Přerov: Neznámý pachatel vypustil rybník, zmařil roky práce - CNN Prima NEWS\n23. listopadu 2021 23:03\nJeden ze svých malých chovných rybníků našli přerovští rybáři vypuštěný. Od potěru v něm vychovávali tisícovku amurů a generační hejno línů. Zatím neznámý pachatel podle nich dobře věděl, co dělá. „V pátek jsme kontrolovali, jestli je rybník ve stavu, v jakém má být, chystali jsme se ho následující víkend vylovit,“ popsal Petr Kopřiva, hospodář přerovské organizace Českého rybářského svazu.\nV sobotu bohužel všichni byli na výlovu jiného rybníka. „Pachatel rybník vypustil a následně se veškeré ryby musely sjet do nejhlubší části,“ uvedl Kopřiva a dodal, že tam je už poměrně jednoduše slovil.\nPodle rybářů nejde ani tak o finanční škodu, která dosahuje několika desítek tisíc korun, ale o stovky hodin zmařené práce. „Čekají nás minimálně další dva až tři roky práce, než si hejno zase vychováme,“ vysvětlil hospodář.\n„Pár dobrovolníků se snaží dělat chov ryb pro širokou veřejnost a najdou se jedinci, kteří se takto zachovají. Je neuvěřitelné, že už dokážou i vypustit rybník a odcizit naší společnou práci,“ postěžoval si předseda přerovských rybářů Alexander Majer.\nryby krádež rybník Olomoucký kraj krimi rybáři Přerov neznámý pachatel


Kudy z nudy - Přeshraniční stezka Horní Poustevna - Langburkersdorf\nÚvod > Co chcete dělat? > Přeshraniční stezka Horní Poustevna – Langburkersdorf\nHorní Poustevna Národní park České Švýcarsko Druhá světová válka Saské Švýcarsko\nMezi Českým a Saským Švýcarskem mohou turisté přejít volně hranice na několika místech. Parky jsou oba nevelké, ale táhnou se podél hranice v délce zhruba 20 kilometrů, pro turisty je jistě příjemné, že mohou přejít, ačkoli v té nejatraktivnější oblasti uprostřed skal to možné není kvůli ochraně přírody.\nSíť stezek byla velmi hustá před druhou světovou válkou. Dnes jsou určité lokality vymezené jako první zóny a turistům je do nich vstup zakázán. Proto je snahou obnovit alespoň ty, které jsou v okolí.\nPod Roubeným - CZ/D\nHorní Poustevna - žst.\nTrasa z nádraží Horní Poustevna k místu Přeshraniční stezka Horní Poustevna - Langburkersdorf.\nLobendava, Severozápadní Čechy


Agenti Dementi (2014) - Pustit film online - cely-film.cz\nEmail: info@cely-film.cz https://cely-film.cz/sledovat?zanr=nejlepsianimovane&film=Agenti%20Dementi%20%282014%29 Přehrávat celé filmy online zdarma. Nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nThrillery Horory Dobrodružné Novinky 2019\nNovinky 2016 Seriály Thrillery Animované\nNejlepší animované Nejlepší animované, Sledovat, film, Agenti Dementi (2014), nyní k dispozici Nejlepší animované\nKoukat na film Agenti Dementi (2014), online, zdarma, česky, v hd, na výběr titulky. Koukat na celý online film zdarma a bez omezení. Zkouknout online s možností stáhnout film. Agenti Dementi (2014) byl natočen podle…\nPočet zhlédnutí: 1372 x\nPřehrát Agenti Dementi (2014)\nPřehrávač je k dispozici také na mobilních zařízeních. pro notebooky a stolní zařízení. Sledujte film Agenti Dementi (2014) online zdarma na Android nebo iOS.PC nebo Mac.\nPřehrát film Agenti Dementi (2014) z alternativního zdroje 1\nPřehrát Agenti Dementi (2014) z alternativního zdroje 1\nPřehrát video Agenti Dementi (2014) z alternativního zdroje 2\nPřehrát Agenti Dementi (2014) z alternativního zdroje 2\nStáhnout film Agenti Dementi (2014) v HD kvalitě\nStáhnout Agenti Dementi (2014) v HD kvalitě\nPopis filmu Agenti Dementi (2014)\nfilm Agenti Dementi (2014) se odehrává …


