Rivulet | 21.09.2006 05:11\nAutorka Rivulet by touto cestou ráda poděkovala všem citovaným, díky jejichž materiálům a výrokům zveřejněným na webu mohl tento text vzniknout.\nPro hlubší pochopení této problematiky je nutná znalost nejen okolností vzniku hnutí a subkultury samotné, ale především hudby, která byla klíčovým činitelem stojícím u jeho zrodu. A to ne jeden specifický hudební žánr, který by s určitostí vymezil 'toto jsme my a toto je zbytek světa', ale složitá směsice rozdílných žánrů, jejichž pojícím znakem je především temnota a dál jen to, že nejsou mainstreamem. Jak si povíme dále, gotici (anglicky goths) a jejich hnutí není jednoduše specifikovatelné, nejen kvůli roztříštěnosti touto hudební různorodostí. Budeme-li se ptát, kdo jsou to goths a proč jsou právě takoví, jací jsou, můžeme velmi zjednodušeně odpovědět: jsou to ti, kteří poslouchají určitou hudbu, mají podobný styl oblékání (totiž takový, který je pro většinu společnosti nepřijatelný), jenž je opět ovlivněn tím co čtou, poslouchají, jakou osobní filosofii vyznávají. Jsou to lidé určité povahy mající specifické požadavky na to, jak by měl jejich život vypadat.\nGotické hnutí je nejpočetnější ve Velké Británii a v USA, u nás je gotiků v pravém slova smyslu (tak, jak se charakterizují v západních zemích) velmi málo - v České republice jich pravděpodobně není víc než 300. Zato existuje poměrně početná skupina lidí, v angloamerických zemích zvaná 'dark people', kteří z některých myšlenek tohoto hnutí vycházejí, ale nepřebrali například stejnou hudbu. Protože skupinky takovýchto lidí můžeme u nás nacházet prakticky v každém městě a mnoho z nich se zajímá o prapůvodní myšlenky a historii gotického hnutí, může být tato studie adresována těmto lidem. Protože v českém jazyce chybějí základní informace o tomto tématu, nebudeme se primárně orientovat na českou scénu, ale pokusíme se naopak zpřehlednit obecné charakteristiky hnutí platné pro země, kde se nejvíc rozvinulo a kde je tedy nejsilnější.\nV češtině zatím není dostupná téměř žádná obecná literatura k tématu. Proto patří k hlavním záměrům vytvoření přehledu o životním stylu a hudebních zájmech subkultury goths a tak zpřístupnění informací o tomto tématu v češtině. Studie se bude zabývat vznikem hnutí, historií a jeho původní filosofií. Velká část této práce pak bude věnována hudbě, která je pro gotiky inspirující, formující, sjednocující a uvnitř skupiny opět rozdělující. V neposlední řadě se zmíníme o tom, jak jsou gotici spojeni s jinými oblastmi umění, ať již jako konzumenti, či tvůrci a iniciátoři. To totiž patří k jejich stylu stejně neodlučně, jako hudba.\nČeský překlad dostupný ZDE.


nitenite Birmingham | Huno Hotely\nnitenite Birmingham - Huno.cz\nHotely > Spojené království > Birmingham > Edgbaston > nitenite Birmingham\n18 Holliday Street 3.9/5 "Dobrý" (375 Recenze)\nPorovnejte ceny pro Váš pobyt v nitenite Birmingham\nHodnocení 36th z 121 Birmingham hotelů Booking.com\n1 Ubytování poblíž Edgbaston\nnitenite je cenově dostupné nemovitost s 0 hvězdičkami, nachází se v Edgbaston oblasti Birmingham, Spojené království. Hoteloví hosté hodnotili touto nemovitost jako 'Dobrý' s uživatelským skóre 7.8 - děla to jednoduché, ale funkční výběr. Nemovitost je jedním z 121 hotelů v Birmingham a je zařazené jako 36th na základě celkového hodnocení hostů.\nK dispozici jsou 104 pokoje s vynikajícími podmínkami, a levnou cenou od GBP45 do GBP89.95.\nnachází v blízkosti hlavních turistických atrakcí, nitenite se nachází v blízkosti zajímavých míst včetně Birmingham BT Tower a St Andrew's. National Exhibition Centre a Birmingham NEC se musí také navštívít v okolí. Má ideální polohu jako 36th hotel v Birmingham.\nNemovitost je k dispozici na 6 partnerských webových stránkach včetně Easytobook, Booking.com, Agoda, Hotels.com, Otels.com and Laterooms. Hledat nitenite sazby z těchto webových stránek online zadáním vyhledávání ve formuláři výše, nebo porovnat všechny objekty v Birmingham vlevo.\nMístní možnosti ubytování včetně 4 hvězdiček Crowne Plaza Birmingham City je blízko k nitenite. Také v rámci této oblasti je Malmaison Birmingham a Ramada Birmingham. Pro další možnosti zkuste Hotel Indigo Birmingham kousek dál.\nZdarma Nezávislý Průvodce Nejnižších Cen na nitenite Birmingham.


NÁŠ SMĚR: Vlastenectví\nOstatně, kam se na pana Kersche hrabou jím hanění „pseudohistorikové“, vždyť mu unikl i takový další detail jako přesné datum úmrtí „nacistického hajzla“ Reinharda Heydricha! A co teprve jeho „odborné“ žvásty o dvojjazyčných školních vysvědčeních a o povinné výuce němčiny? Německý jazyk se stal povinným nejprve na měšťanských školách na základě vládního nařízení z 5. října 1939 a na obecných školách až od 13. května 1940. Teprve od školního roku 1940/1941 byla němčina povinná na všech typech českých škol. Kersch také nemá pravdu ohledně dvojjazyčných vysvědčení (jako doklad předkládám dokument z června 1940, tzv. propouštěcí osvědčení mého praotce z matčiny strany). I po zavedení povinné výuky němčiny byla vysvědčení stále jednojazyčná, až teprve s nástupem Emanuela Moravce se to změnilo. Z toho, co Kersch ve svém pamfletu dále tvrdí, vyplývá, že objem výuky němčiny byl na protektorátních školách zvětšen už někdy koncem roku 1940. S pravdou se to má však tak, že počet hodin německého jazyka byl zvýšen na osm hodin týdně (nově došlo k zavedení nejen odpoledních konverzačních hodin, ale také k výcviku v odborné německé terminologii, viz historik Jan B. Uhlíř) až počátkem roku 1942!\nNezávisle na tom stojí za připomenutí tato důležitá skutečnost: na německých školách první československé republiky byla zavedená povinná výuka češtiny. O tom, že (sudeto)němečtí úředníci v pohraničí museli ovládat češtinu, by panu Kerschovi mohlo být přeci jen něco známo. A taktéž o tom, že všichni rakousko-uherští úředníci mající jako rodný jazyk němčinu museli po roce 1918 opustit svá místa, pokud neuměli česky. O místa takto také často přicházeli vedoucí pracovníci ve státních podnicích z řad sudetských Němců. V obecně českém chápání však Němci jako "hosté ve státě Čechoslováků" přece český jazyk ovládat bezpodmínečně museli a museli z něj skládat patřičné zkoušky, to je přeci logické a rozumné, ne? V roce 1939 se situace poněkud obrátila, i když nesouměrně: zatímco za první republiky činil podíl německé menšiny na území Čechy a Moravy celou jednu třetinu, byl podíl českého obyvatelstva na celkovém obyvatelstvu Říše po roce 1939 podstatně zanedbatelnějším zlomkem...\nTohle už je ale tovaryšský list z konce školního roku\n1942/1943, který byl už vyhotoven dvojjazyčně.\nUrčitá averze vůči výuce němčiny za Protektorátu se dá lidsky pochopit. Stejně tak jsem osobně v období povinné školní docházky nenáviděl výuku ruštiny, a to ačkoliv jsem byl jedním z nejlepších žáků umějících rusky ve třídě a byl soudružkou třídní učitelkou dokonce vyslán na soutěž O zemi, kde zítra znamená již včera (to jsem se musel nazpaměť biflovat program jednotlivých sjezdů Komunistické strany Sovětského svazu). Jako prvňáček samouk jsem zvládal číst v azbuce, ještě než ostatní spolužáci uměli psát latinkou, a byl jsem na to dostatečně pyšný. S pozdějšími roky se však prvotní nadšení obrátilo v nenávist k výuce ruštiny. Proč asi, nemusím nijak rozebírat.\nŽe se s vytvořením nových poměrů musel v Protektorátu dát dobrému ovládání němčiny přiměřený důraz, je logické, ale germanizační snahy nelze samozřejmě popírat. Na druhé straně si Češi tehdy měli lépe osvojit řeč, která chtě nechtě a ať si to jakkoli nechceme připustit, měla významnou úlohu při dosavadním vytváření české kultury ve své dlouhé minulosti. Němčinu pak po válce vystřídala ruština, ale ruský jazyk není zdaleka s genezí českého národa spjat tak jako němčina. A dnes je u jáng pípl from dze ček repáblik trendem favorizovat angličtinu jako cizí jazyk. O anglicismech toho už bylo jinde napsáno taky hodně. Odsouváním němčiny na vedlejší kolej se však Češi vzdalují jedné vhodné možnosti, jak trochu pochopit sami sebe a jak se naučit něco o sobě samých a vrátit se ke svým kořenům. Z toho by pak mohla pramenit zdravá, nezakomplexovaná hrdost. Škoda.\nPojem vlastenectví si dnes každý vysvětluje po svém. Pro někoho to skutečně spočívá třeba v uctívání „tatíčka Osvoboditele“, v úzkostlivém dokazování si „jací jsme to byli odbojáři“ a že „Češi nebyli zbabělci, ale měli statisíce hrdinů odboje“ (s čím dál větším časovým odstupem od roku 1945 ve zpětné retrospektivě v podání některých českých historiků jakoby ta síla odboje přímo úměrně nabývala a počet odbojářských činů paradoxně narůstal), pro druhého zas uctívání krás mateřštiny. Některým takovým „vlastencům“ však z toho neustálého vracení se k minulosti a utvrzování se v odvěkém nepřátelství s Němci poněkud uniká realita dneška, kdy česká mládež, která je vlastně budoucností tohoto národa, je mediální cestou morálně zahlcována zhovadilostmi všeho druhu a „vychovávána“ v dekadenci, k sobectví a materialismu a k úpadku jako ještě nikdy předtím v našich dějinách. Nebo lépe – mládež je přenechávána na pospas této liberální „výchově“, která v ní vidí pouze předmět tržního mechanismu. To by mělo české vlastence nejvíce pálit, duchovní a biologické zdraví svých potomků a jejich mravní výchova.\nSvérázné podání „vlastenectví“ od Petra Kersche je zakončeno patriotským zvoláním „Nenechávejme se zmást - potřebujeme svou vlast!“. Netroufám si zde explicitně říct, kdo tu koho ve skutečnosti mate. Abych se snad nedopustil osobní urážky. A také upřímně doufám, že pan Kersch má ve své prozaické tvorbě skutečně co hodnotného nabídnout, narozdíl od svých popletených výletů do výkladů dějepisu.


Šaty pro družičky - Velikost - 38 :: DiaVera\nÁčkové krátké šaty\nSukně pro družičky\nSvatební šaty Boho šaty Áčkové krátké šaty Šaty pro družičky\nPlesové šaty/Sukně Plus-size šaty Letní šaty\nŠaty Rosemary1 500 Kč\nšaty Lisa1 600 Kč\nElegantní šaty Emma2 590 Kč\nŠaty Abby1 350 Kč\nŠaty Beth999 Kč\nŠaty pro družičky - Velikost - 38\nElegantní šaty Emma\n38, 46, 50\nSpolečenské šaty Grace II\n-23% Novinka Rychlé info\n1 994 Kč 2 590 Kč\nPlesové šaty Ariel\nŠATY PRO TÝM NEVĚSTY\nVybíráte šaty pro družičky? Tak to jste na správném místě. Šaty družiček by měly být podobné šatům nevěsty, ale pozor ne ve stejné barvě! Všechny družičky by měly mít stejné šaty, popřípadě aspoň stejný styl. Jedná se o původní tradici, takže záleží na domluvě s nevěstou. Pokud to nevěsta dovolí, můžou si družičky vybrat šaty podle svého vkusu. Při výběru šatů je také zapotřebí brát ohled na místo konání svatby, zda se koná na radnici, v kostele, nebo například v přírodě.\nJak se správně změřit a vybrat vyhovující velikost?\nPokud nevíte, jakou velikost oblečení vybrat, doporučujeme Vám se změřit krejčovským metrem. Důležitých je pět měr.\nJaké můžeme mít svatební hry se svatebním podvazkem?\nPřemýšlíte nad programem svatby a jak do něho zahrnout tradice? Jak jimi můžete pobavit svatebčany? Co třeba tradice se svatebním podvazkem.\nMůže se stát, že se nevěstě sejde před svatbou několik podvazků naráz. Nejedná se o žádnou výjimku a vůbec to není na škodu. V některých státech mají nevěsty dva záměrně a oba si navlékají na jednu nohu, aby jim alespoň jeden mohl zůstat na noze celý den budoucího manžela, jako příslib vášnivé noci. Následně si ho může nechat na památku.\nJak správně vybrat podvazek?\nPřipravili jsme pro Vás několik rad, jak zvolit ten nejvhodnější a nejkrásnější svatební podvazek:\nNemějte z výběru podvazku strach, není na tom nic složitého. I když se kolem výběru svatebního podvazku pro nevěstu spřádá spousta lidových zvyků a tradic, žádné univerzální pravidlo není. Vůbec nezáleží na tom, jestli si nevěsta vybírá podvazek sama pro sebe, nebo jí ho pořizuje družička, svědkyně či někdo z rodiny.\nPokud máte jakýkoliv dotaz ohledně objednávky, skladovosti, zkrácení šatů či šití podvazků, neváhejte se na nás obrátit. Rádi Vám zodpovíme Vaše dotazy.\nWHATSAPP: +420 704 523 356\nDolní náměstí 708\n46334 Hrádek nad Nisou, Liberecký kraj\n+420704523356 diavera.shop@seznam.cz\tRychlý kontakt\n© 2020 - 2022 DiaVera, Mapa stránek, RSS, pronájem e-shopu Upgates


