78. kapitola - Schůzka se Smrtí ⋆ One Geek Girl\n„Jakou máme šanci vyhrát ten dnešní zápas?“ zeptala jsem se bezradně svých přátel u snídaně.\n„Zvládnete to,“ ujišťoval mě Harry.\n„Já nevím,“ zamumlala jsem a bezradně se podívala do svého talíře. Měla jsem tak sevřený žaludek, že jsem se nedokázala ani pořádně nasnídat. Přijde mi, že takhle nervózní jsem nikdy před zápasem nebyla. Ale většinou jsme hrali jenom s jinou kolejí o pohár, tentokrát jsme hráli s jinou školou. A už finálový zápas. Po tom, co Kruval porazil Krásnohůlky, teď bude záležet na všem. Pokud nás porazí, tak bude totálním vítězem nad námi i Krásnohůlkami. Ale jestli porazíme my Kruval, tak budeme naprostými vítězi my. Takže vůbec žádný nátlak.\nRozhlédla jsem se po Velké síni. Chtěla jsem zjistit, jestli tu je ještě někdo z mého týmu. Ale místo toho se mi podařilo zahlédnout Cedrica u mrzimorského stolu a zrovna se díval mým směrem. Na chvíli jsem zachytila jeho pohled, ale hned jsem uhnula. Poslední měsíc je to mezi námi docela divné. Tu hádku z knihovny jsme si nikdy nevyříkali a neusmířili se. Prostě jsme to nějak přešli a stalo se z toho tabu téma. Teda dokud nezačala nějaká nová hádka. Většinou stačilo zmínit Jamese nebo Harryho. Radši jsem proto už o nich nemluvila. Jenže včera mi jedna zmínka o Harrym ujela. Takže od včerejška spolu asi znovu nemluvíme. Ale ne, nesmím se tím nechat rozptylovat nebo se tím zbytečně trápit. Zápas. Soustředíme se na zápas.\n„Už půjdu do šatny,“ řekla jsem přátelům.\n„Hodně štěstí na hřišti,“ popřáli mi.\nVe famfrpálové šatně pak bylo hodně znát napětí. Nikdo nemluvil. Prostě jsme se převlíkli, sedli si a čekali. Ani Fred nedělal moc vtípky, což bylo docela neobvyklé. Měl taky někdo tak sevřený žaludek jako já?\nNakonec začala mluvit jako obvykle před zápasem Brianna. Nejdřív nám shrnula naši strategii a pak začal její motivační proslov: „Vím, že jsem na vás byla tvrdá, takže mě teď bude hodně z vás proklínat a nenávidět.“\n„To je pravda,“ skočil jí do řeči Fred a ušklíbl se. „Začínáš mě strašit i ve snech. Vážně.“\nA nejen jeho. Párkrát mě taky honila ve snu s koštětem v ruce. Ale to jsem nahlas neřekla. Brianna se na Freda totiž zamračila za to, jak jí skočil do jejího proslovu, takže jsem se neodvážila promluvit.\n„Ale všechen ten můj teror se dneska zúročí. Dnes je ten den, kdy vezmeme všechen svůj vztek a frustraci a ukážeme jim, jak se pořádně hraje famfrpál! Myslí si, že když dokázali porazit Krásnohůlky, tak jsou lepší než my. Ale to není pravda!“ vykřikla náhle, až z toho Heidi nadskočila. „Trénovali jsme častěji a tvrději! A to my věčte, koukala jsem jim na rozpis tréninků. Tak teď půjdeme na hřiště a ukážeme jim, jací jsou oproti nám slaboši! Tohle jsou Bradavice! Tohle je naše škola, naše hřiště a my je nenecháme, aby nám to sebrali! Tady nás neporazí!“\nSevřela jsem ruku v pěst. Brianna měla pravdu. Tohle je naše škola, tady nás nesmí porazit. Nabuzená jsem se společně s ostatními zvedla a vyrazila na hřiště. Byla jsem odhodlaná porazit Kruval. Možná mají Viktora Kruma a naši nejlepší školní chytači jsou šampióni, ale i tak je můžeme porazit. Pořád jsme tu ještě my, střelci. Tentokrát je nepusíme k Camrálu. Budou prosit, aby se ho jen mohli dotknout.\nKdyž jsem tam stála, připravená na zemi, tak jsem se už nemohla dočkat, až Hoochová pískne a zahájí zápas. Skoro jsem i slyšela, jak vítr volá moje jméno. Nasedla jsem na koště a vzlétla do vzduchu. Rozestavěly jsme se ve vzduchu v kruhu uprostřed hřiště kolem madam Hoochové a míčů. Potlouky byly vypuštěny, Zlatonka taky. Teď ještě Camrál.\nA pak Hoochova pískla a zároveň vylétl i Camrál. Vyrazila jsem za ním jako splašená střela a opravdu jsem u něj byla první. Chytla jsem ho těsně kruvalskému střelce před nosem. Dokonce jsem i cítila, jak jsem se rukou otřela o jeho Camrál. Ale měl smůlu, získala jsem ho já.\nAni jsem se nenamáhala s nějakým bržděním a jako splašená střela letěla dál. Co na tom, že to bylo k našim brankám. To byla Briannina strategie. Získali jsme Camrál, čas na přeskupení. Taky už tam byla připravená Heidi. Prolétla jsem nad ní a upustila Camrál. Spadl ji přímo do náruče a ona už vyrážela k brankám. Tam byla suž připravená Angelina kousek od branek. Heidi přiletěla kus nad ní, rozmáchla se, aby hodila Camrál, ale místo toho ho upustila. Sletěl k Angelině, která ho prakticky odkopla do branky takovou silou, že ani jejich brankář nestihl zareagovat. Brianna nás nutila učit se tenhle manévr celé týdny, ale fakt se to vyplatilo.\nKruvalští sotva stihli postřehnout, že jsme si stihli přihrát, natož strefit gól. Byl to pro ně šok. a to je vyvedlo z míry. Byli jsme na ně moc rychlí. Tímhle tempem jsme stihli střelit ještě další dva góly, než jim náš trik došel a už se nenechali nachytat. Kdykoliv některá z nás někde byla připravená, najednou se nad ní objevil kruvalský střelec. Jednou si Heidi neuvědomila, že nade mnou je jeden kruvalský střelec a poslala mi Camrál. Získal ho tak oni. Potom trefili i branku. Chybička se vloudila.\nAle když už takhle prohlédli náš trik, tak jsme ho otočili. Začali jsme si házet Camrál i horem. Znovu jsme tak úspěšně zblbli kruvalské. Nakonec nevěděli, jak nám bránit. Být nad námi nebo pod námi? Nějak jsme tam takhle střídali pořád různé polohy s bradavickými střelcemi, ale měli to kluci marný. Vyhrávali jsme.\nAni jsem pak pořádně nevnímala, jaké je skóre. Až moc jsem se soustředila na hru. Vyhnout se, uhnout Potlouku, nahrát, chytit přihrávku, střelit gól. Na sledování skóre nebyl čas. Podívala jsem se po tabuli až ve chvíli, kdy se ozval Lee, že se objevila Zlatonka. Skóre bylo 190:30. Je to dobrý, může si Krum chytit Zlatonku. Že jí chytí Malfoy jsme ani nedoufala. Už od února asi nikdo nedoufal, že se v tomhle podaří nějak Kruma porazit. Vždyť chytil Zlatonku i na mistrovství. Jediná naše naděje jsme byli my střelkyně, a to jsme splnili. A Camrál měla pořád Angelina, takže teď nehrozilo, že nám v naší nepozornosti nahází další góly.\nTak jsem v klidu sledovala, jak Krum letí za Zlatonkou. Nejspíš si chce zopakovat situaci na mistrovství a aspoň si zachovat čest. Sledovala jsem, jak se k ní přibližuje, i jak se k nim o kus dál blíží z trochu jiného úhlu Malfoy. Viděla jsem, jak částečně blokuje cestu Krumovi, odstrkává jeho ruku a…. chytá Zlatonku? On chytil Zlatonku? Malfoy právě vážně předehnal Kruma a chytil Zlatonku. Vidím dobře? Nezhoršuje se mi zrak? Neměla bych si půjčit Harryho brýle?\nJako by celý svět byl na chvíli v šoku stejně jako já a až po chvilce někdo zapnul hlasitost světa a ozval se jásot z tribun. Skoro jsem i čekala, že se z toho začnou bořit tribuny. Malfoy držel Zlatonku vítězně nad hlavou a obletěl hřiště.\n„Becker, zavři tu pusu, když na mě zíráš,“ ušklíbl se, když letěl kolem mě letěl. Potupeně jsem si uvědomila, že má pravdu. Ačkoliv se to zdálo nemožné, chytil Zlatonku. Ale hlavně jsme vyhráli zápas. Byl čas se radovat.\nTentokrát jsme měli povolenou oslavu ve Velké síni. Že by učitelé tušili o té poslední mezikolejní? Anebo asi předvídali, že se bude všude oslavovat, a chtěli nás mít všechny pod dozorem. Bylo to pro ně snazší. Ale moc jim to nevyšlo. Fredovi a Georgeovi se povedlo potají mezi studenty roznést, že se pak bude konat u nás na koleji malá afterparty.\nČástečně to mělo pozitivní důsledek pro profesory. Když nás totiž někdy po déváté začaly rozhánět z Velké síně, tak nás tolik neprotestovalo. Všichni se vydali do svých kolejí a v případě Zmijozelu to byla i úplná pravda. Pochybuju, že by je k nám někdo zval. Hlavně oni měli plno práce s oslavováním Malfoye jako kdyby nějak významně zvrátil zápas. Ale bylo to v jeho koleji, tam ať si o klidně vyhlásí za Boha na zemi, hlavně ať to nevnucují i nám.\nNemám teda ponětí, jak dokázali Fred a George zřídit afterpárty, když byly celou dobu ve Velké síni, ale na koleji nás čekalo snad ještě víc jídla a pití než po prvním zápase. Oni si snad najali domácí skřítky. Ještě ke všemu tu bylo i pár mrzimorských a havraspárských vlajek, aby si nepřipadali ukřivděně. Hlavně erby Bradavic. V jedné části zřídili i takový provizorní taneční parket. Byla tam prostě trocha vyklizeného místa a gramofon.\nAle tahle afterpárty měla jednu nevýhodu. Dole ve Velké síni bylo dost místa, takže mi nedělalo velké potíže na něj nenarazit. Jenže tady bylo méně prostoru. Narazila jsem na něj při tanci s Hermionou, u které mi trvalo dost dlouho, než se mi ji podařilo vytáhnout na nohy. Ale po pár písničkách se uvolnila. Já jsem zavřela oči a vnímala jsem ten rytmu. V tu chvíli jsem vrazila do někoho za sebou. Otevřela jsem oči a otočila se, abych se dotyčnému omluvila, ale v tu chvíli jsem zjistila, že to je Cedric. Zarazila jsem se a zůstala jsem tam jen stát. On byl asi taky překvapený, protože se ani nepohnul. Stáli jsme tak blízko, že mě skoro držel v objetí.\n„Mohli bychom si promluvit?“ zadíval se mi do očí.\nChci si s ním promluvit? Měla bych. Je na čase to vyřeši. Ale proč zrovna teď? Nejspíš se na to bude těžko hledat nějaká vhodná doba. Obzvlášť když ani nevím, kam tenhle rozhovor povede. To se zjistí za chvíli. Proto jsem přikývla.\nOdešli jsme stranou od ostatních, ale všude bylo dost hluku a nebylo tam žádné soukromí. „Nepůjdeme nahoru?“ kývl hlavou směrem k ložnicím.\nKývla jsem. Jinde nějaké místo, kde nás nikdo rušit nebude, asi nenajdeme.\nMuseli jsme se vydat do těch chlapeckých, protože do našich by se nedostal. Nemám ani ponětí, do ložnice kterého ročníku jsme vlezli. Jenom jsem poznala, že to není čtvrtý.\nPodívala jsem se na Cedrica. Tak teď to přijde. Rozejdeme se? Poslední dobou je mezi námi dost dusno. Vede to právě k tomuhle?\nNadechla jsem se, abych promluvila, ale Cedric mě předběhl. „Chci se ti omluvit.“ Jeho věta mě překvapila. Nečekala jsem, že se omluví. „Už vím, že jsem udělal chybu. Zbytečně jsem žárlil. Teď už je mi jasný, že mezi tebou a Harrym nikdy nic nebude a budete navěky kamarádi.“\n„Vážně?“ ujišťovala jsem se.\n„A James? Na něj si žárlil taky,“ připomněla jsem mu.\nTrochu nakrčil čelo. „Přiznávám, že toho pořád moc nemusím,“ řekl mi. „Ale slibuju, že se budu snažit to překonat.“\n„Počkat, takže ty si myslíš, že tahle tvoje omluva postačí?“ zamračila jsem. „Poslední měsíc jsem si musela dávat pozor na to, co před tebou říkám, abych nevyprovokovala nějakou hádku! Kdybych to totiž nedělala, tak bys z jedné zmínky některého jejich jména vyvodil… Já nevím co!“\n„Já vím a je mi to líto,“ zopakoval znovu Cedric a zadíval se mi do očí.\n„Ale proč by to měla tvoje omluva spravit? Proč ses sakra vůbec musel poslední měsíc chovat jako žárlivej cvok?“ vyjela jsem na něj.\n„Protože tě miluju!“ vyhrkl najednou Cedric.\nPřekvapením jsem na něj zůstala koukat a oněměla jsem. On vážně řekl, že mě miluje? Jako vážně miluje? Jako s láskou? Takovou tou červenou, srdcovitou?\n„Nečekám od tebe teď hned, že mi to řekneš taky,“ pokračoval Cedric. „Nechci na tebe naléhat a nějak tě vystrašit. Tohle… Sakra, takhle to nemělo být. Nechtěl jsem ti to říct takhle. Ale teď to aspoň víš. Já prostě nechci přijít o to, co je mezi námi. Nechci tě ztratit.“\n„Neztratíš mě,“ vypadlo ze mě, až jsem z toho byla taky překvapená. Prostě jsem to řekla, protože jsem si tím byla stoprocentně jistá. Nechtěla jsem to mezi námi ukončit. Chtěla jsem s ním být dál. Bylo mi s ním dobře a… „Taky tě miluju.“\nJakékoliv problémy jsme za poslední měsíc měli, právě teď zmizely. Byla jsem tu já, on a naše láska. Za chvíli mezi námi nebyla v pokoji už ani žádná vzdálenost. Byla jsem u něj v objetí, tak jak to mělo být, a už se nevyznávali lásku slovy, ale polibky. Ten večer mezi námi bylo o dost víc vášně než kdy dřív.\nVečírek se nakonec musel rozpustit někdy kolem jedné hodiny ranní. To k nám mířila naštvaná McGonagallová. Nikdy bych nevěřila, že se podaří nějaký večírek tak rychle uklidit. Fred a George na to museli mít určitě připravený nějaký systém, protože jinak nechápu, jak zvládli všechno, tak rychle schovat. Během pěti minut vypadala společenské místnosti jako obvykle a všichni jsme byli schovaní na pokojích. Ale tentokrát už se tam žádné minipyžamové párty nepořádaly. Dneska bylo z cízích kolejí jenom pár jedinců a ti se pak zvládli proplížit zpátky na svou kolej. Navíc většina byla asi dost unavená. Minimálně já jsem usnula rychle.\nNásledující ráno se mi vážně nechtělo vstávat. Nejradši bych se ještě válela v posteli, ale Gucci mě z ní vytáhl. Ale tentokrát jsem si nebyla zaběhat, jenom jsem ho vyvenčila. Cestou jsem pak vzpomínala na včerejší večer. Nebylo proto divu, že při návratu do ložnice jsem se trochu culila.\n„Och, ne. To jsi zase potkala Cedrica, že se takhle tváříš?“ okomentovala můj výraz Levandule, když jsem vlezla do ložnice.\n„Vždyť jsou rozhádaný, ne?“ zeptala se Parvati.\n„Vlastně jsem se právě včera usmířili,“ odpověděla jsem Parvati. „Ale ne, nepotkala jsem ho. Jenom jsem teď trochu vzpomínala na to včerejší usmiřování.“\n„Takže proto jste se vytratili do té chlapecké ložnice,“ prohlásila Levandule.\n„Do ložnice?“ podívala se na mě podezřívavě Hermiona.\nVytřeštila jsem oči, když jsem si uvědomila, jak tohle všechno může znít. „Nic nebylo!“ vyhrkla jsem hned a začala se přitom červenat. „Teda… prostě jsme se líbali a tak, ale… Nespali jsme spolu.“\n„Vážně?“ usmála se potuleně Levandule.\n„Vážně,“ ujistila jsem ji. „Na to je moc brzo… že jo?“ Doteď jsem si tím byla jistá, ale teď mě znejistěla.\n„To záleží, jak moc jste spolu daleko,“ pronesla Parvati.\n„No, nespali jsme spolu, ale…“ V hlavě jsem si rychle promítla, kam až jsme spolu zašli. Nemám přehled v rozdělení těc met, ale na konec jsme spolu určitě nedošli. Převážně jsme se vždycky líbali a pak v tom byli i někdy takové podkošilní hmaty. „Včera mi řekl, že mě miluje.“\n„Kecáš,“ řekla Parvati.\n„A co jsi mu na to řekla ty? Nebo udělala?“ optala se Levandule.\nRadši nechci vědět, co jsem podle ní měla udělat. „Řekla jsem mu, že já jeho taky. Ale myslíte, že teď bude čekat, že se s ním někdy budu milovat?“\n„Jednou to určitě chtít bude,“ ujistila mě Levandule.\nTímhle mi nasadili brouka do hlavy. Čeká to teď ode mě? Vždycky jsem tak nějak předpokládala, že ta chvíle někdy nastane ale spíš až později. Tohle bylo moc blízko. Nějak jsem si to nedovedla představit. Nikdy jsme přitom líbání a mazlení nezacházeli nějak daleko. Cedric na mě nijak nenaléhal a mě to vyhovalo. Jenže co když chce víc? Co když mi něco takového i naznačuje a já to jenom nechápu? Ale kde by se i něco takového dalo provést? Nějak se mi nelíbí představa, že bych se měla poprvé milovat v nějakých chlapeckých ložnicích, kam navíc může každou chvíli vtrhnout nějaký další její obyvatel.\nPřemýšlela jsem nad tím, když jsem se převlíkala. Přitom jsem si uklidila do skříně svůj famfrpálová hábit a všimla jsem si, že mi z jeho kapsy něco vypadlo. Nějaký pergamen. Sehla jsem se pro něj a podívala se na něj. Rázem jsem měla všechny myšlenky na možný sex se Cedricem z hlavy vyhnané. Nechápala jsem, kde se tam tenhle vzkaz vzal, a právě proto jsem svolala na odpoledne setkání našeho Klubu přátel bilokantů. Chtěla jsem to ukázat všem najednou a probrat to s nimi. Hlavně tedy s Alice a s Jamesem, kterých se to týkalo, protože oni mi přislíbili pomoc. Elizabeth to pak budu muset nějak sdělit později.\n„Tohle je snad poprvé, co je nás tu tak hodně,“ konstatovala Alice ve chvíli, kdy do našeho kabinetu vešel i James. Kromě nich tu byli i Hermiona, Ron a Harry a vedle mě seděl Cedric.\n„Měli bychom si to zapsat jako rekord,“ poznamenal Ron.\n„Radši bych se dozvěděl, proč jsme vlastně tady,“ pronesl James a překřížil si ruce na hrudi.\n„No, chtěla jsem se setkat kvůli tomuhle,“ vytáhla jsem srolovaný pergamen a podala ho ostatním, aby si ho mohli přečíst. Ani jsem se na něj nemusela dívat, protože po dnešku jsem ho znala skoro nazpaměť. Byl to návod na vyvolání Smrti.\n„Kde jsi ho vzala?“ zeptala se Alice.\n„Vypadl mi z kapsy a nemám ponětí, jak se do ní dostal,“ sdělila jsem jim.\n„Někdo ti ho musel podstrčit,“ prohlásil Cedric. „Někdo, kdo věděl, o co se snažíš.“\n„Jenže všichni, kdo o tom vědí, jsou tady,“ připomněla Hermiona.\n„Kromě Elizabeth,“ namítl James.\n„Ale s tou jsem v posledních dnech nemluvila,“ zamítla jsem tuhle myšlenku. „Navíc je na tom ještě něco divného.“\n„Myslíš to, že jsi psala ty?“ podíval se po mě Harry, který právě držel pergamen v ruce. „Nebo aspoň to vypadá jako tvoje písmo.“\n„Tohle je tvoje písmo?“ ujišťoval se Cedric. Podívala jsem se po něm. Kupodivu mu nijak nevadilo, že Harry dokázal rozeznat moje písmo, anebo na sobě nenechal nic zná. Možná tu včerejší omluvu s nežárlením bere vážně.\n„Jo,“ přikývla jsem. „Ale nepamatuju si, že bych to psala. Vlastně jsem nad tím dneska hodně přemýšlela a snažila jsem se vybavit si posledních pár týdnů a někdy si nevybavuju, co jsem dělala. Jako bych tam měla prázné díry.“\n„Já taky,“ přiznal Harry.\n„Já taky, ale říkal jsem si, že jsem prostě už stihl zapomenout, co jsem dělal.\n„Je tu někdo, kdo si dokáže vybavit všechno z posledních týdnů?“ zeptala se Alice. „Protože já mám ty výpadky taky.“\nRozhlédla jsem se okolo. Nikdo se nepřihlásil nebo nezvedl ruku. „Že by si někdo pohrával s naší hlavou?“ navrhla jsem. Pár lidí se podívalo na Jamese. Kupodivu ne Cedric.\n„Přísahám, že já jsem nic neudělal,“ bránil se James. „Jsem taky oběť.“\n„Takže nám někdo vymazal pár vzpomínek z hlavy, a přitom donutil Kate, aby tohle napsala,“ shrnula to Hermiona.\nPodívala jsem se na Jamese. „Čistě teoreticky kdyby mě někdo jako ty donutil něco napsat, jak moc bych byla schopná do toho zakomponovat skrytý vzkaz?“\n„Moc ne,“ odpověděl mi.\n„V tom případě jsem to napsala buď zcela z vlastní vůle anebo někdo napodobil hodně dobře moje písmo,“ prohlásila jsem. „Je tam jeden skrytý vzkaz v tajném jazyce, který jsem vymyslela s Annie, když nám bylo šest let. Teda mně bylo šest let, jí osm.“\n„Jaká je šance, že by někde existovalo ještě nějaké tvoje já?“ zeptal se Harry.\n„Asi taková, jakože je možné cestování časem,“ připomněla Hermiona. „Ale nevím, kde Kate za pár hodin sebere obraceč času a jiné cestování časem neznám.“\n„Já jo, ale to nejbližší bude možné až… 14. února 1998. Navíc tou dobou budu někde v zajetí nebo ve vězení, takže nevím, jestli by se mi tou dobou povedlo předat mi další vzkaz do dneška.“ Všimla jsem si, že většina z nich na mě koukala trochu překvapeně. „Někdy vám budu muset povědět tu historku o tom, jak jsem cestovala časem.“\n„Myslíš ze 14. února 1993?“ zeptal se James.\n„Jo,“ přikývla jsem. „Aspoň nejsem jediná, kdo to zná. Ale tohle cestování časem s tím vůbec nijak nesouvisí. Důležitý je tady ten návod na vyvolání Smrti.“\n„Co bylo napsané v tom vzkazu?“ zeptal se Harry.\n„Že tomu návodu můžu věřit a že je vážně ode mě. Jednou to prý možná pochopím,“ odpověděla jsem mu.\n„To zní jako to cestování časem,“ poznamenal Ron.\n„Možná,“ připustila jsem. „Ale hlavní je, co teď s tím udělat. Já bych to docela ráda podnikla.“\n„Může být nebezpečné. Může to být nějaká past, když nevíme, odkud se to vzalo,“ namítla Hermiona.\n„Anebo dar z nebes. Podle mě byste to měli zkusit,“ povzbudivě se na mě usmál Cedric.\nPohlédla jsem na něj. Bylo příjemné mít jeho podporu.\n„Fajn, tak pojďme hlasovat,“ prohlásil James. „Kdo je proti?“ Ruku zvedla jen Hermiona\n„A kdo je pro?“ zeptal se znovu. Tentokrát jsem zvedla ruku já, Cedric, Harry, Ron, James a Alice. „Je mi líto Hermiono,“ pokrčil rameny.\n„Kdy se do toho pustíme?“ zeptala se Alice.\n„Jsou tam napsané nějaké přípravy. To chvíli potrvá,“ řekla jsem jí.\n„Především tam jsou vypsané čtyři druhy bilokantské moci, včetně té nebelvírské,“ připomněla Hermiona „Máte zmijozelskou, mrzimorskou, a jestli se přidá i Elizabeth, tak i havraspárskou. Ale pořád vám tam chybí ta nebelvírské.\n„Tohle řeší druhá stránka,“ oponovala jsem a natáhla se pro pergamen „Nevím, jak jsem to psala, ale vypadá to, že jsem myslela i na tohle. Vyloženě tu píšu, že nebelvírana můžu nahradit astrální mocí a nějakou osobou blízkou osobou, která tam bude v zastoupení. Kdo se hlásí dobrovolně?“\n„Jestli to má být tobě blízká osoba, tak by to měl být Cedric,“ navrhla Alice. „Stejně je tady z vás bilokantů nejstarší.“\n„Díky, ségra, ale já chtěl spíš navrhnout Harryho,“ ozval se Cedric.\n„Mě?“ pozvedl Harry obočí. „Proč mě?“\n„Kvůli tomu vašemu poutu,“ vysvětlil to Cedric. „Myslím, že to v tomhle případě převáží to mezi mnou a Kate.“\n„Nebo co spolu děláte,“ zamumlala potichu Hermiona a já po ní střelila pohledem. Začala jsem se červenat. Doufám, že to Cedric neslyšel.\n„Navíc jsi z Nebelvíru. Na reprezentování nebelvírských schopností se hodíš víc,“ pokračoval Cedric. Uf, takže Hermionu nezaslechl.\n„Takže to bude Harry. Teď jenom uvařit ten lektvar, co tu je napsaný, a domluvit se s Elizabeth. Bude to trvat asi pár týdnů.“\nMoje předpověď byla správná, příprava opravdu nějakou dobu trvala. Aspoň jsem měla nějakou prokrastinaci od učení ke zkouškám. Bohužel se začínali už docela blížit. Poslední se měly konat v den třetího úkolu. Skoro každý, koho jsem znala, měl něco na práci. Většina se učila na zkoušky stejně jako já, ale asi jen málo z nich připravovalo vyvolávání Smrti. Ale aspoň míchání toho lektvaru pro Harryho byla dobrá příprava na lektvary. Ten recept mi byl i docela povědomý, nejspíš je to nějaká obrácená variace na lektvar pro zbavení se schopností. Přísady byly podobné, jen se v několika případech lišily, a především byla odlišná jejich příprava.\nJediní, kdo se nemuseli trápit se seancí nebo se zkouškami, byli šampioni. Ale ti se zase připravovali na třetí úkol. Ten večer, kdy se konala ta naše sešlost, se měli vydat večer na famfrpálové hřiště. Tam zjistili, že třetí úkol bude bludiště, uprostřed kterého bude ukrytý pohár. Jenže pak se to nějak zkomplikovalo cestou odtamtud, když chtěl Krum mluvit s Harrym o Hermioně a objevil se tam pan Skrk, který se choval divně a pak zmizel. Bylo to celé dost divné. Stejně jako jednou jeden Harryho sen na hodině Jasnovidectví, po které se vydal za Brumbálem a tam pak omylem nahlédl do jeho Myslánky. Měla jsem takové neblahé tušení, že se něco chystá.\nAle zatímco se dělo tohle všechno, tak se Harry snažil připravovat na turnaj. Snažili jsme se mu v tom pomáhat. Já jsem se pořád držela své zásady pomáhat jemu a nechtěla jsem proto nic vědět o Cedricovo trénincích. S ním jsem chodila akorát po ránu běhat, ale to bylo spíš proto, že nás to prostě bavilo. Navíc se začínalo oteplovat a pozemky byly brzo ráno vždycky prázdné, čehož jsme občas využívali. Jenom jsem se pak někdy vracela do ložnice trochu od trávy. Ještě jsme spolu ale nespali nebo nějak dál nepokročili. Pořád to bylo jen líbání a mazlení. Mě to vyhovavalo, ale začínalo mi čím dál vrtat hlavou, jestli to vyhovuje i Cedricovi.\nNapsala jsem proto dopis Annie, kde jsem ji žádala o radu. Jednoho víkendu mi od ní přinesla Hedvika odpověď.\njsem naštvaná. Pořád nemám žádnou fotku Cedrica a nevím, jak vypadá.\nI když je mi jasné, že tohle s tím nesouvisí. Neměli bychom se nechat ovlivňovat vzhledem a bla bla bla… Jasně, ale jestli je sexouš a ty ho chceš bez trička, tak jen do něj.\nJo, a tohle je právě ten problém, co si musíš zodpovědět. Jak moc daleko chceš zajít? Kdy chceš tam zajít? Jsi na to připravená?\nPodle toho, jak Cedrica popisuješ, bude nejspíš ten správňáckej typ, který tě bude na rukou nosit a počká, dokud nebudeš připravená. Vždyť tě miluje, proboha! Nejspíš ti z toho udělá takový dokonalý romantický zážitek. Všude růže, svíčky, nějaká romantická hudba a možná ti i vyčaruje výřivku… Jen si to představím, tak ti závidím.\nTak si s ním o tom prostě promluv. Zapamatuj si, že ve vztahu je důležitá komunikace. Prostě mu řekni, co chceš, čeho se bojíš a on se pak zachová jako princ na bílém koni a všechno bude v pořádku.\nHlavně mi nezapomeň poslat tu jeho fotku!\nP.S. Hodně štěstí se Smrtí! Pozdravuj ji ode mě. J\nNad její poslední poznámkou jsem se zasmála. Už jenom ta představa, že budu mluvit se Smrtkou a řeknu jí, že ji pozdravuje Annie, je směšná. Ale hrozí tam, že si Smrtka řekne, že se pak za Annie zastaví na kafe a ještě by si ji mohla odnést. Raději ji pozdravovat nebudu.\nShodou okolností bylo pro tohle už všechno připravené. Především byl hotový lektvar pro Harryho a s Elizabeth jsme byli dohodnutí. Právě kvůli ní jsme celou tuhle seanci museli posunout na víkend. Zvažovali jsme, že by se za námi do školy prostě přesunula letaxem, ale prakticky by to bylo nepovolené proniknutí do školy a nikdo z nás nechtěl riskovat případné přerušení profesory. Usoudili jsme, že v Prasinkách na to budeme mít větší klid. Teď bylo prospěšné, že tam měla Elizabethina máma dům. Měli jsme místo. Jen se tam o víkendu nepozorovaně přesunout. Ještě štěstí, že známe tajné chodby z Bradavic.\nNaše skupinka se proto sešla v sobotu po obědě v chodbě u sochy jednoooké čarodějnice. První se vydal Harry, který tuhle chodbu znal nejlépe. Hned za ním Alice, Hermiona a Ron. Následoval Cedric a pak já. Sjela jsem dolů po jakési kammené kluzavce a přistála na nějaké vlhké hlíně. Cedric mi hned pomohl vstát a za mnou pak přijel James. Nechali jsme ho schválně jít jako posledního, kdyby se tam někdo objevil a viděl nás, James by mu mohl upravit paměť. Chodba nebyla moc široká, a tak jsme museli jít za sebou. Trvalo hodně dlouho než, jsme došli na konec chodby ke schodišti a snad ještě delší dobu, než jsme po schodišti vystoupali nahořu k padacím dvířkám, ale pak už jsme konečně byly v Medovém ráji.\nZjistili jsme, že mimo bradavický návštěvní víkend Prasinek, tu moc lidí není. Kdykoliv jsme tu byli v některý z těch legálních dnů, tak tu bylo narváno bradavickými žáky. Teď tu bylo jenom několik lidí. Dalo nám proto hodně práce se nenápadně proplížit z jejich sklepa ven, hlavně když nás bylo tolik. V nějaký normální den bychom nejspíš zamířili ke Třem košťatům na máslový ležák, ale za téhle situace jsme jeho dveře i s vývěskou prošli bez povšimnutí. Tentokrát už byl James vepředu a vedl naši skupinku, protože kupodivu dobře věděl, kde je jejich dům.\nJá to sice věděla taky, ale šla jsem až se Cedricem vzadu. Drželi jsme se za ruku a oproti ostatním jsme se trochu courali. Ale když ono bylo venku tak pěkně, teplo, tak proč někam pospíchat? Nebylo proto divu, když nám v jednu chvíli trochu utekli a zmizeli za rohem. Využil toho Cedric a stejně tak i toho, že poblíž nebyl žádný další obyvatel Prasinek. Přitáhl si mě k sobě, přitiskl mě ke zdi a políbil mě. Byla jsem jeho náhlým jednáním překvapeným, ale moje tělo a ústa začala reagovat dřív, než si to mozek uvědomil. Prostě jsem mu ten polibek začala oplácet a ruce mu přitom zabořila do vlasů.\n„Promiň, prostě jsem nedokázal odolat,“ řekl Cedric poté, co jsme se od sebe konečně odtrhli.\nKousla jsem se do rtu. „Já… asi bychom si měli o něčem promluvit,“ vypadlo ze mě.\nCedric malinko pozvedl překvapeně obočí, ale pak kývl. „Dobře.“ Vzal mě za ruku a poodešli jsme o kousek dál. Byli jsme už na kraji vesnice, kde bylo několik kamenů. Na jeden z nich jsme se posadili. „Tak o čem chceš mluvit?“\n„Já… no…“ začala jem, ale nevěděla jsem jak. Jak se sakra takové téma načíná? Už teď jsem cítila, jak mi červenají tváře, a to jsme o tom ještě ani nezačali mluvit.\n„Týká se to sexu?“ pozvedl Cedric pobaveně obočí.\n„Jak to víš?“ vyhrkla jsem. „Teda… no, jo,“ přiznala jsem a sklopila jsem oči.\n„Podle toho, jak se červenáš,“ řekl mi Cedrica. Vzal mě za bradu a pozvedl ji nahoru. Podíval se mi do očí. „A podle toho, jak moc jsi v tomhle stydlivá.“ Usmál se a něžně mě políbil. „A právě proto vypadáš tak roztomile.“\n„Ale…“ Připadala jsem si hrozně hloupě. „Ty bys nechtěl…?“\n„Je mi sedmnáct. Jasně, že bych chtěl,“ usmíval se na mě Cedric. „Ale taky tě miluju a počkám, dokud nebude na to připravená i ty.“\n„Když… holky říkaly a… Já si to nějak neumím představit, jak někde… Nikde v Bradavicích není pořádně klid. Všude někdo leze a tak.“\n„A kdo říká, že se to musí stát v Bradavicích?“ pozvedl Cedric obočí. „Víš, že od Weasleyů to není až tak daleko k nám domů? A kromě toho se umím přemisťovat.“\n„To já taky,“ připomněla jsem mu. „I když jen astrálně.“\n„Tak vidíš. V létě se tím můžeme zabývat. Teď se s tím nemusíme trápit a jen si užívat léta a toho času, který máme,“ pronesl. Pak se ke mně naklonil a dlouze mě políbil.\nSeděli jsme tam ještě pár minut a užívali si jeden druhého, než jsme se zvedli a pokračovali ruku v ruce po cestě dál. Cítila jsem se teď o moc klidnější, když jsem už věděla, jak na tom jsme. Možná se budeme milovat v létě, pokud budu chtít. Věřila jsem v tu chvíli Annie, že Cedric se postará o to, aby moje poprvé bylo nezapomenutelné. Akorát jsem měla pocit, že když jsme odtamtud odcházeli, tak jsem na chvíli zahlédla v Cedricově tváři takový smutný pohled, který jsem si nedokázala vysvětlil. Ale bylo to jen krátce, tak se mi to možná jen zdálo.\nKdyž jsme dorazili k jejich, tak jsme spatřili už venku Elizabeth, která nás vyhlížela. „Co vám tak dlouho trvá?“ zeptala se nás místo pozdravu. „Počkat, hlavně mi neříkejte, co jste dělali.“\n„Eliz!“ ohradila jsem se a zrudla jsem přitom. „My nic…“\n„Jo, jasně. Tohle přeskoč a pojďte už dovnitř. Čeká se jenom na vás,“ kývla hlavou ke dveřím. Prošli jsme jimi a ocitli jsme se v místnosti, která už mi byla známá. Obrovská místnost, kde se pojil obývací pokoj s kuchyní a uprostřed byly schody, které vedly do horního patra. Tam jsem nikdy nebyla. Ale tahle místnost vypadala podobně jako před lety, když jsem se snažila zbavit Toma Raddlea ve svojí hlavě. Stejně jako tehdy bylo všude plno svíček a zatažené závěsy. Jenže jako bonus byl tentokrát uprostřed místnosti nakreslený velký kruh s ornamenty, uprostřed kterého byl jeden menší. Byl překreslený podle toho, co bylo nakresleno v našem návodu.\n„Konečně,“ pronesl James, když nás uviděl.\n„Takže můžeme začít,“ prohlásila Alice a seskočila ze stolu, na kterém doteď seděla. Postavila se na jeden bod v kruhu a James na druhý, který byl umístěný v přesně v pravém úhlu od ní. Harry už držel v ruce lahvičku s lektvarem a teď ho vypil.\n„Jak se cítíš?“ zeptal se zvědavosti Ron Harryho.\n„Úplně stejně,“ pokrčil rameny a lahvičku odložil. Postavil se nalevo od Alice.\n„Kate, tělo si můžeš odložit támhle,“ kývla Elizabeth hlavou ke gauči a sama se šla postavit na poslední bod.\nTrvalo mi to jen minutu, než jsem tam byla s nimi v astrální podobě. Posadila jsem na gauč, zvedla se ze svého těla a zviditelnila se. „Tak, jak se mám postavit já?“ zeptala jsem. Prozatím jsem se postavila vedle Harryho.\nHermiona, která držela v ruce pergamen a nahlížela do něj, k nám přistoupila blíž. „Tady, jak je ta runa, na ní byste oba měli mít nohu. Zároveň byste měli stát patami na obvodu kruhu.“\nNejprve se zdálo dost obtížné se takhle postavit na tak malém prostoru, ale nakonec se nám to povedlo. Jen jsme se přitom museli držet, abychom nespadli.\n„Co dál?“ zeptala se Alice.\n„Všichni se chyťte za ruce,“ řekla nám Hermiona. Jednou rukou už jsem se držela Harryho, tak jsem jen natáhla ruku Elizabeth a chytla se jí. Všimla jsem si tak, jak se na sebe Elizabeth a James zamračili, když si museli i oni podat ruku. „Teď musíte všichni nějak aktivovat svoje schopnosti. Nevím, co to přesně znamená. Asi dělat to, co běžně děláte.“\nVěděla jsem, co to znamená. Byl to ten způsob, jakým jsem v případě nenávisti používala zmijozelská schopnosti a od Alice jsem zase věděla, že ona se soustředí na ty vřelé pocity, jako je láska. U Elizabeth jsem nevěděla nic, budu se jí muset zeptat později.\n„Nemáš u toho něco víc o nás dvou?“ zeptal se Harry.\n„Jo,“ kývla Hermiona a zahleděla se do pergamenu. „Ty na to musíš nějak přes emoce. V závorce tady za tím je vztek, smutek, strach a radost, takže si asi musíš něco z toho vybrat. Cokoliv si z toho vybereš, tak Kate si musí představit živel, který se tomu rovná.“\n„Za chvíli tu bude smrt, takže si vybírám strach,“ prohlásil Harry.\n„Ten tady bude všude,“ poznamenala jsem a zavřela jsem oči.\n„Kate, mysli na vzduch. Vítr, vichřici, něco takového,“ vysvětlila mi to.\nTo nebylo tak těžké. Prostě jsem si představovala lehký vánek a pak silnější vítr. Po chvilce jsem i cítila, jak mi vítr fouká kolem uší.\n„Teď myslete všichni na Smrt. Volejte na ní v duchu a představujte si jí v tom menším kruhu mezi vámi,“ instruovala nás Hermiona. Nevím, jak si představovali Smrt ostatní, ale já jsem jí ve své mysli viděla uprostřed kruhu v podobě obrovské černé postavy s kosou v ruce. Něco jako mozkomor.\nNáhle Alice zalapala po dechu. Otevřela jsem oči a málem jsem leknutím pustila ruce ostatních. Stála tam Smrt.\nAle nevypadala tak, jak jsem si ji představovala. Vypadala jako normální člověk. Dvacetiletá holka, nic podobného mozkomorovi. Ta podoba tam byla maximálně v tom, že byla oblečená v černém. Tmavé kalhoty, černá kožená bunda, dokonce i tmavé líčení, akorát z nějakého důvodu měla krátké zelené vlasy. Ale ačkoliv vypadala normálně, něco mě na ní znepokojovalo. Jako kdyby z ní ta Smrt přímo vyzařovala.\n„Kdo jste? Proč jste mě sem zavolali?“ vyštěkla na nás a rozhlížela se okolo.\n„Chtěli jsme se jenom na něco zeptat,“ ozval se Cedric. Smrt na něj zaměřila svůj pohled a nakrčila přitom svoje čelo.\n„Před pár měsíci jsem měla vizi,“ promluvila Alice nejistě.\nSmrt se teď pro změnu podívala na ní. „Algesia,“ oslovila ji. „Jistě, vy vždycky zříte věci dřív, než se stanou, a vždycky si myslíte, že něco dokážete změnit. Teď chceš ode mě určitě vědět, kdo umře?“\n„Ano,“ přikývla váhavě.\n„Ale já ti to neřeknu,“ vysmála se jí do tváře a rozhlédla se pak i po nás ostatních. „Prozradím vám tajemství. Vy všichni tady jednoho dne zemřete. Pro vás všechny si přijdu. Ale máte pravdu, pro někoho z vás si přijdu dřív než pro ostatní.“ Zavřela oči a nasála vzduch. „Ti, kteří brzy zemřou, mají takový zvláštní pach, který dokážu vycítit.“ Otevřela oči. „A tady je hodně silný. Tak moc, že se příští pátek s někým z vás uvidím znovu.“\n„Ale s kým?“ vyhrkla jsem.\nTentokrát se Smrt podívala na mě a zamračila se. Všimla jsem si, že má duhovky tak tmavé, až jsou černé. „Ty… co tady děláš?“\nZtuhla jsem. „Stojím?“ plácla jsem. Neměla jsem ponětí, co jiného ji říct. Ale její pohled mě znepokojovan. Dívala se upřeně na mě, až mě z toho zamrazilo v zádech. Pevně jsem sevřela Harryho i Elizabethinu ruku.\n„Ty tady nemáš být!“ vyštěkla na mě. „Jak ses sem dostala? Jak jsi mi unikla?“\n„Já ne-nevím,“ zakoktala jsem se.\nZačala se ke mně přibližovat. Měla jsem chuť ustoupit aspoň o krok zpátky, ale tušila jsem, že bych neměla narušit kruh. Naštěstí Smrt sama narazila na hranici vnitřního kruhu, skrz kterou evidentně nedokázala projít. Byla tam jakási neviditelná bariéra, která mi bránila. Naštvaně zavrčela a pak znovu upřela svůj pohled na mě.\n„Tebe si vezmu hned,“ zavrčela. Na tváři se jí rozlil úsměv a bělmo v očích zčernalo. Vzápětí nás všechny odmrštila neviditelná síla a já jsem cítila, jak se naše ruce rozpojili.\nDopadla jsem zády na zeď a svezla se podél ní na zem. Bolela mě hlava, asi jsem se do ní musela uhodit. Pomalu jsem zvedla hlava a podívala se i po ostatních. Nebyla jsem jediná, odhodilo to všechny a kruh s ornamenty uprostřed byl rozprášený. Alice, James a Hermiona leželi na zemi a nezvedali se. Jenže Smrt tam stála pořád. Dívala se směrem ke gauči, kde leželo tělo, jako by něco zvažovala. Pak ale odvrátila pohled a podívala se opět na mě v astrální podobě. Znovu se začala ke mně přibližovat. Děsivé na tom bylo to, že ani nehýbala nohama. Spíš plula vzduchem. Začala jsem se rychle sbírat ze země.\n„Ne, jí si nevezmeš!“ vykřikl Cedric a vrhl se přede mě. Hůlku měl vytaženou a mířil na ní.\n„Kouzla ti nepomůžou, chlapče,“ upozornila ho Smrti.\nI tak ale Cedric na ní vyslal nějaké kouzlo, aniž by vyslovil zaklínadlo. Jen skrz ní proletělo. Protočila nad tím oči a mávnutím ruky mu hůlku sebrala.\n„Tak si vem mě. Teď hned,“ nabídl se Cedric.\n„Tebe?“ posměšně si odfrkla a znovu nasála nosem vzduch. „Ne, tvůj čas se sice blíží, ale ještě nenastal,“ zamítla jeho návrh. Mávnutím ruky ho odhodila, až narazil tělem do schodů.\n„Cedricu!“ vyjekla jsem, když už jsem stála na nohách.\n„Zrovna o něj by ses teď strachovat neměla,“ ušklíbla se a natáhla ke mně ruku.\nNevím, jestli čekala, že za ní sama půjdu, ale to se rozhodně nastane. Problém bylo, že jsem začala cítit, jak mě k ní opravdu něco táhne. Ale ne tak, že bych za ní chtěla jít nebo se moje nohy rozhodli za ní opravdu jít. Spíš jako by byla vysavač. Natáhla jsem se rychle po něčem, čeho bych se mohla zachytit, ale uklouzla jsem a začala jsem klouzat po podlaze směrem k ní. Zachytil mě až Ron. Ale začala jsem stahovat sebou i jeho. Toho zase za nohu chytil Cedric, který se držel zábradlí schodišti. Tvořili jsme provazec a já byla na jeho konci.\n„Tohle je zbytečný,“ procedila skrz zuby Smrt. Dívala jsem se přímo na ní a viděla jsem, jak na chvíli ode mě odvrátila pohled, i když nespustila ruku, kterou mě táhla k sobě. Mávnutím druhé ruky za sebou otevřela tmavý vár připomínající nějaký portál. Podívala se pak znovu na mě. Moc se mi potily ruce a síla, která mě táhla k víru, zesilovala. Začala jsem Ronovi proklouzávat. Smrt to viděla a s úšklebkem na tváři vstoupila do víru. Posledním mávnutím ruky se mnou škubla a já jsem Ronovi vyklouzla. Letěla jsem přímo za ní do víru.\nV posledním momentě ke mně přiskočil Harry a zachytil mě. Nohy už jsem měla ve víru a cítila jsem je někde v prázdnu. Jeho ale už nic dál netáhlo. Stál pevně na nohách. Dokonce se i zapřel a začal mě vytahovat z portálu. Centimetr za centimetrem, až jsem se z něj dostala celá.\nV tu chvíli vír vybouchl. Jeden z jeho kousků mě zasáhl na vnitřní straně zápěstí a začal mě pálit. Celou místnost zahálila černota a začala se třást. „NE!“ ozal se táhlý křik Smrti, až mě z něj rozbolela hlava. „Za tohle mi zaplatíte! Do devíti let si přijdu pro každého z označených!“\nNáhle všechno ztichlo. Temnota zmizela a místnost se přestala třást. „Jsi v pořádku?“ zeptal se mě Harry.\n„Jo, ale…“ podívala jsem se po Alice, Jamesovi a Hermioně, kteří leželi pořád na zemi.\n„Alice!“ vyjekl Cedric a hned se k ní vrhl. Ze země přitom sebral svou hůlku a zkoušel kouzlo, které by ji mělo probrat. Ron se mezitím vrhl k Hermioně a snažil se jí probrat. Elizabeth byla mezitím už od začátku od Jamese. Ten se naštěstí po pár lehkých proplesknutích začal probírat.\n„Díky Merlinovi, jsi v pořádku,“ oddechla si Elizabeth.\n„Já myslel, že spolu nemluvíme,“ namítl James a začal se zvedat.\n„Ale jak bych tě mohla ignorovat, když bys byl mrtvý? To ztrácí to kouzlo,“ odsekla a zamířila k Hermioně.\nNaštěstí byla Elizabeth i Cedric dost zběhlí v léčitelských kouzlech, takže se jim podařilo všechny dát dostatečně dohromady, i když si pak budou muset zajít na ošetřovnu. Stejně jsme všichni byli dost pomláccení. Alice se ihned nabídla, že ostatní vyléčí, což James i Cedric ve stejnou chvíli jednohlasně zamítli.\nA já jsem si mezitím mnula zápěstí pravé ruky, které mně pálilo. Ale až teď jsem se na něj podívala a všimla si jizvy, která tam ještě dnes ráno nebyla.\n„Lidi, kdo ještě má na pravém zápěstí takovou divnou značku?“ zeptala jsem se ostatních.\nNyní se po mém upozornění všichni podívali po svých rukách.\n„Já mám,“ připustil Harry.\n„I já,“ přidala se Alice.\n„Tady je,“ řekla Elizabeth.\n„Taky,“ ozval se James.\nOstatní nic neřekli, protože na svém zápěstí nic neměli.\n„Takže tu značku mají všichni, kdo vyvolávali Smrt,“ konstatovala Hermiona, když se po nás rozhlédla.\n„A pro všechny z nás si do devíti let přijde,“ dodala jsem.\n„Nevím jak vy, ale já bych teď moc rád vzal zpátky ten svůj hlas,“ prohlásil Ron.\nStráví Cedric s Kate léto? Připraví ji o panneství on nebo někdo jiný?\nKdo zemře? Bude to Cedric, někdo jiný nebo další?\nOpravdu všichni označení Smrtí zemřou?\nProč tam Kate nemá být?


