Thule Chariot Sport 2 Blue (TH10201003) | T.S.BOHEMIA\nMáte dvě děti, jste aktivní rodič a chcete trávit čas pohromadě? Je tu vozík s označením Thule Chariot Sport 2 Blue. Ten už na první pohled zaujme svým provedením. Pokud jde o design rozhodně zaujme modrá barva v kombinaci s tmavými odstíny. Stejně tak zaujmou také rozměry, které činí 85.5 x 76 x 37.5 cm. Co je hlavním unikátem, kterým se tento cyklovozík může pyšnit, to je fakt, že je určený nejenom pro jedno dítě, ale pro dvě děti.\nDětský vozík Thule Chariot Sport 2 Blue zaujme svou všestranností\nZnačka Thule jasně ukazuje, jak dokáže skvěle cílit na moderní aktivní rodiče. Vozík Thule Chariot Sport 2 Blue můžete využít jako klasický cyklovozík při jízdě na kole Stejně tak ho lze využít také při běhu, stejně jako nechybí ani možnost použití spojená s jízdou na lyžích – běžkách. Samozřejmostí je ale i využití tohoto běžného vozíku jako alternativa ke kočárku, při běžné chůzi. Unikátní systém Thule VersaWing zaujme tím, že umožní velmi rychlou a jednoduchou změnu s ohledem na účel použití.\nUnikátem vozíku Thule Chariot Sport 2 Blue je také důraz na maximální bezpeční vašeho dítěte. Kvalitní materiály a jejich prvotřídní zpracování slibuje vysokou odolnost, stejně jako stabilitu. Mezi bezpečnostní prvky ale patří například i kvalitní bezpečnostní pětibodové pásy, které jsou samozřejmě k dispozici pro každé dítě ve vozíku. Co dále nechybí, to jsou třeba i kvalitní kotoučové brzdy. Díky nim budete mít maximální jistotu toho, že i v jakémkoliv terénu vozík jednoduše zabrzdíte, nebo upravíte rychlost samotné jízdy.\nSamozřejmostí je i bohatá nabídka příslušenství, díky kterému můžete svůj vozík Thule Chariot Sport 2 Blue výrazně vylepšit. Po stránce bezpečnostní oceníte třeba kotoučové brzdy nebo zámek, s ohledem na pohodlí se hodí závěsné lůžko nebo čalouněné boky, a s ohledem na praktičnost musíme zmínit třeba kapsu s držákem na kelímek, dodatečný úložný prostor, stejně jako se může hodit třeba i praktický textilní kryt, díky kterému je zajištěna maximální možná ochrana proti celé řadě různorodých vlivů. K dispozici jsou ale i pohodlnější vložky na sezení, nebo třeba vak zajištující mnohem lepší tepelnou izolaci a pohodu dítěte.


Ditipo Začínám vystřihovat Zahrada\nNovinka pro úplné začátečníky: děti nejprve vystřihnou jednotlivé díly skládačky a pak je nalepují do natištěných předloh různých prostředí. Orientují... celý popis\nNovinka pro úplné začátečníky: děti nejprve vystřihnou jednotlivé díly skládačky a pak je nalepují do natištěných předloh různých prostředí. Orientují se podle barevné předlohy, která je součástí sešitu a podle názvů rostlin a živočichů, která jsou natištěna na zadní straně jednotlivých dílů skládačky.\nVznikají tak nové obrázky z mnoha zajímavými detaily z prostředí Zahrady. Děti se zábavnou formou naučí poznávat nová zvířatka, rostliny, ovoce a zeleninu, které můžeme najít na zahradě.


Crossový trenažér s náklonem VISIONFITNESS S7100 - Domafit Fitness\n46 273 Kč / 1 712 .22 €\n2 071 .79 €\n• sklon, • výkon, • čas, • stupeň zátěže, • vzdálenost, • výdej kalorií, • kroky/min., ekvivalenty látkové výměny (METS), • srdeční činnost, • srdeční činnost v %, • přednastavená cíllová srdeční zátěž, profil\nZáruka na deformaci rámu: 30 let VISION FITNESS CATALOG 2012 [3 MB]Katalog Visionfitness 2010_2011 [4 MB] Home Semi-Profi Profi Výrobek je vhodný pro takové použití, které je označeno zaškrtnutím v příslušném políčku. Pokud zákazník např. instaluje výrobek určený jen pro domácí použití do klubové nebo veřejné posilovny, ztrácí nárok na opravy v záruční lhůtě zdarma, neboť se jedná o porušení záručních podmínek. Home: Výrobek je určen výhradně pro použití v domácnosti, není určen, dimenzován a vyroben pro komerční použití za účelem podnikání.\n•\tPevná konstrukce.\n•\tOdpor při pohybu zajišťuje magnetický motor ECB.\n•\tOdpružené pedály.\n•\tStoupání 18% - 37%\n•\tVýška pedálu od země při nejnižším nastavení stoupání 22 cm.\n•\tPohon: QUIET-GLIDE velmi tichý Poly-V-řemen\nIndukce Napájení - el. přípojka trafo 230V/50Hz:\nano Text 1:\nDélka kroku 51 - 55 cm Vyberte si naši pobočku pro vyzkoušení a předvedení výrobku:\nPo-ne: 8-20 hodin Mobil: +420 220 981 452\nAktuální kurz USD: 25,540\nTOP PRODUKT Listopad\n• Stupínek na fitness Reebok STEP\n• 3 Výškové polohy\n• Pogumovaný protiskluzový povrch


Montessori hry, hračky - www.ajshop.cz\nTuto metodu vzdělávání přinesla uznávaná italská lékařka Marie Montessori. Jejím základem je respektování jedinečné osobnosti každého dítěte. Dítě si samo vybírá kdy, kde a s kým bude pracovat. S možností samostatnosti přichází také zodpovědnost za následky své volby. Učitel nebo rodič pouze koordinuje směr dítěte, případně pomáhá, když je dítě nerozhodné.\nPomůcky Montessori se zaměřují vždy na jednu konkrétní vlastnost. Důležité je, aby při poznávání a činnosti dítě nerozptylovaly žádné jiné podněty. Pomůcky mohou být zaměřené například na poznávání tvarů či barev, teploty, hmotnosti nebo základních počtů. Vlastnost, které má pomůcka dítě přiučit, je zřetelná na první pohled. Pokud se má dítě například učit barvy, obsahuje pomůcka různobarevné destičky stejné velikosti a tvaru. Při učení tvarů mají zase všechny součásti pomůcky stejnou barvu a strukturu povrchu a liší se pouze tvarem. Díky tomu se dítě soustředí cíleně právě na to, co jej chceme naučit.\nMontessori pomůcky jsou vhodné pro děti všech věkových kategorií, od těch nejmenších až po ty nejstarší na základních školách. Malé děti ocení například barevné kroužky na 3 kolících, kde se učí správně rozeznávat tři základní barvy a kolečko přiřadit k odpovídajícímu kolíku.\nDěti v mladším školním věku využijí Montessori pomůcky hlavně při výuce matematiky. Nápomocné jim mohou být třeba barevné počítací špalíčky. Kromě sčítání a odčítání do 10 si fixují k daným číslům také jejich anglický překlad.\nTyto pomůcky ocení i starší děti. Kromě biologie, kde se často používají třeba botanické komody s listy, je využijí i v matematice. Skvělým materiálem k výuce je barevná tabule pro násobení desetinným číslem. Jedná se o dřevěnou tabuli s barevnými čtverci, kterou doplňují korálky a čísla. Pomocí tabule si děti osvojí danou problematiku rychleji a příjemněji, než prostřednictvím klasických metod.\nPearson English Readers Easystarts Between Two Worlds\nHappy Street 1 (New Edition) Učebnice angličtiny\nDirekt 2 neu, učebnice + pracovní sešit a Audio CD