Pozitivní noviny › Jan Baum - Zdeněk Pošíval: Vánoční rozjímání aneb S kantorem na půlnoční\naneb S KANTOREM NA PŮLNOČNÍ\nPrvní Štědrý večer, jejž se mi nepodařilo prožít v kruhu rodinném, se konal ve slovenském Ružomberoku, daleko od domova. V padesátých letech mě základní vojenská služba zavála do armádní školy pro zdravotníky. V jídelně sice umístili na zeď nějaké chvojí, k večeři nám podali řízky s bramborovým salátem, vánočku a čaj s kapičkou rumu, ale zpívat koledy nebylo povoleno. Velitelé nám jako překvapení rozdali dárky, což byly knihy ruských autorů o Velké vlastenecké válce z nakladatelství Naše vojsko a nejzajímavější na nich bylo, že se nedaly číst. Museli je ovšem zaplatit rodiče zvláštní složenkou a málokteří by se to odvážili odmítnout.\nVedle mě u stolu seděl čerstvě vystudovaný kantor z téže čety i cimry, také prezenťák, pocházel odněkud ze západních Čech a v kasárnách fungoval i jako hudebník, ovšem hlavně po službě nebo na zvláštní rozkaz velitele. Sdílel vedlejší kavalec, čímž jsme měli k sobě blíž a z našich šeptaných debat po večerce vzešlo i leccos užitečného. Zejména to byly tak zvané „armádní osvětové“ aktivity, což prakticky znamenalo, že kantorova kapela účinkovala nejenom na tancovačkách, ale i na fašiangách (slovenská masopustní veselí) v zapadlých horských dědinkách a estrádách, jež jsem moderoval, jak se dříve říkalo konferování. Byla to určitá úleva od výcviku i dalších militantních povinností a svým způsobem i velká radost, protože z dosahu kasáren jsme měli možnost potkávat v kulturácích a na návsích děvčata.\nPo ročním výcviku nás rozdělili a rozmístili jako zdravotnické instruktory do nejrůznějších posádek po celé republice. Neviděli jsme se asi padesát let, ale když spolubojovnický kantor narazil na mé jméno v Internetu a objevil, že režíruji jednu francouzskou komedii v Českém Krumlově, přijel na premiéru. Po představení nás spolu vyfotili na scéně a od té chvíle jsme v pravidelném kontaktu, buď prostřednictvím skypu, e-mailu a občas i osobně.\nautomobilový závodník na veteránech\nPocházím z Mýta u Rokycan, kde jsem se narodil 14. 6. 1936, a také chodil do základní školy.\nStudoval jsem na Pedagogické škole v Plzni, kde jsem maturoval v roce 1955.\nNa umístěnku jsem nastoupil do školy v Toužimi, tehdy ještě okresního města. Začínal jsem se třetí třídou a 43 žáky!\nV roce 1956 jsem narukoval do památných kasáren »plzeňských pětatřicátníků« a pak absolvoval poddůstojnickou zdravotnickou školu v Ružomberoku. Zbytek vojny jsem prožil v Plzni jako »lapiduch« na ošetřovně. Byli jsme posledním útvarem sídlícím v těchto kasárnách, protože se pak přestěhovala na Slovany. (Pyšním se, že jsem byl poslední »pětatřicátník« přespávají na ošetřovně ve vyklizených kasárnách.)\nPo návratu do Toužimi jsem rok učil v hudební škole ve Žluticích a potom na jednotřídkách v Přílezích a v Prachometech.\nV roce 1965 jsem přešel na školu ve Strašicích, kde jsem působil do roku 1991. Učil jsem prakticky všechny předměty, převážně hudební a tělesnou výchovu.\nPotom jsem učil ve Zvláštní škole v Rokycanech až do roku 2007. Do roku 1977 jsem vedl mládenecký život kantora a muzikanta, až »spadla klec« a oženil jsem se s Janou, provozní v hotelu Slovan, kde jsem hrál s kapelou.\nMáme jednoho společného syna a dva syny z manželčina prvního manželství.\nOd té doby bydlím v Plzni.\nZP •• Před padesáti lety jsme spolu v armádním zdravotnickém učilišti odkroutili celý rok. Vyhrabal jsem z krabice naše fotky, jež si tu dovolím uvést jako dokument, že jsme se zmačkanými staříky nestali rovnou.\nAbych pravdu řekl, na leckteré příhody a zážitky, jež se tenkrát přihodily vně kasáren, vzpomínám s chutí, ale většinu toho, co se dělo uvnitř areálu ubikací, jsem bral a dosud beru jako neodkladnou realitu. Nikterak se tím nedojímám; nechoval jsem k Československé armádě důvěru. Živili se na ní velmi dobře především lampasáci, ale kdykoliv bylo zapotřebí vojsk k národní obraně, pokaždé jako by neexistovala.\nTy však k tomu údobí pociťuješ a chováš jakousi nostalgii: po mnoha letech jsi dokonce vyhledal kontakt na našeho velitele roty a nyní si s ním i dopisuješ.\nPo vojně se mi také nestýská, i když jsme ji tam měli parádní oproti vojně u bojových útvarů. Souvisí to s hudbou. Velitel roty svolal na »pévéesku« (politicko výchovnou světnici) všechny, kdo umějí na něco hrát. Nevím, kde jsem tenkrát sebral tu odvahu a nabídl mu, že dám dohromady kapelu, ale že si potřebuji přivést harmoniku, trubku a noty. Souhlasil, a já jsem už na Mikuláše jel domů na obyčejnou propustku: připsal na zadní stranu: »Povoluji opuštění ubytovacího prostoru«.\nPo příjezdu zpátky do Ružomberoku jsem dopoledne sedával u něho v kanceláři a psal noty, a zatímco ostatní měli výcvik, já odpoledne měl zkoušky s kapelou.\nJiž o Vánocích na Štěpána nám vyjednal první vystoupení. Jeli jsme nejprve lokálkou a potom pěšky do vesnice kdesi v kopcích. Jako perličku uvádím, že jsme se rozhodovali, zdali máme vzít aparaturu na zpěv, ale vzdali jsme to. Udělali jsme dobře, a kdo pamatuje tehdejší těžké KZ zesilovače, pochopí. V obci totiž ještě nebyla elektřina, a tak se hrálo za svitu petrolejek. Přesto bylo veselo, hlavně pak na zpáteční cestě, kdy jsme po zasněžených svazích dolů k nádraží sjížděli všelijak, i na base a bubnu.\nNaše kapela se pak stala oblíbenou v Ružomberoku, ovšem k nelibosti místních muzikantů. Tak jsem díky muzice prožil první rok vojny, aniž bych musel příliš válčit.\nZP •• Dobrá, napsal jsi svému někdejšímu veliteli dopis z vděčnosti, neboť ti umožnil založit tvou první kapelu. Proč až po padesáti letech?\nUvítal jsem prostě možnost, že se mi teprve nedávno podařilo získat kontakt na kapitána Balšínka, někdejšího velitele naší roty na Slovensku, a napsal mu poděkování a poslal i svoje CD. Dokonce jsme si telefonovali, pamatuje si nás.\nTy snad na nic nevzpomínáš?\nZP •• Jistěže ano, a je to kupodivu díky tobě, žes mi tu dobu připomněl.\nNa co tedy si díky mně vzpomínáš?\nZP •• Vzpomínám na jednu z mnoha příhod takříkajíc »vně kasáren«, jež však nakonec s armádou souvisela, o čemž jsme zprvu neměli ani tušení. Poslali tvou kapelu do jedné horské vísky zpestřit fašiang a tys přibral s sebou pár estrádních umělců a samozřejmě také mne. Dědinka měla jednu zvláštnost. Vyznačovala se tím, že její obyvatelé holdovali samohonce tak náruživě, že došlo k degeneraci dokonce i jejich dětí, takže z místní obecné školy prošel do vyššího ročníku pouze jediný žák. Nápoji tam říkali »lavorovica« a v nesouladu se zákonem ji pálili tajně a navíc z brambor.\nNa to si vzpomínám, taková věc se nedá zapomenout. Když nás tam dopravili, odvedl nás nějaký mladík do jakési chalupy a nařídil, abychom se převlékli do civilů, které tam již připravené visely na věšácích; říkal, že v uniformách bychom mohli vesničany pohoršovat. Bylo to dost zvláštní, nám to ovšem nijak nebylo proti mysli. Chodili jsme od chalupy k chalupě, hráli jsme a dostávali výslužku, děvčata se culila, mrkala na nás a nalévala nám tu děsnou pálenku…\nZP •• A pak nastal večer a šlo se hrát do krčmy k tanci. Také jsme tam uspořádali estrádní program. Asi dvě hodiny se lidé bavili, hodně se pilo a také se hojně jedlo. Mimochodem na to občerstvení vzpomínám jako na chutnou specialitu: šlo o jako pěst velké kusy uzeného masa smíchané v míse s kysaným zelím.\nNa jídlo si nevzpomínám, ale pití tam teklo proudem.\nZP •• Nu a pak se to stalo. Ten mladík, který nás tam dopoledne oblékl do civilu, se s někým zle pohádal a vznikla z toho rvačka.\nMy, co jsme právě hráli, nevěděli o ničem, protože zvuk našich nástrojů všechno přehlušil, ale bylo nám divné, že se lidé rychle ztrácejí ze sálu, až jsme zůstali sami.\nZP •• Ke rvačce se přidali další, bitka se přenesla na náves a my dostali povel do ničeho se neplést a krčmu hned opustit. Vzpomínám si, že jsme vyběhli do zasněžené stráně nad hospodou z dosahu konfliktu a odtud zírali, jak se tam pod námi rve každý s každým a jak všichni přitom řvou jako pominutí, dokud místní požárník nevytáhl z kolny hasičskou stříkačku a nerozehnal bitkaře proudem ledové vody. Lidový vypravěč Kučera, (na Moravě byl doma požárníkem), na té stráni pravil: „Tož, chlapi, to je sakra síla, dyť on do těch ludí stříká béčkem!“ Jakmile to trochu utichlo a situace se mírně uklidnila, odvezla nás vojenská »vétřieska« okamžitě zpátky do kasáren v Ružomberoku. A to bylo celé. Zdánlivě…\nPamatuješ si, jak to tehdy po tom všem dopadlo?\nZP •• Později se nám doneslo, že ten úslužný místní mladík byl důstojníkem kontrarozvědky a celá ta opičárna s rvačkou byla krycí akcí SNB, aby policie nerušeně pronikla do jeskyní ve skalách u dědinky, kde se nacházely destilační přístroje, a zničili tu tajnou palírnu lavorovice bez boje a násilí. Jejich předchozí pokus totiž selhal, vesničané proti policejnímu zásahu své palírny ubránili, »esenbáky« tehdy zmlátili a vyhnali.\nNěco z toho si pamatuju, ale netuším, co bylo dál. Mělo to tehdy žádoucí výsledek?\nZP •• Nevím, v létě jsme se vraceli ze Slovenska ke svým útvarům v Čechách a mně ta věc vypadla z paměti. Do hlavy naskakovaly jiné starosti, ale někdy koncem sedmdesátých let jsem si tu příhodu znovu vybavil a napsal podle ní filmovou povídku (synopsis). Jenomže normalizační filmoví dramaturgové tvrdili, že můj námět je jistě zajímavý, ale že taková lapálie se do socialistického způsobu života nehodí.\nNu, vrátíme se k tvému muzicírování. Jakpak to bylo dál? Nezůstal jsi jen u instrumentální interpretace, rozšířil´s nástrojovou škálu, aranžoval jsi a začal skládat.\nVzhledem k tomu, že otec a strýc byli muzikanti, věnoval jsem se hudbě od dětství. V šesti letech jsem se u strýce začal učit hrát na housle a ve dvanácti na klavír. Strýc byl také »ředitelem kůru«…\nZP •• Regenschori?\nAno, a tak jsem už jako chlapec zpívával na půlnoční mši, později hrával. Dodnes pamatuji slova sóla, které jsem zpíval, a vzpomínám na neopakovatelnou atmosféru půlnočních mší.\nZP •• Tak schválně: jaká to byla slova?\n»Hospodyňko, vezmi pudlo másla nejpěknějšího, též sýra nejlepšího, a smetany nabereme, kašičky navaříme, by dítě mělo co jíst, a tak ho uhostíme.«\nZP •• A potom?\nPo škole jsem hned nastoupil v tátově kapele, taneční i dechové, neb jsem začal hrát též na trubku. První vlastní kapelu jsem měl prakticky na vojně v Ružomberoku - Fatran a pak v Plzni C-58. Tam jsme dokonce nahráli gramofonové desky. Po vojně jsem hrál rok v taneční kapele pana Fialy v Rokycanech. Následně jsem vedl taneční orchestr RYTMUS v Toužimi, kde jsem hrál na trubku. Dokonce jsme si dovolili uspořádat dva koncerty. Jeden s hosty Jiřím Vašíčkem a Juditou Čeřovskou, druhý s konferenciérem Jiřím Štuchalem. Potom jsem měl kavárenský kvartet v Rokycanech. V roce 1969 jsem se nechal zlákat do plzeňské bigbítové skupiny ALFA BEAT. Ta přešla později pod zřizovatele KV SSM s novým názvem SIGNÁL. Hráli jsme převážně na tanečních zábavách v celém plzeňském kraji.\nZP •• Co považuješ za největší úspěch z té éry (údobí)?\nDostali jsme se i do televizního programu Televizní klub mladých. Další působení bylo v kapele ECHO, pravidelné pondělky a úterky v kavárně hotelu Slovan a na tanečních zábavách v kraji. Společenské změny v roce 1989 měly vliv i na kapely. Do té doby chodili mladí do kaváren, kde jsme hráli převážně pro ně pop-beatovou muziku. S příchodem diskoték odešli za nimi, kapela byla nerentabilní, a tak jsme skončili. Hrál jsem potom v triu a později jako duo se zpěvačkou. Jezdili jsme hrát také do Německa, což bylo finančně výhodné, než to zkazili čeští »takymuzikanti«…\nZP •• Jak to zkazili?\nŠlo o muzikanty, kteří hráli v příhraničních okresech. Vidina marek kousek za čárou byla pro ně lákavá, a tak se často podbízeli nízkými honoráři, takříkajíc neúměrně pod cenou.\nZP •• A co bylo dál?\nDále jsem hrál v Mariánských Lázních v kavárně hotelu Centrál. Na toto působení, prakticky na konci aktivního muzicírování, velmi rád vzpomínám, zažil jsem tam spoustu příjemných chvil s dobrými lázeňskými hosty a přáteli.\nZP •• A jak dneska?\nV současné době již aktivně, až na výjimky, nehraji. Ale muzicíruji doma. Pořídil jsem si do penze »hammondky«, o kterých jsem snil, a hlavně mám výborný »keyboard«, na kterém upravuji různé skladby, které potom nahrávám a případně vypaluji na CD, která příležitostně věnuji svým přátelům a známým.\nZP •• Padesát let je již pořádná porce ze života a já bych se rád dozvěděl cosi víc o kolotání v tvém půlstoletí. Tuším, že v něm dominuje vedle kantořiny a muzicírování také prazvláštní hobby. Vezměme to popořádku a pokusme se o jakési rozjímání, jak jest dobrým zvykem při bilancování či zpytování na konci roku; venkoncem Vánoce máme za dveřmi, takže je pro to i vhodná chvíle.\nAle nejdřív se prosím pochlub svým hobby!\nZP •• Svým koníčkem, tou slavnou aerovkou.\nPrvní aerovka byla otcova, čtyřmístná limuzína, v které vozil muzikanty, včetně skoro dvoumetrového pana Veselého s heligónem. Já jsem si koupil v roce 1965 Aero 662 sportovní kabriolet, zvaný »cililink«, podle zvonivého zvuku při startování.\nJak zpívával Rudolf Pellar: „Cink, cink, ratata, aerovka červená..."\nPůvodně měla červenou barvu, střechu z látky připomínající pytlovinu. Hrál jsem tehdy v kavárně v Rokycanech a přišel za mnou pán, a že by Aerovku koupil. Já jsem ji pochopitelně nechtěl prodat, ale svezl jsem ho. Pochvaloval si: „Motor gut!" Dal mi vizitku, byl to holandský obchodník a chtěl ji pro syna jako »suvenýr«. Jméno Andersen si pamatuji dodnes. Aerovku jsem zrenovoval, barvu jsem změnil na slonovou kost a sloužila mi jako normální auto až do roku 1975. Běžně jsem najezdil ročně 16 až 20 tisíc kilometrů.\nDle aerovkářského sloganu »Malý vůz na velké cesty« jsem s ní podnikal výlety do zahraničí, tehdy pochopitelně jen k Baltu do NDR a do Maďarska. V roce 1968 se mi podařilo získat vízum do Rakouska a podnikl jsem výlet i do Alp včetně výjezdu na známý Grossglockner.\nPo cestě nás protijedoucí zdravili s úsměvem či s údivem. Jen dva čeští motorkáři poklepem na hlavu. Když jsem zaparkoval na vrcholu ve výšce přes 2 500 metrů, byla aerovka obsypána zvědavci. Opájeli jsme se nádherným pohledem na zasněžené, sluncem zalité třítisícové vrcholky.\nTo bylo 20. srpna 1968.\nBohužel ráno nás budil hoteliér se zprávou, že nás »osvobodila spojenecká vojska«. Tím výlet končil. Jeli jsme do Vídně, cestou zastavovala česká auta na parkovištích a každý sháněl informace o tom, co se děje. Viděl jsem lidi naprosto zdrcené, ale i takové, »je dovolená, nás to nezajímá«. Bohužel. Ve Vídni jsme se ubytovali v tělocvičně české školy. Rakušané okamžitě zorganizovali obrovskou »Hilfe CSSR«, zdarma služby, jídlo v jídelnách, finanční pomoc a podobně. Bohužel bylo mnoho takových, kteří to zneužívali, doslova obíhali tato místa a snažili se urvat co nejvíc, aniž by pomoc potřebovali. Po několika dnech, kdy jsme zjistili situaci u nás doma, jsme se vraceli zpátky domů, u silnic obrácené směrové tabule, ale hlavně všude naši »osvoboditelé«.\nNebyl to příjemný pohled a smutný závěr výletu.\nZP •• Pokud vím, s autíčkem jsi také závodil.\nV letech 1969 - 74 jsem se zúčastnil soutěže Aero rallye, pořádané pražským Aeroklubem. Byl jsem úspěšný, vždy jsem se umístil na předním místě ve své kategorii a v roce 1971 jsem se dokonce stal absolutním vítězem, získal zlatý vavřínový věnec a "ještě ho mám schovaný." Pohár byl pouze putovní. Pak jsem koupil malý Fiat 600 a Aerovku jsem zanedbával. Ale mám ji dodnes přihlášenou s SPZ a chystám novou renovaci.\nZP •• Zažil jsem s rodinou několikrát Vánoce na venkovské chalupě a musím přiznat, že byly čímsi voňavější než v městském bytě: ať již teplem z kamen, v nichž se topilo dřívím, tak i zasněženou krajinou a vesnicí, jak z obrázků Josefa Lady, bezprostředními sousedy z okolních chalup, nikoliv anonymními lidmi z činžáků.\nJaké máš rád Vánoce?\nVánoce mám rád takové, na které pamatuji z dětství a podobné těm, které jsi ty zažíval na chalupě. Patří k nim zasněžená krajina, která, bohužel, v posledních létech chybí. Dále zvláštní, jakási slavnostní atmosféra Štědrého dne a netrpělivé očekávání večera, kdy se sejde celá rodina, místnost je provoněná vánočním cukrovím a tradičním jídlem - rybí polévka, kuba, čočka, smažený kapr a bramborový salát. A konečně vyvrcholení večera - rozsvícený vánoční stromek, rozzářené dětské oči, radost z dárků. Myslím, že Vánoce jsou především svátkem pro děti, jejich bezprostřední reakce u stromku jsou vždy spontánní a neopakovatelné.\nPamatuji také, že v Mýtě o Štědrém dnu chodíval večer obecní pastýř s trubačem dům od domu, aby popřál hospodáři. Za to dostával »vejslužku«, připíjelo se na zdraví a tak býval na konci své obchůzky dost unavený.\nRád bych se ještě zmínil o Mikuláši. Když byli synové malí, jezdili jsme k rodičům do Mýta. Tam dělal Mikuláše pan Jedlička, kterému pan děkan věnoval pravý ornát - kněžské roucho, měl dlouhé bílé vousy a byl bez masky, jenom nalíčený. Vypadal důstojně a majestátně, a když vstoupil do místnosti, dech se tajil nejen dětem, ale i dospělým. Přesto se ho děti nebály, právě pro jeho přirozenost. Dodnes v této tradici pokračuje jeho syn. Děti nám však již odrostly, stejně tak i vnučka, a nám zbyly jen krásné vzpomínky.\nZP •• Za život se nám nastřádala spousta vzpomínek, zejména tehdy, když byly děti malé a věřily na Ježíška.\nU nás v rodině zpestřoval Štědrý den náš pes. Měli jsme Reka, belgického ovčáka, od jeho šesti týdnů věku, a tak zažil nadílku již od svých prvních Vánoc. Pod stromečkem ho čekal balíček s párky a dobře si tu nadílku zapamatoval. Protože to byl cvičený a chytrý pes, uměl správně slyšet na povely: Hledej! Zůstaň! Hlídej! A za rok, jakmile uviděl ozdobený stromek, věděl přesně, že ho pod ním bude čekat voňavý dárek. Kňučel pod stolem ještě před večeří a nadílky se dožadoval. Prostě nedočkavé roční štěně. A tehdy jsem udělal chybu, jež nám následujících 14 let poněkud komplikovala štědrovečerní nadílku. Abych totiž psa uklidnil, dovedl jsem ho ke stromku a nakázal mu, aby tam hlídal svůj balíček, jinak, že přijde ošklivý zloděj a špekáčky od Ježíška mu zbaští. To jsem tomu ale dal! Od té chvíle Rek nikoho ke stromečku nepustil. Po večeři a při koledách jsem mu musel přikázat, aby si vytáhl svůj dárek jako první; odnesl jej kousek dál, roztrhl obal, zhltal kilo špekáčků, a teprve potom dovolil rozdělovat dárky i ostatním. Když se to vezme kolem a kolem, Rek byl jediným, kdo v naší rodině nikdy nepřestal věřit, že mu ty dárky opravdu posílá Ježíšek.\nPříhodu s Rekem vyprávím proto, abych vzpomenul jeden psí obdivuhodný čin, jenž se hodí k našemu vánočnímu rozjímání.\nZP •• Je to cosi mnohem víc. Jezdíval jsem psát na svou chalupu v Pošumaví a brával s sebou psa.\nI stalo se, že sousedovi se uhnízdili nade dveřmi sršni, takže se nemohl dostat do svého sídla. Přišel za mnou, abych mu pomohl odstranit hnízdo, velké asi jako basketbalový míč. To se nám sice podařilo strhnout dlouhým bidlem, něco jako prodlouženou rukou, ale nestačil jsem bidlo odhodit včas a obdržel dvě nebo tři bodnutí do předloktí. Ihned jsem si to vysál a doma na rány po žihadlech přiložil studený obklad. Navzdory tomu mi ruka otekla a bolela. Vzal jsem si nějaké prášky a šel spát.\nProbudilo mě mlaskání. Byla tma. Došlo mi, že vedle mě na posteli dřepí Rek a líže mi tu ránu. Jakmile poznal, že jsem vzhůru, bleskurychle vyskočil z mé postele a unikl do svého pelíšku. Rozsvítil jsem. Pes předstíral, že spořádaně spí ve svém pelíšku, protože dobře věděl, že do lidské postele prostě nesmí, jinak by ho čekaly nepříjemnosti.\nOn tě přišel tajně léčit a riskoval malér, že vlezl do zakázané postele?\nZP •• Přesně tak. On mě léčil. Pomáhal mi, aniž čekal na pochvalu či odměnu za zásluhy. Naopak činil tak ze své vlastní vůle, z naprosté oddanosti a skrytě. Zhasl jsem lampičku a pochrupoval. Tentokrát jsem předstíral já, že spím. Po chvíli se Rek ke mně tiše vyhoupl, opatrně ulehl vedle mne a pokračoval v ošetření. Lízal mi dál ten otok a mně se podařilo usnout doopravdy. Ráno pes ležel ve svém pelechu, tvářil se, jako by se nic nestalo; mně otok opadl, splaskl, bolest ustoupila.\nTo není jen o věrnosti, to je o skutečné lásce. O lásce k bližnímu. Mohu to potvrdit z vlastní zkušenosti s naší láskyplnou yorkshiračkou Aničkou, ale trochu jsme odbočili od tématu Vánoc.\nZP •• Vůbec jsme neodbočili, Vánoce jsou především o lásce. Lépe řečeno: měly by být o lásce! Úmyslně jsem zvolil příklad psího odevzdávání, protože mluvit dneska o lásce je věc ošidná.\nZP •• Protože pojem »láska« se neustálým skloňováním a opakováním strašně opotřeboval, stalo se z něj klišé. Otřepanost slova »láska« překryla postupně její hlubší podobu. Chtěl jsem nazřením na její projev z poněkud jiného pohledu připomenout smysl daru, jehož se nám láskou dostává.\nRozumím, jde ti nikoliv o zjednodušené a dokolečka omílané projevy lásky, často zkomercionalizované, a vrátit lásku k Vánocům, nejen jak se to děje třeba s módním dnem svatého Valentina nebo i s Mezinárodním dnem žen, který nepochopitelně za totality nahradil Svátek matek.\nZP •• Ve vánočních obyčejích, samozřejmě ryze materiálních, jsou Češi v štědrosti obdarovávání bližních praktickými dary a též v požívání veškerých dobrot kdesi na evropské špičce. Zcela jinak se to má u nás s duchovním rozměrem svátků. Obávám se, že obrovská množina lidiček ani netuší, proč se vlastně ty Vánoce slaví. Zeptáš-li se některých lidí, před kolika lety se narodil Ježíš Kristus Nazaretský, pokrčí rameny: hodně jich už ani netuší, že letopočet se odvozuje od jeho narození.\nJe to, myslím, jeden z mnohých pozůstatků vlivu minulého režimu na výchovu a výuku na školách. Ten nepřál církvím, byla zrušena výuka náboženství na školách, Ježíš Kristus byl nežádoucí a tak se v dějepise letopočty neuváděly před a po Kristu, ale »před naším letopočtem« a »po našem letopočtu«. Záleželo pak na kantorovi, zda na případný zvídavý dotaz, odkdy se počítá náš letopočet, dokázal pravdivě odpovědět a náležitě vysvětlit.\nZP •• Vánoce se slaví různě. Kupříkladu v Severní Americe, kde panuje Santa Klaus, obdarovává děti komínem až na Boží hod a pojídá se krocan. Dnešní podobu Santa Klause, jak je prezentována pomalu v celém západním světě, vytvořila snad nějaká firma na čokoládu a ono se to epidemicky ujalo. Mně je proto mnohem bližší Ježíšek, jenž zřetelnou podobu nemá, snad jen jako nemluvně v jeslích, jehož provázejí andělé.\nVím, že část tvé rodiny žije v Německu: liší se tam slavení Vánoc od našeho hodně nebo je stejné?\nVánoce v Německu jsem nezažil, ale bavili jsme se o nich nedávno se snachou. Dozvěděl jsem se, že v Německu jsou tradičním jídlem opékané párky s bramborovým salátem, ale nedodržuje se to. V Čechách jsou Vánoce štědřejší a víc konzumní než v Německu: děti tam dostávají jako dárky jen 2 - 3 maličkosti, dospělí si nenadělují. Lidé se na Štědrý večer setkávají i bez nadílky, třeba jen na společné jídlo a pití.\nZP •• Navzdory veškerému zpředmětnění svátků u nás jsou o půlnoci po Štědrém večeru kostely plné lidí a zdaleka je nenavštěvují jenom věřící. I mnozí ateisté to chápou jako romantické završení obyčeje, jenž v nich uvízl po rodičích ze zážitků pěkných vánočních zvyků. V dnešních Rozpravách jsme se již dotkli půlnočních. A jak je to s tebou dnes?\nPro mne, jako pro muzikanta, představuje Půlnoční mše se svou sváteční a jedinečnou atmosférou pokaždé důstojný závěr Štědrého dne. V Mýtě mívala Půlnoční mše vysokou uměleckou úroveň, byť amatérskou, ale úspěšně navazující na tradici již z konce 19. století. Spolu s varhaníkem účinkoval smíšený pěvecký sbor, zhruba 16 členů, a také kapela: 8 až 10 muzikantů. Odchodem starých účinkujících, zánikem děkanství a také vlivem doby, která církvi nepřála, byla tato tradice na čas přerušena.\nV roce 1996 mě požádal bratranec, který vypátral někde v pražských církevních archivech II. Českou mši půlnoční od J. J. Ryby, abych ji nahrál na magnetofonovou kazetu pro mýtské zpěváky. Podle nahrávky mohli nazkoušet a obnovit tak tradici zpívaných půlnočních. Rád jsem se tohoto úkolu ujal, neb jsem měl dosud v živé paměti svoje muzicírování na půlnočních.\nV roce 2002 jsem se k té druhé Rybově Půlnoční mši vrátil a znovu nahrál na CD, kterým jsem o Vánocích obdaroval svoje známé a přátele. Proto, když jsi mi navrhl, abych nahrál do Rozprav nějaké koledy, nabídl jsem ti tuto nahrávku, zejména její první část Kyrie. Jsou v ní totiž melodie vycházející z českých koled, odtroubení půlnoci a v závěru pastýřské troubení, tak typické pro Štědrý den.\nZP •• Vánoční skladba Česká mše vánoční »Hej, Mistře!« od J. J. Ryby je o Vánocích často hraná, ale o Rybově skladbě, nazvané Druhá české mši půlnoční se téměř neví. Pro mne i pro redakci se stala nečekaným překvapením.\nA zde naše společné vánoční rozjímání uzavíráme; v příloze uvádíme ukázky z varhanní verze nahrávky Jana Bauma, jež tu vlastně i poprvé zazní jako hudební příspěvek Rozprav ZP.\nVáženým a milým čtenářům Pozitivních novin\npřejeme láskyplné Vánoce!\nUkázku této skladby si můžete pustit na konci článku!\nMše byla roku 1934 v Brně vydána tiskem podle dnes již nezvěstného rukopisu z farního archivu v Bubovicích u Březnice a vydavatelem nazvána II. Česká mše půlnoční. Podle vydavatele rukopis pochází z roku1813. Skladba však bude pravděpodobně starší, nejspíš již z prvních let Rybova rožmitálského pobytu.\nStejně jako Mše Hej, mistře sestává i tato skladba z devíti částí. Ty vesměs začínají latinským textem Kyrie eleison, Gloria in excelsis Deo a pokračují vloženou českou pastorelou. V Kyrie například – »Vzhůru, braši, vstávejte, stáda svoje shánějte!« s půvabným odpočítáváním dvanácté hodiny; v Gloria »Vzhůru, bratři milí, v té půlnoční chvíli!«. Graduale je již čistě českým. Začátek Creda je stejně jako ve Mši Hej, mistře! unisonem všech hlasů. Offertorium začíná dudáckou předehrou a je stejně jako první propriální část, Graduale, ryze české. Naproti tomu zůstává závěrečné Agnus a Dona věrno kodifikovanému textu. V závěru slyšíme, podobně jako ve Mši Hej, mistře! úryvek z písně Hrály dudy.\n(Podle encyklopedie Wikipedie)\nII. ČESKÁ MŠE PŮLNOČNÍ\n1. Kyrie ► poslechněte si skladbu\n6. Sanctus ► poslechněte si skladbu\nUpravil a nahrál na keyboard FARFISA F1 Jan Baum || Zvukový záznam studio B MUSIC || 2009\nO zaslání CD můžete požádat e-mailem přímo autora Jana Bauma: jan.baum/a/volny.cz\nFoto © autor, M. Skálová a osobní archivy\nDřevěné plastiky muzikantů © Jan Kučera (z autorovy sbírky)\nPříště: P.F. 2010 PROČ? TO JE VE HVĚZDÁCH!\nO Janu Petrovi, režisérovi publicistiky a dokumentaristiky, o postojích k současnému stavu české společnosti na prahu Nového roku, o jeho zvláštním nazírání na svět mezi nebem a zemí, a tím pádem taky trochu silvestrovsky o metafyzice.\nTento článek byl v Pozitivních novinách poprvé publikován 14. 12. 2009.\nPavel Kovářík - Zdeněk Pošíval: Muž nejedné dovednosti


