Bel Kaufman byla učitelkou na střední škole v New Yorku. Učila ve třídě typicky inkluzívní se všemi problémy, které taková situace obnáší. Učila také na škole typicky byrokratické, jež je do...\nOd doby, kdy lidé zaznamenávali své myšlenky pomocí písma, se názory na chování společnosti, jedince i davu nezměnily. Jsou až podezřele stejné. A tak stejně jako Ezop své bajky, Orwell svoj...\nProhlédni si tu zemi - I když vidíme jen obyčejné věci, stejně toho vidíme hodně, zní celý název knihy Václava Cílka. Navazuje v ní na své předchozí úspěšné tituly věnované především krajině...\nVedle Temnoty srdce, mistrovské psychologické novely, existuje ještě jedna Conradova kniha, ve které autor dokázal jedinečně zachytit ty nejtemnější lidské touhy po moci, ješitném vzestupu a...\nKdyž Ivan Sergejevič Turgeněv (1818-1883) vydal v roce 1852 Lovcovy zápisky, byl za ně vypovězen do vyhnanství na svůj statek a teprve po roce se mohl vrátit a pokračovat v literární činnosti. Napsal pak, během svého cestování po Evropě, slavné romány, pro které je považován dodnes za jednoho z největších ruských spisovatelů vedle Dostojevského nebo Tolstého.\nMne ovšem klasické „realistické“ romány příliš nelákají, o to více mám rád prózu, v níž je víc niterného než typového, víc lyrického a metafyzického než analytického. Proto mám rád Mrtvé duše nebo Dikaňku víc než Zločin a trest nebo Vojnu a mír.\nLovcovy zápisky jsou právě tou zvláštní formou prózy, kterou miluji.\nČetl jsem je poprvé na podzim 1997 a teď, téměř přesně po deseti letech, znovu. Tehdy mne uklidňovaly, dnes rozechvěly. Setkal jsem se opět se starými známými, se statkáři, mužiky, se šlechtici a především s konkrétními osudy. Jde vidět, že Turgeněv, pocházející ze statkářské rodiny, znal ruský venkov velmi dobře, že ho miloval – lidi i přírodu. Lovcovy zápisky jsou skutečně něco jako vyznání z intimních zážitků. Mají prostou dějovou linii, v níž se během kratochvilného nimrodova putování (za doprovodu myslivce Jermolaje) váže jeden příběh lidského osudu na druhý.\nNejde o soubor kuriozit, nejde o cestovní zprávu, ačkoli i po stránce faktografické, po stránce vnější tvářnosti je tu mnoho zajímavého. Člověk může zažít během života leccos a de facto žádný lidský osud není fádní, normální.\nMusíte se ovšem umět správně podívat, ztišit se, přestat myslet na sebe – a k tomu se výborně hodí zastrčený ruský venkov 19. století.\nZcela mimo centrum dění, jednotvárný ve věkovitých zvyklostech, smířený se životem, neaktivní a skloněný pod jho osudu neposkytuje právě on prostor pro těkavé rozptýlení, pro novoty a pro běh za velkým štěstím a velkými sny. Lovec se tu potkává s lidmi, pro něž čas téměř neplyne, jejichž život je pohřbený v jednotvárnosti, ale kteří nejsou nějakou otupělou součástí banální reality, nýbrž jsou jí zraňováni, cítí ji, mají živé srdce, a tak i svůj osud. Veškerá bizarnost pak odpadá, vnějšek ustupuje vnitřku. Stačí zakopnutí, aby si člověk přivodil zranění, které jej na vrcholu životních sil promění v živou mumii (tak je tomu v povídce Živé ostatky), ale právě to je banální, tupá realita – podstatné je to, co takový člověk potom, stranou všech, prožívá. Co může prožívat než zoufalství?\nA v tom je Turgeněvovo mistrovství, že nelíčí věci ještě syrové a nevytříbené, že v konkrétních setkáních nahlíží do časové hloubky, do složitého života srdcí vydaných své vlastní deformitě a deformitě okolí.\nIvan Sergejevič Turgeněv na plátně od Ivana Repina (Tretjakovská galerie v Moskvě)\nLovcovy zápisky jsou napsány stručně, prostě, ze srdci k srdci, dle spisovatelovy nátury. Jejich umění i příběhy jsou ruské i všelidské, jsou prostě Turgeněvovy, neboť právě v autenticitě jednotlivce se spojuje jeho vrženost, jedinečnost s lidstvím vůbec.\nReflexe života tu nemá ani stín racionálního nadhledu nebo tendenčnosti, nehlásá názory, výklad – staví nás spíše před nevyložitelné. Ačkoli potkáváme mnoho trpících lidí (každý tu nakonec nějak trpí), boj za zmenšení utrpení není smyslem knihy. Naopak cítíme jeho neodstranitelnost z osudu konkrétních jednotlivců, jimž by ani ta nejlepší budoucnost nemohla vymazat ze srdce to, co už prožili.\nBolest je v Lovcových zápiscích dokonce něčím hluboce pozitivním, díky čemuž člověk získává svůj osud, svou šanci prohloubit se a dozrát.\nTo, že jsme cítící bytosti, že tak či onak jsme zraňováni, deformováni, že sami zraňujeme, čili že nejsme jen prázdno, kterým se každý podnět prožene bez hlubší odezvy, to je zvláštním zdrojem identity a autenticity. Jsme bolestí voláni k sobě, díky ní můžeme pocítit dobrotu druhého, sami dobrotu prokázat a také odpustit, vcítit se.\nV téměř dětské prostotě Turgeněvova textu je hluboká utišenost a usebranost, je tu ostych před tajemstvím člověka. Zlo je jakoby vykoupeno a překonáno odpouštějícím tichem, krásou přírody a jednotvárností venkova, v níž desítky let pomalu přetavují bolest v skromnou moudrost.\nVšechno vzájemně harmonuje, snoubí se. Turgeněvův svět není raněn prázdnotou a křečí, nevyrovnává se s nihilismem nebo s novými moderními proudy, je naopak uzavřený do sebe, svými kořeny je spíše tradiční, neproblematický a poněkud idealizovaný. Člověk už jen stěží pochopí, že Rusko v té době bylo na složité cestě od Svaté aliance k Leninovi a že líčení venkova v Lovcových zápiscích mohlo být konzervativními Rusy vnímáno jako neukázněný, starobylý řád znevažující čin.\nLidé jsou si totiž u Turgeněva bytostně rovni – ale to je pouze jakýsi vedlejší důsledek celé té hlubiny lidského osudu, do níž se noří.\nČili lidé nejsou stejní, jejich podstata je jedinečná, nekolektivní a nekolektivizovaná, jsou si však rovni v tom, že žádné společenské postavení nedělá z někoho lepšího člověka, než je ten druhý, ponížený.\nZvláštní součástí Lovcových zápisků je romantický příběh šlechtice Čertopchanova, v němž tragika a zanícení převažují nad smiřující moudrostí.\nJe to jakési hluboké adagio, snad na způsob Beethovenova Měsíčního svitu. Působí na mne jako připomínka (umístěná skoro na samém konci knihy), že ani ostatní příběhy nejsou vůbec šťastné, nýbrž spíše tragické, že ten smiřující kontext a nadhled, to prohloubení, není zbavením se tragiky, nýbrž jejím přijetím. Ale ani v tomto příběhu nejde o konfrontaci se zlem, s tvrdým popřením vší smysluplnosti. I zde nakonec krása a šlechetnost, byť pozemsky prohrály, byť uvízly v deformitě, zraněních a zraňováních, vítězí… protože je prostě tak krásná a šlechetná.\nTurgeněv v Lovcových zápiscích dokáže mistrovsky zachytit vnitřní život člověka, a to pouhým náznakem, letmou skicou situace.\nMusel si umět takto všímat lidí, takto cítit, co prožívají, jinak by o tom samozřejmě nikdy nemohl mít potuchy – v tom je realista, totiž že nekonstruuje typy, nevytváří psychologii, ale jen vydává svědectví o chvílích, kdy se v lidech v dané situaci a daným, autentickým, způsobem zaleskl vryp jejich osudu, chvějící se a trpící. Otevřete si tu knihu kdekoli, a přečtete ji celou. Nikdy na ni nezapomenete. Budete se k ní zas a zas vracet kdesi v tichu svého ústraní, protože vám dá možnost být sebou samými, cítit své vrypy a učit se s nimi žít.\nLES A STEP / 1849 / Ukázka z knihy\nA zvolna ho to táhlo nazpátek —\nvesnice, sad a stíny u vrátek,\nkde jsou ty velikánské staré lípy\na konvalinky něžně zavoní ti,\nkde vrby, seřazené na hrázi,\nse sklánějí nad svými odrazy,\nkde dubisko se rozkročilo v nivě,\nkde cítíš konopí a vůni po kopřivě...\nTam do polí, k obzorům bez hranic,\ntam do těch sametových oranic,\nkde žitem — jen se dívejte, kam chcete —\nlehounké vlny tiše proudí v létě\na těžký paprsek se chvílemi\nz průsvitných mráčků smýkne po zemi.\nTam je dobře...\n(Z básně svěřené ohni - Překlad Jiří Mulač)\nČtenáře už možná mé zápisky omrzely, a proto jej spěchám uklidnit slibem, že další již připojovat nebudu; avšak nedá mi to, abych na rozloučenou neřekl několik slov o lovu.\nLov s puškou a se psem je krásná věc sama o sobě, für sich, jak se říkávalo zastara; ale dejme tomu, že vám tato vášeň nebyla dána do vínku, přitom však máte rádi přírodu a volnost, a musíte tedy nám, myslivcům, nutně závidět. Nuže poslouchejte.\nZdalipak například víte, co je to za radost vyjet si na jaře před svítáním? Vyjdete před dům... Na tmavošedém nebi ještě sem tam zamrká hvězda, lehký proud vlahého větříku vám chvílemi ovane tvář — ještě je slyšet tlumený, nejasný šepot noci — stromy ztopené v šeru slabounce šumějí. A už kladou na vůz koberec, do nohou stavějí bedýnku se samovarem. Postranní koně se choulí zimou, frkají a přešlapují na svých elegantních nohách; párek bílých hus, jenž právě procitl ze sna, mlčky a pomalu kráčí přes cestu. Za plotem v ovocné zahradě si poklidně chrupe hlídač; každý zvuk jako by stál v prochladlém vzduchu, stál a nemohl skončit. Už jste se usadili, koně rázem vykročili, vůz zarachotil. A vy jedete, jedete kolem kostelíka, pak s kopce napravo, přes hráz. Nad rybníkem stoupají první obláčky páry. Je vám trochu chladno, zvedáte límec a schováváte v něm tvář; jde na vás dřímota. Koně zvučně plácají nohama do louží, kočí si pohvizduje. Už máte za sebou nějaké čtyři versty, lem oblohy se zardívá, v březince se probouzejí kavky a těžce létají sem a tam, vrabci cvrlikají okolo tmavých stohů. Vzduch je světlejší, cesta zřetelnější, obloha jasnější, mráčky bělejší, pole zelenější. V chalupách červeně svítí louče, za vraty je slyšet ospalé hlasy. A mezitím se zapalují červánky; a už se po obloze vystřely zlaté pásy, v dolinách se válí mlha, skřivánci zvonivě prozpěvují, teď zafoukal předjitřní vánek — a už zvolna vyplouvá krvavé slunce. A světlo až vytryskne proudem a vám srdce poskočí v hrudi jako pták. Je vám tak čerstvo, veselo, milo. Vidět je daleko vůkol. Tam za lesíkem je ves a o kousek dál druhá s bílým kostelíkem a tam je březový hájek na kopci; a za ním je mokřina, kam máte namířeno. Přidejte, koně, přidejte! Tryskem kupředu! Už zbývají nejvýš tři versty. Slunce rychle stoupá, obloha je čistá. Bude nádherný den. Proti nám se táhne stádo ze vsi. A už jsme na kopci. Ten rozhled! Řeka se vine na deset verst a matně se modrá v mlze; za ní jsou nasáklá zelená luka, za lukami povlovné kopce a tam v dálce nad mokřinou křičí a krouží čejky. Vlahým leskem, jenž se rozlévá ve vzduchu, jasně proráží dálka, ale jinak než v létě. Jak volně se člověku dýchá, jak čilé jsou jeho údy, jak nabírá síly ovanut dechem jara!\nA letní jitro v červenci! Kdo kromě myslivce zažil, co je to za rozkoš toulat se na úsvitě remízkem? Jako zelená linka se klade stopa vašich nohou ve zrosené, zbělalé trávě. Rozhrnete mokrý keř, a ovane vás nasbíraná teplá vůně noci; vzduch je všecek prosycen svěží hořkostí pelyňku a medovou vůní pohanky a jetele; v dálce strmí doubrava a červeně blýská v slunci; dosud je čerstvo, leč denní žár už je cítit. Hlava se zemdleně točí z tolika libých vůní, křovisku nevidět konce. Až leda někde v dálce žloutne zrající žito a v úzkých proužcích se červená pohanka. Teď zaskřípal vůz, krokem přijíždí sedláček, nejdříve staví do stínu koně. Pozdravíte se s ním a jdete dál — a za vámi vesele zazvoní kosa. A slunce stoupá výš. Tráva rychle schne, už se dělá horko. Uplyne hodina dvě. Obloha při krajích tmavne a zmrtvělý vzduch sálá palčivým žárem.\n„Kde bych se tu mohl napít, kmotře?" ptáte se žence.\n„Tamhle v rokli je studýnka."\nHustým ořeším prorostlým chytlavou trávou scházíte na dno rokle. A vskutku, přímo pod sráznou stěnou se ukrývá pramen; mladinký doubek nedočkavě rozprostřel nad vodou široké větve; velké stříbřité bubliny kolébavě stoupají ode dna pokrytého jemným sametovým mechem. Padnete k zemi, uhasíte žízeň, ale jste líní se hnout. Ležíte ve stínu, dýcháte voňavé vlhko, je vám dobře, ale keře proti vám žhnou a až jakoby žloutnou v slunci. Ale co to? To vítr najednou zadul a přehnal se kolem a vzduch se okolo zachvěl: že by to bylo hřmění? Vyjdete z rokliny ven. Co ten olověný pás na obzoru? Houstne to žár či blíží se mrak? Ale teď už se slabě zablesklo. Tak je to přece bouřka! Dokola ještě jasně svítí slunce — lovit se dosud dá. Leč mrak roste a roste a jeho blízký okraj se teď protáhl, poklesl, rozklenul. Tráva, křoví, všechno teď naráz zhaslo. Honem! Tamhle je myslím seník... honem! A už jste u něho, vevnitř. A teď si jen lij, dešti! Jen si šlehejte, blesky! Tu a tam skápne voda slaměnou střechou na vonné seno. Ale už zase vysvitlo slunce. Je po bouřce, vycházíte ven. Bože, jak vesele jiskří všechno kol vás, jak je vzduch svěží a řídký, jak voní jahodami a houbami!