The Vampire Diaries | Angel of My Heart (13 – 14)\nAngel of My Heart (13 – 14)\n13. Kapitola – Naivní\nElena pozdravila pokladní na vlakovém nástupišti. „Neviděla jste tohoto muže?“\nVšude se ptala stejně. Neviděli jste tohoto muže? To byla její otázka, když vytahovala z kabelky fotku Damona Salvatora, překrásného upíra s modrýma očima. Musela ho najít. Nemohla ho nechat odejít. Slíbila, že půjde Stefana hledat s ním. Ten slib neporuší.\nNikdo ho neviděl, nikdo o něm neslyšel. Jako by ani neexistoval. Ale otázka té dámy ji překvapila.\n„Není to ten vrah z novin?“ zeptala se.\nElena na ni upřela překvapené oči. Damon by přeci nikdy nevraždil tak nápadně!\n„Vrah?“ otázala se.\nPokladní začala roztřeseně vyprávět o tom, co se stalo před dvěma dny v centru města. Prý tam zahynula prostitutka. Vrah se pokusil zamaskovat vraždu požárem v jejím bytě, ale alkoholu, který byl použit jako palivo, bylo příliš málo. Dívka byla mrtvá, utrpěla posmrtné popáleniny, ale příčina smrti nezůstala neznámá. Měla rozervaný krk, jako by ji napadlo nějaké zvíře a v jejím těle nezůstala ani jediná kapka krve…\n„Všichni si tady dobře pamatujeme legendy o upírech,“ řekla mladá blondýnka za přepážkou. „Zde, v okolí Mystic Falls, se toho dělo hodně. A všichni si to dokázali spojit. On ji viděl naposledy. Viděli je. I můj přítel je viděl, když se vracel z hospody. Líbali se na náměstí a potom odešli do jejího bytu,“ dopověděla ten děsivý příběh, při kterém se Elena zapotácela.\n„Viděla jste ho?“ zeptala se.\n„Kupoval si lístek na vlak do New Orleans. Asi před pěti minutami. Právě jsem chtěla zavolat policii.“\n„Prosím, paní,“ zašeptala Elena, které vytryskly slzy z očí, „nevolejte ji. Vím, že je to vražda, ale… Prosím, on… je to můj jediný přítel. A miluji ho.“\nŽena se zamračila, ale po chvíli se její výraz změnil a ona si povzdychla.\n„Stejně by to nebylo nic platné, viďte? Zabil by je skoro hned. Chcete také jeden lístek? Ještě ten vlak stihnete, odjíždí za deset minut,“ řekla.\n„Dejte mi jeden lístek.“\nVlak se pomalu rozjížděl. Damon byl rád, že je v kupé sám. Chtěl přemýšlet. Nemohl přestat myslet na Elenu. Chybí mu… Ale to nikomu nikdy nepřizná.\nMrzelo ho, že ji podvedl s tou prostitutkou. Damon se chvíli rozvzpomínal na její jméno. Jak se to vlastně jmenovala? Elisse?\nNení důležité pamatovat si jména svých obětí. Je důležité pamatovat si chuť jejich krve. A ta byla tak sladká, že jí nešlo odolat.\nDveře od kupé se otevřely.\n„Tady je obsazeno,“ poznamenal Damon a pohlédl na příchozího, načež ztuhnul. „Eleno?“\n„Sklapni. Víš, jakou práci mi dalo, abych nezačala řvát, když jsem se dozvěděla o tom, že všichni vědí, žes tu holku zamordoval? Měla jsem sto chutí ti při prvním setkáním rozbít hubu.“\n„Posluž si.“ Protočila oči.\nSedla si vedle něj a pohlédla na něj. Mlčela, ale ne dlouho. Za chvíli se přerývaně nadechla.\n„Myslíš, že tam bude?“ zeptala se.\n„Kdo a kde?“ odpověděl.\nPohlédla na něj, jakoby si nebyla jistá, jestli si Damon dělá legraci, nebo mu už definitivně přeskočilo.\n„Stefan. V New Orleans.“\n„Ty to nevíš?“ podivila se.\n„Jasně, že ne!“ Damon se zamračil. „Myslíš, že na něm mám obojek s GPS? Stefan může být kdekoli, do háje. Třeba se právě teď krmí na… Jeremym?“\nElena pocítila náhlé nutkání Damona praštit – a myšlenku zrealizovala. Její ruka zasvištěla vzduchem a o desetinu vteřiny později přistála na Damonově tváři se silným plesknutím velká facka.\n„Jeremyho do toho netahej. Je u Caroline.“\n„A jseš si tím stoprocentně jistá?“ zašklebil se.\n„Dej s tím pokoj. Já Caroline věřím.“\n„Ups. Nedělal bych to.“\n„Proč?“ zeptala se nechápavě. „Co ti zase přelítlo přes nos?“\n„Jen říkám, že jsi strašně důvěřivá, Eleno. Důvěřivá a to znamená naivní.“\n„Takže bych měla jít do jiného kupé, protože vlastně můžeš být maskovaný úchyl, že jo?“ Zasmál se.\nCesta probíhala v tichosti. Rozhovor byl tímto ukončen. Damon držel v ruce láhev whisky, ze které průběžně upíjel, a Elena nad tím jen kroutila hlavou. Náhle ucítila jeho dlaň na svém stehně.\n„Damone,“ zamračila se Elena. „Tady ne, vážně.“\nNeposlouchal ji. Usmál se na ni, políbil ji. Všechno, jen ne to, co řekla.\n„Damone, řekla jsem-“ Umlčel ji vášnivými polibky, které zkrátka nevydržela neoplácet.\nPovalil ji na sedačku a rukama se jí dobýval pod oblečení. Nechtěla ho odstrčit. Vlastně… co je jí do ostatních lidí? Vždyť je ani nezná. Ať si o nich myslí, co chtějí. Ona si to může alespoň dobře užít, když nic jiného.\nStrhla z Damona košili a mlčky obdivovala jeho vypracovanou hruď. Pousmál se a svlékl Eleně halenku. Neměla podprsenku, pod halenkou by prosvítala a to by nebylo moc pěkné. Ne, že by mu vadilo, že má méně práce se svlékáním. Naopak. Hladil ji po ňadrech a líbal vášnivě na krku.\nTiše zasténala. Zbavil ji džínů a svlékl je i sobě. Prohnula se v zádech, vycházela mu vstříc, když začal jazykem obkružovat a zkoumat její bradavky. Třásla se a měla husí kůži, když ji lechtal na podbřišku. Lehce ztuhla, když se sehnul a kalhotky ji stáhl zuby.\nSundal si slipy a pohladil ji v rozkroku. Zalapala po dechu a on se pousmál.\nPolíbil ji na klitoris a ona slastně zavřela oči a pohladilo ho po vlasech. Začal ji prozkoumávat jazykem, nejprve něžně, lehounce, potom vášnivěji a hlouběji do ní, jazykem se snažil vniknout do jejího otvůrku, mírně si ho roztáhl prsty, ochutnával její šťávy, olizoval je.\nV kupé se setmělo, vlak projížděl tunelem. Damon chtěl Elenu trochu podráždit, celá se třásla a cukala sebou, tak moc byla vzrušená, tak moc ho chtěla… Rychle dopil svoji whisky a hrdlem láhve přejížděl po její kundičce.\n„Co to děláš?“ zeptala se zmateně Elena, která ucítila v rozkroku chladné sklo.\n„Pššt,“ zašeptal Damon. „Věř mi. Uvolni se.“\nPoslechla ho, i když si nebyla jistá, zda je to správné. Damon olízl hrdlo lahve, aby nebylo tak suché a aby vnik tolik nebolel a pomalu začal hrdlo láhve vsouvat do Eleniny pochvy. Bylo úzké, šlo to dobře.\nKdyž Damon narazil na odpor, který byl určen omezenou velikostí dívčího nitra, dostal do ní láhev téměř do poloviny. Začal s ní pohybovat ze strany na stranu, ven a dovnitř, palcem dráždil její poštěváček, občas ho i olízl.\nSténala, užívala si to, ale z hlavy jí nešel pocit, že neví, co v sově právě má.\n„Damone,“ řekla vážně. „Co to je?“\nChvíli bylo ticho, Damon se zdráhal odpovědi, ale pak se přeci jen pousmál.\n14. Kapitola – Pomsta dokonána\nNádraží bylo podivně pusté, prázdné. Elena se otřásla.\n„Kdy tu naposledy někdo byl?“ zeptala se. „Vypadá to tu… jako v kanálu. A stejně to i páchne.“\n„Je to tu odporný,“ přisvědčil Damon.\n„Kde začneme?“ zeptala se Elena.\n„V hotelu? Myslíš, že tam Stefan bude?“\n„Ne, ale ty ho hledat nebudeš. Ty budeš v hotelovém apartmá a budeš se cpát šlehačkovými poháry. Já budu hledat Stefana a já se vrátím. S ním nebo bez něj.“\nNešlo odporovat, protože podruhé by to stejně nedovolil.\nUlice byly nepěkné, tmavé, ale byl to jako ráj pro upíry. Možná tohle město už dávno nepatří lidem.\n„Není to náhodou Salvatore? Damon Salvatore?“ Damon se otočil za tím posměšným hlasem.\nBlondýnku, která se šklebila, neznal. Pozorovala ho však a byla si stoprocentně jista, na koho se dívá. Ty oči mu byly odněkud podobné. Jako by je už někde viděl. U muže.\n„Kdo jsi?“ zeptal se se zamračeným výrazem.\n„Rebekah Mikaelson,“ odvětila a uklonila se.\nToto významné gesto znělo jako výsměch.\n„Takže jestli dobře chápu, jsi sestra Klause. Co tady chceš, Rebeko?“\n„Vím, že hledáš svého malého brášku, Stefana. Kdysi jsem s ním chodila. Bohužel… Se náš vztah později rozpadl.“\n„Víš, kde můj bratr je?“\n„Vím. Ale stejně jako většina, i já funguji na principu něco za něco.“\n„Co chceš?“ zeptal se Damon unaveně.\n„I mně záleží na mé rodině. A můj bratr něco hledá… Ty mu to dáš a já ti dám tvého bratra.“\nDamon se rychle odvrátil. To slovo bolelo jako sporýšová šipka. Chce dvojnici. Dvojnici Kateriny Petrove. Chce Elenu.\n„Tak co bude?“ zeptala se Rebekah s úsměvem. „Dostanu ji?“\n„Ale no tak!“ zasmála se. „Jedna lidská dívka… za pár desítek let bude mrtvá… A tvůj bratr… s tebou bude žít navždy. Takže co je důležitější?“\nDamon instinktivně ucuknul, když si uvědomil, že je obklopen upíry. Původními upíry. I Klaus byl mezi nimi. Nyní stál vedle své sestry a pohladil ji po tváři. A tam, úplně vzadu, stál Stefan. Pozoroval Damona cizím výrazem, jako by k němu vůbec nepatřil, jako by ho neznal.\n„Stefane,“ zašeptal Damon.\nBratr na něj pohlédl – a Damon v těch očích spatřil strach, pocit viny a prosbu o odpuštění. A prosbu o pomoc.\nDamon byl zoufalý. Nechtěl přijít o Elenu, ani o bratra. Pořád říkal, jak moc ho nenávidí… ale není tomu tak. Elena měla pravdu, byla to jen maska.\nKlaus se zasmál. Ten smích byl mrazivý a špatný. Byl zlý.\n„Vidím, že se nemůžeš rozhodnout, Salvatore. Co kdybychom ti ukázali, jak moc je tvoje volba důležitá?“\nV následující chvíli se toho semlelo spoustu. Elijah, Klausův bratr, pevně svíral Elenu, připraven ji kdykoli zničit… a Rebekah, Kol a Finn svírali Stefana, proti kterému mířili s kolíkem.\nDamon zalapal po dechu.\n„Takže… láska, nebo rodina?“ zeptal se Klaus. „Uděláme to takhle: Počítám do třiceti. když si nevybereš, zabijeme oba… Jedna, dva, tři, čtyři, pět,…“\nAž na Klausův hlas tu bylo ticho. Dvacet tři, dvacet čtyři, dvacet pět… Ještě si nevybral. Dvacet devět, třicet.\n„Stefane!“ zavolal Damon.\n„Vybral sis tedy bratra,“ zasmál se Klaus. „Věděl jsem to. Děkuji za tvoji rozdavačnou náladu… Dvojnice je mnohem důležitější. Sbohem, bratříčkové…“\nDamon plakal. Plakal veřejně a bylo mu to jedno. Policisti, které přes to všechno zavolala slečna za přepážkou v Mystic Falls, píchli Damonovi sporýš. Stefan byl už dávno pryč.\nAle pryč bylo všechno. Protože bez Eleny není život. Vybral si v poslední vteřině rodinu – ale stejně přišel i o ni. I kdyby byl Stefan jako dřív, zase ten hodný, Damona bude navždy nenávidět.\n„Zabijte mne…“ zašeptal svoji prosbu.\nS kolíkem v ruce splnili bez námitek jeho žádost.