Klavirni kridlo bazar - Bazoš.cz\nKřídlo PETROF model V po opravě, záruka 2 roky, doprava. - TOP - [8.3. 2021]\nProdám krásné křídlo Petrof po generální opravě, nový bílý lak, vysoký, lesk. Roky výroby 1979, 2 pedály, dlouhý 150 cm, krásný zvuk. Záruka 2 roky, doprava zdarma, v ceně je nová klavírní židle.\n294 71 138 x\nKřídlo STEINBACH model 174 s anglickou mechanikou. - TOP - [8.3. 2021]\nProdám klavír STEINBACH v dobrém stavu, dlouhý 174 cm, barva černá lesklá, velmi dobrý zvuk. 3 pedály: levý - Unacorda (Piano), střední - Sostenuto (Prolongement), pravý - dusítkový. ZÁRUKA 2 roky. První ladění a doprava do 100 km zdarma. V ceně je nová italská klavírní židle. Během 6 měsíců od zako ...\n110 000 Kč Mladá Boleslav\n294 71 392 x\nKlavírní křídlo Alois Parttart - [7.3. 2021]\nProdám za necelou polovinu co mě stála doprava a nastěhování tudíž cena 2 tisíce klavírní křídlo Alois Parttart s Vídeňskou mechanikou polopancíř. Rozměry 170x150cm dají se oddělat nohy a vleze se skoro všude. Hraje ale chtělo by to pár malých oprav a naladit jej. Dávám pryč jelikož ho nemůžeme ...\nKlavírní křídlo zdarma - [3.3. 2021]\nDobrý den, nabízím zdarma za odvoz klavírní křídlo Karl Kutchera z Vídně. Je to vídeňská mechanika, polopancíř. Jeho stav je možné detailně prohlédnout na fotkách. Bude-li třeba tak rádi vyfotíme další! Jediným problémem tohoto klavíru je, že nedrží ladění.\n538 54 185 x\nKlavírní křídlo - [21.2. 2021]\nProdám klavírní křídlo Max Schott. Klavír je třeba naladit. Cena dohodou, nutno odvézt.\n751 24 87 x\nSTEINWAY & SONS po opravě, se zárukou, doprava zdarma - [20.1. 2021]\nProdám křídlo Steinway & Sons po opravě, záruka 2 roky, doprava do 100 km zdarma. Záruka 2 roky, doprava do 100 km zdarma. V ceně je klavírní židle a poukaz na první ladění. Během 6 měsíců od zakoupení si můžete pianino vyměnit bezplatně za jiné.\n294 71 151 x\nKlavírní křídlo - [17.1. 2021]\nDobrý den, poptávám a sháním nefunkční klavírní křídlo, v zachovalejším stavu... Nebudu na něj hrát, bude určeno jen pro dekorativní účel. Přijedu a odvezu si. :), tedy za odvoz. Budu moc rád za Vaše nabídky. Hezký den!\n692 01 89 x\nDigitální piano DYNATONE DPR-2200H + polohovatelná stolička - [12.1. 2021]\nKvalitní digitální piano s doprovodnými funkcemi. Dynatone Graded Real Hammer Action (GRHA) klaviatura přináší stejný pocit ze hry jako akustické křídlo. Klaviatura je sestrojena s reálnými kladívky namísto pružin, klávesnice navíc reaguje na lehčí dotek v horní části a na těžší v nižších partiíc ...\n434 01 217 x\nInzeráty Hudba celkem: 16503, za 24 hodin: 669