\nAle už přichází večer. Červánky zaplály požárem a zalily půlku oblohy. Slunce zapadá za obzor. Vzduch blízko vás je nějak nápadně průzračný, až skleněný; v dálce se stele měkká mlha na pohled jakoby teplá; zároveň s rosou padá nachový třpyt na palouky ještě před chvílí zalité proudy tekoucího zlata; od stromů i keřů i vysokých stohů sena už lehají dlouhé stíny. Slunce zapadlo; na nebi vzešla hvězda a chvějivě mrká v ohnivém moři západu. Teď už však moře bledne, obloha začíná modrat, stíny pozvolna mizí a vzduch se nalévá mlhou. Je čas jít domů, do vsi, do chalupy, kde máte nocleh. S puškou přes rameno kráčíte rychle, ač vás únava zmáhá. A zatím se snáší noc; po dvaceti krocích už není vidět; psi už se jen tak tak bělají ve tmě. Tamhle nad černými keři se při okraji oblohy trošinku jasní. Co je to? Požár? Ne, to vychází měsíc. A tamhle dole, napravo, už mrkají světýlka ve vsi. A už je tu konečně i vaše chalupa. Okýnkem vidíte stůl, na něm bílý ubrus, hořící svíci, večeři...\nA jindy si člověk dá zapřáhnout bryčku a vydá se do lesa na jeřábky. Je veselé projíždět úzkým chodníčkem ve vysokém žitě. Klasy vás zvolna šlehají přes tvář, chrpy se chytají za nohy, křepelky kolem křičí, kůň líně kluše. A už je tu les a v něm stín a ticho. Vysoko nad vámi šepotají statné osiky; dlouhé, převislé větve bříz se ledva pohnou, mohutný dub stojí jako vojín u krásné lípy. Jedete zelenou cestičkou posetou stíny; veliké žluté mouchy nehybně visí v nazlátlém vzduchu a náhle odlétnou; roj mušek víří, ve stínu svítí, na slunci hasne; ptáci poklidně zpívají. Zlatý hlásek pěnkavčin je pln nevinné, sdílné radosti a snoubí se s vůní konvalinek. Dál, dál, hlouběji do lesa. Les je čím dále tišší. Podivné ticho vám padá do srdce; však i kolem vás je to dřímotné ticho. Až teď zavanul vítr a vrcholky stromů se rozšuměly jako vodopád. Loňským hnědým listím tu a tam prorůstá vysoká tráva; hříbky stojí osaměle pod svými kloboučky. Náhle vyskočí ušák a pes za ním vyrazí s hlasitým štěkotem.\nA jak je týž les pěkný na podzim, když přilétají sluky! Ty nehnízdí hluboko v lese, ty hledejte při kraji. Nefouká vítr ani nesvítí slunce, není světlo ani stín, není pohyb ani hluk, měkkým vzduchem se rozlévá podzimní vůně podobná vůni vína; mlžný obláček sedí v dáli nad žlutými poli. Mezi holými hnědými větvemi stromů se poklidně bělá nehybná obloha; na lípách někde ještě visí poslední zlaté lístky. Vlhká země se pružně poddává nohám; vysoké, suché býlí se ani nepohne, dlouhá vlákna se lesknou na vybledlé trávě. Hruď klidně dýchá, leč do duše se vkrádá podivný neklid. Jde Lovcovy zápisky te podél lesa, hledíte za psem, a přitom se vám z paměti noří milované obrazy, milované tváře, mrtvé i živé, a dávno zapomenuté dojmy se nečekaně probouzejí; obraznost se vznáší a přelétá jako pták a všechno vám jasně plyne a stojí před očima. Srdce ve vás najednou zatrne a rozbuší se, pak vášnivě poskočí a hned se zas vnoří do hlubin vzpomínek. Celý váš život se rozvíjí lehce a rychle jako svitek; a člověk teď ovládá celou svou minulost, všechny své city a síly i svou duši. A nic vůkol mu v tom nepřekáží — ani slunce není, ani vítr, ani šumot...\nA podzimní, jasný, už trochu chladnější a zrána mrazivý den, kdy bříza celá zlatá se jako pohádkový strom malebně rýsuje na světlounce modravém nebi, kdy nízké slunce už nehřeje, září však jasněji než v létě, kdy osikový hájek celý třpytivě prosvítá, jako by mu bylo veselo a lehko, že stojí holý, jinovatka ještě blýská na dně dolin a čerstvý vítr tichounce šustí a honí spadalé zkroucené listí, kdy řekou vesele běží modravé vlny a rytmicky houpají nahoru dolů rozběhlé hejno hus a kachen; kdesi v dálce klape mlýn zpola obrostlý vrbovým houštím a nad ním čiperně krouží holubi a barevně se blýskají ve světlém vzduchu.\nPěkné jsou také letní mlhavé dny, i když je myslivci nemají rádi. Za těchto dnů se nedá střílet: pernatec, jenž vzlétne krok před vámi, ihned zmizí v bělavém cáru stojaté mlhy. Ale jak ticho, jak hluboké ticho je všude kol vás! Všechno je vzhůru a všechno mlčí. Přejdete kolem stromu, a na něm se lísteček nehne — strom si hoví. Jemnými výpary, rovnoměrně rozlitými ve vzduchu, vidíte před sebou dlouhý černý pruh. Myslíte, že je to blízký les; přijdete blíž — a les se promění ve vysokou řádku pelyňku na mezi. Nad vámi, kolem vás, všude je mlha. Až teď zlehka zavanul vítr a zamžený cípek světlounce modrého nebe prosvitl řidnoucí parou, z níž jako by stoupal dým, a už se jí prodral nazlátlý žlutý paprsek a řine se dlouhým proudem, přejede po polích, opře se do háje — a už se zas všechno zatáhlo šerem. Dlouho trvá ten zápas; ale jak nevýslovně nádherný a jasný nastane den, když světlo konečně vítězně zazáří a poslední vlny prohřáté mlhy se buď převalují a stelou jako plátno, nebo se stočí a zmizí daleko v jemně zářící výši...\nA teď jste se vydali do vzdálenějších míst, do stepi. Jistě deset verst jste se kodrcali polními cestami, až konečně je tu silnice. Dlouho, dlouho jedete kolem nedohledných řad povozů, kolem zájezdních hospůdek, kde pod stříškou syčí samovar, vrata jsou dokořán a na dvoře stojí studna, jedete od jedné vesnice k druhé, mezi nedozírnými lány, podle zelených konopišť. Straky přeletují po rokytí, ženské s dlouhými hráběmi se loudají po poli; pocestný v chatrném nankinovém fráčku s ranečkem na zádech unaveně kráčí co noha nohu mine; těžký statkářský kočár s šestispřežím urostlých, znavených koní pluje proti vám. Z okna trčí roh polštářku a vzadu na stupátku, na pytli z rohože sedí přikrčen lokaj v kabátě zastříkaný až po uši a přidržuje se provázku. A toto je okresní městečko s bídnými roubenými domky všelijak sesedlými na bok, s nekonečnými ploty, s nevlídnými zděnými stavbami kupců, se starobylým mostem nad hlubokou strží. Dále, dále! A už jsme ve stepním kraji. Pohled z vršku — jaká to krása! Oblé, nízké kopce celé zorané a oseté se rozbíhají v širokých vlnách, mezi nimi se vinou rokliny zarostlé křovím a malé hájky jsou tu roztroušeny v podlouhlých ostrovech, ode vsi ke vsi běží úzké cestičky, bělají se kostelíky, ve vrbinách se živě blyskotá říčka na čtyřech místech zadržená hrázemi, daleko v poli stojí v řádce za sebou dropi, stařičký panský dům s pomocnými staveními, ovocným sadem a humnem sedí přikrčen u malého rybníka. Ale vy jedete dál, ještě dál. Kopce jsou nižší a nižší, stromy skoro žádné. A tady už konečně je ta pláň, ta nedozírná step...!\nA chodit za zimního dne ve vysokých závějích na zajíce, dýchat mrazivý ostrý vzduch, mimoděk mhouřit oči před oslnivým drobounkým jiskřením kyprého sněhu, kochat se zelení nebe nad červenavým lesem!... A první jarní dny, kdy se všechno kolem vás třpytí a sesouvá, kdy těžkou parou tajícího sněhu už voní ohřátá země a na lysinkách, v šikmých paprscích slunce důvěřivě zpívají skřivánci a potůčky s veselým zurčením a bubláním se prudce valí z rokle do rokle...\nLeč je čas končit. A když už mluvím o jaru — na jaře je i loučení snadné, na jaře lákají dálky i ty, kdo jsou šťastni... Sbohem, čtenáři, a přeju vám hodně štěstí.\nOBRAŤE LIST A ČTĚTE DÁL... Rusko Turgeněv Ivan Sergejevič\nOpožděná pocta neprávem opomíjené umělkyni, významné české výtvarnici a ilustrátorce Olze Čechové (*6. 4. 1925 - †24. 11. 2010)...\nDevět měst. Devět zastavení. Devět talismanů. Devět silných lidských příběhů, které se mohou stát inspirací naší vlastní hluboké životn...\nNeodolatelná je vlídnost, s jakou Kārlis promlouvá ke svým hrdinům – počínaje školáky z maloměsta, příbuznými z venkova, studentkami fi...\nSala strávila v pracovním táboře v Česku za války tři roky. Její vzpomínky a dopisy z té doby zachytila v knize Salin dar její dcera Sa...\nZemě zamyšlená je jedním ze stěžejních děl jihočeské regionální literatury. Stěží se jí jiná kniha vyrovná neuvěřitelnou šíří záběru, b...\nOriah Mountain Dreamer a vnitřní slunovrat\nOriah je především vypravěčka, kouzelnice ze slovy a symboly. Její básnické příběhy jsou velmi osobní, ale srozumitelné všem, kteří cht...\nOjedinělý film o cestě do „krajin vnitřních a vnějších" - se skotským výtvarníkem a legendou krajinného umění Andy Goldsworthym. V roce...\nKniha o Češích v exilu. Ota Ulč je potkával na všech kontinentech, ale nejvíc v Americe, kam se vystěhoval. Za půl století důvěrně pozn...\nKrálovna norské detektivky přichází. Jednoho letního podvečera záhadným způsobem zmizí sedmiletý chlapec. Několik dní poté zahyne pod k...\nMolière (†17. 2. 1673) dramatik\nJaroslav Vrchlický (*17. 2. 1853) spisovatel, básník\nJarmila Marešová (*18. 2. 1953) ilustrátorka\nPierre Boulle (*20. 2. 1912) spisovatel\nJan Procházka (†20. 2. 1971) spisovatel\nJiří Sopko (*20. 2. 1942) ilustrátor\nJaroslav Němeček (*20. 2. 1944) ilustrátor\nKarel M. Čapek-Chod (*21. 2. 1860) spisovatel\nSvatopluk Čech (*21. 2. 1846) spisovatel\nFrantišek Černý (*21. 2. 1926) spisovatel\nZdeněk Miler (*21. 2. 1921) ilustrátor\nArthur Schopenhauer (*22. 2. 1788) filosof\nLuis Buñuel (*22. 2. 1900) režisér, spisovatel\nStefan Zweig († 23. 2. 1942) spisovatel\nVladimír Nagaj (*23. 2. 1949) ilustrátor\nJiří Kalousek (†23. 2. 1986) spisovatel\nVladislav Stanovský (*23. 2. 1922) spisovatel\nLudvík Aškenazy (*24. 2. 1921) spisovatel\nSvatopluk Čech (†23. 2. 1908) spisovatel, básník\nG. Ch. Lichtenberg († 24. 2. 1799) spisovatel\nJiří Trnka (*24. 2. 1912) ilustrátor\nZdeňka Boušková (*25. 2. 1940) ilustrátorka\nOldřich Jelen (*25. 2. 1961) ilustrátor\nHana Bořkovcová (†25. 2. 2009) spisovatelka\nHelena Sýkorová (*25. 2. 1934) spisovatelka\nVladimír Stibor (*25. 2. 1959) spisovatel\nZdeněk Kožmín (*25. 2. 1925) literární vědec\nJosef Paleček (*25. 2. 1932) ilustrátor\nStanislav Holý (*25. 2. 1943) ilustrátor\nŠtěpán Zavřel (†25. 2. 1999) ilustrátor\nVictor Hugo (*26. 2. 1802) spisovatel\nAntonín Sova (*26. 2. 1864) básníkl\nMichel Houellebecq (*26. 2. 1956) spisovatel\nBohumil Říha (*27. 2. 1907) spisovatel\nKarel Toman (*27. 2. 1931) ilustrátor\nKarel Schulz (†27. 2. 1943) spisovatel\nMichaela Pavlátová (*27. 2. 1961) ilustrátorka\nChomský zmiňuje obrovské množství kapitálu, který je investovaný do reklamy a marketingu a „doma“ se užívá především k udržení konzumní společnosti. Před několika lety si „markeťáci“ uvědomili, že nezasahují velkou část společnosti. Protože nemá peníze - děti. A tak bylo vynaloženo spousta úsilí a přemýšlení jak vyvinout propagandu zamířenou na děti. Aby otravovali a škemrali u svých rodičů. Tahle disciplína aplikované psychologie, anglicky „nagging“ se nyní již vyučuje jako předmět na vysokých školách. Tady má Noam výborný vhled, že reklama podvrací trh. Neboť podle teorií ekonomie je trh založený na informovaných spotřebitelích, kteří dělají racionální rozhodnutí. Ale když se podíváme na televizní reklamy, jsou udělané tak, aby vytvořily neinformované spotřebitele dělající nerozumná rozhodnutí. To samé se děje ve volbách, které stojí na PR průmyslu (mluví o USA, analýza dalších států by byla velice zajímavá). Ten se rozhodně nesnaží vytvořit dobře informované voliče dělající rozumová rozhodnutí. Stejné techniky, které se používají k podlomení trhu, se používají k podlomení demokracie.\nNoam Chomsky a Andre Vltchek, On western terrorism\nKdo by neznal příběh jedenácti bratří Klapzubů, kteří vytvořili pod píšťalkou táty Klapzuby geniální fotbalový tým v době, kdy fotbal b...\nBohatě ilustrovaná a mnoha vtipnými komiksy doplněná kniha Husův dům navazuje na předchozí úspěšné publikace Husité, Řemesla a Jak se s...\nOsvědčení autoři fantastických příběhů (mj. slavných Kronik Světakraje) se tentokrát zaměřili na menší čtenáře, zhruba od osmi let. Jej...\nJestli hledáte knížku pro své nejmenší čtenáře a zároveň něco, čím si sami připomenete bezbřehou dětskou fantazii, pak je Žofinka Ofink...\nJeden z nejslavnějších románů Julese Verna je stále živý díky tajuplné postavě kapitána Nema. Znalec a sběratel „verneovek“ ...\nUž po několik týdnů visí na tomto portálu upoutávka na českou nápadnou knihu Mojmír – Cesta pravěkého krále (autorky Renata Štulc...\nPro fanoušky dětského komiksu vyšla kniha S kocourem Vavřincem od jara do zimy autorů Dagmar Lhotové, Z. K. Slabého a ilustrátorky Věry...\nPetra Dvořáková po dvou titulech pro dospělé přichystala půvabnou knížku určenou malým čtenářům. Její hlavní hrdinkou je zvídavá deseti...\nJan Hofírek Literární blog