Zapečené palačinky s kadeřávkem a ricottou | Vařeniště\nDlouho jsem okolo kadeřávku jen tak obcházela a říkala si, že ho zkusím až..až někdy… Nezdál se mi moc atraktivní, ale uznávám, je v něm víc, než se na první pohled zdá. Dá se využít ke spoustě úprav, z nichž jedna je právě náplň do slaných palačinek. Můžete ho ale využít i do quiche, salátu (tam ho mám nejradši), nebo do polévky, k zapečení anebo upečení jen tak dokřupava. Tím se ale podle mě trochu znehodnotí jeho benefity, ale lepší, než se cpát chipsy.\nZ kadeřávku jsem zkoušela připravit různá jídla, z čehož je pro mě nejlepší varianta v salátu a právě jako náplň do palačinek anebo případně v quiche. Co jsem zjistila v případě polévky, že druhý den po ohřátí už to není žádná velká hitparáda. To je bohužel jeho nevýhoda. Z kadeřávku pak cítím něco jak kdyby „zahnilou“ trávu, takže jsem větší kusy z polévky vytahala 🙂\nKdo by nemohl kadeřávek sehnat, bude možné ho v receptu nahradit jednoznačně špenátem. Palačinky jsem připravovala co nejtenčí, protože se potkají ve dvou vrstvách a já nemám ráda hodně těstové věci 🙂 Navíc se první vrstva pěkně dokřupava vypekla. Mouku mám raději pohankovou, jednak tvoří lepší texturu těsta a její chuť je lehce do oříškova.\n50 g hladké mouky – špaldové nebo pohankové (pohanková více natahuje tekutinu, proto možná ještě přilijte malinko mléka)\n60 g kadeřávku (asi 3 ks) – bez tvrdého košťálu\nSuroviny na těsto vymíchejte dohladka. Na pánvi rozehřejte olej a opékejte tenké palačinky.\nKadeřávek nasekejte najemno. Promíchejte s ricottou a na kousky pokrájeným lososem. Přidejte najemno pokrájený libeček, prolisovaný česnek a dochuťte solí a tymiánem.\nPalačinky stáčejte jako jarní závitky: náplň naneste k jedné straně a udělejte „váleček“. Přehněte palačinku ze stran dovnitř a srolujte.\nPřendejte na plech vyložený pečicím papírem a vložte do trouby předehřáté na 220 °C. Pečte dozlatova.\nTags: sýr, kadeřávek


🦆 Sloni ve zlínské zoo konečně zahnízdili | Zlínský nočník\nHlavní stránka Zábava 🦆 Sloni ve zlínské zoo konečně zahnízdili\nSloní snůška obvykle obsahuje jedno až dvě (výjimečně) tři vejce o objemu až 5300 ml. Z takového vejce by bylo možné vyrobit omeletu o průměrů 170 cm z níž by se najedlo 43 dospělých můžu, kteří seřazeni vleže za sebou, vytvořili by řadu 7800 cm dlouhou, což je pro srovnání výška tzv. zlínského mrakodrapu.\nV africké savaně sloni obvykle hnízdí na starých akáciích, v podmínkách zoologické zahrady si však slonice zvolila masivní dub, který její váhu bezpečně udrží. „Sloní hnízdo se podobá hnízdu nosorožce nebo hrocha, liší se však velikostí i tvarem. Pro Ulu je to první hnízdo, takže ošetřovatelé musejí dávat dobrý pozor, aby se vejce například při silných poryvech větru nevykutálela ven. Pád z velké výšky by je samozřejmě mohl poničit,“ vysvětlila slonoložka Margarit Dumbo Ušatá.\nNávštěvníci zatím hnízdo nemohou vidět, protože se nachází v odlehlé části výběhu, mohou ale na internetu vybírat jména pro dvě netrpělivě očekávaná slůňata. Vylíhnout by se měla v létě příštího roku. Na sociálních sítích zahrady už se množí návrhy pro jména mláďat slonice Ulu. Zatím největší oblibě se těší jména Uku a Lele.\nDění v hnízdě bude brzy možné pozorovat prostřednictvím webkamery, která bude 24 hodin denně přenášet on-line obraz přímo z hnízda. Samotná mláďata se pak veřejnosti představí nejdříve půl roku po vylíhnutí. „U mladých slůňat je třeba nejdříve počkat až jim vypadnou mléčné kly, které slouží k proražení silné vaječné skořápky. Teprve po uplynutí tohoto citlivého období je možné je volně vypustit do výběhu. Do té doby zůstávají mláďata v hnízdě na stromě, kde jsou v bezpečí před predátory. Matka jim pak do hnízda přináší potravu,“ vysvětluje Chobot.\nČerstvě vylíhlé slůně spořádá denně až 15 kilogramů hmyzu, který slonice sráží ze vzduchu svýma mohutnýma ušima a následně je přináší do hnízda v chobotu.\nKromě těchto avizovaných přírůstků se mohou návštěvníci zoo po znovuotevření těšit na hejno vzácných labutí bílých, albínů, které jsou na rozdíl od běžných labutí celé bílé. Obtíže provázejí terárium, kde pozorní školáci odhalili, že v několika teráriích nejsou strašilky, maskující se jako suché větvičky, ale jedná se pouze o hromádky větviček, podobajících se strašilkám, také projekt expozice s mouchami tse-tse prozatím usnul.\nZlínská zoo však stále zůstává jednou z nejkrásnějších a nejrychleji se rozvíjejících zoologických zahrad ve střední Evropě a nezbývá než doufat, že epidemiologická situace brzy opět dovolí, aby tato oáza přírody otevřela své brány návštěvníkům.


