Eliška podzimková výstava | FOTOREPORT: výstava Malý princ ve Vnitroblocku. 2020-02-29\nEliška podzimková výstava. Ilustrátorka Eliška Podzimková: New York miluju, ale v kanceláři jsem tam sedět nevydržela\nEliška Podzimková / Malý princ\nOd září 2014 do října 2015 žila v New Yorku, kde pracovala jako specialista pro marketingový obsah na New York Film Academy. Například pilot dá do pohybu své letadlo a prolétne krajinou za zvuků motorů, na jiném obrázku zase sloni okusují baobaby. A třeba je to poňoukne k tomu, si to přečíst. Já to vždycky přirovnávám k tomu starýmu francouzskýmu seriálu Byl jednou jeden život. Snaží se naučit děti, aby se začaly zdravěji stravovat a nejedly jen fast foody.\nSamozřejmě že ta smrt tam pořád přítomná je a nemělo by se o ní nemluvit. Dělají ji takoví dva kluci z Vídně. Že padají vlasy, nechodíš do školy, protože nemáš imunitu a tak…. Neviditelný hendikep, kterého si většinová společnost nevšimne, protože není na první pohled patrný. Mezi neslyšícími hrdiny jsou i známí sportovci — Jakub Nosek, neslyšící bobista, který se jako první handicapovaný sportovec dostal na klasické zimní olympijské hry nebo sjezdařka Tereza Kmochová.\nUvědomila jsem si, že Praha má něco do sebe. Budou tam různý instalace, kam si člověk může strčit ruce, bude tam zvuková i čichová kulisa, zároveň jsou všechny ilustrace naanimovaný přes speciální aplikaci, takže na obrázek namíříte svůj telefon a on se začne hýbat! Rozhodla jsem se, že z těch ilustrací, který mám doma a mají třeba 70 centimetrů v průměru, bych udělala výstavu. Myslím, že když se nám celý projekt povede udělat podle představ, které mám v hlavě, tak dokážeme to dítě i celou rodinu odbourat od strachu, který je čeká. Autorkou fotografií je známá česká výtvarnice Eliška Podzimková. Měla jsem fakt radost, protože máme Jamieho s mámou moc rády.\nNonstop infolinky Státního zdravotního ústavu +420 724 810 106 +420 725 191 367 +420 725 191 370 Ministerstvo zahraničních věcí hotline: +420 224 183 200 +420 224 183 100 Linka pražského magistrátu: +420 800 160 166 Hygienická stanice města Prahy, denně 9 — 20 hod. Eliška se snaží ukázat všední okamžiky každodenního života, prostřednictvím dokreslené fotografie, tak aby se lidé na chvíli pozastavili a pousmáli. Jde to pomalu, ale myslím si, že to nikam neuteče. Představte si, že Socha svobody nosí knírek, mezi mrakodrapy létají ryby a po manhattanském mostě se prochází žirafy a sloni. V téhle době pracujeme na vývoji seriálu a jednáme i se zahraniční distribucí. Tenkrát jsem vytvářela a sdílela dva obrázky denně.\nNěkdy bych se s ním chtěla sejít osobně. Pro koho ten seriál bude určený? Máte následně okamžitou zpětnou vazbu. V současné chvíli pracuje na seriálu Plešouni pro onkologicky nemocné děti, protože po vlastní zkušenosti ví, že je potřeba k léčbě přistupovat co nejvíce optimisticky a edukativní animovaný seriál by k tomu mohl pomoci. Návštěvníci tak měli možnost si rovnou vyzkoušet, jaké to je, domlouvat se beze slov. Zkrátka… zapomeňte, že jste dospělí.\nNo, můžou to zkusit, ale myslím si, že to bude hned pryč. Při odchodu z výstavy pak dostanete pohlednici s reálnou podobou zvířete. Chyběli mi kamarádi, rodina, normální povídání v hospodě u piva. Eliško, co jsi pro Vnitroblock připravila? Takže výstava rozhodně není jen pro děti. Byla to pro mě úplně nová zkušenost od animovaného filmu po scénografii. An unusual combination of live-action and animation which shows a certain kind of magic that can only happen in an animated film. Odcházeli jsme nakonec nabití energií.


Severní Korea dělá velké pokroky ve vývoji světu nebezpečných zbraní, říká šéf agentury pro atomovou energii | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nSeverní Korea dělá velké pokroky ve vývoji světu nebezpečných zbraní, říká šéf agentury pro atomovou energii\nKLDR dělá velké pokroky ve vývoji nových zbraní, varuje Jukija Amano z MAAE. autor: ČTK\n29. 9. 2017 06:42 / 2 minuty čtení\nSeverní Korea MAAE jaderná zbraň\nSeverní Korea udělala rychlý pokrok ve vývoji zbraní ohrožujících svět. Poslední test vynesl Koreji nové sankce OSN.\nPodle Mezinárodní agentury pro atomovou energii nelze potvrdit, že šlo o testování vodíkové bomby. Její šéf Jukija Amano ale varuje, že Severní Korea ve zbrojení velmi rychle postupuje.\nVzhledem k blížícímu se výročí vzniku severokorejské komunistické strany očekává Jižní Korea od svého souseda další provokace.\nK rostoucímu napětí v poslední době také přispělo, že KLDR podnikla dva další testy mezikontinentálních balistických střel navzdory kritice mezinárodní komunity.\nPeking, který je nejbližším diplomatickým a obchodním spojencem KLDR, v reakci na neutuchající jaderné a raketové testy Severní Koreje přijímá vůči Pchjongjangu stále přísnější sankce. Představitel amerického ministerstva zahraničí vyzval Kongres Spojených států amerických, aby nespěchal s uvalením nových sankcí na KLDR s tím, že je nutné počkat na výsledky nejnovějších čínských sankcí.\nFBI má oficiálně nového šéfa, stal se ním Christophera Wray. Na funkci ho navrhl Donald Trump - čtěte ZDE


Volný i nadále odmítá odklidit lejno zanechané v Poslanecké sněmovně – Paralelní listy\nO další incident se tento týden postaral nezařazený poslanec Lubomír Volný. Během projednávání novely o exotickém ptactvu došel k řečnickému pultu a vykonal zde i na svojí postavu velkou potřebu. Šokovaní poslanci vyjádřili svou nevoli tlučením do poslaneckých lavic. „Je to moje ústavní právo,“ odvětil jim Volný. „Všichni do jednoho jste pokrytci. Serete na lidi, a tak já seru na váš parlament,” pronesl dále Volný. Po defekaci si natáhl kalhoty se slovy, že toaletní papír jako nástroj ovládání lidí odmítá, a že má zebry rád skoro stejně, jako medvídky.\nReakce veřejnosti jsou různé.\n„Já mu fandím. Příště mu to tam hodím. Je náš, lidovej,” odpověděl na náš dotaz pan František.\n„Je to hrdina. Já doma taky seru. Většinou na záchodě, ale seru. Jako von.” – mistr výroby pan Juránek.\nPředseda sněmovny Radek Vondráček uvedl: „Sněmovní řád s tímto nepočítá, zatím nevíme, zda můžeme tento projev odklidit, jestli to nezasáhne do práv pana Volného na svobodný projev. Projednáme to na mandátovém a imunitním výboru za 3 měsíce, do té doby kolem toho hovna (míněno lejno na zemi, pozn. redakce) postavíme ochranné plexisklo.”\nSám Lubomír Volný se na tiskové konferenci, která tematicky probíhala opět během jeho defekace vkleče, pronesl toto: „Vážím si podpory lidí. Já sám sebe považuji za novodobého Jana Husa. On u sloupu, já v pokleku. Oba protestujeme a své pravdy se nevzdáme.”\nCelý incident je o to peprnější, protože vyšlo najevo, že poslanec Volný posral svého kolegu Mariana Bojka. „Nevšiml jsem si ho, je menší, to se stane. Skřet to bere s humorem,” komentoval na tiskové konferenci tuto událost Volný. „Nevadí mi to. Naopak, připadal jsem si jako Palach. Oba jsme trpěli pro náš národ. Já možná víc, ale držel jsem.” reagoval s úsměvem poslanec Bojko.\nPříznivci Volného již plánují tzv. Srací jízdy po České republice. „Bude to ve formátu naší lízátkové revoluce. Tentokrát přijedeme na náměstí daného města, hromadně se vysereme, skočíme do hospody na guláš, aby bylo co srát, a pojedeme dál. Je to naše forma podpory Luboša a protest proti covidové totalitě a čipové nadvládě globální židozednářské tamtoho,” prozradila nám plány mluvčí paní Sedláková.\n„Připadá mi to hloupé a dětinské,” reagoval Petr Fiala, kterého jsme zastihli během focení při přesunu od houpaček k prolézačkám.\n„Já se zatím nebudu vyjadřovat, o incidentu slyším poprvé od vás. Uvidíme, jestli to na voliče zabere. Pokud ano, rozhodně začneme také ve sněmovně a nejenom tam srát.” odpověděl Tomio Okamura.\nAndrej Babiš byl naším dotazem na reakci zaskočen, citujeme: „Ja som něni toto. Keby treba nebo jo, tak oň aňo, ale podivajtě sa, tohle je a to je důležitý. Buděme to alebo ťam.”\n„Pravda a hovno zvítězí nad lží a nenávistí” napsala nám k tématu na svém facebooku Jana Peterková a tímto odvážným konstatováním se podle ní zařadila po bok Johanky z Arku.\n„Jsou to zlá, nepěkná hovínka,” napsal nám reakci e-mailem Václav Klaus, kterého jsme se neptali a jehož názor nás nezajímá.\n„Pan prezident již vše důležité posral, a to navíc v době, kdy to ještě vyžadovalo odvahu,” vyjádřil se mluvčí prezidenta Jiří Ovčáček. Připojení prezidenta k Srací jízdě ovšem nevyloučil.\nCategories:\t~PUBLIC, Kultura, Politika, Životní styl\t/ No Responses / by Inliner 9.7.2021\nPost Author: Inliner


KOTEL #26 – 21.3.2009, Chomutov, klub Šakal | R.U.M. zine\nKOTEL #26 – 21.3.2009, Chomutov, klub Šakal\nSpotřebované město, odrbaný klub, tedy hospoda o rozměrech, kde by se ztratilo 200 lidí, natož ta hrstka cca. dvaceti. Stejně nezůstali do konce. Řekněme pětina byla ožralá už před startem, nemálo odešlo v průběhu. Ale dost už kritiky, pojďme chválit. Představení chomutovské kapely KOTEL #26 se rozjelo chill-outovým šumlováním klávesáka a „kováře“, i když by se dalo napsat dvou kovářů, protože první jmenovaný kovářem opravdu je. Podstata hudby a pravá tvář přišla až se vstupem dalších dvou členů (zpěvák a basák) na praktikáblové pódium.\nOd té chvíle jsme měli možnost nahlížet do industriální kuchyně a poslouchat profesionální výkon v amatérských podmínkách. Pokud jsem nucen vyslovit EINSTÜRZENDE NEUBAUTEN, je to hlavně kvůli nepřehlédnutelným kovovým konstrukcím, které nejsou na jevišti pouze pro parádu, ale jsou aktivně využívány. Dále je solidní zmínit i staré LAIBACH. Každý dělá svůj pohled na stejnou věc jinak a to je dobře. Souběžnost s našimi šikuly Kaspar von Urbach, cítím hlavně v „radosti“, kterou mi předali. Srdce plesá, když jsou písňové formy protkány nefalšovanými továrními zvuky, kombinované elektronickou výplní a hlučným smetím. Poctivá ruční práce všech čtyř protagonistů hladila po duši, rozdávala údery do hlavy, nohy nutila podupávat, chvílemi až tančit. I oči si přišly na své. Do posledního koutku zaplněná plocha pro vystupující, tu soška radostného dělníka z dob zapomenutých, stroje, přístroje, zařízení, totemy továrního věku, podporující projekce vhodně a vkusně doplňující hudbu samotnou.