Plzeň má novou industriální stezku, zatím se čtyřmi zastávkami - Deník.cz\nPlzeň má novou industriální stezku, zatím se čtyřmi zastávkami\nPlzeň má novou industriální stezku, zatím se čtyřmi zastávkami na místech technických zajímavostí. Jde o jeden z projektů Zeleného města, tedy aktivity, v níž se sdružily firmy Škoda Transportation a tři městské společnosti – Vodárna Plzeň, Plzeňská teplárenská a Plzeňské městské dopravní podniky. Řekla to mluvčí dopravního podniku Kateřina Fránová.\nPrvní čtyři stánky s dotykovými obrazovkami jsou umístěny u sportovního areálu ŠKODA sport park, na Denisově nábřeží, u Science Centra Techmania a poblíž sportovního a relaxačního areálu ve Štruncových sadech. Každý stánek nabízí informace o daném místě včetně historie, fotogalerii, informace o Zeleném městě a dalších místech stezky. „Kioskem ve Štruncových sadech se uzavřela první etapa výstavby stezky, která představuje turistům a zájemcům historii, technické zázemí a další zajímavosti podniků," uvedla mluvčí.\nPodle primátora Martina Zrzaveckého (ČSSD) trvala cesta od nápadu k dnešnímu stavu několik let. „Věřím, že se nám pro rozvoj industriální stezky podaří získat významné partnery a výrazně umocníme turistickou atraktivitu našeho města," řekl.\nZáměrem projektu je kromě informací o firmách také první krok na cestě ke znovuobjevení industriální historie Plzně a Plzeňského kraje. Nebude zahrnovat jen dotykové obrazovky. V plánu je zpřístupnění technických památek a zajištění virtuální podoby technických rarit prostřednictvím vybraných webů v případech, kde fyzické zpřístupnění ani instalace terminálu nebudou možné. Podle náměstka hejtmana Iva Grünera (ČSSD) se od počátku projektu počítá s budoucím rozšířením stezky k dalším technickým zajímavostem Plzně i Plzeňského kraje.\n„Podařilo se nám udělat první krok na cestě k zpřístupnění technických pokladů. Věřím, že to návštěvníci města i regionu ocení," řekl generální ředitel Vodárny Plzeň Miloslav Vostrý.