1 Jak 2, 1 Bratří moji, nepřipojujtež přijímání osob k víře slavného Pána našeho Jezukrista. 2 Jak 2, 2 Nebo kdyby přišel do shromáždění vašeho muž, maje prsten zlatý, v drahém rouše, a všel by také i chudý v chaterném oděvu, 3 Jak 2, 3 A popatřili byste k tomu, jenž drahé roucho má, a řekli byste jemu: Ty sedni tuto pěkně; chudému pak řekli byste: Ty stůj tamto, aneb sedni tuto, pod podnoží noh mých; 4 Jak 2, 4 Zdaliž jste již neučinili rozdílu mezi sebou a učiněni jste rozeznavatelé v myšleních zlých? 5 Jak 2, 5 Slyšte, bratří moji milí, zdaliž Bůh nevyvolil chudých na tomto světě, aby bohatí byli u víře a dědicové království, kteréž zaslíbil těm, jenž jej milují? 6 Jak 2, 6 Ale vy jste neuctili chudého. Zdaliž ne ti, jenž bohatí jsou, mocí utiskují vás, a oniť vás i k soudům přivozují? 7 Jak 2, 7 Zdali oni nerouhají se tomu slavnému jménu, kteréž vzýváno jest nad vámi? 8 Jak 2, 8 Jestliže pak plníte Zákon královský podle Písem: Milovati budeš bližního svého, jako sebe samého, dobře činíte. 9 Jak 2, 9 Pakli osoby přijímáte, hřešíte, a Zákon vás tresce jako přestupníky. 10 Jak 2, 10 Nebo kdo by koli celého Zákona ostříhal, přestoupil by pak v jediném, učiněn jest všemi vinen. 11 Jak 2, 11 Ten zajisté, kterýž řekl: Nesesmilníš, takéť jest řekl: Nezabiješ. Pakli bys nesesmilnil, ale zabil bys, učiněn jsi přestupníkem Zákona. 12 Jak 2, 12 Tak mluvte a tak čiňte, jakožto ti, kteříž podle zákona svobody souzeni býti máte. 13 Jak 2, 13 Nebo odsouzení bez milosrdenství stane se tomu, kdož nečiní milosrdenství, ale chlubíť se milosrdenstvím proti odsudku. 14 Jak 2, 14 Co prospěje, bratří moji, praví-li se kdo víru míti, a nemá-li skutků? Zdaliž jej ta víra může spasiti? 15 Jak 2, 15 A kdyby bratr neb sestra neodění byli, a opuštění z strany každodenního pokrmu, 16 Jak 2, 16 Řekl by pak jim někdo z vás: Jděte v pokoji a zhřejte se, a najezte se, avšak nedali byste jim potřeby tělesné, což to platno bude? 17 Jak 2, 17 Takž i víra, nemá-li skutků, mrtváť jest sama v sobě. 18 Jak 2, 18 Ale dí někdo: Ty víru máš, a já mám skutky. Ukažiž ty mi víru svou z skutků svých, a jáť tobě ukáži víru svou z skutků svých. 19 Jak 2, 19 Ty věříš, že jest jeden Bůh. Dobře činíš. I ďáblovéť tomu věří, avšak třesou se. 20 Jak 2, 20 Ale chceš-liž věděti, ó člověče marný, že víra bez skutků jest mrtvá? 21 Jak 2, 21 Abraham otec náš zdali ne z skutků ospravedlněn jest, obětovav syna svého Izáka na oltář? 22 Jak 2, 22 Vidíš-li, že víra napomáhala skutkům jeho a z skutků víra dokonalá byla? 23 Jak 2, 23 A tak naplněno jest Písmo, řkoucí: I uvěřil Abraham Bohu, a počteno jest jemu to za spravedlnost, a přítelem Božím nazván jest. 24 Jak 2, 24 Vidíte-liž tedy, že z skutků ospravedlněn bývá člověk a ne z víry toliko? 25 Jak 2, 25 Též podobně i Raab nevěstka zdali ne z skutků ospravedlněna jest, přijavši posly a jinou cestou pryč je vypustivši? 26 Jak 2, 26 Nebo jakož tělo bez duše jest mrtvé, takť i víra bez skutků jest mrtvá.\nBratří moji, nepřipojujtež přijímání osob k víře slavného Pána našeho Jezukrista.\nLv 19:15 - Neučiníš neprávě v soudu. Nepřijmeš osoby chudého, aniž šanovati budeš osoby bohatého; spravedlivě souditi budeš bližního svého.\nDt 16:19 - Neuchýlíš soudu, a nebudeš šetřiti osoby, aniž přijmeš daru; nebo dar oslepuje oči moudrých, a převrací slova spravedlivých.\nPrís 24:23 - Také i toto moudrým náleží: Přijímati osobu v soudu není dobré.\nMt 22:16 - I poslali k němu učedlníky své s herodiány, řkouce: Mistře, víme, že pravdomluvný jsi a cestě Boží v pravdě učíš a nedbáš na žádného; nebo nepatříš na osobu lidskou.\nSlyšte, bratří moji milí, zdaliž Bůh nevyvolil chudých na tomto světě, aby bohatí byli u víře a dědicové království, kteréž zaslíbil těm, jenž jej milují?\nJn 7:48 - Zdaliž kdo z knížat uvěřil v něho anebo z farizeů?\n1Kor 1:26 - Vidíte zajisté povolání vaše, bratří, že nemnozí moudří podle těla, nemnozí mocní, nemnozí urození;\nEx 20:6 - A činící milosrdenství nad tisíci těmi, kteříž mne milují, a ostříhají přikázaní mých.\n1Sam 2:30 - Protož praví Hospodin Bůh Izraelský: Řeklť jsem byl zajisté, dům tvůj a dům otce tvého přisluhovati měl přede mnou až na věky, ale nyní praví Hospodin: Odstup to ode mne; nebo těch, kteříž mne ctí, poctím, kteříž pak mnou pohrdají, v pohrdání přijdou.\nPrís 8:17 - Já milující mne miluji, a kteříž mne pilně hledají, nalézají mne.\nMt 5:3 - Blahoslavení chudí duchem, nebo jejich jest království nebeské.\nJestliže pak plníte Zákon královský podle Písem: Milovati budeš bližního svého, jako sebe samého, dobře činíte.\nLv 19:18 - Nebudeš se mstíti, aniž držeti budeš hněvu proti synům lidu svého, ale milovati budeš bližního svého jako sebe samého: Já jsem Hospodin.\nMt 22:39 - Druhé pak jest podobné tomu: Milovati budeš bližního svého jako sebe samého.\nMk 12:31 - Druhé pak jest podobné tomu: Milovati budeš bližního svého jako sebe samého. Většího přikázání jiného nad tato není.\nRim 13:9 - Poněvadž to přikázání: Nesesmilníš, nezabiješ, neukradneš, nepromluvíš křivého svědectví, nepožádáš, a jest-li které jiné přikázání, v tomto slovu se zavírá: Milovati budeš bližního svého jako sebe samého.\nGal 5:14 - Nebo všecken Zákon v jednom slovu se zavírá, totiž v tom: Milovati budeš bližního svého jako sebe samého.\n1Sol 4:9 - O lásce pak bratrské neníť potřebí psáti vám; nebo jste vy již tomu od Boha naučeni, abyste milovali jedni druhé.\nNebo kdo by koli celého Zákona ostříhal, přestoupil by pak v jediném, učiněn jest všemi vinen.\nDt 27:26 - Zlořečený, kdož by nezůstal v řečech zákona tohoto a nečinil jich; a řekne všecken lid: Amen.\nMt 5:19 - Protož zrušil-li by kdo jedno z přikázání těchto nejmenších a učil by tak lidi, nejmenší slouti bude v království nebeském. Kdož by pak koli činil i jiné učil, ten veliký slouti bude v království nebeském.\nGal 3:10 - Kteříž pak koli z skutků Zákona jsou, pod zlořečenstvím jsou. Nebo psáno jest: Zlořečený každý, kdož nezůstává ve všem, což jest psáno v knihách Zákona, aby to plnil.\nTen zajisté, kterýž řekl: Nesesmilníš, takéť jest řekl: Nezabiješ. Pakli bys nesesmilnil, ale zabil bys, učiněn jsi přestupníkem Zákona.\nMt 5:27 - Slyšeli jste, že řečeno jest od starých: Nezcizoložíš.\nMt 6:15 - Jestliže pak neodpustíte lidem vin jejich, aniž Otec váš odpustí vám hříchů vašich.\nMt 18:35 - Takť i Otec můj nebeský učiní vám, jestliže neodpustíte jeden každý bratru svému z srdcí vašich jejich provinění.\nMk 11:25 - A když se postavíte k modlení, odpouštějte, máte-li co proti komu, aby i Otec váš nebeský odpustil vám hříchy vaše.\nLk 16:25 - I řekl mu Abraham: Synu, rozpomeň se, žes ty již vzal dobré věci své v životě svém, a Lazar též zlé. Nyní pak tento se již těší, ale ty se mučíš.\nCo prospěje, bratří moji, praví-li se kdo víru míti, a nemá-li skutků? Zdaliž jej ta víra může spasiti?\nMt 7:26 - A každý, kdož slyší slova má tato, a neplní jich, připodobněn bude muži bláznu, kterýž ustavěl dům svůj na písku.\nJak 1:23 - Nebo byl-li by kdo posluchač slova, a ne činitel, ten podoben jest muži spatřujícímu obličej přirozený svůj v zrcadle.\nLk 3:11 - A on odpovídaje, pravil jim: Kdo má dvě sukně, dej jednu nemajícímu, a kdo má pokrmy, tolikéž učiň.\n1Jn 3:17 - Kdo by pak měl statek tohoto světa, a viděl by bratra svého, an nouzi trpí, a zavřel by srdce své před ním, kterak láska Boží zůstává v něm?\nTy věříš, že jest jeden Bůh. Dobře činíš. I ďáblovéť tomu věří, avšak třesou se.\nMk 1:24 - Řka: Ale což jest tobě do nás, Ježíši Nazaretský? Přišel jsi zatratiti nás; znám tě, kdo jsi, a vím, že jsi ten svatý Boží.\nAbraham otec náš zdali ne z skutků ospravedlněn jest, obětovav syna svého Izáka na oltář?\nGn 22:10 - I vztáhl Abraham ruku svou, a vzal meč, aby zabil syna svého.\nA tak naplněno jest Písmo, řkoucí: I uvěřil Abraham Bohu, a počteno jest jemu to za spravedlnost, a přítelem Božím nazván jest.\nGn 15:6 - I uvěřil Hospodinu, a počteno mu to za spravedlnost.\nRim 4:3 - Nebo co praví Písmo? Uvěřil pak Abraham Bohu, i počteno jemu za spravedlnost.\nGal 3:6 - Jako Abraham uvěřil Bohu, a počteno jemu to k spravedlnosti.\nTéž podobně i Raab nevěstka zdali ne z skutků ospravedlněna jest, přijavši posly a jinou cestou pryč je vypustivši?\nJoz 2:1 - Poslal pak byl Jozue, syn Nun, z Setim dva muže špehéře tajně, řka: Jděte, shlédněte zemi, zvlášť Jericho. I šli a vešli do domu ženy nevěstky, jejíž jméno bylo Raab, a odpočinuli tu.\nJoz 6:23 - I všedše mládenci špehéři, vyvedli Raab a otce jejího, i matku její a bratří její i všecko, což měla, a všecku rodinu její vyvedli, a nechali jich vně za stany Izraelskými.\nHeb 11:31 - Věrou Raab nevěstka nezahynula s neposlušnými, pokojně přijavši špehéře.


Těhotenství x těh.test | Poradte.cz\nVložit novou otázkuOdpovědět Těhotenství x těh.testOd: bluby® Datum: 05.01.15 12:12 odpovědí: 15 změna: 05.01.15 23:43\ndobrý den,s přítelem chceme miminko.jsme spolu 6 roku,me je 23 a jsem zaměstnána,dělám pecovatelku v domově pro seniory,,HA mám vysazenou asi měsíc a pul.Menstruace ma asi 6dni zpoždění,dělala jsem si 3 dny po sobě teh.test na 1. byla úplně minimálně viditelná druha čárka,na druhým byla viditelná stejně jak na na 1. a na dnešním byla vidět vcelku pěkně i když nebyla výrazná.zle me není,jen podbřišek a prsa me bolí,víc jim.jelikož nemám zkušenosti., chci se zeptat kdy mám jít k doktorce?aby cesta nebyla třeba zbytečná.aby třeba bylo vůbec něco vidět.děkuji vám za odpověď,a za názor.\nOd: kapkanadeje®Datum: 05.01.15 12:36odpovědět[?]Dobrý den. Počkala bych do konce měsíce a pak bych zašla na gynekologii.Ohodnoceno: 0x Od: bluby®Datum: 05.01.15 13:36odpovědětOK,jen problém je,ze v práci se zvedají a polohu ji lidi a je to náročné! vyhybam se tomu jak to jde,když nevím něčem jsem,ale chtěla bych to vědět co nejdříve\nOd: pavouk®Datum: 05.01.15 18:16odpovědětto děláte u akrobatů nebo jak to mám chápat? Ohodnoceno: 0x Od: pavouk®Datum: 05.01.15 12:53odpovědětpo dlouhodobém užívání HA vás prsa a podbřišek budou trápit možná několik měsíců, taky s menstruací počítejte, že se hned tak nedostaví, poraďte se s gynekologem, zda byste třeba pro zmírnění těch různých příznaků neměla užívat nějaké přírodní medikamenty, které ten "hormonální" šok v těle zmírní (jsem chlap, konkrétněji neporadím, ale vím jak to je u manželky, která přestala brát po 20 letech HA)Ohodnoceno: 0x Od: ivasad®Datum: 05.01.15 12:58odpovědětPo třech pozitivních těhotenských testech je téměř jisté, že tazatelka je těhotná. Testy jsou dost spolehlivé. Jinak s vámi souhlasím, hormonální antikoncepce je svinstvo a organismus rozhází. Ale tři falešně pozitivní testy by z toho nebyly. I já jsem vždycky otěhotněla okamžitě po vysazení.Ohodnoceno: 4x Od: bluby®Datum: 05.01.15 13:30odpovědětděkuji za názor,ale je rozdíl brát ha 20roku a slabý 4 roky,.každé tělo je jiné,.\nOd: pavouk®Datum: 05.01.15 13:34odpovědětno tak hurá, tak budete nejspíš gravidní, gratulka Ohodnoceno: 0x Od: ivasad®Datum: 05.01.15 12:54odpovědětNa gynekologii je vhodné zajít asi v osmém týdnu těhotenství, tj. ve vašem případě za dva až tři týdny. Dříve nemusí být ještě u miminka vidět srdeční činnost, a těhotné ženy se zbytečně stresujou do příští kontroly, jestli bude srdíčko bít. Už si tam zavolejte, jestli máte objednací dobu podobně dlouhou jako je u nás, tak to bude akorát. V případě obtíží (krvácení, křeče v podbřišku...) se samozřejmě jde k dr hned.Ohodnoceno: 1x Od: bluby®Datum: 05.01.15 13:28odpovědětposlední menzes 4.12. 2014 a HA jsem brala asi 4 roky,\nOd: eivlis®Datum: 05.01.15 15:16odpovědětGratuluju k mimiskoviTesty natoz 3.nelzou...Jinak ja jsem nikdy v zivote nebrala zadnou HA a hned pri otehotneni me s obema detma bolelo priserne bricho jako na MS a ty prsa taky, takze to neni jen o brani HA.Pry je to normalmi, tak mi to rekli tehdy dr...Byt tebou, tak vydrzim do konce mesice a pujdu k dr..Hodne stesti..Ohodnoceno: 0x Od: majo78®Datum: 05.01.15 16:06odpovědětžena má podobnou práci a podobný problém a jak jsme to zjistili na testu, je od té doby na nemocenské, protože se bojí že by při zvedání pacientů nebo při nějaké infekci co běhají u nich po nemocnici o to mohla přijít taj ji gynekolog vypsal marodku, lepší marodka než o to přijít to vzkazuje ženaOhodnoceno: 1x Od: babkazov®Datum: 05.01.15 17:00odpovědětNa to jídlo bacha! Říká se, žena jí za dva, už v době, kdy miminko není ani jako Paleček. Nejezte, roztáhnete si žaludek a mozek bude stále hlásit pocit hladu. Přiberete, nebudete umět shodit, protože pak si budete říkat, že musíte kojit a pak se budete týrat s každým gramem, které bude muset jít dolů. A to ani nemluvím o povoleném břišním svalstvu, až špek shodíte. Chroupejte mrkvičku a jablíčka. Blahopřeji, jestli je miminko jisté. A když není, bude příští měsíc. Ohodnoceno: 0x Od: pb®Datum: 05.01.15 23:43odpovědětJá bych to neviděla tak dramaticky. V těhotenství jsem přibrala 18kg, kilo ještě předtím, než se vajíčko uhnízdilo. Váha před otěhotněním 53, před porodem 71. Musela jsem jíst každé dvě hodiny, jinak mi bylo na omdlení hlady. V porodnici jsem nechala asi 5kg, doma potom šlo každý den jedno kilo dolů, byla to jen voda. Takže tak do měsíce jsem měla 60kg a do asi roka od porodu nějakých 54-55kg, podle toho jestli se vážím ráno nebo večer. Takže vlastně mám po dítěti max o 2 kg víc. Zato kamarádka co se hlídala a přibrala snad jen 12kg si stejně nepomohla a protože má výraznou postavu hrušky, má všechny špeky na stehnech. Další kamarádka co přibrala 25kg má postavu jak lusk, měla jí i předtím. A jedna co přibrala jen 4kg, protože měla silnou nadváhu, je machna pořád. Není totiž důležité, kolik žena v těhotenství přibere, ale v jaké je kondici před otěhotněním. Čím lepší kondice a silnější svaly, tím míň jí těhotenství poznamená a tím dřív a spíš se jí postava vrátí.Skočit na otázku\nOhodnoceno: 0x Od: borax®Datum: 05.01.15 17:10odpovědětFalešně pozitivní ty testy nebývají. Tak gratuluji...Ohodnoceno: 0x Od: dejavu®Datum: 05.01.15 17:27odpovědětDobrý den, miminko chcete, není tedy žádný spěch. Počkejte 14 dnů a pak si zajděte na gynekologii.Ohodnoceno: 0x Chcete vidět odpovědi na tuto otázku?\nTrápí mě má výška, je mi 15, a mam 179cm - 8 odpovědíBudou se na mě zlobit? - 11 odpovědíSuché rohlíky do knedlíků? - 18 odpovědíZmrzlina - jak na ni? - 3 odpovědiJak udělat smetanovou houbovou omáčku? - 24 odpovědíProblem s nehty - 1 odpověďNedokážu do malovat oční linky / rozmažou se - 3 odpovědiUzení masa - 5 odpovědíŠpatné užití antikoncepce? - 2 odpovědiPravděpodobnost - 2 odpovědiVýtok po sexu, přítel se odmítá dát vyšetřit - 14 odpovědíMakový závin - 5 odpovědíTříleté dítě nechce chodit na wc - 27 odpovědí