Karanténa zafungovala. Koronavirem je nakaženo už jen osm studentů UP Olomouc | EuroZprávy.cz\nKaranténa zafungovala. Koronavirem je nakaženo už jen osm studentů UP Olomouc\n27. dubna 2020, 12:25 — Autor: EuroZprávy.cz / ČTK\nZ pěti desítek olomouckých zahraničních studentů, kteří se nakazili novým typem koronaviru, se již téměř všichni z nemoci vyléčili. Pozitivní test zůstává u osmi studentů, kteří tak musejí i nadále setrvat v izolaci. U dalších sedmi se čeká na výsledky druhého testu, který má nemoc definitivně vyloučit, řekl dnes ČTK ředitel správy kolejí a menz Josef Suchánek.\nKoleje se tak znovu připravují na běžný režim. S náporem studentů po uvolnění vládních opatření a s možností návratu do škol však už do konce semestru nepočítají.\nPo vypuknutí nemoci bylo v přísné izolaci umístěno zpočátku 52 studentů. Minulý týden se 27 z nich již vyléčilo. Počet uzdravených se během týdne ještě podstatně zvýšil. "Máme dobré zprávy. Z původních 52 pozitivně testovaných nám zůstává v izolaci posledních osm. V karanténě máme posledních sedm; ti byli po pátečním testování negativní, dnes ráno jsme je testovali znovu. V okamžiku, kdy dostaneme jejich výsledky, přesuneme je mimo karanténu," uvedl Suchánek.\nKromě izolace pozitivně potvrzených případů musela správa kolejí zabezpečit v minulých týdnech i karanténu dalších 93 studentů, kteří byli s nakaženými v kontaktu. Opatření byla v tomto případě úspěšná, 90 z nich mělo po dvou týdnech negativní testy. "Karanténní opatření, která se zavedla jak pro ty pozitivní, tak pro jejich kontakty, zafungovala," řekla již dříve ČTK epidemioložka krajské hygienické stanice Růžena Haliřová.\nNa Slovensku výrazněji ubylo nových případů koronaviru\nOlomoucké vysokoškolské koleje se tak po řadě opatření a logistického stěhování vracejí postupně k normálu. I s uvolněním vládních opatření se však na koleje studenti už nehrnou, podle ředitele správy jen narůstá počet jídel v menze. Návrat běžné výuky do učeben neočekává ani vedení Univerzity Palackého, pokračuje tak již zavedená on-line výuka. Prorektor univerzity Petr Bilík ČTK řekl, že už návrat klasické výuky v příštích týdnech neočekává, a to i vzhledem k tomu, že je téměř konec semestru. "Sbíráme síly na příští semestr," doplnil Suchánek.\nV Olomouckém kraji ministerstvo zdravotnictví nyní eviduje od počátku pandemie 678 případů potvrzených nákaz covid-19, od nedělního večera se počet nezvýšil. Zůstává 13 obětí a 357 uzdravených. Údaje ministerstva zahrnují všechny nakažené s trvalým bydlištěm v kraji, krajští hygienici nyní evidují 667 případů.\nTémata: Covid-19 (koronavirus SARS-CoV-2) | Univerzita Palackého | olomouc | EuroZprávy.cz\nCovid: FN Olomouc může připravit až 250 lůžek, Univerzita Palackého ocení dobrovolníky\nOlomoučtí vědci vyvinuli nový test na covid-19, výsledky je do hodiny


> Zájezdy > Chorvatsko > Dalmácie > Hotel Alem\nChorvatsko - Dalmácie - Baško Polje\nDalmácie - Baško Polje\nBaško Polje je menší středisko s výbornými podmínkami na koupání. Je spojeno přímořskou promenádou se střediskem Baška Voda. Hotel Alem se nachází v krásném prostředí, v piniovém háji pod horským masivem Biokovo, cca 20 min. chůze příjemnou procházkou od Bašky Vody. K dispozici je 24 h recepce a hotelová restaurace. Parkování zdarma pro hosty hotelu a depandance.\nJednoduché dvoulůžkové pokoje s vlastním příslušenstvím, balkonem, orientovány na parkovou nebo mořskou stranu a některé s možností přistýlky.\nPro pobyty v termínu: Trasa A, B a C: 24.5. - 29. 9. 2019\nBaško Polje je oblíbeným cílem českých turistů na Jadranu. Nachází se v severozápadní části Makarské riviéry, 2 km jihovýchodně od velkého a populárního letoviska Baška Voda. Nachází se v hustém borovém lese přímo na mořském pobřeží. Turisté zde najdou krásné pláže z drobných oblázků, bohatství okolních borových lesů a jedinečnou přírodní scenérii, které dominuje vápencový hřeben pohoří Biokovo. Podél pobřeží se klikatí od Brely na severozápadně až do Podgory malebná promenáda pro pěší, tzv. lungo mare, která přímo svádí k podvečerním procházkám.


Květnový Zámeček | Pivní agentura UTOPIJE\nPublikováno 19.5.2020 | Autor: Jarosek\nV roce 2007 nově zrekonstruovaný Zámeček v Zábřehu soupeřil s ostravským Hobitem o to, kdo rozjede první oficiální minipivovar v moravskoslezské metropoli.\nDnes je v Ostravě pivovárků již mnohem více. Zmíněné dvě provozovny se od těch dob změnily v tradiční a průkopnické podniky.\nZatímco Hobit – dnes rozsáhlejší Pivovarský dům sází na kartu lidovějšího hučáku, Zámeček je více „repre“. Nabízí spoustu gastronomických specialit za odpovídající ceny, kvalitní a drahé ubytování a též poměrně bohatý kulturní program a společenské akce. Nejzdařilejší událostí Zámečku je vždy pořádání Svatováclavského pivního festivalu v září.\nMístní minipivovar navazuje na pivovárečnou tradici v oněch prostorách, údajně již z roku 1574. Již v roce 2007 představil pivovar, který používá dnes pro své produkty název Pikard, tři stěžejní druhy svého piva. 11° ležák světlý, ležák tmavý o stejné stupňovitosti a netradiční pivo puškvorcové. O něco později došlo k fúzi černého s puškvorcem. Pivovar též vaří řadu sezónních speciálů od piva medového až po spoustu druhů svrchňáků. Asi před 10 lety jsem s místním sládkem řešili, zdali je lepší přidávat čerstvý med již do chmelovaru nebo až při procesu kvašení či dokvašování.\nNejvíce mne ze Zámečku zaujalo bezlepkové 8° pivo z pohanky. Nevím proč jsem si při jeho popíjení představoval Kyjevskou Rus ve 12. století.\nVčera byl krásný slunečný květnový den. Kolem 16 hodin na zámecké zahrádce mnoho stínu není, proto bylo nutno pít ve zrychleném tempu. Red Ale 10°byl osvěžující, nepřechmelený a překvapivě tělnatý. Tam lehce zvýšená teplota příliš nevadila. Pikard 11°byl rovněž slušný, ale jaksi ztratil svou původní, docela komplexní chuť. Navíc pivo bylo natočeno do normálních půllitrů bez loga Zámečku. Asi se tam dost krade.\nČerný Pikard mi chutnal, ale myslím, že karamel tam trochu přeráží úzkoprofilový puškvorec. Nikde jinde jsem se s tímto receptem nesetkal, doporučil bych proto toho využít a puškvorce přidat!\nZámeček je esteticky dokonalým a pivně přátelským objektem, který byl před 13 let zachráněn před totální destrukcí. Jen více takových podniků!\n1 komentář u “Květnový Zámeček”\nVáclav Švihlík ( 22.5.2020 | 17.40 ) napsal:\nJo, jo, zámeček, pustili tam nějakej film, co mě nebavil, tak jsem si šel sednout dovnitř do restaurace a jeden pingl to nemohl vydýchat, že jsem nechtěl koukat na film, kterej on osobně vybral pro onen letní večer.\nJinak pivo průměrný, ceny komentovat nebudu, každý má jiné možnosti, pro někoho asi OK, pro někoho asi drahé.\nAle Ostrava není zrovna levný kraj.\nNedávno jsem byl v Tišnově, tam se do hospody chodí lépe, je tam levněji.


Herpetický infekt genitálu | uLékaře.cz\nuLékaře.cz Poradna lékaře Herpetický infekt genitálu\nKožní obtíže David 19.6.2018\nDobry den. Uz asi 4 roky se mě v nepravidelnem intervalu objevuji prasklinky a pote cervene tecky a na zaver neco jako opar. Celou tu dobu mam jednu partnerku. Cele to zacne bolesti uvnitr penisu, pokracuje rozpraskanim predkozky (dost bolestive pri moceni a ohrnuti) pote puchyrky na predkozce nekdy i na zaludu a na zaver neco jako opar (nekdy na zaludu). Byl jsem na koznim i na dermatovenerologii ale bez vetsich uspechu. Partnerka ma za tu dobu se mnou dve deti (prosla spoustou vysetreni a i jeji doktor uz ji na to jednou predepsal antibiotika a me take ale vratilo se to) kdyz mam ja svuj problem nakazim ji... Bohuzel nevim jestli jsem ja ten prvni kdo to dostane. Ted naposledy po dlouhe dobe (asi 6 mesicu) se mi to stalo zase. Manzelka si stezuje na drobnou prasklinku. Pri poslednim styku byla tesne po menstruaci. Pouziti kondomu tomu nezabrani a alergie na latex to asi taky nebude. Dekuji\nherpetické infekty mohou být bohužel někdy úporné. Je to jako s opary na rtech, které se vrací. Herpetické viry totiž nelze z těla úplně eliminovat, žijí v průběhu nervových vláken a mohou se opakovaně aktivovat (tak jako opary na rtech). Pokud se tedy jedná opravdu o herpetický infekt, lze zkusmo nasadit v počátku obtíží antivirotika Herpesin (v tabletách na předpis u lékaře, může předepsat i praktik), volně prodejný je potom krém Herpesin, který je vhodné aplikovat lokálně do zhojení. Pokud by se stav nelepšil, či zhoršoval, dostavte se znovu na kontrolu na kožní - ideálně tam jít, když jsou akutní obtíže. Zkusit můžete také preparáty na celkové podpoření imunity, např. Wobenzym apod.\nPřeji brzké odeznění obtíží, resp. ať se obtíže vracejí co nejméně.\nDobrý den, k odpovědi kolegyně Gottvaldové vlastně není co dodat. V době, kdy potíže nejsou, bych do předkožkového vaku 1xd doporučovala kápnout Ophtalmo - Septonex kapky nebo podobou desinfekci v roztoku. Jakmile se ohlásí první potíže, doporučuju nasadit celkovou léčbu antivirotiky - Herpesin by měl postačovat. Musí ho ale napsat některý lékař - praktik, dermatolog nebo imunolog nejlépe. Dávkování je nejdříve v akutní fázi 5x za den a v případech úporných recidiv je možné prodloužit podávání na několik týdnů již jen po 12ti hodinách.\nDobrý den Před osmi lety mi byl diagnostikován opar...\nKvasinkový infekt genitálu\nDobrý den, v létě se mi na penisu objevila bílá a suchá...\nDobrý den, již delší dobu mě trápí pupínky na genitalu...


Poradenská a rekondiční činnost, bodystat, mentální koučink Ostrava\nVyšetření přístrojem Bodystat, Ostrava\nMentální koučink jak bojovat s nadváhou Ostrava\nTrápí Vás nadváha? Rádi by jste zhubli zdravě a natrvalo, bez jojo efektu? Slyšeli jste o přístroji Bodystat, který pomáhá určit ideální hmotnost a základní energetické hodnoty? Navštivte nestátní zdravotnické zařízení, poradenské a rekondiční centrum PROZIT MUDr. Šárky Andělové Csc. se sídlem v Ostravě, ale pomáháme s hubnutím i mimo Ostravu v rámci korespondenčního kurzu.\nS hubnutím pomáháme pomocí metody kognitivně behaviorální terapie podporovanou společností STOB obezitě, bez potravinových výrobků.\nVyužít můžete naše kurzy:\n- individuální korespondenční – pro klienty mimo Ostravu\n- Bodystat 500 – pro určení základní energetické potřeby a ideální hmotnosti\n- Bodystat 1500 Wellness – nejen vhodné při redukci váhy, ale i pro děti a sportovce pro celkovou analýzu těla. Využívá se pro zmonitorování zdravotního a kondičního profilu. Můžete využít i v rámci preventivních podnikových prohlídek.\nZjištěné hodnoty při vyšetření Bodystatem:\n- množství svalstva\n- podíl tuku v těle\n- objem tělesné vody\n- metabolické vyšetření\nMicrosite byla vložena dne: 20.01.2020\nID microsite: 156968, počet zhlédnutí: 21