Nezaměstnanost v okrese Louny klesla pod pět procent - Žatecký a lounský deník\nNezaměstnanost v okrese Louny klesla pod pět procent\nOkres Louny - Podle prognóz by mělo množství lidí bez práce nadále klesat. Pomoci má i nová továrna Nexenu.\nNezaměstnanost v okrese Louny klesla na historické minimum. Během října se dostala pod pět procent, oznámil Úřad práce. Podíl nezaměstnaných na ekonomicky aktivním obyvatelstvu činil 4,95 procenta. Přes pokles patří Lounsko, Žatecko a Podbořansko mezi české okresy s vyšší nezaměstnaností než je celorepublikový průměr. Patří mu mezi 77 okresy 14. příčka, nejhůře je na tom Karvinsko a sousední Mostecko.\nNezaměstnanost v okrese Louny klesá dlouhodobě, před dvěma lety se v tuto roční dobu pohybovala kolem devíti procent. Další pokles počtu lidí bez práce se očekává v příštím roce, kdy plánuje dokončení výstavby továrny v průmyslové zóně Triangle u Žatce korejský Nexen. Ten chce do konce roku 2018 zaměstnat až pět set lidí.


Mezilidská přitažlivost - Psychologie sociálního chování | Free Press\nMezilidská přitažlivost – Psychologie sociálního chování\nBy admin 12 května, 2021 Leave a Comment on Mezilidská přitažlivost – Psychologie sociálního chování\nI. CO ZPŮSOBUJE PŘITAŽLIVOST\n– Vztahy jsou považovány za jednu z hlavních příčin toho, co činí člověka šťastným, a absence smysluplných vztahů může způsobit, že se lidé cítí osamělí a bezcenní.\n– Tato kapitola zkoumá předstupně přitažlivosti, počáteční sympatie a lásky, která se rozvíjí v blízkých vztazích.\nA. Osoba odvedle:\n– Lidé, které shodou okolností vídáte nejčastěji a s nimiž nejčastěji přicházíte do styku, se s největší pravděpodobností stanou vašimi přáteli a milenci.\n– Festinger, Schachter a Back (1950) sledovali navazování přátelství mezi dvojicemi na vysokoškolských kolejích; čím blíže k sobě lidé bydleli, a to i v rámci jedné budovy, tím pravděpodobněji se z nich stali blízcí přátelé (obrázek 10-1).\n– Efekt spřízněnosti funguje díky efektu pouhé expozice, tedy zjištění, že čím více jsme vystaveni nějakému podnětu, tím jsme náchylnější mít ho rádi (za předpokladu, že podnět není škodlivý, v takovém případě vede expozice k větší nelibosti).\n– Moreland a Beach (1992) nechali konfidenty navštívit třídu buď 0, 5, 10, nebo 15krát během semestru; čím více návštěv, tím více byli oblíbení – přestože konfidenti neinteragovali s ostatními studenty (obrázek 10-2).\n1. Počítače: Vědci začínají tento efekt studovat: Propinquity na dálkuSetkávání se s lidmi online přináší do efektu propinquity další zvrat a vědci začínají tento efekt studovat.\n– McKenna, Green, & Gleason (2002) nechali lidi setkat se buď tváří v tvář, nebo na internetu. Ti, kteří se seznámili na internetu, si byli navzájem sympatičtější než ti, kteří se setkali tváří v tvář.\n– Chan a Cheng (2004) zjistili, že offline přátelství byla kvalitnější u přátelství, která trvala méně než jeden rok. V přátelstvích, která trvala déle než jeden rok, měla online a offline přátelství podobnou kvalitu.\n– Vztahy mohou začínat v situacích uzavřeného pole, kdy jsou lidé nuceni vzájemně komunikovat, a v situacích otevřeného pole, kdy se lidé mohou sdružovat nebo nesdružovat podle svého rozhodnutí.\n– Podobnost neboli shoda mezi zájmy, postoji, hodnotami, zázemím a/nebo osobností dvou lidí podněcuje rozvoj vztahů, které začínají na základě podobnosti.\n1. Názory a osobnost\n– Ačkoli lidová moudrost naznačuje, že převažuje komplementarita neboli přitažlivost protikladů, výzkumné poznatky ukazují, že lidi k sobě přitahuje podobnost, nikoli komplementarita.\n– Newcomb (1961) ve studii vysokoškolského bydlení zjistil, že podobnost v zázemí, postojích a hodnotách předpovídá vznik přátelství. Podobní lidé jsou přitažliví, protože (a) potvrzují naši vlastní hodnotu a (b) předpokládáme, že lidé, kteří s námi nesouhlasí, mají negativní osobnostní rysy.\n– Boyden et al. (1984) zjistili silnou podporu pro osobnostní podobnost ve vztazích homosexuálů; jiní výzkumníci nacházejí podporu pro podobnost v heterosexuálních vztazích a přátelstvích.\n2. Interpersonální styl\n– Podobnost komunikačních dovedností a interpersonálního stylu také zvyšuje přitažlivost (Burleson & Samter, 1996).\n– Vztahy, v nichž lidé nesdílejí mezilidské komunikační styly, jsou frustrující a je méně pravděpodobné, že budou vzkvétat (Burleson, 1994; Duck & Pittman, 1994).\n3. Zájmy a zkušenosti\n– Podobnost také podporuje blízkost tím, že vede podobné lidi k výběru podobných situací, což vede k rozvoji dalších společných vazeb.\n– Existují tři důvody, proč může být podobnost tak důležitá pro přitažlivost: očekáváme, že nás podobní druzí budou mít rádi, a proto s větší pravděpodobností navážeme vztah; podobní druzí potvrzují naše vlastnosti a přesvědčení; a na základě vnímané podobnosti vyvozujeme závěry o charakteru.\nC. Vzájemné sympatie\n– Jedním z nejsilnějších faktorů, které určují, zda se nám někdo líbí, je to, zda věříme, že se dané osobě líbíme my. Gold a další (1984) ukázali, že muži měli velmi rádi ženu, která jim neverbálně projevovala sympatie, přestože s nimi v důležitých otázkách nesouhlasila.\n– Pokud věříme, že nás má někdo jiný rád, budeme v jeho přítomnosti sympatičtější; to povede k tomu, že nás bude mít skutečně radši – sebenaplňující se proroctví (Curtis & Miller, 1986).\n– Úroveň sebeúcty člověka mírní to, jak nás ovlivňuje to, že nás mají ostatní lidé rádi. Swann a jeho kolegové ukázali, že lidé s vysokým nebo středním sebehodnocením mají rádi ty, kteří je mají rádi, a chtějí s nimi komunikovat, ale lidé s nízkým sebehodnocením raději komunikují s někým, kdo je dříve kritizoval, než s někým, kdo je dříve chválil.\n– Tento vzorec reakce zakládá sebenaplňující se proroctví.\nD. Fyzická atraktivita a sympatie\n– Fyzická atraktivita je ve studiích prvního dojmu hlavním determinantem sympatií.\n– Walster Hatfield et al. (1966) provedli klasickou počítačovou seznamovací studii, v níž náhodně vybírali studenty na rande naslepo na plese při seznamování prváků. Ze všech charakteristik, které mohly rozhodovat o sympatiích a touze chodit s danou osobou znovu, byla hlavním určujícím faktorem fyzická atraktivita.\n– O rozdílech mezi pohlavími v důležitosti fyzické atraktivity se vedly debaty. Metaanalýza Feingolda (1990) zjistila, že obě pohlaví si cení atraktivity, i když muži si jí cení o něco více než ženy; tento rozdíl je však větší u deklarovaných postojů a hodnot než u skutečného chování.\n– Regan a Berscheid (1997) zjistili, že obě pohlaví hodnotí fyzickou přitažlivost jako nejdůležitější charakteristiku určující touhu po sexuálním partnerovi.\n– Fyzická přitažlivost hraje silnou roli v homosexuálních i heterosexuálních vztazích (přinejmenším u homosexuálních mužů).\n1. Co je atraktivní?\n– Média nás bombardují měřítkem krásy a také spojují krásné postavy s morálně dobrými; díky médiím si vytváříme společná měřítka krásy.\n– U obou pohlaví toto měřítko zahrnuje velké oči, výrazné lícní kosti a velký úsměv. U žen jsou za atraktivní považovány malý nos a brada, úzké tváře, velké zornice a vysoké obočí; u mužů je za atraktivní považována velká brada (Cunningham, 1986; Cunningham et al., 1990).\n2. Kulturní standardy krásy\n– Překvapivě existuje velká shoda napříč kulturami v tom, co je považováno za fyzicky atraktivní v lidské tváři.\n– Langlois a Roggman předpokládají, že tato shoda může být způsobena evolučními mechanismy a navrhli, že atraktivní tváře jsou ty, jejichž rysy jsou ty, které jsou statisticky průměrné. Test s využitím počítačových kompozitů 16 různých tváří tuto hypotézu podporuje (viz fotografie na str. 317).\n– Průměrné tváře nejsou nejatraktivnější; jsou pouze atraktivnější než jednotlivé tváře, které jsou zprůměrovány v kompozitu. Perrett et al (1994) tento rozdíl prokázali ve studii, v níž účastníci kavkazské a asijské rasy hodnotili „vysoce atraktivní“ kompozity obou ras výše než „průměrně atraktivní“ kompozity.\n3. Síla známosti\n– Tato statisticky průměrná tvář je typická nebo známá. Berscheid a Reis (1998) se domnívají, že právě tato známost je rozhodující proměnnou, která vysvětluje přitažlivost; dáváme přednost známému a bezpečnému před neznámým a potenciálně nebezpečným.\n– Známost je také základem propinquity, podobnosti a vzájemné sympatie.\n4. Předpoklady o atraktivních lidech\n– Lidé předpokládají, že fyzická atraktivita je vysoce korelovaná s dalšími žádoucími vlastnostmi; to je známé jako stereotyp „co je krásné, to je dobré“ (tabulka 10.1). Krásní lidé jsou považováni za společenštější, extravertnější a sociálně kompetentnější než méně atraktivní; jsou také považováni za sexuálnější, šťastnější a asertivnější.\n– Stereotyp „co je krásné, to je dobré“ zřejmě funguje napříč kulturami; korejští studenti se stejně jako Severoameričané shodují, že fyzicky atraktivní lidé jsou sociálně zdatnější, přátelštější a lépe přizpůsobení. Avšak zatímco severoameričtí individualisté se domnívali, že krásní lidé jsou nezávislí a samostatní, korejští kolektivisté věřili, že jsou poctiví a mají zájem o druhé. Atraktivní vlastnosti tedy zahrnují ty, které jsou v dané kultuře vnímány jako atraktivní.\n– Ve spojení mezi fyzickou atraktivitou a společenskostí je jádro pravdy; může to být způsobeno sebenaplňujícím se proroctvím. Na podporu této myšlenky Snyder, Tanke a Berscheid (1977) ukázali, že když si muži mysleli, že žena, s níž hovoří po telefonu, je fyzicky atraktivní, chovali se k ní vřeleji; to vedlo k tomu, že se ona na oplátku chovala vřeleji, sebevědoměji a živěji. Anderson a Bem (1981) tuto studii zopakovali a prokázali stejný efekt u přesvědčení žen o atraktivitě mužů.\n– Tři metaanalýzy zkoumající vliv atraktivity nezjistily žádný rozdíl mezi pohlavími, což naznačuje, že fyzická atraktivita je pro ženy stejně důležitá jako pro muže.\nE. Teorie mezilidské přitažlivosti: Sociální výměna a rovnost\n1. Teorie sociální směny,\n– Teorie sociální směny uvádí, že to, jak se lidé cítí ve vztahu, závisí na jejich vnímání odměn a nákladů vztahu, na tom, jaký vztah si podle nich zaslouží nebo očekávají (jejich srovnávací úroveň), a na jejich šancích mít lepší vztah s někým jiným (jejich srovnávací úroveň pro alternativy).\n– Výsledkem vztahu jsou jeho odměny minus jeho náklady. To, jak je člověk s tímto výsledkem spokojen, závisí na jeho srovnávací úrovni, a to, jaká je pravděpodobnost, že zůstane v neuspokojivém vztahu, je určeno srovnávací úrovní pro alternativy.\n– Obecně výzkumné důkazy tuto teorii podporují.\n2. Teorie rovnosti\n– Teorie rovnosti tvrdí, že lidé jsou nejšťastnější ve vztazích, ve kterých jsou odměny a náklady, které člověk zažívá, a příspěvky, které do vztahu vkládá, přibližně stejné jako odměny, náklady a příspěvky druhé osoby. Podle této teorie by měli být partneři s nedostatečnými i nadměrnými výhodami motivováni k obnovení rovnosti, ačkoli podle výzkumů to platí spíše pro partnery s nedostatečnými výhodami.\n– Donedávna se v sociální psychologii věnovalo trvalým vztahům jen málo výzkumů, protože je obtížnější je vědecky zkoumat: náhodné přiřazení je nemožné a city lze těžko měřit.\nA. Definice lásky\n– Zdá se, že existuje více druhů lásky; v posledním desetiletí byly vyvinuty různé škály k jejich měření.\n1. Společenská versus vášnivá láska\n– Společenská láska je pocit důvěrnosti a náklonnosti, který cítíme k druhé osobě, když nám na ní hluboce záleží, ale neprožíváme v její přítomnosti nutně vášeň nebo vzrušení.\n– Vášnivá láska jsou pocity intenzivní touhy doprovázené fyziologickým vzrušením, které pociťujeme k druhé osobě; když je naše láska opětována, cítíme velké naplnění a extázi, ale když není, cítíme smutek a zoufalství.\n– Mezikulturní výzkumy ukazují, že Američané si cení vášnivé lásky více než lásky družné, zatímco Číňané naopak; Taité z východní Afriky si cení obou stejně. Jankowiak a Fischer (1992) našli důkazy pro vášnivou lásku ve 147 společnostech (viz tabulka 10.2).\nB. Kultura a láska\n– Kultura hraje roli v tom, jak lidé označují své prožitky a co od nich očekávají.\n– Například japonský pojem amae (velmi pozitivní citový stav, kdy je člověk zcela pasivním milostným objektem, o nějž romantický partner pečuje) nemá v angličtině ekvivalent; čínský pojem gan qing zahrnuje praktickou lásku a pomoc jako romantickou; a korejský pojem jung vyjadřuje pouto vytvořené v průběhu času a zkušeností, které spojuje dva lidi v pozitivním nebo negativním vztahu.\n– Shaver et al. (1992) zjistili v úloze třídění pojmů podobnosti i rozdíly v pojmech lásky napříč kulturami; například Číňané mají mnoho pojmů lásky, které jsou zároveň smutné.\n– Podobně Rothbaum a Tsang (1998) zkoumali texty populárních milostných písní v USA. a Číně a zjistili, že čínské milostné písně obsahují podstatně více odkazů na utrpení, což vychází z víry čínské kultury v předurčenost mezilidských vztahů (jüan); čínské milostné písně jsou však stejně vášnivé a erotické jako americké.\n– Dion a Dion (1988, 1993) naznačují, že romantická láska je důležitým základem pro manželství v individualistických společnostech, ale je méně ceněna v kolektivistických, kde více záleží na přáních rodiny a ostatních členů skupiny.\n– Levine et al (1995) zjistili, že sňatek z lásky je nejdůležitější pro účastníky ze Západu a západních zemí a nejméně důležitý pro účastníky z méně rozvinutých východních zemí.\n– Ačkoli tedy romantická láska může být téměř univerzální napříč kulturami, různá pravidla mění způsob, jakým je tento stav prožíván a vyjadřován.\n– Tato část zkoumá, jak se zkoumané faktory při vytváření vztahů projevují v čase.\nA. Vývoj a láska: Buss a jeho kolegové se domnívají, že tento přístup vysvětluje rozdílné strategie mužů a žen v milostných vztazích.\n– Evoluční biologie posuzuje „zdatnost“ zvířat z hlediska jejich reprodukčního úspěchu. Údaje, které je podporují, pocházejí z mezikulturních studií preferencí ve vztazích a ze zjištění, že muže více rozruší sexuální nevěra a ženy citová nevěra. Gangestead a Buss (1993) ukazují, že fyzická atraktivita (pravděpodobně spojená se zdravím) je ceněna zejména v oblastech světa, kde jsou běžné nemoci. Tato preference však existovala u obou pohlaví, což obecně podporuje evoluční perspektivu, ale zpochybňuje navrhované rozdíly mezi pohlavími.\n– Kritika teorie spočívá v tom, že některé její aspekty nelze testovat, že je příliš zjednodušená (zejména pokud jde o rozdíly mezi pohlavími v preferenci fyzické atraktivity) a že údaje o rozdílech mezi pohlavími v důležitosti fyzické atraktivity a ekonomických zdrojů poskytují pouze smíšenou podporu. A konečně, někteří výzkumníci se domnívají, že zjištění lze vysvětlit tím, že na celém světě mají ženy méně zdrojů než muži. Na podporu této poslední interpretace Gangestead (1993) zjistil souvislost mezi ekonomickými zdroji žen a jejich preferencí fyzicky atraktivního muže.\nB. Styly připoutání v intimních vztazích\n– Přístup ke stylům připoutání (založený na práci Bowlsbyho a Ainsworthové) k blízkým vztahům se zaměřuje na očekávání, která si lidé vytvářejí ohledně vztahů na základě vztahu, který měli se svým primárním pečovatelem v dětství. Teorie předpokládá, že tato očekávání mají vliv na to, jaké vztahy máme v dospělosti.\n– Styl bezpečné vazby se vyvíjí u těch, kteří měli v kojeneckém věku citlivé pečovatele, a vyznačuje se důvěrou, nedostatkem obav z opuštění a názorem, že člověk je hodný a oblíbený. Vyhýbavý styl připoutání se vyvíjí u těch, kteří měli v dětství odtažité a vzdálené pečovatele, a je charakterizován potlačováním potřeb připoutání, protože pokusy o intimní vztah byly odmítnuty; lidé s tímto stylem obtížně navazují intimní vztahy; úzkostný/ambivalentní styl připoutání se vyvíjí u těch, kteří měli v dětství nedůsledné a panovačné pečovatele, a je charakterizován obavami, že druzí nebudou opětovat jejich touhu po intimitě, což vede k vyšší než průměrné úrovni úzkosti.\n– Klíčovým předpokladem této teorie je, že styl připoutání, který se naučíme v kojeneckém věku, se stává naším schématem pro vztahy a zobecňuje se na všechny naše vztahy s druhými lidmi.\n– Hazen a Shaver (1987) požádali lidi, aby si vybrali jeden ze tří celkových popisů stylu připoutání (uvedených v tabulce 10-3); jejich výběr souvisel s kvalitou jejich romantických vztahů. Tato a další data spojující zprávy lidí o vztazích s rodiči se zprávami o romantických vztazích jsou v souladu s teorií připoutání.\n– Collins a Feeney (2004) přivedli heterosexuální páry do laboratoře a měřili jejich styly připoutání; jednomu členu dyády pak řekli, že bude muset přednést řeč, druhá osoba čekala venku. Řečník obdržel buď velmi podpůrné, nebo méně podpůrné poznámky, které údajně napsal jeho partner. Mezi účastníky, kteří obdrželi podpůrné poznámky, nebyl žádný rozdíl. Když účastníci obdrželi méně podpůrné poznámky, vysoce vyhýbaví účastníci je vnímali nejvíce negativně. Druhou poznámku (obdrženou poté, co přednesli projev) vnímali jako nejvíce negativní vysoce úzkostní účastníci. Bezpeční jedinci brali poznámky s nadhledem a interpretovali je jako neutrálnější tón než ostatní účastníci.\n1. Kombinace stylů připoutání\n-Styl připoutání ovlivňuje komunikaci ve vztahu a atributy, které si partneři o sobě navzájem dělají.\n– Kirkpatrick a Davis (1994) studovali páry, v nichž jeden člen byl vyhýbavý a jeden úzkostný/ambivalentní; zatímco očekávání těchto dvou typů se doplňují, tyto vztahy mají nízkou spokojenost a vysokou míru komunikačních problémů. Přesto měly úzkostné ženy v páru s vyhýbavými muži velmi stabilní vztahy, protože problémy ve vztahu přičítají pohlaví partnera. Naproti tomu páry, v nichž je muž úzkostný a žena vyhýbavá, dlouho nevydrží, protože chování každého z nich je vnímáno jako obzvlášť problematické, protože se odchyluje od stereotypu.\n– Styly připoutání se mohou v průběhu času a v kontextu různých vztahů měnit.\nC. Sociální výměna v dlouhodobých vztazích\n– Výzkum prokázal dostatečnou podporu teorie sociální výměny v intimních vztazích. Rusbult (1983) zjistil, že odměny jsou vždy důležité při určování výsledku vztahů, zatímco náklady jsou v průběhu času stále důležitější. Její investiční model vztahů definuje investice jako vše, co lidé do vztahu vložili a o co by přišli, kdyby jej opustili. Čím větší jsou investice, tím menší je pravděpodobnost, že lidé vztah opustí, i když je spokojenost nízká a jiné alternativy vypadají slibně (obrázky 10.3 a 10.4). Závazek lidí ke vztahu tedy závisí na jejich spokojenosti se vztahem, na jejich pohledu na alternativy a na tom, kolik do vztahu investovali.\n-Van Lange et al. (1997) zjistili, že investiční model předpovídá ochotu párů obětovat se pro svůj vztah.\n-Rusbult a Martz (1995) provedli průzkum u žen v útulku pro týrané ženy a zjistili, že ty, které setrvaly v násilném vztahu, byly méně nespokojené, měly méně alternativ a více investovaly do svého manželství.\nD. K. (1997) zjistil, že v případě, že pár setrvá v násilném vztahu, je ochoten obětovat se pro svůj vztah. Rovnost v dlouhodobých vztazích\n– V nových nebo příležitostných vztazích si lidé vyměňují výhody „v naturáliích“; v intimních vztazích si lidé vyměňují velmi různé zdroje a jsou v tom volnější.\n– Výměnné vztahy jsou vztahy, které se řídí potřebou rovnosti; zatímco komunitní vztahy jsou vztahy, v nichž je hlavním zájmem lidí reagovat na potřeby druhé osoby.\n– Clarková a její kolegové to demonstrovali tím, že nechali osobu komunikovat s atraktivní druhou osobou, která byla prezentována buď jako nová v dané oblasti a se zájmem o navázání nových přátelství (podpora komunitní orientace), nebo jen na krátkou návštěvu (podpora výměnné orientace). Lidé v podmínce komunitní orientace měli menší zájem o titěrné zúčtování výsledků (obrázek 10-5). Tyto a další studie ukazují, že přátelské vztahy jsou více komunitní než známosti.\n– Lidé v komunitních vztazích nejsou zcela lhostejní k rovnosti – pokud je vztah nerovný, budou nespokojeni. Vyúčtování je však volnější a dochází k němu v průběhu času.\nUkončení INTIMNÍCH VZTAHŮ\n– Americká rozvodovost je stále téměř 50 %. Kromě toho romantické vztahy mimo manželství končí každý den.\nA. Proces rozchodu\n– Duck (1982) teoreticky uvádí, že existují čtyři fáze rozpadu vztahu: intrapersonální (zaměření na nespokojenost), dyadická (jejich odhalení partnerovi), sociální (oznámení rozchodu ostatním) a zpět intrapersonální (vymýšlení účtů o rozchodu, když se z něj vzpamatováváme) (obrázek 10-6).\n– Rusbult et al. rozpracovali teorii sociální výměny a vytvořili typologii čtyř typů chování, které se vyskytují v problémových vztazích: odchod (poškození nebo ukončení vztahu), vyjádření (aktivní, konstruktivní snaha o zlepšení podmínek), loajalita (pasivní a optimistické čekání na zlepšení podmínek) a zanedbávání (pasivní umožnění zhoršení podmínek). Tyto čtyři typy se liší ve dvou dimenzích: jak konstruktivní vs. destruktivní jsou a jak aktivní vs. pasivní jsou. Rusbultův výzkum naznačuje, že destruktivní chování vztahům více škodí, než konstruktivní pomáhá, a že pokud se oba partneři chovají destruktivně, vztah obvykle končí.\n– Femlee (1995) zjistil, že 30 % rozchodů na vysoké škole způsobila „osudová přitažlivost“: vlastnosti, které byly původně přitažlivé, se později staly důvodem rozchodu.\n– Nejnovější výzkumy neukazují žádný rozdíl mezi pohlavími v tom, kdo ukončuje romantické vztahy.\nB. Prožitek rozchodu\n– Akert a další zjistili, že role, kterou lidé při rozchodu hrají, je klíčovým faktorem, který určuje, jak se při něm cítí: nejvíce rozrušeni byli rozchodáři, nejméně rozchodáři a vzájemně rozrušeni byli uprostřed. Ženy prožívaly o něco více negativních emocí než muži. A to, zda lidé chtěli zůstat přáteli, záviselo na pohlaví: muži měli zájem pouze v případě, že rozchod byl vzájemný; ženy měly celkově větší zájem, zejména pokud byly rozcházející se stranou (obrázek 10-7).\nCo dělat, když vás váš teenager nenávidí


