ale asi stejně. A pak různé akce pro ty starší děti, např "uspávání broučků" nemá chybu.\nA myslela jsem to tak, zda tam chodíš, že třeba poznáš další maminy s malými dětmi.\nNáčenka & Šimi 11 & Tobi 16 112492\nAhoj Hugo z hor\ndíky za odpověď... To jsem ráda, že Tě poznávám. Do Mozaiky jsem se byla podívat, ale nic jsem pro tak malé dítě nenašla... spíš mi tam ty kroužky přišly pro děti, co už si vydrží chvíli hrát nebo umí kreslit a tvořit. Ty tam s dítkem chodíš?\nNáčenko - já jsem z Letohradu, ale už mi je 33 a mám 3 děti (7, 3 a 1/2 roku).\nA do RC v Letohradě chodíš? http://uo.charita.cz/ Momentálně se přestavuje, ale od října by měli fungovat.\nHledáme kamarády :-)\nhledáme se synem (narozen 10/2011)kamarády. Bydlíme kousek od Letohradu už 3 roky a stále tu nikoho pořádně neznáme. Ráda bych poznala nějakou maminku s dítkem ke společným procházkám, návštěvám nebo jiným zájmovým aktivitám ideálně v Letohradě, Žamberku či blízkém okolí.\nJe mi 23 let a nikoho v tomhle věku s dítětem neznám a bezdětné holky si většinou nechtějí povídat o dětech a problémech s nimi spojených\nKdyby se někdo takový našel, byla bych ráda za jakýkoliv kontakt\nAhoj maminky z ústí a okolí, chtěla jsem se zeptat, jestli nevíte od září o nějakým hezkým cvičení nebo kroužku pro mě a malýho , synkovi byly 2. Moc díky za typy!!!!\nhlavně, že už jste doma, taky jsme tam s Emčou byly před 14 dny po 4 dnech nás pustili s tím, abychom tam nechytly ještě něco dalšího :-( Léčíme se doteď antibiotikama :-(\nmy byli do dneška s Matym v nemocnici, 10 dní se zápalem plic a ještě jsme tam chytli rotaviry\nJo a Bagmat máme teď dvě maminky, které přestoupily z Ústí a to co je naučili je děs. To už bych raději chodila do České Třebové bazén (brouzdaliště )problém není plavala jsem s nimi s Martinkou a byla jsem spokojená o dalších městech jsem neslyšela a ani neměla tu čest setkat se s nějakou maminkou která se tam učila .\nMartinka jde na Komenského školu .\nbagmat já si minulí rok udělala kurz na instruktora kojeneckého plavání a působíme v Lanškrouně, kdyby si měla zájem klidně tě vezmem teď se připravuje další kurz prcků od půl roku . pokud by si jakékoli podrobné info napiš mi na emil !\nUzavřenou diskuzi bych taky brala nechodím sem neb mi vadilo, že i lidi o kterých jsem několik let neslyšela vědělo haldu věcí co jsem tu kdy napsala. Moc času však na PC nemám asi jako každý kdo chodí do práce\nDost uvažuju o tom Rychnově, maj bazén pro plavání maminek s dětmi s kompletním vlastním zázemím v Ústí se plave dole ve výřivkách a v Třebové zas v malém bazénku pro veřejnost a v Mejtě, to ještě musím zjistit, ale je to dost z ruky


Komisař OSN pro lidská práva kritizoval Česko za diskriminaci Romů i kastrace | Ze života Romů\nZe života Romů7. března 2018 v 14:14\nZajd Raad Husajn kritizoval ČR ve své každoroční zprávě o stavu lidských práv ve světěFoto: OSN\n„V Česku jsem hluboce znepokojen diskriminací Romů a dlouhodobou segregací romských dětí ve školách, což se podle EU nezměnilo od roku 2011,“ prohlásil komisař v pasáži věnované České republice.\n„Připojuji se k výzvám k nápravě a odškodnění tisíců žen - většinou Romek spolu s dalšími, včetně žen s postižením - které byly násilně sterilizovány od 60. let minulého století do roku 2004,“ pokračoval.\n„Rovněž vyzývám k okamžitému ukončení programu chirurgických kastrací odsouzených pachatelů sexuálních trestných činů.“\nRepresivní politika vůči migrantům\nZajd Raad Husajn kritizoval nejen stav lidských práv v zemích, jako jsou Sýrie, Barma či Venezuela, ale také represivní politiku zejména vůči migrantům ve Spojených státech a Evropě. V mnoha zemích Evropské unie podle něj nyní politice dominuje trend směrem k „rasismu, xenofobii a podněcování k nenávisti“.\nZa přitvrzení migrační politiky kritizoval například Rakousko a Maďarsko. Polsku zase vytkl soudní reformu či nový zákon, který hrozí až tříletým vězením za označování nacistických koncentračních táborů na území Polska za „polské“.


SOUD PROJEDNÁVÁ ROZSÁHLOU KAUZU DĚTSKÉ PORNOGRAFIE V ČECHÁCH - TOPZINE.cz\nSOUD PROJEDNÁVÁ ROZSÁHLOU KAUZU DĚTSKÉ PORNOGRAFIE V ČECHÁCH\nTOPZINE.cz ➤ Zpravodajství ➤ Z domova ➤ SOUD PROJEDNÁVÁ ROZSÁHLOU KAUZU DĚTSKÉ PORNOGRAFIE V ČECHÁCH\nTémata: pedofilie, pornografie, TOP\nKrajský soud v Hradci Králové v případu rozsáhlé výroby a distribuce dětské pornografie čte výpovědi dívek z přípravného řízení. Dívky se v nich často shodují, že se jim focení v plavkách či některých pozicích nelíbilo, tvrdí také, že neměly dost informací o využití snímků. Hlavní líčení je v případu nařízené také na úterý, poté soud hlavní líčení odročí, řekl dnes předseda senátu Miloslav Ježek.\nPodle obžaloby si skupina čtyř lidí vydělala výrobou dětské pornografie přes pět milionů korun. Hlavní obžalovaný Pavel Rohel se již v červenci částečně doznal, že pro zahraniční zákazníky porno vyráběl a označil to za osobní selhání. V drtivé většina případů to však podle něj dětská pornografie nebyla.\nSoud dnes citoval například z výpovědi nezletilé dívky, která začala s focením v deseti letech. “Já jsem pózovala v různém oblečení, ale třeba v plavkách se mi to nelíbilo. Mamka mi taky říkala, že se ji to nelíbí, ale že to prostě nafotit musím, ale neřekla mi proč,” řekla policistům jedna z dívek.\nDalší poškozená uvedla, že ji Rohel fotil v plavkách či v různých kostýmech. “Přišlo mi to normální, ale viděla jsem tam i oblečení, které bych si na sebe určitě nevzala. Některé pózy mě vadily, například když mi byly hodně vidět prsa, to bylo divný,” řekla dívka, která fotila od svých 12 či 13 let.\nObžalovaný Rohel dnes u soudu opakovaně uvedl, že matky dívek byly o obsahu i využití snímků informované. Tvrdil také, že pokud by dívky řekly, že se jim oblečení nelíbí, fotil by je v jiném. Rohel se také hájil tím, že jedné z dívek přezdívali kostelní holka, protože nedělala sexy pózy ani nechtěla sexy oblečení. “Osobně se divím, že zákazník tyhle snímky vůbec kupoval. Je také s podivem, že to znalec ohodnotil jako dětskou pornografii,” řekl u soudu Rohel.\nSnímky dětí ve spodním prádle, kostýmech i nahých se prý fotily v ateliéru v Červeném Kostelci na Náchodsku. Jednou z obžalovaných je i matka dvou zneužitých dětí. Kriminalisté případ vyšetřovali s krycím názvem Ateliér od dubna 2013, podezřelí byli zadrženi loni v březnu. Vyšetřovací spis je velmi rozsáhlý, má 25.000 stran textu a dalšího důkazního materiálu. Rohel a další obžalovaný byli za obdobnou trestnou činnost již dříve odsouzeni. Rohelovi hrozí v případě prokázání viny až 15 let vězení, ostatním nižší tresty.