Hvar - Kultura\nJeskyně na ostrově, v nichž byly nalezeny pozůstatky prehistorického člověka, i další naleziště patří k nejdůkladněji prozkoumaným paleoarcheologickým lokalitám na jadranských ostrovech; jedná se o období 3500 až 2500 let př. n. l. K nejvýznamnějším patří jeskyně Grapčeva špilja (více v článku Návštěva osady Humac a jeskyně Grapčeva špilja). Četné nalezené cenné předměty jsou nyní uloženy v archeologických sbírkách ve Hvaru, Starém Gradu a ve Splitu. Nejcennější je tzv. hvarská keramika, mince, gemy aj.\nArcheologicky významné jsou i nálezy pozdějších ilyrských opevněných sídlišť, tzv. gradin, nebo nálezy z tumulů, např. u obce Jelsa, na Purkin kuku u obce Dol, na Paklených ostrovech, na ostrově Šćedro a nad obcí Vira na západě ostrova Hvaru.\nŘekové zanechali významné informace o způsobu svého života a uspořádání obce ve svém Pharosu (dnešním Starém Gradu), ale lze je najít i jinde, např. u Jelsy. Pozůstatky řeckého uspořádání a parcelace pozemkového majetku obce představuje tzv. řecký ager na Starigradském polji ( Starogradsko polje), východně od města Stari Grad. Je to historická památka naprosto výjimečná svou zachovalostí v celém Středomoří. V roce 2008 bylo Starigradské polje zapsáno do prestižního seznamu světového kulturního a přírodního dědictví organizace UNESCO (více v článku Starigradská kulturní památka na seznamu UNESCO).\nNejvýrazněji však formovalo hvarská sídla dlouhé období panství Benátské republiky, zejména poté, co získala ostrov na téměř 400 let a přeměnila jej ve významnou a nejbohatší základnu své moci v této části Jadranu.\nZejména město Hvar, hlavní benátský přístav v této části Jaderského moře, správní středisko celého ostrova a sídlo benátského správce-knížete, vyrostlo v pozoruhodné goticko-renesanční město, které se zvláště v období humanismu stalo střediskem věd a umění, kde nechybělo ani pěstování literatury v chorvatském jazyce. Město si dodnes zachovalo v původním jádru téměř nedotčené svědectví o této epoše.\nV mnohém s ním držela krok i další sídla na Hvaru, především Stari Grad.\nKromě archeologických a stavebních památek má ostrov Hvar co nabídnout i milovníkům výtvarného umění - obrazy a plastiky význačných starých mistrů v kostelech a klášterech především ve Hvaru, Starém Gradu a Vrbosce, ale i díla moderních chorvatských výtvarníků v galeriích a uměleckých sbírkách především ve Hvaru a Starém Gradu. Podrobnosti najdete v příslušných popisech míst.\nV roce 2009 byly zapsány na seznam světového nehmotného kulturního dědictví organizace UNESCO dvě památky týkající se ostrova Hvaru. Jsou to "Krajkářství v Chorvatku" ( Čipkarstvo u Hrvatskoj) a "Procesí Za křížem" ( Procesija Za križem). Jednou z chorvatských krajkářských lokalit Chorvatska je právě město Hvar, kde benediktinky zhotovovaly po staletí specifické krajky z vláken agáve. Jsou k vidění ve sbírkách hvarského benediktinského kláštera. Pašijové procesí "Za křižem" nebo "Za Križen" má na ostrově Hvaru přes 500 let starou tradici. Šest procesí vychází vždy v deset hodin večer na Zelený čtvrtek ze svých farností a celou noc putují za zpěvu pašijových písní po cestách i stezkách od vesnice k vesnici, od kostela ke kostelu přibližně 25 km a na svých trasách se nesmějí potkat. Více informací najdete v článku: Velká náboženská slavnost na Hvaru.\nMuzea na ostrově Hvaru:\nArcheologická sbírka a lapidárium Dr. Grgy Novaka ( Arheološka zbirka i lapidarij "Dr. Grga Novak") je umístěna v kostele sv. Marka ( Sveti Marko), který byl součástí bývalého dominikánského kláštera. V současné době je sbírka uzavřena z důvodu průzkumných prací před sanací objektu.\nHvarské historické divadlo z roku 1612 v prvním patře budovy Arzenálu. Informace: Jedinečné hvarské divadlo je po dlouhé rekonstrukci opět v provozu.\nGalerie moderního umění "Arsenal" ( Galerija suvremene umjetnosti Arsenal) se nachází v západní části prvního patra budovy Arzenálu.\nLetohrádek hvarského renesančního básníka Hanibala Luciće ze 16. stol. ( Ljetnikovac Hanibala Luciće) s jeho pamětní místností ( Salon Lucić).\nPřírodovědecká sbírka Dr. Grgur Bučić ( Prirodoslovna zbirka Dr. Grgur Bučić) v letohrádku Hanibala Luciće ( Ljetnikovac Hanibala Luciće).\nBiskupské muzeum ( Biskupski muzej) v Biskupském paláci ( Biskupska palača) na náměstí vedle katedrály.\nUmělecká sbírka "Hanibal Lucić" ( Umjetnička zbirka H. Lucić) v klášteře benediktinek. V církevní sbírce jsou k vidění jedinečné krajky z vláken agáve.\nSbírka uměleckých předmětů františkánského kláštera ( Zbirka umjetnina franjevačkog samostana). K nejcennějším expíonátům patří "Poslední večeře" ( Posljednja večera) od Mattea Ponzoneho ze začátku 17. stol.\nPevnost Fortica (z italského fortezza - pevnost), také nazývaná Španjol či Španjola ( Tvrdjava Fortica) nad městem.\nMuzeum Starého Gradu ( Muzej Starog Grada) v paláci Biankini ( Palača Biankini) zahrnuje stálou výstavu "Faros – Faria – Stari Grad", která podává svědectví o řecké a římské minulosti městanáklad římské obchodní lodi ztroskotáné ve 4. století v zátoce Duboka na severním pobřeží Hvaru, "Kapitánskou místnost" ( Kapetanska soba) připomínající zlaté období mořeplavby ve druhé poloviny 19. století a další zajímavé expozice.\nRenesanční letohrádek Tvrdalj básníka Petara Hektorović s malebnou vodní nádrží a zahradou.\nDominikánský klášter ( Dominikanski samostan) má ve svých sbírkách kromě nálezů z řeckého a římského období i obraz Oplakávání Krista od slavného italského malíře Tintoretta.\nMuzeum obce Jelsy ( Muzej općine Jelsa) Domě Dobrovićů ( Kuća Dobrovića) prezentuje interiér domu z konce 19. a začátku 20. století, historickou sbírku a sbírku grafik, obrazů a reliéfů.\nRybářské muzeum ( Ribarski muzej) dokládá zdejší dlouhou rybářskou tradici. Informace: Návštěva rybářského muzea ve Vrbosce\nFrantiškánský klášter ve Hvaru\nPalác Hektorovićů ve Hvaru\nKostelík sv. Jana v Jelse\nStarobylý most ve Vrbosce\nOpevněný kostel ve Vrbosce


Venkovní rolety | SunWay\nVenkovní rolety se používají nejen jako ochrana proti přímému slunci, ale také jako výborný termoizolační doplněk našich oken. Rolety představují také vynikající protihlukovou ochranu. V neposlední řadě nesmíme zapomenout na zvýšený pocit bezpečí, který díky instalací venkovních rolet získáme. Hliníkové předokenní rolety pak představují skvělou ochranu před povětrnostními vlivy, která chrání plastová, dřevěná i hliníková okna proti rozmarům počasí a znatelně tak prodlužují jejich životnost. Způsoby ovládání u venkovních rolet jsou opět různé. Na výběr je z manuálního ovládání pomocí šňůry či pásky, dále i zde máme možnost osadit rolety elektromotorem. Při motorizaci venkovních rolet můžeme použít klasický tlačítkový spínač, případně pak komfortnější dálkové ovládání. S možnostmi instalace a ovládání Vám rádi poradíme. Širší přehled najdete také na specializovaných stránkách tohoto druhu stínění - rolety Praha.\nvzhledem k současným omezením, kdy se vzhledem k nařízením Vlády ČR situace neustále mění, přistupujeme k následujícím opatřením:\n- pražská prodejna bude dočasně uzavřena (na této prodejně si lze sjednat schůzku pouze po předchodí telefonické domluvě).\n- libišská prodejna bude naopak otevřena pondělí až pátek od 9:00 do 17:00 hod.\n!!! Konzultace, zaměření a montáže u zákazníků stále fungují bez omezení !!!\nDěkujeme za pochopení a všem přejeme především pevné zdraví, SunWay


CRUSSIS - e-Guera 7.6.- S (kat.:"B", vel.: S/17")\nPřední odpružení: SUNTOUR XCM HLO DS 27,5", 100 mm\nDojezd e-kola je až 150 km – zde samozřejmě vždy záleží na profilu trati a způsobu využití asistence, která je v případě tohoto modelu pětistupňová. A jak vlastně asistenci ovládáte? Jako u většiny elektrokol prostřednictvím LCD displeje umístěného na řídítkách. Barevný displej zobrazuje stav baterie, zvolený stupeň asistence elektromotoru, rychlost a ujetou vzdálenost. Možnost zvolení CZ menu, které vám zdarma a rádi nastavíme.


Barevný podjezd na Pražské ulici musí posoudit psycholog - Chomutovský deník\nBarevný podjezd na Pražské ulici musí posoudit psycholog\nCHOMUTOV - Na netradiční vjezdy do Chomutova si řidiči nějaký čas zřejmě ještě počkají. Alespoň na ten, který má být místo šedivých zdí v podjezdu na Pražské ulici. Výrazné barvy graffiti, které tam měli nastříkat sprejeři, údajně mohou odvádět pozornost řidičů.\nChomutovská primátorka Ivana Řápková s projekty vjezdů na Pražské ulici v Chomutově. | Foto: Deník/ Vojtěch Janda\nNávrh, jak by měl vjezd vypadat, představilo vedení chomutovské radnice na podzim loňského roku. Jeho autory jsou grafici a sprejeři z Jirkova. Na jejich díle se mělo začít pracovat už letos v březnu, kdy se měly opravit zchátralé betonové zdi podjezdu. Dosud se ale na Pražské ulici nic takového neděje. Proč?\n„Projekt uvízl na dopravním inspektorátu,“ informovala Deník Iva Josífková z kanceláře primátorky města Chomutova. „Výrazné barvy, které bychom chtěli použít, mají údajně odvádět pozornost řidičů a navíc má jít o nehodový úsek,“ uvedla Iva Josífková.\nPodle dopravního inženýra chomutovské dopravní policie Vlastislava Schärfera musí o vymalování rozhodnout experti. „Nic podobného zatím nikde není, proto to musí nejdříve posoudit psycholog. Jelikož je to silnice první třídy, o povolení rozhodne krajský dopravní inženýr v Ústí nad Labem,“ řekl včera Schärfer.\nProblém představuje hlavně křižovatka, na kterou se auta dostanou hned po vyjetí z podjezdu. Existuje tu nebezpečí, že by řidiči, uchvácení výjevy na zdech podjezdu, nemuseli vždy včas dobrzdit a mohlo by docházet k nehodám.\nPřesto - chomutovská radnice má na projekt barevného vjezdu na Pražské připraveno asi osm set tisíc korun. Zatím ale není jisté, kdy je bude moci použít. To všechno záleží na kladném vyjádření dopravní policie.


Vyklizení pozemku či parcely Veselí nad Moravou - Extra Vyklízení\nVyklizení pozemku či parcely Veselí nad Moravou\nPotřebujete sehnat levné vyklízení pozemku v obci Veselí nad Moravou a hledáte spolehlivou firmu, která vám toto vyklízení ve Veselí nad Moravou zajistí? Máte pozemek ve Veselí nad Moravou a je na něm nepořádek, který byste potřebovali odvézt a zlikvidovat? Naše franchisová síť EXTRA STĚHOVÁNÍ a EXTRA VYKLÍZENÍ působí nejen v okolí Veselí nad Moravou, ale i v celém okrese Hodonín. Oslovte nás a my vám pomůžeme s vyklizením vašeho pozemku či pozemků a postaráme se o to, abyste na svých pozemcích neměli žádný nepořádek a harampádí. Vše odvezeme a zlikvidujeme tak, jak si budete sami přát. V případě potřeby zajistíme i případnou techniku, pokud by byla na vyklízení potřeba. Objednejte si vyklizení pozemku ve Veselí nad Moravou, my vám rádi vyjdeme vstříc s pomocí při vyklízení a likvidaci.\nNaše společnost zajišťuje komplexní služby nejen při vyklizení pozemku ve Veselí nad Moravou, ale i v celém okrese Hodonín! Nenabízíme nejlevnější vyklízení ve Veselí nad Moravou, ale poskytujeme profesionální, spolehlivé a kvalitní služby skutečných odborníků. Před objednávkou námi poskytovaných vyklízecích služeb si prohlédněte, jaká je naše cena za vyklízení (viz vyklízení pozemku Veselí nad Moravou ceník).\nPokud máte zájem, můžeme vám kromě vyklizení pozemku nabídnout i jiné profesionální služby naší franchisové sítě EXTRA SLUŽBY. Měli byste ve Veselí nad Moravou zájem o profesionální a spolehlivé stěhovací služby a práce? Objednejte si u nás stěhování.\nV neděli jste mi pomáhali vyklidit zahradu ve Veselí nad Moravou. Že to zvládnete tak rychle jsem skutečně nečekal. Kluci byli vážně machři a cena za celé vyklízení pro mě byla velmi příjemná. Pokud budu ještě někdy potřebovat, určitě si vyber zase vás. Děkuju za včerejší vyklizení stavebního pozemku ve Veselí nad Moravou. Vše proběhlo velmi rychle a kvalitně. Cena naprosto luxusní. Děkuji a doporučuji. Nutně jsme potřebovali vyklidit všelijaké harampádí a nepořádek na našem pozemku EXTRA VYKLÍZENÍ. Vybrali jsme si spol. EXTRA VYKLÍZENÍ a skutečně jsme vybrali dobře. Od A do Z se nám postarali o celý proces těchto vyklízecích prací. Naše zahrada je teď jako ze žurnálu. Tyto profesionály jednoznačně doporučujeme. Včerejší vyklízení našeho pozemku ve Veselí nad Moravou proběhlo naprosto skvěle. Chtěl bych poděkovat všem Vašim pracovníkům za jejich vstřícnost a ochotu. Dobrý večer. Chtěla bych vám moc poděkovat za pomoc, kterou jste mi poskytli při vyklízení mého pozemku ve Veselí nad Moravou. Popravdě řečeno jsem moc nevěřila tomu, že by to někdo dokázal. Je poznat, že jste odborníci na pravém místě. Určitě vás budu dál doporučovat. Vyklízení parcely ve Veselí nad Moravou proběhlo velmi rychle a velmi kvalitně. Parcela je nyní čistá a připravená k prodeji. Děkuji touto cestou společnosti EXTRA VYKLÍZENÍ za jejich vynikající práci.