Pro Božice: Fotbal: Musíme udělat cokoliv\nIV. C tř. Božice B – Jiřice 3:1 (1:1)\nNebylo to mávnutí kouzelného proutku, nebylo to z říše snů, ale byl to docela příjemný pohled na jeden povedený zápas našeho „Béčka“. Mužstvo hrálo v optimálním složení, a to se promítlo do celkového herního projevu. A nic na tom nemění fakt, že v závěru už některým docházely síly. Kromě tří branek jsme měli ještě řadu dobrých příležitostí (jen namátkou: 2x Mara, 2x Čert Sionko a 1x Šara), které zůstaly nevyužity. Přáli jsme Majklovi, aby se ještě jednou parádně trefil hlavou a drželi jsme palce Davidovi, aby byl, vždycky na místě.\nS předvedeným výkonem (zvláště dvojice Honza Kudlička – Luboš Ralenovský), ale především s přístupem hráčů k utkání byli tentokrát všichni nadmíru spokojeni. Podrobnosti k utkání i s videem nebo fotkami najdete na webu http://www.boziceteam.estranky.cz/.\nPrvní krok správným směrem byl učiněn v polovině prvního poločasu, kdy jsme šli do vedení díky přesné hlavičce Majkla po centru Luboše Ralenovského z přímého kopu. Hosté vyrovnali po 10 minutách naším „vlastencem“. Znovu do vedení 2:1 nás dostal Majkl, který neomylně zúročil přesný centr Mary Zifčáka. Ze všech dalších šancí se ujala už jen jediná, a to když v 70. minutě zakončil Čert pěknou přihrávku Mary. Poslední velkou šanci měl v 83. minutě Šara po centru Majkla, ale jeho střela mířila těsně vedle pravé tyče. V té době jsme však víc sledovali „boj o míč“ mezi puštěnými koliemi na sousedním dvorku a byli jsme zvědavi, jestli tam Ivan nevleze mezi ně, aby „hrací“ míč zachránil. Míč nakonec donesl, ale prý jsou na něm stopy po psích zákrocích!“\nSestava: David Mareš – Svaťa Nevěčný, Martin Topolčan, Mira Koláček, Patrik Kliner – Marek Zifčák, Honza Kudlička, Luboš Ralenovský, Mirek Bětík – Petr Horký, Majkl.\nDiskuzní příspěvek k situaci v „B“týmu z pera Bohunky najdete pod článkem Fotbal: Porazily nás dva góly – viz http://probozice.blogspot.com/2010/10/fotbal-porazily-nas-dva-goly.html.\nDorost: Dyjákovice – Božice 5:3 (1:2)\nVyrovnaný zápas, v němž jsme sahali po vítězství, ale nakonec jsme si ho prohráli sami. Bez gólmana Filipa Seidla a záložníka Davida Mlčúcha (angína) jsme domácí favority zle potrápili a díky brankám Tomáše rauše a Evžena Egnera jsme po 45 minutách i vedli 1:2. Domácím se šťastně podařilo vývoj zápasu otočit na 3:2, my jsme ještě jednou vyrovnali Marianem Vávrou na 3:3, ale další dva góly nás definitivně srazily do kolen. Škoda, že s vedením dorostu nejednalo vedení „A“týmu, aby někteří z dorostenců doplnili jeho neúplnou sestavu. Bylo by to bývalo moc potřeba.\nOkresní přebor: Přezimuje na posledním místě\nHostěradice – Božice 2:0 (1:0)\nAni v tomto utkání jsme nebyli bez šancí, dobře vypadala střela Honzy Kudličky z přímého kopu, i když nebyla vyslaná z jeho „parkety“. První gól jsme dostali z penalty po faulu Patrika Šotkovského, když zachraňoval nepřesnou rozehrávku v našem obranném pásmu, druhou branku jsme dostali z rychlého protiútoku rovněž po ztrátě míče a po zaváhání naší obrany. Tradičně spolehlivý byl Ivo Urban v brance, přísnější měřítka snesou tentokrát i Honza, Patrik, Lopík a Michal.\nDíky porážce v zápase posledních dvou týmů tabulky jsme se ode dna neodlepili, ale přezimujeme tam. Nic ale není ztraceno, jenom je třeba přes zimu udělat cokoliv, aby se situace v mužstvu zlepšila a abychom se vrátili tam, kam patříme. Potenciál na to máme.\nV sobotu 13.11.2010 ve 13:30 sehrají naši dorostenci poslední zápas podzimu doma s Vedrovicemi. Tak se přijďte taky rozloučit s fotbalovým podzimem.\nAnonymní 8. listopadu 2010 8:32\nTo se ti to kecá, kdo by pak dorostence poslouchal, že prohráli kvůli tomu, že jim áčko pobralo hráče!!! Navíc, když jim šlo o hodně. A navíc ti měl pan chytrý říci, že dva z áčka se omluvili cca půl hodiny před zápasem a dorostenci byli domluvení jen na lavičku!!!Kučera.\nAleš 8. listopadu 2010 18:42\nTak 3 body zůstali doma v Hostěradicích. Nepsal tu někdo minulý týden, že si pro ně jedete? :-D\nAnonymní 8. listopadu 2010 19:18\nDobré je mít těžkosti, řekli svatí, a to platí...\nProBožice 9. listopadu 2010 6:51\nZapomněl jsem uvést ještě některé údaje k oběma zápasům mužů.\nBožice B - Jiřice: V zápase ještě nastoupili střídající hráči - Pavel Šulan místo Patrika Klinera, Tomáš Rauš za Luboše Ralenovského (to bylo velmi překvapivé střídání, Luboš hrál výborně) a v závěru vystřídal jednu z opor Majkla Dan.\nHostěradice - Božice A 2:0. Mé informační zdroje chválili ještě Davida Mareše, který prý "jezdil, jak pila"! Střídali: Broněk Horáček Tomáše Rauše a Martin Topolčan Pavla Šulana.\nAnonymní 10. listopadu 2010 21:58\nnechapu proc bychom meli snest prisnejší měřítko hrali jsme v slatane sestavě a myslim si že každej znas tam nechal všechno tak to trochu nechapu . lopik\nAnonymní 11. listopadu 2010 6:37\nLopík má asi pravdu, v utkání hráli ti, co hrát chtěli, odehráli, co mohli a je zbytečné někoho vyzdvihovat.\nAnonymní 18. listopadu 2010 19:56\nTo je masakr. Proč všichni, co nás hráče nebo kohokoliv z vedení kritizují, zůstávájí v anonymitě????\nJe holt velká marodka, někteří hráči nás krapet podrazili, ale to tady k těmhle fotbalovým kategoriím patří. Není to přece profesionální liga. Jsem rád, že s námi jeli dorostenci, i když třeba nemají na okresní soutěž.....aspoň si to vyzkoušeli a my jsme tam nemuseli jet v sedmi\nlidech. Odehráli jsme to, na co jsme momentálně měli a nemá smysl vyzdvihovat jednotlivce ..........hauk...domluvil jsem =) zdravím\nvšechny fandy...Michal Topolčan\nAnonymní 2. prosince 2010 15:20\nVe Znojemsku č.48 je na straně 15 shrnutí podzimní části okresního přeboru. K výkonu našeho týmu se mj. píše: "Druhá polovina podzimu se mj. nevydařila ani Božickým, ze 7 utkání získali jen dva body, a to je odsoudilo na poslední příčku, v soutěži také utpěli nejvyšší dvoucifernou porážku v Tasovicích." Nejlepšími střelci celku Božic byli: 7 - Kudlička, 4 - Ležák, 2 - Tapšík. Božice vstřelili celkem 19 branek. (lan)