Bulisův gól jen zmírnil další prohru Čeljabinsku v semifinále KHL - Sport.cz\nKazaň - Čeljabinsk 3:1\nBulisův gól jen zmírnil další prohru Čeljabinsku v semifinále KHL\n24. března 2013 16:30 - Kazaň\nČeský útočník Jan Bulis se postaral o čestný úspěch hokejistů Čeljabinsku v druhém semifinálovém utkání play off KHL, v němž jeho tým prohrál v Kazani 1:3. Ak Bars vedou v sérii na čtyři vítězství 2:0.\nJan Bulis (vlevo) pomohl Kazani k výhře.\nBulis svým čtvrtým gólem v bojích o Gagarinův pohár v 53. minutě snížil na 1:2 a vykřesal Čeljabinsku naději. Za necelé tři minuty však Jarkko Immonen v přesilovce opět vrátil Kazani dvoubrankový náskok, který už domácí udrželi.\nSérie se nyní přesune na led Traktoru, kde se ve středu bude hrát třetí zápas.\nKazaň - Čeljabinsk 3:1 (za hosty Bulis 1+0), stav série 2:0.\nPetrohrad - Dynamo Moskva 2:4\nKvapilův gól pojistil Dynamu Moskva druhou výhru nad Petrohradem\nSemifinále play off Kontinentální hokejové ligy: Západní konference - 1. zápas: Petrohrad - Dynamo Moskva 2:3.\nČtvrtfinále play off Kontinentální hokejové ligy: Východní konference - 7. zápas: Kazaň - Ufa 4:3, konečný stav série: 4:3. Semifinálové dvojice: Kazaň - Čeljabinsk, Petrohrad - Dynamo Moskva.\nPohár naděje Kontinentální hokejové ligy: Finále - 4. zápas: Chabarovsk - Dinamo Riga 3:5, konečný stav série 1:3


NATOAKTUAL Newsletter - 03.03.2008\nPři rozsáhlé akci proti povstalcům Talibanu na jihu Afghánistánu objevili příslušníci mezinárodních sil ISAF a afghánská policie přes jeden a půl tuny opia za zhruba 400 milionů dolarů. Jde zřejmě zatím o nevětší množství zabavené suroviny pro výrobu heroinu.\nBush: USA jsou blízko k uzavření dohody s Českou republikou\nDohoda o radaru mezi Českou republikou a USA ve Washingtonu uzavřena nebyla. Její dokončení je však velmi blízko, shodli se na tom po vzájemném rozhovoru český premiér Mirek Topolánek a americký prezident George Bush.\nČeští vojáci opět zasahovali na kosovské hranici proti srbským demonstrantům. Tentokrát je velitel mírových sil ve střední části Kosova vyslal na hraniční přechod Gate 4, kde zhruba 150 vojenských veteránů pálilo pneumatiky a házelo kamení na protest proti vyhlášení kosovské nezávislosti.\nČeské rozhodnutí o radaru ovlivní polsko-americká jednání\nVyjednávání České republiky s USA o případné výstavbě radarové základny v Brdech se chýlí ke konci. Polsko se tak dle jeho představitelů dostane v jednáních s USA do odlišné vyjednávací pozice, než dosud zastávalo.\nMÉDIA: Bude NATO chránit Izrael?\nVláda premiéra Ehuda Olmerta diskutuje návrh pozvat jednotky Severoatlantické aliance do pásma Gazy, tvrdí pracovníci izraelského ministerstva obrany. Podle nich Olmert zvažuje zahájení rozsáhlé operace v Gaze s cílem narušit silnou vojenskou síť organizace Hamás a zastavit pravidelné raketové útoky, které ohrožují blízké židovské komunity.\nANALÝZA: Výzvy energetické bezpečnosti střední Evropy


Zahájení chatu v Teams - Podpora Office\nZahájení chatu v Teams\nMůžete začít s jedním a skupinovým chatem stejným způsobem: vyberte nový chat v horní části aplikace Teams.\nZahájení chatu typu 1:1\nJakmile vyberete nový chat a zadáte jméno osoby, napište zprávu do pole v dolní části chatu. Pokud chcete otevřít Možnosti formátování, vyberte Formát pod polem, kam zadáte zprávu.\nAž budete připraveni, vyberte Odeslat . Tím se spustí chat.\nMůžete taky začít chatovat na jednom počítači z karty profilu uživatele. Otevřete ho kliknutím na jeho obrázek v kanálu nebo vyhledáváním.\nSpuštění a pojmenování skupinového chatu\nZačněte stejným způsobem, jakým začínáte s jedním chatem: vyberte nový chat v horní části aplikace Teams. V poli do vyberte šipku dolů a do pole název skupiny zadejte název chatu. Potom do pole do zadejte jména lidí, které chcete přidat.\nTím se spustí nová konverzace. Všichni uživatelé, kteří mají přístup ke skupinovému chatu, můžou posílat zprávy.\nDo skupinového chatu můžete zahrnout až 100 lidí.\nPřidání lidí do konverzace\nPokud chcete do konverzace zamezit víc lidí, stačí kliknout na Přidat lidi v pravém horním rohu aplikace Teams. Potom zadejte jména lidí, se kterými chcete chatovat, vyberte, jaká část historie chatu se má zahrnout, a klikněte na Přidat.\nPoznámka: Při přidávání uživatele do skupinového chatu (nikoli jenom s jedním uživatelem) můžete zahrnout historii chatu.\nAplikace Teams uloží celou historii chatu, a to úplně zpátky na první zprávu. A pokud někdo opustí skupinu, budou jejich chatové odpovědi pořád v historii chatu.\nJak zjistit, kdo je ve skupinovém chatu\nPokud chcete zjistit, kdo je ve skupinovém chatu, najeďte myší na počet účastníků v záhlaví chatu a zobrazte si seznam jmen všech.


Internet Pečky | AIM\nInternet a TV Pečky\nRychlý, stabilní, kabelový internet v lokalitě Pečky a televizi Kuki se zpětným posuvem a dalšími funkcemi. Vyzkoušej si je na měsíc zdarma.\nKrásný den Pečky, už víte co je u Vás nového? KLIKNI a potvrď si, že stabilní internet je i u Vás doma.\nDobřichov - 3km\nKostelní Lhota - 3km\nMilčice - 4km\nChotutice - 5km\nRatenice - 5km\nTatce - 5km\nVrbová Lhota - 5km\nZvěřínek - 6km\nHořátev - 6km


Textilní tvorba Dagmar F. - Ústí nad Orlicí - AtlasCeska.cz\n94 538 Akcí v kalendáři\nTextilní tvorba Dagmar F. - Ústí nad Orlicí\n03.10.2019 - 24.11.2019 Městské muzeum - Ústí nad Orlicí\nVýstava tvorby ústecké textilní výtvarnice Dagmar Filipové.\n+420 46 5 5 23 653\nDagmar Filipová využívá ke zpracování textilu dlouhou řadu technik. Na výstavě mapující její tvorbu nechybí paličkované ozdoby a krajky, háčkované výrobky, patchwork, šité kostýmy ani vyšívané obrazy s místní tématikou. Výstava je v Hernychově vile k vidění až do 24. listopadu a vystavené předměty je možné u paní Filipové zakoupit. Zpříjemněte si podzimní dny návštěvou muzea. Nebudete litovat!\nPošlete SMS zprávu ve tvaru ATLASCESKA 122441 na telefonní číslo 9033350 a článek tak nikdo nepřehlédne!\nNoc vědců - Pardubice\nčtvrtek 26. listopad