Barva na zeď - Sentrade.cz\nDomů / Barvy, laky a malířské potřeby / Barva na zeď\nChystáte se malovat? Pak si pořiďte kvalitní barvy, díky nimž bude malování mnohem snazší a rychlejší. Navíc výsledek bude jako od profesionála! V našem sortimentu naleznete různě velká balení základní nátěrové barvy. Ovšem díky tónovacím barvám si můžete namíchat váš vysněný odstín během chvilky!\nVyberte podkategorie Barva na zeď :\nREMAL TÓNOVACÍ B.0600 ŽLUTÁ 500 G Kód: 430976\nREMAL TÓNOVACÍ B.0500 ŽLUTOZELENÁ 500 G Kód: 430960\nREMAL STANDARD 13+2KG NAVÍC Kód: 400816\nREMAL STANDARD 4 KG Kód: 400811\nREMAL PENETRAČNÍ NÁTĚR 1KG Kód: 430062\nREMAL PLUS 13+2kg navíc Kód: 400826\nREMAL TÓNOVACÍ B.0610 ŽLUTÁ BANÁNOVÁ 500 G Kód: 430920\nREMAL TÓNOVACÍ B.0640 BROSKVOVÁ 500 G Kód: 431016\nREMAL TÓNOVACÍ BARVA ČERNÁ 500 G Kód: 23811\nREMAL TÓNOVACÍ B.0670 OKROVÁ 500 G Kód: 430936\nREMAL TÓNOVACÍ B.0800 ČERVENÁ 500 G Kód: 430944\nREMAL STANDARD 6,5+1KG NAVÍC Kód: 400814


INNIO Jenbacher - plynové motory, generátorové agregáty, kogenerační jednotky - TZB-info\nINNIO Jenbacher - plynové motory, generátorové agregáty, kogenerační jednotky\nNAPÁJECÍ JEDNOTKA RYCHLÉ ZATÍŽENÍ A RYCHLÉ PŘECHODY ROZDĚLENÁ VÁČKOVÁ HŘÍDEL\nKoncept pohonné jednotky J920 FleXtra zajišťuje nízké prostoje při údržbě, protože je možné vyměnit celou jednotku sestávající z hlavy válce, pláště, vložky válce, pístu a ojnice za jednu sestavu. U modelu Jenbacher J920 lze 10,4 MW elektrické energie zajistit podle potřeby za méně než 5 minut. Nejnovější řídicí technologie modelu zajišťuje nejnižší emise z motoru při startování motoru. Spolu s integrovanými systémy a systémy pro následnou úpravu jsou celkové emise Nox minimalizovány v celém rozsahu zatížení a dokonce i během rychlých přechodných operací. J920 FleXtra je vybaven\nsegmentovanou vačkovou hřídelí pro podporu rychlé údržby jednotlivých segmentů prostřednictvím servisního okna v horní části klikové skříně namísto demontáže celého vačkové hřídele.\nJenbacher J624 je první dvoustupňový přeplňovaný plynový motor na světě. Jenbacher typ J624 poskytuje novou úroveň dokonalosti a využití v oblasti strojírenství. Nabízí významné výhody, zejména v oblasti elektráren, které disponují více motory pro nezávislou výrobu energie. I když všechny typy motorů Jenbacher J624 pracují dobře s různými palivy, existují dvě oblasti, ve kterých J624 vyniká - velké projekty výroby energie a KVET (kogenerace). J624 je tak ekonomicky výhodnější než plynové motory s jednostupňovým přeplňováním.\nSILNÉ STRÁNKY TYPU J624\nZOBRAZENÍ NEJNOVĚJŠÍ TECHNOLOGIE VYUŽITÍ SPOLEHLIVÝCH ZDROJŮ FLEXIBILNÍ A ROBUSTNÍ\nJ624 je k dispozici s dvoustupňovým přeplňováním turbodmychadlem, nabízí vysokou účinnost a ještě větší flexibilitu a může napájet až 10 000 domácností. Jenbacher J624 je založen na osvědčené\ntechnologii automobilovém průmyslu a koncepci kogenerační jednotky typu 6, který přináší vyšší výkon a vyšší účinnost. Naše J624 je zvláště vhodné pro provoz v horkém prostředí a v elektrárnách s více motory pro nezávislou výrobu energie a aplikace kombinované výroby tepla a elektřiny.\nMotory Jenbacher typ 6 jsou vybaveny funkcemi, které zvyšují zpětné získávání tepla, zajišťují stabilní spalování, snižují emise a zvyšují účinnost - posunují řadu Jenbacher na novou úroveň výkonu.\nVýsledkem neustálého zdokonalování a rozsáhlých zkušeností jsou kogenerační jednotky INNIO Jenbacher typ 6 pokročilým a spolehlivým doplňkem naší produktové řady. Otáčky motoru 1 500 ot / min mají za následek vysoký výkon při nízkých nákladech na instalaci a jeho předspalovací komora dosahuje vysoké účinnosti při nízkých emisích.\nSILNÉ STRÁNKY TYPU 6\nZNAKY, KTERÉ ZAUJMOU\nPředspalovací komora typu 6 dosahuje maximální účinnosti.\nDíky funkcím, jako je kontrola hoření LEANOX* a vylepšený ocelový píst, poskytují motory typu 6 lepší snížení emisí než kdykoli předtím.\nVylepšené komponenty motorů typu 6 a 60 000 hodinový servisní interval pokračují v odkazu kvality a spolehlivosti.\nMotory Jenbacher Typ 4 mají stejnou konstrukci, regulaci emisí a schopnost převodu odpadního plynu na energii jako jejich protějšky typu 2 a typu 3. Navíc však disponují vysokou hustotou výkonu a vynikající účinností ve svém výkonovém rozsahu.\nNa základě osvědčených konstrukčních řešení motorů Jenbacher typu 3 a 6 jsou kogenerační jednotky typu 4 charakteristické vysokým výkonem a vynikající účinností. Vylepšené ovládání a monitorování poskytují snadnou údržbu a vynikající spolehlivost.\nSILNÉ STRÁNKY TYPU 4\nVysoká účinnost s inovativním konceptem motoru. Šetří palivo bez ztráty flexibility a spolehlivosti.\nDíky své spolehlivosti a dostupnosti bylo vyrobeno již přes 2000 jednotek typu 4.\nK dispozici v 50Hz a 60Hz. Hlavní výhodou je flexibilita pro použití v různých druzích aplikací.\nMotory Jenbacher typ 3 nabízejí osvědčené úspory na údržbě a spotřebě paliva. Nabízejí tak svým zákazníkům vynikající účinnost. Díky technické vyspělosti a vysoké spolehlivosti jsou kogenerační jednotky INNIO Jenbacher Type 3 lídrem ve své třídě. Dlouhé servisní intervaly a konstrukce motoru navržená pro snadnou údržbu a nízkou spotřebu paliva zajišťují maximální účinnost, zatímco vylepšené komponenty prodlužují životnost - dokonce i při použití nekonvenčních plynů, jako je skládkový plyn.\nDRUHY POUŽITELNÝCH PLYNŮ:\nUhelný důlní plyn\nSILNÉ STRÁNKY TYPU 3\nCelosvětově již 220 milionů provozních hodin. 8000 dodaných motorů od roku 1988.\nVysoká provozní spolehlivost - až 98 % a prodloužené servisní intervaly naznačují, že typ 3 je stejně spolehlivý jako odolný.\nIdeální pro použití široké škály pohonných plynů. Možnost instalace v kontejneru, v motorových místnostech, nebo jako součást kaskády více generátorů.


Škola zelených baretů (2005) - film online zdarma\nŠkola zelených baretů - zde online ke zhlédnutí\nSpeciální jednotka známá pod jménem Commandos Marine patří k tomu nejlepšímu, co současná francouzská armáda může nabídnout. Její historie sahá do druhé světové...pro celý popisek se přihlašte. Film Škola zelených baretů online.\nSnadno dostupný film online a zdarma. Klikněte na tlačítko pro přehrání a užijte si film online. Solidní herecké výkony jen doplňují kvalitní režii. Vysokorychlostní přístup k internetu má dnes téměř každý, takže filmy online si našli cestu do každé domácnosti. Film Škola zelených baretů ke stažení - níže najdete odkazy přímo na soubory ke stažení. Máte-li rádi server csfd.cz, můžete se prokliknout na profil filmu pomocí tlačítka níže. Škola zelených baretů ke stažení. Je-li k dispozici video, můžete si film snadno přehrát online. Obvykle můžete sledovat film online ze dvou různých zdrojů, Streamuj.tv a netu.tv. Film online zdarma přehrajete přes Netu.tv, Streamuj.tv je mírně zpolatněno, ale nabízí lepší kvalitu bez reklam. Další možností je film Škola zelených baretů stáhnout do svého počítače, například pomocí Hellspy.


evulekotule: Tři barvy duhy\nTři barvy duhy\nNové softshelláky pro Jáíka. Ze samých zbytků. Inspirováno zde. Je to docela časově náročné ušít takovéhle pruhované gatě, ale stálo to za to.\nKalhoty jsou supr. Také se chytám, že zkusím ušít, ale nenašla jsem ještě odvahu - jsem v šití začátečník. Tak nevím, zda bych je svedla vyrobit. Zatím pokus tričko nedopadl podle mých představ.\nJinak držím palce při stěhování do Prahy. Snad se Vám tam bude líbít. Akorát je mi líto vašeho domečku. Ten teď bude takový smutný a opuštěný, ale něktérá životní rozhodnutí jsou asi dost bolestivá. Krásný den Lucka\nevule kotule April 21, 2016 at 10:33 PM\nLucko, já si na tričko ještě netroufla. Kalhoty ze softshelu jsou opravdu snadné - nejlépe si najít střih bez kapes a do pasu klasicky tunýlek na gumu. Ze softshelu se šije výborně, není potřeba jen začišťovat, hledět na směr vlákna.\nDomeček budeme pronajímat, takže opuštěný a smutný snad nebude. Víc než dům mi bude chybět moje i mužova rodina.