PŘÍBUZNÝ PANÍ S TETOVÁNÍM PROMLUVIL: Mít na paži nacistický symbol? To je, jako když držíte dítě za ruku a jste pedofil – eXtra.cz\n2. 8. 2017 12.39\nRedakci se ozval pan Jakub. Tvrdí o sobě, že je synovcem dámy, která má vytetovaný nacistický znak. Zdroj Facebook.com, eXtra.cz\nTémata článku: runy, News, neonacismus\nV úterý jsme vás na stránkách eXtra.cz informovali o tom, že v Penny pracuje paní, která má vytetovanou severskou runu Odal – psali jsme ZDE.\nTuto runu severské národy používaly, jako my používáme písmeno v abecedě, což by až tak nevadilo. Upozorňovali jsme na to, že právě tato runa byla v historii používána jako symbol nacistů. Runa byla poprvé použita 7. divizí SS s označením Prinz Eugen. Jednalo se o balkánské horaly, kteří dobrovolně operovali pod rouškou hákového kříže ve svobodném státě Chorvatsko. Dále tuto runu používala skupina neonacistů Wiking-Jugend.\nAle vraťme se k panu Jakubovi. Ten se zastal své tety, že to tak nemyslela. Pan Jakub tvrdí, že jeho teta žádná nacistka není. Co vzkázal do redakce portálu eXtra.cz?\n„Bylo by super, jestli někdy budete mít dítě (doufám, že ho nemáte, jinak je to chudák dítě, mít za rodiče někoho takového) a někdo vás vyfotí, jak ho držíte za ruku, a obviní vás z pedofilie. To je úplně stejný případ, nikdo si nezjistil podrobnosti a hned je nacistka. Tak potom vy budete pedofil. Pak bych chtěl vidět váš výraz, jak si někdo vymýšlí kraviny jen proto, aby vydělal peníze a nevadí mu, že někomu kazí život,“ napsal nám pan Jakub.\nZa vyjádření panu Jakubovi děkujeme. K tetování se už vyjádřila také přímo jeho nositelka. Ta ví, že její tetování má význam pro nacisty. Svého jednání lituje. „Je to runa, dneska už vím, co to je. Byla to chyba v mládí a dále o tom nechci mluvit,“ uvedla paní pokladní pro deník Blesk.\n„Penny Market kategoricky odmítá propagaci jakéhokoliv hnutí, které směřuje k potlačení práv a svobod člověka v jakékoliv podobě, a striktně se od takového počínání distancuje. Penny Market své zaměstnance při přijímání nepodrobuje a ani nemůže podrobovat fyzické prohlídce. Současně ani nezjišťuje jejich názory, které se bezprostředně netýkají zaměstnání. Děkujeme proto za upozornění na tento konkrétní případ tetování,“ uvedla pro eXtra.cz mluvčí Penny Marketu Zlata Ulrichová.\nRedakci se ozval pan Jakub. Tvrdí o sobě, že je synovcem dámy, která má vytetovaný nacistický znak.\nToto je velký problém i pro Penny Market.\nRuna Odal jako symbol 7. divize SS s označením Prinz Eugen.