Václav Jabůrek - Právě dnes\nReportáž z hranic: Německé firmy udělají cokoli pro to, aby od nich čeští pendleři neodešli. Poslechněte si pořad, který vyhrál\n13.November » Český rozhlas Plus\nPoslechněte si reportáž, za kterou získali letošní česko-německou cenu v kategorii Audio reportéři Václav Jabůrek a Ladislav Novák.\nVítězná reportáž z hranic: Německé firmy udělají cokoli pro to, aby od nich čeští pendleři neodešli\n12.November » Radiožurnál\nLetošní česko-německou cenu v kategorii Audio získali reportéři Václav Jabůrek a Ladislav Novák za pořad Zaostřeno na uzavřené česko-saské hranice. Hraniční čáry, které byly pro mnoho lidí jen na papíře, opět vytyčily oblast, za kterou se nesmí. T...\nJabůrek, Novák a Kachlíková. Tři autoři Českého rozhlasu získali Česko-německou novinářskou cenu\nMezi letošními laureáty Česko-německé novinářské ceny jsou tři autoři z Českého rozhlasu. Cenu získali zpravodajové Václav Jabůrek a Ladislav Novák a redaktorka zahraničního vysílání rozhlasu Markéta Kachlíková. Česko-německý fond budoucnosti v pá...\n7.November » Rádiožurnál\n24.October » iROZHLAS\nEvropský autoprůmysl by kromě chybějících počítačových čipů mohl ochromit i nedostatek hliníkových dílů. Varuje před tím německý deník Handelblatt, podle kterého to může vést k dalším odstávkám továren. Za nově problémy může hlavně situace v Číně.\nVeletrh v Hamburku představuje samořídící vozy jako budoucnost mobility. Speciální kamion testuje přístav\n14.October » iROZHLAS\nAutomobilový průmysl se rozhodně nemění jen kvůli přechodu na elektrické motory. Ať už budou auta v budoucnu jezdit na cokoliv - o řízení se budou stále víc starat počítače. Potvrzují to i některé stroje na veletrhu mobility, který tento týden hos...\nSaský regulátor plánuje spuštění celozemské DAB+ sítě a několika regionálních multiplexů\n6.October » ČRo\nMediální regulátor SLM v sousedním Sasku by chtěl umožnit spuštění celozemské komerční rozhlasové platformy ve standardu DAB+.\n20.September » Český rozhlas Plus\nNěmecko čekají příští neděli volby, po nichž z úřadu definitivně odejde spolková kancléřka Angela Merkelová. Odejít se rozhodla sama po šestnácti letech ve funkci.\nNěmecký antimonopolní úřad vyšetřuje společnost Apple kvůli možnému zneužívání postavení na trhu. Úřad to oznámil v tiskové zprávě a připomněl, že podobné řízení už vede proti firmám Google, Facebook a Amazon. U Applu se soustředí hlavně na jeho o...\nAž v Německu přepneme na elektromobily, může přejít dominový efekt propouštění i do Česka, varuje šéf institutu Ifo Fuest\n16.May » Český rozhlas Plus\nAni v Německu si nemyslí, že přechod na elektromobilitu znamená jen vybudování dobíjecích stanic a změnu technologie výroby. Změní se totiž podoba celého průmyslu i u nás.\n28.March » Rádiožurnál\nVĂ˝chodnĂ ÄĂĄst BerlĂna kĹiĹžujĂ tramvaje, zÂ nichĹž nÄkterĂŠ mĹŻĹžou bĂ˝t ÄechĹŻm dost povÄdomĂŠ. Dosluhuje tam asi dvacet hranatĂ˝ch vozĹŻ Tatra.Â\nReportáž z hranic: Německé firmy udělají cokoli pro to, aby od nich čeští pendleři neodešli\n28.February » Český rozhlas Plus\nJen před pár dny se uzavřely hranice mezi Českem a Německem, podruhé za rok. Teprve ztrátou možnosti překračovat hranice si lidé uvědomili, jak jsou oba regiony provázané.\nJana Bobošíková - Politička\nAnna Geislerová - Česká herečka\nTato informační stránka o Václav Jabůrek zobrazuje poslední internetové články, ve kterých se výraz "Václav Jabůrek" vyskytuje. Výsledný seznam není redigován.


Řekl to jednoduše. Vít Rakušan prozradil jméno člověka, který podle něj bude novým premiérem | ŽivotvČesku.cz\n"Jednoduše bych řekl, že dalším premiérem bude Ivan Bartoš, protože vyhrajeme ve volbách," řekl rozhodně pro ŽivotvČesku.cz Vít Rakušan, který věří, že voliči chtějí politickou změnu a tu jim podle něj koalice PirStan nabízí.\nDo Sněmovny by se podle průzkumu dostalo i hnutí předsedy Tomia Okamury (49) Svoboda a přímá demokracie (SPD) s počtem 11,5 procent a také komunisté, kterým by voliči dali 5 procent hlasů, které jsou hraniční pro vstup do Sněmovny. Současná koaliční vládní strana ČSSD by pohořela. Do Sněmovny by se ale nedostala ani Přísaha a Trikolóra Svobodní Soukromníci.\nVít Rakušan promluvil i o tom, jak by mohlo vypadat složení nové vlády. "Já doufám a koneckonců poslední průzkum Kantaru to potvrzuje, že tu je velká šance, že vládu sestaví koalice PirSTAN a koalice SPOLU a já doufám, že finální součet hlasů se ještě navýší a my se dostaneme nad koalici SPOLU," prozradil pro ŽivotvČesku.cz předseda STAN.\nPrezident Miloš Zeman (76) byl v polovině týdne propuštěn z Ústřední vojenské nemocnice v Praze, ve které strávil osm nocí. Lékaři ho v prvních dnech podrobili několika vyšetřením, život ohrožující problémy podle prezidentova mluvčího nenalezli. Zjistili, že trpí mírným vyčerpáním a dehydratací, dostával proto infuze. Pražský hrad označil více než týdenní pobyt v nemocnici za rekondiční. Mluvčí Jiří Ovčáček (42) na dotaz redakce ŽivotvČesku.cz v neděli nepřímo potvrdil, že prezident je i nadále v dobré kondici. Podobným způsobem se vyjádřil směrem k prezidentskému psovi Darcym, o němž už dlouho veřejnost nic neví, a zaslal do redakce jeho fotografii.\nPodle předvolebních průzkumů z přelomu srpna a září 2021 mají nejvyšší podporu hnutí ANO stávajícího premiéra Andreje Babiše (67), koalice SPOLU (ODS, TOP 09 a KDU-ČSL) s volebním lídrem Petrem Fialou, koalice Piráti a Starostové (Piráti a STAN) s volebním lídrem Ivanem Bartošem a hnutí SPD, které ve všech průzkumech zaznamenává dostatečnou podporu pro vstup do Sněmovny (5 procent pro jednotlivé strany, resp. 8 procent pro dvoučlenné koalice a 11 procent pro vícečetné koalice). Nižší podporu, podle různých průzkumů nad nebo pod pětiprocentní hranicí, vykazují ČSSD, KSČM a hnutí Přísaha.


Hacci svetr fleece\n4cestná strečová tkanina\nModerní textilní průmysl Shaoxing\nod admina dne 21-04-10\n"Dnes je hodnota textilního produktu v Shaoxingu kolem 200 miliard juanů a v roce 2025 dosáhneme hodnoty 800 miliard juanů, abychom vybudovali skupinu moderního textilního průmyslu." Vypráví to správa Hospodářského a informačního úřadu města Shaoxing během obřadu moderního...\nNedávno mezinárodní nákupní centrum textilií v Číně……\nod admina dne 21-01-10\nMezinárodní nákupní centrum textilií China Textile City nedávno oznámilo, že od svého otevření v březnu tohoto roku přesáhl průměrný denní tok cestujících na trhu 4000 osobkrát. Na začátku prosince přesáhl kumulovaný obrat 10 miliard juanů. Af...\nPříležitosti obsahují brilantnost, inovace přináší velké úspěchy……\nPříležitosti obsahují brilantnost, inovace přináší velké úspěchy, nový rok otevírá novou naději, nový kurz přináší nové sny, rok 2020 je pro nás klíčový rok pro vytváření snů a vyplutí. Budeme se úzce spoléhat na vedení koncernové společnosti, zlepšení ekonomických přínosů pojmeme jako c...\nV posledních letech je vývojový trend čínského textilního exportu dobrý……\nV posledních letech je vývojový trend čínského textilního exportu dobrý, objem exportu se rok od roku zvyšuje a nyní tvoří jednu čtvrtinu světového exportu textilu. V rámci iniciativy Pás a stezka čínský textilní průmysl, který se rozvíjí...