Britské architektonické studio De Matos Ryan stojí za proměnou 400 let starého stavení v hrabství Gloucestershire v části Cotswolds. Architekti dokázali dokonale propojit historickou budovu s moderními prvky. Do budovy včlenili prosklený pavilon, který tak spojil 16. století se současností.\nKdyby to bylo u nás, tak je nová část natřena na červeno\nnová část přesahuje starou aspoň o pět metrů a za statkem je pokácenej les a je tam terén pro čtyřkolkaře a landrovery.\nTo akvárko je jediná věc která brání tomu to prohlásit za 100% vyváženou architekturu ale skousnout se to dá. Je tam spousta moc hezkých nápadů, škoda že si jeden nenechali i pro tu zimní zahradu. Ta vypadá jako z nějakého hnusného katalogového "domku" někde u Průhonic. Fakt jediná vada na jinak snovém objektu.\nMuselo to stát děsnej balík ale výsledek je opravdu krásný.\nHm... to akvárium bych okamžitě zrušil, ale moje to není\nNejpůvodnější? Původní se dá stupňovat?\nTo je titulek jak z nějakého prašívého křesťanského magazínu.\nproste krasa...skoda ze se u nas neco takoveho malodky vidi....\nMě to bylo hned nějaký divný...... A ono to není v ČR. Tak to pak chápu pojem "Osvícení úředníci".\nčekal jsem to něco víc\nmoc se mi to nelíbí, možná proto, že to není zabydlené....ale ničím mě to nenadchlo, střecha nad kuchyní - to jsem nepochopil vůbec - škaredé\nopravdu se mi tom moc líbí\ntedy až na tu kuchyň - kromě toho, že se mi moc nelíbí a provozně je špatně uspořádaná, lítat s jídlem takovou dálku do jídelny a ještě k tomu po schodech - to se fakt moc nepovedlo; ale ten starej barák a jeho okolí jsou opravdu okouzlující!\nškoda, že tam nejsou fotky jak se tam zabydleli.\nJinak mi to řpijde pěkný, ale spíš jen zvenčí a okolí je krásný, vnitřek je takový... divný\nkdyž jsem četl nadpis, málem to se mnou seklo, ale když jsem se dočetl, že je to z Aglie, tak jsem se uklidnil, kde by u nás našli osvíceného úředníka, leda by byl uplacen zlatem, to by ale byl úplně oslepený.\nMiluji anglický venkov\na tohle je super, jen holt ten skleněný přílepek mně nebere, ale to je můj problém\nale to kuchynske akvarium je silene...zrejme nosi cerne bryle i doma, jinak je to na zanet spojivek. Navic kuchynska linka dlouha pul kilometru je sen kazdeho cloveka, ktery nikdy nevaril.\nProste starsi casti se povedly zrekonstruovat uzasne a moderna opet selhala...me proste fascinuje, jak to predci meli vsechno zmaknute, ale misto inspirace je spousta lidi papezstejsi nez papez a snazi se prosadit uplne kraviny jen pro poteseni vlastnoho ega.\nRe: Celkove super\nV té kuchyni samozřejmě přibydou časem venkovní žaluzie, jinka by tam v létě nevydrželi.\nSouhlasím, v takové kuchyni se prostě vařit nedá, leda na kolečkových bruslích.\nJinak mi trochu vadí ta stále stejná "originalita" - dneska "originalita" znamená:\n- všechno zářivě bílé, zejména na nejméně praktických místech (sedačky apod.), co nejvíc prosklených stěn (ano, světlo je hezké, ale myjte to!), nepraktické koupelny (zkuste si vytírat kolem vany stojící uprostřed místnosti, zejména koupete-li v ní děti) atd. atd., něco jako satelitní městečka, jedno jako druhé.\nJinak statek samotný je nádherný a spousta úprav taky, ale domnívám se, že úpravy by měly být v první řadě citlivé k původní stavbě a teprve potom ukázkou právě módní "originality" (v překladu: dělají to tak všichni).\n...toz mila ctvrtecni marcelko....\n...dyby byl text bez třpytek jako pro Ona...\n...s nadpisem promenit statek v "perlu"...\n...nebo stodole "sluší" moderna...\n...byla by ste se na dobry ceste jak k inovativni architekture, tak k seriozni zurnalistice..\nLíbí se mi když se povede propojení starého s moderním a tady se to povedlo. Hřbitov za barákem bych nechtěl, ale jinak\nHřbitov je ideální. Je tam klid, občas máte hudbu zadarmo. Občas skočí někdo na pivo ze sedmého schodu. Prostě kýčovitý ideál\nPS: Nekupovat ovšem anglickou venkovskou usedlost v Midsomeru\ntam jsou ale se slevou\nJo, ale kraválu na hřbitově je až moc, jedou tam na dvě směny...\nHrbitov jako "soused" je super - jednak Vas nikdo neotravuje a druhak mate jistotu, ze tam nikdo nic hnusneho nepostavi\nto je krásný bydlení i když někde v teplejších krajích by to šlo lépe vytopit, no nebýt to u hřbitova tak jim budu i závidět. No a pak že dům se staví jenom na padesát let.\nPredkove staveli domy na staleti...dneska se stavi na 50 let...nez se odloupe izolace, zatece do ploche strechy a vsechno to zplesnivi za neprodysnym oknem.\nkrasne, nicmene k nicemu\ntakhle prazdne to vypada skvostne. Ale kdyz si predstavim v prostorach ten anglicky nabytek, co si budouci majitel priveze, navic s vyhledem na hrbitov, dalsi minus je v geografickem umisteni : v destive Anglii a navic naklady na bydleni v Anglii jsou neskutecne....cili krasna reklama pro studio a neprodejny objekt pro realitku. Za hezky byt v Monaku zaplatim tak 20% toho, co zde za strasidelny statek\nRe: krasne, nicmene k nicemu\nTo asi bude zalezet na definici hezkeho bytu...\nted jsem zrovna nic konkretniho nenasel, ale treba http://www.immobilienscout24.de/expose/59727740?navigationbarurl=/Suche/S-T/Wohnung-Kauf/Frankreich/Provence-Alpes-Cote-d-Azur/-/-/2,00-3,00/-/EURO--250000,00\nCap Martin neni v Monaku... A i kdyz to neni daleko, tak rozdil ceny je dost vyrazny. Porovnatelne to neni a to i kdyz se budeme tvarit ze jde porovnavat byt o par desitkach metru ctverecnich se statkem s 550m2 ..\nporovnavam s dovolenim ja, a to podle mych vlastnich predstav o bydleni. Kriteria porovnavani jsou tedy dana mnou. A moje predstavy jsou "statek nebrat!!" Navic ne v UK.\nTo vam nikdo nebere. Moje vytka se tykala "Za hezky byt v Monaku zaplatim tak 20% toho, co zde za strasidelny statek" coz za beznych podminek neplatí.\ntřeba to jsou patrioti\nje krásná, i okolí, opravdu moc, ale ty skleněné výlohy jsou jak pěst na oko....\nTo sklo se mi ani trochu nelíbí.\nV současné době řeším podobný problém a díky tomuto článku aspoň vím, čeho se určitě vyvarovat.\nChybami se člověk učí - a nejlepší je učit se z chyb někoho jiného.\nštěstím je narazit na ovíceného úředníka\ntake chcem aj ja :-)\npodla mojho nazoru nadherne, pristavba krasne odlahcila povodnu budovu, bez toho aby ju nejakym sposobom architektonicky zatienila, nebije prilis do oci a nestrhava na seba celu pozornost, proste len doplna staru budovu a pridava obytny priestor\npaci sa mi aj to, ze na pristavbe ponechali povodnu strechu, cela stavba tak posobi kompaktne\notazne samozrejme je, ako uz bolo spomenute nizssie, praktickost presklenej kuchyne v uprsanom anglicku :-)\nale to ten přilepenej skleník? a ten interiér by se asi taky trošku hodil jiný... ale stavba a místo krásné\nvono mu tam jezdí i Metro ?\nBože to je nádherný prostředí! Jen nechápu proč mají lidí ve zvyku všude cpát ty geometricky čisté prosklené kostky. to se hodí tak na AppleStore :D Ale jinak to je určitě obyvatelný a když se jim to líbí, proč né...\nsouhlasím s Vámi... jakékoli přístavby bych sjednotila s původní stavbou, která je naprosto fascinující... podle mého názoru to těmi skly a hliníky prostě zabili...\nNavíc v Anglii, kde většinu roku opravdu není počasí takové, aby člověk musel koukat ven. Líbí se mi místo a staré materiály. Odpustila bych si bílou lamino kuchyni (už zase!) Hodně bude záležet na zařízení, jestli to bude krásné a obyvatelné, nebo jen "inovativní".\nno tak já se zrovna neskutečně ráda koukám z okna na déšť nebo na chumelenici. Vlastně ani ne z okna, nejraději z balkonu. Když svítí slunce, tak se z okna rozhodně nekoukám.\nNemůžete v roce 2012 stavět to, co se stavělo v 16. století. Vypadalo by to jako divný slepenec, protože v té době bylo funkční uspořádání místností jiné než je dnes. Krom toho by to pravděpodobně již nikdo nedokázal postavit tradiční technologií a s tradičními materiály. A cpát tam něco jen aby to vypadalo jako...to je lepší zvolit současnou architekturu, u které je jasné, že to je nově přistavěné a s postupem doby se tyto nové prvky dají vybourat a nahradit další novou architekturou. Jinak takhle se to bežně řeší třeba při rekonstrukcích hradů jak v Anglii, tak v Německu, Rakousku, Francii. Vypadá to bezvadně, funguje to a chrání to památky před dalším rozpadem. Na rozdíl od nás, kde to památkáři raděj nechají rozpadnout než by zakryli nádvoří prosklonou střechou.\nkterý hrad nebo zámek třeba? Já to nikde v Anglii ani Francii neviděla\nTak například nejznámější zastřešení dvora národní knihovny v Londýně od Fostera, dál např. zastřešení hradu v Cardiffu, Conwy Castle, skleněné lávky v Oystermouth castle...\nTate modern gallery, Public Library v Landau...\nVětšina lidí si těchto konstrukcí totiž ani nevšimne.\ndik za tip, jdu to okouknout. Mne se tahle rekonstrukce libi, ale predstava zastresene dvorany mne nelaka ani trochu. Jedna radoby developerska spolecnost planovala zachranit zamek v Severnich Cechach a chteli nadvori barokniho zamku zastresit a jednu volnou stranu zasklit. Prislo mi to neobycejne zvrhle jak vuci budove, tak okoli.\nNo, tak si vemte rektorát VUT v Brně. Dřív na nádvoří rostla lebeda a válely se tam stroje "v depozitáři," nyní je prostor zastřešený a pronajímá se ke společenským akcím i zájemcům mimo VUT. Jak dopadl zámek v severních Čechách?\nZcela souhlasím, je to nádherné. U nás se třeba rozpadla Jatka, které Bauhaus slíbil opravit, tady nerozpaly se zcela, to teprve nastane, ale máme tady Novou Karolínu, která je tedy architektonický "skvost" a propojen s Kauflandem lávkou od Jiřičné - ovej - to co zbylo z návrhu .


Tretry G. T. Law and Son | B running magazine: běžecký časopis\nTretry G. T. Law and Son\nV první polovině 50. let 20. století měli britští běžci prakticky jen dvě možnosti, kde si nechat ušít závodní obuv: firmy G. T. Law and Son a J. W. Foster and Sons. Nepochybně známější byl boltonský J. W. Foster, v jehož tretrách běhal olympijský vítěz z Paříže 1924, sprinter Harold Abrahams, a jehož vnuci koncem padesátých let založili firmu Reebok. Do historie vytrvalostního běhu se však nesmazatelně zapsal G. T. Law z Wimbledonu, neboť právě v jeho tretrách Roger Bannister zaběhl první míli pod čtyři minuty. Boty byly ručně šité a ne úplně levné – při ceně kolem pěti liber (částka, které by dnes odpovídalo přibližně 135 liber) je amatérský sportovec nemohl dostat darem a musel si je koupit. I v tretrách se tak odrážely klady a zápory amatérské éry běžeckého sportu, jejímž vyvrcholením a symbolem se Bannisterova rekordní míle stala.\nVe snaze o zaběhnutí míle pod čtyři minuty rozhodovaly i nejmenší detaily a výběr treter byl jedním z těch, které mohl běžec snadno ovlivnit. Šlo o každou desetinu vteřiny a větrné sychravé počasí, které 6. května 1954 na oxfordském stadionu v Iffley Road panovalo, neposkytovalo prostor pro chyby. Roger Bannister zvolil ručně šité tretry z velmi tenké klokaní kůže vyrobené Charlesem Lawem. Jednalo se o nejlehčí závodní boty firmy G. T. Law and Son, které při délce deset a půl palce (26,5 cm) vážily pouhé čtyři a půl unce (128 g). Jejich ostré hřeby zbrousil, aby byly co nejtenčí. Nešlo jen o snížení hmotnosti treter samotných; důležité bylo rovněž zamezit zachytávání kousků škváry na hřebech a na podrážce. Pro snížení přilnavosti povrchu proto zaprášil tretry tenkou vrstvou grafitu. Pečlivá příprava se vyplatila a časem 3:59,4 Bannister prolomil bariéru, která se zdála nepřekonatelná. Tretry pak dlouho zůstávaly poslední hmotnou upomínkou, která jejich majitele pojila s rekordním pokusem, až v roce 2015 byly vydraženy aukční síní Christie’s – anonymní kupec po telefonu za ně zaplatil 266 500 liber.\nVelmi lehké tretry šité na míru pro konkrétního běžce a závod.\nVáha: 128 g (4,5 oz)\nRozdíl ve výšce mezi špičkou a patou (drop): 0 mm\nPodešev: kůže, šest tenkých ocelových hřebů\n+ šité na míru\n− omezená použitelnost\n− relativně vysoká cena\nText o tretrách G. T. Law and Son byl poprvé publikován v sedmém čísle časopisu B (jaro 2019).\nTretry Rogera Bannistera, ve kterých 6. května 1954 překonal čtyřminutovou hranici na jednu míli\nIlustrace © Lucie Lučanská


Dceru mu ubodal, tělo si chtěl vrah vyfotit. Nad vodou mě drží práce, říká otec - Deník.cz\nPodle otce zavražděné osmnáctileté Terezky ze Zdemyslic na Plzeňsku si její stejně starý vrah čin chladnokrevně naplánoval.\nTichý, nenápadný, introvertní. Nechápeme, jak se to mohlo stát. Tak mluvili všichni o Danielovi M. (18) z Plzně, který koncem května zavraždil ve Zdemyslicích na jižním Plzeňsku kvůli neopětované lásce stejně starou Terezku. Jenže teď se ukazuje, že šlo o plánovanou, chladnokrevnou brutální vraždu.\n„Dceři vůbec nedal šanci přežít. A vůbec toho nelitoval,“ posteskl si Terezčin otec, který se s odstupem času rozhodl promluvit s médii o hrůznosti činu. Spolu s rodinou se totiž nemohl vyrovnat s tím, jak pozitivně o mladém vrahovi všichni hovořili.\nTerezka a Daniel byli spolužáci v Obchodní akademii v Plzni. On ji miloval, ale ona ho odmítala. Mladík, který měl psychické problémy, přešel na jinou školu, ale na svoji lásku nezapomněl. Rozhodl se, že když ji nebude mít on, tak nikdo. Napsal to tak později i na sociální sítě. V den jejích osmnáctin přijel do jejího bydliště a brutálně ji zavraždil.\n„Svůj čin plánoval několik dní. Měl několik nožů, provedl to tím nejbrutálnějším způsobem, jakým mohl. Pobodal ji a pak jí podřízl krk. Nedal nám nikomu šanci ji zachránit,“ svěřil se Deníku otec zavražděné. Děsivé nejen pro něj i jeho rodinu je, že mladík po činu ještě o vraždě informoval na sociálních sítích. Napsal, že je dívka mrtvá a že doufá, že ji to bolelo. A přidal k tomu usměvavého smajlíka. „Podle mých informací se ještě pokoušel na sociální sítě posílat snímky mé zavražděné dcery. Následně tam zveřejnil části svého zakrváceného těla,“ řekl otec zavražděné.\nJemu i jeho blízkým řada lidí vyjadřovala podporu, pomoci museli i psychologové, ale i tak se podle něj s tím, co se stalo, vyrovnat nedá.\n„Myslím, že to nejde. Nad vodou mě trošku drží práce, protože tam musím přepnout na jiný režim, ale pak se zase vrátíte domů, kde se to stalo. V den dceřiných 18. narozenin. Dostala k nim snímky se zvířaty od profesionální fotografky, které si moc přála. Přišly jí, když jela vlakem domů, ale už si je užít nemohla. Popravil ji. Přitom měla spoustu životních plánů, měla mimo jiné jet do Japonska, neboť se učila japonštinu a chtěla se tomuto oboru věnovat,“ řekl Deníku chvějícím se hlasem muž, který pracuje jako profesionální hasič.\nPřes soudem stane Daniel M., který je nyní ve vazbě, nejdříve na podzim. „Případ stále vyšetřujeme, čekáme na výsledky znaleckých posudků,“ uvedla ve středu krajská policejní mluvčí Martina Korandová. Vrahovi hrozí trest odnětí svobody na dvanáct až dvacet let. Podle Terezčina otce by se ale už neměl dostat na svobodu.\n„Nebyl to žádný psychopat, věděl, co dělá. On ten čin chladnokrevně připravoval. Společnost by se k tomu měla postavit takovým způsobem, aby už nikdy nic takového nemohl zopakovat,“ přál by si.\nLiberecký soudce případu hejtmana Půty Petr Neumann…