Mělnická ODS vyzvala Tlustého k odstoupení – Novinky.cz\nNovým předsedou oblastní rady ODS na Mělnicku, které do minulého pondělí předsedal bývalý poslanec Jan Morava, v pondělí členové oblastního sdružení zvolili dosavadního místopředsedu Libora Lesáka. V čele mělnické ODS však bude jen dočasně do řádného sněmu v listopadu. Oblastní rada zároveň na svém rozšířeném zasedání vyzvala k odstoupení Vlastimila Tlustého.\npondělí 15. září 2008, 23:56\n"Rada se usnesla na tom, že by pan Tlustý měl ze svého působení v celé kauze vyvodit stejnou odpovědnost jako Jan Morava a složit poslanecký mandát," řekl Lesák.\nMorava se pondělního jednání zúčastnil, svým straníkům vysvětloval svou roli v celé kauze. "Mohu pouze říct, že jsme vzali na vědomí jeho odstoupení k 8. září z funkce předsedy," podotkl Lesák. Ten zůstane v čele mělnické ODS do listopadu, kdy se bude konat řádný sněm. Jeho předběžný termín je 13. listopadu. Místopředsedkyní zůstává Dagmar Nohýnková.\nDevětadvacetiletý bývalý poslanec ODS Jan Morava se podle reportáže, kterou odvysílala televize Nova, snažil šířit intimní fotografie stranického rebela Vlastimila Tlustého. Nechal se také tajně vyfotit s dcerou poslankyně zelených Olgy Zubové. Fotografie chtěl podle reportáže použít k zastrašování političky, která ve Sněmovně nehlasuje vždy s koalicí.\nO kauze Tlustého bude v úterý jednat oblastní rada ODS v Rakovníku. Vedení strany zastává názor, že by exministr financí měl ODS opustit. Případné vyloučení má však v rukou pouze místní sdružení v Rakovníku, které zatím se svým postojem vyčkává.


Corsair uvádí výkonné operační paměti DDR4 pro čipy Haswell-E – Živě.cz\nKarel Javůrek 15. srpna 2014\nčlánek Tvůrce vyskakovací reklamy se zpětně omluvil za svůj vynález SDÍLET NA FACEBOOKU TWEETNOUT\nPříští měsíc by měl odstartovat prodej nových vícejádrových čipů s architekturou Haswell-E, které budou až v osmijádrové variantě. Kromě samotných výkonných procesorů se objeví i nový čipset Intel X99 a podpora operačních pamětíDDR4.\nCorsair je jeden z dalších výrobců, který je na novou platformu připraven s vlastními operačními paměťmi DDR4 řady Dominator Platinum a Vengeance LPX, které budou dostupné s frekvencí 2 666 MHz, 2800 MHz a 3 GHz.\nVšechny verze pracují s napětím pouze 1,2 V a budou v prodeji v 4GB nebo 8GB variantě. Corsair samozřejmě nabídne i kity od 8 GB až po 64 GB a chystá i 16GB moduly a 128GB kity.\nPaměti podporují profily XMP 2.0 a pasivní hliníkový blok by měl spolu s případným aktivním chlazením umožnit snadné přetaktování pamětí nad zmíněné frekvence. Pokud chcete mít vnitřek výkonného počítače i barevně sladěný, můžete si vybrat z několika barev chladiče.\nV prodeji se objeví koncem tohoto měsíce, ceny zatím nebyly oznámeny.\nDiskuze (8) › Další článek: Tvůrce vyskakovací reklamy se zpětně omluvil za svůj vynález\nTémata článku: Technologie, Hardware, Intel, Čipy, Paměti, Čip, Dominator, Haswell, Vícejádrový čip, DDR