První člověk – stále blíže nemožnému - Moviescreen.cz\nPrvní člověk – stále blíže nemožnému\n9.10.2018 at 16:52 • Posted in Recenze by Marek Koutesh\n33letý režisér Damien Chazelle je předurčen už k třetímu oscarovému úspěchu. Výsek z života Neila Armstronga přináší až nadsmyslové stavy.\nPrvní člověk byl jednou z mnoha hollywoodských ozdob letošního festivalu v Benátkách. Jelikož je přehlídka vnímaná jako startovní pozice pro sezónu filmových ocenění, přičemž První člověk většinu kritiků nad míru uspokojil, avšak vyloženě nenadchnul, film byl předčasně zařazen do kontextu ambiciózních, avšak konvenčních životopisných dramat. Další benátské premiéry a zaručené „oscarovky“ Roma (2018) a Zrodila se hvězda (2018) byly přijaty s větším vzrušením.\nMít tímto debatu kolem snímku za uzavřenou by byla chyba, a to nejen proto, že v případě Prvního člověka o životopisný film vlastně nejde. Můžeme se například ptát, jak snímek zapadá do autorské linie režiséra Damiena Chazella a zda popírá či stvrzuje slabá místa jeho jinak impozantní filmografie. U Whiplashe (2014) byl osočen z přílišného soustředění se na úzce vymezený emocionální dopad. Hovořilo se o tematizaci posedlosti na úkor upadajícího těla a poněkud ploché psychologizaci postav. La La Land (2016) byl však jiný. Jako revizionistický muzikál se vyznačoval promyšlenou koncepcí a problémy předchozího režisérova filmu nedědil.\nLidskost za stratosférou\nPrvní člověk v mnoha ohledech zapadá do Chazellovy autorské linie (můžeme sem zahrnout krátký film Whiplash /2013/ a scenáristický počin Grand Piano /2013/) lépe než La La Land. Hlavní postavu tlačí do duševně i fyzicky náročných situací a nechává ji kolísat mezi nečinností a průrazností. Evidentní jsou také vazby na pozapomenutý režisérův snímek Guy and Madeline on a Park Bench (2009) – vedení kamery se i v případě Prvního člověka vyznačuje poetikou cinéma vérité a oba filmy se zabývají jedinci s potížemi komunikovat. V Guy and Madeline on a Park Bench to komplikuje romantickou zápletku, zatímco v Prvním člověku jde o stupňující se proces, který provází zrod nadpozemské figury Neila Armstronga (Ryan Gosling).\nFilm ale nepojednává o vzniku hrdiny nebo kultu celebrity, kterými se každý rok zaobírá hned několik hollywoodských filmů. S trochou odvahy můžeme říct, že se První člověk zabývá odlidšťující transcendencí a na úrovni stylu ji evokuje způsoby známými pro spirituální filmy. Tato bolestivá cesta k protagonistově „zbožštění“ s sebou nutně nese vydělení ze společnosti. Zde se vyjevuje téma ztráty schopnosti komunikovat. Lety mimo atmosféru Armstronga zbavují pozemských okovů i myšlení.\nCo se poté z Armstronga stává? Jaké povahy tato proměna je? Na to je třeba zohlednit, jak je film vystavěn a jak Chazelle zachází s filmovým stylem. Nejsilnější transcendentní zkušenost je soustředěna do tří vypravěčských částí. K přerodu vždy dochází v Armstrongových leteckých misích, které jsou náležitě uvedeny a ve vyprávění tvoří body obratu, což vzhledem k jejich dramatičnosti asi málokoho překvapí. Nachází se v prologu, v polovině stopáže a ve vyvrcholení.\n20. duben 1962; letoun X-15\nProlog má podobu dynamické akční scény. Přichází ještě před standardním seznámením s protagonistou a v mnoha ohledech je skutečně spektakulární. Strategie, která dokáže vyvolat takto extatické vzrušení, má k transcendentnímu zážitku už jen krůček. Hledisko zůstává připoutáno ke kokpitu a křídlům letadla, obraz je roztřesený a zvuková stopa hlučná a přehlcená. Zmatení, úzkost, vzrušení, klaustrofobie, jen si řekněte… Pro pilota také nepochybně zážitek mimo smyslové zkušenosti a blízko smrti.\nNásledující úvod představuje v krátkých črtech Armstrongovu rodinu. Kameraman Linuse Sandgrena snímá nejen tyto scény natěsno v neobvykle blízkých záběrech. V několika chvílích je vystoupení z roviny ostrosti záměrným tahem. Tentokrát, na rozdíl od La La Landu, tedy nebude kritika kameramanovy nedůslednosti oprávněná.\nPodstatná je zde ovšem tragédie, která Armstronga zasáhne a provází celým dějem. Z psychologického nazírání je protagonistovo chladné chování jasně motivováno touto událostí. Není ale zřejmé, proč s dalšími roky sílí, místo toho aby přirozeně sláblo. Odpověď lze najít právě při nakládání s cestami mimo atmosféru jako s transcendentními zkušenostmi, které Armstronga postupně zbavují lidskosti. Scény ze Země jsou „mezičasy“, na nichž se ukazuje stupňované odlidštění a důsledky pro osobní život. Gosling je se svým hereckým stylem vynikající volbou pro postavu, která vyžaduje umírněné výrazové prostředky. S neméně přesvědčivou filmovou partnerkou Claire Foy (seriál The Crown /2016-/) poté přibližují rodinnou krizi v působivých hereckých scénách-výzvách.\n16. březen 1966; Gemini 8\nV sekvenci mise Gemini 8 se dosahuje podobných efektů jako v prologu. Vedle zmíněných prostředků se zde vyjevuje nová a důležitá vnímavost – zvláštní fixace na detaily bez zjevných významů. Často jde o záběry z pohledu Armstronga, např. třesoucí se lampy, řemeny, jimiž je připoután nebo moucha lapená v kokpitu. Některé výjevy zcela postrádají jasný bod reference, jako pohled z okna modulu, který odhaluje jen bezmračnou nebeskou modř. Očima protagonisty vzniká pocit, že se ve všech těchto detailech zrcadlí cosi hlubšího. Nám tato podstata zůstává skryta.\nBeztvárné a zdánlivě nepodstatné detaily s námi zůstávají. Jiná podoba tohoto úkazu vzniká ve scéně startu Gemini 8. Z extrému do extrému, statické a klidné prostředí se mění v těkavé obrazy, které připomínají některé experimentální snímky Marie Menken či Stana Brakhage, kterými se snažili zachytit metafyzickou stránku světa. Možná nejde o tak nemyslitelné přirovnání u tvůrce, který si před uvedením La La Landu přál divákům promítnout krátký snímek undergroundového tvůrce Bruce Bailieho All My Life (1966). V důsledku této zkušenosti je Armstrong asociálnější než kdy dřív.\nTuto poetiku transcendentálna s hranice překonávajícím hrdinou lze vystopovat až do amerického undergroundového filmu. Rozdíly zde samozřejmě jsou – nejen ve vyprávění, ale třeba v užití zvuku, který byli nezávislí tvůrci nuceni často opomenout. Ve scénách z Gemini 8 je zvukový mix natolik ohlušující a rozmanitý, že se zkrátka vymyká čemukoli z filmových dějin. Let na Měsíc, který tvoří vyvrcholení Prvního člověka, vyznívá poněkud klasičtěji. Prostorová orientace je snadnější a výrazně zní i hudba Justina Horowitze. Poté přijde na řadu moonwalk…\n21. červenec 1969; Apollo 11\nPovrch Měsíce je zachycen velkoformátovými IMAX kamerami, což kontrastuje s užitím 16mm materiálu pro záběry z kokpitů. Roztřesené pohyby a zrnitý obraz nahrazuje nekonečná šíře měsíční pouště. Intimní detail prvního kroku z pohledu Armstronga následuje dech beroucí panorama. Zde končí protagonistova spirituální cesta. Vyvrcholení značí „definitivní“ záběr na Armstrongovo hledí skafandru, v němž místo tváře vidíme jeho novou podstatu. Chazelle musí mít zajisté v oblibě závěr 2001: Vesmírná odysea (1968).