La Degustation Online: Learn, share, have fun! - ITBiz.cz\nLa Degustation Online: Learn, share, have fun!\n09/04/2012 @ 18:00 - 22:00\n« Tech Data zářijový TD Beerfest 12°\nSAS Roadshows: Customer Intelligence Roadshow »\nZajímají vás nová média, internet a digitální komunikace? Jste unaveni z klasických konferencí, které stojí spoustu času a peněz? La Degustation Online je jiné – nenudí, jde k podstatě, nabízí diskusi a odehrává se v příjemném prostředí Element clubu.\nLa Degustation online je kombinace diskuse a networkingu. Každý měsíc jedno téma, dvě desetiminutové prezentace na úvod a následná neformální panelová diskuze. Sami rozhodujete, o čem se bude mluvit!\nAkci pořádají lidé z oboru a autory prezentací vybírají především podle toho, zda mají co říct. Navíc vám La Degustation nezabere celý pracovní den a ještě si užijete příjemný gurmánský zážitek.\nPro koho La Degustation je? Pro marketéry, manažery značek a komunikace, šéfy firem, technické specialisty, lidi z agentur a kohokoliv dalšího. Jedinou podmínkou je otevřená mysl a zájem o nová média.\nZa kolik ochutnáváme?\nJednorázový vstup: 590 Kč\nPři registraci do konce roku zaplatíte za 3 semináře jen 1 200 Kč!\nStanete se tak členy klubu La Degustation Online a získáte vlastní klubovou kartu pro snadněší registraci. Členství je přenosné, můžete za sebe kdykoliv poslat kolegu – odborníka, který se prokáže Vaší klubovou kartou. Přihlásit se můžete přes registrační formulář, nebo na e-mailu jan.bambas@asociace.biz a telefonu +420 739 246 965


Jak uvařit kuskus (s obrázky) – wikiHow\nTento článek byl zobrazen 2 177 krát\nJak si připravit kuskus od základů\nSnadná příprava koupeného kuskusu\nKuskus je berberský pokrm, připravený z namočené krupice a mouky. Tradičně se podává s dušeným masem nebo zeleninou, ale není důvod, proč si jej nedopřát i s jinými jídly, třeba s indickým curry nebo mexickým chilli. Kuskus je velmi oblíbený v Maroku, Alžíru, Tunisku, Libii, Východní Africe, Francii, ostrově Madeira, na západní části Sicílie v oblasti Trapani, a v některých částech Středního Východu. S trochou praxe je překvapivě snadný na přípravu.\n500-750 ml (2-3 šálky) vody\n1 kilogram (6 šálků) krupice\n1 1/2 lžičky bílé mouky\n250 ml (1 šálek) rostlinného oleje\nNalijte vodu do hrnce a přiveďte k varu. Těsně předtím, než začnete se samotným kuskusem, přidejte skořici a bobkový list.\nDejte krupici do misky, a pomalu k ní přisypávejte mouku, sůl a asi třetinu vařící vody.\nAž se všechny ingredience dobře propojí, prosijte směs přes síto. Důkladně rozmělněte všechny velké hroudy krupice, které neprojdou sítem. Příliš velké kusy by se neuvařily.\n15 minut směs poduste na pařáčku.\nVyndejte napařenou krupici z pařáčku. Dejte ji do další misky a vidličkou promíchejte, aby byla hezky kyprá.\nPřidejte olej a zbývající vodu. Kuskus by měl být vlhký, je-li to nutné, přidejte ještě více vody, abyste žádoucí konzistence dosáhli. Dobře promíchejte, a nechte 10 minut odpočinout.\nNechte krupici dusit dalších 15 minut. Pak ji prosijte přes cedník a nechte podruhé odpočinout. Tohle všechno můžete udělat dlouhou dobu předtím, než hodláte kuskus podávat. Těsně před servírováním pak proveďte následující dva kroky.\nUvařte kuskus potřetí, postačí asi 15 minut. X Zroj výzkumu Po třetím vaření by měl být kuskus opravdu uvařený a nadýchaný.\nPodávejte horké jako vynikající přílohu ke kuřeti nebo k Marockým a jiným orientálním pokrmům. Kuskus doplní také vegetariánská jídla a velmi dobře si rozumí s lilkem.\nPoužijte tento jednoduchý trik, a kupovaný kuskus bude krásně nadýchaný. Na většině balení je uveden návod k přípravě, a i když je v nich často zmiňována příprava v páře (která je samozřejmě v pořádku), ne vždy jsou výsledky dokonalé. Vyzkoušejte tento  X Zroj výzkumu překvapivě snadný způsob přípravy kuskusu.\nNa dno hrnce nasypte tři šálky kuskusu. Snažte se, aby byl rozprostřený rovnoměrně naplocho. Hrnec by měl proto být dostatečně velký.\nPřiveďte k varu 4 a půl šálku vody.\nDo vody přidejte sůl a olej. Míchejte, dokud se vše nespojí.\nOpatrně nalijte vroucí vodu do hrnce s kuskusem.\nZakryjte hrnec potravinářskou fólií a 15 minut počkejte.\nPo 15 minutách sejměte fólii a vidličkou kuskus načechrejte.\nPříprava kuskusu může chvíli trvat. Při vaření s tím počítejte, nebo si kuskus připravte předem.\nKuskus si můžete vychutnat studený, teplý, samotný, nebo ochucený nejrůznějším kořením - záleží jen na vás.\nNěkteří lidé rádi do kuskusu přidávají hrozinky nebo sušené ovoce. Obzvlášť dobrá je tato příloha k dušenému masu.\nKuskus si můžete připravit předem, takže pokud chcete, jednoduše ho druhý den ohřejte a máte chutnou přílohu.\nLžíce na zamíchání\nNa wikiHow je Tým manažerů obsahu který pečlivě sleduje práci editorů, aby se ujistili, že každý článek splňuje náš standart vysoké kvality. Tento článek byl zobrazen 2 177 krát\nStránka byla zobrazena 2 177 krát.


SMS je tiskárna na peníze – janholik.cz\nSMS je tiskárna na peníze\nSlužba SMS je doslova zlatý důl nebo soukromá tiskárna na peníze! Bohužel, ne pro vás…\nV dnešní době jen málokdo nezná službu mobilních sítí SMS – Short Message Service, tedy službu krátkých textových zpráv. Ovšem také málokdo si uvědomuje jaké neuvěřitelné peníze dokáže služba SMS vydělávat. Bohužel, pouze operátorům.\nSMS je pro operátora zlatý důl ze tří důvodů:\n1) SMS vytěžuje síť naprosto zanedbatelně.\n2) Za SMS si operátoři mezi sebou neplatí žádné propojovací poplatky (narozdíl od hovorů) a inkasované peníze tak zůstávají stoprocentním příjmem operátora, o který se už nemusí s nikým dělit.\n3) SMS jsou neuvěřitelně předražené.\nJedna SMS zpráva může obsahovat maximálně 160 znaků bez diakritiky nebo 70 znaků s diakritikou. To představuje při použitém kódování kapacitu pohých 140 B (což je zaokrouhleně pouhých 0,00013 MB). Abyste službou SMS přenesli pouhý 1 MB dat, musíte odeslat 7 490 SMS.\nTeď už asi začínáte tušit, proč jsou SMS tak dobrým businessem. Při nejběžnějším účtování, které je dnes 1,5 Kč za jednu SMS, tak operátor zinkasuje za jeden přenesený megabajt službou SMS krásných 11 235 Kč!\nNaproti tomu při přepočtu z datových balíčků operátorů vychází nejčastěji 1 MB dat na 1 Kč a levněji. A to už je rozdíl – 1 Kč nebo 11 235 Kč!\nNaštěstí technologie nám v dnešní době dávají možnost, jak se takové zlodějině zcela vyhnout. Kdo si pořídí telefon s operačním systémem, může si nainstalovat jednu z aplikací pro posílání zpráv – například Viber nebo Whatsapp a odesílat pak zprávy zdarma (s ostatními uživateli těchto aplikací) jen prostřednictvím připojení k Internetu. To nemusí být ani realizované přes síť operátora, ale klidně stačí i WiFi doma, v kanceláři, v restauraci, ve vlaku.\nDokonce někteří operátoři, například T-Mobile prostřednictvím své značky „Mobil.cz“, nabízí připojení k Internetu zcela zdarma na předplacené kartě. Sice, pokud nebudete dobíjet, bude vám Internet fungovat pouze rychlostí 32 Kbit/s pro stahování a 16 Kbit/s pro odesílání, ale na poslání zprávy přes Internet, textového e-mailu, vyhledání jízdního řádu přes aplikaci nebo zálohování nově uloženého kontaktu, to stačí. Pro udržení aktivního čísla stačí dobít jednou za půl roku 200 Kč a můžete tak služby využívat pouze za 33 Kč měsíčně.\nPokud má někdo období, kdy na tom není zrovna nejlépe, je tohle možnost, jak výrazně ušetřit, protože za pár desítek korun měsíčně můžete být neustále v kontaktu se svým okolím.\nJestliže operátor nenabízí tarif za rozumnou cenu, nemá smysl jej dál krmit a akceptovat předražené ceny.\nAutor: Jan HolíkPublikováno: 30.11.2014 21.6.2017\nPředchozí Předchozí příspěvek: Zeman podepsal zákon pro Kellnera\nNásledující Následující příspěvek: Proč se nedívám na zprávy a nečtu noviny


Řecko překvapilo, čeká oživení ekonomiky až o 1,5 procenta — ČT24 — Česká televize\nAktualizováno 14. 1. 2016 Berlín/Atény\nŘecká vláda letos očekává obnovení hospodářského růstu, hrubý domácí produkt (HDP) by se měl zvýšit až o 1,5 procenta. Německému týdeníku Wirtschaftswoche to potvrdil ministr hospodářství Jorgos Stathakis. Ještě v listopadu přitom Atény odhadovaly, že v letošním roce ekonomika klesne, a to o 0,7 procenta.\nZa hlavní zdroj oživení ministr označil příznivý vývoj cestovního ruchu, rostoucí vývoz a příliv strukturálních fondů od Evropské unie v částce 4,5 miliardy eur (122 miliard korun). Vláda díky oživení růstu letos nevykáže rozpočtový deficit, dodal ministr podle agentury Reuters. Vláda loni v listopadu podle ministra přecenila negativní dopady uzavření bank a omezení pohybu kapitálu. Centrální banka už ale ke konci minulého roku předpověděla ve druhém letošním pololetí oživení.\nEvropská komise v listopadu odhadla, že řecká ekonomika za loňský rok klesne o 1,4 procenta a letos oslabí podobným tempem. Oživení čeká komise až v roce 2017.\nCeny v Řecku se v prosinci zvýšily\nŘecko v prosinci také zaznamenalo první meziměsíční růst spotřebitelských cen po 33 měsících poklesu. V meziročním srovnání však ještě přetrvala mírná deflace, sdělil řecký statistický úřad. Cenová hladina se zvýšila o 0,4 procenta po listopadovém poklesu o 0,1 procenta. Ještě v letních měsících ceny v Řecku klesaly o více než jedno procento.\nŘecko je kvůli dlouhé dluhové krizi v pásmu deflace nepřetržitě už dva a půl roku. Ceny snižuje hospodářský pokles provázený snižováním mezd a penzí. Nejhlouběji se země do deflace propadla v listopadu 2013, kdy meziroční pokles cen dosáhl 2,9 procenta, uvedla agentura Reuters.\nEvropští věřitelé zahájí v pondělí oficiální inspekci postupu řeckých reforem, jejichž schválení je podmínkou pro uvolnění dalších peněz z dohodnutého programu. Hlavním požadavkem věřitelů jsou nyní změny v řeckém důchodovém systému. Řecká vláda věřitelům minulý týden předložila návrh reformy, která zahrnuje další snižování důchodů a zvyšování příspěvků zaměstnanců i zaměstnavatelů na sociální zabezpečení.\nDijsselbloem ale také řekl, že inspekce postupu reforem bude trvat „spíše měsíce než týdny“, i když dal zároveň najevo, že by si přál co nejrychlejší postup. Na jednání se podle něj hovořilo například o potřebě depolitizovat řízení řeckých bank.\nEU: Řecko přijalo účast MMF ve svém záchranném programu\nŘecko také souhlasí s účastí Mezinárodního měnového fondu (MMF) ve svém třetím záchranném programu, uvedl před čtvrtečním zasedáním ministrů financí eurozóny v Bruselu šéf euroskupiny Jeroen Dijsselbloem. Řecký premiér Alexis Tsipras přitom účast MMF v programu pomoci pro Řecko minulý měsíc označil za nepotřebnou a řekl, že zodpovědnost za dohled nad řeckými reformami by měl fond ponechat zcela v rukou eurozóny. „Řecký ministr financí Euklidis Tsakalotos mi potvrdil, že řecká vláda uznává, že MMF musí být součástí tohoto procesu,“ citovala Dijsselbloema agentura Reuters.\nTsipras v prosinci řekl, že Evropa disponuje dostatečnou institucionální kapacitou pro řešení svých vnitřních záležitostí, a označil přístup MMF za „nekonstruktivní“. Aténám se zejména nelíbily požadavky MMF na snižování důchodů. Zapojení MMF do programu je ale klíčovou podmínkou Německa.\nDijsselbloem uvedl, že MMF pro své zapojení do programu pro Řecko požaduje „hlubokou a důkladnou reformu, solidní rozpočet, řešení fiskálních problémů a také udržitelný dluh Řecka“. Eurozóna ale hodlá jednat o zmírnění řeckého dluhu až poté, co věřitelé Aténám schválí veškeré reformy požadované v rámci programu.\nŘecko podepsalo smlouvu o pronájmu letišť s německým Fraportem\nŘecký parlament odsouhlasil rozpočet na rok 2016