Georges Simenon - Maigret v akci - náhodně vybraná ukázka\nMaigret v akci - Simenon Georges\n„PŘIBLIŽNÝ VĚK 32, VÝŠKA 169...“\nM. K. K. P. Bezpečnosti v Paříži.\nCvzust Krakot, v vimontra m ghks\ntrip psot uv Petr Brémy tyz btolem.\nKomisař Maigret z první pohotovostní čety kriminální policie zvednul hlavu. Zdálo se mu, že hučení litinových kamen stojících uprostřed kanceláře, od nichž vedla ke stropu objemná černá roura, slábne. Odstrčil telegram, těžce se zvedl, otevřel u kamen dvířka a naložil do nich tři lopatky uhlí. Potom si vstoje, zády obrácen k ohni, nacpával dýmku a uvolňoval límeček, který ho, i když byl dost nízký, neustále škrtil.\nPodíval se na hodinky, ukazovaly čtyři. Sako měl pověšené na věšáčku připevněném na dveřích. Přistoupil zvolna k psacímu stolu, přečetl si ještě jednou telegram a polohlasitě překládal:\n„Mezinárodní komise kriminální policie.\nHlavní správě bezpečnosti v Paříži:\nKrakovská policie oznamuje, že tudy projel Petr a jede směrem na Brémy.“\nMezinárodní komise kriminální policie, M. K. K. P., která má sídlo ve Vídni a řídí z největší části boj proti evropskému banditismu, uskutečňuje především spojení mezi policiemi různých států. Maigret vztáhl ruku po druhém telegramu stylizovaném rovněž v polcodu, tj. v tajném mezinárodním jazyce, kterého se užívá k dorozumívání mezi policejními centry na celém světě. Po nahlédnutí do něho překládal:\n„Policejní presidium v Brémách Bezpečnosti v Paříži:\nPetr jede směrem Amsterodam a Brusel.\nTřetí telegram, který přišel z nizozemské centrály v Zake; mezinárodní sdělení nizozemské policie znělo:\n„Petr nastoupil v jedenáct hodin dopoledne do vlaku Hvězda Severu jedoucího do Paříže. Sedí v oddělení C 263, pátý vagón.“\nPoslední depeše v polcodu byla poslána z Bruselu a oznamovala:\n„Ověřený Petrův průjezd Bruselem ve dvě hodiny ve vlaku Hvězda Severu v oddělení, jak oznámili z Amsterodamu.“\nNa stěně za psacím stolem visela veliká mapa, před kterou se rozložitý a mohutný Maigret s oběma rukama v kapsách a s lulkou v koutku úst postavil.\nJeho pohled klouzal od bodu, který označoval Krakov, k dalšímu bodu označujícímu brémský přístav, odtud pak k Amsterodamu a Bruselu.\nPodíval se znovu na hodinky. Čtyři hodiny dvacet. Hvězda Severu musí teď pádit stodesetikilometrovou rychlostí mezi Saint Quentinem a Compiegne. Na hranici nemá zdržení. Žádné zpomalení. Ve vagónu číslo 5, v oddělení G 263, se Petr bezpochyby zaměstnává čtením nebo pozoruje kolem ubíhající krajinu. Maigret zamířil ke dveřím do přístěnku, tam si ve smaltovaném umývadle umyl ruce, hřebenem si pročísl své nepoddajné tmavokaštanové vlasy, v kterých už prosvítalo kolem spánků několik stříbrných nitek. Potom si jakžtakž upravil kravatu, nikdy se mu totiž nedařilo správně ji uvázat. Byl prosinec. Stmívalo se. Oknem bylo vidět rameno Seiny, Svatomichalské náměstí, loď, na které perou ženy prádlo, to vše zahaleno modrým stínem, v němž už sem tam začaly prosvěcovat jedna po druhé plynové lucerny.\nOtevřel zásuvku, zrakem přehlédl depeši z mezinárodního byra v Kodani. Státní bezpečnost v Paříži.\nPetr 32 169 01512 0224 0255 02732 03116 03233 03243 03325\n03415 03522 04115 04144 04147 0521 . . . atd.\nTentokrát si dal práci a překládal hlasitě, jisté partie dokonce několikrát opakoval jako žáček který se učí školní úloze:\n„Osobní popis Petra: přibližný věk 32 let, výška 169, nos rovný, kořen nosu horizontální, nosní přepážka se ničím zvláštním nevyznačuje, lícní kostí široké, nezvyklý okraj ucha, velký boltec spíš podlouhlý než široký, antitragus vyčnělý, dolní záhyb konvexní, tvar žlábků uzavřený, jejich zvláštnost spočívá v tom, že jsou od sebe oddělené, uložení čelisti normální, obličej podlouhlý, bikonkávní, velmi světlé řídké obočí, dolní ret masitý, vystouplý, téměř převislý, krk dlouhý, duhovka slabě nažloutlá, do periférie přecházející ve středně zelenou, vlasy výrazně světlé.“\nToto byl popis Petra, pro komisaře stejně výmluvný, jako by před ním ležela Petrova fotografie. V portrétu se zdůrazňovaly především hlavní rysy. Malý, drobný mladý muž s velmi světlými vlasy, s řídkým obočím, zelenavýma očima, dlouhým krkem. Maigret kromě jiného znal sebemenší podrobnosti ucha, což mu usnadňovalo poznat Petra v davu lidí, i kdyby byl sebelépe maskován. Sňal s věšáku sako, navlékl si je a přes ně svůj těžký černý svrchník. Na hlavu si posadil buřinku. Ještě jednou se podíval letmo na kamna, v nichž ostošest hučelo. Na rozšířeném konci dlouhé chodby, která sloužila za předsíň, doporučil ještě důrazně Jeanovi:\n„Poslyš, ne abys zapomněl u mne přiložit!“\nNa schodišti se do něho opřel vítr, foukalo tu tolik, že když si chtěl zapálit dýmku, musel se uchýlit do výklenku.\nPřestože obrovská hala Severního nádraží byla zasklená, proháněla se po nástupištích vichřice. Několik tabulek ze střechy se uvolnilo, s třeskotem se rozbily a teď ležely mezi kolejnicemi. Elektrické osvětlení bylo nedostatečné. Lidé se choulili do kabátů. Před jednou pokladnou si cestující mohli přečíst málo potěšující oznámení:\n„Nad La Manchem zuří bouře.“\nA nějaká žena, jejíž syn odjížděl do Folkestonu, tu stála s usouženou tváří a začervenalýma očima. Zahrnovala ho do poslední chvíle radami a rozpačitý mládenec jí musel přede všemi slíbit, že ani na chvíli nevystoupí na lodní palubu.\nMaigret stál na nástupišti číslo 11, kde dav lidí čekal na příjezd Hvězdy Severu. Byly tu zastoupeny všechny velké hotely počítaje v to i agenturu Cook.\nStál tu nehybně. Ostatní kolem byli celí znervóznělí. Nějaká mladá žena, zachumlaná do norkového kožichu, ale, v tenkých hedvábných punčochách, tu chodila sem tam, klapajíc vysokými podpatky.\nOn tu zůstával, mohutný, s rozložitými impozantními rameny, které vrhaly velký stín, a i když do něho strkali, stál tu neochvějně jako zeď.\nV dálce se objevilo žluté světélko přijíždějícího vlaku. Hned nato nastala vřava, nosiči vykřikovali, a vtom už první cestující poslušně cupitali k východu.\nPřešlo jich kolem něho asi dvě stě, když tu jeho zrak zachytil v zástupu malého muže v zeleném kostkovaném cestovním plášti, jehož střih stejně jako barva prozrazovaly vysloveně severský původ.\nMuž kráčel, pomalu. Šli za ním, tři nosiči. Zástupce velkého hotelu z Elysejských polí mu přeuctivě razil cestu.\n„Pravděpodobný věk 32, výška 169 ... nos rovný...“\nMaigret zůstával klidně stát. Pozoroval jen ucho. To mu stačilo. Muž v zeleném přešel těsně kolem něho. Jeden z nosičů vrazil do komisaře kufrem. V té chvíli se jeden vlakový zřízenec rozběhl, vykřikl několik slov na kolegu stojícího na konci nástupiště u řetězu, kterým se uzavíral vstup.\nŘetěz byl v mžiku zatažen. Lidé protestovali.\nMuž v zeleném cestovním plášti byl však už venku, u východu z nádraží. Policie! Co se děje?“\n„Ve vlaku byla právě odhalena vražda.“\nVe vagóně 5?“\nNádraží vřelo obvyklým životem. Jenom nástupiště číslo 11 vyhlíželo pojednou neobvykle. Zbylo tam ještě asi padesát cestujících, kterým zabraňovali v odchodu. Netrpělivě protestovali.\n„Nechte je odejít,“ řekl Maigret.\n„Ale vždyť ...“\n„Jenom je nechte jít.“\nDíval se, jak poslední vlna lidí mizí. Tlampač oznamoval odjezd nějakého vlaku jedoucího na předměstí. Někde někdo utíkal. Před jedním vagónem Hvězdy Severu stál malý hlouček a na něco čekal. Tři z nich byli v nádražních uniformách.\nPrvní přikvačil přednosta stanice, tvářil se důležitě, ale byl zjevně, poplašen. Pak vezli halou vozík. Když projížděli kolem davu, cestující, zejména ti, co měli odjíždět, je sledovali zneklidněným zrakem.\nMaigret se vydal těžkým krokem podél vlaku, nepřestával kouřit. Vůz č. 1, vůz č. 2... Došel k vagónu č. 5.\nStála tu pod schůdky skupinka lidí. Zde právě se zastavili s vozíkem. Přednosta stanice naslouchal třem mužům, kteří mu jeden přes druhého něco vykládali.\n„Policie! Kde je?“\nPřivítali ho se zřejmou úlevou. Vmísil se s bohorovným klidem do skupinky a rázem se stal jejím středem, ostatní byli už jen satelity.\nMaigret se vyšvihl na schůdky a uviděl po pravici dveře otevřené na záchodek. Na zemi tam leželo tělo podivně zkroucené, jakoby složené napůl.\nVlakvedoucí dával z nástupiště rozkazy:\n„Ať zavezou vůz na vedlejší kolej. Počkejte! Na kolej číslo 62. A ať to hned oznámí nádražnímu komisaři.“\nZpočátku viděl Maigret jen mužovu šíji. Ale když posunul o kousek čapku posazenou šikmo, odkryl levé ucho.\n„Veliký boltec spíš podlouhlý než široký, antitragus ...,“ bručel si. Na podlaze záchodku pokryté linoleem bylo několik kapek krve. Rozhlédl se kolem. Nádražní zřízenci se drželi opodál, na peróně a na schůdkách. Přednosta stanice nepřestával mluvit. Tehdy Maigret zvrátil mužovu hlavu a sevřel v zubech pevněji dýmku. Kdyby byl neviděl vystoupit cestujícího v zeleném plášti, kdyby ho byl nezahlédl, jak odchází v doprovodu zástupce hotelu Majestic, byl by mohl pochybovat.\nStejné znaky. Tentýž světlý knírek pod nosem, krátce zastřižený, totéž světlé řídké obočí. Stejné šedozelenavé zorničky.\nZkrátka a dobře sledovaný Petr!\nMaigret se nemohl na těsném záchodku skoro ani hnout. Z kohoutku, který zapomněli zavřít, crčela voda a ze špatně utěsněné uzávěrky unikala pára.\nStál nohama těsně u mrtvoly. Nadzvedl hruď mrtvého a spatřil na prsou, na košili i na saku stopy po spálenině pocházející zřejmě od střelné rány vedené z bezprostřední blízkosti. Utvořila se tam velká černavá skvrna, pomíchaná s fialově rudou krví. Komisaři byla nápadná jedna podrobnost. Všiml si totiž náhodou jedné nohy. Ležela napříč zkroucená jako ostatně celé tělo, které muselo být na záchodek doslova nacpáno, aby se dveře daly zavřít.\nStřevíc byl docela obyčejný, laciný černý střevíc. Bylo vidět, že byl už jednou podražený. Podpatek byl k jedné straně sešlapaný a uprostřed podrážky bylo vidět kulatou prochozenou díru. Přicházel komisař přidělený, k nádražní službě. Byl oprýmkovaný, sebejistý a už z daleka se vyptával:\n„Copak se to tady stalo? Zločin? Sebevražda? Ať se nikdo ničeho, než přijdou od soudu, nedotýká!\nRozuměli jste? Tak pozor! Já jsem tu za všechno odpovědný!“\nMaigret se těžko dobýval ze záchodku, dalo to dost práce. Zamotal se jaksi do nohou zabitého. Než vyšel, ohmatal mrtvému rychlým, profesionálním pohybem kapsy, přesvědčil se že jsou prázdné, nebylo v nich naprosto nic.\nKdyž sestupoval z vagónu, měl klobouk na hlavě šikmo posazený, manžetu potřísněnou krví a dýmka mu mezitím vyhasla, „I podívejme! To je Maigret. Copak tomu říkáte?“\n„Nic! Dejte se do toho.“\n„Je to zřejmě sebevražda, viďte?“\n„Když myslíte. Telefonoval jste soudu?“\n„Hned jak mi to řekli.“\nV tlampači hřmotil nějaký hlas. Několik osob zpozorovalo, že se něco neobvyklého děje, a okouněly tu, prohlížely si z patřičné vzdálenosti prázdný vlak, nehybnou skupinku u schůdku vozu č: 5.\nMaigret nechal všeho a vyšel z nádraží. Zavolal taxíka. „Do Majestiku! ...“\nVichřice zesílila. Ulicemi vanul prudký vítr, opíral se do chodců, takže vypadali jako opilí. Z jedné střechy sletěla na chodník taška. Autobusy jezdily dost obtížně. Elysejská pole se proměnila v téměř pustou jízdní dráhu. Začalo krápat. Vrátný z Majestiku přispěchal k taxíku s rozevřeným ohromným červeným deštníkem.\n„Policie! ... Právě k vám přijel jeden cestující z Hvězdy Severu, viďte?“\nVrátný v tom okamžiku sklapl deštník. „Ano, jeden přijel!“\n„V zeleném kostkovaném plášti ... se světlým knírkem...“\n„Ano, obraťte se na recepci.“\nLidé prchali před lijákem. Maigret vešel do hotelu právě včas, aby unikl kapkám, které byly velké jako ořechy a studené jako led.\nZa mahagonovým stolem recepce sedělo několik elegantních úředníků a neméně korektních tlumočníků.\n„Policie! Cestující v zeleném převlečníku ... s malým světlým knírkem ...“\n„V sedmnáctce. Právě mu tam vynášejí zavazadla.“


Vymáhání pohledávek | Vaše Nároky.cz\nVymůžeme vaši pohledávku!\nPomůžeme vám se získáním peněz, na které máte nárok!\nDluží vám někdo peníze nebo odškodnění? Vymůžeme vaši pohledávku, ať už vám dluží kdokoliv. Stačí, aby byl zákon na vaší straně a pohledávka byla nad 5 000 Kč.\nU nás navíc za právníka neplatíte, protože našeho spolupracujícího právníka zaplatíme za vás! Naši jedinou odměnou je provize z pohledávky, kterou vymůžeme, proto s námi nic neriskujete!


Evropa se topí v naftě, nejhůře je na tom Německo - DAX -1,36% - Patria.cz\nEvropa se topí v naftě, nejhůře je na tom Německo - DAX -1,36%\nPo nových teroristických útocích v Iráku zachvátila trhy obava z možného nárůstu cen ropy. Ropné futures vyrostly v Londýně o více než 3,8 %. Nahoru tak jdou energetické společnosti a jak to tak bývá, ztrácejí všichni ostatní. Vede německá burza (-1,36 %), ale hned za ní následuje Francie (-1,22 %) a s odstupem Švýcarsko (-0,51 %). Statečně se dnes drží Velká Británie, kde index FTSE 100 ztrácí snesitelných 0,18 %.\nNárůst cen ropy odnášejí nejvíce pochopitelně technologie (-1,34 %) a automobily (-1,39 %). Nokia (-2,36 %) vede ztráty v indexu DJ STOXX50 (-2,36 %). DaimlerChrysler padá o 1,8 %. Citlivost tohoto titulu na pohyb ropy je výrazná zčásti díky značnému podílu automobilů s vysokou spotřebou ve výrobním portfoliu. Nedaří se ani holandské Philips Electron., která je již o 1,7 % levnější a akcie německé Allianz si můžete koupit dokonce za 84,15 euro (-1,96 %).\nCena leteckého benzínu stoupá o 4,2 % na hladinu 372 USD za tunu a pociťují to pochopitelně především letečtí přepravci. British Airways oslabuje o 3 % na 246,5 pencí za akcii a Iberia Lineas Aereas de Ispana přichází o 1,7 % hodnoty. Na trhu jsou ovšem také pozitivní posuny. Kromě energií (+0,46 %) rostou po náhlých změnách ve vedení také britský Marks&Spencer (+1,7 %) a italský Fiat (+3 %). Norský Statoil ASA přidává 2,4 % na úroveň 86,5 norských korun za akcii. K tomuto růstu přispěla kombinace zhodnocující ropy a zlepšení doporučení od Citigroup Inc. na „buy“ z „hold“.


Panthers Otrokovice » Karel Ťopek: Do zápasu proti Pardubicím dáme všechno\nKarel Ťopek: Do zápasu proti Pardubicím dáme všechno\npátek 14.10.2016 • Jaromír Malina\nV sobotu od 19 hodin ve sportovní hale Štěrkoviště čeká tým Hu-Fa Panthers Otrokovice zápas proti Sokolu Pardubice. V tomto utkání je pro domácí velmi důležité získat tři body, jelikož se každoročně oba týmy pohybují na hranici play-off. Pardubice v minulém zápase získaly první tři body po výhře nad FBC Ostrava, zatímco Panteři v televizním utkání podlehli Mladé Boleslavi 3:6. V předzápasovém rozhovoru jsme vyzpovídali toho nejpovolanějšího z hráčského kádru – kapitána Karla Ťopka.\nV minulém zápase jste podlehli Technology Florbal MB 3:6, přitom celý zápas jste drželi se soupeřem krok. Kdy se zápas přelomil pro soupeře?\nLámal se asi celou dobu, Boleslav nás pouštěla do šancí, které jsme bohužel nevyužili a naopak jsme dostali některé zbytečné góly, myslím si, že Bolka byla i díky absencím v sestavě hratelná. Škoda.\nV sobotu vás čeká tým Sokol Pardubice, jak jste se na něj připravovali?\nTak jako na každý zápas, víme o jejich nejlepších hráčích, systému a samozřejmě jsme si zkoušeli jak na ně vyzrát. Nicméně pro nás je hlavní náš vlastní výkon. Dáme do toho všechno.\nČím vás může soupeř překvapit?\nDoufám,. že ničím :-) Bude to zápas hodně o hlavě, oba dva týmy budou pravděpodobně hrát ze zabezpečených obran a půjde o taktickou bitvu, kde rozhodnou maličkosti - využitá přesilovka, náhodný gól atd. Čekám velmi těžký zápas.\nOd nové sezony nastupuješ v obranném páru s Matějem Kostkou, jak vám spolupráce sedí?\nKdyž netahá míček do 4 soupeřů jednou rukou, tak jsem velmi spokojený. Oba jsme sice útočně ladění, ale vzájemně si vyhovíme. Mám velkou radost z toho, jak Mates aktuálně hraje. Patří k tahounům.\nV přípravě jsi nastupoval v útoku, v lize opět v obraně, Cítíš se tam lépe?\nZkusil jsem to v létě v útoku, nebylo to úplně špatné. Přesto v obraně jsem platnější, útočení nechám na mladších - Setřa, Kukyn nebo Mara :-)\nTým má nového střelce Pavla Jurčíka. Co říkáš na jeho střeleckou formu?\nAž dá 20 gólů tak ho budu řadit mezi střelce :-) Jurča má výbornou vlastnost, nekomplikovat si život a smažit to na kasu pokud je možnost. Plus výborná střela, o které jsme věděli ještě, když chytal. Jeho přerod z brankáře na střelce mi pořád přijde neuvěřitelný.