Pokud je voda naprosto čistá, může mít třeba -20 stupňů a být v tekutém stavu. Dokud ji nevylejete. - TrolololGO.cz\nPokud je voda naprosto čistá, může mít třeba -20 stupňů a být v tekutém stavu. Dokud ji nevylejete. Markéta Kolaříková\ntrolololgo.cz › Zajímavé <<>> 2460 zobrazení\nTagy: zajímavá videa, zajímavé gify, vědecké gify, věda a technikaObsah, který vás může zajímat\n6 věcí, které bychom se mohli naučit od superhrdinů\nJasně, určitě byste se od superhrdinů chtěli naučit věci jako kop z otočky, telekinezi, čtení myšlenek a podobné schopnosti, ale pánové a dámy v upnutých elastických oblecích nás všechny mohou naučit mnohem víc. Třeba takový IronMan je jasným důkazem toho, že pokud chcete změnit svět, musíte začít u sebe, jinak to prostě nepůjde. Nebo se podívejte na Wonder Woman, ta zase ukazuje, že zdaleka ne každá princezna je křehká květinka, která potřebuje záchranu princem na bílém koni (ta spíš prince na bílém koni zachrání sama). Spiderman vás zase může zbavit arachnofobie a Batman chiroptofobie (strach z netopýrů – nepleťte si to s chiraptofobií, to je strach z cizích doteků).\nrubrikace: Zajímavé Co jste už možná v životě někdy dělali


Home Peugeot obecně Servis Pomoc 406 nejede\nStarted by 4xf, December 30, 2007\nPage 1 of 4 4xf 0\nZdravím všechny a ty co mi pomůžou,tak ty obzvlášť Mam problém ze svojí 406 2.0 1997 combi (benzín,plyn) Z ničeno nic,se mi při jízdě začalo ozívat ze předu rachot (syčení a jako když mam prasklej výfuk ) Taky jsem z prvu myslel,že je to tak,ale zjistil jsem,že to on není.Motor pomalu nejede,vytočím ho max 2.500 ot/min a to ať na plyn,nebo benzín.Napadla mě váha vzduchu,ale tu zřejmě moje beruška ještě nemá (nenašel jsem ji) a taky když odpojím vzduchovou hadici,nemá to žádný efekt na tah motoru,ale když k ní přiložím ruku,saje jak stekla.A ten rachot (opravdu jako když praskne výfuk) se právě při zvýšených otáčkách ozívá právě sté hadice.Nechápu to.Auto jsem se nepokoušel roztláčet (že by se přetočil řemen) ani jsem nedělal žádný jiný zasah do motoru.Pomoc te mi-nejede-jsem zoufalej.\nS nejvetsi pravdepodobnosti, spatnej tlak paliva, vlivem spatnyho cerpadla. Dalsi zavada, muze byt: 1. Kdy si naposledy menil svycky. Jestli ses schopnej je aspon vytahnout a podivat se jak vypadaj, lecos tomu napovi. 2.Ty tam myslim mas jeste zapalovaci kabely, zkontrolovat stav. Pokud , uz tam mas zapalovaci rampu, ta se myslim, neda opravit- ale nevim to jiste. Hod sem foto motoru, at se podivam, jestli mas rampu nebo kabely.\n3.Necitil jsi smrad nebo tak neco? 4.Vymen palivovi filtr, co tankujes za benzin a hlavne kde. 5.Pokud ti sviti diagnostika motoru, tak se musi HNED na diagnostiku, ne to nechat svitit, je mozny , ze ted uz mas trochu pozde a bude te to stat 3x tolik nez ze zacatku problemu! Nechci te strasit, ale takova je realita.\nJdu se juknout na tu rampu.Jak to myslíš s tím rychle hotoví?Máš nějaké osobní zkušenosti?Já osobně byl snima vždy spokojený.A podle zákona,mam pul roku záruku na skryté vady.Mluvil jsem s nima včera,a mam jim auto dovést technikovi,a pak řeknou další postup.No,ale po pravdě,dal jsi mi teď brouka do hlavy 0


Stavební fakulta ČVUT má nové studijní prostory – DesignMag.cz\nStavební fakulta ČVUT má nové studijní prostory\n20.09.2008 –– interiér –– Pavel Dvořák\nAtelier D na pražské ČVUT, jemuž patří obor architektura. má na stavební fakultě novu fabriku na nápady. Jak říkají samotní autoři projektu, jde o komunikaci mezi jednotlivými studenty. Ve světě velkoprostorové učebny umožňují studentům rozhlédnout se okolo sebe a vidět co dělají jejich kolegové.\nNa první pohled jakoby industriálně vypadající velkoprostorová hala přináší nové pohodové prostory pro studenty. Čistota detailu a nové materiály dávají však fabrice nádech moderního vydesignovaného prostoru. Autorem projektu je Vyšehrad Atelier architektů Zdeňka Rychtaříka a Jiřího Smolíka. Inspiraci brali autoři ze svých studentských let a také z nizozemských univerzit. Šlo především o to co dnešní student potřebuje – je to prostor, který umocňuje rychlost přenosu informace a zkvalitňuje tak samotnou výuku.\nSamotný prostor 600 metrů čtverečních vznikl z atria jedné z budov ČVUT Fakulty stavební. Ocelová konstrukce přes dvě patra nese čtyři se shora zavěšené zelené učebny do kterých je ze všech stran vidět. Zavěšené učebny mají zelený nádech díky polykarbonátovým deskám Bencore. Přízemí má prosklené stěny s průhledem do okolní zeleně, čímž vznikl příjemný kontakt – zelené uvnitř a zelené venku. Spodní část má sloužit bez jakýchkoli pevných barier až pro 6 zároveň pracujících skupin studentů.\nCílem bylo vytvořit místo, kde by se studenti oboru architektura cítili doma. K tomu slouží i výrazně žluté pojízdné skříňky, kam si každý student může uložit své věci a zároveň skříňky slouží k dělení prostoru. Další místností pro zázemí studentů je prosklenou stěnou oddělená místnost respiria, což je prostor určený pro kontakt studentů. Na druhé straně haly, je taktéž celoprosklenou stěnou oddělena místnost modelárny opět opatřená průhledem do zeleně.\nSamotná investice do projektu asi 48 milionů korun se nezdá až tak vysoká, jelikož vytváří moderní tvůrčí prostředí pro studenty, které je k nezaplacení. Dalšími aktuálními projekty u ČVUT v Praze je téměř dostavěná Státní technická knihovna za dva a půl miliardy korun a připravovaná budova architektury od architekty Aleny Šrámkové.\nVizualizace: Vyšehrad Atelier


14 | Prosinec | 2016 | Přerov objektivem\nVánoce v nemocnici, samota na pacienty doléhá více než jindy.\nDatum: Středa , 14 Prosinec 2016 Nacházíte se: Aktuality\nNe každý může o vánočních svátcích být doma se svými blízkými. Své o tom ví i sestra Marie Goretti Dřímalová, kaplanka Nemocnice Přerov, která dochází za pacienty už více než deset let. Kolem Vánoc přitom více než jindy vnímá potřebu druhých nebýt sám. A to bez ohledu na víru. „V čase vánočních svátků každoročně zájem […]\tČtěte více\nVIDEO: EET má za sebou už 14 dnů provozu\nDatum: Středa , 14 Prosinec 2016 Nacházíte se: Aktuality, Reportáže, Video\nEET v Česku funguje už dva týdny. Názory podnikatelů jsou zatím rozporuplné. Nejvíce si však stěžují stále na náklady, které jim vznikly právě s jejím pořízením. Podle místopředsedy Okresní hospodářské komory Milana Sivera však částka spojená s koupí a provozem EET může být minimální. Hlavní problém vidí Sivera především v nedostatečných informacích, kterými podnikatelé disponují. […]\tČtěte více\nRoubenky a trpaslíci – jak opravdu vypadá moderní vesnická architektura zachycuje výstava skupiny fotografů\nRůžové sochy plameňáků před dřevěnými roubenkami, šumperáky i bizarní podnikatelské baroko. Taková je dnešní venkovská architektura očima skupiny fotografů, kteří ji zachytili na snímcích k výstavě Kysuce, krajina a architektura. Kontrast moderního a starého, tradice i nevkusu hledali přímo v terénu slovenského horského regionu. Teď se chystají projít s fotoaparáty i Hanou. Skupina 30 fotografů, […]\tČtěte více


Jak si vybrat 10palcový tablet - Online časopis o stylu, módě, etiketě, životním stylu a výběru nejlepších produktů a služeb.\nJak si vybrat 10palcový tablet\nPři výběru tabletu této velikosti byste měli věnovat pozornost především technickým vlastnostem zařízení.\nJak si vybrat 10palcový tablet: co hledat\nHlavní výběrová kritéria výběru\nIntegrovaná úložná kapacita\nHlavní kritéria pro výběr velké velikosti tabletu jsou:\nParametry obrazovky (rozlišení, typ);\nKapacita baterie (v mAh);\nVýkon (na základě procesoru a RAM);\nIntegrovaná úložná kapacita.\nVýrobce zařízení má rovněž velký význam.\nU 10palcových tabletů jsou specifikace obrazovky zásadní, protože budou určovat použitelnost a použitelnost zařízení. Dva nejdůležitější parametry jsou rozlišení a typ matice.\n„Hladkost“ obrazu závisí na rozlišení obrazovky. Čím vyšší je, tím obtížnější bude vidět jednotlivé pixely. Obrazovky s nízkým rozlišením mají znatelně zrnitý obraz, který ovlivňuje pohodlí při sledování.\nČím vyšší rozlišení, tím více energie obrazovka během provozu spotřebuje. Nákup tabletů s velmi velkým počtem pixelů na displeji (například 4K) se proto vyplatí koupit, pouze pokud je to nezbytně nutné.\nMinimální přijatelné rozlišení obrazovky pro 10palcový tablet je 1 200 x 800 pixelů. Takový displej je docela „plynulý“, ale jednotlivé tečky je stále vidět. Je lepší kupovat tablety s rozlišením Full HD – 1920 × 1080 pixelů.\nPokud plánujete svůj tablet používat k práci, včetně úprav grafických souborů, stejně jako sledování filmů a dalšího multimediálního obsahu, doporučujeme si zakoupit zařízení vybavené displejem s vyšším rozlišením. Například 2K, QHD (nezaměňovat s qHD) nebo 4K.\nDruhým důležitým parametrem je typ matice. Ve většině případů se používá jeden ze tří standardů – TN + F, IPS nebo AMOLED.\nTN (lze jej také nazvat filmem TH +) je nejjednodušší, nejlevnější a nejkvalitnější možnost matice. Nachází se hlavně v ultra-levných tabletech od málo známých čínských výrobců. Nízká cena je jedinou výhodou matic TN. Takové displeje mají velmi špatné podání barev a omezené pozorovací úhly kolem 60 stupňů.\nIPS je nejběžnějším typem matice. Jedná se o tablety doporučené k nákupu. IPS poskytuje dobrou reprodukci barev (i když někteří výrobci mohou hodně ušetřit a instalovat tlumenou obrazovku), široké pozorovací úhly řádově 160-170 stupňů bez znatelného zkreslení barev a vysokého jasu.\nAMOLED je zcela nový typ obrazovek. Tyto displeje poskytují maximální sytost, živé barvy a věrnou černou. Ve skutečnosti na takových obrazovkách svítí pouze aktivní pixely, tmavé jsou fyzicky deaktivovány. Proto je také zajištěna nízká spotřeba energie. Existují dvě nevýhody AMOLED – displejů – velmi vysoká cena (zejména u matic s fyzickou velikostí přibližně 10 palců) a vzhled vyhoření po několika měsících používání.\nK nákupu se doporučují právě tablety s IPS displejem, které mají optimální poměr ceny a kvality.\nDíky své velikosti má dotykový panel 10 “displeje poměrně vysokou spotřebu energie. Abyste zajistili optimální autonomii, měli byste věnovat pozornost kapacitě baterie.\nČím vyšší je kapacita baterie, tím déle vydrží tablet na jedno nabití. Například zařízení s 6500 mAh baterií (jeden ze standardů současných zařízení této třídy) jsou schopna žít bez připojení k zásuvce po dobu přibližně 6 hodin aktivního používání. No, nebo budou stačit na celý den, pouze pro smíšené použití.\nJe nežádoucí kupovat tablety, které jsou vybaveny baterií menší než 4 000 mAh. I když jsou vybaveny nejmodernějšími energeticky účinnými procesory. Dotykový displej (dotykový panel v horní části obrazovky) bude stále spotřebovávat spoustu energie.\nVýkon tabletu přímo ovlivňují dva parametry – charakteristika procesoru a velikost paměti RAM. Nejsou přímo připojeni k obrazovce (protože k vykreslování grafiky se používá „virtuální prostor“), ale stále jsou důležité.\nVýkon procesoru určuje, jak rychle procesor dokončí určité úkoly. Například můžete spouštět aplikace náročné na prostředky, hry nebo alespoň vykreslovat webové stránky.\nNejvýkonnější mobilní čipy jsou procesory řady Qualcomm Snapdragon 800. Tato vlajková loď podporují kromě vysokého „výkonu“ také nejmodernější „obecné“ technologie, jako je Wi-Fi Bluetooth a mobilní standardy sdělení. Přesto jsou procesory řady Qualcomm Snapdragon 800 (od podzimu 2017 nejmodernější 835) drahé a proto se instalují hlavně do vlajkových lodí.\nAlternativou jsou Qualcomm Snapdragon procesory řady 600. Optimální výkon zajistí také čipy NVIDIA Tegra, Kirin a MediaTek Helio.\nJe ale lepší obejít různé ultrarozpočtové procesory, jako jsou MediaTek „pravidelné linky“, řešení od společností Spreadtrum, Allwinner a Rockchip. Zamrznou i při každodenním používání, nemluvě o náročných úkolech, jako jsou hry.\nPokud procesor určuje výkon při spouštění konkrétních úkolů (například u nejjednodušších tabletů, které se plánují používat výhradně ke čtení elektronických knih, není potřeba výkonný čip), pak velikost RAM ovlivní celkový výkon. Právě v něm jsou „uloženy“ aktuálně spuštěné úkoly, včetně služeb na pozadí různých online aplikací – poslů, klientů sociálních sítí, „poštovních schránek“ nebo jednoduše webových upozornění.\nMinimální velikost RAM, při které si tablet zachovává dostatečný výkon i při přepínání mezi mnoha úkoly, je 2 GB. S tímto množstvím paměti RAM však některé důležité služby, jako jsou webové stránky v mezipaměti nebo služby poslů, které nebyly dlouho spuštěny, budou stále uvolněny. Budou muset být staženy nebo otevřeny ručně.\nPokud plánujete svůj tablet používat obzvláště aktivně, doporučuje se zakoupit zařízení s minimálně 3 GB RAM. A nejlepším řešením by samozřejmě bylo zařízení se 4 GB RAM, ale taková zařízení jsou obvykle drahá.\nMnožství dat, která lze uložit do trvalé paměti tabletu, závisí na množství vestavěného úložiště. Pokud tedy chcete zařízení používat k procházení webu nebo ke čtení elektronických knih, nebudete na „flash disku“ potřebovat mnoho místa. Ale pro tablety, ze kterých chcete sledovat filmy nebo například hrát moderní hry, je zásadní velké množství vnitřní paměti.\nKromě toho je na vnitřní jednotce uložen operační systém Android (který v závislosti na výrobci trvá 2 až 4 GB) a všechny aplikace nainstalované uživatelem.\n8 GB je minimální povolená velikost. Místo na interním úložišti se může vyčerpat po 6–8 nainstalovaných aplikacích. Důrazně se nedoporučuje používat bez paměťové karty;\n16 GB je minimální optimální velikost. Většina interního úložiště bude obsazena operačním systémem a nainstalovanými aplikacemi a do zbývajícího prostoru můžete „hodit“ potřebná uživatelská data;\n32 GB je optimální množství. Dost pro instalaci několika „velkých“ her nebo uložení několika filmů a také pro používání „nenasytných“ aplikací, jako je Spotify, Hudba Google Play, Apple Hudba, Yandex.Music atd .;\n64 GB – doporučeno pro tablety, které budou použity jako herní nebo multimediální zařízení.\nPři výběru tabletu s relativně malým množstvím interního úložiště (8 nebo 16 GB) je zásadní, aby byl vybaven slotem pro kartu microSD. Tyto externí disky budou schopny ukládat různá uživatelská data, včetně filmů, hudby, dokumentů atd.\nStarší tablety také podporují přenos některých aplikací na paměťovou kartu. Jedná se však o neúčinný postup, který na interním úložišti nešetří mnoho místa, ale znatelně zvýší dobu spuštění portovaných programů.\nMezi další technické vlastnosti, které stojí za to věnovat pozornost, patří:\nPřítomnost slotu pro SIM kartu. Pokud plánujete používat tablet k přístupu na internet (včetně online her), měli byste si zakoupit zařízení s podporou mobilních sítí;\nPodpora 4G. Mobilní sítě 4G poskytují výrazně rychlejší přenos dat než předchozí generace komunikace;\nGenerování operačního systému. Čím čerstvější je, tím lépe. Nejnovější verze Android a iOS mají mnoho užitečných funkcí (například režim rozdělené obrazovky) a integrované protokoly ochrany proti malwaru;\nRozlišení fotoaparátu. Záležitosti v případě, že máte v plánu pořídit hodně obrázků. Samozřejmě to není tak pohodlné dělat z tabletu jako ze smartphonu nebo plnohodnotného fotoaparátu, nicméně v případě potřeby je žádoucí, aby matice byla vysoce kvalitní;\nPodpora OTG. Velmi důležitá vlastnost pro lidi, kteří plánují hodně psát. K takovému tabletu můžete připojit kabelovou (nebo bezdrátovou) klávesnici, což může výrazně zjednodušit postup psaní;\nPodpora GPS a GLONASS. Užitečné funkce pro lidi, kteří budou tablet používat jako navigátor;\nDostupnost video výstupů (HDMI, včetně mikro nebo mini, Thunderbolt). Umožňuje připojení tabletu k externímu displeji – TV, monitoru, projektoru atd.\nVšechny tyto funkce by měly být vybrány, pouze pokud je plánujete aktivně používat. Pokud například nechcete pořizovat snímky na tabletu, na rozlišení hlavního fotoaparátu nezáleží – stačí kdokoli. Podobně s dalšími podobnými technickými vlastnostmi.\nMezi nejlepší výrobce 10palcových tabletů patří:\nMůžete také zmínit společnost Microsoft, ale vyrábí více hybridních povrchových ultrabooků – i když jsou vyráběny ve formátu 10palcového tabletu.\nVýrobky málo známých čínských společností se však nedoporučují kupovat, protože mají nízkou udržovatelnost.\nV následujících článcích vám naši odborníci řeknou, jak si vybrat tablet pro práci, tajemství výběru tabletu pro dítě a kompletní průvodce výběrem tabletu pro internet.