Dřevěnický turnaj je v "poločase" - Jičínský deník\nDřevěnický turnaj je v "poločase"\nDŘEVĚNICE - Největší volejbalový antukový turnaj v republice, jehož 54. ročník se odehrává v obci na Jičínsku, má za sebou úspěšnou první polovinu. Úvodní hrací den přijelo 71 týmů, včera 40, takže poločasová bilance je 111 družstev.\nSamozřejmě že pozornost se soustředila na nejkvalitnější kategorii, 1. A třídu, kde startovalo patnáct družstev, a vše vyvrcholilo včera odpoledne před televizními kamerami. Finálový zápas sledoval i prezident republiky Václav Klaus. Ten se pochvalně vyjádřil na adresu pořadatelů věhlasného turnaje, jenž má velký zvuk i za hranicemi naší země. Klaus si prohlédl sportovní areál, pobesedoval s organizátory a ochutnal místní speciality.\nZ prvenství se nakonec radoval tým Humři Perštejn, jenž nastoupil do soutěže „na divokou kartu“, v něm se představili legionáři, kteří jídají volejbalový chlebíček v nejrůznějších ligách Evropy. Ve finále porazil až nečekaně lehce Příbram 2:0.\nV kategorii veteránů se dařilo jičínskému Jastavu, který dosáhl na hattrick, když potřetí za sebou zvítězil a ve finále zdolal svého největšího soupeře Zlín. Dobrou úroveň měly obě dorostenecké kategorie, i když družstev bylo méně. Včera se dařilo i východočeským celkům.\n1. A třída mužů (15 účastníků): 1. Humři Perštejn, 2. Příbram, 3. Dukla Liberec, 3. Jihostroj České Budějovice, 5. JMP Brno, 6. VK Karbo Benátky n. J. Nejlepší hráč Jaroslav Škach (Humři Perštejn, nyní obléká dres Berlína).\nDorostenci (19): 1. Ústí nad Labem, 2. Velké Meziříčí, 3. USK Praha, 4. Dukla Liberec, 5. České Budějovice, 6. Navoněný špíny Ústí nad Labem. Nejlepší hráč Radek Svoboda (SKV Ústí n. L. ). Dorostenky (20): 1. Nic Moc TU Liberec, 2. Sekačky, 3. Střešovice, 4. Lanškroun, 5. Orient, 6. Šlapanice. Nejlepší hráčkou Jana Endlerová z vítězného týmu, která si navíc odvezla i cenu Miss volejbal, věnovanou redakcí Jičínského deníku.\nVeteráni nad 40 let (17): 1. Jastav Jičín, 2. Zlín, 3. Praga Praha, 4. Krakonošovo, 5. SONP Poldi Kladno, 6. Zvičina. Ženy, 1. A třída (19): 1. Loko Liberec, 2. Pardubice B, 3. Havlíčkův Brod, 4. Bohemians, 5. VK Slavia Plzeň, 6. Slavia České Budějovice. Nejlepší hráčka Lenka Jakubíčková (Loko Liberec). Muži\n, 1. B třída (20): 1. Bučovice, 2. Vrchlabí, 3. Prosek Praha, 4. Praga Praha, 5. Havlíčkův Brod, 6. Prasil Mladá Boleslav.\nTurnaj pokračuje o příštím víkendu, kdy nejprve hrají muži a ženy krajských přeborů a soutěží. Vše zakončí otevřený turnaj, což jsou družstva mužů všech soutěží i neregistrovaní a mixy.


Hraboš sněžný (Microtus nivalis) - ChovZvířat.cz\nÚvod » Zvířata » Drobní savci » Myši, plši a rejsci » Hraboš sněžný\n2-7 ks, 1-2x ročně\n02.12.2013 Autor: Ing. Zbyněk Pokorný 3610 zobrazení 0 komentářů\nHraboš sněžný dosahuje délky těla 110-140 milimetrů, ocas je u tohoto druhu dlouhý 50-75 milimetrů (tvoří zhruba 45 procent délky děla), zadní tlapka 19-21 milimetrů, ucho je dlouhé 15-17 milimetrů. Hmotnost dospělého zvířete bývá v rozmezí 35-65 gramů. Je to větší hraboš s charakteristickým stříbřitě šedým, často až namodralým zbarvením hřbetu a dlouhými hmatovými chlupy na čenichu. Horní Ml má 7 téměř uzavřených políček a zvláštní tvar prvého z nich.\nHraboš sněžný se vyskytuje v horách, typicky v kamenných sutích nad hranicí lesa (1100 metrů nad mořem a více), například v Alpách a Vysokých Tatrách. V České republice ve volné přírodě není. Tento hraboš z čeledi křečkovitých je čilý i v zimním období, pohybuje se pod sněhem, rád se zdržuje v kamení.\nHraboš sněžný obývá štěrbiny ve skalních sutích s blízkostí trav nad hranicí lesa ve výškách 1100-2600 metrů. Hraboš sněžný rád vytváří kolonie, je aktivní ve dne i v noci, pod sněhem je čilý po celou zimu. Průměrně přivádí samice na svět 2-7 mláďat a vrhne 1-2x za rok. Mláďata samice kojí tři týdny, mladí hraboši otevírají oči 13. den života. Zakrátko jsou mláďata pohlavně dospělá a schopna sama plodit další potomky.\nHraboš sněžnýNázvy ve světě\nAnglicky: European Snow Vole, Chorvatsky: Snježna voluharica, Slovensky: Hraboš tatranský\nHraboš polní, Hrabošík tatranský, Hrabošík podzemní, Hrabošík Fatiův, Hraboš severní, Hraboš mokřadní\nChionomys - hraboš