Výška s ploutví: 34 cm Výška (cm): 34 Na Váš dotaz k produktu Barbie Mořská panna 34cm - Fialovo-růžové vlasy odpovíme co nejdříve. Dotaz k produktu E-mail pro odpověď: Vaše jméno: Dotaz: Ověření Text z následujícího obrázku přepiště do políčka ověřovací kód. Pokud je kód špatně čitelný, můžete vygenerovat nový Ověřovací kód: Související zboží... Barbie Barbie Mořská panna 34cm - Růžové vlasy Skladem (2 ks) 399 Kč do košíku Krásná mořská panna s odnímatelnou ploutví. Kód zboží: BRB DHM45_7303 Barbie Barbie Víla s křídly - Fialové vlasy Skladem (1 ks) 369 Kč 399 Kč -8% do košíku Krásná víla Barbie s křídly z kouzelného království. Kód zboží: BRB DHM50_7289 Barbie Barbie Víla s křídly - Modré vlasy Skladem (3 ks) 369 Kč 399 Kč -8% do košíku Krásná víla Barbie s křídly z kouzelného království. Kód zboží: BRB DHM50_7290 Barbie Barbie Víla s křídly - Růžové vlasy Skladem (3 ks) 369 Kč 399 Kč -8% do košíku Krásná víla Barbie s křídly z kouzelného království. Kód zboží: BRB DHM50_7288 Barbie Barbie Mořská panna 34cm - Tyrkysové vlasy Skladem (2 ks) 399 Kč do košíku Krásná mořská panna s odnímatelnou ploutví. Kód zboží: BRB DHM45_7305 Barbie Barbie Hvězdná kamarádka Skladem (5 a více ks) 499 Kč 799 Kč -38% do košíku Hlavní hrdinka Barbie a její hvězdný hoverboard z filmu Barbie ve Hvězdách. Kód zboží: BRB DLT23 Alltoys Alltoys Víla zimní Sparkle Girlz - Růžová Skladem (2 ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Krásná zimní víla Sparkle Girlz o velikosti cca 50 cm udělá radost a přinese spoustu zábavy. Kód zboží: ALT 24260_8228 Alltoys Alltoys Víla zimní Sparkle Girlz - Modrá Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Krásná zimní víla Sparkle Girlz o velikosti cca 50 cm udělá radost a přinese spoustu zábavy. Kód zboží: ALT 24260_8229 Alltoys Alltoys Víla zimní Sparkle Girlz - Fialová Skladem (5 a více ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Krásná zimní víla Sparkle Girlz o velikosti cca 50 cm udělá radost a přinese spoustu zábavy. Kód zboží: ALT 24260_8230 Nahoru Nacházíte se: Maxíkovy hračky > Hračky pro děvčata > Barbie Mořská panna 34cm - Fialovo-růžové vlasy Maxíkovy hračky Hračky SKLADEM Podle ZNAČKY Maxík VYPRODÁVÁ Maxíkovy AKCE NOVINKY Hračky s licencí Podle věku Od narození do 3 let Od 3 do 6 let Od 6 do 12 let 12 let a více věk Hračky pro děti Hračky pro kluky Hračky pro děvčata Hračky z TV Dárkové kupóny Auta a autíčka Kojenecké potřeby RC Modely Autodráhy Panenky Hračky pro nejmenší Dřevěné hračky Výtvarné a naučné Hry na profese Vlaky a příslušenství Figurky a hrdinové Stavebnice Společenské hry Puzzle Plyšové hračky Hračky na zahradu Rekreační sport Dětské kostýmy Textilní hračky Loutky a Divadla Pro děti a dětské Kosmetika Školní potřeby Dárkové předměty Oblečení pro děti Rozbalené zboží Tipy na dárek Vánoční VÝPRODEJ hraček Zimní radovánky Vánoce Karneval a Maškarní Tipy pro školky Hračky doprava zdarma ČESKÉ hračky Dárky k narození dítěte Dárek ZDARMA nebo 1+1 Škola volá! Hračky na jaro Titulní stránka Kontakt na Maxíka Vše o nákupu Dárkové kupony Dopravné Způsoby úhrady Obchodní podmínky Reklamace Odstoupení od kupní smlouvy Registrace Jak nakupovat Maxíkoviny Proč Maxík Proč Maxík? Maxíkovy omalovánky Přihlásit Uživatel: Heslo: Neodhlašovat Zapomněli jste heslo? Nový zákazník Košík O nás Kontakty Proč Maxík? Vše o nákupu Certifikáty a ocenění Dopravné Reklamace Způsob platby Dárkové kupóny Obchodní podmínky Maxíkoviny Kariéra Přihlašte se k odběru novinek: Mobilní verze © 2016 Famico, s.r.o. | © 2016 The LEGO Group. LEGO® a LEGO logo jsou ochrannými známkami společnosti LEGO Group. © 2016 Lucasfilm Ltd. & TM. Všechna práva vyhrazena. Porovnání hraček Oblíbené Pokračovat v nákupu Přejít do košíku Obsah košíku Produkt Kusů Cena / ks Celkem Celkem s DPH: Do košíku vkládáte více kusů, než je akčních produktů skladem. Položka bude rozdělena na akční a za běžnou cenu. Nebo můžete zvolit jen akční a do košíku se vloží jen množství za zlevněnou cenu. Do košíku vkládáte více kusů, než je aktuálně skladem. U výprodejových produktů nelze do košíku vložit více kusů, než je aktuálně skladem (ks). Do košíku lze vložit maximálně ks Skladem je aktuálně ks. Do košíku nelze vložit více kusů, protože je produkt momentálně vyprodaný u dodavatele a jeho další dostupnost je neznámá. Za akční cenu skladem skladem u dodavatele Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte. Další informace V pořádku


Máte v plánu zúčastnit se party ve filmovém stylu? – Elektronika na dosah\nPosted on 14.6.2017 1.11.2018 by\nMáte v plánu zúčastnit se party ve filmovém stylu? Skvělá volba, takovou party si jistě užijete a bude to velká zábava. Pak není nic jednoduššího než si v našem e-shopu s maškarními převleky a maskami vybrat nějaký ten vhodný převlek pro vás, abyste mohli na velkolepé filmové party zazářit a akci si pořádně užít.\nOslňte všechny kolem sebe na filmové party\nOslňte všechny kolem sebe na filmové party a buďte za hvězdu. Proměňte se na jeden večer třeba v batmana, spidermana, flinstoneovi, zkrátka v jakoukoliv filmovou postavu. Vyberte si v naší nabídce karnevalové kostýmy internetového obchodu v sekci filmových masek tu, která vám přijde nejvíc vhod a užijte si tak vaší skvělou filmovou party naplno.


Sdružení Mostečané Mostu - Máme toho už dost, podáváme trestní oznámení, řekli radní\nSMM Naše názory Máme toho už dost, podáváme trestní oznámení, řekli radní\nMáme toho už dost, podáváme trestní oznámení, řekli radní\nZveřejněno 31. 10. 2014 22:25\nRadním města Mostu došla trpělivost. Na Jiřího Zelenku, jenž soustavně mediálně vystupuje za hnutí Severočeši Most, podávají trestní oznámení. Dospěli k závěru, že svým veřejným výrokem proneseným pro Mostecký deník naplnil skutkovou podstatu trestného činu pomluvy.\nUsnesli se na tom na mimořádném zasedání rady města svolaném v předposlední říjnový den.\n„Prohráli a potřebují se udržet co nejdéle na svých postech. ... Potřebují tam být, protože podepisují smlouvy. Už podepsali kontrakty asi za půl miliardy," nechal se slyšet Jiří Zelenka v internetovém i tištěném vydání novin ze dne 27. října.\n„Formulace z jeho strany byla jasná, že po volbách jako kdyby byly uzavřeny smlouvy za půl miliardy, my tady jednoznačně dokládáme, že tomu tak není," řekl předseda Sdružení Mostečané Mostu a radní Jan Syrový a nabídl novinářům, aby si smlouvy podepsané v říjnu na místě prohlédli.\n„To, že je vyjádření pana Zelenky zjevný nesmysl, lze zjistit jednoduše z veřejného rozpočtu města Mostu. Půl miliardy korun představuje šedesát procent rozpočtu. Jeho prohlášení chápu jako plácnutí do vody, aby dokázal co nejvíce očernit Radu města Mostu", okomentoval náměstek primátora Luboš Pitín (SMM).\n„Očernění radních, že utrácejí peníze a že podepsali smlouvy za půl miliardy, to není žádná banální záležitost," zdůvodnila první náměstkyně primátora Hana Jeníčková (SMM), proč se radní rozhodli jít cestou trestního práva.\nTi seznámili novináře na mimořádné tiskovce se smlouvami, jejichž prodloužení bylo rozhodnutím rady v posledních týdnech schváleno. Jedná se o smlouvu se sdružením Media Live, které pro město zajišťuje natáčení a zpracování audiovizuálních reportáží TV Most Expres v objemu 702 tisíc korun pro rok 2015, smlouvu se společností Raprint na grafickou a předtiskovou přípravu, inzerci, tisk a dopravu Mosteckých listů pro rok 2015 za 745 250 Kč a smlouvu s Ponte records na správu velkoplošné obrazovky magistrátu v objemu 480 tisíc korun pro rok 2015. „Celkově se tedy jedná o částku 1 927 250 korun bez DPH, včetně daně tedy 2 287 258 Kč," spočítali radní.\nDále bylo schváleno prodloužení smluv týkajících se veřejného osvětlení v objemu zhruba 5,9 milionu Kč na dobu sedmi let.


Skříně na míru - Komandor\nSkříně na míru jednak šetří místo v každém pokoji a zároveň vyhoví jakýmkoliv Vašim požadavkům co se týče jejich vnitřního uspořádání, výběru materiálu apod. Naše skříně vylepší Váš interiér a poskytnou Vám konečně dostatek prostoru pro Vaše věci.\nProč volit skříně a nábytek na míru?\nPři plánování domácnosti stojíme často před problémem týkajícím se faktu, že vyhlédnutý nábytek, který se nám líbí z hlediska funkčnosti nebo např. barevného provedení, se nám do bytu nehodí rozměrově – nebo naopak. Nábytek a skříně od Komandoru tento problém řeší.\nNaše vestavěné skříně, dělící příčky a stěny, interiérové posuvné dveře i další samostatné kusy nábytku na míru plně přispůsobíme jakýmkoliv vašim potřebám a jakýmkoliv rozměrům a atypickým úhlům.\nZa příznivou cenu u nás pořídíte např. sofistikované šatní skříně na míru, vestavěné skříně a různé další kusy originálního nábytku z kvalitních materiálů a v téměř jakémkoliv barevném provedení.\nVestavěné skříně na míru vs. klasické skříně na míru\nHned na začátku byste se měli rozhodnout, jestli si pořídíte vestavěnou nebo klasickou skříň - každá má své výhody a nevýhody, které určují potřeby a možnosti uživatele.\nVestavěná skříň se přizpůsobí každému interiéru a dokáže využít každý kousek místa, díky čemuž je možné využít maximum místa jakožto úložného prostoru.\nMožnost zvolit vnitřní prostor skříně podle vlastních představ o uložení jednotlivých objemnějších věcí v domácnosti.\nSnadná manipulace s uloženými věcmi pomocí výsuvných, sklopných a výklopných systémů\nNevýhodou je pevné spojena se stropem a podlahou a nemožnnost vestavěnou skříň přemístit. Je však možné ji maximálně využít.\nVíce na stránce vestavěné skříně na míru.\nKlasické skříně na míru\nSkříň je možné např. přestěhovat do jiné místnosti, nehodí se však do každého prostoru.\nMožnost zhotovení v různých velikostech a provedeních, vyrobit různé sestavy z více skříní, které se mohou kdykoliv přeskládat a vytvořit tak jinou sestavu.\nHorší využití obestavěného prostoru skříní.\nSháníte skříně na míru do dětského pokoje nebo do podkroví? Potřebujete šatní vestavěné skříně do moderního pokoje nebo skříně do malého bytu? Stačí vyplnit nezávaznou cenovou poptávku a my Vám zašleme návrh a cenovou kalkulaci zdarma!\nVestavěné skříně – podívejte se na naši širokou nabídku vestavěných skříní na míru\nMateriály – prohlédněte si, jaké materiály obývací stěny na míru můžete mít\nDoplňky pro skříně na míru: skladujte věci efektivně\nAbyste svoje nové skříně na míru využili co nejefektivněji, je dobré vybavit je vhodnými doplňky ke skříním. Zabudování doplňků do skříní Vám usnadní každodenní použití skříní a hlavně přehledné uspořádání věcí. Pro elegantní využití prostoru ve vestavěné skříni na míru nabízíme širokou škálu doplňků od šuplíků po kravatovníky.\nProhlédněte si naše doplňky k vestavěným skříním »\nUspořádejte své oblečení a lůžkoviny!\nOzvláštněte Váš obývák nábytkem na míru.\nPříliš mnoho hraček? Schovejte je do skříně.\nUšetřete místo ve své předsíni!\nUdělejte si místo v pracovně.\nNaše skříně jsou ideální i pro podkroví.\nSkříně na míru do každého pokoje\nVestavěné skříně na míru jsou vhodné pro každou místnost. Šatní skříně do dětského pokoje ukryjí všechny hračky, skříně do pracovny nebo pro moderní obývací pokoj zase poskytnou potřebný úložný prostor. Pokud nevíte, podle čeho vestavěné skříně vybírat, připravili jsme praktického rádce jak vybrat vestavěnou skříň.


Prezident Zeman navrhl 4 nové ústavní soudce – o koho se jedná? | Daňová sebeobrana podnikatele\nHome > Ústavní soud, Politika\t> Prezident Zeman navrhl 4 nové ústavní soudce – o koho se jedná?\nPrezident Zeman navrhl 4 nové ústavní soudce – o koho se jedná?\n26.3.2013 Roman Landgráf\tLeave a comment Go to comments\nPodle informací např. @CT24zive prezident Zeman dnes navrhl na ústavní soudce tyto čtyři kandidáty: Miladu Tomkovou, Jaroslava Fenyka, Vladimíra Sládečka a Jana Filipa.\nCo o těchto lidech víme (jen velmi stručně posbíráno z netu pro rychlou představu):\nJUDr. Milad Tomková (nar. 1959) je soudkyní Nejvyšší správního soudu (NSS) v Brně, a to od roku 2003. Podle informací na webu http://www.nssoud.cz působila v letech 1987-2003 na MPSV, od roku 1992 jako ředitelka legislativního odboru. V letech 1998 až 2003 byla členkou Legislativní rady vlády České republiky. Na NSS v současné době vykonává funkci předsedkyně senátu sociálně-správního kolegia (předsedkyně 6. senátu) a předsedkyně kárného senátu.\nProf. JUDr. Jaroslav Fenyk (nar. 1961) je profesorem na katedře trestního práva Právnické fakulty Masarykovy university v Brně. Spolupracuje s právní kanceláří WHITE & CASE.\nProf. JUDr. Vladimír Sládeček je vedoucím katedry správního práva a právní vědy na Právnické fakultě University Palackého v Olomouci.\nProf. JUDr. Jan Filip (nar. 1950) je vedoucím katedry ústavního práva a politologie Právnické fakulty Masarykovy university v Brně.\nJe stručná poznámka: Někoho možná může překvapit, že byla nominována soudkyně NSS, a nikoli předseda tohoto soudu JUDr. Baxa, o kterém nejen média spekulovala jako o možném novém (nejen) soudci Ústavního soudu. No, budeme to dále sledovat. Uvidíme také, jak se k tomu postaví senátoři.\nCategories: Ústavní soud, Politika\nKein Vorsteuerabzug bei wirksamem Widerspruch gegen Gutschrift Skutečně byla při řešení Kypru prolomena tabu, nebo se v nahé kráse ukázalo, o co státům jde doopravdy?