5.10.2008 Jak nakupovat zadarmo a uhořet | Spaventapasseri\nBlog.cz\t> Spaventapasseri\t> Archiv\t> Říjen 2008\t> 5.10.2008 Jak nakupovat zadarmo a uhořet\n5.10.2008 Jak nakupovat zadarmo a uhořet\n16. října 2008 v 22:01\t| Vakys\t| Cagliari\nVčera jsme si vyrazili na nákupy , protože vybavení pokoje tady v Cagliari neodpovídalo našim představám (málo zásuvek, poliček…). Vyrazili jsme ale v nevhodnou dobu, právě když město zachvátila siesta. Všechny obchody byly zavřené a taxme smutně bloumali opuštěným městem. Znenadání se na nás však usmálo nuzácké štěstí! Před obchodem s progresivní dámskou módou ležel pytel plný ramínek. Je docela normální, že jsme si z domova přivezli každý jen pár "ramen" a proto pytel před obchodem představoval nabídku, která se neodmítá. Každý jsme si vzali 7 věšáků a obratně je připevnili na outdoorový batoh tak, aby všichni zřetelně viděli, jací jsme nuzáci. Nemohli jsme se nesmát své situaci, což je ostatně denní chléb.\nNo a teď už konečně vysvětlím to "uhoření" v názvu dnešního dne. Začalo to tím, že Tom chtěl okusit atmosféru italského fotbalu. Zašel proto do prodejny a očekoval ceny. Byly přehledně seřazeny na velké tabuli, od nejdražší (75€) až po nejlevnější za 11€. Před číslicí 11 bylo nějaké italské slovo, kterému nikdo nerozuměl, a proto nebylo znepokojující. Když Tom přistoupil k pultu, projevil zájem o lístek za 11€ a tady trochu narazil. Prodavač mu vysvětlil, že tato cena je pro "ridotti", rozumějte retardy. I tady jsme se dosyta nachlámali a Tom vysolil 19€.\nVečer se vydal na stadion a už jeho SMSky napovídaly, že se jedná o hutný prožitek. Například: "Kuaaa, tu je lidí jak lichoběžníků po dešti!" Hrála se přirozeně první liga, Cagliari vs. Milan (kde prý hraje Marek Jankulovský). Z dalších zpráv cituji alespoň tyto: "Asi jsem v hrnci, nic už neslyším, tak mi nevolej." "Oni mě tu snad upálí! Nevolal jsi mi?" "Hele moje hlava mezi ostatními trochu září a jeden týpek mi asi řekl, že se mu tady nelíbí moje modré oči, ale byl nějak mimo (opilý)." "Kdybych dnes nepřišel domů, tak jsem asi v nemocnici, páč sem začal neperspektivní bitku."\nPřes zdánlivou blízkost smrti si to Tom, dle vlastních slov, náležitě užil. Domů se vrátil politý pivem a jen s decentně opálenými vlasy.


Budova Junioru na Dornychu má kupce. Kraj zatím jméno zájemce tají - Brněnský deník\nBudova Junioru na Dornychu má kupce. Kraj zatím jméno zájemce tají\nBrno /FOTOGALERIE/ – Už více než rok zeje prázdnotou dům na Dornychu, ve kterém sídlil brněnský Domov dětí a mládeže Junior. Místo, kde se ještě do loňského července ozýval smích dětí, musel domov mládeže opustit kvůli havarijnímu stavu objektu. O pozemek se kvůli plánovanému rozšíření obchodního domu zajímalo i vedení sousedního obchodního domu Tesco. Nyní má kraj kupce.\nKraj už má kupce pro budovu na Dornychu, ve které sídlil Domov dětí a mládeže Junior. O objekt, který je víc než rok prázdný, se zajímalo i Tesco. | Foto: DENÍK/Attila Racek\nPoté, co se Junior z domu vystěhoval a sloučil se s Domovem dětí a mládeže Helceletova, zůstal dům prázdný. „Po sloučení Junioru s Helceletkou se budova stala pro nás nepotřebnou. Nabídli jsme ji tedy k prodeji. V současném domě už máme vybraného zájemce, který podal nejvyšší nabídku, a uzavřeli jsme s ním smlouvu o budoucí smlouvě kupní," uvedl mluvčí Jihomoravského kraje Jiří Klement. Jméno nového majitele ale kraj zatím tají.\nJunior na Dornychu\n• Domov dětí a mládeže Junior na Dornychu zahájil činnost v roce 1988, navštěvovalo jej přes 500 dětí z Brna i okolí\n• Junior skončil v červenci 2015, jako hlavní důvod vystěhování z objektu udal kraj špatný technický stav budovy\n• objekt na Dornychu je od té doby prázdný\n• vážný zájem o něj mělo i Tesco\nO pozemek, na němž budova stojí, mělo zájem Tesco kvůli plánovanému rozšíření obchodního domu a o jeho zisk usilovalo. Podle plánů, které zveřejnilo loni v létě, se obchodní dům měl rozrůst i do míst, kde sídlil Junior.\nPlány na rozšíření domu ale zkomplikovalo čekání na rozhodnutí o budoucím umístění hlavního vlakového nádraží v Brně. „Možné rozšíření obchodního domu je stále jedna z variant, se kterou pracujeme," poznamenal mluvčí Tesca v České republice Václav Koukolíček.\nZda ale zájem Tesca o budovu Junioru trvá, nebo jestli je dokonce jejím kupcem, komentovat nechtěl.\nJunior dětem nabízel kroužky technické, modelářské, keramické nebo výtvarné. Po sloučení s Helceletkou se z budovy v centru města roztrousily do jednotlivých pracovišť Helceletky v několika brněnských městských částech. „Vystěhovávání bylo naprosto katastrofální. Vše se dělo za provozu během školního roku a museli jsme pryč za velmi krátkou dobu. Vzhledem k tomu, že po našem odchodu zůstala budova prázdná, bez dalšího využití, mi to přišlo dost bezohledné," konstatoval bývalý pedagog Junioru, nyní vedoucí pracoviště Robotárna v Helceletce, Jiří Vácha.\nPrávě pracoviště Robotárna, sídlící v areálu Střední průmyslové školy v Sokolské ulici, tvoří technické kroužky z bývalého Junioru. Modeláři se zase přesunuli do prostor v Křenové ulici. „Na nové místo jsme si už zvykli, je příjemné. Na druhou stranu ale bohužel i menší, než jsme měli na Dornychu. Chybí nám například skladové prostory pro modeláře," podotkl Vácha.\nProti vystěhování Junioru z objektu na Dornychu a jeho sloučení s domovem dětí a mládeže Helceletova se bouřili rodiče, jejichž děti do Junioru chodily. Oceňovali totiž výhodnou polohu v těsné blízkosti brněnského hlavního železničního uzlu i autobusového nádraží Zvonařka. Většina klientů Junioru totiž dojížděla z okolí Brna.\nKraj tehdy konec Junioru odůvodnil špatným technickým stavem budovy, jejíž oprava by byla příliš nákladná. Sloučení s Helceletkou také bylo součást dlouhodobého snižování počtu školských zařízení zřizovaných krajem. „Chceme je spojit do větších, ekonomicky stabilnějších organizací," uvedl loni tehdejší náměstek jihomoravského hejtmana pro školství Stanislav Juránek.\nVětšinu kroužků nabízíme doteď, říká ředitelka Helceletky\nBrno – Více než sedmdesát kroužků nabízel Domov dětí a mládeže Junior. V červenci loňského roku se ale musel sloučit s Domovem dětí a mládeže Helceletova. „Žádný pedagogický pracovník z Junioru o práci nepřišel a za poslední rok už jsme si na situaci zvykli. Třeba jsme vytvořili i nové společné webové stránky, na kterých už Junior prezentujeme jako naši součást," konstatuje ředitelka Helceletky Zdeňka Říhová.\nJunior sídlil v několikapatrové budově, nabízel technické i sportovní kroužky. Jak jste se vypořádali s tím, že se z ní museli přestěhovat do pracovišť Helceletky?\nNěkteré tělovýchovné kroužky zanikly. V centru města už nebyly jiné vhodné prostory. Každá naše pobočka ale nabízí i tělovýchovné kroužky, takže děti o možnost zapsat se nepřišly. No a například technické kroužky se přesunuly do nového prostoru v Sokolské ulici. Většinu kroužků bývalého Junioru tedy nabízíme i nadále.\nLidé u Junioru oceňovali budovu v centru města. Přišli jste kvůli přesunu kroužků do budov Helceletky o klienty?\nSamozřejmě, někteří chodit po sloučení přestali. Na druhou stranu se ale volná místa zaplnila lidmi z městských částí, kde sídlí naše pracoviště a kam se kroužky z Junioru přemístily.


Paříž tě nikdy neopustí - Ellen Feldman | Kniha na Alza.cz\n»Knihy»Beletrie»Romány, povídky»Historické»Paříž tě nikdy neopustí\nKniha 2020, česky, 280 stran, Pevná bez přebalu lesklá\nKód: FKP0343053 Prod. číslo: 978-80-7625-129-8\nPaříž tě nikdy neopustí 349,- 293,- Skladem > 10 ks\nCharlotte žije v okupované Paříži a pracuje v malém knihkupectví. Válka jí zatím přinesla jen bolest, odloučení a strach. Ta samá válka jí ale přivede do cesty nečekané setkání a postaví ji před těžké dilema – má člověk právo na lásku bez ohledu na válečnou linii? Po válce emigruje do New Yorku a začíná nový život. Jenže minulost ji brzy dostihne…\nEllen Feldman Hotovo!


Pronájem nového bytu s terasou a parkováním, Praha 7 - Troja\nID: RA1988CM / Plocha: 74 m2/ Místo: Pod Havránkou, Praha 7\nNabízíme k pronájmu prostorný a zcela nový byt 2+kk o velikosti 74 m2 + terasa (10,4m2) nacházející se v rezidenčním projektu Chateau Troja, novostavby zasazené do renesančního dvora ze 16. století.\nJedná se o místo, kde se setkává historie s moderním a nadčasovým designem. Byt situovaný v prvním patře moderního domu disponuje prostornou vstupní chodbou s úložnými prostory, obývacím pokojem s plně vybaveným kuchyňským koutem vč. veškerých spotřebičů, terasou, prostornou ložnicí, koupelnou s vanou a oknem, samostatnou toaletou a technickou místností. V bytě byly použity kvalitní materiály a nadstandardní vybavení vč. množství úložných prostor. V bytě je klimatizace, bezpečností vstupní dveře, předokenní žaluzie, dřevěné podlahy, podlahové topení v koupelně, videocom apod.\nK bytu náleží dvě parkovací stání v podzemních garážích a prostorný sklep. Použité materiály a vybavení jsou ve vysokém standardu.\nProjekt nabízí uzavřené nádvoří, recepci s ostrahou, prostorné podzemní garáže, zahradu, společenskou místnost a v budoucnu i restauraci.\nTroja je vyhledávanou pražskou rezidenční čtvrtí. Projekt je v přímém sousedství Trojského zámku, botanické zahrady a přilehlých vinic sv. Kláry. Skvělé dopravní spojení do centra metropole. Množství zeleně v okolí. K aktivnímu odpočinku vybízí pár kroků vzdálené nábřeží Vltavy či dětmi i dospělými velice oblíbená pražská ZOO.\nNájemné 35 000 CZK/měsíc + zálohy na služby. Možné dozařízení bytu za vyšší nájemné. PENB – B.