\nJako uzavření psychologického vývoje může být závěr obviněn z patetičnosti. Z dalších pohledů, nejen z toho uvažujícím o Prvním člověku jako o spirituálním filmu, se ale jeví pesimisticky a smutně. Armstrong se už nemůže vrátit zpátky. Stejně jako La La Land nachází za zdánlivým triumfem nešťastnou situaci, která stojí v protikladu s představami o koncích muzikálů, potažmo životopisů slavných osobností. Chazelle je znovu podvratný a opět se to ukazuje jako skvělá a logická tečka.\nP. S. Americká vlajka vzhůru letí a k radosti konzervativců dokonce v jednom z významově nejvíce polopatických záběrů.\nRežie: Damien Chazelle; Scénář: Josh Singer\nHrají: Ryan Gosling, Claire Foy, Kyle Chandler, Corey Stoll, Lukas Haas, Jason Clarke, Christopher Abbott\nŽánr: drama; Země původu: USA; Stopáž: 141 minut\nGravitace - přitažlivá síla Cuarónova talentu\nInterstellar – nebeské brány otevřeny\nWhiplash – koncert pro režiséra a střihače\nTags: 2018, Christopher Abbott, Claire Foy, Corey Stoll, Damien Chazelle, drama, Jason Clarke, Kyle Chandler, Lukas Haas, Ryan Gosling, USA, životopisný


Relaxační Pobyty Střední Čechy - slevy, akce | WELLNESS POBYTY\nRelaxační Pobyty Střední Čechy – slevy, akce\nZajímavé relaxační pobyty Střední Čechy slevy a akce z českých slevomatů pro vaši pohodovou a levnou dovolenou. Online dostupné slevy na relaxační pobyty Střední Čechy v našem pobytovém a cestovním katalogu s relaxačními pobyty pouze zařazujeme, aby pro vás byly snadno dostupné z jednoho místa. Na konkrétním slevovém portálu se dozvíte více informací o relaxačním pobytu v akci, poskytovateli a platbě.\nRelaxační Pobyty Střední Čechy se slevou najdete v tomto slevomatu:\nRelaxační Pobyty Střední Čechy akce\nAkční slevy a nejrůznější nabídky na relaxační pobyty Střední Čechy v akci jsou příležitostí, jak vyrazit na dovolenou levně a přitom si neodepřít kvalitní zážitek. Slevové portály fungují pro poskytovatele jako jeden z marketingových kanálů, a proto mohou být ochotni nabídnout větší slevy než obvykle. Vy tak můžete sehnat relaxační pobyty ve slevě za atraktivní ceny.\nProjděte si i další slevy na pobyty v akci jako relaxační pobyty Středočeský Kraj nebo relaxační pobyty Telč.\nSlevy na relaxační pobyty Střední Čechy\nRelaxační Pobyty Střední Čechy slevy se pohybují v desítkách procent (často až 80%), ovšem s nestálou nabídkou, která se mění v závislosti na kapacitě poskytovatele (obsazenost hotelu, apartmánu, chaty nebo autobusu). Katalog zahrnuje slevové portály, také označované jako slevomaty, nabízející slevové akce nejen na relaxační pobyty. Níže jsou vypsány některé z nich, které jsou konkrétní nebo příbuznou nabídkou v dané kategorii.


##### Uk seznamka pro více než 40s - Do nového roku ve dvou? - Seznamka.cz - Tradiční seznamka.\nNa Seznamku je vkládáno každý den více než tisíc inzerátů. Rád bych poznal ženu, kamarádku, přítelkyni, partnerku, prostě ženu, co si ráda povídá, ik se i tulí, ženu, co by ráda něco víc než jen zdejší písmenka a. Důkazem je více než 300 milionů registrovaných uživatelů na celém světě, z s5 dohazování se 40 % přihlásí každý den. Věk mezi 40 a 46 lety. noc rpespat, a radeji nekomu koupim uk seznamka pro více než 40s, nez abych sel jeste nekdy do guesthousu.\nOÚ, které správce zpracovává na základě jiného právního základu, než je souhlas. Hledáš vážné seznámení? Tradiční a největší uk seznamka pro více než 40s seznamka v ČR zdarma. Raději neprakticky upřímné sdílení, než pohodlné skrývají. Ingrid (†40) potkala na seznamce svého vraha: Maminku tří dcer rozřezal ve vaně.\nSeznamka / Zoznamka pro UK., 05:08:40 pm od OtakarH · seznámení · lena. Zkus se u. Raději inteligenci a charakter, než modelku. Hledá ženu pro kterou je rodina víc než kariéra uk seznamka pro více než 40s nevadilo nž jí žít na malé vesnici.\nDoporučujeme. Jak se sem dostanu? Věřím, že díky Vám bude na světě o dva štastné lidi víc. Pravidelná show seznamka se u nás. kdo neumí číst (bohužel již více nejde napsat, ale slibuji, 40z příště o sobě napíšu mnohem více).\nVážná seznámení v lokalitě Opava. Je to více než rok. o miminku (už jsme se dohodli, že jsme na to dostatečně staří já 34 on 40 :-).).\nVážná seznámení v lokalitě Nový Jičín. Falešný pilot ze seznamky: Vymámil z ženy tisíce dolarů, nikdy nepřiletěl. Zkus si dopisování, poznej nové přátelé.\nDobrý den/Ahoj, nehledám životního partnera, ale v Trutnově chodím na lekce argentinského tanga, kde je více žen než mužů (překvapivě :) Takže hledáme. Odpověď na inzerát. dnes 06. 34 let, Praha - město. Tě chráním, ale předseda vlády datuje ep 8 náhled při 90kg jsem víc filozof než. Vážná seznámení v lokalitě Uherské Hradiště.\nSeznámit se. Pokud jsi ještě panna, nemusíš se bát - neudělám nic víc, než mi dovolíš. Seznámit se. Jsem víc než příjemná a víc než hezká žena u PCE a HK. Sympaťák hledá protějšek 20-40 na vše hezké(a i to nehezké), co život přináší. Ráda poznám fajn uk seznamka pro více než 40s z Prahy, věk 33-40. Zaklínač pokračuje v krasojízdě, hraje ho už více lidí než po vydání.\nSpolečné cestování (Po Evropě), tradiční a největší internetová seznamka v ČR zdarma. Vážná seznámení v lokalitě České Budějovice. Tradiční a největší internetová seznamka v ČR zdarma. Na nic nespěchám, raději poznávat a třeba časem něco více. Láká tě výměna partnerů? Tradiční a největší internetová seznamka v ČR zdarma. Seznámit se je uk seznamka pro více než 40s. Sympaťák ne protějšek 20-40 na vše hezké(a i to nehezké), co život přináší. R zdarma. Více než 280 000 registrovaných uživatelů.\nSvobodná maminka Ingrid Lyne (†40) si chtěla najít seznsmka.\nNebudu si dopisovat 2 týdny než se potkáme - to je přehlídka ztraceného času. Seznámit se je snadné. Pár - ona 40, on 50 hledá submisivní ženu k hrátkám ve třech. Dlouho jsem takový ideál hledal a vycházíme spolu lépe než v prvním manželství. Více než 280 000 registrovaných uživatelů. Nové Město na Moravě. Ahoj měřím 175cm.\nVolání dívka datování kolkata Ruská žena hezká žena Nám jediné seznamky Seznamka v andhra pradesh Jak mluvit s dívkou na internetu Kdo vynalezl metodu radiokarbonového datování\nLíbí se mi menší, drobnější, snad pro pocit, že si Tě chráním, ale i při 90kg jsem víc filozof než svalovec (brýle), tak nic nepředjímám. Ale to, že může posloužit i jako kvalitní seznamka, už tak známé není. Nepovinná položka. 19 znamená všechny 19-leté, 40-50 znamená 40-50leté včetně. Falešný pilot podvedl ženu, připravil ji o více než 80 tisíc korun.