AUSTRÁLIE: Menangle - Neviditelný pes\nToto je osada na samém okraji metropolitní Sydney, zhruba 65 km jihozápadně od City. Poprvé jsme tuto osadu navštívili v roce 1969, kdy jsme se jeli podívat na moderní „mléčnou“ farmu. Farmu budoucnosti, kterou tehdy provozovala zemědělská a chovatelská vysoká škola. Okolní krajina je mírně zvlněná i dosud oplývá převážně výživnými pastvinami, na kterých se pasou stáda krav. Jak těch na maso, tak i těch fabrik na mléko.\nTehdy jsme se po Klokánii teprve rozhlíželi a stále byli pod silným vlivem našich životů prožitých v komančské kleci. V této jsme znali „výrobu mléka“ jako kravíny s permanentně ustájenými dlouhými řadami dojnic a mléko se získávalo tak, že ošetřovatelka kravičce vemínko opláchla od různého humusu, nasadila vakuovou dojičku a mlíčko si to pak zurčelo potrubím do chlazených kádí, kde se oddělovala smetana a zbytek takto ochuzeného mléka se pak přečerpal do pojízdných cisteren a byl pak dopraven do mlékárny k dalšímu zpracování. Smetanu čekal podobný proces.\nU klokanů se mléčné krávy pasou na výživných pastvinách a z toho, co spasou, vyrábí vysoce kvalitní mléko. Když jsme jej poprvé v roce 1968 ochutnali, tak jsme měli dojem, že pijeme smetanu z tehdejšího brněnského Lacrumu. Prostě jiný rozměr. Nevím, jakou normu mělo plnotučné mléko v Československu v roce 1968, a nevím, jaká je dnes. Pouze si pamatujeme jeho chuť-nechuť, namodralou barvu a částečnou průzračnost. U klokanů tato tekutina obsahuje nejméně 3,4 % tuků a 3,3 % proteinu a je sněhově bílá a nebo lehce nažloutlá. Smetana – ta na šlehání obsahuje 40 a více % tuku a tak zvaná dvojnásobná smetana (double cream) má 50 a více % tuku. Tato konzistencí připomíná měkké máslo. Kyselá smetana opět připomíná konzistencí máslo a s mladými brambory to je pochutnáníčko. Vůbec o zdejších mléčných výrobcích, od másla přes nepřeberné množství sýrů by se dala napsat kniha. Ale abych neodbočoval.\nNejprve jak se krávy vůbec dostaly mezi klokany. Hned v první flotile jedenácti lodí, která v roce 1788 dorazila do míst, kde dnes stojí skoro pětimilionové velkoměsto Sydney, bylo se 732 trestanci dovezeno i 7 krav a dva býci. Osadníků dojelo jen 14. Celé toto stádečko dobytka jim však záhy uteklo. Po sedm let zde nikdo krávu ani koutkem oka nespatřil, až v roce 1795, když domorodci na koroborí předváděli „býčí tanec“, se osadníkům v kebulích rozsvítilo. Vyslali dva trestance prozkoumat území, odkud byli domorodci, a ti tam na krásných pastvinách napočítali vykrmené stádo o 61 kusech. Krajina byla pojmenována Cowpasture, tedy kravská pastvina a jmenuje se tak dodnes, kdy to je jedno z předměstí Sydney.\nRotolactor v Menangle\nNa co jsme se jeli do Menangle tehdy podívat, byl „Rotolactor“. Jakýsi kolotoč, na kterém se zaráz a průběžně dojilo zhruba 50 krav. Když jedna skončila, další do stání nastoupila. Toto zařízení bylo prvně vyvinuto v USA ve dvacátých letech minulého století a postupně zdokonalováno. V době naší návštěvy bylo automatizováno pomocí analogové počítačové techniky.\nKravky se k dojení dostavovaly z pastvy samy, jak je začalo mléko ve vemínku tlačit. Důmyslné ohrady a bariéry navedly každou krávu ke stání, které bylo zrovna uvolněno jinou krávou. Cestou byla kráva automaticky zvážena a identifikována, takže počítač „věděl“, o kterou krávu běží, kolik váží, kolik a jak kvalitní mléko nadojí. Také kopyta měla umyta, jak se cestou brodila k tomu zřízeným brouzdalištěm. Podle individuálních parametrů byl každé kravce automaticky do žlabu ve stání odměřen krmný koncentrát s vysokým obsahem proteinu. Ošetřovatel krávě otřel speciální sterilizovanou utěrkou automaticky omyté vemeno a struky a nasadil dojičku. Od každé krávy při každém dojení byl odebrán vzorek mléka k analýze. Karusel se zvolna otáčí, kravička žere a je dojena.\nKarusel má 24 m v průměru, za 7 minut se otočí jednou dokola a vydojí jednu krávu, která pak odkráčí na pastvu. Na karuselu bylo zhruba 50 stání. Tehdy celý tento cirkus s devíti operátory vydojil 300 – 375 krav za hodinu – rychlost otáčení karuselu se dala regulovat - a tak dvakrát denně vydojil 2500 krav, což je už docela slušné stádo. Každá kráva dala v průměru 12 a půl litru mléka denně. Dnes, díky genetice a šlechtění, to za den představuje 24 litrů. Veškerá odpadní voda tekla do jímek, odkud byla čerpána k zavlažovačům pastvin jako kvalitní hnojivo, zrovna tak veškerý hnůj končil na pastvinách. Dříve, než lidé začali pít mléko sbírané a nebo odstředěné a takto tuku či smetany zbavené, se tímto netučným mlékem krmila prasata.\nObchod a pošta v osadě Menangle\nFarma také vyráběla i svoje máslo pod značkou „Laurel“ a přidružený chov stáda čuňat na netučném mléku jen sílil. Takže to vše byl takový přírodní koloběh. Ostatně toto vše prováděl i bývalý slušný sedlák na svém hospodářství, jak si pamatuju, když jsem jako školák občas býval o prázdninách u příbuzných na jižní Moravě v Bukovanech u Kyjova. V moderní stáji s automatickými napajedly byly 4 krávy a v prasečím chlívku 2 – 3 prasata. Krávy byly hlavně jako tažná zvířata, ale také se dojily a mléko se částečně spotřebovalo v kuchyni a zbytek se odstředil v ruční odstředivce a smetana se opět ručně stloukala na máslo. No a to netučné mléko skončilo u prasat v korytě. Samozřejmě, že veškerý hnůj a močůvka končily na polích.\nDnes je z Rotolactoru v Menangle ruina, ale výzkum pokračuje. Díky digitalizaci v kybernetice a rozvoji robotů byl celý proces zautomatizován a kravičky se tak dojí bez lidského zásahu. Robot krávě omyje vemeno, zkontroluje čistotu a nasadí dojičku na struky. Na robot úctyhodný výkon této delikátní operace. Je to ovšem robot vyspělý, oplývající zrakem ve stereu, aby nejen viděl, ale mohl i přesně měřit vzdálenosti, a hmatem, aby kravku za vemínko nevzal nějak brutálně ale něžně a s citem.\nVýhled od obchodu v Menangle\nNedávno jsme osadu Menangle navštívili podruhé, ale z jiného důvodu. Náš dlouholetý a dobrý kamarád zemřel. Jeho žena prodala domeček, ve kterém bydleli a koupila si nový ve vesničce pro seniory jménem Durham Green právě v Menangle. A tak jsme ji jeli navštívit a zkontrolovat její nové bydlení. Vyjeli jsme ráno po deváté a hodinu jeli pěknou zelenou zvlněnou krajinou mezi malými farmami až do Menangle, od nás 65 km vzdáleného. Zde jsme nejdříve zastavili u hlavní křižovatky, kde stojí impozantní budova obchodu a pošty v jednom. Tak, jak bývalo dobrým zvykem v Klokánii v country, i denní tisk tu je k mání.\nVedle hlavní budovy vlevo, a také před ní, jsou stolky a židle pro hosty. Podává se tu i občerstvení a také zde dostanete balený alkohol, ale ne čepovaný a nebo nalévaný. Na to by museli mít jinou a dražší licenci. V líbezně, vším možným provoněném kšeftě, je k dostání vše. Stěny jsou obloženy zbožím v regálech a na policích. Vzadu v rohu u prodejního pultu je malá kukaň, zhruba 2,5 x 3 metry. Toto je pošta. Má dveře se zámkem a malé obslužní okénko se záclonkou připomínající oponu v loutkovém divadélku.\nZboží je vystaveno i v hlavním prostoru koloniálu. Pro ty, kterým došly peníze, zde také trůní bankomat. Celou pravou stěnu zabírají prosklené chladící a mrazící skříně. Zde jsou mražené potraviny a hlavně pivo a bílé víno. Vlevo od obchodu je místnost se stolečky a židličkama kde se mohou hosté posilnit a vpravo 4 místnosti se „starožitnostmi“.\nV té poslední je dokonce zachovalá a plně funkční, ale nepoužívaná pec na chleba, který se zde pekl a dosud všude jinde peče v kovových formách. „Starožitnosti“ sestávaly z nábytku, domácích potřeb, hraček, obrazů a knih z dob minulých. Obsah těchto místností mně silně připomínal obsah vetešnictví v Brně na Bratislavské ulici, kde v suterénu to vše bylo, včetně vtipné reklamy. „Každý svoje kroky řídí, Bratislavská číslo čtyři, tam je firma jediná, vetešnictví Foltýna.“\nAnnin domek ve vesnici pro seniory\nOdtud jsme už pak jeli přímo k Anně, jak se kamarádka jmenuje. Vesnička pro seniory je nová a má domečky různých velikostí. Jsou zde veškeré služby pro rezidenty, kteří si mohou vybrat, co potřebují. Úklid, údržba, celodenní stravování, zdravotní a lékařská služba, tělocvična, krytý a vyhřívaný plavecký bazén s místy na hydroterapii, knihovna s internetem, kadeřnictví, společenská hala a přehršle jiných služeb. Anna má domeček s garáží pro dvě auta, kde mimo svého opatruje jedno kamarádce, 2 koupelnami, 3 ložnicemi, pěknou kuchyní a velikánským obývákem. Jednu ložnici používá jako pracovnu, druhou má pro hosty a v té, ve které spí ona, se prochází šatnou do koupelny zařízené pro ty méně mobilní.\nCelý domeček je klimatizovaný. Z obýváku vedou prosklené dveře k venkovnímu zastřešenému posezení – pergole na pidi zahrádce s vyhlídkou na pastviny. Navíc, Anna má příjemné sousedy a celý kolektiv ve vesničce, kde je Anna populární díky svému kuchařskému umění, je pohodový. Vybrala si holka jedna osmdesátiletá dobře a z kytky orchidejí, co jsme jí dovezli, měla radost. Stěny má převážně vyzdobeny fotkami domorodého umění z cest jejího manžela po Arnhemské zemi na severu Klokánie s Mirkem Zikmundem a Jirkou Chaloupkou v roce 1992.\nJak je jejím zvykem, Anna uvařila mňam mňam oběd, po kterém jsme si ještě hoďku poklábosili, abychom se odpoledne odebrali domů. Náš druhý výlet do Menangle se nadmíru vydařil a doufám, že nebyl ten poslední.\nPsáno 31. 8. 2017.\npočet příspěvků: 30, poslední 21.9.2017 07:17