Výborný tatarák - recept na osvědčený tatarský biftek\nOsvědčený recept na výborný tatarák\n24. 1. 2015 Recepty\nTatarský biftek neboli tatarák je oblíbené jídlo ze syrového hovězího masa, které se často se podává s topinkami. Recept není úplně jednoznačný, protože každý si jej připravuje trošku jinak. V zahraničí je zvykem, že maso je ochuceno jen solí, pepřem a olivovým olejem, v Česku se ingrediencí přidává mnohem více. Také je zpravidla rozdíl mezi luxusní restaurací a obyčejnou restaurací, kde přidávají mnohem více surovin než v té luxusní.\nDomácí příprava tataráku je trošku jiná, protože každý si při jeho výrobě do něj přidá to, co má rád a na co je zvyklý. Pokud se ale přidá mnoho ingrediencí, chuť samotného masa bude přebita a chuťové buňky budou vnímat kečup, worcester nebo sójovku víc než samotné maso.\nRecept na výborný tatarák\nsvíčková nebo hovězí kýta\nkapary (ve slaném nálevu)\nchléb či toasty\nvejce slepičí nebo křepelčí\n1. Omyté a osušené maso ostrým nožem naškrábeme nadrobno.\n2. Přidáme k němu sůl, čerstvě namletý pepř a na ochucení hořčici, s množstvím to ale nepřeháníme.\n3. Krajíce chleba opražíme nebo osmažíme na lžičce oleje z obou stran.\n4. Česnekem potřeme jednu stranu topinky.\n5. Na talíř naservírujeme maso, dovnitř uděláme lžící důlek a do něj přidáme žloutek.\n6. Tatarák podáváme s topinkami.\nCo se dále může přidat na tatarák?\nKaždý má rád něco jiného, proto i recepty se liší. Originální recept prostě neexistuje. A tak v nich můžete najít, že se tam přidává cibule, worcester, kečup, kmín, mletá paprika, chilli, sojová omáčka, brandy, tabasco, česnek, okurky, olivy atd. Stačí si jen vybranou surovinu přidat k masu nebo na talíř.\nMějte na paměti, že pokud si chcete připravit opravdu výborný tatarský biftek, tak:\n- nepoužívejte mleté maso z obchodu (nikdy nevíte, jak je tam dlouho a co tam všechno pomleli),\n- pokud dáváte na pokrm žloutek, tak si dávejte pozor, ať tam nedáváte i bílek,\n- nepoužívejte mnoho ingrediencí, přebijete chuť samotného masa a vznikne jen něco, co chutná jako neurčitá pomazánka na topinky,\n- maso nemelte ani nemixujte, tatarák se škrábe,\n- topinky nesmažte na velkém množství oleje, stačí je jen opražit,\n- nepoužívejte maso, u kterého neznáte původ, v řeznictví se ptejte a nedůvěryhodným obchodům se vyhýbejte,\n- na tatarák se nehodí čerstvé maso, ale stařené (vyzrálé).\nJak připravujete tuto pochoutku vy?\nQuesadillas se sýrem a kuřecím masem\nDělám ho podobně, ale přidávám worcestr, cibuli a teď zrovna nevím co ještě k tomu. :))\nJankul, 27. 1. 2015 19:46\nja ho nedelam protoze nemam prachy\nsocka, 28. 1. 2015 14:16


Jednatelky realitky obraly lidi o milióny, policie je ani nestíhá – Novinky.cz\nJednatelky realitky obraly lidi o milióny, policie je ani nestíhá\nNěkteří podvodníci, i když lidi očividně obrali o milióny korun, si v Česku běhají na svobodě. Mnozí nepocítí želízka ani vyšetřovací vazbu. Mlýnice spravedlnosti je pomalá, byrokratická, šejdířům se ve složitých zákonech a překombinovaných procesech dobře kličkuje. Nemusí ani prchat do Karibiku a klidně mohou zůstat všem na očích.\nPeníze od kupujících se k prodávájícím nedostaly. Policie sice případ začala šetřit, žádný posun ale zatím nenastal. Ilustrační foto\núterý 9. července 2013, 3:05 - Plzeň\nJeden příklad za všechny – Jana M. a Iveta K. přijaly na účty své plzeňské realitky Styl od klientů kupujících nemovitost přes dvacet miliónů korun do úschovy, do doby, než změnu vlastníka zapíše katastr.\nJenže ke zhruba šedesáti prodávajícím se tyto peníze od kupujících již nikdy nedostaly. Na realitku sice v lednu nastoupila kriminálka, psalo se o tom v novinách, vysílala to televize, ale výsledek je i po půlroce nulový.\nOkradení ani část peněz zpět nedostali a podnikatelky běhají na svobodě. Jediný výsledek zatím je, že soud zamítl insolvenční řízení nad realitkou.\n„Je ohromující, že jednatelky zatím nejsou ani trestně stíhané, když jde o dvacet miliónů. To je více než u Ratha. Šetření začalo loni, je červenec a nic se neděje,“ diví se advokát František Koranda.\nTen bojuje za okradené. Trestní oznámení na jednatelky podal už loni v listopadu.\nNení to nic jiného než krádež. Nechápu, co na tom policie pořád šetří\nJedna z poškozených si chtěla za 2,5 miliónu z prodeje domu koupit byt. Dnes žije na ubytovně. Podnikatelky si s jejími penězi zamázly své záležitosti. Žena se nedávno šla na policii zeptat, v jakém stavu šetření je. Odcházela šokovaná.\n„Potkala na chodbě policie jednu z jednatelek, nikoliv ovšem s pouty na rukou, ale v družném rozhovoru s vyšetřovatelem. Neříkám, že je to ovlivňování, ale jak to na lidi, kteří přišli o tolik peněz, asi působí?“ ptá se Koranda.\nDůvěra v náš stát je u okradených lidí o to více otřesena, když následně dostávají nekompromisní výzvy od berňáku, aby zaplatili daň z převodu nemovitosti. Jde o desítky tisíc korun – čtyři procenta z kupní ceny – a finanční úřad nezajímá, že tito občané peníze nedostali.\n„Není to nic jiného než krádež. Nechápu, co na tom policie pořád šetří,“ dodal Koranda. Dvakrát si stěžoval u Krajského státního zastupitelství a byl uklidněn, že vše jde tak, jak má.\n„Vyprávějte to poškozeným. Měsíce bez jakéhokoliv vývoje u tak očividné věci, to je zarážející už i na naše poměry. Přitom když jednatel jiné ostravské realitky defraudoval 2,5 miliónu korun, tak ihned byl vzat do vazby a je trestně stíhán. V tomto případě jde o dvě desítky miliónů – a půl roku se neděje vůbec nic,“ krutí hlavou Koranda.\nOkradeného obvinili z výtržnictví\nJedno obvinění už podle něho ale přece jen policie vznesla. Na okradeného muže, který, když zjistil, že mu jednatelky peníze sebraly, vletěl do jejich kanceláře. „Má na krku výtržnictví. Jednatelky na něho hned zavolaly policii a ta v tomto směru konala ihned,“ popsal Koranda.\nJednatelky realitky jsou v klidu, ale pot na čele se už perlí i dalším šesti desítkám lidí – kupujícím, kteří za domy a byty zaplatili. Je totiž možné, že se tíže poškození přenese na ně, tedy že budou muset domy a byty de facto vracet, byť peníze poslali.\nÚčastníci smluv sedí na sudu se střelným prachem, když si myslí, že zaplatí-li realitce kupní cenu, mají koupi bytu či domu jistou\nPodle rozhodnutí Nejvyššího soudu, který posuzoval jiný podobný případ, totiž zprostředkovatel, tedy realitní kancelář, není plnohodnotnou stranou kupní smlouvy.\n„Ve svém důsledku to znamená, že kupní cena nebyla řádně zaplacena. V kupní smlouvě by muselo být výslovně napsáno, že je vedena se třemi řádnými účastníky,“ zdůraznil Koranda.\nTéměř nikdo si tedy nemůže být jist, že peníze z úschovy v realitce nezmizí jako pára nad hrncem. „Stejný způsob formulací smluv totiž používají téměř všechny realitky. Účastníci těchto smluv sedí na sudu se střelným prachem, když si myslí, že zaplatí-li realitce kupní cenu, mají koupi bytu či domu jistou,“ napsal Právu Koranda.\nToto ale není jediný případ výsměchu právnímu státu. Právo již opakovaně informovalo o stavebním podnikateli z Kutné Hory, jenž vybírá zálohy desítky tisíc korun na rekonstrukci bytu, práci rozdělá a pak je ticho po pěšině.\nPolicie sice má na něho založený spis, ale přehazuje si ho mezi sebou jako horký brambor, přestože poškozených jsou za měsíce jeho podvodů desítky. I exekutor dal od něho ruce pryč.\nVětšina peněz je fuč, vrátí se jen promile\nFakt, že podvodníci mají v Česku ráj, potvrzuje i policejní statistika. V roce 2010 se ve všech typech podvodů „ztratilo“ přes 5,4 miliardy korun. Za pouhé dva roky nato si už podvodníci v policejně hlášených případech polepšili o další čtyři miliardy korun navíc.\nZa rok 2012 totiž policie eviduje škody u všech typů podvodů a zpronevěr za více než devět miliard korun, přičemž v tom nejsou zahrnuty činy kvalifikované vyloženě jako krádeže. Zajistit zpět se podařilo pouze jedno promile, tedy zhruba devět a půl miliónu korun.\n„Tohle že je ten právní stát, byť teď policie zatýká ve vyšších patrech? Co se ale změní pro obyčejné lidi?“ slyším teď často po českých hospodách.


Vans Sk8-Hi Slim dámské | Značkové oblečení\nVans Sk8-Hi Slim dámské\nIkonické Vans Sk8-Hi Slim dámské tenisky z edice značky Vans v různých barevných provedeních černé, bílé, červené, béžové nebo modré, za atraktivní ceny v českých e-shopech. S následujícími informacemi najdete vhodný online obchod, kde pořídíte dámské boty Vans Sk8-Hi Slim a vyladíte svůj outfit k dokonalosti. Pořídit si tenisky z prémiové edice Vans není vždy jednoduché, právě pro svoji výjimečnost. V posledních letech jsou u nás díky specializovaným obchodům tyto ikonické modely mnohem dostupnější, což potěší nejednoho sneakers fanouška.\nDámské Vans Sk8-Hi Slim ke koupi třeba zde:\nBěžný šatník obsahuje nejrůznější módní kousky, ale tenisky Vans Sk8-Hi Slim rozhodně za běžné či stereotypní považovat nemůžeme. Tento model reprezentující inovaci a styl současné doby vyniká nad vším ostatním a dělá z bot něco víc, než jen „návleky na chodidla“. Dámské tenisky Vans Sk8-Hi Slim jsou výsledkem prolnutí sportovní a pouliční módy, zajišťující pohodlné nošení kamkoliv se vydáte.\nZnačka Vans je pro své dámské boty poměrně známá a populární. Prémiové edice, které od této značky můžeme vidět, jsou stylové a plné energie. Vans si dává záležet na tom, aby jednotlivé modely v jejich edicích byly zároveň kvalitní i praktické. Sportovní zpracování zaměřené na výkon a módní zpracování zaměřené na styl je typické pro Vans Sk8-Hi Slim a další tenisky z jejich kolekcí. Proto jsou boty Vans tak žádané a nejspíš ještě nějakou dobu budou.\nDiadora V7000 pánské\nTimberland 6 in pánské