Amor, Eros nebo Bella? II. Epilog | Stmívání FF - web pro autory FanFiction\nAmor, Eros nebo Bella? II. Epilog\n07.08.2011 [08:45], SarkaS, ze série Amor, Eros nebo Bella? II, komentováno 29×, zobrazeno 3389×\nObsah dnešního dílu? Výjimečně jsou v jedné kapitole dva pohledy. První patří Tanye. Možná jste ji neměli rádi, ale upřímně já se tomu divím. Je to naprosto úžasná osoba a pokud si z nich někdo zaslouží šťastný konec, pak je to právě ona.A druhá část, ta patří Edwardovi. Nebuďte zklamaní, že Bellin pohled se neobjeví. Myslím, že ani v nejmenším není potřeba. :)\nEpilog – O tři roky později\n„Edwarde?“ zavolala jsem zvědavě do domu, když jsem vešla. Odpovědi se mi ovšem nedostalo. To bylo divné, kde by mohl být? Takovou dobu jsem se sem dostávala a teď tu nikdo není? Wrangell bylo sakra daleko, abych jela úplně zbytečně. Zkusila jsem ho znovu vytočit. Zvonění se ozvalo z horního patra. Ach jo, od čeho je mobilní telefon mobilní? Aby zůstával ležet na nočním stolku, to dá přece rozum.\nByla jsem nervózní a vystrašená. Musela jsem ho nechat s ostatními. Jedna z nejtěžších věcí v životě byla odejít, když jsem ho viděla tak trpět. Ta bezmoc byla mučivá. Vyšla jsem před dům a stála jsem tam strachem naprosto ztuhlá. Už mě nenapadlo, co jiného zkusit.\n„Edwardééé!“ zakřičela jsem, co nejvíc to šlo. Pokud si jen odskočil na blízký lov, měla jsem alespoň malou šanci, že by mě mohl zaslechnout. Malou. Minimální. Krucinál! Calebe, co jsem ti to udělala? Proč jsem se nechala přemluvit, abych ho šla hledat já.\n„Kate, urazím ti hlavu, až se vrátím,“ vyhrožovala jsem své sestře. Pomáhalo to, i když jsem věděla, že bych toho nikdy nebyla schopná.\n„Tanyo?“ zabrzdil kus přede mnou Edward. Nic jsem mu nevysvětlovala, jen rychlý nástin v myšlenkách, když jsem ho brala za ruku a táhla ho do auta. Neprotestoval, jen poslušně nastoupil, na řeči bude dost času v autě. Výhoda byla, že jsme sídlili v domě u Cordovy, představa, že bychom museli až do Denali byla děsivá. „Tanyo uklidni se, bude to dobré. Uvidíš. Caleb je skvělý chlap a přeměnu si vybral dobrovolně. Možná bude trochu zmatený, ale ty tam budeš a pomůžeš mu. Rodina tam bude. I já tam budu,“ snažil se mě uklidnit, ale nepomáhalo to.\n„Edwarde, on bude první slepý upír na světě! Jak můžeš proboha vědět, že to bude dobré? Bude víc než jen zmatený. My byli zmatení a to jsme měli všechny smysly pořádku!“ snažila jsem se mu nastínit, jak moc je naivní.\n„To ano, ale Caleb je zvyklý nevidět,“ snažil se a pořád zněl tak zatraceně klidně.\n„Proč to jed nespraví? Proč mu nepomůže, jako všem ostatním?“ fňukala jsem a bylo mi úplně jedno, že před ním teď vypadám jako hysterická zoufalka.\n„Tak zaprvé, nejsi hysterická zoufalka a za druhé, sama moc dobře víš, že jed spraví všechno možné, ale nikdy nedokáže opravit něco, co neexistuje. Když je člověk jednoruký, jako upír bude pořád jednoruký. Caleb oči nikdy neměl, tak mu jed nemůže zrak vrátit,“ vysvětloval trpělivě. To jsem věděla. Věděla jsem to viď? „Jistě, žes to věděla. Přestaň se stresovat, jen na to šlápni, ať jsme tam včas,“ pobídl mě s úsměvem. On mě prostě znal. Věděl, že rychlost je něco, co mi při starostech pomáhá. Proto jsem mu záviděla, že je nejrychlejší. A taky že čte myšlenky. Hm, číst myšlenky… To by byla taková prča!\n„Co prosím, že by to bylo?“ zeptal se pobaveně.\n„S Kate a Irinou v domě? Buď si jistý, že já bych si to ohromně užívala. Přinejmenším prvních pár měsíců,“ zazubila jsme se na něj. Rozesmál se.\n„Ano, to ti věřím. Prvních pár měsíců určitě, ale zkus si s tím žít století a ještě ke všemu s Emmettem a Rose v jednom domě. To bys nevydržela ani ty,“ zasténal.\n„Copak, rodina přijela na návštěvu?“ zeptala jsem se.\n„Nenuť mě vzpomínat, to byl děs. Možná jsme jim neměli říkat, že bydlíme tak blízko. Pořád nás někdo chodí přepadávat. Posledně Emmett přiběhl dvakrát v jednom týdnu a Rose mě po telefonu seřvala, že prý na co jí ho k nám lákám, že už ho neviděla ani nepamatuje. Jako by to snad byla naše vina,“ sténal zničeně.\n„Jo, vybrali jste si žít na půl cesty mezi námi, tak teď trpte,“ zasmála jsem se, ale přerušilo nás zvonění telefonu. Edward si ho z přihrádky vzal a zvedl ho. Dřív než se stihl kdokoliv ozvat, uslyšela jsem v pozadí bolestný sten a volant mi pod prsty bolestně zanaříkal. Caleb, ach Bože! Proč ten krám nejede rychleji? Plyn jsem držela přišlápnutý k podlaze a tachometr se mohl strhat, zatímco otáčkoměr se snažil procpat do rudého pole. Lásko vydrž!\n„Něco nového?“ zeptal se Edward a měřil si mě u toho pohledem.\n„Probíhá to celkem normálně, ale zdá se, že se na nás snaží reagovat. Je to zvláštní, touhle dobou, by nás ještě vnímat neměl,“ ozval se Eleazar.\n„Ano, to je zvláštní, ale on taky nebude obyčejný upír, že?“ pousmál se Edward. Měla jsem chuť ho kopnout. On se směje? Caleb trpí! Edward při mých myšlenkách výraz okamžitě srovnal a já se mu začala omlouvat. Jen mávnul rukou a soustředil se na Eleazara.\n„Ne, to nebude. Něco neurčitého z něj cítím, ale nejsem schopný to pojmenovat. Nepřipadá mi to přímo jako dar, ale nějaká vylepšená schopnost nejspíš ano. Uvidíme až bude proměna u konce. Kde teď jste?“\n„Právě jsme minuli Juneau. Odhaduji, že bychom u vás mohli být mezi třetí a čtvrtou ráno,“ hlásil. Já ani nevěděla kde jsme, vnímala jsem jen tu šedou klikatou čáru vedoucí ke Calebovi. Vydrž, miláčku, my to stihneme!\nSmykem jsem zabrzdila na naší příjezdové cestě a už jsem byla v půlce cesty ke dveřím, když se Edward teprve sápal z auta, pořád trochu otřesený mým parkováním.\n„Ještě, že jsem nesmrtelný,“ slyšela jsem ho tiše zamumlat, ale bylo mi jasné, že jsem to slyšet měla. Uvnitř domu bylo slyšet jedno splašeně bušící srdce a ten zvuk protínalo bolestné stenání a tiché výkřiky. S dunivým bouchnutím jsem rozrazila dveře, nejdřív od domu a pak i od pokoje, kde Caleb ležel. Bez jediného pohledu na zbytek rodiny, jsem se sesunula vedle něj. Ty hodiny v autě, i když jsem věděla, že je to nejrychlejší způsob jak se k němu dostat, byly mučivé.\n„Calebe? Lásko, jsem tady. Mrzí mě, že jsem tu nebyla. Ale Edward už je tu taky, on ti pomůže uvidíš. Už to brzy skončí, prosím, věř mi,“ škemrala jsem a držela ho za ruku.\n„Věří ti,“ ozval se za mnou Edward. Otočila jsem se na něj.\n„Ty ho slyšíš?“ zeptala jsem se s nadějí. Přikývl.