Koupit vstupenky na Carini, Žižkovské šapitó, Artistické cirkusové vystoupení, v Nákladové nádraží Žižkov, Praha, 19/04/2019 10:00 | Ticketstream\nArtistické cirkusové vystoupení\nProdej bude ukončen: 19/04/2019 09:00\nHula Hop - Temperamentní tanec s obručemi\nRola Rola Show - Balanc na volně rolujících valcích s akrobatickými prvky v Rokerském Stylu.\nŽonglér - Žonglérské výkony s fotbalovými míči.\nKovbojské Rodeo - Točení s lasy vrhání nožů proti živé osobě, práce s bičem.\nMetamorfoza - Záhadná iluze metamorfoza, záměna lidských těl od známého mága Herry Hudýny.\nMožná přijde i kouzelník - Kouzla a iluze s obecenstvem (děti i dospělý) v komickém stylu.


V New Yorku je stále více nebezpečno. Letos v květnu tu podle údajů policie zločinnost stoupla o 22 procent v porovnání s květnem v roce 2020. New York ale není výjimečný. Ve velkých amerických městech se v minulém roce průměrně zvýšil na evropské poměry již tak astronomický počet vražd a zabití o 30 procent, o dalších 24 procent pak od počátku tohoto roku. Amerika mluví o nové vlně zločinnosti, kterou nedokáže úplně vysvětlit.\nRespektive teorií je několik. Levice má tendenci vidět za zločiny sociální příčiny. Covidové lockdowny způsobily u části populace ekonomický propad, ten se kombinuje s úzkostnými stavy a dalšími psychickými obtížemi násobenými sociální izolací. Z přátelských a společenských Američanů se prý stávají uzlíčky rozjitřených nervů sahající po alkoholu, drogách či rovnou po zbrani.\nExistují ale i jiné výklady. Nárůst zločinnosti se kryje také s mohutnou vlnou protirasistických nepokojů. Těm dominovalo hnutí Black Lives Matter protestující ve svých extrémnějších podobách pod heslem „Defund the police“ (my bychom nejspíš skandovali „Policajtům ani kačku“ nebo něco podobného). Všeobecně nepřátelská atmosféra vůči pořádkovým sborům se podle analytiků promítla do jejich chování. Policisté konají jenom v nejnutnějších případech, aby si náhodou nenadrobili nějaký nekorektní průšvih. Panuje i podezření, že někteří službu lehce sabotují. Někde navíc skutečně došlo ke snížení výdajů a rozpouštění útvarů. Zkrátka, policisté se raději nepřetrhnou.\nBezpečnost Black Lives Matter Haló. Tady Washington New York Policie USA


Bojím se dát kočku kastrovat - Diskuse - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Diskuse » Stejná situace » Bojím se dát kočku kastrovat\nPovídálka 21 příspěvků 03.01.18 17:09\nBojím se dat kočku kastrovat\nAhoj mám 8 měsíců starou kočičku mám jí od narození a je čas ji dat kastrovat ale já mám o ní strach její matka týden po kastraci umřela a teď máme jít ke stejnému doktorovi nemáte s tím nikdo nějaké zkušenosti ten veterinář se jmenuje Komenda je z Dačic kdyby nikdo znal a byl u něj nechat kočku vykastrovat prosím ozvitese\nZasloužilá kecalka 695 příspěvků 03.01.18 17:13\nByla jsem na tom uplne stejne. Davala jsem kastrovat 11 let starou kocku a bala jsem se, ze to nezvladne. Zvladla. Kastrovala jsem ji pred mesicem.\nZa me, zkus pockat do jednoho roku, pokud nemrouska porad v kuse, bude starsi a bude to lepsi. A poohledni se po jinem veterinari, kdyz k nemu nemas duveru. V jinem meste urcite nejaky bude, poptej se i po znamych, zda by Ti nekoho nedoporucili.\nPovídálka 21 příspěvků 03.01.18 17:17\nByla jsem na tom uplne stejne. Davala jsem kastrovat 11 let starou kocku a bala jsem se, ze to nezvladne. Zvladla. Kastrovala jsem ji pred mesicem.Za me, zkus pockat do jednoho roku, pokud nemrouska porad v kuse, bude starsi a bude to lepsi. A poohledni se po jinem veterinari, kdyz k nemu nemas duveru. V jinem meste urcite nejaky bude, poptej se i po znamych, zda by Ti nekoho nedoporucili.\nZávislačka 2802 příspěvků 03.01.18 17:21\nTrvej na přednarkozovém vyšetření. Dělá se to běžně u lidí, u zvířat málokdy, u mladých zdravých skoro vůbec.\nJsou to další peníze, ale vyplatí se. Známé tento rok umřela při narkoze ani ne roční kočička.\nJinak doporučuji připlatit na narkózu inhalační/nemají všichni doktoři, ale ti lépe vybavení, solidní a kliniky ano.\nPovídálka 48 příspěvků 135 inzerátů 03.01.18 17:29\nMy jsme kočku dávali kastrovat po čtvrtém vrhu koťat. Taky jsem nejdřív měla pochybnosti, že je to proti přírodě a kdesi cosi… zpětně musím říct, že jsme to měli udělat dřív. Z uštvané, vyhublé, kocoury neustále pronásledované kočky je sebevědomá kočičí dáma s hustým kožichem a kypící vitalitou. Drzé kocoury teď honí pryč. A jestli jde jen o veterináře, zkus najít lepšího, třeba i někde dál. Je to velký rozdíl. Viděla jsem kastrovanou kočku s rozpáraným div ne celým břichem a tu naši nám jiný veterinář vracel s ani ne dvoucentimetrovou rankou a ještě se omlouval, že to nešlo udělat menší, protože už zase byla březí (a to ještě kojila předchozí vrh).\nPovídálka 21 příspěvků 03.01.18 17:45\nMohla bych se zeptat u jakého jste byla veterináře a kde???\nPovídálka 48 příspěvků 135 inzerátů 03.01.18 17:51\n@Mucha926 Naneštěstí je to od Dačic daleko, úplně jinde, bydlíme na Praze-západ, ve vesnici blízko Prahy, takže jsme nechávali kastrovat v Řevnicích. Je tam super veterinář. Ale obecně vzato ta kastrace je víceméně ambulantní zákrok, takže pokud budeš mít dobrou referenci na někoho, byť i dál, tak pokud Tvoje kočka dobře snáší cestování, pro klid duše by se to určtitě vyplatilo.\nZasloužilá kecalka 695 příspěvků 03.01.18 19:58\nJa volila kastraci laparoskopicky a za predoperacni jsem dala 1.000 Kc. Jistota je jistota.