Sedláčková a Horváth se ostře opřeli do Konečného. Ten vše otevřeně vysvětlil! - ProBoxing.cz\nLucie Sedláčková (11-1-1, 4 KO) a Štěpán Horváth (18-6-0, 8 KO) se opřeli do největší legendy tuzemského boxu Lukáše „Chirurga“ Konečného (51-5-0, 23 KO). Ten vše otevřeně vysvětlil a dokonce hned dvakrát.\nVe středu vyšel rozhovor na stránkách czechfighters.cz s Lucií Sedláčkovou a Štěpánem Horváthem. Podle čtyřiadvacetileté boxerky je Konečný egoista a vlastník českého boxu, který táhne ke dnu ve spolupráci s českou stájí Qwert Boxing. „Dokud český box bude vlastnit Lukáš Konečný s Qwert boxingem, box se nikdy v životě neposune nahoru, už bude pouze padat dolu v jejich prospěch. To je český box.“- Okomentovala Sedláčková. Pozadu nezůstal ani její partner Štěpán Horváth. Ten by chtěl ideálně Konečného do ringu, což se mu s největší pravděpodobností nesplní. I podle něj je brněnský rodák a bývalý světový šampion super welterové váhy tím důvodem, proč spousta českých boxerů končí a proč se český rohovnický sport potápí ke dnu. Dle jeho slov je Konečný zodpovědný i za to, že Sedláčková prohrála s Meinkeovou. My vám nyní přinášíme reakci Lukáše Konečného, která vše důkladně vysvětluje a jen díky jeho upřímnosti můžeme nahlédnout za oponu profesionálního boxu v tuzemsku, což se ostatně moc neděje.\n„Původně jsem nechtěl reagovat na článek z czechfighters.cz, ale nakonec jsem neodolal. Pokusím se to tedy co nejvíce zkrátit a opřít jen o fakta. I když jak je mým zvykem útočný jistě budu.“ – Začala své povídání jednička českého boxu.\n„Ano, musím souhlasit, že Meinke nebyla nějak výrazně lepší, ale lepší byla. A to především díky psychické vyrovnanosti a soustředění se na zápas samotný. Rád bych znal konkrétní nesrovnalosti, za které mohu já. Řekl jsem, že jí nebudu házet klacky pod nohy a to jsem také dodržel. To, že o tom mluvím je věc druhá a je to zapříčiněno samozřejmě i tím, že bylo všeobecně známo, že Lucie vyměnila mě jako trenéra. Logicky jsem na to byl dotazován a tak se občas stočila řeč i na to, co si o tom myslím. A já jsem upřímný člověk a často řeknu to, co mám na jazyku.\nZměna trenéra je čistě její volba, nemám proti tomu nic a u sportovců, to je relativně běžná praxe. Trochu zvláštní je, když při změně trenéra vás svěřenec pomluví u domovské stáje. K tomu přidá i to, že je nemocný a nemůže boxovat. Odcestuje do Anglie, kde se prezentuje jako volný sportovec na trhu, domluví si angažmá a má naplánovaný duel!!! V tu chvíli se stáj SES logicky spojí s Anglickým promotérem, uvědomí ho o platné smlouvě Lucie Sedláčkové a teprve od té doby začne mít Lucie problémy. To není běžná a hlavně férová praxe ze strany Sedláčkové, přesto se tak zachovala!“\n„Sportovci a tím myslím i Lucku se Štěpánem by si měli uvědomit co vše sport obnáší. A v dnešní době to je hodně o penězích a kontaktech. Oni by měli mít možnost se pouze soustředit na trénink a svoji sportovní přípravu a pár drobností kolem. Manažer potažmo promotér, trenér se má starat o většinu zbývajícího. A to jsem z velké části dělal u obou dvou. Já či QWERT Boxing jsme zorganizovali a především finančně zabezpečili většinu akcí, na kterých startovali. Ve finále to znamená, že díky nám a naší práci (našim kontaktům) boxovali a často i o tituly. Je pak úsměvné, když Lucie řekne p. Veselému (QWERT Boxing), že na jejich akcích nepotřebuje startovat! Ale kdo jiný zaplatí výdaje a výplatu i Sedláčkové? Takový titulový souboj stojí nemalé peníze. Jsou to statisícové částky a velkou část výdělku si samozřejmě odnesli i oni. Z osobní zkušenosti vím, že promotér mnohdy prodělá vysoké částky. Ale to je jeho volba, potažmo jeho chyba. Někdo to dělá proto, že má ten sport rád a dokáže si ušlé částky vydělat jinak.“\n„Lucii nikdo nebrání v zápasech, ale musí si uvědomit zda je volná, či má smlouvu. Vím, že v tuto chvíli o ni stáj SES již nemá zájem. Není problém je kontaktovat a smlouvu ukončit. Při podpisu smlouvy jsem jí pomáhal já. Já jí pomáhal s vystavením faktur za měsíční odměnu i za odměnu za zápasy. Ale teď, když již není v mé trenérské péči ji přece pomáhat nebudu! Ať si je kontaktuje sama … od svého posledního zápasu již mohla být volná a boxovat třeba v Anglii. Jsem si jist, že může boxovat i v ČR, a že o její zápasy bude zájem, divácký i mediální. Těžko jí však někdo nabídne měsíční plat a vysoké odměny za zápas jako měla dříve. Těžko jí někdo (na našem území) zaplatí soupeřku slušných kvalit za částku nad 50tis (za max 6kol). A těžko k tomu někdo vyndá dalších 150tis za pořádání kvalitního titulového zápasu plus odměnu jí samotné. Všechny tyto věci jsem dělal já, její německá stáj, či QWERT Boxing. A díky těmto 3 subjektům ona i Štěpán jsou tam kde jsou. Jsou mediálně známí, byli úspěšnými boxery a jejich cena na sportovním trhu velmi vzrostla. Oni si toto bohužel neuvědomovali. Nechápali, že někdo do jejich kariéry velmi investuje a asi by chtěl i něco třeba utržit zpět. Mimochodem moje odměna za trénování Lucky byla 10% její gáže ze zápasů, takže suma pro mě naprosto zanedbatelná.“\n„Asi by si měli uvědomit, že nikdo jim v ničem nebrání. Oni sami jsou strůjci svého štěstí. Štěpán je zodpovědný za svoji smlouvu u QWERTu, já nejsem úplně zainteresován do situace kolem jejich sporu. To si má řešit on případně právníci. Jelikož se však nic neděje asi ví, že by spor prohrál. Lucie nemá žádný takový problém. U stáje SES jsem působil více než 10 let a vím, že se chovají naprosto korektně. Pokud je osloví klidně s ní smlouvu ukončí předčasně a to i přesto, že ona se je pokusila obejít. Bohužel oni dva naprosto přeceňují svoji cenu na sportovním trhu. Například Štěpán v médiích sice řekl, že se mnou půjde klidně zadarmo … ale promotérovi, který tento duel chtěl uspořádat si řekl o sumu 800.000,-.“\n„Ano já svoji cenu přemrštil a to zcela záměrně. Důvod? Nikdo z mé rodiny nechce abych startoval nadále v profesionálních zápasech. Nejsem nejmladší mám drobné zdravotní problémy a oni už vytrpěli při mých duelech i přípravě dost. Štěpán asi zapomněl, jak brečel na ramenou mé manželce před pár lety a děkoval jí za to, co pro něj já i ona děláme. Jenže manželka nezapomněla a když shlédla jeho rozhovor kde hanil mě i moji práci pro box tak velmi nervózně pochodovala po bytě a vlastně mi rozkázala, že s ním boxovat nebudu!!! Prostě takovým duelem bych mu opět pomohl (tentokrát mediálně a finančně) i kdybych ho z ringu vystřelil v prvním kole. Proto jsem stanovil takovou sumu, která je velmi nereálná, ale na druhou stranu pokud mi ji někdo dá vyplatí se mi ta hádka s manželkou, i třeba tříměsíční příprava na duel.“\n„Nikdo jim dvou nebude bránit v jakékoliv angažovanosti a jejich pomoci našemu sportu. Ať přijdou s nápady, řešením a podobně. Můžou dělat promotéry, manažery, trenéry, nebo jen zápasit a zviditelnit sport svými kvalitními výkony. Ale snažit se pošpinit mě, moje činy a moji práci??? I kdyby měli pravdu tak tím našemu sportu nepomůžou.“\n„Já nevlastním český box, já ho jen spolu-řídím. Ano většina domácích (i mnoho zahraničních) boxerů je se mnou v kontaktu. Ale to je díky mým kontaktům. Já jim umím najít zápasy jak na domácí tak na zahraniční půdě. Přesto je tu několik boxerů, které neznám a neovlivňuji nijak jejich kariéru.“\n„Mimochodem podle mě odešli do Anglie z jediného důvodu! Mysleli si oba, že budou z dosahu svých platných smluv. Jenže i box se řídí pravidly fair play a tak ani v Anglii nebyl nikdo ochoten riskovat a angažovat je do zápasu s riskem vysokého postihu od Evropské boxerské unie či právníků jejich domovských stájí.“\n„Rozepsal jsem se mnohem více než jsem plánoval. Jistě tu bude mnoho překlepů, ale byl jsem velmi otevřený, asi až příliš. Ano jsou to jen moje názory, ale jsem si jist, že mnoho lidí mi je může dosvědčit. Nejlepší by byla jistě přímá moderovaná diskuze mezi znepřátelenými stranami. Já jsem si svojí pravdou jist, takže se jí případně nebráním. Ve co jsem napsal o Lucii může dosvědčit i německá stáj SES, u které má platnou smlouvu. U Štěpána je to trochu jiné … začátek jeho kariéry jsem se o něj staral já (manažersky a promotérsky) poté jsem ho zdarma přenechal stájí QWERT, protože jsem to bral, že jde za lepším! Nemůžu tedy plně zodpovědět detaily ohledně jejich rozepře.“ – Reagovala legenda českého boxu.\nNetrvalo dlouho a přišla opět reakce Horvátha, který dotlačil Konečného k další odpovědi. “ Tak snad poslední reakce na diskuzi s Štěpán Horváth a Lucie Sedláčková …“\n„Za vším, co jsem napsal ve svém vyjádření, si stojím a vlastně pro to mám důkazy či svědky. Svědky z širokého spektra, ne 2-3, které si každý může sehnat pro své výmysly.“\n„Tvůj největší problém je v tom, že vůbec nechápeš funkci a především hospodaření ČUBP. Ty si myslíš, že někde dostáváme nějaké dotace? Běžný provoz ČUBP je založen pouze na financích z licencí a startovních povolení. A k tomu také ze sponzorů, které ale saháním jen já, nikdo jiný. Sponzor, ti dá peníze jen tehdy, když mu uděláš reklamu na galavečeru a podobně. Takže já ani nikdo jiný ve vedení ČUBP není placen!!! Všichni to děláme zadarmo, protože chceme pomoct našemu boxu. S financemi ČUBP můžu nakládat jen já, takže samozřejmě všechny pohyby mám pod kontrolou a ke všemu se ti můžu vyjádřit. Máš nějaké dotazy, nějaké nejasnosti?“\n„Uvědom si prosím, že ČUBP nemá jako svoji náplň starání se o boxery samotné! Od toho tu jsou manažéři a promotéři. Nebo ty si myslíš, že ČUBP má domlouvat zápasy doma či v zahraničí? Si blázen.“\n„Kdo zvolil lidi do vedení? Mrkni na web cubp.eu ve vedení je 5 lidí a ti si rozhodují o všem. Mimochodem, ty s ČUBP nemáš nic společného, ty nejsi ani držitelem žádné licence. A jen se zamysli zda si ji někdy platil??? Myslím, že nikdy! Platil jsem ji za tebe vždy já či Veselý! A to samé i Lucie.“\n„A ještě jednou k financím … Zmiňuješ údajné sponzory? Nevím, na co si narážel. ČUBP vlastně nemá žádné sponzory, vyjma sponzorů spojených přímo s konkrétními galavečery boxu, které pořádám já v Ústí pod záštitou ČUBP (na tyto akce přispívá i kraj a město ÚL). Mimochodem to je ta akce, kde si startoval i ty a Lucie a ano byl jsem to já a jen já, kdo Lucce vyplatil odměnu za její zápasy v Ústí. Ne její stáj, ale já jako promotér akce. Takže z mojí kapsy obdržela minimálně 200.000,- za dva zápasy, ale ve skutečnosti mnohem více. A opět já jsem byl ten, kdo zaplatil ještě vyšší částky za uspořádání titulových soubojů. Tedy platil jsem pás, rozhodčí, supervisora, letenky, ubytování, soupeřky a podobně. A tyhle akce končí zatím vždy v mínusu a hádej kdo to vše doplatí? Ten velký ekonom Lukáš Konečný Takže nejen, že tuto svoji práci pro ČUBP odvádím zadarmo, ale vlastně ještě doplácím. Ale to je samozřejmě můj problém. Dělám to proto, že chci boxu pomoci. No a pokud to dělám špatně je to moje chyba a stojí to mé peníze. Na druhou stranu chceš jít do vedení ČUBP? Dobře, pojďme se domluvit, nemám s tím problém. Budu si naprosto jist, že nehorázně pohoříš a tvůj přínos bude nejen nulový, ale spíše minusový.“\n„Vlastně mi teď došlo, kde je problém kromě toho, že si myslíte, že vás někdo obírá o peníze. Vy si vůbec neuvědomujete tu práci, která za vším stojí. Vy vůbec nechápete, kolik je práce a kontaktů za uspořádáním galavečera. Kolik to stojí peněz a kdo a jak je shání. Vy si snad myslíte, že sponzoři se hlásí sami. Že vstupenky se prodávají sami.“\n„Tohle je moje poslední reakce na toto téma. Pokud mi pošleš někde na fb konkrétní otázky (třeba ohledně sponzorů a financování) odpovím ti. Ale dohadovat se již nebudu. Pokud chcete udělat moderovanou diskuzi nemám s tím problém, klidně vás zesměšním při živé konfrontaci.“ – Reagovala, již podstatně razantněji nejúspěšnější český borec. Ostatně každý si dokáže udělat obrázek na tuto situaci sám. Je ovšem obecně známo, že Lukáš Konečný byl ten, co nastartoval kariéru jak Horváthovi, tak i Sedláčkové a kritika by tedy neměla být na místě.\nPředchozí příspěvekBoxing Live: Vařak vs Miller!Další příspěvekOrtiz udolal Hammera na body a vyzval Joshuu s Wilderem!