Kapitola 30. Cesta k moři - Eleuthera´s\nKapitola 30. Cesta k moři - obrázek\nDen po dni se míjel čas a Joe, která ještě nedávno rozebírala s Remusem všechny své kroky, byla najednou osamělá. Čas pro ni snad přestal existovat a dělila jej jen na hodiny strávené stopováním, lovem a spánkem. Mimo tento malý svět neexistovalo nic.\nUž delší dobu neměla kontakt na nikoho, dokonce ani Remus už netušil kde je. Nechával jí sice vzkazy, ale zdálo se, že skladiště už nevyužívá.\nZprávy které ke všem doléhaly byly děsivé. S ničící silou útočily na mysl těch, které dívku znali a dělila je na dva tábory. Ten menší jim věřil a ten větší, ale skrytý je rozhodně odmítal. Ale bylo to tak zmatečné, že si nemohli být jisti úplně.\nPomátla se snad dívka? Nebo se z ní stal jejich nepřítel, ačkoliv zatím stále na správné straně? Jen jeden jediný muž si byl zcela jist, ačkoliv i on občas postrádal jakýkoliv důkaz, prostě jen věřil a víra v ní mu pomáhala přežít.\nTo vše co slýchali se zdálo jako sen, nemohlo to být skutečné, tohle by ona přeci nikdy neudělala. Ale proč o tom tedy pochybovali?\nZe zimy se stalo jaro, čas pokročil.\nVěci se opět pohnuly.\nJoe už týdny sledovala Wrangra. Byla mu prakticky na stopě a neomylně a nebezpečně mu dýchala na paty. Vždy jakoby tušila co udělá, ze začátku se snažila proniknou do jeho zvyků, odhalit co potřebuje, nějaký jeho rituál a nebo potřeby.\nJenže jak se zdálo Zabiják byl zcela bezzásadový a naprosto nevypočitatelný. Zvykla si na to a způsob jeho řízeného, i když vesměs jednoduchého systému přijala za svůj. Soledo ji učil, aby při stopování poznala svou kořist. Snažila se o to a výsledek byl znát, přibližovala se k němu nebezpečně rychle. Poslední měsíc dokonce těsně, oba tušili že může stačit hodiny a setkají se.\nChodila všude za ním a neštítila se ničeho. Vyhledávala jeho skrýše a ty kteří mu pomáhala vždy vyslechla a pak od nich odešla. Nechávala je žít, ale díky nim si tvořila jeho obrázek a charakter. Někteří z těch, které on vyhledával byli buď staří přátelé a nebo jen náhodné oběti. Jednou se dokonce stalo, že to byl podřadný smrtijed. Vyslýchala je a pomocí magie a Veritaséra získala ty správné odpovědi.\nWrangr se ze začátku hodně ukrýval, právě proto se stalo, že o nich nikdo dlouho nic neslyšel. Joe mu dělala věrný stín a on se nejednou v noci budil a měnil noclehárnu, či skrýš. Cítil ji v zádech a poprvé v životě se mu pocit, že sám je kořist nelíbila, ale nepřipouštěl si, že by mohla mít nějakou šanci. A tak, když jednou opět zvolil místo úkrytu a ona ho vystopovala, stalo se, že zapadli sněhem. Dělil je pás neprostupných hor a svahů, které mohly každou chvíli způsobit neřízenou katastrofu. Laviny byly na denním pořádku a nebylo ani s jejich kouzelnými schopnostmi možné, byť jen vystrčit nos z jeskyní, které si vybrali. Byli uvězněni a tak tomu bylo dlouhé týdny. Přežívali jen díky náhodě a malým zásobám.\nJenže sníh ustoupil výš a oni byli časem volní, postupně ještě vystřídali další takové úkryty a nejednou se stalo, že po sobě mrštili kletbu, byli tak blízko.\nČím víc se přibližovala, tím víc byl on nepříčetný a naštvanější. I její krev se vařila, pomsta byla to jediné pro co žila a po čem toužila. Ve chvíli, kdy byli uvězněni, ji právě pomsta vyplňovala celý svět, krom toho neexistovalo nic jiné. Stejně tak, jako pro Wrangr neexistovalo nic jiného, než najít Harryho Pottera. Nedávala mu šanci.\nA tak čas plynul, Remus už vzdal marnou snahu ji najít a i když dál pravidelně docházel do skladiště, vždy se smutkem zjistil, že se nic nezměnilo. A pak to přišlo, byla to mediální záplava.\nDenní věštec skoro každý den informoval své čtenáře o další vraždě. Nikomu se to nechtělo věřit, oni obviňovali Joe. Napadala a zabíjela kouzelníky, občas náhodné mudly a vždy to byl masakr. Nenechávala prý nic na svém místě a brzy se stala centrální hrozbou. Bystrozoři po ní začali pátrat a Popletal ač nerad, musel přistoupit na to, že je zločinec. Lucius Malfoy toho přirozeně využíval pro sebe a jen mu našeptával dál, tak jako vždy.\nA po Joe nebyla ani stopa, zmizela a krom jistých zpráv o tom, co zase udělala o ní nevěděli nic. Co bylo ovšem horší, že Joe netušila, z čeho ji viní. Ona jen dělala to, co měla.\nStopovala Wrangra a vyslýchala, blížila se k němu a do poslední chvíle se na to připravovala.\nJenže nebyla sama a v tom byl ten háček. Dlouhou dobu nikdo ze stopovaných, ani stopujících neměl možnost doslechnout se, co šokuje kouzelnický svět a proto jen pokračovali dál. Co by se stalo, kdyby dívka náhodou narazila na nějaké noviny nemůžeme odhadnout, byla by to náhoda, ale v tomto případě ještě nepracovala.\n„Z tradic magických již v podvědomí kouzelníků jen málokdy zůstává.\nVítr odvál pryč a obavy vytvořily jiné, přesto Cestu jednu stále svět náš zná. Tam, kde dvě ústí v jedno hledej pravou víru. Nic není silnější než vědomí “patření si“.\nA tak přijď v místa a požádej Jednoho. Otevře ti oči, vystav sebe sama a své druhé sebe. Nic nebude silnější než cesta vaše.\nNi bouře nezahladí stopy, ni země neroztrhá pouto.\nCesta jediná je otevřena pro každého, vkroč na ni v životě svém, jedinou možnost mýti budeš.“\nNajali si ho ještě ten večer. Měl spolupracovat s dalším kouzelníkem a ačkoliv to bylo někdy proti jeho zásadám, souhlasil.\nZe svých cest, průzkumů a stopování měl posílat pravidelná hlášení a také to činil. Jen jednou se musel odmlčet na dlouhou dobu, když se po obou sledovaných doslova slehla zem. Tenkrát to trvalo dlouho, ale čekání bylo úspěšné, zase je našel a ihned informoval svého „nadřízeného“. Krom této činnosti nemusel už dělat nic.\nJen stopoval a posílal zprávy, vyčkával, dokud nedostane jiný příkaz. Jenže pak se něco zvrtlo.\nStalo se, že i on pochopil část své úlohy a jen pramálo se mu to líbilo.\nVždy si dělal záznamy a pečlivě, nyní do nich zapisoval i soukromé pozorování a postupně se obával rozkrývat tajemství, jež mu jeho zaměstnavatel neposkytl. Jeho instinkty mu už předtím říkaly, že je něco v nepořádku. Měly i tentokrát pravdu, obelhávali ho a když to i Han zjistil, postaral se o to, aby se dozvěděl vše.\nJenže to šlo už jen těžko. Od chvíle co si přečetl konečně Denního Věštce a zjistil, že je vše úplně jinak, neměl čas. Konečně se stalo to, na co čekal.\nDívka jež stopoval našla svou oběť.\n„Je tu pořád tak pěkně.“ Řekla skoro až zasněně a rozhlížela se kolem. Dlouho tu nebyla a docela ji překvapilo, že ji vzal právě sem. Byla mu ale vděčná, tuto krajinu měla nesmírně ráda.\nZase se vrátila tam, kde byla před dlouhou dobou a tentokrát nebyla sama. Snape ji doprovázel, vlastně to byl jeho nápad, aby se „prošli“. A tak ji vzal do Irska na pobřeží, lépe řečeno k Poustevníkovi, kterého Joe už znala z dřívějška.\nOčima hltala vše kolem a nemohla se nabažit té nádhery, příliš se to nezměnilo, vlastně skoro vůbec až na to, že zde byla patrná zima. Otřásla se a pak si spokojeně přitáhla plášť blíž k tělu…Irsko, to je nádherný kus země.\nJako vždy zjistila, že ji upřeně pozoruje. Byl to jeho nápad a byl spokojený s tím, že i jí se naprosto zamlouval. Rád ji pozoroval když se usmívala, bylo v tom něco hřejivého a nakažlivého.\n„Ale proč právě sem?“ zeptala se překvapeně.\nJen se pousmál a pak se pomalu vydal podél pobřeží k jeskyni, jež obýval starý řezbář. Joe mu byla v patách a občas ho zdržela, když se nedokázala odtrhnout od toho co viděla. Trpělivě čekal, i když hluboko uvnitř sebe vědě,l že to není jediné překvapení dnešního dne. Tak moc se na to těšil, rozhodně byl zvědavý a to už je co říct…hlavně u něho.\nJoe nic netušíc vešla do Poustevníkova obydlí a tak jako předtím se s ním pozdravila. Snape to samé učinil po ní a pak se dali všichni do nepříliš dlouhého hovoru. Nebylo toho mnoho, co by starý muž potřeboval vědět, pro něho snad ani neexistoval svět tam venku, on byl prostě na pobřeží a opracovával kameny.\nChvíli tedy společně rozmlouvali a pak k Joeyninému překvapení se jejich hostitel otázal, zda už byli na útesu. Skutečně nechápala, co tím myslí, vždyť tady jsou útesy skoro všude na pobřeží. Jenže Snape to nejspíš chápal jinak, že by v tom bylo něco jiného? Mlčky, ale rozhodně zvědavě to sledovala.\nProfesor se pouze podivně ušklíbl a pak jen krátce kývl hlavou s odpovědí, že teprve půjdou. Na to se tvář starého muže podivně rozsvítila a v očích se zalesklo něco zvláštního. Už dlouho tam nikdo nebyl, na tuto kouzelnickou tradici už se vskutku skoro zapomnělo a teď tu má dva, kteří to chtějí zkusit. V duchu jim to přál, kéž by jim to vyšlo, ačkoliv byli docela zvláštní pár, ale cítil z nich spokojenost. Ano, skutečně by se to mohlo povést.\n„O čem jste to mluvili?“ zeptala se nevině, když se rozloučili a s přáním Poustevníka se vydali zpět na pobřeží, na tu odlehlou část, kde jste mohli najít tajný průchod do jeskyní.\nSnape jí neodpověděl a jen ji vybídl, aby vstoupila dál. Když tak učinila, byla překvapena.\nVše kolem krásně zářilo a nebyla zde ani zima ani tma. Bylo to jako něco podivného, matné světlo vycházelo z krápníků a hladkých kamenů, jež omýval před dlouhými roky snad i sám oceán.\n„Jsou tady na začátku dvě cesty,“ konečně promluvil s pohledem upřeným hluboko do jejích očí. „Na konci se potkávají, ale mezitím jsou různě propletené. Sejdeme se nahoře.“ Řekl trochu záhadně a vydal se doleva. Dívka mu ani nestačila odpovědět, tak rychle zmizel.\nCo to mělo ale znamenat?\nZačínala v tom chápat něco podivného, co to jen bylo? Co jí ještě neřekl? Podvědomě vytušila, že to ale nebylo nic zlého, stejně tak jako cítila, že je to pro něho z neznámého důvodu důležité. Když se nad tím zauvažovala, uvnitř sebe cítila něco rozechvívajícího se, ta samá důležitost tedy byla i u ní, jen ještě nechápala příčinu.\nVydala se doprava a s pohnutím se rozhlížela kolem. Byla to nádhera a ona ji vnímala celou svou bytostí.\nMyslela jen na to, co jí řekl. Sejdeme se nahoře…\nZávozní hostinec, který v opuštěné vísce přetrvával už několik století a byl tak ve skutečnosti památkou, byl opět naplněn. Nejen místní si přišli vychutnat lahodné pivo a čerstvě upečené ječné koláčky, ale i někteří cizinci se tu a tam objevili. Právě oni byli častým zdrojem zájmu a přinášeli různé novinky, jež se po jejich odchodu přetřásaly ještě dlouhou dobu.\nTen večer se řešilo to nejožehavější téma posledních měsíců, totiž vraždící dívka z vyšších kruhů – slečna de Lator.