Hotelia.cz: Chalupa u Vyšanských, Víchová nad Jizerou. Rezervace ubytování online.\nMěsto: Liberecký kraj - Semily - Víchová nad Jizerou\nStylová horská chalupa ve velice klidném prostředí nabízí kvalitní ubytování od 120kč/osoba. Přízemí objektu je nově po rekonstr. Nabízí jeden dvoulůžkový a jeden čtyřlůžkový pokoj s možností přistýlky a na přání dětskou postýlku dále společné wc s koupelnou a samostatné wc. Příjemně zařízená hlavní místnost v roubeném stylu slouží jako jídelna,je vybavena starodávným nábytkem,kachlová kamna,TV,DVD,PC.\nPro chvíle volna slouží společenská místnost s kulečníkem ,el.šipky,stolní fotbal.Vytápění chalupy je automatické s kombinací podlahového topení,přímotopy a kachlová kamna. Venkovní altán nabízí možnost grilování a opékání.Venku se nachází pískoviště,horolezecká stěna se skluzavkou,houpačka a bazén o průměru 4.6m s ohřevem. Chalupa je v klidném prostředí a rozlehlý prostor luk působí dobrým dojmem a nabízí výhled do kraje. Parkování je po celý rok možné přímo u domu.Dvě dospělá a tři dětská kola v ceně pobytu. V zimním období je cesta denně protahována.\n(Ve společenské místnosti s kulečníkem je možnost umístit po dohodě až 4lůžka za cenu 150kč.osoba/den. Tím se zvětší celková kapacita na max.10 lůžek.)\n
Stylová horská chalupa ve velice klidném prostředí nabízí kvalitní ubytování od 120kč/osoba. Přízemí objektu je nově po rekonstr. Nabízí jeden dvoulůžkový a jeden čtyřlůžkový pokoj s možností přistýlky a na přání dětskou postýlku dále společné wc s koupelnou a samostatné wc. Příjemně zařízená hlavní místnost v roubeném stylu slouží jako jídelna,je vybavena starodávným nábytkem,kachlová kamna,TV,DVD,PC.

Internet zdarma.

Pro chvíle volna slouží společenská místnost s kulečníkem ,el.šipky,stolní fotbal.Vytápění chalupy je automatické s kombinací podlahového topení,přímotopy a kachlová kamna. Venkovní altán nabízí možnost grilování a opékání.Venku se nachází pískoviště,horolezecká stěna se skluzavkou,houpačka a bazén o průměru 4.6m s ohřevem. Chalupa je v klidném prostředí a rozlehlý prostor luk působí dobrým dojmem a nabízí výhled do kraje. Parkování je po celý rok možné přímo u domu.Dvě dospělá a tři dětská kola v ceně pobytu. V zimním období je cesta denně protahována.

Stravování:kompletně vybavená kuchyň(lednice s mrazákem, mikrovlnná trouba,el.sporák,myčka..)

Chalupa má kapacitu 6+1lůžka.(na přání dětskou postýlku)

(Ve společenské místnosti s kulečníkem je možnost umístit po dohodě až 4lůžka za cenu 150kč.osoba/den. Tím se zvětší celková kapacita na max.10 lůžek.)

V chalupě se nekouří.
\nPoslední aktualizace obsazenosti: 26.07.2013 11:20:49


Básnička z vězení. V nové knize dostává slovo Milada Horáková i její muž - Aktuálně.cz\nVedle statečnosti, s níž Milada Horáková dokázala přežít nacistické věznění a nakonec přijmout popravu z rukou komunistů, oživuje nová kniha novináře Aktuálně.cz Daniela Anýže nazvaná Jdu s hlavou vztyčenou odkaz významné političky novým způsobem. V podrobném portrétu Horákové je dost prostoru také pro její rodinu, především dceru a muže.\nNad všemi krutostmi osudu se výrazně rýsuje mateřský a láskyplný obraz Horákové, nejvýrazněji ovlivněný paměťmi manžela Bohuslava Horáka a vzpomínkami dcery Jany Kánské.\nHorák, inženýr zemědělství, který své znalosti využíval v nejšťastnějších letech první republiky jako "rozhlasák" v populárním pořadu o zemědělském hospodářství, měl navíc výtvarné nadání. A také psal básně. Ta nejdůležitější vznikla v pankrácké věznici, kde byl - stejně jako jeho milovaná žena - za okupace vězněn nacisty.\nPsaní před popravou\nNavzdory krutým výslechům, při kterých byl Horák kromě bití dušen a jeho ženě zase trýznitelé zaráželi špičaté předměty pod nehty, jim bylo umožněno jedno setkání. Při něm směl Bohuslav onu báseň napsat na papír a dát ji manželce. Byla o dceři Janě, v době jejich zatčení šestileté. Stejnou báseň Milada Horáková o deset let později vetkla do svého posledního dopisu dceři, v červnu 1950 pár hodin před popravou.\nPsala ji zpaměti. Dcera si ale poslední dopis plný lásky, vyrovnanosti a povzbuzení přečetla o 40 let později. List byl do konce totality zavřený v trezoru. Milada Horáková si před smrtí vyčítala jen nedostatek času. Že se dceři nevěnovala tak, jak by chtěla, kvůli své angažovanosti ve veřejné nebo ilegální práci. "Ale já jsem svůj úkol, tady na světě, chápala tak, že prospívám Tobě a právě Tobě, když se starám, aby byl život lepší a aby všem dětem se žilo dobře," napsala.\nVšech deset obsáhlých, vřelých a povzbuzujících dopisů z cely smrti je publikováno jako poslední kapitola knihy. Podobně je otištěna i závěrečná řeč, kterou Horáková přednesla před komunistickým soudem.\nMilada Horáková před Státním soudem při procesu zinscenovaném komunistickým režimem ve dnech 31. května 1950 až 8. června 1950. | Foto: ČTK\nNacisti a kremrole\nDaniel Anýž propojuje pečlivě nastudovaná historiografická data s autorským psaním. Ke vzpomínkám rodiny je empatický, ale vyhýbá se patosu. Dobové klima popisuje poutavě, soustřeďuje se na málo známé detaily například z memoárů Bohuslava Horáka.\nTen později vzpomínal, jak roku 1938 pro vedení rozhlasu nahrával na gramofonové desky vysílání německých stanic. "Teď jsem teprve poznal, co umí a co si může dovolit propaganda. Bylo to neuvěřitelné. Lež na lež a my proti tomu nic nedělali a ani snad neuměli udělat. Československá slušnost byla přímo sebevražedná."\nA když se stal skutečností protektorát Böhmen und Mähren, zapamatoval si: "Nacističtí vojáci a policajti se cpali v cukrárnách kremrolemi a rozbíhalo se první zatýkání podle důkladných berlínských kartoték. Přišli prý tenkrát zatknout i Karla Čapka. Byl tři měsíce mrtev." Reakce Bohuslava Horáka i jeho ženy byla jasná: "Jediným východiskem z toho pekla, v němž jsme se ocitli, byl odboj. Bez odbojové činnosti nebylo pomyšlení na duševní rovnováhu. Byla to věc cti."\nManželka se stala členkou ilegálního Petičního výboru Věrni zůstaneme, jedním z jehož cílů bylo připravit novou ústavu příštího svobodného Československa. Milada Horáková přesvědčovala svého muže, aby zůstal stranou, ať se v krajním případě má kdo postarat o dceru. Manžel o tom ale nechtěl ani slyšet. Také se začal podílet na podobě budoucí ústavy. Horáková měla s dalšími lidmi na starosti sociálně-právní část, Horák otázky týkající se zemědělství.\nO tom, že Hitlerův režim padne, nepochybovali. Už v roce 1940 Horák a jeho spolupracovníci počítali s tím, že po válce budou Němci na území protektorátu zbaveni práva státních občanů i práva vlastnického.\n"Nelze popřít, že jsme s nějakým odsunem počítali, ač jsme tehdy ještě toto slovo neznali," uvádí Horák v pamětech, které psal roku 1965 ve washingtonském exilu. Sebekriticky připojil i poválečnou vzpomínku. Tehdy se ocitl v Rožmberku právě během odsunu vesnice. "Jednou stranou se ze stavení stěhovali Němci, druhou ty celkem spořádané chalupy 'revoluční živel' vykrádal."\nJeště prý v sobě cítil "všechnu nenávist proti Němcům", ale při pláči vysídlovaných žen zažíval bezradný smutek. "Ženské z té vsi se šly ještě před odchodem rozloučit se svým dosavadním domovem. To mírné, ranním sluncem ozářené ráno a ten plačící zástup mi nejde z hlavy," líčil.\nKdyž píše o nenávisti k Němcům, má pro to mnoho důvodů. Oba manželé byli zatčeni už v roce 1940 a ven se dostali až po pěti letech, při osvobození německých věznic. O dceru se postarali nejprve prarodiče a potom Miladina sestra Věra, která se snoubencem uspíšila svatbu, aby si mohli Janu vzít k sobě. Je obdivuhodné, jak samozřejmá byla sounáležitost rodiny. Každý člen považoval za samozřejmé poskytnout pomoc a být nablízku, když je potřeba.\nSvou obětavostí jako by se i ostatní včetně Josefa Tůmy, Věřina novomanžela, připojovali k odboji, ve kterém byla Milada Horáková nejaktivnějším rodinným článkem.\nKdyž se po mnohaměsíční anabázi na Pankráci Milada Horáková ocitla v Terezíně, kam byl později poslán i její muž, okamžitě začala organizovat pomoc i tam. Díky doktorskému titulu, který byl mylně vyložen, se jako pomocnice dostala na ženskou ošetřovnu. Na lepším místě se snažila asistovat spoluvězeňkyním, mimo jiné předávala ven zprávy jejich rodinám. Za to ji dozorci opakovaně potrestali, jednou desetidenním pobytem v temnici. Ve sklepní díře bez světla dostávala příděl jídla jednou za tři dny.\nMilada Horáková v roce 1947 už jako jedna z nejvýznamnějších političek v rozhovoru s Janem Masarykem, na snímku je i Hana Benešová. | Foto: archiv Jany Kánské\nŠpenát v rakvi\nJeště než byli Horákovi každý zvlášť odvezen z Terezína do Německa k soudu, několikrát se jim podařilo "potkat se" a říct si pár vět přes zeď. Milada dokonce muži, který těžce fyzicky pracoval, přinášela i trochu jídla ze svého přídělu.\nJeden z temných projevů heydrichiády zůstal Horákovi v paměti poté, co byl odvezen do terezínské Malé pevnosti. "Celé podlouhlé nádvoří bylo vyplněno do výše tří až čtyř metrů rakvemi." V těch rakvích se posílal z Terezína do Pečkárny špenát, který na polích u pevnosti sklízely vězeňkyně. "A pak z Kobylis do pražské městské spalovny mrtvoly. Veškeré dílny byly právě v té době zařízeny na výrobu rakví, všechna ostatní práce ustala."\nNěmecký soud Miladu Horákovou odsoudil k trestu smrti sekerou, ale rozsudek byl odložen. Připomínala to v dopisech svým blízkým, když o pět let později seděla v komunistické cele smrti, s nepochopitelnou vděčností, jako by si snad ani tento odklad nezasloužila.\nRodinný životopis živě vystihuje také předúnorové klima ve společnosti. Horáková se stává poslankyní za národně socialistickou stranu a ihned se s veškerou energií zapojuje do práce. Stále víc času ji ale stojí oponovat komunistickým kolegyním v Radě československých žen i stále agresivnějším komunistickým silám v parlamentu. Čelí i výhrůžkám, když se odmítá dát na stranu komunistů.\nHoráková však odolává i varováním přátel z mnoha stran. Byť věděla, kam by komunisté mohli zajít, s mnoha dalšími opozičně smýšlejícími lidmi odmítala emigrovat. "Milada Horáková nepodceňovala přicházející nebezpečí, ale odmítala mu uhnout," míní Daniel Anýž a tvrzení dokládá citací z mnoha zdrojů.\nNa místo poslankyně rezignuje po smrti ministra zahraničí Jana Masaryka, který necelý měsíc po převzetí vlády komunisty za nevyjasněných okolností vypadl z okna svého úřadu. Místo oficiální politiky se Horáková pustila do ilegální opoziční činnosti, stala se vedoucí opoziční skupiny Šestka.\nPodobně jako za německé okupace začala připravovat podobu nové ústavy pro budoucí svobodné Československo. Je ironií, že komunisté si její práci později přivlastnili a vydávali ji za výdobytek socialismu, který ženám přinesl rovnoprávné postavení. Zatčena byla po čtyřech letech poválečného života. Jejímu muži se podařilo policii utéct přímo před nosem a s pomocí přátel emigrovat.\nNásledné období, kdy komunistický režim rozpoutal štvavou kampaň a po sovětském vzoru zorganizoval soudní proces s absurdním obviněním pro nesourodou skupinu "nepřátel státu", kteří spolu ve skutečnosti nic neorganizovali, je nejtrýznivější částí knihy. Dlouho odpíraná návštěva ve vězení, při které se Horáková pár hodin před popravou potajmu dozví, že manžel je v pořádku a že její sestra čeká miminko, není tím posledním.\nNa rozdíl od starších historických publikací se Daniel Anýž opírá hlavně o paměti Bohuslava Horáka a mapuje osudy ostatních členů rodiny. Líčí manželovy nešťastné pokusy dostat za hranice i svou dceru. Švagrová Věra ale všechny pokusy o ilegální přechod Jany, z nichž některé jsou jen provokací StB, odmítá. Nejspíš tím rodinu zachraňuje od další tragédie.\nBohuslav Horák se po popravě své ženy stává zpravodajcem americké strany. Do washingtonského exilu, kde se už nikdy necítil jako doma, se za ním dcera dostane až v roce 1966 a dva roky nato se tam natrvalo přestěhuje.\nJe úžasným paradoxem, že oba manželé Horákovi shodně řadí k nejvřelejším životním zážitkům ty, které je potkaly ve vězení, ve vzácných chvílích, jež jim daly na okamžik zapomenout na utrpení.\nBohuslav Horák mezi to počítá návštěvu rodičů a Jany ve vězení na Pankráci: "Přinesli přirozeně jídlo a cigarety a řekli mi mnoho o tom, jak žijí, a přinesli tolik lásky, že jsem až pochyboval, má-li člověk na tolik štěstí právo." A druhá vzpomínka Bohuslava Horáka patří vězeňskému setkání obou manželů: "Návštěva trvala snad půl či celou hodinu a rozešli jsme se se srdci plnými štěstí. Šťastný dojem z té chvíle a Miladin nejkrásnější lidský obraz zůstal mi však v srdci navždycky."\nDaniel Anýž: Jdu s hlavou vztyčenou - Příběh rodiny Milady Horákové\nNakladatelství Zeď 2020, 360 stran, 398 korun\nliteratura kultura Magazín.Aktuálně.cz Obrazem komunismus nacismus 2. světová válka Recenze Nakladatelství Zeď Jana Kánská Bohuslav Horák Milada Horáková Daniel Anýž protektorát Terezín Německo heydrichiáda