Fyzioterapeut (25000 Kč)\n2021-01-14 - Léčebné lázně Konstantinovy lázně a.s. - hitprace.cz\n...Zmena je život – ak chcete zmeniť svoje pôsobisko, alebo uvažujete, kde začať kariéru fyzioterapeuta, ste na vhodnom mieste. Pre klienta v oblasti zdravotníckej a nemocničnej starostlivosti robíme výberové konanie na pozíciu fyzioterapeuta. Vítaní sú kandidáti s praxou... (40000 - 50000 Kč)\n2021-02-24 - Nemocnice Tišnov, příspěvková organizace - personalka.cz\n2021-02-22 - Nemocnice Kyjov, příspěvková organizace - personalka.cz\n2021-02-23 - CENTRUM HÁJEK z.ú. - personalka.cz\n2021-02-24 - Nemocnice Na Františku - personalka.cz\n2021-02-22 - SAREMA LIBEREC s.r.o. - personalka.cz\n2021-02-23 - MMN, a.s. - personalka.cz\nFyzioterapeut - Třeboň, Jihočeský kraj\n2021-01-25 - A MEDICAL, s.r.o. - jooble\nRozšiřujeme tým A MEDICAL Hledáme dalšího kolegu či kolegyni fyzioterapeuta na hlavní pracovní poměr Požadujeme: Fyzioterapeut úrovně K3 (K2), odpovědnost, spolehlivost Nabízíme: nadstandardní platové podmínky, 5 týdnů dovolené, práce v malém kolektivu (30000 - 40000 Kč)\n2021-01-29 - Fyziocentrum Praha s.r.o. - jooble\nZdravotnické zařízení Fyziocentrum Praha hledá fyzioterapeuty na plný i částečný úvazek do rehabilitačního centra v Praze Studentům navazujícího magisterského studia nabízíme možnost získat odbornou praxi již při studiu, a to formou částečného úvazku. Jsme mladý tým... (30000 - 37000 Kč)\nFyzioterapeut/rehabilitační pracovník - Hradec Králové\n2021-02-16 - Randstad HR Solutions s.r.o. - dobraprace.cz\n...soukromého zařízení obsazujeme atraktivní pracovní místo na pozici fyzioterapeuta. Chtěli by jste pracovat v novém, moderním medicínském......kurzy a školení Co od Vás očekáváme - specializace fyzioterapeut, popř. rehabilitační pracovník - komunikační dovednosti -...\n2021-01-28 - Fyziocentrum Baťa s.r.o. - jooble\nZdravotnické zařízení Fyziocentrum Baťa hledá fyzioterapeuta na plný i částečný úvazek do rehabilitačního centra v Pardubicích. Studentům navazujícího magisterského studia nabízíme možnost získat odbornou praxi již při studiu, a to formou částečného úvazku. Jsme... (30000 - 37000 Kč)\n2021-02-07 - Oblastní nemocnice Trutnov a.s. - hitprace.cz\n...FYZIOTERAPEUT - FYZIOTERAPEUTKA Nabízíme: - pracovní poměr na dobu neurčitou, - plný nebo částečný úvazek, - nástupní mzdu fyzioterapeuta 29 360 Kč, se specializovanou způsobilostí 32 750 Kč, - čtvrtletní výkonnostní příplatky, - příjemné pracovní prostředí... (29360 - 32750 Kč)\n2021-02-12 - PRAGMA personální agentura s.r.o. - spravnykrok.cz\nPožadujeme vyšší odborné či vysokoškolské vzdělieání v oboru Fyzioterapie, přijímáme i absolventy pozitivní přístup k práci, klientům a kolegům zdravotní způsobilost trestní bezúhonnost kurzy vítány Nabízíme Nástupní plat dle dosažené kvalifikace. Min....\n2021-01-14 - Centrum Kociánka - hitprace.cz\n2021-01-14 - Two steps ahead s.r.o. - hitprace.cz\nMísto výkonu práce: Praha. Kontaktovat maielm ****@*****.***. odborné vzdělání v oboru fyzioterapie, zkušenosti s prací se zdravotně postiženými dětmi, znalost anglického a ruského jazyka, řidičský průkaz jazykové a odborné kurzy, stravenky, příspěvek na penzijní ... (25000 - 30000 Kč)\n2021-01-14 - Centrum pro seniory, příspěvková organizace - hitprace.cz\nFYZIOTERAPEUT - Hustopeče, Jihomoravský kraj\n2021-01-14 - Nemocnice Hustopeče, příspěvková organizace - hitprace.cz\nov. 19.8./9.6.2020/ Provádění komplexních fyzioterapeutických postupů a komplexního kineziologického vyšetření včetně diagnostiky funkčních poruch pohybového systému. Kontakt e-mailem nebo telefonicky. Závodní stravování, 5 týdnů dovolené. (24300 - 38750 Kč)\n2021-01-14 - Poliklinika Prosek a.s. - hitprace.cz\nPoliklinika Prosek a.s., Praha 9, přijme do pracovního poměru fyzioterapeuta do odd. rehabilitace a léčby bolesti. Nástup ihned.......zájmu zašlete profesní životopis. Kontakt: J. Tůmová, vedoucí fyzioterapeut, (***) ***-****, e-mail: ****@*****.*** nebo pí. Prchalová... (28000 Kč)


Dětské samolepky na zeď Disney Medvídek Pú, nálepky\nDětské samolepky na zeď AG Design DK 1758 Disney Medvídek Pú a kamarádi 42,5 x 65 cm\nSamolepky do dětského pokoje Disney Medvídek Pú a kamarádi, velikost archu 42,5 x 65 cm. Velmi kvalitní samolepky na zeď a všechny hladké plochy. Eco-šetrný výrobek, doporučen pro děti a alergiky. Udělejte Vašim dětem radost jejich oblíbenými hrdiny z pohádek.\nKód produktu: DK 1758\nDětský foto závěs AG Design FCS XL 4309 Disney Medvídek Pú 180 x 160 cm, lehké zastínění\nDětská vliesová fototapeta AG Design FTDNM 5266 Disney Medvídek Pú 160 x 110 cm


Problémy s hybností, rovnováhou, třesem a závratěmi | Život v hlavní roli\nAž u 85–90 % lidí s roztroušenou sklerózou se v průběhu onemocnění rozvinou problémy s pohybem. Konkrétně se může jednat o motorické postižení končetin a ochrnutí poloviny těla. Řadí se sem také poruchy rovnováhy a třes, jež jsou způsobené poškozením části mozku nazývané mozeček. Výjimkou pak nejsou u roztroušené sklerózy ani závratě. Problémy s pohybem jsou vždy velmi psychicky náročné, i proto je třeba je řešit rychle. Zároveň také můžete předejít jejich výraznému zhoršování. Pomoci vám může fyzioterapie, která se zabývá především prevencí a léčbou poruch pohybového systému.1 Více o důležitosti pohybu a jak na něj efektivně najdete zde. Nyní se ale pojďme společně zblízka podívat na typy pohybových problémů.\nRoztroušená skleróza postihuje svým zánětlivým procesem mozeček, který je velmi důležitou součástí mozku. Je centrem, které má na starosti naši rovnováhu, a tedy i pohyb jako takový. Lidé s roztroušenou sklerózou tak mohou trpět nejistou chůzí, poruchami koordinace nebo rovnováhy, u níž je typická takzvaná „opilecká“ chůze s tahem ke stranám, nestejnou délkou kroků a tendencemi k pádu. Velmi limitující je také třes končetin, který se zpočátku projevuje „pouhou nešikovností“, například vypadáváním předmětů z rukou, rozléváním apod. Později však nabírá na síle a může být viníkem toho, že se sami nedokážeme třeba obléci. Mimo všechny tyto zmíněné projevy nesmíme zapomenout také na poruchu řeči a výslovnosti, jež rovněž souvisí s poruchou mozečku.1\nProjev pojmenovaný jako motorické postižení končetin se projevuje neobratností, zpomalením pohybů, ale i jednostranným postižením horní a dolní končetiny. V pokročilých fázích onemocnění může nastat paraplegie, což je úplná ztráta hybnosti poloviny těla, obvykle obou dolních končetin. Ztráta hybnosti pak může vést k rozvoji proleženin a chorobnému stažení svalů, u nichž nedochází k uvolnění.2 Včasná diagnóza a vhodně nastavený léčebný postup může držet onemocnění pod kontrolou a tato fáze se vás ještě dlouho týkat nemusí. K tomu může pomoci i vaše aktivita, v tomto případě správný a pravidelný pohyb. O vhodné aktivitě právě pro vás si promluvte se svým ošetřujícím lékařem.


Jak vybrat regály do skladu - Rady, Tipy, Návody - BezvaRady.eu\nDomůDalšíJak vybrat regály do skladu\nVelké obchody, jako například supermarkety, vám potvrdí, že místa pro uskladnění nejrůznějších věcí není nikdy dost. Právě proto se vyplatí nákup kvalitního regálového systému, který dokáže jednak potřebné předměty pojmout a jednak zajistí jejich přesné uspořádání. Díky tomu se k nim dostanete opravdu rychle. Jak tedy takové regály do skladu vybrat?\nPři volbě nových regálů do skladu se zaměřte především na materiál, z něhož jsou vyrobeny. Optimální je samozřejmě kov. Povrch musí být precizně upraven prostřednictvím pozinkování, případně barvy. Velmi důležitá je i nosnost. Police by měla unést potřebné množství věcí s určitou hmotností. Standardně se nosnost pohybuje od 150 kg do nějakých 5 tun.\nTyp regálu v hlavní roli\nNesmírně důležitý je i samotný druh regálu. Existuje jich hned několik. Jakousi klasiku představují zejména skladové regály, nicméně není problém pořídit jakékoli jiné. Mezi hodně oblíbené patří paletové regály. Už názvu je patrné, že jsou určeny pro uskladnění zboží na paletách. Výbornou volbou jsou i mobilní varianty, které lze bez problémů přesouvat z jednoho místa na druhé dle aktuální potřeby.\nVyberte si regály na míru\nNakupovat do konkrétních prostor nějaké unifikované regály se nevyplatí. Optimální je nechat si zkonstruovat systém přímo na míru. Naším tipem je společnost L. L. TRADE s.r.o., u níž si můžete nechat vyrobit regál přesně podle vašich vlastních požadavků. Nabízí všechny zmiňované typy, kompletní vybavení obchodů a další sortiment. Samozřejmostí u této firmy je také komplexní servis veškerého dodávaného sortimentu proškolenými techniky. Firma disponuje i svou vlastní dopravou, takže veškeré regály budou dovezeny až k vám a následně postaveny tak, aby fungovaly co možná nejefektivněji s ohledem na dané prostory.\n3 tipy, jak spolehlivě ušetřit na provozu auta\nJaké druhy pleti existují\nŽehlička odstranění usazenin z nádržky\n6.4.2017 admin Další, Dílna 0


Mluvil pravdu – zbláznil se?! - Katolický týdeník\nVčera udělal obdobné sportovní gesto hokejista Tomáš Slovák. Do konce zápasu chybělo deset vteřin, jeho tým vedl a měl historicky první mistrovský titul nadosah. Jenže – slušně vychovaný katolík Slovák přiznal teč a… soupeř díky tomu vyrovnal. Naštěstí pro Tomáše Slováka Plzeňští zápas v prodloužení urvali na svou stranu a nepotřebovali k tomu ani onu „vychcanost“ zdůrazňovanou fotbalovým trenérem.\nPříbram se před třemi lety v lize zachránila, a i když jí hrozí sestup i letos, něco se změnilo. Hušbauer už v týmu není, zato však tým vyhrává díky podivuhodné přízni rozhodčích a penaltám, které vidí snad jen prezident tohoto klubu.\nPo včerejším skvělém hokejovém představení je však nálada všech fanoušků bez rozdílu vyznání přeci jen o poznání veselejší. Ukázalo se totiž, že i bez podrazů, lží a hromad „kapříků“ se dá získat pohár pro vítěze. A to je skvělá zpráva nejen pro sportovce. Hoši, děkujem.