Levné lety z Houmt Souk do Prahy | (DJE - PRG) - KAYAK\nNajděte levné lety z Houmt Souk do Prahy\nDJE — PRG\nKdy rezervovat let z Houmt Souk do Václav Havel\nNejčastější dotazy ohledně rezervací letů z Houmt Souk do Prahy\nKteré letecké společnosti nabízejí přímé lety Houmt Souk – Praha?\nHoumt Souk do Prahy nejsou k dispozici žádné přímé lety.\nJaké typy letadel létají z Houmt Souk do Prahy nejpravidelněji?\nJak KAYAK dokáže najít tak nízké ceny letů z Houmt Souk do Prahy?\nJak mi funkce Cenová předpověď KAYAK může pomoct vybrat ten správný čas, kdy si koupit letenku z Houmt Souk do Prahy?\nCenová předpověď KAYAK používá předchozí data s cílem určit, zda je pravděpodobné, že se cena letu do Prahy z Houmt Souk v následujících 7 dnech změní. Uživatelé tak mají lepší představu o tom, zda je lepší s rezervací počkat, nebo rezervaci provést ihned.\nJak je užitečná funkce KAYAK Mix pro let z Houmt Souk do Prahy?\nKAYAK Mix vám umožní kombinovat různé jednosměrné letenky, díky kterým oproti tradiční zpáteční letence ušetříte. Můžete tak letět do Prahy s jednou leteckou společností a do Houmt Souk s jinou leteckou společností.\nCo je to funkce „flexibilní termín“ KAYAK a proč by mě s ohledem na let z Houmt Souk do Prahy měla zajímat?\nTermín cesty není pokaždé fixní. Pokud termín vaší cesty není zcela pevně daný, díky funkci flexibilní termín uvidíte všechny dostupné možnosti letů do Prahy z Houmt Souk až tři dny před/po preferovaném termínu. Můžete si tak vybrat let, který vám nejlépe vyhovuje.\nZarezervujte si levný let z Houmt Souk do Prahy\nLetenky Houmt Souk – Praha\nPraha - Houmt Souk\nVyhledávejte lety do destinace Praha na stránkách KAYAK. Najděte levné letenky (Houmt Souk) do destinace Praha. KAYAK vyhledává na stovkách stránek pro cestovatele a pomůže vám najít levnou letenku a zarezervovat let, který vám nejlépe vyhovuje. Se stránkami KAYAK také můžete porovnávat ceny last minute letenek Houmt Souk – Praha.


Pomohou každé ženě a v každém věku – Viktor Bezdek\nPomohou každé ženě a v každém věku\nPosted OnSeptember 16, 2018 03:46\nNevíte si již rady, jak si pomoci, abyste se v klimakteriu, cítili zase fit, nebyli úzkostliví a také neměli výkyvy nálad, stres a jiné obtíže? Pak se podívejte, co vám nabízíme, a vyzkoušejte naše druhy přírodních léků, které opravdu pomáhají. Menopauza je velmi nepříjemná věc, kterou projdou všechny ženy v jistém věku. My ale máme řešení, jak se těmto potížím vždy vyvarovat i je již léčit.\nVyužijte nejlepší ceny\nNabízíme vám výhodné řešení, jak si pomoci, pokud vás trápí menopauza. Jen s námi, smíte mít ideální, velmi šetrnou i zdraví prospěšnou léčbu a navždy se zbavit všech příznaků, které se tímto obdobím vyznačují. Můžete si být jisté, že jen naše výrobky i produkty, vám pomohou a to v mnoha ohledech. Využijte tedy naši nabídku, pomoc i ceník.\n» Next Entry “Žárovky led jsou výkonné a úsporné”