Jako přednosta ústavu je především odpovědný za výuku mediků v oborech lékařská psychologie, psychoterapie a lékařská etika (spolu s filozofií medicíny). Také se věnuje výzkumu v oblasti psychosomatiky a teoretickým otázkám týkajících se účinných faktorů léčby psychologickými prostředky a obecného modelu psychoterapie. Vedle toho se zabývá soudně znaleckou činností se specializací v klinické psychologii.\nNarodil jsem se v Praze do rodiny poštovního úředníka, s matkou v domácnosti a o sedm let starším bratrem. Patřily k nám ještě akvarijní rybičky a s malými přestávkami zaujímali v rodině pevné místo i kanárci. Po absolvování základní školy jsem se učil zahradníkem v Praze - Malešicích, a když počátkem 60. let, dnes již minulého století, začaly u nás ", ledy tát", , mohl jsem odmaturovat na Střední škole zahradnické v Mělníku. Následovalo pak studium psychologie na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze. V letech 1968 - 1969 pak paralelně na hamburské univerzitě, kde jsem se vzdělával zejména v rogersovské psychoterapii a pedagogice. V r. 1970 se uskutečnila má promoce. Rigorózní práci jsem obhájil v r. 1973 a stal se tak doktorem filozofie. Po promoci jsem 20 let pracoval v různých ambulantních a lůžkových zdravotnických zařízeních pro děti i dospělé jako klinický psycholog a psychoterapeut. Po převratu následoval přechod na tehdejší Fakultu všeobecného lékařství Univerzity Karlovy v Praze. Habilitoval jsem v r. 1993 a v r. 1998 přišlo mé jmenování profesorem klinické psychologie. Fakulta všeobecného lékařství UK v Praze změnila svůj název na 1. lékařskou fakultu a dodnes jí zůstávám věrný. V r. 1998 mne děkan fakulty jmenoval přednostou Ústavu pro humanitní studia v lékařství a v r. 2002 členem Vědecké rady fakulty. Od r. 2008 jsem v důchodu, avšak dále pracuji na lékařské fakultě a jako soudní znalec z oboru zdravotnictví a se specializací klinická psychologie.\nŽena Jana je v důchodu, byla dětskou psycholožkou a pracovala v poradenství. Nejstarší syn Mikuláš (1971) se stal evangelickým farářem, prostřední Štěpán (1972) se živí také psychologií a nejmladší Aleš (1974) podniká jako OSVČ. V současné době máme 5 vnoučat předškolního věku, takže mé další zaměstnání je dědeček.\nZÁJMY A KONÍČKY: Příroda živá i neživá, zálesáctví a turistika, poslech hudby, filozofie.\nPUBLIKACE: Úzkostné děti a jejich výchova. Praha, Státní pedagogické nakladatelství, 1979 Psychoterapie - pomoc psychologickými prostředky. Praha, Horizont, l. vydání 1987, 2. přepracované vydání 1989 Úvod do psychoterapie. Praha, 1. vydání 1992, 2. aktualizované vydání, Praha, Grada Publishing, 2003 Lékařská psychologie. Praha, 1. vydání 1994, 2. aktualizované vydání 1999, 3. aktualizované vydání Praha, 2003 Duševní krize a psychoterapie. Hradec Králové, Konfrontace, 1995 Rogersovská psychoterapie. Praha, Český spisovatel, 1996 Obecná psychoterapie. (Psáno se spolupracovníky). Praha, 1. vydání 1997, 2. aktualizované vydání, Praha, Grada, 2004 Speciální psychoterapie (léčba úzkosti a strachu). (Psáno se spolupracovníky). Praha,2000 Rogersovský přístup k dospělým a dětem. (Psáno s PhDr. Vl. Rezkovou).Praha, 2001 Úzkost a strach u dětí. Praha, 2004\n1969 - Filosofická fakulta UK v Praze 1973 - doktorát filosofie 1998 - jmenování profesorem klinické psychologie


Euro ráno ztrácí, obavy z holubičí ECB znovu narůstají - Patria.cz\nEuro ráno ztrácí, obavy z holubičí ECB znovu narůstají\nSpolečná evropská měna dnes dopoledne oslabuje na páru s dolarem. Obchoduje se na 1,1315. Po klidnějším včerejším dni se zraky naplno upírají k jednání ECB a narůstají sázky, že přijde holubičí, pro euro negativní komentář.\nÚrokové sazby Evropská centrální banka měnit nebude a pravděpodobně ani nezmění nastavení programu nákupů dluhopisů. Zůstane však připravená tak učinit v případě potřeby. O tom ostatně průběžně ujišťuje a hlavní otázkou tedy je, zda taková potřeba nastává.\nVývoj celkové inflace je negativní - čísla se dostala těsně pod nulu. To se však do konce roku změní díky posunu srovnávací základny. Čísla začnou citelně růst. Vedle toho jádrová inflace ani inflační očekávání dál neklesají a úvěrování se vyvíjí příznivě. ECB tak najde důvod, proč dosavadní fungování programu QE hodnotit pozitivně. Na druhou stranu tu jsou ovšem rizika pro reálnou ekonomiku plynoucí zejména z vnějšku - pomalejší Čína a USA. Navíc euro je silnější a někteří bankéři mohou obávat, že kurz a nízké ceny komodit budou skrze tlak na celkovou inflaci doléhat znovu i na inflační očekávání.\nPrávě v hodnocení rizik budeme hledat indicie, jak moc pravděpodobná je budoucí úprava QE. Zatím takový krok nečekáme, ale ve výhledu několika měsíců není vyloučen. Šlo by zřejmě v první řadě o prodloužení programu, případně o navýšení měsíčních nákupů.\nJaponskému jenu se dnes daří lehce posilovat a proti dolaru se obchoduje na 119,65. Britská libra posiluje nad 1,5500, když ocenila lepší čísla z britského maloobchodu. Kanadský dolar ještě lehce navýšil včerejší ztráty, ale už se stabilizuje, k čemuž mu dopomáhá mírně dražší ropa. Koruna je ráno lehce silnější na 27,06 za euro. Vývoj měn v regionu je celkově nevýrazný.\nCZK/EUR 27.0638 -0.0410 27.1066 27.0375\nCZK/USD 23.9205 0.1277 23.9170 23.8450\nHUF/EUR 311.5359 -0.0584 312.0600 310.9400\nPLN/EUR 4.2819 -0.1354 4.2979 4.2766\nCNY/EUR 7.1940 -0.2137 7.2056 7.1806\nJPY/EUR 135.4160 -0.5656 135.8700 135.2700\nJPY/USD 119.6785 -0.2180 119.8400 119.6000\nGBP/EUR 0.7301 -0.7180 0.7359 0.7297\nCHF/EUR 1.0865 -0.1250 1.0880 1.0855\nNOK/EUR 9.2608 -0.3150 9.2918 9.2534\nSEK/EUR 9.4141 -0.3165 9.4461 9.4085\nUSD/EUR 1.1315 -0.2077 1.1349 1.1302\nAUD/USD 1.3855 -0.0617 1.3916 1.3814\nCAD/USD 1.3113 -0.2404 1.3136 1.3108\nEvropská centrální banka je znovu ve střehu. Inflace pod nulou v komb...\nTechnická analýza - Euro vyčká na jednání ECB zřejmě v defenzívě, technické úrovně jsou vzdáleny jen 87 bodů