Regionální autoři | MPM web\nJaroslav Soumar (1970) výtvarník, pedagog, animátor a v poslední době i scénograf.\nJaroslav Soumar už řadu let svým nezaměnitelným výtvarným jazykem zdobí a dokresluje atmosféru Policka, Broumovska i Kladského pomezí. Jeho práce dotváří tvář celého regionu, je možné je potkat v okolní krajině na informačních cedulích. Spolupracujete s Kladským pomezím, Muzeem papírových modelů, Broumovským klášterem, ale také například s areálem v Mladých Bukách.\nKromě své pedagogické profese na Základní umělecké škole v Polici nad Metují pracuje na dalších zajímavých projektech. Děti, tvorba pro ně a s nimi se stala nedílnou součástí jeho života. V ZUŠ v Polici nad Metují pracuje Jaroslav Soumar od roku 1994. Na jeho hodinách se děti učí nejen výtvarným technikám, ale i vztahu ke svému okolí. „Myslím si, že je velmi důležité, aby děti získaly vztah ke svému městu, krajině kde žijí i k sobě navzájem. Snažím se, aby děti, které jsou dnes ohroženy dobou, měly možnost si takový vztah vytvořit. Tak vznikl například Betlém pro Polické náměstí, nebo cedulky upozorňující na uklízení ‚psích hromádek‘ v ulicích Police nad Metují,“ říká Jaroslav Soumar.\nJeho tvorba je inspirovaná životem, vychází ze života a snaží se, aby vycházela z denní reality. Výtvarná tvorba je pro něj prostředkem, jak porozumět okolnímu světu. „Podle mého názoru by výtvarné umění nemělo být vytrženým oborem, ale součástí života. Baví mě kombinovat jednotlivé techniky. Pracuju s počítačem i klasicky kreslím, maluju. Zabývám se počítačovou grafikou, zajímá mě animace. Mimo jiné tvořím obrazy na magnetických deskách. K tomu mě inspirovaly děti. Jedná se o grafiky, které jsou laminované a nalepené na magnetické desce. Jsou tak odolné a bezpečné a dávají prostor pro dětskou aktivitu, fantazii. Děti je mohou pomocí magnetů i vlastních kreseb jednoduše kdykoliv dotvářet podle sebe“.\nJaroslav Soumar je ale i autorem dětských knih, které si sám ilustruje. V nakladatelství Bor vyšla autorská kniha Pírko, další s názvem Drobečky.\nKniha Pírko, určená nejmenším dětem vypráví o malém ptačím klukovi Pírkovi, který jednoho jarního dne nalezl semínko květiny, a od té doby se zcela změnil jeho život. Postupně se z bezstarostného mláděte stane zodpovědný, pracovitý a nesobecký příslušník společenství zvířátek žijících v jednom krásném údolí. Kniha Drobečky je složená z drobných vyprávění pro děti doprovázená autorovými vlastními ilustracemi. V úvodu čteme: „Vzpomínka je jako drobeček na stole. Zůstane v nás. Po čase ji objevíme. Potěší, zahřeje u srdce. Chceme se o ni podělit s ostatními. Tak se narodí příběh a s ním i začátek této knihy. Kdybychom místo slova drobeček dosadili střípek, vyšlo by to nastejno. Drobečky v naší knize jsou vlastně střípky světa, v němž žijeme. Autor z něj vybral, co ho zaujalo, to namaloval a poté ke každému obrázku vytvořil příběh.“\n>Poslední jeho vydanou knihou je knížka s názvem Kaluže.\nAnimace můžete shlédnout na www.zuspolice.cz.\nNejtěžší je první čára ...