Sparta vypadla ze hry o titul - iDNES.cz\nSparta vypadla ze hry o titul\nPoštulka, jeden z teplických hrdinů na Letné - Teplický gólman Poštulka se na Letnou vratil ve velkém stylu, bývalým spoluhráčům vychytal dvě penalty\nPraha - O fotbalový titul bojují už jen dva kluby. Tři kola před koncem ze hry vypadla Sparta, před sezonou největší favorit a obhájce, když nečekaně doma podlehla oslabeným Teplicím 2:3. Na vedoucí Liberec ztrácí devět bodů a má horší vzájemnou bilanci. Druhému Žižkovu chybí na lídra sice sedm bodů, ale k dobru má pondělní zápas s Hradcem Králové a lepší bilanci s Libercem. Spartě k vítězství nad Teplicemi nestačilo, že dvakrát vedla, ani dva pokutové kopy, které Sionko a Jarošík neproměnili.Horák dal gól, potom končil v slzáchZápas jsme sledovali minutu po minutě\n"Největším problémem posledních zápasů je skutečnost, že když se něco nepodaří, tak naši mladí hráči ztratí víru v úspěch a je po zápase," posteskl si sparťanský trenér Vítězslav Lavička.\nSparta začala s nebývalou lehkostí, do šancí se dostávala poměrně jednoduše, ale stejně bez rozpaků je zahazovala.\nUž ve čtvrté minutě totiž Jun pálil mimo. V desáté minutě sice po Michalíkově centru Horák, který nastoupil na poslední chvíli za zraněného Hübschmana, dostal hlavou domácí do vedení, ale pak po dvou minutách Sionko neproměnil penaltu a načal tak sparťanské trápení.\n"Začali jsme hodně aktivně, vstřelili jsme i gól a pak kopali penaltu. Jenže tu jsme\nneproměnili, přišly fatální chyby, a místo abychom po přestávce proměnili další penaltu, tak jsem se dostali do křeče. Nedokázali zvládat takové jednoduché prvky, jako je přihrávka, stopení míče a další věci," dodal Lavička.\nTeplice, jimž chyběli zranění či potrestaní Horváth, Rampáček, Rada, Kolomazník a Verbíř, totiž ihned začaly využívat nezvykle mnoho volného prostoru na sparťanské polovině a třikrát po sobě daly najevo, že nehodlají hrát roli obětního beránka. Divecký s Doležalem sice ještě nemířili přesně, ale pak souhra obou hráčů přinesla úspěch.\nDivecký poslal Doležala do uličky a stav byl vyrovnán. Dlouho se hosté ale neradovali, protože už ve 26. minutě Mareš po Zelenkově trestném kopu vsítil hlavou svůj první ligový gól v dresu Sparty.\nAni to ale domácím nestačilo, aby si udrželi do přestávky vedení. Ve 34. minutě si totiž Luděk Zelenka narazil míč o domácího Mareše a pak už neměl problém znovu vyrovnat.\nZ dění v závěru první půle se Sparta evidentně neprobrala ani v kabině. Už deset minut po změně stran totiž hosté mohli poprvé vést. Leitner prošel letenskou obranou, pohrál si s Grygerou a jen Čechův zákrok a vyražený míč na tyč domácí zachránil. Vzápětí gólman pokus Luďka Zelenky podobně vyrazil na břevno.\nTo už se z ochozů ozýval hromový pískot, který neustal ani po další penaltě, kterou kopal Jarošík za Voříškovu ruku. Penaltový specialista Poštulka totiž vyzrál i na dalšího bývalého spoluhráče.\nTrest v podobě další branky Severočechů přišel po neuvěřitelné hrubce Horáka a vykonavatelem byl Divecký.\n"V životě jsem tu nevyhrál a teď tu vyhraji s torzem mužstva, to je neuvěřitelné. Bylo to asi hodně zajímavé utkání pro diváky. Chci hlavně pochválit některé jednotlivce, zvláště pak mladého Sigmunda, který sehrál první zápas a určitě nezklamal," řekl teplický trenér František Cipro.\nSparta se z opakovaného šoku už nedokázala zvednout, dlouhé centry schovaného Tumu nenacházely, a tak se sparťanská série bez výhry protáhla už na čtyři zápasy.\nSPARTA - TEPLICE 2:3 (2:2) hráno 20.4. 17:00\nGóly: 10. M. Horák, 26. P. Mareš\nGóly: 22. M. Doležal, 34. L. Zelenka, 67. R. Divecký\nSestavy: P. Čech - J. Flachbart, Z. Grygera, M. Horák (71. L. Blaha), P. Mareš - L. Sionko, J. Jarošík, L. Zelenka (68. P. Zavadil), R. Michalík (78. T. Čížek) - T. Jun, V. Tuma\nSestavy: T. Poštulka - T. Kukol, R. Lengyel, Z. Frťala, J. Skála - M. Doležal (89. K. Doležal), P. Voříšek, M. Sigmund (84. D. Grlič), V. Leitner - R. Divecký (90. P. Piatka), L. Zelenka\nNáhradníci: J. Bobok, M. Klein, M. Kincl, V. Malár\nNáhradníci: R. Havel, M. Kuričaj, V. Brožík, L. Kozubík\nŽluté karty: 50. L. Zelenka\nRozhodčí: Helebrant - Hanovský, Goňa\nPočet diváků: 4652 (21% z kapacity 21 362 diváci)\nTémata: FC Hradec Králové, FK Teplice, Slovan Liberec, Sparta, Vítězslav Lavička\nVítězství zajistil Liberci náhradník\nNáhradník vytáhl fotbalový Liberec z nesnází. Šest minut před koncem ligového zápasu s Ostravou zařídil těsnou výhru...\nJeden bod ze dvou zápasů získal se Spartou muž, jenž ji měl po odvolání Jaroslava Hřebíka vyvést z krize. Místo návratu...


ŽENA-IN - Šlapky na veletrhu Kabo&Styl!\nŠlapky na veletrhu Kabo&Styl!\nPokud jste toto léto nestihli navštívit srpnové Kabo&Styl, nesmutněte. Přináším vám závěrečnou zprávu z tohoto věhlasného veletrhu módy.\nPokud jste toto léto nestihli navštívit srpnové Kabo & Styl, nesmutněte. Přináším vám závěrečnou zprávu z tohoto věhlasného veletrhu módy.\nCo jste tedy od 21. 8. do 24. 8. mohli vidět? Byla toho opravdu spousta. Jak jsem se již v úterním článku zmínila, bylo zde k vidění 620 vystavovatelů z 24 zemí. Někteří z nich se nakonec uvolili a své zboží prodávali. Nejlepší úlovky se však daly získat v bižuterii. Jeden nejmenovaný stánek zde dokonce vyprodával šperky, kus za 29 Kč. Dovedete se tudíž představit, kolik kousků jsem tam asi nahamounila. :-) Kabelky také stály za zmínku. Problém ale opravdu byl, že naprostá většina vystavovatelů měla své stánky poslední den sbaleny již do jedné hodiny odpolední, což vskutku není fér pro veřejnost, která si zaplatí plné vstupné a pak vidí jen balící obchodníky.\nJako čestný host veletrhy navštívila paní Lívia Klausová, přijeli také představitelé Parlamentu ČR Miroslava Němcová a Miloslav Vlček, nejvyšší státní zástupkyně Renáta Vesecká a řada dalších VIP hostů. Módu vlastních značek přijeli osobně prezentovat hokejový brankář Dominik Hašek a topmodelka Alena Šeredová.\nV úterý 21. 8. proběhla International fashion show, která byla otevřena právě pro veřejnost a každého fandu módy. Moderovala ji Ester Kočičková a naprosto suverénně proměnila večer módy ve večer vtipu a sarkasmu. Hned po přivítání diváků prohlásila: „Já teda nevím, kdo si mě vybral, ale asi to bylo pro kontrast s tou krásou.” Svojí bezprostředností, se kterou jsme se setkali již na televizních obrazovkách, si tak vysloužila větší potlesk než všichni návrháři dohromady. Nejlepší „hláškou” večera však byla věta: „Počkáme, až se šlapky převlíknou a vystoupí na molo.” Absolutně tak všem vyrazila dech. Tím, že nazvala modelky šlapkami, si možná utvrdila svoji pověst feministky, ale zároveň i ženy, která se nebojí vyslovit názor nahlas. Choreografie módních přehlídek se ujal Jemi A. D., který na Stylu pracuje již několikátou sezonu. Poprvé se však nepředstavil v roli modela, ale v roli choreografa. Na mole jste mohli spatřit modely návrhářů z Ruska, Německa, Thajska atd... Nejvíce se mi ovšem líbila tvorba českého návrháře Petra Kaloudy. Jeho jemné a provzdušněné šatičky byly šity opravdu jako na víly. Klobouk dolů, pane Kaloudo!!!\nVe středu proběhl jako tradičně Galavečer. Ten je vždy jen na pozvánky. Tentokrát jej ale bohužel nemoderoval Jiří Macháček, ale Roman Vojtek. Protancoval se se svojí partnerkou za Star dance na molo a uvedl tak hned několik přehlídek. Největší úspěch však měla přehlídka od firmy Monnalisa, která se zabývá dětskou konfekcí. Na mole se proháněly roztomilé holčičky s culíčky a roztleskaly přeplněný pavilon G2.\nKrásná těla modelek a především modelů jste ale mohli obdivovat i během dne, kdy probíhaly přehlídky nejen v pavilonech, ale i u bazénku. Zdarma jste se mohli nechat nalíčit kosmetikou Max Factor, která byla partnerem módních přehlídek. Dále stály určitě za zmínku masáže, které byly rovněž zdarma. Jen jste si museli počkat tak hodinu, než na vás vyjde řada, ale ta masáž byla vskutku božská! V Trend fórech jste pak měli možnost zjistit, jaké materiály a vzory budou v módě na jaře a v létě 2008. A co tedy bude „in” tento podzim a zimu? Takzvaná kombinace černá na černé, což znamená kombinování různých černých materiálů. Dále bude stále in fialová, a to ve všech odstínech. Kostýmky, lesklé materiály, především pak zlaté a stříbrné barvy. Vzhled základní školy, čili nevinná školačka a military look. V líčení pak nejvíce zazáříte s rudými rty.\nAle jak jsem se již zmínila, nemusíte smutnit, že jste srpnové Kabo & Styl prošvihli. Další přijde již v únoru a jak mi bylo na tiskovce sděleno, bude větší a doplněné o nový styl, a to o outdoorovou sportovní módu a módu na zimní sporty. O tom ale až v únoru. :-)\nByla jste na veletrhu módy v Brně? Máte jiný názor? Co zaujalo právě vás? Napište nám o tom!\nmarketa.brenikova: Děkuji, že tam bude ještě nějaký článek (doufám, že i víc). Zaslechla jsem, že byl letošní Styl a Kabo docela zajímavý. Ještě jednou díky\nSoutěž – templáři: první písmeno jména prvního velmistra templářů.\nNazvat modelky šlapkami a za to sklidit úspěch jako žena, co si stojí za svými názory?\nAndulína: Dana k tomu ještě o módě něco napíše\nNení ten článek napsaný spíš podle programu? Byla tam autorka opravdu celou dobu?\nEster Kočičková mi připadala tentokrát s některými svými výroky dost trapná\nJá to už psala, že si na Stylu-Kabo neváží obyčejných návštěvníků a zavírají stánky.\nJaksi jsem se o módě nic nedozvěděla, to že letí černá už Dana Svobodová psala. A fotky nic moc No, hlavně, že vím o Ester Kočičkové a Romanu Vojtkovi - čekala jsem od redaktorky víc


Akai MPK 2 MINI od 2 150 Kč - Heureka.cz\nZde se nacházíte:Heureka.cz » Hobby » Hudební nástroje » Klávesové nástroje » Midi » Akai MPK 2 MINI\nDalších 15 nabídek od 2 150 Kč\nAkai MPK2 mini RED ltd.edition Buďte s MPK mini mobilní a neztrácejte kontrolu. Akai Pro MPK mini je velice kompaktní mini-klaviatura s velkým množstvím tlačítek, otočných... celá specifikace\n2150.00 2690.00 16\nAkai MPK2 mini + 3 roky záruka v ceně\nAKAI MPK2 mini + 3 roky záruka\nAkai MPK 2 MINI +Prodloužená záruka 3 roky zdarma\nNejlevnější nabídky Akai MPK 2 MINI\nAKAI MPK 2 Mini + 3 roky záruka zdarma\nAKAI MPK 2 mini - prodloužená záruka 3 roky\nAkai MPK2 mini 25 kláves, 8 padů, 8 knobů\nAKAI MPK2 mini - MIDI klaviatura\nmasterkeyboard AKAI MPK2mini\nAKAI MPK2 mini (MIDI klaviatura, 25 kláves, 8 padů, 8 knobů, FX knob, USB)\nod 2 440 Kč (8 e-shopů)\nod 2 110 Kč (20 e-shopů)\nod 1 635 Kč (12 e-shopů)\nAkai MPK 2 MINI - Specifikace\nAkai MPK2 mini RED ltd.edition Buďte s MPK mini mobilní a neztrácejte kontrolu. Akai Pro MPK mini je velice kompaktní mini-klaviatura s velkým množstvím tlačítek, otočných ovladačů a padů. Máte tak po ruce možnost řízení vaší hudební produkce bez ohledu na to, kde se nacházíte. MPK mini poskytuje perfektní rovnováhu mezi přenositelností a komplexním ovladačem softwaru. Nabízí kompletní kontrolu Akai Pro série s MPK mobilním pohodlím LPK25 a LPD8. S klaviaturou s 25 klávesami, pady ve stylu MPC a 8 Q-Link otočnými ovladači, je MPK mini kompletní přenosný ovladač, pomocí kterého dostanete svou hudbu do pohybu. MPK mini klaviatura je ideální pro rychlé zadávání not a frází do vašeho počítače. Rychlostně citlivé klávesy umožňují přesně vyjádřit dynamiku, zatímco pomocí speciálních Octave...\nRecenze Akai MPK 2 MINI\nSkvělá volba na cesty za super cenu. Joystick se dá ovládat celkem slušně, pady reagují dobře. Celkově je ale keyboard, i vzhledem k ceně, poměrně křehký a lze počítat s krátkou životností.\nKvalitní provedení, nízká cena, naprostá spokojenost.\nJednoduché, efektivní, malé, profesionální\nBez internetu bych nenastavil ani prd.\nPo pochopení a naučení jak se tento stroj ovládá a nastavuje je to super nástroj, hračka.\nCena, poměr tlačítek,malá velikost,\nDobrá podpora na stránkách Akai co se týče software,Vst, Essentials atd..\nSlabé návody na FL studio na youtube a webu i na stránkách výrobce.(Google použit)\nDélka kabelu USB, je dost krátký do metru.\nVšeobecný spokojenost z výrobkem, při seznamování s klávesami.\nVývoj ceny Akai MPK 2 MINI\nMůžete koupit ve 8 slovenských obchodech: Akai MPK 2 Mini od 83 € (2 148 Kč)


Ženské zbraně - zadeček na správném místě | NašeNávody.cz\nŽenské zbraně - zadeček na správném místě\nUmíte flirtovat zadečkem? Téměř neexistují muži, kterým by byl zadeček žen lhostejný. Tak proč tuto ženskou zbraň nevyužít? Samozřejmě i tento flirt má své hranice a tajné způsoby použití, které si v našem článku objasníme.\nže je mnohem více vzruší méně dokonalá kráska v obličeji se sexy zadečkem, než perfektně upravená žena s plochým nebo spíše povislým zadkem. Zatímco Brazilky podstupují estetické zákroky na vylepšení svého pozadí implantátem, u nás ženy sahají spíše po push-up kalhotkách. Věřte však, že pro muže není nic horšího, než zjistit "na místě činu", že žena má plochý a celulitidový zadek.\nTo, čemu žádný muž neodolá je, když vidí, jak se jeho sexuální partnerka k němu přibližuje a vrtí zadečkem směrem k němu. Dráždění klitorisu zezadu znají, jak jinak, z porno filmů.\nPro někoho paradox, pro jiného krutá realita\nStále mnoho žen neumí prohnout tělo tak, aby jejich záda vytvářela písmeno U a zadeček byl tím pádem vystrčen v maximální míře. Namísto toho se hrbí a jediné, co je vypoulené, jsou právě shrbené záda.\nZadeček by si měla žena skutečně rozmazlovat,\nmasírovat a olejíčkovat. Jednoduše hýčkat tak jako svá prsa. Příjemná vůně a hebkost zadečku je totiž pro muže hotovým výbuchem. Bonusový bod si u muže získáte tím, když si dokážete hrdě a nestydatě hladit zadeček a hnětat rukama směrem dopředu. To, co je přivede do varu je, když se před ním ochutnáte.Vyžaduje to samozřejmě maximální míru hygieny. Naolejovaný zadeček nejenže vytvoří příjemnou atmosféru svou vůní, ale i dostane lepší vzhled, a to až o 50% více.\nNěkteré ženy jsou v otázkách zadečku stále stydlivé\na nevyužívají ho ve svůj prospěch. Pokud jej využijí jako nástroj k dráždění muže nebo si mu kleknou nad hlavu, muž ihned ví, že nemá zábrany. Každá žena by měla mít ve svém šatníku mix příležitostných kalhotek, které nechají vyniknout její půlky. V případě, že tomu tak není, ubírá si na sexappealu až 80%.\nŽenský zadeček dokáže hypnotizovat\nmnohem déle než poprsí. Když muži předvedete kvalitní lap dance a necháte jeho pýchu sevřít vašimi půlkami, noc s vámi mu bude ležet hluboko v paměti.