Sportovní listy | Ve kterých sportech může v derby Slavia Praha porazit Spartu? Třeba i v prodeji hrníčků...\nVe kterých sportech může v derby Slavia Praha porazit Spartu? Třeba i v prodeji hrníčků...\nI v nevyhlášené lize v prodeji hrníčků vyhrává Slavia Praha\nVe kterých sportech se v současnosti hrají pražská derby, při nichž spolu měří své síly kluby Sparty a Slavie?\nVe fotbale žen i mužů\nVe futsale mužů\nNa jaře 2019 to bylo možné ještě\nv ragby mužů v patnáctkách a žen v sedmičkách.\nSlavia má sice velmi dobré ligové pozemní hokejisty i hokejistky, basketbalistky a házenkářky, ale ty zase nemá Sparta.\nSparta Praha má oproti Slavii ligové hokejisty,\nSlavia Praha vede i v nevyhlášené lize v prodeji hrníčků s emblémy obou klubů, jak SportovníListy.cz nedávno informovali lidé na veletrhu v Praze v Letňanech, kde byla možnost si zakoupit i hrníčky dalších tuzemských a zahraničních klubů.\nKam za sportem v neděli 22. září 2019?


Joseph S. Nye on Nahradila ekonomická moc vojenskou sílu? - Project Syndicate\nCAMBRIDGE – Na konci studené války někteří učenci prohlásili, že geopolitiku nahradila „geoekonomika“. Ekonomická moc se měla stát klíčem k úspěchu ve světové politice a tato změna podle názoru mnoha lidí měla být předzvěstí světa, jemuž budou vévodit Japonsko a Německo.Dnes někteří lidé vykládají vzestup čínského podílu na světovém výstupu jako doklad zásadního posunu rovnováhy globální moci, aniž by zohledňovali vojenskou sílu. Tvrdí, že dominantní hospodářská velmoc se brzy stane dominantní vojenskou velmocí a zapomínají, že Spojené státy byly největší ekonomikou světa 70 let, než se staly vojenskou supervelmocí.\nPolitičtí pozorovatelé už dlouho debatují, zda je podstatnější ekonomická nebo vojenská moc. Marxistická tradice postuluje ekonomiku jako nosnou konstrukci moci a politické instituce jako pouhou nadstavbu. Tento předpoklad sdíleli též liberálové devatenáctého století, kteří měli za to, že sílící vzájemná závislost v obchodě a finančnictví promění války ve věc minulosti. Přestože však Británie a Německo byly v roce 1914 vzájemně nejvýznamnějšími obchodními partnery, nezabránilo to vzplanutí, které globální hospodářskou integraci odsunulo o půlstoletí.Vojenská moc, již mnozí označují za rozhodující formu moci ve světové politice, vyžaduje vzkvétající ekonomiku. To, jestli v dnešním světě pramení větší moc z ekonomických či vojenských zdrojů, však závisí na kontextu. Chcete-li dovést mulu k vodě, slaďoučká mrkev bude účinnější než rány holí, leč chcete-li někomu mulu sebrat, bude užitečnější zbraň. S řadou závažných otázek, kupříkladu finanční stabilitou či změnou klimatu, vojenská moc jednoduše nehne.Čína a USA jsou dnes v silném vzájemném ekonomickém vztahu, ale mnozí analytici si důsledky tohoto faktu pro mocenskou politiku špatně vysvětlují. Pravda, kdyby Čína pohrozila prodejem svých dolarových zásob, mohla by srazit USA na kolena. Jenže takový postup nejenže by společně s oslabováním dolaru snižoval hodnotu jejích rezerv, ale také by ohrozil americkou poptávku po čínském zboží, což by v Číně vedlo k propouštění a nestabilitě. Jinými slovy, kdyby Čína srazila USA na kolena, dost dobře by tím mohla podrazit nohy sama sobě.Chceme-li posoudit, zda vzájemná závislost přináší moc, je nutné vyhodnotit bilanci asymetrií. Ta se v tomto případě jeví jako „rovnováha finančního teroru“, obdoba vzájemné vojenské závislosti za studené války, kdy USA a Sovětský svaz měly potenciál zničit se při jaderné roztržce navzájem. V únoru roku 2010 skupina vysokých důstojníků čínské armády, pobouřených prodejem amerických zbraní na Tchaj-wan, vyzvala čínskou vládu, aby přikročila k odvetě a odprodala vládní dluhopisy USA. Jejich návrh nebyl vyslyšen.Ekonomické zdroje mohou přinášet jak chování odrážející měkkou moc, tak tvrdou vojenskou moc. Úspěšný ekonomický model nejenže financuje vojenské zdroje potřebné k výkonu tvrdé moci, ale může také lákat ostatní k napodobování příkladu. Měkká moc Evropské unie na konci studené války a dnešní Číny vděčí za mnohé právě úspěšnosti ekonomických modelů EU a Číny.Význam ekonomických zdrojů v současném století sice narůstá, ale odepsat roli vojenské moci by bylo omylem. Ostatně prezident Barack Obama při přebírání Nobelovy cenu míru v roce 2009 prohlásil: „Začít musíme tím, že si připustíme krutou pravdu, že za našeho života násilné konflikty nevykořeníme. Budou chvíle, kdy státy – jednotlivě či v součinnosti – zjistí, že nasazení síly je nejen nezbytné, ale i mravně oprávněné.“Třebaže pravděpodobnost použití síly či hrozeb, že bude použita, je dnes ve vztazích mezi státy nižší než v dřívějších obdobích, obrovské dopady války vedou racionálně uvažující aktéry k tomu, že si pořizují nákladné vojenské pojištění. Jestliže tvrdá moc Číny děsí její sousedy, budou patrně takové pojistné politiky realizovat a hlavním dodavatelem budou nejspíš USA.To nás přivádí k obecnějšímu faktu ohledně úlohy vojenské síly. Někteří analytici tvrdí, že vojenská moc má natolik omezené využití, že už nepředstavuje rozhodující měřítko. Jenže skutečnost, že vojenská moc k rozhodnutí v konkrétních situacích ne vždy dostačuje, neznamená, že ztratila veškerou užitečnost. Situací a kontextů, v nichž je vojenská moc stěží využitelná, sice přibylo, přesto však zůstává významným zdrojem moci.Trhy a ekonomická moc se opírají o politické rámce, které zase závisejí na normách, institucích a vztazích, ale také na řízení donucovací moci. Dobře organizovaný moderní stát se vyznačuje monopolem na legitimní použití síly a právě to umožňuje fungování domácích trhů. Na mezinárodním poli, kde je řád chatrnější, mohou zbytkové obavy z donucovacího nasazení síly, byť je pravděpodobnost nízká, vyvolávat významné účinky – včetně stabilizačního.Metaforicky řečeno, vojenská moc zajišťuje jistý stupeň bezpečí, který je pro řád totéž, co kyslík pro dýchání: bez povšimnutí, dokud nezačne docházet, přičemž nedostatek zastíní všechno ostatní. V jedenadvacátém století sice vojenská moc nebude státům přinášet tentýž prospěch jako ve století devatenáctém a dvacátém, zásadní složkou moci ve světové politice ale zůstane.