Zaplněná parkoviště a ucpané silnice. Policie uzavřela Bedřichov i Pustevny - Deník.cz\nZaplněná parkoviště a ucpané silnice. Policie uzavřela Bedřichov i Pustevny\nŘidiči a milovníci zimních radovánek v sobotu 9. ledna zkomplikovali situaci v některých populárních lyžařských oblastech v Česku. Parkoviště bylazaplněná například v Bedřichově na Jablonecku. Řidiči nerespektovali dopravní značení a policie přikročila k uzavření obce. V odpoledních hodinách pak uzavírku ukončila. Podobná byla situace také na silnici do beskydského střediska Pustevny či v Jeseníkách.\n„V souvislosti se zhoršující se dopravní situací jsme dnešního dne krátce před desátou hodinou uzavřeli veškeré hlavní příjezdové komunikace do obce Bedřichov. Silnice budou uzavřené na nezbytně dlouhou dobu proto, aby byla opět zachována jejich průjezdnost,“ řekl mluvčí policie Vojtěch Robovský. Zároveň vyzval k respektování dopravních předpisů a parkování na místech k tomu určených. Na místě je několik policejních hlídek, které se snaží dopravní situaci řešit.\nSituace nepřekvapila ani starostu Bedřichova Petra Holuba i přes trvající nouzový stav. Podle něj je situace srovnatelná s předchozími lety, jen dnes dorazili první lyžaři dříve. Většinou přijíždějí kolem 9. hodiny, tentokrát dorazili už v sedm ráno. „Kapacita parkovišť je, ale řidiči aby to měli blíž, tak raději zaparkují na silnici nebo ve škarpách,“ zdůraznil s tím, že na vině je především neukázněnost řidičů. „Není to nic výjimečného, i v minulých letech jsme bojovali s tímto problémem,“ dodal.\n„Už v 8 ráno byla obsazena obě parkoviště a kolona, co se nehýbala. Jela jsem prvním skibusem a uvízl v koloně taky. Vystoupili jsme všichni pod Maliníkem a došli pěšky po silnici alespoň tam. Lidi jsou úplně na hlavu, asi tam jezdí už za tmy. Hlavně to jsou teda přespolní,“ popsala situaci paní Blanka z Liberce.\nZ důvodu plného parkoviště na Smědavě je komunikace Bílý Potok - Smědava uzavřena už na konci Potoka. „Zastavuje to tam policie a pouští dal vozidla pouze, když jich několik uvolní místa na horním parkovišti,“ napsal na svém facebookovém profilu starosta Hejnic Jaroslav Demčák. Zájemci mohou využít pendlujícího skibusu, který odjíždí z Hejnic vždy v celou a 25 minut.\nS postupujícím odpolednem se situace zlepšila. „Pokud nedojde k výrazné oblevě, očekáváme podobné dění i zítra. Budeme připraveni dohlížet nad bezpečností dopravy a dodržování dopravního značení,“ podotkl Vojtěch Robovský.\nV 16 hodin došlo k znovuotevření Bedřichova a k obnovení průjezdnosti. „Upozorňujeme občany mířící do horských oblastí Libereckého kraje na povinnost respektování dopravních značení a omezení. Zároveň návštěvníky žádáme o ukázněnost a dodržování vládních opatření,“ zdůraznil Vojtěch Robovský.\nKolaps v Beskydech\nPolicie uzavřela také silnici třetí třídy do horského střediska Pustevny v Beskydech. „Parkoviště na Pustevnách je zcela zaplněno vozidly návštěvníků. Z toho důvodu je přístupová komunikace na Pustevny z obce Prostřední Bečva uzavřena. Žádáme řidiče, aby dbali pokynů přítomných policistů,“ oznámila policie na svém tweetu v sobotu po poledni.\nVzápětí začala podobná hlášení přibývat také z dalších horských středisek v Moravskoslezském kraji. „Hvězda, parkoviště směrem na Praděd zaplněné. Policisté usměrňují dopravu,“ zněla zpráva, která se objevila v sobotu po 13. hodině.\nVzdor na Čeřínku: vlek stojí, přesto se lyžuje. Lidi na svahu vytahují skútry\n„Policisté usměrňují dopravu v obci Krasná směr Visaláje na Frýdecko-Místecku. Dbejte pokynů policistů a zvažte návštěvu horských oblastí,“ znělo další aktuální hlášení policie.\n„V neděli 10.1.2021 bude ve spolupráci dopravní policie, vedení obce a naší hasičské jednotky pokračovat regulace vjezdu do mohelnického údolí obce Krásná (směr Visalaje)! Žádáme turisty, kteří musí nutně(?) (zvažte!!) vyrazit do přírody, aby využili hromadné autobusové dopravy,“ oznámila při sobotním náporu turistů z celého kraje na své sociální sítě například obec Krásná, která leží pod Lysou horou. „Husto“ bylo po turistické a dopravní stránce během soboty také v jiných místech moravskoslezských hor.\nJeseníky zaplavili běžkaři\nU kulturního domu v Šumperku postávala v osm hodin ráno skupina lidí ve sportovním oblečení a s běžkami v rukou. Čekali na autobus, který je vyveze do hor. „Jedu na běžky na Sedlo, poprvé v letošní zimě. Rozhodl jsem se jet autobusem. Je to pro mě výhodnější. Nemusím na Sedle parkovat. Chci vyjet na Praděd a pak zpátky do Koutů na vlak, což je ideální. Z Pradědu je to patnáctikilometrový sjezd, tak si to chci užít,“ řekl Lubomír Knápek ze Šumperka.\nLidí jako on vyrazily v sobotu dopoledne do Jeseníků tisíce. Před parkovištěm na Červenohorském sedle se dopoledne tvořila kratší fronta aut. „Přijeli jsme před devátou a už to tady bylo skoro plné,“ poznamenal jeden z lyžařů. Po deváté hodině začala obsluha směrovat řidiče na horní parkoviště v okolí hotelu.\nNa Skřítku museli dopravní situaci řešit policisté. Odstavné plochy u zdejšího motorestu jsou mnohem menší než ty na Sedle, i okolí Skřítku přitom patří k nejvyhledávanějším běžkařským cílům. „V sobotu v dopoledních hodinách jsme v okolí Skřítku usměrňovali provoz, houstla zde doprava kvůli nájezdu běžkařů,“ sdělila policejní mluvčí Jiřina Vybíhalová.\nTrasa skibusů letos kopíruje linku mezi Šumperkem a Jeseníkem. Podle Tomáše Raka se při trasování vycházelo ze zkušeností z uplynulých let. „Jeden rok jsme jezdili i z Lipové, tam se to vůbec neosvědčilo. Následně jsme sázeli na to, že budou lidé cestovat z Ostravy, Opavy nebo Krnova vlakem do Jeseníku. Z tamního železničního nádraží ale jezdilo minimum cestujících. Lidé nám naopak vyčítali, že nejezdíme z centra města. Letos tak jezdíme z autobusového nádraží,“ objasnil Tomáš Rak.\nTisíc lidí na svahu\nPřes tisíc vyznavačů zimních radovánek vzalo v sobotu útokem také svahy kolem rozhledny v Repechách na Prostějovsku. Přijeli vesměs auty, a tak je jimi louka u Kopaninky doslova posetá. Zatímco na Hané sněhu moc není, na Drahanské vrchovině panuje zima pohádková a lidé si ji rozhodli pořádně užít.\n„Dorazili jsme z Vyškova, tam je spíš bláto než sníh a tady je to paráda. Děcka se vyblbnou, pak posedíme na sáňkách a popijeme čaj s termosky a dáme svačinu. Že je tu spousta lidí nám ani tolik nevadí, přijde mi, že těch kopečků je tu dost a že se tu prostě všichni nějak rozumně rozprostřeme,“ okomentovala dění u rozhledny Olga Březinová.\nA ani to, že nikdo při dovádění ve sněhu a při postávání na kopcích nemá nasazenou roušku jí nijak nevadí. „Musíme se přeci všichni trochu nadýchat čerstvého vzduchu, důležitý je respekt k ostatním, ten tu lidé mají, nikdo se na nikoho netlačí, vzájemně si ponecháváme aspoň trochu prostoru. A tak by to podle mě mělo být,“ vysvětlila Březinová.\nS povděkem kvituje i to, že v blízkém penzionu Lada je otevřené výdejní okénko. „My tam sice s dětmi nepůjdeme, máme občerstvení svoje, ale chápu, že dát si horký čaj je pro mnohé příjemným lákadlem. A je nutné drobné podnikatele podporovat,“ doplnila Březinová.\nMožnost zasáňkovat si či dát si něco k pití a snědku doplňuje v Repechách ještě jedna příjemná věc. A tou je návštěva rozhledny Kopaninka. Zatímco na svazích je lidí spousta, na rozhledně je docela klid, lidé se tam v pozvolném tempu střídají a netvoří se tak žádné fronty. „I my jsme na hoře před půlhodinkou byli, výhled z vršku je super. Sněhové scenérie mají prostě své kouzlo,“ uzavřela Březinová.


Nahlédněte do kouzelného domu o půdorysu 2x2 m, kam se… | iReceptář.cz\nProjektování miniaturních domů se ve světě stalo hotovou módou. Lidé toužící po vlastním bydlení se pod tlakem vysokých cen stavebních materiálů a pozemků čím dál častěji smiřují s menším vnitřním prostorem, o to více jsou pak ale hrdí na to, jak chytře se jim ho podařilo využít. Domy z přepravních kontejnerů nebo vysloužilých nákladních přívěsů už nikoho nešokují. Rhean Marquez však zašel do extrému, který vyráží dech.\nDo dřevěného zahradního domku zabírajícího na pozemku pouhé čtyři metry čtvereční vtěsnal miniaturní kuchyňský kout, pracovní stolek, záchod se sprchou a dvě postele.\nPraktické bydlení? Jak se to vezme...\nZ videa je patrné, že jde spíše o architektonickou perličku než o prakticky využitelný projekt. Pokud jste vyššího vzrůstu a měříte něco okolo 200 cm, v posteli budete muset spát s pokrčenýma nohama. Sprcha v těsné blízkosti toalety asi není tím pravým relaxačním požitkem a k umytí rukou nebo nádobí budete muset využít umyvadlo nalepené na vnější stranu zadní stěny. O úložných prostorách nemůže být ani řeč.\nV našich podmínkách bychom takovou chatičku postavili možná jen tak k letní rekreaci, přičemž bychom si vařili raději na ohništi a za jasných nocí spali pod širým nebem. Jenže architekt Marquez pochází z Filipín. A tam je jak jiné podnebí, tak chudoba zcela jiných rozměrů, než jak ji definuje našinec.\nZkrátka a dobře, na Filipínách si takový domek najít majitele může, protože pro někoho je to třeba pořád lepší než nic. Střecha nad postelí a toaletou ostatně v tropickém pásu k životu postačí. Kdo však není úplným bezdomovcem, chatku o rozměrech 2x2 metry přenechá spíš dětem na hraní.


Masážní olej Konopí 500 ml + dávkovač | ŠTĚPAŘ\nKonopný olej vhodný pro přecitlivělou, suchou a namáhanou pokožku. Masážní olej Konopí zanechá Vaši pokožku hedvábně vláčnou a hydratovanou. Konopná semínka mají vysoký obsah nutričních hodnot. více\nCena za 1 ks vč. DPH: 441,00 Kč\nCena za 1 ks bez DPH: 364,46 Kč\nKonopný olej vhodný pro přecitlivělou, suchou a namáhanou pokožku. Masážní olej Konopí zanechá Vaši pokožku hedvábně vláčnou a hydratovanou. Konopná semínka mají vysoký obsah nutričních hodnot.\nNutriční hodnoty konopného semínka:\nV konopném semeni nalezneme zdraví prospěšné antioxidanty, které pronikají hluboko do pokožky a mírní zarudnutí, brání jejímu vysychání a tlumí záněty. Urychluje hojení povrchových zranění a pomáhá také při léčbě akné a dalších kožních chorob. Konopná semena obsahují všech devět základních aminokyselin a jsou skvělým zdrojem bílkovin. Semena dále obsahují kyselinu gamma-linoleovou a pomáhají s kloubními potížemi. Jsou ideálním zdrojem vitamínů a minerálů, obsahují řadu tzv. fytonutrientů. Mezi nejdůležitější minerály patří vápník, železo, fosfor a zinek, z vitamínů nalezneme v největších koncentracích vitamín A a B12.\nPoužití: Naneste dostatečné množství masážního oleje na pokožku a jemně vmasírujte.\nLIQUIDERMA® Sensitive, masážní olej, 10 l


Mami, tohle ti bude slušet. Děti oblékly své rodiče - iDNES.cz\n21. dubna 2009 9:00, aktualizováno 9:00\nMatky rády mluví svým dětem do oblékání. Co se ale stane, když se role vymění a oblečení začnou vybírat děti rodičům? Vzali jsme proto tři dcery a jejich maminky do obchodního centra, ať to vyzkouší.\nJak by děti oblékly své rodiče - Lenka Tréglová s dcerou Emmou. Emmě se pro ni líbil nejvíc žlutý kabát.\n"Je to úlet, ale klidně bych takhle chodila do práce"\nDcera Anna (15):\nMáma se snaží oblékat nenápadně do nevýrazných barev. Ráda nosí oblečení, aby v něm vypadala štíhlejší. Vybírala jsem věci, ve kterých působí mladší a odvázanější, ale zároveň jsem z ní nechtěla dělat kopii puberťáka. Sako bych si hned vzala i já.\nMaminka Hana Davidová (43), lektorka:\nVe vybraném oblečení jsem se cítila jako v cizí kůži, ale zároveň bezstarostně, rozevlátě a mladě. Nenosím sukně, a proto jsem byla ráda, že Anička zvolila kalhoty. Normálně čepice nenosím, ale umím si představit, že si na podzim jednu pořídím.\nHance sluší výraznější barvy. Určitě by si od Aničky mohla vzít trochu její odvázanosti. Kostkované sako – perfektní volba.\n"Čekala jsem, že ze mě udělá studentku"\nDcera Judita (18):\nK oblečení mámy moc výhrad nemám, některé její věci se mi dokonce líbí tolik, že si je chci půjčovat. Brala jsem to jako příležitost vytrhnout ji z jejího stereotypu. Experiment byly barvy – růžovou nemusím ani já, ani ona, ale nakonec jí slušela.\nMaminka Jitka Císařová, účetní (41):\nCítila jsem se v tom dobře. Kombinace proužků a puntíků je Judity oblíbená, takže jsem to čekala, ale nepředpokládala jsem, že zvolí bílou halenku a pro mě absolutně nezvyklé pastelové barvy – ty nenosím vůbec. Spíše jsem na přírodní tóny, maximálně červenou a modrou.\nVýsledný model se mi velice líbil. Překvapilo mě, že Judita byla docela střídmá. Určitě doporučuji Jitce sem tam zařadit do šatníku svěží barvičku.\n"Emča mě vybarvila jako kanárka"\nDcera Emma (9):\nMně se líbí, jak se máma oblíká, ale je to trochu pořád stejný. Taky nosí všechno černý nebo tmavě modrý. Nejvíc se mi pro ni líbil ten žlutý kabát, i když trochu protestovala.\nMaminka Lenka Tréglová (37), vedoucí Ona Dnes:\nČekala jsem, že půjdeme do barev, a dopadlo to docela dobře. Naštěstí neměli v Mexxu nic růžového, háčkovaného ani s potiskem kočiček. Nejvíc se mi líbí ta vzorovaná sukně, ale v mokasínech půjdu jedině až do rakve. Ty jsou pro mě, trendy-netrendy, symbolem "módního důchodu".\nZpočátku mě kombinace žlutého kabátu a křiklavě oranžové vyděsila. Ale na to, kolik je Emmě let, to dopadlo překvapivě dobře. Výrazné barvy Lence sluší.\nTémata: Módní policie, Módní trendy, Důchod, Poradna: Barvy, Poradna: Móda, Poradna: Módní trendy, Poradna: Oblečení


Příprava na letošní Davis Cup | Židovské listy\nPříprava na letošní Davis Cup\nPosted by redakce on 23. 02. 2016 in Sport | 3 comments\nTenisté České republiky hrají s dalšími 15 mužstvy ve Světové skupině. V prvním kole ve dnech 4. – 6.3.2016 nastoupí Česko proti Německu v Hannoveru. Sestavy musí být určeny nejpozději 10 dní před zahájením, německé mužstvo ji již oznámilo. Bude hrát ve složení Philipp Kohlschreiber, Alexander Zverev, Dustin Brown a Philipp Petzschner. Zverev, který se narodil v Hamburku, je ruského původu. Dustin Brown hrál v letech 2002 až 2012 za Jamaicu, odkud pochází jeho otec, jeho matka je Němka.\nV dalších utkáních Světové skupiny se střetnou: Velká Británie – Japonsko, Srbsko – Kazachstan, Itálie – Švýcarsko, Polsko – Argentina, Francie – Kanada, Austrálie – USA, Belgie – Chorvatsko.\nZa Švýcarsko letos nastoupí samí mladíci, jejich hvězdy Federer a Wawrinka nemají chuť hrát za nároďák, proto jedničkou mužstva je Henri Laaksonen, mladík finského původu, na světovém žebříčku je 176.\nTo Belgičané jsou jiní kabrňáci. Za ně hraje jejich nejlepší hráč David Goffin, který je na světovém žebříčku 17.\nIzrael se v loňském ročníku udržel v regionální evropsko-africké skupině 1. Relegaci hrál se Slovinskem doma a vyhrál těsně 3:2; dvouhry tehdy vyhráli Dudi Sela a Amir Weintraub, čtyřhru vyhrála dvojice Dudi Sela / Ben Patael. Letos v 1.kole hraje Izrael proti Maďarsku v Budapešti. V případě výhry bude hrát Izrael se Slovenskem, které do 2.kola postupuje bez boje.\nMaďarsko v minulém ročníku hrálo v regionální skupině 2, kde postupně porazitlo Moldovu 4:1, Bosnu a Hercegovinu 3:2 a Bulharsko 3:2, takže letos hraje o patro výš.\n3 Responses to “Příprava na letošní Davis Cup”\nNejlepší je stejně Dudy Sela!\nAno, máte pravdu, ale je dobře, že bude hrát čtyřhru Erlich, ten je na ni specializován.\nV Izraeli jsou všichni přesvědčeni, že Maďary porazí, i když ti vloni postoupili “o patro výš” jak je uvedeno v článku. Jasně, že hraje Sela a Weintraub. Sportovní fan Arnošt Smetana z TA mi řekl, že již delší dobu je známo, že deblíka bude hrát Erlich, což je dobře, je v deblech 50. +- 5 míst, to přesně nevim. S ním do páru je nejlepší Dudi.