Honda S2000 za cenu NSX? I to už je dnes možné... - Auta a motorky z Japonska\n17.12.2018 17.12.2018 Japan Cars honda s2000\nNeříkejte, že jste to nikdy nezkoušeli – jít na některý z velkých inzertních automobilových portálů a hledat ceny ojetých supersportů. Vždyť kdo by nechtěl mít v garáži „japonské ferrari“ Hondu NSX? Není přitom zase tak těžké zjistit, že k jeho pořízení potřebujete, aby byla alespoň nějaká možnost výběru, minimálně 60 tisíc euro, tedy cca 1,6 milionu korun. Ale spíš víc…\nNení to málo, ale NSX je prostě ikona a její cena bude i nadále růst. Ale dali byste obdobnou sumu za roadster Honda S2000 (AP2)? V USA byl přes eBay na prodej exemplář z limitované edice Club Racer, za kterou majitel požadoval astronomických 79 tisíc dolarů, tedy zhruba 1,8 milionu korun! Nakonec tedy slevil na 75 tisíc, tedy něco přes 1,7 milionu korun, ale i to je docela slušná nálož.\nŽe už vám Honda S2000 CR (Club Racer) nic neříká? Je pravda, že tahle edice nebyla zrovna masovka. Byla určena pouze pro USA a vyrobilo se jich pouze 699 kusů, přičemž jen 200 exemplářů ve specifické barvě Apex Blue Pearl. Club Racer neměl obdobu dokonce ani v Japonsku a šlo o nejvíce hardcore model, jaký Honda na bázi S2000 udělala.\nPodrobnosti najdete po kliknutí na odkaz výše, jen v krátkosti připomenu, že auto bylo odlehčené o 45 kg mimo jiné i díky odstranění elektricky ovládané plátěné střechy, tím ale úpravy teprve začínaly. Prodávaný exemplář z roku 2008 měl navíc najeto pouhých 6413 km.\n← Toyota: maskování Supry jako vánoční papír\nMazda zatím rotační motor ve sporťáku nevzdává →\n7.10.2021 7.10.2021 Japan Cars\n4 komentáře: „Honda S2000 za cenu NSX? I to už je dnes možné…“\nChtel jsem pro nej pred lety do Spanelska, presne tohle modry. Bohuzel, bylo pryc jeste ten den, co to dali na mobile.de. Krasnej kousek.\nMě by štvalo, že kdybych vyjel bez hardtopu, mohl bych zmoknout. Ale jinak by to mohlo být fajn. 🙂\nPopravde ani nevim, jestli jsem si to uvedomoval, spis ne:-) Bylo jak zjeveni to v Evrope videt na prodej, snad tehdy 2-3 roky stary. Ale holt smula. To nebyla kara na vylety, kde nevis, jak bude, to byl zavodak, kde s hardtopem nahanis setinky 🙂\nDo Brna optimální 🙂


Údolím Mže zněl vodácký pozdrav Ahój - Tachovský deník\nÚdolím Mže zněl vodácký pozdrav Ahój\nKočov, Josefova Huť – Vodáci jsou akční i při mrazivém konci roku. Dokazuje to jejich každoroční Silvestrovský sjezd Mže, který startuje u mostu v Kočově a končí v Josefově Huti.\nVodáci vyrazili na Mži.Foto: Josef Holek\nLetošního pětatřicátého ročníku se účastnilo zhruba třicet lodí. Netřeba připomínat, že nálada byla skvělá a vodáci i jejich pěší doprovod si věc užili až do posledního kousku neoprénu.\nUž tradičním účastníkem je i Tomáš Tomášek, člen známého vodáckého rodu z Plané. Letos vyrazil se svou sličnou přítelkyní na raftu. „Je málo vody, ale to nějak zvládneme," nešetřil mladý muž úsměvy. „Mám tuhle akci moc rád. Vždycky užijeme legraci, opečeme buřtíky, popijeme svařák a popovídáme," loučí se věčný sympaťák a z břehu nasedá na sedátko plavidla.\nNásledují ho další za pokřiku vodáckého „Ahoooj" odjíždí směr Ústí. „Kdo u Ústí udělá eskymáka, dostanu flašku rumu," stačí připomenout jeden z pořadatelů.\nProstor u mostu se pomalu ale jistě vylidňuje. Do osady za Kočovem míří i pěší, kterým se do vody buď nechtělo, nebo dali přednost příjemné procházce na čerstvém vzduchu, byť trochu mrazivém.\nA co bylo dál? Z Ústí se parta vypravila do Josefovy Hutě, kde je vyhřátá hospůdka.\nKdyž se podíváme do budoucnosti, mají kočovští další plány. „Na jaře, až nám začne voda trochu více téct, bude odemykání, v létě následuje Noční sjezd Mže. To si ten náš potůček pěkně rozsvítíme a jedeme do Ústí, kde máme zázemí. Tam zahrajeme na kytary a přespíme," plánuje Martin Květoň z pořadatelského týmu. „Pak už přichází podzim a spolu s tachovským oddílem sjíždíme řeku od Lučiny až do Hutě a Mži zamykáme. I příští rok ale Silvestrovský sjezd bude."\nJak jsme řekli v úvodu, Silvestrovský sjezd je už řádně zajetou akcí. „Každý víme, co máme dělat. Snažíme se domluvit upuštění přehrady, což se letos bohužel nepovedlo. Nešlo to. Kromě toho ale připravíme ohniště a ceny pro účastníky," uzavřel pořadatel a „starý" vodácký matador.


Výkup olova Kožlany, výkup olova - vysoké ceny po celé ČR - vykup-medi.cz\nVýkup olova Kožlany - výkup po celé ČR\nVýkup olova Kožlany: Naše firma Monaxa Provider s.r.o. provádí výkup olova v blízkém okolí lokality Kožlany. Díky dlouhodobému působení ve šrotařském oboru jsme však rozšířili naší působnost po celém území České Republiky. Nabízíme maximální stropové ceny za výkup olova pro všechny naše partnery.\nVýkup olova probíhá ve městě Kožlany a blízkém okolí. Jako jedna z mála firem na trhu však provádíme výkup olova po celém území České Republiky. Přehled lokalit výkupu uvádíme pod odkazem níže.\nÚvěr pro podnikatele...0 Kč\nZDARMA PŮJČKY FROM BEZPEČNÉ...10 000 000 Kč


Může nevěra zachránit vztah? Pavla se u milence cítila volná, na něco ale přišla - Deník.cz\nMůže nevěra zachránit vztah? Pavla se u milence cítila volná, na něco ale přišla\n„Váš vztah zachrání jedině nevěry.“ Tuto větu slyšela moje kamarádka Pavla od vlastní tchýně. Ta při tom vycházela ze své zkušenosti: to, co jí scházelo doma, hledala v jiných náručích, takže se s mužem nikdy nerozvedla. Může to takto fungovat? Odpověď hledal časopis Kondice.\n„Váš vztah zachrání jedině nevěry.“ Opravdu to takto funguje? | Foto: Shutterstock.com\nRovnou je třeba říct, že u zmíněné kamarádky tato metoda zabrala - přestože se jí Pavla dlouho a statečně bránila. Jenže člověk míní a život mění. Nejprve jí "jen" chyběla partnerova dřívější pozornost. Měla pocit, že už si jí neváží, pořád jí něco vyčítal. Začala unikat do představ. V těch bylo všechno v pořádku. Představovala si, jak tráví krásné chvíle s mužem, který se jí líbí, mají vášnivý sex, on jí naslouchá, objímá a dává jí ostentativně najevo, že je úžasná, schopná a navíc krásná.\nV reálném životě ji pak ze snění vytrhl telefonát od manžela, který byl opět nepříjemný a vyčítavý. Vypěstovala si k němu odpor a po čase se odstěhovala ze společné ložnice. A snila dál - o ideálním muži s pevným objetím.\nPak jednoho takového potkala. Nebo si to aspoň myslela. Byl o pět let mladší, pěkný, měl sportovní postavu a navíc – byl volný! Ze začátku si jen dopisovali, ovšem denně a intenzivně. A už to bylo pro Pavlu impulzem, aby si po jedenáctiletém vztahu, během kterého stihli děti, nový byt a auto, sbalila tašku, vzala děti a odešla od manžela do pronajatého bytu. Cítila se vysvobozená. Vysvobozená z dlouhodobě nezdravého vztahu, ve kterém už znala jen hádky, výčitky a slovní ponižování.\nSyndrom zlomeného srdce: nepříjemným tlakem na hrudi to teprve začíná\nNajednou byla opět plná energie, začala o sebe ještě více pečovat, zhubla a měla pocit, že potkala muže, který k ní vzhlíží a se zájmem jí naslouchá. Ovšem štěstí netrvalo dlouho. Brzy se ukázalo, že milenec si vážný vztah nepřeje, že ho možná ani není schopen. Pavla pochopila, že jde o rozmazleného mamánka, který nechce převzít odpovědnost. To pro ni jako mámu dvou dětí bylo nepřijatelné.\nFotoalbum místo facky\nPo několika měsících v depresích našla sílu milence opustit. Vrátila se domů, čímž dala manželovi notnou dávku naděje a stejně tak i jejich upadajícímu vztahu. Otevřela si rodinné album plné fotek a došlo jí, že jako rodina byli vždycky silní, stáli při sobě, jen si postupem času zapomněli říkat hezké věci, vážit si jeden druhého a kamsi se vytratila rozumná komunikace.\nPo zážitku s klukem, který byl vlastně přerostlým dítětem, jí došlo, že svého manžela dlouho viděla jen v černém světle. Najednou si musela přiznat, že byla příliš sobecká. Manžel se vždy snažil jejich vztah urovnat, ale ona ho chtěla jen ničit. Nevěra jí umožnila zjistit, že je její manžel odpovědný chlap, který jí nikdy nelhal. A že měla velké štěstí, že ho potkala. Jejich vztah se urovnal a jsou stále spolu.\nPodobný příběh má za sebou i jiná moje kamarádka. Veronika má s manželem tři dokonalé dcerky a navenek působí jako idylický pár. A opravdu jím jsou – tedy dokud nedojde řeč na sex. Každý z nich má jiné potřeby - ona bohužel větší.\n"Žebrat o sex je strašně ponižující," stěžovala si několikrát. Pak ji začal balit její bývalý student. Dlouho odolávala, ale jeho svádění ji dráždilo a když se pokoušela "neklid" ventilovat před unaveným manželem, který se vrátil z celodenní porady, byla opět odmítnuta. To ji tak vytočilo, že studentovy sexuální návrhy esemeskou přijala. Sama byla z toho, do čeho se pustila, vyděšená. Bylo to jako jízda na tobogánu.\nPo měsíci ale skončila v ledové vodě. Došlo jí, že se chovala hloupě. Že jí chybí intelektuální souznění, které zažívá s manželem. Že si chce s člověkem, se kterým spí, i něco říct. Že chce mluvit o svých dcerkách. Že si o tom s manželem zkusí ještě jednou promluvit. Budeme upřímní: ani teď není stoprocentně spokojená, ale posunula se. Ví, co chce - a naopak nechce. A ano, slyšela jsem od ní zásadní větu: kdybych muže tehdy nepodvedla, už jsme asi v rozvodovém řízení.\nHlavní zásada: nic si nevyčítat\nPsycholožka a psychoterapeutka Alžběta Protivanská se svými klientkami naráží na téma nevěry až překvapivě často. "Nesetkala jsem se s tím, že by nevěra pomohla ve vztahu, nicméně jsem se setkala s tím, že o sobě žena díky nevěře zjistila velmi důležité věci. Ty jí následně pomohly zorientovat se v tom, co opravdu chce a co jí například v primárním vztahu chybělo," popisuje. A dodává: "Pokud s ženami probírám jejich nevěru, vidím u nich spíše touhu situaci vyřešit. Většinou mají dobré důvody, proč zůstávat s partnerem a zároveň stejně tak silnou touhu setkávat se s milencem."\nS takovou ženou pak psycholožka pátrá po tom, co ji k nevěře doopravdy vedlo. "Postupně přicházíme na to, po čem touží a co jí brání nebo bránilo získat to v primárním vztahu. Dále se bavíme o tom, jak jí během nevěry bylo a v čem se jí třeba ulevilo," vyjmenovává odbornice. Podstatné je nic si nevyčítat a hledět spíše dopředu než si sypat popel na hlavu. Namístě je hlavně hledání toho, co žena od vztahů očekává a co svým partnerům sama nabízí.\nKaždý příběh je ale jiný…\nPro obě zmíněné ženy byla vlastní nevěra pořádný náraz, po kterém se vzpamatovaly a více či méně přehodnotily svůj život. Jsou ovšem ženy, které podvádějí manžely kontinuálně a přísahají, že jedině díky tomu jsou schopné žít "spokojeně" v manželství.\nTýká se to i jedné manželské dvojice, kterou znám osobně. Říkejme jim třeba Jana a Libor. Ti dva spolu od počátku mají vášnivý vztah. Ona mu ale po nějakém čase začala podsouvat nevěry a podezřívat ho z nich. Došlo to tak daleko, že jí nevěrný opravdu začal být a ona se na truc vyspala s jeho blízkým kamarádem. A zatímco on s nevěrami přestal, ona se utrhla ze řetězu. Prožila románky s několika muži, kteří byli jeho kolegy v práci, a on se s nimi pak každý den potkával. A i když ve vztahu byla nevěrná ona, on se jejích podezření nezbavil. Jak se říká: Podle sebe soudím tebe. S nevěrami nepřestala ani na mateřské dovolené. A to navzdory tomu, že si vždy sexuální život se svým mužem pochvalovala a nikdy si nijak výrazně nestěžovala na jeho chování.\nŽivot bez nevěry si prý Jana neumí představit. Když jsem se jí ptala na motivaci, je to u ní půl na půl: potřebuje pozornost cizích mužů a zároveň ji baví sex. Každý psycholog vám přitom potvrdí, že touha po sexu s jinými lidmi je zcela přirozená věc, nicméně jeho provozování už může být znakem emoční nezralosti. Ovšem každý vztah je jiný a každé dvojici vyhovuje jiný model. "Jakékoli vztahové nastavení je zcela v pořádku, pokud je s ním v souladu i daný člověk a jeho partner či partneři," potvrzuje Alžběta Protivanská.\nKdyž se vrátím k provokativní otázce z titulku, tak ano, nevěra může zafungovat jako lék. Ale jedná se o léčbu spíše experimentální, tedy bez záruky, že skutečně zabere. A se značným rizikem vedlejších účinků. I ty vám ale nakonec můžou ukázat správnou cestu. S nevěrou je to zkrátka jako s každým jiným lékem – nejlepší je nepotřebovat žádný.\nMůže jít ženám jen o sex?\nKlientům vždy říkám, že je možné mluvit o čemkoli, proto nic nehodnotím. Jen otevřeně hledáme, v čem se cítí dobře či špatně a proč. Nevěra je téměř vždy spojená se lží. Čím dál větší procento lidí pro sebe objevuje otevřené, jinak také polygamní vztahy. Tam je naopak podmínkou naprostá otevřenost a pravdivost.\nV "tradičně" nastavených vztazích se však o těch nejhlubších pohnutkách často lže. Právě kvůli tomu jsou milenecké vztahy mimo primární vztah často nabité zároveň černým svědomím ze lži. Pro ženu je přirozené být v jistém smyslu pasivním "přijímačem" mužské energie. Potřeba sexu pro nás není tak zásadní jako pro mužské pohlaví a proto je i touha po nevěře často touhou po jiném typu vztahu nebo po doplnění toho, co v primárním svazku chybí.\nHana Hegerová: Doufám, že jsem v minulém životě byla…