Masivní selský jídelní set z dubového masivu | StaráKrása.cz\nÚvodní » Nábytek » Stoly, stolky » Odpočinkový set - Ydson\nMasivní selský jídelní set z dubového masivu\n11 000 Kč ( bez DPH)\nOdpočinkový set Ydson je vhodný na rauty, degustace, košty, do vinoték, restaurací kamkoliv do interiéru, nebo i exteriéru, jedná se o ručně vyráběný výrobek z originálního francouzského dubového sudu, ve kterém leželo červené víno ve sklepích věhlasných výrobců vína ve Francii, Španělsku, Portugalsku. Barva červeného vína je zachována na vnitřní straně desek a tím je toto dřevo tak originální na výrobu dekorací.\nMnoho zákazníků jej využívá na terasy, do zimních zahrad či pokojů pro hosty.\nSet zejména doporučujeme do tématicky zařízených stylů jako je selský, country, rustikál, atd....\nZakázková výroba s dodáním od 6 - 15 ti pracovních dní.\nRozměry: stolek v-80 cm, průměr 53 cm, židlička v-45 cm, průměr 35 cm


Trek kolem Manaslu a Annapuren, Himaláje a treky | Treking.cz\nTreking > Treky, turistika > Trek kolem Manaslu a Annapuren, Himaláje (3)\nTrek kolem Manaslu a Annapuren, Himaláje (3)\n26.6.2013 | Jiří Hon\nPrvní nocleh v Timangu, novém hotýlku, který vedli mladí manželé s roztomilým potomkem, byl opravdu výjimečný. Poprvé jsme zde vychutnali výhody teplé sprchy, i když tato radost byla poněkud zkalena jen vlažnou vodou díky neznalosti ovládání místní plynové karmy a volnému přístupu chladného vzduchu do spojeného prostoru WC a sprchy. Betonová podlaha zde byla všude standardem, jako kdekoli jinde v Nepálu.\nCo nám dříve moc chybělo, byla zelenina a dostatek ovoce. Nyní jsme si konečně pochutnali na hlávce zelí, kterou jsme koupili na místní zahrádce patřící hotelu. I když za neokousanou hlávku (chovanými a hýčkanými králíky, kteří se volně pohybovali po zahradě a ohlodávali zelné hlávky) jsme museli proti dohodě připlatit 30 rupek, ale ta naše radost z čerstvé zeleniny byla opravdu velká.\nNásleduje obec Chame, kde už je inzerován internet, následující noc trávíme v Lower Pisangu. Po překročení řeky po novém mostu jdeme prudce nahoru a asi za půl hodiny jsme v Upper Pisangu, kde máme namířeno do kláštera. Je nový, údajně postavený na zakázku na klíč a osobně si myslím i jako výdělečná atrakce pro západní turisty.\nČtěte také: Trek kolem Manaslu a Annapuren (2)\nAsi půl hodiny jsme vsedě poslouchali jejich muzicírování, někteří z nás u toho nejen odpočívali, ale i meditovali. Zima zde byla opravdu neobyčejně vlezlá, ale naštěstí pro nás měli místní mniši před chrámem dřevěnou boudičku, kde topili a nabízeli dobrý citrónový čaj. A stále přilévali. Nezbývalo nic jiného než tyto nabízené služby patřičně ohodnotit a dát do kasičky bankovku odpovídající hodnoty.\nDalším fascinujícím zážitkem je pozorování padající laviny ze SV stěny vrcholu Annapurna II (7 937 m). Úchvatné divadlo přírody. Netřeba již dalšího komentáře.\nDalší den přicházíme krásnou velehorskou krajinou bez velkého převýšení do Manangu (3 440 m). Ač byl v podstatě každý z předcházejících tří dnů odpočinkový, tak jsme si vyhlásili další "rest day" s tím, že ho využijeme opět k přiživení naší aklimatizace.\nVečer se sice moc nemůžeme dohodnout na jednotném programu, ale nakonec se Šárkou a Evou odcházím vnitřně rozladěn. Rozladěn proto, že podle mého názoru jdeme pozdě (až v osm), ale hlavní v daný okamžik je to, že vůbec jdeme. Nejprve kousek zpátky do Bragy, kde jsme včera odpoledne absolvovali návštěvu dalšího, nyní již poněkud zchátralého kláštera Braga Gompa a zejména skoro prázdné "vesnice duchů". Téměř nikdo zde nebydlel.\nNaše cesta vede přes klášter a naším cílem je Ice lake ve výšce 4 600 m. Jsem sice stále vpředu, ale asi až do 11 hod vždy čekám na děvčata. Každý má své tempo stoupání, ale není dobré tempo přehnat. Záhy ale pochopím, že pokud chci k jezeru dojít (ne tak jako k tibetské hranici), tak se od nich musím odpoutat a vyrazit rychlejším tempem. Přicházím k jezeru, už jsem se zaradoval, ale náhle si všímám další cedule se směrovkou k vysněnému cíli.\nTak pokračuji asi ještě dalších 20 min mírným stoupáním a jsem u nádherně fotogenického cíle cesty a ani nevím, co dřív fotit. Jen si říkám, že by neškodil větší nadhled nad krajinou. Z nové Šárčiny mapy vím, že vpravo od jezera je inzerován "view point" ve výšce téměř 5 000 m. Tak to zkusím a daří se. Po druhé hodině jsem dokonce navíc proti představě ještě na sousedním vršku o pár desítek metrů výš. Fotím, fotím a zase fotím. V žádném případě ale nechci zatmět.\nO půltřetí se proto obracím směr údolí, kam se mi daří sestoupit (sestup je vždycky podstatně rychlejší) za necelé dvě hodiny. Chvíli po páté jsem na hotelu, ale všichni se někam vypařili a já nevím kam (byli jinde na večeři). Dávám si kafe na vzpamatování a polívku na zahnání hladu, potom se scházíme, následuje studená sprcha na osvěžení a hurá do postele.\nZ Manangu se cesta mírně zvedá, ráno míjíme ještě ve vesnici i odbočku k Tillicho lake (5 200 m), údajně podle místní cedule nejvyšší jezero na světě (původně jsme se tam chtěli taky podívat…). Zajímavější a i z daleka viditelný je impozantní Tillicho peak (7 135 m), který je opravdu krásný a stále přitahuje moji pozornost.\nYak Kharka (cca 4 000 m) nás vítá po 4 hodinách od odchodu z Manangu, ale ve skutečnosti jen po 3 hod chůze. Ta hodina byla na odpočinek, jídlo, focení a kochání se okolní překrásnou krajinou. Je třeba stále vylepšovat naši aklimatizaci a tak po polívce ještě jdeme úbočím nad naším místem ubytování.\nDostali jsme se všichni o cca 400 m výše, já si ještě odskočil asi o dalších 100 m výš, abych se mohl kochat z větší výšky, ale bez předpokládaného výsledku, vidět byla stále "jen" kamenitá krajina se zasněženými vršky.