Musical Fidelity M8xi - Hi-Fi Voice - recenze audio-video techniky a chytrého bydlení\nPřestože značka Musical Fidelity dnes patří pod křídla rakouského koncernu kolem značky Pro-Ject, víceméně si zachovala i po této akvizici svou autentickou britskou tvář, kterou jí nastavil Anthony Michaelson už při založení v roce 1982. Jedním z poznávacích znamení zesilovačů této firmy je také to, že se nikterak neostýchají výkonu – dvojnásob to platí pro bestiálně obrovský integrovaný zesilovač M8xi.\nNazvat tento přístroj bestií není daleko od pravdy – nad běžnými integrovanými zesilovači (snad krom ultra prémiových high-endových výjimek typu Vitus Audio, Pilium nebo třeba nejvyšších modelů Audionet) totiž vyčnívá a to doslova, má totiž rozhodně nadstandardní šířku 48,5 cm, do hloubky jde poctivého půl metru a ještě centimetr navíc a ani hloubka 18,5 cm není nijak zanedbatelná. To není ani váha 46 kg, takže M8xi už atakuje svět „dvoumužných“ zesilovačů.\nOd pohledu je nicméně M8xi snadno rozpoznatelnou součástí firemního portfolia, ten velký, jednoduchý čelní panel se zalomením horní části a jen absolutním minimem výrazových prvků si nejde splést. Strojovou účelnost podtrhuje prakticky absolutní symetrie – v centru dění je maličký displej, který působí na velké ploše až lehce ustrašeně, ale informativní je „tak akorát“, byť ani o kousek víc.\nDva mohutné kruhové ovladače slouží k výběru vstupu a regulaci hlasitosti, jsou pěkně vyrobené a jejich chod má rozumný odpor, aby byl přesný, ale ještě ne namáhavý. Pod displejem najdete ještě „očko“ přijímače příkazů dálkového ovládání (které mimochodem jako kdyby vypadlo svou plastikovou slupkou a designem z 80. let, jakkoliv to na komfort používání nemá větší vliv), pod každým ovládacím kolem je maličké tlačítko, kdy jedním zapínáte celé to monstrum (člověk by čekal něco efektnějšího), druhým pak ovládáte displej.\nPříjemné je pokoukání na zadní stranu – jednak se díky opravdu štědře velkému prostoru konektory snadno vejdou a to včetně žádoucích rozestupů, jednak jsou logicky organizované. Že se M8xi neštítí výkonu, to naznačuje zásuvka typu C19 s notickou, že maximální odběr činí pěkných 2 000 Wattů. Zadní panel rámují na každé straně umístěné dvě sady reproduktorových terminálů velmi pěkné kvality, jakkoliv nemají rozdělení mezi A a B, ani je nelze připojovat jednotlivě, jde tedy čistě o službičku těm, kteří preferují bi-wiring.\nHorní linie konektorů je zasvěcena industriálně vypadajícím symetrickým XLR (ostatně celý zesilovač je bez bázně a hany proveden nikoliv s ohledem na luxus, ale na účelnost a bytelnost), dva páry slouží jako vstupy, je tu ale i regulovaný výstup. Podobně je to i u nesymetrických cinchů „o patro níž“ – čtyři páry jsou klasické linkové vstupy, dva páry jsou výstupní. Jeden z nich má pak fixní linkovou úroveň a druhý je regulovaný pre-out. Zajímavostí je u vstupních konektorů ten označený AUX2, který lze pomocí nedalekého šoupátka přeměnit v přímý vstup do koncových stupňů a využít tak M8xi v systému domácího kina jako čistý výkonový zesilovač.\nOd tradiční, až řekněme ortodoxní značky, jako je Musical Fidelity, by vše výše řečené mohlo být v kombinaci se štědrým dimenzováním dostačující pro kompletní produkt. Je tak rozhodně potěšující, že na zadním panelu krom všeho zmíněného najdete ještě konektivitu digitální a to ve více než dostatečné rozmanitosti. Jsou tu dva koaxiální a dva optické vstupy, je tu koaxiální a optický výstup pro maximální flexibilitu, milovníci vysokých rozlišení ocení USB vstup typu B pro přímé připojení k počítači.\nV Musical Fidelity se pak chlubí hlavně tím, co je uvnitř. Obrovský vnitřní prostor hostí vlastně tři sekce – samostatný předzesilovač, samostatný koncový stupeň pro levý kanál a samostatný koncový stupeň pro pravý kanál, každý z nich má hlavně vlastní transformátor, i když z puristického hlediska by se dalo namítnout, že jednotlivá oddělení by si zasloužila stínění.\nUž na oddělených deskách plošných spojů (a samozřejmě jednotlivých napájecích zdrojích) je vidět, že konstrukce je poctivě dual mono. Stejně tak na první pohled zaujme baterie plného tuctu bipolárních tranzistorů (šestero v můstkovém zapojení na každém kanálu), výrobce specifikuje schopnost dodat extrémních 200 ampérů (špička-špička), což jde ruku v ruce trvalým výkonem 550 Wattů na kanál do 8 ohm ve třídě A/B.\nVe specifikacích zesilovače se dozvíte, že obvodové řešení staví na prověřených firemních hodnotách, jako jsou nízkoimpedanční koncept nebo použití jen nízké zpětné vazby. Budící část pracuje v čisté třídě A.\nMusical Fidelity říkají, že pro ně má ideální zesilovač být „rovným drátem se ziskem“, takže se prý snaží optimalizovat zesilovač pro maximální linearitu a schopnost udržet konstantní napětí napříč frekvenčním spektrem. Bohužel mnoho konkrétnějších technických informací se nedozvíte, ale jde o čip PCM5242, který umožňuje zpracovat signály s rozlišením 24 bit / 192 kHz (interně pracuje na rozlišení 32 bit / 384 kHz) a čistě jen PCM signál.\nPřesto jsou však k dispozici důležité základní hodnoty. Krom zmíněného výkonu 550 Wattů / 8 ohm je to 870 Wattů do 4 ohm a krátkodobě 1 600 Wattů do 2 ohm. Připočtěte pak již zmíněných 200 A spolu s definovaným maximem 67 V RMS v pásmu 20 – 20 000 Hz (nebo chcete-li 190 V špička-špička) a máte skutečně monstrózně naddimenzovaný stroj. Přitom hodnota THD+N nestoupá přes 0,004% (20 – 20 000 Hz), odstup signálu a šumu vážený křivkou A je slušných 86 dB a frekvenční odezva jde od 10 do 100 000 Hz (0, -1 dB).\nZřetelně naddimenzovaný Musical Fidelity M8xi jsme poslouchali v rámci redakčních sestav, takže hrál s Xavian Quarta a Métronome DSC1, ale také přes USB z notebooku a to na kabeláži Nordost Heimdall 2 a filtru GMG Power Harmonic Hammer 3000P. Porovnávalo se s Norma Revo IPA-140, ale i Kinki Studio EX-M1+ nebo Yamaha A-S3200. Zesilovač hrál také s Fischer&Fischer SN-70 a to s Cambridge CXC nebo Teac NT-503 a to místo Grandinote Shinai na kompletní kabeláži Nordost Red Dawn. Detaily o používaném příslušenství, filtrech a obecně sestavách najdete v pravém sloupci -->.\nPokud má až nadbytečně dimenzovaný výkon nějakou na první poslech zjevnou výhodu, je to nenucenost, s jakou protlačí celé frekvenční spektrum, ale zejména bas i těmi reprosoustavami, které by snad neměly být takových frekvencí ani schopny. Kontrabas v „Upojenie“ ze stejně pojmenované desky Pata Methenyho a Anny Marie Jopek (2008 | Nonesuch | 7559-79909-8) byl fantasticky „vyživený“, byl pevný, napjatý a plný síly, s každým brnknutím se rozechvěla celá podlaha i sedačka a přitom zesilovač jel takříkajíc „na půl plynu“. Není to přitom bas nijak dramatický, efektní nebo tvrdý, naopak zůstává velmi příjemně poddajný a věrný spíše starším tradicím, než modernímu omračování a podbízení. Je to proporčně o něco víc než akorát, je nicméně velmi slušně konkrétní, jakkoliv nechává hluboké tóny spíše tak lehce plout (jakkoliv prostě dobře ohraničený a čitelný), než aby je krotil takovým tím puristicky audiofilským, perfektně definovaným způsobem.\nZpěv Caroly v její „So far so good“ („Runaway“ | 1984 | Polydor | 829298-2) se nesl v duchu otevřené, klidné prezentace, dávají nenásilně na obdiv tu obrovskou výkonovou rezervu, s níž zesilovač uřídí prakticky jakékoliv reprosoustavy. Ani starší nahrávka netrpí v podání M8xi kupodivu výrazností sykavek (protože sama skladba je trochu na hraně), jako kdyby v Musical Fidelity vyladili ideální mix jasné, zřetelné reprodukce a lehce „maskující“ příjemnosti. Možná to souvisí i s tím, že M8xi působí velmi otevřeně a jasně, přesto ale není v kontextu současné konkurence ultimativním analytickým řešením a pokud máte rádi ty nejjemnější nuance a droboučké informace jako na dlani, tak Musical Fidelity možná nebude úplně pro vás. Tady mnohem více platí holistický přístup, organický kompaktní a nenucený, nakopnutý kupředu pocitem obrovské zásoby energie v pozadí.\nCinkot nejvyšších frekvencí v „Caravan“ Dukea Ellingtona („Money Jungle“ | 2002 | Blue Note | 7423 5 38227 2 9) byl trochu uhlazený, ale rozlišení bylo rozhodně dobré, objem dostatečný a zřetelnost opět taková organická a nenásilná, bez potřeby tlačit se někam kupředu. Oceníte rozhodně to, jak M8xi nezasahuje do tonálního vyvážení, nepřibarvuje, ani „nevysušuje“ reprodukovaný zvuk a slyšíte tak z většiny nahrávku, respektive její zpracování vaším zdrojem signálu. M8xi přes svou už poměrně vysokou cenu nepatří do toho nejinformativnějšího high-endu, nicméně umí „nepřekážet“ a nevnucovat svůj charakter výslednému zvuku.\nVelký výkon doceníte u dynamického a dobře nahraného materiálu, jako je „Glem ikkje“ od Kari Bremnes („Detv i har“ | 2017 | Strange Ways | CD 15132-2), kde je už od nízkých hlasitostí patrný velký puls a důraz, který je v praxi limitovaný jen reprosoustavami a odolností vašeho sluchového aparátu, ani při vysoké hlasitosti zesilovač „nepovolil“ a to zdaleka nebyl nikdy blízko svého limitu. Hudba táhne od nejhlubšího basu, není to ale ani tady efektní, načančaný zvuk, spíše samozřejmý a plný zvuk s velikou rezervou a nenucenou kontrolou. Není to úplně rychlý a švihající zvuk, nicméně působí i v tomto ohledu velmi realisticky.\nUž bylo řečeno, že M8xi není analytický komponent pro ty, kteří rádi dělají rozborku každé nahrávky a pokaždé objevují něco nového. Přesto byla „Sabbath“ Brada Mehldaua („Largo“ | 2002 | Nonesuch | 9362-48114-2) přehledná na vysoké úrovni, i když jde spíše o velký zvuk s rozsortovanými bloky a jistou celkovou učesaností. Je to ukázněná reprodukce, ale nesahá k těm úplně nejjemnějším dozvukům nebo nenabízí pocit, že by zašmodrchané nahrávce dala dokonalou disciplínu – nechává ji v podstatě „proplout“, takže jednotlivé nástroje vyplývají do popředí jaksi vlastní vahou. Tak trochu by to šlo nazvat nikoliv jako „audiofilský muscle car“, který preferuje intenzitu zážitku, sytost, bohatost a energii nad nuancemi a technicistním perfekcionismem.\nDual mono konstrukce pak velmi dobře napomáhá vjemu plastického prostoru v nahrávce „Summertime“ Briana Wilsona („Reimagining Gershwin“ | 2010 | Walt Disney | D000428902). Pravolevý i předozadní prostor jsou organizované, nahrávka má rozhodně nestíněné, nadprůměrné proporce a celé dění je propojené pocitem vzduchu v okolí nástrojů. Musical Fidelity už dokáže nabídnout plnohodnotně plastický zážitek s třemi dimenzemi, kde hudba „visí“ mezi a za reprosoustavami a není stísněná.\nLehce pod dekou nahraná „The Blackest Lilly“ od Corinne Bailey Rae („The Sea“ | 2010 | EMI | 5099960851123) dostala od M8xi pěkně šťavnatou podobu, převis basu v nahrávce je ještě umocněný tučnou a nevyčerpatelnou energií zesilovače právě tomto pásmu, zastřené středy jako kdyby ta síla probudila a trochu pročistila, byť stále cítíte spíše živelnost a energii, než audiofilsky delikátní „život“. Hudba ale rytmicky zábavně šlape, je bohatá a barevná, přitom se ale stále nijak nepodbízí, netlačí na pilu, je to taková důstojná zábavnost vyzrálého stylu.\nMohutný zesilovač M8xi s mohutným výkonem (za v kontextu dnešního high-endu vlastně ne zase tak mohutnou cenu) se britským Musical Fidelity povedl. Dokonce ve své starosvětsky působící konstrukci dokázal začlenit D/A převodník s velmi slušnou kvalitou (ale bohužel neschopností zpracovat moderní vysoká rozlišení a marginálně zastoupené, byť populární formáty typu MQA a DSD). Nejdůležitější je ovšem ten pocit, že si M8xi na nic nehraje, že nechává hudbu proplout a že až nadbytečné množství výkonu, který prostě nejde vyčerpat, muziku protlačí jakýmikoliv reprosoustavami, aniž by v jakkoliv komplexním momentu zesilovač ztratil kontrolu a organizaci. Musical Fidelity M8xi nabízí něco, co se dá nejlépe popsat jako „normální“ zvuk, který nikde nezadrhává, nemá faktické limity a do výsledné charakteristiky si toho moc nepřidává, snad jen špetku klidu a rozvahy, dalo by se říct nadhledu. Je to vlastně osvěžujícím způsobem „nemoderní“ cesta k zábavnému zvuku, prostá efektů a exhibic. Takhle má vypadat dobrý integrovaný zesilovač.\nKč 159 800,-\n+ výkon, který protlačí hudbu prostě kudykoliv\n+ překvapivě dobrý zvuk D/A převodníku\n+ v kontextu výkonu a výbavy vlastně vůbec ne špatná cena\n+ bas prezentovaný s jistotou až do infrasonických frekvencí\n- D/A převodník s limitovanou podporou formátů a rozlišení\n23. prosinec 2017 : Marantz PM8006\n2. leden 2021 : Víc výšek, ještě víc