\n„Ano a je to velice pozoruhodné. Má i přes bolest celkem jasnou mysl. Skvěle vnímá okolí. Myslím, že to je to o čem Eleazar mluvil. Díky absenci zraku, bude mít ostatní smysly extrémně vyostřené. I na upíra,“ vykládal zaraženě. Pak se zarazil, chvíli vypadal nesvůj. „Ehm, prosí tě, jestli bys mu mohla svýma rukama chladit tělo. Ulevuje mu to od pálení. Ne moc, ale lepší než nic,“ řekl Edward a trochu se u toho ošíval. Nejspíš neříkal doslovně, na co Caleb myslí. Trochu jsem se pousmála. Hříšný Caleb, nejspíš se nezapře ani v takových bolestech jakými trpí teď. „Ehm, ano to je celkem přesný odhad,“ hlesl Edward s pohledem zapíchnutým do toho mého. Musela jsem se usmát. Prostě musela. To je můj kluk! Byla jsem na něj tak pyšná.\n„Jo, rozhodně bych čtení myšlenek brala,“ zaculila jsem se na něj.\n„Věř mi, že teď bych ti ho s radostí přenechal,“ zamumlal, ale pak se zamračil. Jeho výraz byl zděšený. A nakonec bolestně stiskl víčka k sobě.\n„Co se děje?“ hlesla jsem a stiskla Calebovu ruku.\n„Přeměna se blíží ke konci a bolest roste. Vzbudilo to ve mně vzpomínky, promiň nechtěl jsem tě vyděsit,“ hlesl, ale nedíval se mi přitom do očí. Ale tím jsem se teď neměla čas zabývat. Caleb vykřikl, ale hned zatnul zuby. Chtěla jsem mu říct ať klidně křičí, ale než jsem to stihla stiskl mou ruku tak, až jsem v duchu vyjekla. Ale nedala bych to nahlas najevo. Pokud mu to pomáhá, ať mi ji klidně rozdrtí, však ona sroste. Nakonec to ale přece jen nevydržel a vykřikl. Dlouze a naříkavě. Trhalo mi to moje mrtvé srdce. A to jeho s posledním zoufalým bouchnutím umlklo.\nDívala jsem se na jeho tvář, vypadala jinak. Byl to pořád on, ale teď už upírsky krásný a dokonalý. Musela jsem se pousmát, když mi došlo, že i při přeměně si odmítl sundat svoje typické sluneční brýle. Pak se jeho tvář roztáhla do líného úlevného úsměvu.\n„Calebe?“ zeptala jsem se opatrně. Edward zalapal po dechu. Otočila jsem se na něj. „Co se děje?“ ptala jsem se vyděšeně. Edward ale jen zakroutil hlavou a kývnul zpět ke Calebovi. Tak jsem se soustředila jen na něj. Na jeho tvář, na rty. Nakonec se pohnuly.\n„Jsi mnohem krásnější, něž jsem si představoval.“\nCordova o týden později:\n„Lásko, už zase?“ zeptal jsem se pobaveně, když jsem vstoupil do našeho pokoje a nachytal Bellu jak se otáčí před zrcadlem. Provinile zapíchla oči do podlahy.\n„Promiň, když já si na ně pořád nemůžu zvyknout,“ pípla s úsměvem.\n„Už jsou to tři roky,“ smál jsem se jí.\n„Nesměj se! Jsou prostě tak velká a třpytivá. Připadám si divně a zároveň jsou úplně boží!“ vypískala a skočila mi do náručí.\n„Já vím, tohle mi říkáš pokaždé,“ vyhekl jsem, když jsem se nechal dobrovolně srazit na postel. Její, podle ní, obrovská křídla se nad námi rozestřela jako zlatavý baldachýn. Usmála se a její prsty mi začaly lehce pochodovat od břicha nahoru. „Hm, copak bys ráda?“ zeptal jsem se, když se jí na tváři usadil onen známý rošťácký výraz. Okamžitě ho však nahradila nevinným. To už bylo pomalu na paniku.\n„Vypadám snad, že něco chci?“ zeptala se s pousmáním.\n„Ano, to tedy vypadáš. Ale zdá se, že se nemůžeš rozhodnout,“ popichoval jsem. Sklonila se níž, až se mě skoro dotýkala nosem.\n„A jaké mám možnosti?“ vydechla. Její andělská čokoládová vůně mě naprosto odrovnala a kdybych nebyl mrtvý, nejspíš bych teď umřel. Blahem.\n„Jakékoliv,“ omámeně jsem vydechl. Zachichotala se.\n„Výborně, tak se skoč obléct do něčeho společenského, dnes před sebou máme ještě dlouhou cestu,“ mrkla na mě, cvrnkla mě do nosu a seskočila na zem.\n„Heh?“ udělal jsem a vykuleně koukal do stropu, který mi předtím dělala ona.\n„Copak?“ zeptala se vesele a lehce třepotala křídly.\n„My někam jedeme?“ zeptal jsem se úplně zmatený a silně neuspokojený.\n„Máme večerní program v Anchorage,“ usmála se. Ani trochu mi to neobjasnila, ale viditelně byla rozhodnutá se tam řádně připravit, protože si začala sundávat oblečení. Když si stáhla kalhoty měl jsem pocit, že mi ulítne nejen knoflík u kalhot, ale i hlava. Vypadala jako z nějakého smyslného fantaskního obrázku. Jen v tričku a kalhotkách s obrovskými křídly.\nTa se ale najednou začala smrskávat. Ozval se zklamaný povzdech, až po chvilce mi došlo, že byl můj. Tázavě se na mě zadívala.\n„Jednou mě budeš stát zdravý rozum,“ vydechl jsem poraženecky a padl nazad zpět do postele. Překvapeně jsem heknul, když mi přestála na klíně.\n„Hm, tak to to zkusím co nejvíc oddálit,“ vydechla rošťácky a já jen doufal, že nemáme nikde být na určitou hodinu.\nV temně modrých večerních šatech s vyčesanými vlasy vypadala dokonale a já se musel moc ovládat, abych to neotočil a nevrátil se s ní do postele, ze které jsme se jen stěží dostávali. Potřeboval jsem nějak rozptýlit.\n„Kam to vlastně jedeme?“ zeptal jsem se už po páté. Stále jsem totiž nedostal uspokojující odpověď. Povzdechla si.\n„Jsi fakt nezmar, víš to?“ zeptala se pobaveně.\n„Jedna z mých mnoha předností,“ blýsknul jsem po ní pokřiveným úsměvem, při kterém jí srdce vždycky zrychlilo a já z toho měl neobyčejnou radost. Ani teď mi tu radost neodepřela.\n„Ah tak dobře. Jedeme na výstavu,“ vydechla poraženě.\n„Čí?“ podivil jsem se. Oči se jí zamžily, ale mrkáním slzy rozehnala. V kontrastu s tím se jí na tváři objevil široký úsměv.\n„Erickovu, samozřejmě,“ vysvětlila vesele. „Koho už tři roky sponzorujeme?“ Jak mě to mohlo nenapadnout? Musel jsem se zasmát sám sobě. A pak že jsem všeználek, jak mi říká Emmett. Bella vytáhla elegantní letáček z přírodního papíru s vkusně vyvedeným pozváním na Erickovu novou výstavu.\n„Jsi prostě úžasná,“ vydechl jsem a byl jsem si vědom toho, že zním jako zamilovaný blázen. Ne, že bych nebyl.\n„Je to jen zlomek toho, jak mu můžu oplatit to, co on udělal pro mě. Pro nás,“ usmála se smutně. Věděl jsem, že jí chybí. Byl to její nejlepší přítel po několik století. Takové pouto prostě nezmizí přes noc. A nezmizí ani za tři roky.\nKdyž se tenkrát vrátili z toho nebeského procesu, čekal jsem snad všechno možné, ale nikdy by mě nenapadlo, že to vyřeší Eros a zrovna takhle. Rozhodnutí nepadlo hned, trvalo další týden, než se projednaly všechny podrobnosti a pak teprve o jeho návrhu rozhodovali.\nKdyž mi to Bella říkala, nechápal jsem proč pláče. Mohli jsme zůstat spolu, nikomu z mé rodiny neměli vymazat paměť, vypadalo to přece tak úžasně! Jenže pak mi řekla i zbytek té dohody. Eros navrhl výměnu.