\nKdyž jsem si na sestupu všiml odpočívajícího bílého jaka, neudržel jsem se a musel jsem začít fotit. Modlil jsem se, aby se nezvedl a neodešel někam mimo výhled na Annapurnu III (7 555 m). Byl skvělý a trpělivě mi (nebo trpně) pózoval opravdu tak, jak jsem chtěl a potřeboval. Na druhou stranu je zase třeba říci, že jsem použil nejdelší ohnisko mého Lumixu LX5, 90 mm a nepřiblížil jsem se nadměrně, aby se cítil ohrožen tak jako většina zvířat v Nepálu, kde po nich jejich majitelé nebo pohaněči házejí klacky nebo přímo kameny. Na jednu stranu je uctívají a v době svátků je zdobí, ale jinak se k nim moc přátelsky nechovají.\nProtože se pohybujeme na západním svahu, tak jsme si prodloužili pobyt na teplém večerním sluníčku až do půl páté, kdy se schovalo za hřeben Annapuren.\nDalší den se dostáváme za 3.5 hod stále hezkou a fotogenickou krajinou do místa dalšího ubytování Thorong Phedi (4 450 m). Po jídle vycházíme společně na další aklimatizaci do místa s možností dalšího spaní - High campu (4 850 m). Moje nenasytnost mě ale žene opět výš a tak stoupám kolem modlitebních praporků a z hřebínku nad High campem fotím přes mraky nádherný západ slunce.\nDostávám se už na sněhová pole s čerstvě napadaným sněhem, kde je třeba být obezřetný a opatrný. Spěchám vzhůru celkem asi 3 hod, dolů tuto trasu zvládám během v jemné suti za slabých 20 min. Zima se už při focení opět zakousává do mých prstů a tak pospíchám a jsem o půl 5 na pokoji. Koupel, večeře a následuje příprava na zítřejší, nyní už opravdu náročný den.\nBudíček před 3. hod, následuje snídaně a chvíli po 4. ranní odcházíme opět za svitu našich čelovek (někteří musí energií šetřit) stoupáme ze včerejška známým terénem, jen trochu pomaleji, protože stále máme na zádech batohy, které jsou při stoupání cítit. Svítat začíná kolem šesté, takže když opouštíme High camp, vidíme na cestu bez čelovek, ale udělala se hustá mlha a bez svých palčáků bych se opět neobešel. To byla ta nejlepší investice.\nMám doma i péřové papučky do spacáku, ale ty jsem nebral a ani bych je zřejmě nevyužil. Asi za hodinu pochodu jsme dorazili do Tee house, ve kterém se občerstvujeme drahým čajem, ale nakonec to byla dobrá investice, protože jsme ušetřili ten vlastní v termolahvi. Právě zde probíhala ta vzpomínaná akce na zahřátí ledových rukou mladé Izraelky. Myslím, že nám byla hodně vděčná, za vše hovořily její oči.\nZamáčkneme slzu při vzpomínce na Manaslu, kde jsme za celý den měli jen litr čaje na dvě osoby. Na ledovou vodu moc chuti tenkrát nebylo. Stále je ještě zima a mlhavo, ale už je cítit a následně i vidět, že nás opět čeká modré nebe a naštěstí i hřejivé slunce. Cestou míjíme několik místních s osly, kteří nabízejí nemohoucím turistům za patřičný a ne právě malý obolus převezení jejich tělesných schránek přes sedlo. Minimálně dvě děvčata, co jsme viděli, toho byla nucena využít.\nAle na druhou stranu, když vypoví zdraví, tak je jakýkoli prostředek dobrý. Je fakt, že na Manaslu taková služba nebyla. Po příchodu na sedlo Thorong La ve výšce 5 416 metrů chvíli po deváté se radujeme asi hodinu z toho, že jsme to zvládli a když odcházíme, tak je mi vlastně skoro smutno, že se náš výlet blíží nezadržitelně ke svému konci, i když nás ještě čeká skoro týdenní dobrodružství.\nVyprahlou kamenitou krajinou (ale plnou krásných barevných kamenů) jdeme stále za nosem dolů, až najednou přicházíme k další (na této straně údolí první) občerstvovací stanici. Zatímco relaxujeme při polévce, opět nás míjejí oba Izraelci a pochopitelně spousta dalších sestupujících turistů i jejich nosičů. Nestačíme se s nimi zdravit. Další cesta nás zavedla až do cíle dnešního dne, do Muktinathu (3 760 m), kde jsme hledali a posléze i našli naše nosiče, kteří sem dorazili v okamžiku, kdy my teprve odcházeli ze sedla.\nJen pro pořádek, na závěr přechodu kolem 4 vrcholků Annapuren je třeba poznamenat, že tyto vrcholy jsou číslovány ve směru našeho pochodu vzhůru údolím podle nadmořské výšky. Tzn., že se postupně ukazují ve směru pochodu po levé ruce vrcholy Annapurna II (7 937 m), Annapurna IV (7 525 m), Annapurna III (7 555 m) a konečně i vysněná a nejvyšší Annapurna I (8 091 m), která byla vylezena jako první osmitisícovka v roce 1950 francouzskou výpravou.\nPodle vyprávění našich nosičů trek kolem Annapuren absolvovali už mnohokrát a neměli tedy důvod se "zdržovat" s našimi batohy na zádech někde cestou. Kedar měl telefonicky avizované nějaké zdravotní problémy v rodině, tak jsme se dohodli na tom, že mohou odjet ještě téhož dne asi ve čtyři hodiny a ušetřit takto dva dny pobytu s námi.\nStejně jako při loučení s Ramem jsme jim předali finanční odměnu za jejich služby, která jim alespoň částečně kompenzuje sice na místní poměry slušný výdělek, ale podle našich měřítek opravdu jen symbolický plat ve výši cca 8 USD/den. My platili cestovce 20 USD /nosiče a den. Za našeho průvodce jsme platili 30 USD/den, Ram dostal na výplatu něco méně než polovinu. Myslím, že i náklady na jídlo si museli hradit sami, snad jen ubytování měli zdarma. Vždy ale dostali v místě noclehu nějakou deku na spaní.\nDoprovázíme naše nosiče na druhou stranu Muktinathu, odkud odjíždějí jeepy směr Jomosom. Než nasedli do svého auta, tak nám ještě dali instrukce k našemu zítřejšímu rannímu odjezdu a potom jsme jim už s Martinem jen zamávali. Šťastnou cestu a ať to všechno dobře dopadne. Děvčata celou tuto dobu výrazně delší než hodinu trávila příjemnou diskusí (je fakt, že těch skvělých zážitků bylo za minulé 3 týdny více než dost…) a vůbec je nenapadlo jít se okoupat, dokud jsme tam nebyli. Ale času bylo stále dost a tlačenice nenastala.\n+ Mera Peak, do Himalájí s kardiostimulátorem? Proč ne (2)