92mm větráky: Scythe, Minebea a Noctua | Cnews.cz\n92mm větráky: Scythe, Minebea a Noctua 13.5.2008Mirek Jahoda Velkého množství pokusů s mnoha senzory vybaveným Radeonem HD 2900 XT a monstrózním pasivem Thermalright HR03 jsem využil k malému praktickému srovnání tří 92mm větráků. Vyhraje poslední Noctua (NF-B9), svítící Kamakaze od Scythe anebo ambiciózní Minebea z koncernu, do něhož patří i Panasonic. Stránky1\nTestovací sestava a podmínky testu Zatímco už pracujeme na rozšíření testu 12cm ventilátorů o téměř 30 dalších modelů, sešly se v redakci tři zajímavé modely 92mm větráků. Ty nejsou sice tak atraktivní jako zmíněné 120mm, přesto do některých skříní ani větší nedáte a tyto větráky jsou často tou správnou velikostí pro pasivy sloužící jako chladiče procesoru, nebo grafické karty. Neměl jsem stejné měřící přístroje jako Tomáš Pudil, pokusil jsem se tedy udělat co nejpodrobnější praktická měření. V závěru testu pak ještě mnohem podrobněji naměřené výsledky prokážou přímou souvislost teploty GPU a spotřeby. Testoval jsem v běžné skříni (Cooler Master Centurion 5) a s naprosto běžným počítačem, pokaždé jsem zajistil naprosto shodné podmínky včetně teploty v pokoji (22 stupňů Celsia). Noční testování pak přineslo kýžený nízký hluk okolí pro subjektivní posouzení hlučnosti. Procesor AMD Athlon 64 X2 3800+ @ 2,25 GHz Manchester, BH-E4, TDP: 59,4 W TCaseMax: 61 ˚C, VID: 1,35 V Skříň Cooler Master Centurion 5 Chladič CPU Noctua NH-U12P Systémový větrák Akasa Amber Series 12 cm @ 800 rpm Zdroj Corsair HX620w Základní deska Asus A8R32-MVP Deluxe Pevný disk Western Digital WD7500AAKS Grafická karta ATI Radeon HD 2900 XT 512 MB GDDR3 Chladič GPU Thermalright HR03/R600 Paměti 2× Corsair XMS Pro DDR450 2-3-2-5, 1T Teplota v místnosti 22,0 ˚C Při testování jsem měl samozřejmě skříň zavřenou a to, jaké podmínky a proudění vzduchu měly větráky na pasivu Thermalright HR03 zhruba k dispozici vidíte na obrázku pod tímto odstavcem. Teploty v idle (režim nečinnosti) byly odečteny po 10 minutách běhu počítače, stejně dlouho jsem trápil Radeona zátěžovým testem ATITool (maximální hodnoty při zatěžování tímto programem vidíte na screenshotech z RivaTuneru u každého větráku) a nejvyšší hodnoty teploty i spotřeby jsou odečteny i ze čtvrtého průletu kolem ostrova v Crysis (high detaily, 1680 × 1050 px, Radeon HD 2900 XT při nich vykresluje vcelku stabilně 24 fps). Další články na téma: hardwareChladiče\nNTB Lenovo B71-80 ?? před 11 min 24 sek Certifikace před 11 min 24 sek Přehřívání notebooku před 11 min 24 sek Herní ntb do 25k před 11 min 24 sek AV receiver Yamaha před 11 min 24 sek Poslední komentáře\nRe: Úložiště zdražují. Ceny SSD prý stoupnou o 20–25 %,... před 22 min 10 sek Re: Úložiště zdražují. Ceny SSD prý stoupnou o 20–25 %,... před 30 min 12 sek Re: Úložiště zdražují. Ceny SSD prý stoupnou o 20–25 %,... před 1 hodina 11 min Re: Technologie AMD v grafikách Intelu? Licencování už prý... před 1 hodina 1 min Re: Technologie AMD v grafikách Intelu? Licencování už prý... před 1 hodina 52 min Tiskové zprávy


Líhnutí, den druhý – O myších a poštolkách\nPublikováno 19/05/2015 12/03/2020 Od Zuzana Syrová\nCo se ještě dnes přihodilo?\nInu, ukázalo se, že sameček chce stále střídat samičku v sezení. S vrtícím se klubíčkem poštolčat už ale začíná mít problémy.Tak se stalo, že se jedno z poštolčat dostalo pod samečkem do polohy na zádech a jen bezmocně zabralo do vzduchu nožkama (11:44). Zůstalo tak i přes následující krmení samičkou, která ho nikterak neošidila. Pak se vše nějak uspořádalo v skrytu poté, co na poštolčata opět zasedla.\nVelmi pozdě večer, až po jedenácté, jsme pak znenadání na kameře přede dveřmi spatřili „cizí“ samičku, která tam tiše seděla aniž by si jí sameček na bidýlku a samička domácí na hnízdě všimli. Po chvíli zamířila pod police do kouta u dveří, aby tam strávila noc. Je možné, že je to loňská samička, která zde v létě takto přespávala. Očividně věděla, kde je a kam kráčí a proč. Musíme se nechat překvapit, zda se ještě vrátí. Zdá se, že ji zrovna žádné mateřské povinnosti neváží na hnízdo.\nPředchozí příspěvekPředchozí Líhnutí.\nNásledující příspěvekNásledující Den návštěvní