\nPro jeho lásku k Marisse se rozhodl vzdát se své nesmrtelnosti a křídel, a to ve prospěch Belly. Jenže s tím se musel vzdát i jí a všech ostatních, včetně svých vzpomínek. Udělal to. A tak na Bellu přešla nejen jeho nesmrtelnost, ale i jeho pozice mezi kupidy a s ní jeho zlatá křídla. Až po čase mi řekla, že tím vlastně naplnil věštbu, kterou o něm pronesla jistá vědma za dob starého Řecka. Pro lásku k Marisse se vzdal tisíce životů a pomohla mu k tomu právě Bella. To ona byla tou osobou blízkou, kterou text zmiňoval. Bylo až vtipné, jak moc mylně si lidé zmínku o Psýché vyložili. Přitom šlo celou dobu jen o to, že právě lidskou myslí se Marissa s Bellou zabývaly. Jejich studium lidské psýché, tak zamotalo hlavu nejednomu sepisovateli bájí.\nZ Erose se pak stal oficiálně Eric Acker. Nejprve jen sochař, po roce už slavný sochař a to za podpory anonymních sponzorů a jeho manželky Marissy, se kterou se oženil po skoro dvouletém vztahu. Žijí v malém domku na kraji Anchorage. Marissa se stala psycholožkou a netrápila ji ani jediná vzpomínka na jistou Bellu, která s ní skoro rok navštěvovala stejnou třídu. Belle chyběla moc, věděl jsem, že ji občas pozoruje a dává na ně bedlivý pozor. Byla i na jejich svatbě a skoro celé dva dny potom strávila tak, že se pohybovala mezi záchvaty veselí a hrozným smutkem.\nTeď po třech letech byla rozhodnutá se s nimi potkat. Neznají nás a nikdy o nás neslyšeli jinak, než jako o anonymních podpůrcích Erickova umění. Byla nervózní. I já jsem byl.\nKdyž jsme stáli před vchodem do galerie, kde se jeho nová výstava konala, bylo to jako návrat domů. Pro ni víc, než pro mě, ale i tak jsem to cítil.\n„Amorův hřích,“ zašeptala Bella.\n„Cože?“ zeptal jsem se. Ukázala na název výstavy, vyvedený na transparentu nad vchodem.\n„Pojďme dovnitř,“ vyzvala mě. Ruku v ruce jsme vešli a rozhlédli se. Eric stál kousek od nás a právě si s někým třásl rukou. Bella k němu chtěla vyrazit, ale zadržel jsem ji.\n„Nezapomeň, že nás nezná, miláčku,“ zašeptal jsem jí do ucha. Vzpamatovala se a posmutněla.\n„Já vím,“ hlesla. „Ale je to tak těžké.“ Došli jsme až k němu a podali mu pozvánku, kterou nechal doručit do nadace, kterou jsme založili nejprve jako krytí, ale nakonec se z ní stala plnohodnotná pomoc pro začínající umělce. Překvapeně se na ni podíval a zarazil se. Několik vteřin se vůbec nepohnul a pak se na nás zářivě usmál.\n„Eric Acker,“ natáhl k nám ruku. Nejdřív ji stiskla Bella a pak já.\n„Teší nás, že se konečně setkáváme. Jsem Isabella a tohle je Edward, můj manžel,“ dodala a já v jejím hlase slyšel tu samou pýchu, kterou jsem pociťoval sám.\n„Jsem velice rád, že jste mé pozvání přijali. Nevím jak bych vám jen poděkoval, za vaši podporu-“ začal, ale Bella nad tím mávla rukou.\n„Ne nám, to hlavně Bella, je vaše velká fanynka. Bez ní by se na světě nestala spousta skvělých věcí,“ usmál jsem se zamilovaně na svou ženu.\n„Ani nevím, čím jsem si to zasloužil, ale rád bych vám někoho představil,“ řekl nám stále usměvavý Eric a na někoho mávnul. Během chviličky se objevila blonďatá kráska nesoucí na ruce malého chlapečka se zelenýma očima a rysy svého otce. Nemohl mu být ještě ani rok. Eric se na nás podíval. „Isabello, Edwarde, tohle je má žena Marissa a náš syn Soren.“ Bella Marissu srdečně pozdravila a rozněžnila se nad malým Sorenem. Chvíli jsem jen obdivoval sílu podvědomí, něco se prostě nedá potlačit úplně.\n„Velmi mě těší,“ pozdravil jsem ji se stejnou srdečností jako moje úžasná žena. Bella se stále rozplývala nad maličkým a jen já věděl, jak moc je opravdu šťastná.\n„Marisso, miláčku, tohle jsou naši andělé.“\nTak je tu úplný konec. Už nebude žádná dlaší řada. Totální a naprostý ende. Možná právě proto je ze všech kapitol nejdelší. Chtěla jsem vám toho ještě tolik napsat a vysvětlit, ale nakonec je stejně nejhezčí to na co můžeme sami přijít a domyslet si to. Každopádně máte možnost se v komentářích zeptat na to, čemu jste snad nerozumněli. A rozhodně je tam i dost místa na vaše názory, které bych si moc ráda přečetla. Takže pokud jste třeba celou dobu neic nenapsali, teď máte poslední jedinečnou možnost mi vaše dojmy sdělit. :)\n♥ Sem patří jedno veliké DĚKUJI pro všechny kdo povídku četli a strávili těch pár chvil nad komentářem, který mi tu nechali. Je to, to nejlepší, co jste pro mě mohli udělat a já jsem vám všem neuvěřitelně vděčná, protože nic mě nepohánělo tak, jako těch pár slov, která mi říkala, co si o povídce a tím i o mně myslíte. Jste ti nejlepší! ♥\nJen na dovysvětlení. Calebovi se nevrátil zrak, on má jen ostatní smysly dovedené k dokonalosti. Tkaže slyší tak dobře, že mu zrak nechybí. Jo, přiznávám se bez mučení, DareDevil mi přitom nešel z hlavy. :D\n29) SarkaS (29.08.2012 19:05)\nděkuji, je skvělé vidět, že se Amor líbil. Je to taková moje oblíbená pohádka\n28) Jalle (29.08.2012 14:50)\nepilog je úplne dostačujúci veľmi sa mi tátoo poviedka páčila nemohla som sa od nej odtrhnúť bude mi chýbať perfektné\n27) AddyCullen (25.08.2011 17:14)\ndokonalé víc se rozepisovat nebudu, protože je to naprosto zbytečné... Ty jsi prostě dokonalá a s Tebou i Tvoje jedinečné povídky\n26) maily1709 (23.08.2011 13:29)\nnaprosto užasne milujem happy endy a všetci žili šťastne az do.... kazdy podla toho co je ze tvoja poviedka mi bude velmi chybat\n25) milica (14.08.2011 20:56)\nPrávě jsem dočetla celou povídku jedním dechem a byla neskutečná. První serii jsem četla už dříve a myslím že jinde.\nKrásná povídka a těším se co nám zase hezkého napíšeš.\n24) Kamci (10.08.2011 22:54)\npřed časem jsem četla první sérii a když jsi dopsala druhou, tak jsem se do ní začetla a strávila u ní krásný večer\njen to vstávání v pět ráno do práce bude asi tvrdý oříšek styď se kamčí, takle ponocovat\n23) SarkaS (08.08.2011 16:07)\nmollynkaska, pod textem máš vysvětlení\nNosska, díky moc Na shrnutí už mám povídku, která přijde příště, ale nejdřím musím udělat věc na přijímačky nebo si to slíznu. Ale hned jak bude talentovka bezpečně odeslaná vrhnu se Man´s world.\nHolky fakt vám všem moc děkuji, jsem z nadšená z toho jak se vám povíddka líbila!\n22) mollynkaska (08.08.2011 15:02)\nMě by zajímalo, co se stalo s Colebem, že viděl. Jed mu přece nemohl pomoc tak čím?\n21) Nosska (08.08.2011 12:02)\nŠári, Ty jsi úžasná, víš to?! Ta povídka neměla chybu. Musim říct, že jsem ráda, že jsem jednou uhádla, jak to přibližně dopadne, alespoň, co se postav týče\nPřesto mám otázku Neděs se, jen mě zajímá s čím se vytasíš příště a jak dlouho budem muset čekat no jo, potřebuju Tvoji pravidelnou dávku emocí\n20) Lucinka (08.08.2011 10:46)\nNaprosto dokonalá povídka škoda jen že už je konec\n19) Judy (08.08.2011 09:06)\nDokonalé! Jen je škoda, že si je nepamatují. Byla to úžasné povídka, na kterou jsem se vždycky těšila celé dny.