\nI dnes se opakovaly stále stejné domněnky a nejeden chvastoun měl možnost prohlásit, že kdyby se tu teď ukázala, vytřel by jí zrak. Vždyť nějaká pomatená holka jako ona si sotva dokáže bez pomoci zavázat boty.\nWrangr vstoupil zamaskován jako jeden z prostých obchodníků a ačkoliv jej tu nikdo neznal, klidně by jej i vtáhli do hovoru. Jenže tu se stalo něco, co ještě nikdo z přítomných neviděl.\nBolot byla sice obyčejná vesnička, ne čistě kouzelnická a tedy známá jako Prasinky, ale na kouzlení tu mohl narazit každý prakticky kdykoliv. A přesně to se stalo i dnes, jen v jiné formě a poněkud „uspěchaně“, jak by řekli místní, zvyklí na svůj klid a pohodu.\n„Hej ty!“ vykřikl jakýsi ženský hlas ode dveří.\nNajednou utichla veškerá zábava. Každý se chtěl podívat kdo to byl a podivné rozechvění způsobilo, že to zarazilo naprosto vše. Prostor mezi nimi se bleskurychle vyprázdnil.\nObchodníček stojící u nálevního pultu se na chvíli zarazil, ale pak se zřejmě nuceně uvolnil.\n„Zase ty? Už jsem ti řekl ať za mnou nelezeš, neotravuj ženská!“ zavrčel a pokusil se tak vzbudit mylný dojem u vesničanů. Ti ale za ty roky zvyklí se do toho raději nepletli.\n„Nebuď idiot, škodí to tvé pověsti.“ Odsekla.\n„Co chceš?“ otočil se konečně podrážděně a rukou naznačil pohyb směrem k hůlce.\nZůstala klidná a naprosto vyrovnaná.\nPak konečně jeden z místních a nejvěrnějších čtenářů Denního Věštce pochopil, koho to mají před sebou. „To je ta holka de Lator.“ Vypískl a sálem se ozvalo sborové huhlání a šeptání.\n„Chci tebe.“ Řekla temně až to ostatními otřáslo a okamžitě zmlkli.\nWrangr se dal do smíchu. „Vrať se domů k hračkám. Určitě ti jich dali plno.“\n„Vlastně nikdy žádnou.“ Řekla poněkud tvrdě a pak se očima zapíchla přímo do něho. „Zabil jsi mi kamarádku!“ vykřikla náhle.\n„Jo tu…“ opakoval znuděně.\nJoe se zablýsklo v očích. „Tenkrát jsem ti řekla, že proti tobě nic nemám a ať odejdeš.“ Odmlčela se na chvíli a všimla si, že ostatní je pozorují jako v nějakém mudlovské sportě. Čekali co bude dál, ale ani se nepohnuli.\n„Dnes už to neřeknu,“ dodala výhružně a udělala krok a pak další a další k němu.\n„Jsi směšná.“ Řekl podivně.\n„Tak proč se bojíš? Jsi přeci Zabiják, ti neznají strachu.“ Posmívala se mu.\n„A ty jsi zase vražedkyně. Dosud už se nedostaneš.“\n„Vsadíme se?“ ušklíbla se a oči jí ztvrdly při pohledu na něho. Změnily se v diamant.\nJe to tady.. pomyslel si vesničan co četl Věštce. Tak takhle to dělá…\nCesta na ni podivně působila, cítila se v jednu chvíli tak šťastná a v tu další jako by snad byla z něčeho zkoušená, ale pak se jí ulevilo, když zjistila že uspěla. Celou tu dobu se rozhlížela kolem a nemohla se nasytit pohledu na třpytné jeskyně, lákavé odbočky a další zákruty tohoto labyrintu.\nByla zvědavá co je dál, ale bála se jít moc rychle, nebo opustit tyto kameny dřív, než se jich nasytí. Mohlo by to trvat i roky, byly tak nádherné a jasné. Hlaďoučké na dotek a chladivé.\nNašla i stěnu, která byla porůznu popsaná iniciály nějakých jmen a divila se jejich tvarům a zpracováním. Museli být některé i pár století staré.\nTakže toto místo bylo snad posvátné?\nTaké jako vedena v nějakém snu vzala do ruky ostřejší kámen. Cítila nutkání také zvěčnit iniciálu, ale pak se zarazila. Proč by to měla dělat? A proč by do skály měla rýt J jako Joe? Ne, to pro ni nemá význam. Tak tam vyryla něco jiného. Jedno jednoduché a zakroužené písmeno, o kterém si byla jistá, že ho tam musí zanechat.\nSkála se před ní rozestoupila a ona spatřila kamennou římsu.\nTeď nepokrytě překvapeně hleděla na vše kolem.\nAni si nevšimla že po cestě sem stoupala, či snad ne? Vždyť nyní byla několik set metrů nad zemí a pod jejíma nohama se rozkládalo moře. Cítila jeho vůni a slyšela křičet hladové ptáky. Tak tohle tedy myslel tím :sejdeme se nahoře? Ale kde tedy byl on?\nFascinovaně sledovala scénu pod sebou, ani si ho nevšimla když přišel a když na malý okamžik jeho oči, srdce a celou jeho bytost rozzářilo nevyslovitelné štěstí. Byla tam, přeci jen…\nVše kolem pohltila detonace světla, nikdo nejdřív netušil, odkud se bere. Nikdo nedokázal ani vzhlédnout aby se podíval, čelit mu bylo hrozivé. Pak se to jednomu z vesničanů přeci podařilo.\nTo světlo vycházelo z té dívky, bylo to neuvěřitelné.\n„Zabij jsi ji a já chci za to tvůj život.“ Řekla podivně zvučným a hlubokým hlasem. Oči ji pulzovaly silou diamantu protkaného rudými žilkami. Opět cítila zlost, vztek, ale nebylo to takové, aby se neovládla.\nWrangr se předtím pokusil vytáhnout hůlku, ale srazila ho jediným pohybem ruky k zemi. Vzdoroval a pokusil se bojovat, ale to co viděl, ještě nikdy nezažil. Poprvé v životě naprosto nevěděl, co má dělat.\nSrazila ho na kolena a on tam jen tak klečel, naprosto neschopný se pohnout, nebo se na ni jen podívat. Světlo které z ní prýštilo ho bodalo a pálilo v očích, jakoby v nich měl zabodnuté ostré dýky. Pak najednou zaniklo a všichni se cítili slabí a neschopní dýchat.\nV zápětí se stali dvě věci, na které by se stěží dalo zapomenout, do místnosti vpadl dveřmi zarostlý černovlasý muž s potměšilým, leč nyní vystrašeným výrazem a za ním vstoupil poslední člověk, kterého by dívka čekala.\nVěnoval ji jeden jediný pohled a pak namířil na černovlasého chlapíka na zemi hůlku a pronesl to poslední: „Avada Kedavra!“\nMuž zhasl a už se nikdy nepohnul.\nWrangr se najednou zvedl a upoutal pozornost dívky i ostatních. Ti naprosto zmatení a konsternovaní nechápali a ustrašeně se krčili. Co se to dělo? Najednou sto světlo, vražda a ta holka co o ní psali ve Věštci!\nOdrazila ho a on narazil na stěnu na druhém konci sálu, přešla pomalu k němu a donutila ho před ní kleknout. Nemohl udělat nic, pronikla mu v jediném okamžiku do hlavy a srdce, měla ho ve své moci.\nHrála si s myšlenkou na to zastavit tlukot jeho srdce a také sledovat jak umírá. Přetrhnout jedinou žilku v mozku a nebo jeho plícím říct, aby už se nepohnuly a on by se udusil. Tak snadné by to bylo, stačilo tak málo, jen to vyslovit. Přát si to. Pak ji ale došlo něco, co dlouho odmítala. Ne spíš o tom nepřemýšlela, jejím cílem přeci bylo Wrangr najít, nyní chápala, že zabít jej by bylo špatné.\nRemus měl pravdu, Gabriela také, když ji přišla navštívit ve snu. Nakonec měl pravdu i Snape, který jí přeci říkal, aby nikdy nezabíjela úmyslně.\nHleděla Wrangrovi hluboko do duše a viděla strach a stejně tak i všechny jeho hříchy a vraždy kterých se dopustil. Měla ho jako na podnosu a musela se rozhodnout co s ním udělat.\nHan ji sledoval a tiše doufal, věděl že ty lidi předtím nezabila, že to byl někdo jiný, vlastně mu došlo že to byl Grisna. Ten kterého před ani ne pěti minutami zabil on, ale doufal, že ona tu vraždu nespáchá. Nepřál si to, i když by to asi pochopil.\n„Pro každého to, co sám chystal.“ Řekla najednou a pak se dala do smíchu, bláznivého.\n„Ano, to je přesně to, co udělám.“\nVšichni mlčky přihlíželi a ani se neodvažovali dýchat.\nJoe naposledy napřáhla ruku a namířila konečky i část dlaně na Wrangrův krk. Ten vycítil, co ho asi čeká. Nikdy neměl pravé city a neměl je ani teď, jen ji nenáviděl a sebe i ostatní vinil z toho, že ho dostala. Co s ním tedy chce udělat?\n„Přeji si, aby to co odteď uděláš jiným postihlo tebe, pokud to bude špatné.“ Začala pevně odříkávat a s každou další slabikou a s každým dalším nadechnutím to dostávalo status pravdy a kouzla jež nelze zrušit. „Od této hodiny budiž proklet, ať se proti tobě obrátí, co jiným ve zlém učiníš a dvojnásob tě to potrestá. Ať nejsi víckrát schopen použít temné síly a ublížit živým i mrtvým. Buď označen.“\nNastalo ticho, byla to jen chvíle, kdy se nepohnulo nic a jediný zvuk, ba dokonce zvenčí se neozval. A pak vzduch přetnulo bolestivé zakřičení Zabijáka Wrangra.\nSvezl se na zem, kde se zmítal v bolestech a křičel ze všech sil. Vypálila mu na krk znamení a to bylo žhavé a planulo. Byl to kruh protnutý jediným paprskem. Bylo to znamení.\nTak odčinila smrt své nejlepší kamarádky a další ublížení, nehledě na to, co musel jistě provádět i daleko před tímto dobrodružstvím. Vypálila mu cejch a postarala se o to, aby už nikdy ve svém životě nepoužil černou magii a nebo aby vědomě neublížil člověku. Kdyby to byl udělal, znamení by ho vytrestalo daleko hůř a navíc znemožnilo by mu to dokončit jeho špatné úmysly. A tak v tuto jedinou chvíli z rázu přestal být Zabijákem.\nUž nebyl nic, jen obyčejný kouzelník poznamenaný kletbou co nelze zrušit.\nTenkrát o Vánočních svátcích ji vzal sebou na prastarou Cestu. Byla to zkouška, která je měla buď navždy spojit a nebo rozdělit a on nepochyboval o tom která z těchto možností to bude. Nikdy by nemohl být šťastnější, než když ji uviděl, že už tam na něho čeká.\nByla tam a to bylo to poslední a nejkrásnější, co mohl o Vánocích zažít.\nMagický a prastarý zvyk milenců, jež se rozhodnou spojit své životy a podstoupit zkoušku své víry v sebe navzájem. Jak řekl v jeskyni jsou na začátku dvě cesty, klikatí se a rozbíhají, mají mnoho slepých stezek a odboček, ale pro ty, čí láska je natolik silná kouzlo propustí a nejdou se. Odměnou na druhé straně jim je spojení takové, jež se rovná sňatku.\nAle jen opravdová láska může zvítězit a jen ten, kdo miluje se může dostat na druhou stranu a nezabloudit. Tuto zkoušku lze podstoupit jen jedinkrát v životě a když se nezdaří, už nikdy nelze opakovat.\nPrávě proto byla nahrazena praktičtějšími a obřadnějšími zvyky. Nehledě na to, že v pozdějších dobách se kouzelníci mezisetbou už nebrali pouze z lásky a proto se slib manželství přenesl jinou formou dál.\nTen který nyní podstoupili oni byl ten dřívější a skutečný. Pouto jež je spojilo bylo hluboké a stejně silné jako víra v ty dva samotné. Byl to jejich společný a taný dárek k Vánocům.\nJoe poznala co se stalo a nebylo potřeba to dále rozebírat. Stejně tak bradavický profesor lektvarů o tom nemluvil. Jen to věděli a cítili.\nSkutečně je to spojilo tak, jako by nikdy na veřejnosti nemohli být. Nyní tedy patřili k sobě a sobě navzájem. Nezvyklé, ale krásné jen pro ně dva.\nA tak stáli opřeni o sebe navzájem a dívali se na moře.\nDlouho…vždyť byly Vánoce, nebylo kam spěchat.\nA Denní Věštec měl opět o čem psát.\nA náhodný svědek, který občas pracoval pro Řád, měl opět o čem mluvit.\nA vesničané znovu zasedli ke stolům aby vzpomínali.\nJen Joe a Han byli pryč společně.\nJen Wrangr byl poznamenán a zničen.\ntrelawney: Petavo! :D Kam jste se s Barče pod...\nPetava: Tak jsem právě přečetla pět kapitol...\nwyrda123: Wow.. tomuhle říkám super napínavá ...\nguthrun: prostě nádhera těším se na pokračov...