Za stěnou spánku :: H. P. Lovecraft\nÚvodní stránka > Za stěnou spánku\nČastokrát jsem si položil otázku, zda se většina lidí alespoň občas pozastaví nad nesmírným významem některých snů a nad tajemným světem, do něhož patří. Zatímco větší část našich nočních vizí jsou zřejmě pouze mdlé a fantastické odrazy našich zážitků z doby bdění - v rozporu s Freudem a jeho dětinským symbolismem - pořád zde ještě něco zbývá, něco, co svým nadpozemským a éterickým charakterem nepřipouští obvyklé vysvětlení a svým mlhavě vzrušujícím a zneklidňujícím účinkem přináší případné minutové záblesky vědomí do sféry duchovní existence neméně důležité než fyzický život, a přesto od tohoto života oddělené téměř nepřekonatelnou bariérou. Na základě svých zkušeností vůbec nepochybuji o tom, že člověk při ztrátě pozemského vědomí žije opravdu jiným, netělesným životem, velice odlišným od života, který známe, životem, z něhož po probuzení zůstanou pouze nepatrné a zcela nezřetelné vzpomínky. Z těchto zastřených a zlomkovitých vzpomínek můžeme mnohé vyvodit, ale velice málo dokázat. Můžeme se domnívat, že život, hmota a vitalita, jak je známe na Zemi, nemusí být ve snech neměnné; a že čas a prostor neexistují v té formě, jak je chápe naše bdělé já. Někdy si myslím, že tento méně materiální život je naším skutečnějším životem a že naše bezvýznamná existence na zeměkouli, sestávající ze země a vody, je vlastně druhotným či pouze zdánlivým jevem.\nJednoho odpoledne v zimě na přelomu let 1900-1901 jsem se právě nechával unášet mladickými představami tohoto druhu, když do státního psychiatrického ústavu, ve kterém jsem sloužil jako ordinář, přivezli muže, jehož případ mne od té doby neustále pronásleduje. V dokumentaci byl uveden pod jménem Joe Slater či Slaader a vypadal jako typický obyvatel oblasti Catskillských hor jeden z těch zvláštních, odpudivých potomků primitivních koloniálních zemědělských rodin, které následkem téměř třistaleté izolace v horských usedlostech polozapomenutého venkova podlehly jakési barbarské degeneraci, místo aby se rozvíjely jako jejich šťastněji usazení bratři v hustě osídlených oblastech. Mezi těmito podivnými lidmi, kteří jsou přesným protějškem úpadkové "bílé spodiny" na Jihu, neplatí zákon ani morálka a jejich všeobecná duševní úroveň je zřejmě nižší než úroveň jakékoliv jiné skupiny původních Američanů.\nJoe Slater přišel do ústavu pod ostražitým dozorem čtyř státních policistů a byl označen za velice nebezpečného jedince. Když jsem ho poprvé spatřil, žádný důkaz svých nebezpečných schopností nepředvedl. I když byl spíše vyšší než střední postavy a poněkud podsaditějšího typu, bledá, ospalá modř jeho úzkých vodnatých očí, řídký, zanedbaný a nikdy neholený žlutý plnovous a apaticky pokleslý dolní ret mu dodávaly absurdní výraz nevinné přihlouplosti. Nikdo nevěděl, kolik je mu let, neboť u lidí jeho druhu neexistují žádné rodinné záznamy ani stálé rodinné svazky; ale protože měl vpředu na hlavě pleš a měl zkažené zuby, vrchní lékař zapsal, že mu je asi čtyřicet.\nZ lékařských a soudních spisů jsme se dozvěděli vše, co jsme k jeho případu potřebovali; tento muž, tulák, lovec a traper, byl v očích svých primitivních společníků odjakživa považován za podivína. V noci obvykle spával déle, než bylo běžné, a když se probudil, hovořil často o neznámých věcech, a to tak prapodivným způsobem, že dokázal vyvolat strach i v srdcích lidí bez fantazie. Jeho jazyk nebyl nikterak neobvyklý, neboť nikdy nemluvil jinak než vulgárním nářečím svého okolí; intonace a ráz jeho projevu však dosahovaly takové záhadné divokosti, že ho nikdo nedokázal poslouchat bez obav. On sám býval obvykle stejně vyděšený a zmatený jako jeho posluchači a hodinu po probuzení zapomněl všechno, co říkal, nebo alespoň všechno, co ho přimělo k tomu, že to říkal, a znovu upadl do tupého a celkem vzato roztomilého normálního stavu jako každý jiný horal.\nČím byl Slater starší, tím bylo jeho ranní blouznění častější a intenzivnější; asi měsíc před jeho příchodem do ústavu se stala ona strašlivá tragédie, kvůli níž ho zavřeli. Jednoho dne kolem poledne, po hlubokém spánku, zahájeném den předtím asi v pět hodin odpoledne deliriem z whisky, se náhle probudil, vydávaje ze sebe tak děsný a nelidský jekot, až přiběhlo několik sousedů k jeho chatrči - zavšivenému brlohu, ve kterém žil s rodinou, stejně nepopsatelnou jako on sám. Vyběhl do sněhu, rozhodil ruce a začal vyskakovat do výše; vykřikoval v té chvíli své odhodlání dostat se do jakéhosi "velikého, obrovského srubu se zářící střechou, stěnami a podlahou a hlasitou hudbou přicházející z dáli". Dva muži střední postavy se ho pokusili zkrotit, avšak rval se jako zuřivý šílenec a stále přitom vykřikoval své přání a že prý chce najít a zabít jistou "věc, která září, chvěje se a směje se". Nakonec, poté, co na chvíli jednoho z mužů, kteří mu bránili v pohybu, srazil náhlým úderem k zemi, vrhl se v šíleném záchvatu krvežíznivosti na toho druhého, s ďábelským řevem, že "vyskočí vysoko do vzduchu a spálí všechno, co se mu postaví do cesty".\nRodina a sousedé se nyní v panice rozprchli, a když se ti odvážnější z nich vrátili, Slater byl pryč a na místě zbyla jakási nepopsatelná beztvará hmota, která byla ani ne před hodinou živým člověkem. Nikdo z horalů se Slatera neopovážil pronásledovat a je pravděpodobné, že by uvítali, kdyby venku zmrzl; když však o několik dní později uslyšeli ze vzdálené rokle jeho výkřiky, uvědomili si, že se mu nějakým způsobem podařilo přežít a že ho tak či onak budou muset odstranit. Byla vytvořena ozbrojená pátrací skupina, z níž se stal (ať už jejím původním záměrem bylo cokoli) šerifův policejní oddíl, neboť jeden z málo populárních státních policistů náhodou pátrače spatřil, položil jim několik otázek a nakonec se k nim přidal.\nTřetího dne Slatera našli v bezvědomí v jednom vykotlaném stromu a odvezli ho do nejbližší věznice, kde ho jakmile přišel k sobě vyšetřili soudní psychiatři z Albany. Těmto lidem Slater vyprávěl prostý příběh. Řekl, že jednoho dne vypil velké množství alkoholu, a když zapadlo slunce, šel spát. Probudil se se zkrvavenýma rukama ve sněhu před svou chatrčí a u nohou mu ležela znetvořená mrtvola jeho souseda Petera Sladera. Naplněn hrůzou utekl do lesa, v neurčité snaze uniknout výjevu, který byl jistě jeho zločinem. Zdálo se, že ničeho dalšího si není vědom, a ani odborný výslech jeho vyšetřovatelů nepřinesl žádný údaj navíc.\nTé noci spal Slater klidně a druhý den ráno se probudil bez jakýchkoliv příznaků kromě jisté změny výrazu. Doktor Barnard, který pacienta sledoval, měl pocit, že se v jeho bleděmodrých očích objevil podivný záblesk a v ochablých rtech sotva postřehnutelné napětí jako při inteligentním uvažování. Ale když se ho na to zeptal, Slater znovu upadl do obvyklé bezmyšlenkovosti horala a pouze opakoval, co již řekl den předtím.\nTřetí den ráno dostal první duševní záchvat. Nejprve jevil známky neklidu ve spánku; pak ho posedla taková zuřivost, že bylo zapotřebí společného úsilí čtyř mužů, než se podařilo nasadit mu svěrací kazajku. Soudní psychiatři velice pozorně naslouchali jeho slovům, neboť jejich zvědavost byla vybičována na nejvyšší míru sugestivními, leč většinou protiřečícími si a nesouvislými příběhy o jeho rodině a sousedech. Slater blouznil skoro patnáct minut blábolil svým zálesáckým dialektem o zelených světelných palácích, vesmírných oceánech, podivné hudbě a přízračných horách a údolích. Ale nejvíc hovořil o jakési tajemné zářící bytosti, která se třásla, chechtala a vysmívala se mu. Ta obrovská neurčitá bytost mu zřejmě strašlivě ublížila; jeho největším přáním bylo zabít ji a triumfálně se jí tak pomstít. Aby ji dostihl, vzlétne prý do propasti prázdnoty a spálí každou překážku, která se mu postaví do cesty. Tak hovořil, dokud neskončil, jako když utne. Šílený žár v jeho očích pohasl a Slater se nechápavě podíval na své vyšetřovatele a zeptal se, proč ho svázali. Dr. Barnard uvolnil kožené popruhy a znovu je utáhl až večer, kdy se mu podařilo Slatera přesvědčit, aby si je nechal nasadit ze své vlastní vůle, pro své dobro. Slater nyní připustil, že občas divně mluví, ačkoliv neví proč.\nDo týdne se objevily další dva záchvaty, ale doktoři se z nich mnoho nedozvěděli. Důkladně se zamýšleli nad zdrojem Slaterových vizí; vzhledem k tomu, že neuměl číst ani psát a patrně nikdy neslyšel žádnou pověst či pohádku, jeho úžasná představivost se zcela vymykala chápání. Bylo naprosto zřejmé, že jeho vize nemohou pocházet z žádného známého mýtu ani románu, protože ten nešťastný blázen se vyjadřoval pouze svým vlastním primitivním způsobem. Blouznil o věcech, kterým nerozuměl a které neuměl vysvětlit; o věcech, které prý zažil, ale o kterých se nemohl dozvědět prostřednictvím žádného normálního souvislého vyprávění. Soudní psychiatři se brzy shodli na tom, že zdrojem choroby jsou abnormální sny - sny tak živé, že mohou po nějakou dobu zcela dominovat nad bdělou myslí onoho v podstatě méněcenného člověka. Slater byl s patřičnými formalitami postaven před soud za vraždu, pro nesvéprávnost zproštěn viny a předán ústavu, v němž jsem já zastával tak důstojnou funkci.\nUž jsem se zmínil o tom, že neustále uvažuji o snovém životě, a z toho můžete usoudit, s jakou dychtivostí jsem se oddal studiu našeho nového pacienta, hned jak jsem se dopodrobna seznámil s okolnostmi jeho případu. Zřejmě ve mně vycítil jistou míru přátelství, pramenícího nepochybně ze zájmu, který jsem nedokázal skrývat, a ze zdvořilosti, se kterou jsem mu kladl otázky. Ne že by mne poznával během svých záchvatů, kdy jsem bez dechu hltal jeho zmatené, ale kosmické slovní obrazy, avšak poznával mne, když byl v klidu. Seděl u zamřížovaného okna, pletl košíky ze slámy a vrbového proutí a možná se trápil touhou po svobodě v horách, ze které se už nemohl těšit. Jeho rodina ho nikdy nepřišla navštívit; pravděpodobně si našla jinou dočasnou hlavu, jak bylo u primitivních horalů zvykem.\nPostupně jsem nad šílenými, fantastickými představami Joa Slatera stále více žasl. Ten muž byl sám o sobě na žalostně nízké duševní i vyjadřovací úrovni, ale jeho zářící, titánské vize, i když popisované barbarským, nesouvislým žargonem, byly nepochybně něčím, co mohl vymyslet jen vynikající nebo výjimečně nadaný mozek. Často jsem se v duchu ptal, jak může netečná představivost degenerovaného obyvatele Catskillu vykouzlit vize, jejichž pouhé vědomí vyžaduje skrytou jiskru génia. Jak může přihlouplý zálesák vůbec pomyslet na ty jiskřivé říše božského jasu a prostoru, o kterých Slater blábolil v zuřivém deliriu? Stále více a více jsem byl přesvědčen, že v tom zuboženém člověku, jenž se choulí přede mnou, leží neuspořádané jádro něčeho, co přesahuje mé chápání; něčeho, co je nekonečně vzdáleno chápání mých lékařských a vědeckých kolegů s většími zkušenostmi, ale menší představivostí.\nAle přesto jsem z toho muže nemohl vytáhnout nic určitého. Výsledkem celého mého pátrání bylo vědomí, že Slater se toulal či proplouval v jakémsi polotělesném snovém životě zářivými, fantastickými údolími, loukami, zahradami, městy a paláci světla v nezměrném, člověku neznámém světě; v tomto světě nebyl rolníkem ani primitivem, ale důležitou bytostí plnou života, pohyboval se pyšně a vladařsky a byl podroben pouze jistému smrtelnému nepříteli, což byla zřejmě bytost viditelná, ale éterická, a která zřejmě nebyla podobná člověku, protože Slater o ní nikdy nehovořil jako o člověku, nýbrž pouze jako o věci. Tato věc Slaterovi nějak strašlivě ublížila, ale nikdo nevěděl jak, a maniak (byl-li to maniak) prahl po pomstě.\nZe způsobu, jakým Slater narážel na jejich vzájemné styky, jsem usoudil, že byl s tou svítící věcí na stejné úrovni; že v jeho snové existenci i on sám je svítící věcí stejného druhu jako jeho nepřítel. Slater tento dojem potvrzoval častými zmínkami o létání prostorem a spálení všeho, co se mu postavilo do cesty. Ačkoliv tyto představy byly vyjádřeny prostými, zcela nevhodnými slovy, došel jsem díky nim k závěru, že pokud snový svět skutečně existuje, myšlenky se v něm nepřenášejí prostřednictvím mluvené řeči. Možná, že snová duše, obývající toto podřízené tělo, se zoufale snaží vyjádřit věci, které jednoduchý, koktavý a hloupý jazyk není schopen vyslovit. Možná, že jsem se střetl s intelektuálními emanacemi, které by mi onu záhadu objasnily, jen kdybych pochopil, jak je odhalit a číst. Starším lékařům jsem nic neřekl, protože střední věk je skeptický, cynický a neochotný přijímat nové myšlenky. Kromě toho mne ředitel ústavu nedávno svým otcovským způsobem varoval, že prý jsem přepracovaný a potřebuji si duševně odpočinout.