\n18) Milisent (07.08.2011 21:33)\nŠárko, ďakujem za krásny zážitok s touto úžasnou dvojradou kapitolovkou. Posledná veta bola božská. Moc sa teším na ďalšie Tvoje poviedky.\n17) Marvi (07.08.2011 19:37)\nDneska jsem si dala dvě kapitolky najednou. Nádhera!!! I Tanya došla svému štěstí, je to dobře. A Caleb a jeho smysly, hned mě napadlo, že by ji mohl vnímat nějak jinak než zrakem a dovětek na konci to jen potvrdil.\nDěkuji za skvělou povídku, byla velmi originální a tvé postavy úžasné, hlavně Eros.\n16) Afrodita_Alice_Cullen (07.08.2011 19:10)\nBylo to úžasný. První sérii jsem objevila na stmívání.eu, ale pak jsem doputovala, až jsem. Nevím, jak se vyjádřit, protože...Jo přiznávám, když tohle píšu, tak brečím!!! Hlavou se mi víří tolik myšlenek, tolik vzpomínek, nápadů ohledně Erose, Amora a ostatních tíkajicích se pověstí. Už ani nevim, jestli moje věty dávaj smysl. Nechápu proč, ale, i když se probudil Caleb, i když přinesla Marissa Sorena, tak jsem nebyla, tak ... ani nevim jak to říct snad vykolejená se tomu aspoň okrajově přibližuje, jako když jsem si přečetla tu poslední větu v celym tom dokonalym příběhu. Vim, že jsi ji sama psala, takže ji zřejmě znáš na zpaměť, ale já ji sem musím napsat.\n15) Kolda (07.08.2011 16:43)\nTo je taková škoda, že už je konec, ale stál za to! Je to nádherné! Bella má zpátky svá křídla, je s Edwardem, Tanya s Calebem, Eric s Marissou a tak to má být. =) Je to krásná povídka. Na druhou část jsme si chvilku počkali, ale stálo to za to! Moc krásné a už se těším na tvé další povídky!! =)\n14) janulka (07.08.2011 15:37)\nÁch bože.. po prečítaní som chvíľu zostala tak otupelá..., prosto nádhera! ja.. prosto nemám slov...\n13) Lipi4 (07.08.2011 15:12)\nŠáriku , ale mě to bylo jasné hned, jelikož něco podobného napsala i kdysy dávno Karokla (teď to tu nenajdeš )\n12) SarkaS (07.08.2011 14:39)\nHolky děkuju, děkuj, děkuju, ale vidíte jak já jsem pitomá? Zapomněla jsem tam vpasírovat vysvětlení, jak to že to mohl Caleb říct, když oči nemá a stále nevidí. No, tak alespoň takhle dodatečně, jsem to vložila nakonec. Asi to bylo jasné jenom mě, když jsem to psala a ty miniaturní náznaky nebyly dost. Jak říkám, jed nespraví to co nikdy neexistovalo. Takže žádné oči, jen nadupírsky dokonalé ostatní čtyři smyly. Teď mě tak napadá, že Caleb by mohl být první upírský ochutnavač, s takovým rozsahem...\n11) semiska (07.08.2011 12:33)\nMoc krásné zakončení. Já jsem tuhle tvoji Tanyu měla moc ráda. Je jiná než ty ostatní. A Calebovi přeměna pomohla a Tanya nemůže být šťastnější.\nJe sice škoda, že si Eric (Eros) si na ně nepamatuje a Marrisa taky ne, ale myslím, že teďka při novém setkání by mohli navázat na nové krásné přátelství, co měli předtím. Moc skvělá a bomba povídka.\n10) Bree (07.08.2011 12:25)\nteda, já prostě nemám slov, Caleb vidí, Eros se zvdal nesmrtelnosti, křídel a paměti a má miminko. Opravdu andělská povídka, děkuji ti za ní. Když budu smutná vrátím se k ní, hrozně jsem se do ní zamilovala


Zemřel americký funkový a soulový zpěvák Charles Bradley | Týden.cz\nAmerický funkový a soulový zpěvák Charles Bradley tuto sobotu ve věku 68 let podlehl rakovině. Oznámil to zpěvákův agent. Bradley před třemi lety vystupoval na hudebním festivalu Colours of Ostrava.\nAgentura AP připomněla, že Bradley, přezdívaný pro svůj styl zpěvu "Vřeštící orel soulu", dosáhl životního úspěchu až po své šedesátce, v roce 2011 svým debutovým albem No Time for Dreaming. Na ně navázal dalšími dvěma alby v letech 2013 a 2016, kdy album Changes oslovilo širší publikum a v řadě časopisů se umístilo na žebříčku nejlepších alb roku. Vystoupení v pořadu televize CBS This Morning: Saturday mu loni vyneslo nominaci na cenu Emmy. V tomto roce mu ale také byla diagnostikována rakovina žaludku. Po léčbě dokázal počátkem letošního roku vyrazit na turné, ale rakovina se vrátila a rozšířila se i na játra.\nBradley se narodil se v Gainesville na Floridě, od osmi let vyrůstal v New Yorku. Jako dospívající odešel z domova a žil jako tulák, dokud se před dvaceti lety neusadil v Brooklynu. Dlouho se živil pod přezdívkou Black Velvet jako napodobovatel svého idolu Jamese Browna, než ho objevil Gabriel Roth, spoluzakladatel nahrávací společnosti Daptone. "Svět dnes ztratil tón srdce," uvedl Roth ve svém prohlášení.\nFoto: ČTK , AP/Ron Harris


Evy aichmajerové - vše o tématu | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Wiki.Ahaonline.cz >e >evy aichmajerové\nAktuální informace o tématu: evy aichmajerové\nPřečtěte si o tématu "evy aichmajerové". Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam nejoblíběnějších článků s klíčovými slovy "evy aichmajerové", které hledáte. V naší encyklopedii najdete články, fotografie i videa k tématu "evy aichmajerové".\nAgáta Hanychová po rozchodu s Brabcem: Zanevřela na muže, chodí se ženou?!\nSpekulace o tom, jaké je vlastně sexuální orientace modelky, párty girl a skandalistky Agáty Hanychové (25), bují v médiích už dlouho. A o na teď…\nHerečka Míša Maurerová je už dva roky maminkou dvojčátek Josífka a Madlenky. Ta jí ale dávají pěkně zabrat. Zvlášť když rozpoutají nějakou tu…\nZuzana Belohorcová: Bála jsem se, že Salmě ublížím!\nDva týdny po porodu vyrazila šťastná maminka Zuzana Belohorcová (33) s přítelem Vlastou Hájkem (34) do společnosti a prozradila, jak prožívá …\nProstři pro tři - Rolins u televizní plotny!\nDara Rolins (37) se postavila za televizní plotnu! Před kamery ji poprvé od letní tragické nehody, kdy pod koly jejího vozu zahynul motocyklista,…\n05:00 –Těhotenství moderátorky Evy Aichmajerové (30) lékaři sledují jako rizikové! Uplynulý sedmý měsíc těhotenství se dokonce obávali, aby Eva…\nVelikonoce s Evičkou a Robertkem!\nPRAHA – Ledabylé listování erotickým časopisem. Takhle začíná erotické video Evy Aichmajerové (30), která v něm předvádí i »divokou jízdu« s …\nTaxík podle gusta Michala Davida - Řidička a sexy společnice v jednom!\nPRAHA – Michal David (48) si oblíbil cestování taxíkem. Důvod je prostý – řidičky totiž poskytují »nadstandardní služby«. Je libo nejen řidičku,…\nJandovi a Aichmajerová: Vystřídali se v porodnici\n5:00 – Minuli se ve dveřích podolské porodnice. Zatímco Petr Janda (67) si přijel pro manželku Alici (26) a několik dnů starou Anežku Petru, které…