Panský pivovar v Údolí u Nových Hradů | Databáze domů s historií\nPanský pivovar v Údolí u Nových Hradů\nÚdolí u Nových Hradů 26\n48° 47' 13.1'', 14° 46' 19.8''\nMajitel: Ing. Ferdinand Stasek (IČ 17049440) (katastr)\nPůvodně renesanční pivovar založený roku 1592 Petrem Vokem z Rožmberka, později upravovaný. Průčelí hlavní patrové budovy má propracovaný manýristický etážový štít členěný pilastry, římsami a nikami. . Hlavní budova, původem renesanční, je jednopatrová a v přízemí členěná řadou středem vedených podpěrných pilířů vynášejících křížovou klenbu. V zadní partii humna jsou vedle sebe uloženy dva máčecí štoky. Za humnem je vyhloubený starý sklep s lednicí. Do tělesa sladovny je dále uložen hvozd zvláštní konstrukce a u nás nebývalého typu s kruhovým bubnem kaloriferů. Varna je již nověji upravovaná a přestropená. Nová spilka za ní se vyznačuje vysokým prostorem děleným železným sloupovím, nesoucím plackovitou klenbu zpevněnou klenebními pásy. Sklepy jsou sklenuty valeně. Lednice, spilečná i sklepní, mají klenby svedené do ocelových traverz s obloučkovitou výplní. \nNápis na budově hlásá, že tady působí firma SKLOFORM a.s. Ta patří současnému majiteli údolského pivovaru Ferdinandu Staskovi, který je také vlastníkem třeboňského pivovaru Regent,\nKromě probíhajících rekonstrukčních prací slouží některé pivovarské objekty jako sklad piva a prodejna s nápoji. \nPo II. světové válce byl pivovar využíván zemědělským podnikem, jenž jej přivedl na samý pokraj rozpadu. \nV r. 1927 se majitelem stal Jan Nepomuk Schwarzenberg, který pivovar zavřel. Následně byl změněn na sklad třeboňského piva. \nVýrobní rok 1902/1903 byl posledním rokem, kdy výstav přesáhl 12 000 hektolitrů piva. Později se pohybobval už jenom mezi 7 - 9 tisíci hl. Ve 20. letech 20. století byl výstav pouze mezi 2 - 3 tisíci hl, v posledním roce činnosti to bylo 4 523 hektolitrů. \n1891 V rekonstrukci\nK poslední úpravě a přestavbě pivovaru došlo v roce 1891. Týkala se hlavně přechodu na strojní provoz. \nV roce 1874 pivovar vystavil 12 786 hektolitrů piva, což bylo na dlouhá desetiletí nejvíc. \nVe 2. pol. 19. st. k původnímu pivovaru přibylo rozsáhlé boční křídlo s novou varnou a dílem chladicího štoku v navazující budově, která byla zakončena objektem nové spilky s vlastní lednicí. V původním pivovaře byl vytvořen prostor pro sladovnu s přízemním humnem, ke které přibyl do věžovité podoby a nad střechu vytažený dvojlískový hvozd. Přední díl starého pivovaru se stal obytným místem pro kancelář. Dále bylo k novému křídlu přistavěno povrchové sklepní hospodářství s centrální lednicí.  (letopočet je pouze odhad)\nK roku 1768 se přiznává částečné rozšíření a úprava pivovaru, řízená tehdejším pánem na Nových Hradech, Janem Nepomukem Josefem Buquoyem. \nV počátcích druhého desetiletí 18. století vystavoval údolský panský pivovar ročně kolem 2 700 hektolitrů piva. \nPo konfiskaci majetku Švamberků se novým majitelem stal Karel Bonaventura, hrabě Buquoy de Longeuval. Středem hospodářské činnosti byl i rodem Buquoyů vlastněný pivovar v novohradském Údolí, který znamenal v položkách důchodů a výnosů z panství téměř dvoutřetinový ziskový efekt. \nPo smtri Perta Voka v r. 1611 Nové Hrady s pivovarem v Údolí převzali Švamberkové. \nZa datum založení nového panského pivovaru v Údolí u Nových Hradů (Gratzen - Niederthal) na dominiích pánů z Růže je pokládán rok 1592. \npivovar, bez konírny - Památkový Katalog\nAutor karty maricern (Marie Černohorská) aktualizováno: 20. květen 2020


Ve věznici ve Všehrdech mělo docházet k násilí na mladistvých vězních - Česká justice\nVe věznici ve Všehrdech mělo docházet k násilí na mladistvých vězních\nVěznice jsou přeplněné Foto: archiv\nNa oddělení pro mladistvé odsouzené ve věznici ve Všehrdech na Chomutovsku mělo docházet k násilí na vězních. Podezření, na které Ministerstvo spravedlnosti upozornila zahraniční lidskoprávní organizace, prověřuje Generální inspekce bezpečnostních sborů, nikdo nebyl obviněn. Několik dozorců bylo do vyřešení případu přeřazeno v rámci věznice na jiná oddělení.\nInformaci České justici potvrdil Robert Blanda z oddělení vnějších vztahů Vězeňské služby. „Na základě podezření, že se někteří z dozorců Věznice Všehrdy dopouštěli násilí na mladistvých odsouzených, bylo s okamžitou platností přijato ve vztahu k těmto příslušníkům Vězeňské služby ČR personální opatření. Tito příslušníci byli přemístěni z oddělení pro mladistvé na jiné oddělení a o dalším postupu bude rozhodnuto po ukončení vyšetřování,“ uvedl Blanda. Další informace Vězeňská služba nebude v této fázi vyšetřování poskytovat.\nPodezření vedle inspekce prověřují i kontrolní orgány Vězeňské služby. Případ dozoruje Krajské státní zastupitelství v Ústí nad Labem. „Informace přišla z Ministerstva spravedlnosti, my jsme byli pověřeni provést ve věznici mimořádnou prověrku,“ řekl České justici krajský státní zástupce Jan Jakovec. Postupně vypovídalo několik desítek odsouzených i personál.\nPodle důvěryhodného zdroje z Ministerstva spravedlnosti je ve hře i varianta, že výpovědi odsouzených směrem k dozorcům jsou zčásti nadnesené a mohou působit ne zcela věrohodně, přesto má podezření reálný základ. Zdroj České justici řekl, že šlo například o „ztížené podmínky výkonu trestu“ u osob, které si odpykávají tresty za sexuálně motivované trestné činy.


Smog v ovzduší: Jak před ním chránit své zdraví | Pro Alergiky\nDopad průmyslu na ovzduší se stále snižuje, avšak zatím není zanedbatelný (foto: SXC)\nJedy ve vzduchu ohrožují vaše zdraví\nHlavními zdroji znečištění vzduchu jsou průmyslová výroba, a čím dál více také doprava a individuální vytápění. Co konkrétně člověku hrozí?\nPevné (tuhé) nečistoty:\npolétavý prach – částečky velikosti 0,5 až cca 75 mikrometrů\nultrajemné částice, mikroskopický popel z kouře, popílek, saze – pod 0,5 mikrometru\nTyto prachové nečistoty pocházejí zejména z provozu naftových motorů a ze spalování uhlí v elektrárnách či domácnostech. Bývají často kontaminovány karcinogenními látkami a těžkými kovy.\njedovaté oxidy dusíku pocházející zejména ze spalovacích motorů\nleptavý oxid siřičitý vznikající spalováním uhlí a jiných tuhých paliv\nsilně jedovatý oxid uhelnatý vznikající rovněž spalováním\ndusivý přízemní ozon, který vzniká hlavně za slunečných horkých dnů z výfukových plynů\nrakovinotvorné těkavé sloučeniny, jako jsou benzen nebo benzopyren\nNa vyjmenované nečistoty jsou citlivé zejména děti, starší lidé a samozřejmě lidé s plicními nemocemi, jako jsou astma nebo bronchitida. Dýchací cesty mají po vystavování těmto látkám sklony k zánětům a snižuje se jejich kapacita.\nDůsledkem je oslabení imunity – častější nemocnost a větší náchylnost k alergickým onemocněním! Nečistoty nesvědčí ani očím. Nic potěšujícího.\nMusíte ven? Posilte své dýchací cesty\nPři špatných rozptylových podmínkách radí hygienici pokud možno nevycházet. Nicméně cestám do práce, do školy nebo na nákup se vyhýbat nedá. Nemluvě o lidech, kteří v tomto ovzduší běhají nebo jezdí na kole, v důsledku čehož vdechnou mnohem více znečištěného vzduchu než ostatní.\nJak pobývat ve smogu, a přitom neohrožovat své zdraví?\nMožnost 1: Filtrační maska\nPři vyslovení pojmu smog se vám možná vybaví obrázky zahraničních velkoměst, po kterých se pohybují lidé s maskami či rouškami přes ústa.\nAno, filtrační polomasky neboli respirátory jsou vcelku levným a dostupným řešením. Polomasek existuje spousta druhů. Většina je schopna zachytávat jen pevné nečistoty, zlomek z nich je vybaven i filtrem proti plynům. Z nějakých důvodů se ale u nás používání polomasek ujalo až s příchodem koronavirové pandemie.\nPozor, nepleťte si polomasky s rouškami. Roušky vám před nečistotami ze smogu příliš nepomohou. Jak známo jejich nošením chráníte především jiné osoby nebo věci před svými bacily a viry.\nMožnost 2: Inhalátor\nČistěte a posilujte své dýchací cesty používáním inhalátoru. Možná nějaký máte doma. Ano, tentýž přístroj, který se používá k léčbě astmatu a dalších nemocí dýchacích cest, se dá využívat i jako účinná prevence před důsledky smogu.\nInhalátor vyrábí mlžinu neboli mikroskopické kapky, které se dostanou do všech částí dýchacích cest. Tam pomáhají odplavovat vdechnuté nečistoty a podporují přirozenou obranyschopnost dýchacích cest. Vaše tělo se pak se špinavým vzduchem dovede lépe vypořádat.\nNáš tip: Více o inhalaci v článku Jak správně inhalovat, aby byla prevence co nejúčinnější.\nV místnostech pomůže čistička vzduchu\nOmezte větrání na minimum, radí hygienici při smogové situaci. Důsledek? Pokud znečištění trvá více dní, vzduch v nevětraných místnostech je vydýchaný a tím rovněž zdravotně nevyhovující.\nBez ohledu na kvalitu venkovního ovzduší je nutné alespoň jednou denně pořádně vyvětrat, aby se v místnosti obnovily zásoby kyslíku. V zimě na to stačí pár minut.\nZnečištění, které se spolu s čerstvým vzduchem nastěhovalo dovnitř, je možné odstranit pouze pomocí čističky vzduchu. Drtivá většina čističek odstraňuje jak pevné, tak některé plynné nečistoty. Ty, které jsou vybavené fotokatalytickým filtrem, si dokonce poradí s oxidem uhelnatým nebo oxidy dusíku.\nNáš tip: Výkon čističky by měl odpovídat velikosti místnosti. Další podrobnosti vám prozradí nákupní rádce s výběrem čističky.\nDruhou, výrazně náročnější možností je nainstalovat si domů vzduchotechniku s patřičnými filtry vhodnou pro celoroční provoz.\nJaké je ovzduší u vás? Zlepšuje se, nebo zhoršuje? Jaký to má vliv na zdravotní stav vaší rodiny? Těšíme se na vaše zkušenosti.


Uložení poznámek ze zařízení Webex Board a Desk Pro do aplikace Cisco Webex\n7. čvc 2021 | 5 zobrazení | 0 osob/y, podle nichž byl obsah užitečný\nPři vytváření poznámek na zařízeních Webex Board a Desk Pro je vaše práce automaticky ukládána. Po ukončení relace je vymazán seznam tabule. Uložení provedené práce do prostoru Cisco Webex je dobrý způsob, jak na ni později navázat.\nProstor Webex můžete otevřít na zařízení Webex Board nebo Desk Pro připojeném k aplikaci Webex. Poznámky, které vytvoříte, se automaticky uloží do daného prostoru. Snímek aktuální prezentace s poznámkami je zveřejněn a uložen v prostoru jako soubor PNG. K těmto poznámkám mají přístup všechny osoby a mohou je libovolně měnit. Další informace, jak otevřít prostor na zařízení Board, naleznete v části Otevření prostoru na zařízení Cisco Webex Board nebo Desk Pro .\nPokud nejste připojeni k aplikaci Webex, svoje poznámky můžete uložit do nového prostoru Webex, který vytvoříte.\nZařízení Board umožňuje sdílet obrazovku vašeho notebooku nebo mobilního telefonu. V tomto článku zjistíte, jak to lze provést bezdrátově, a tento článek popisuje sdílení obrazovky s pomocí kabelu HDMI.\nPo přidání potřebných poznámek klepněte na a Vytvořit nový prostor . Pokud klepnete na tlačítko domovské stránky, na domovské stránce se zobrazí text Uložte si práci , přičemž i v tomto případě zde můžete svou práci uložit.\nVyberte osoby, které chcete přidat do prostoru. Automaticky se vyberou účastníci připojení k zařízení Webex Board nebo Desk Pro. Další účastníky můžete přidat klepnutím na tlačítko Přidat příjemce .\nKlepnutím na značku zaškrtnutí dokončete proces.\nOdesílání poznámek e-mailem ze zařízení Webex Board a Desk Pro


Aktuální nabídka rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota než Vás někdo předběhne.\nKategorie rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující rekreační objekty Podkopná Lhota, a to rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota, pronájem rekreačního objektu Podkopná Lhota, dražby rekreačních objektů Podkopná Lhota.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii rekreační objekty k prodeji Podkopná Lhota nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Podkopná Lhota, rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota, pronájem rekreačního objektu Podkopná Lhota, dražby rekreačních objektů Podkopná Lhota.\nRekreační objekty k prodeji Podkopná Lhota\nprodej chaty Podkopná Lhota\nprodej chalupa Podkopná Lhota\nzemědělské usedlosti k prodeji Podkopná Lhota\nubytování k prodeji Podkopná Lhota\nAčkoliv se nacházíte a hledáte svoji nemovitost v rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota, je možné že bez omezení druhu prodeje (prodej, pronájem, dražba) toho naleznete daleko více. Pokud nejste rozhodnuti pro rekreační objekty Podkopná Lhota, zkuste si rozšířit hledání vhodné nové nemovitosti právě zde :\nNehledáte rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota ?\nPokud jste v této kategorii rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota. Určitě lépe naleznete rekreační objekty na prodej Podkopná Lhota, který hledáte.