\nUž dlouho jsem byl přesvědčen, že lidská myšlenka se v podstatě skládá z atomového či molekulárního pohybu, který se může přeměnit v éterické vlny či zářivou energii jako teplo, světlo a elektřina. Toto přesvědčení mne brzy dovedlo k úvahám o možnosti telepatie nebo mentální komunikace pomocí vhodného přístroje, a ještě jako student jsem zhotovil soubor vysílacích a přijímacích přístrojů, připomínajících těžkopádná zařízení používaná v bezdrátové telegrafii v zaostalém období před vynálezem rádia. S jedním kolegou jsem tyto přístroje vyzkoušel, ale nedosáhli jsme žádných výsledků, a tak jsem je spolu s dalším vědeckým harampádím brzy odložil stranou pro strýčka Příhodu.\nNyní, veden nesmírnou touhou proniknout do snového života Joa Slatera, jsem přístroje znovu vyhledal a několik dní je spravoval. Když byly opět smontovány, využil jsem každé příležitosti, abych je vyzkoušel. Kdykoliv Slater dostal záchvat zuřivosti, přiložil jsem k jeho čelu vysílač a ke svému přijímač, přičemž jsem neustále jemně ladil různé předpokládané vlnové délky intelektuální energie. Měl jsem jen matnou představu o tom, jakým způsobem myšlenkové vjemy - pokud budou úspěšně přeneseny - vyvolají v mém mozku inteligentní odpověď, ale byl jsem si jist, že je budu schopen určit a vysvětlit. Proto jsem v pokusech pokračoval, ale nikomu jsem neobjasnil jejich podstatu.\nStalo se to jednadvacátého února 1901. Když se po všech těch letech ohlížím zpět, uvědomuji si, jak to vypadá nepřirozeně, a občas se sám sebe ptám, zda starý doktor Fenton neměl pravdu, když všechno připsal na vrub mé vybičované představivosti. Vzpomínám si, že mi velmi trpělivě a laskavě naslouchal, když jsem mu to vyprávěl, ale potom mi dal prášek na uklidnění a zařídil mi půlroční dovolenou, na kterou jsem odjel následující týden.\nTé osudné noci jsem byl silně rozrušen a zmaten, protože navzdory skvělé péči, které se mu dostávalo, Joe Slater nepochybně, umíral. Možná, že postrádal svobodný život v horách, možná, že jeho mozek se vzhledem k jeho dosti netečnému tělu příliš rozbouřil; tak či tak, plamínek života v jeho těle skomíral. Slater byl malátný, a když se setmělo, upadl do neklidného spánku.\nNenatáhl jsem mu svěrací kazajku, jak bylo zvykem, když spal, protože jsem viděl, že je příliš slabý, než aby byl nebezpečný, i kdyby se před smrtí ještě jednou v duševním pomatení probudil. Umístil jsem však na jeho a na svou hlavu oba dva konce svého kosmického "rádia", nevzdávaje se naděje na první a poslední zprávu ze světa snů v tom krátkém čase který zbýval. V cele byl s námi jeden ošetřovatel průměrného intelektu, který nechápal účel přístroje a ani ho nenapadlo plést se do mých záměrů. S přibývajícími hodinami jsem viděl, jak mu těžce klesá hlava a on usíná, ale nerušil jsem ho. Ukolébán rytmickým oddechováním zdravého a umírajícího muže jsem o chvíli později usnul i já.\nProbudila mne zvláštní, lyrická melodie. Všude kolem zněly vášnivé akordy, vibrace a harmonické extáze a před mým okouzleným zrakem propuklo ohromující představení dokonalé krásy. Kolem místa, kde jsem se jakoby vznášel ve vzduchu, zářivě planuly zdi, sloupy a architrávy z živého ohně a vyrůstaly nahoru do nekonečné vysokého klenutého dómu nepopsatelné nádhery. Do této přehlídky honosné velkoleposti se mísily - či spíše ji tu a tam v kaleidoskopickém víření nahrazovaly - letmé pohledy na rozlehlé pláně a půvabná údolí, vysoké hory a lákavé jeskyně, honosící se všemi půvabnými doplňky scenérie, které mé okouzlené oči mohly vstřebat, ale všechno bylo stvořeno z nějaké zářivé, éterické, tvárné entity, která v sobě obsahovala stejné množství ducha jako hmoty. Uvědomil jsem si, že klíč k těmto kouzelným proměnám se nachází v mém vlastním mozku, protože každý pohled, který se mi naskytl, byl právě tím pohledem, který si má nestálá mysl nejvíce přála spatřit. Uprostřed této elysejské říše jsem se necítil jako cizinec, neboť všechny pohledy a zvuky mi byly známé; přesně jako tomu bylo po nesčetné aeony věčnosti předtím a bude po stejné aeony věčnosti budoucí.\nPak ke mně připlula zářivá aura mého světelného bratra a vedla se mnou rozhovor, duše s duší, s tichou a dokonalou výměnou myšlenek. Ta hodina byla hodinou blížícího se triumfu; cožpak můj druh konečně neunikl z ponižujícího, opakujícího se pouta? Neunikl snad navždy a nechystal se pronásledovat svého proklatého utlačovatele až do nejzazších polí éteru, aby na něm mohl vykonat planoucí kosmickou pomstu, která otřese sférami? Chvíli jsme takto pluli, ale pak jsem si začal uvědomovat, že předměty kolem nás blednou a pohasínají, jako by mne nějaká síla volala zpět na Zem kam se mi vůbec nechtělo. Útvar vedle mne zřejmě také pocítil změnu, protože se snažil svoji řeč postupně ukončit a chystal se opustit scénu; rozplýval se mi před očima o něco pomaleji než ostatní předměty. Vyměnili jsme si ještě několik myšlenek a já jsem věděl, že můj zářivý druh a já jsme byli povoláni zpět do područí, ačkoliv můj světelný bratr již naposled. Již brzy, za necelou hodinu, odhodí můj druh ubohou pozemskou skořápku a bude svobodný, aby mohl pronásledovat utlačovatele po Mléčné dráze a okolních hvězdách až na samé hranice nekonečna.\nHluboký otřes odděluje mé poslední dojmy z rozplývající se světelné scenérie od náhlého, poněkud zahanbeného procitnutí; narovnal jsem se v židli a spatřil, jak se umírající na lůžku pomalu pohybuje. Joe Slater se vskutku probouzel, i když pravděpodobně naposled. Když jsem se podíval pozorněji, spatřil jsem na jeho bledých tvářích barevné skvrny, které tam nikdy předtím nebyly. I rty vypadaly neobvykle, byly pevně sevřené, jakoby silou pevnějšího charakteru, než měl Slater. Obličej byl stále strnulejší a hlava se zavřenýma očima se neklidně otáčela.\nNevzbudil jsem spícího ošetřovatele, ale znovu jsem upevnil mírně sesunutou čelenku svého telepatického "rádia", abych zachytil vzkaz na rozloučenou, který snad spící bude chtít předat. Hlava se náhle otočila přímo ke mně, oči se otevřely a já jsem v němém úžasu zíral na to, co bylo přede mnou. Muž, který býval Joem Slaterem, prosťáčkem z Catskillu, na mne hleděl párem zářivých, pronikavých očí, jejichž modř se jakoby mírně prohloubila. V tom pohledu nebyla posedlost ani degenerovanost, a já jsem mimo veškerou pochybnost cítil, že vidím tvář, za níž se skrývá aktivní mozek vyššího řádu.\nV tom okamžiku si můj mozek uvědomil, že na něj působí nějaký stálý vnější vliv. Zavřel jsem oči, abych hlouběji soustředil své myšlenky, a byl jsem odměněn jistotou, že duchovní poselství, které jsem tak dlouho hledal, konečně přichází. Každá předaná myšlenka se rychle formovala v mé mysli, a přestože nebylo vlastně použito žádného jazyka, má vrozená schopnost spojování představ a pojmů byla tak veliká, až se mi zdálo, že toto poselství ke mně přichází v obyčejné angličtině.\n"Joe Slater je mrtev," promluvil ze světa za stěnou spánku hlas, při němž tuhla v žilách krev. V podivném děsu jsem otevřel oči a pohlédl na lůžko umírajícího, ale modré oči se stále klidně dívaly a tvář byla pořád oživena inteligentním výrazem. "Je lepší, že zemřel, protože nebyl schopen unést aktivní intelekt kosmické entity. Jeho hrubé tělo nebylo schopno podstoupit potřebné vzájemné přizpůsobení éterického a planetárního života. Byl příliš moc zvířetem a příliš málo člověkem; díky jeho nedokonalosti jsi mne objevil, protože kosmické a planetární bytosti by se správně nikdy neměly setkat. Utrpení a ustavičné věznění trvalo čtyřicet dva vašich pozemských let.\nJsem takovou entitou, jakou se stáváš i ty ve svobodném bezesném spánku. Jsem tvůj světelný bratr a proplouvám s tebou zářivými údolími. Není mi dovoleno, abych rozlišoval mezi tvým bdělým pozemským já a tvým skutečným já, ale všichni jsme tuláci rozlehlých prostorů a cestovatelé mnoha věky. Napřesrok mohu přebývat v Egyptě, kterému říkáte Starý, nebo v kruté říši Tsan Chán, která bude nastolena za tři tisíce let. My dva jsme spolu odletěli do světů, jež se otáčejí kolem rudého Arkturu, a přebývali jsme v tělech hmyzích filozofů, kteří pyšně lezou po čtvrtém měsíci Jupiteru. Jak málo ví pozemské já o životě a jeho šíři! Vskutku, jak málo by mělo vědět, pro svůj vlastní klid!\nO utlačovateli nemohu mluvit. Vy pozemšťané bezděky cítíte jeho vzdálenou přítomnost - vy, kteří jste nevědomky povrchně pojmenovali to blikající světélko Algolem - Ďáblovou hvězdou. Marně jsem se po celé věky snažil utlačovatele porazit - byl jsem zadržován břemenem těla. Dnes večer odcházím jako Nemesis, chystající se na spravedlivou a plamenně převratnou pomstu. Spatříš mne na obloze poblíž Ďáblovy hvězdy.\nUž nemohu déle mluvit, protože tělo Joa Slatera chladne a tuhne a hrubý mozek přestává vibrovat podle mého přání. Na této planetě jsi byl mým jediným přítelem - jedinou duší, která mne tušila a hledala v odpudivém těle, ležícím na tomto lůžku. Znovu se setkáme - snad v zářících mlhovinách Orionova meče, snad na pusté pláni prehistorické Asie, snad v zapomenutých snech dnešní noci, snad v jiné formě za další aeon, až bude rozmetána Sluneční soustava.\nV tomto okamžiku myšlenkové vlny náhle ustaly a bledé oči snícího muže - či mohu říci mrtvého? - začaly nabývat skelného výrazu. Napůl omámen jsem přistoupil k lůžku a nahmatal Slaterovo zápěstí, ale bylo chladné, ztuhlé a bez pulsu. Sinalá tvář ještě více zbledla a tlusté rty se rozevřely a odhalily odporně vykotlané tesáky primitiva Joa Slatera. Otřásl jsem se, přetáhl přes odporný obličej pokrývku a vzbudil ošetřovatele. Pak jsem odešel z cely a tiše zamířil do svého pokoje. Nevýslovně jsem toužil po okamžitém spánku, jehož sny si nebudu pamatovat.\nA pointa? Který prostý vědecký příběh se může pochlubit takovým řečnickým obratem? Uvedl jsem pouze jisté věci, které se mi zdály být fakty, a nechávám na vás, ať si z nich vyberete, co chcete. Jak už jsem řekl, můj nadřízený, starý doktor Fenton, popírá reálnost všeho, co jsem mu řekl. Přísahá, že jsem se nervově zhroutil a že jsem bezpodmínečně potřeboval dlouhou placenou dovolenou, kterou mi tak velkomyslně udělil. Ujišťuje mne na svou profesionální čest, že Joe Slater byl pouze podřadný paranoik, jehož fantastické představy jistě pocházely z obhroublých povídaček, děděných z pokolení na pokolení, které obíhají i v těch nejúpadkovytějších komunitách. Přes všechna doktorova slova nemohu zapomenout na to, co jsem spatřil na obloze noc poté, co Slater zemřel. Abyste si nemysleli, že jsem zaujatý svědek, musí závěrečné svědectví pocházet z jiného pera a snad nahradí pointu, kterou očekáváte. Ocituji doslova následující zprávu o hvězdě Nova Persei z díla význačné astronomické autority, profesora Garretta P. Servisse:\n"22. února 1901 objevil doktor Anderson z Edinburghu nádhernou novou hvězdu, nepříliš vzdálenou od Algolu. Na tomto místě nebyla předtím pozorována žádná hvězda. Během dvaceti čtyř hodin nabyla nova takového jasu, že zastínila Capellu. Asi za jeden či dva týdny viditelně pohasla a během několika měsíců začala být stěží rozeznatelná pouhým okem."


Dárky k nákupu úložných boxů nebo psacích potřeb | Specialkalega.cz\nAktualita: Dárky k nákupu úložných boxů nebo psacích potřeb\nPři nákupu produktů z kategorie úložné boxy za více než 1299Kč získáte praktický pytlík na přezůvky v LEGO designu jako dárek.\nPři nákupu produktů z kategorie kancelářské a školní potřeby za více než 299Kč získáte praktickou složku z pevného papíru s motivem LEGO Iconic se dvěmi přihrádkami pro vaše poznámky nebo dokumenty jako dárek.\nAkce platí v kamenné prodejně i na eshopu. Při nákupu na eshopu bude zboží přibaleno do Vaší objednávky (produkt se automaticky nevkládá do košíku). Platí do vydání zásob.