\nKdyž přemýšlel co dál, čím zaměstnat mysl a ruce, vzpomněl si na léta mládí, kdy jeden rok navštěvoval s partou nadšenců kroužek kreslení a malování pod vedením profesora Dufka z Broumova. S pochopením a podporou své ženy začal kreslit podle skutečnosti, kterou už dávno odnesl čas, podle fotografií zapůjčených Bohumilem Rolcem, Oldou Plachtou a paní Libuší Jiráskovou (z pozůstalosti po panu Pellym – bratrancem továrníka Pellyho). Zde uplatnil svoji schopnost poměrně věrně reprodukovat skutečnost a svůj textilácký smysl pro detail. Kreslil i na výletech a pobytech v Čechách a na Moravě.\nV roce 2011 Dobrovolný svazek obcí Policka vydal kalendář na rok 2012 pod názvem „Putování časem na Policku rukou Josefa Voříška“. V celém kalendáři jsou lavírované kresby pana Voříška z celého Policka. V mnoha domácnostech tento kalendář přetrval do dnes.\n(Foto: archiv CKV Pellyho domy)\nJiřího Samka není potřeba příliš představovat, snad každý z nás jeho práci někdy viděl. Jiří Samek totiž pravidelně, od doby co si pamatuju, provozuje malou krásnou galerii. Svá díla totiž umísťuje do výlohy své dílny, ateliéru v Kostelní ulici. No, ale přeci jen, věděli jste, že je to celosvětově uznávaný výtvarník, jehož dílo získalo řadu zahraničních ocenění?\nJiří Samek se narodil v roce 1955. Studoval na gymnáziu v Broumově (1970–1974) a dále studoval soukromě u Jaroslava Uiberlaye (1974–1980). V letech 1977–1990 pracoval v Okresní galerii výtvarného umění v Náchodě. Samek a jeho dílo je zastoupen v mnoha grafických sbírkách předních galerií a muzeí doma i ve světě. V roce 2002 byl přijat do Sdružení českých umělců grafiků „Hollar“. Žije a tvoří v Polici nad Metují.\nJiří Samek se od konce 70. let zabýval snad všemi grafickými technikami. Účastnil se pravidelně různých přehlídek neprofesionálních umělců (Výtvarné Ratibořice, AMO Šumperk a Trienále grafiky Brno). Pro svou mistrně zvládnutou techniku linorytu začal být oslovován a stále častěji vystavoval na souborných i samostatných výstavách. Od 1980 začal používat vlastní grafickou techniku „hlubotisk z lina“. Pracuje ve větších formátech, grafiky tiskne v nízkých nákladech (maximálně 20 kusů). Jeho technika je výjimečná tím, že do vrypů v hladké ploše lina vetře barvu, kterou potom pod velkým tlakem otiskuje do vlhkého papíru. Tímto způsobem tisku dosahuje mimořádného účinku. Vedle vlastní kresby vyznačené barvou vzniká ještě reliéf vystouplý z roviny papíru. Výsledný tisk vystupuje z plochy prostoru, je plastický. Autor vlastně vytváří tištěné či spíše odlévané reliéfy.\nZdánlivě prosté motivy svých tisků dokáže proměnit v jejich niterný obraz a tím dosáhnout magického účinku. Technika a duch díla tak tvoří vzácně vyváženou jednotu. Zvolená technika mu umožňuje velmi rafinovaně zobrazovat prosté motivy věcí, které ho každodenně obklopují a ke kterým má vztah. Interiérová zátiší nebo krajinné motivy podává bez perspektivní zkratky, ale zato s citem pro plošnou stylizaci a geometrizaci. V grafikách Jiřího Samka se spojuje neokázalost námětů s velmi osobitě pojatým formálním zpracováním. Prostřednictvím svých grafik se Jiří Samek chce s divákem podělit o svoje vidění okolního světa plného intimní poezie a jednotlivých předmětů, které mohou vyprávět o své zašlé slávě. Citlivě a s půvabem odhaluje jejich skrytou krásu.\nZdroj: www:hollar.cz, www.ogl.cz, www. artarchiv.cz\n1995 – Broumov /Městské muzeum-klášter/ 2001 – Swidnica /Městská galerie/-Polsko 2001 – Náchod /Galerie výtvarného umění/ 2001 – Roudnice nad Labem /Galerie moderního umění/ 2002 – Klatovy /Galerie Klatovy/Klenová-Dům U bílého jednorožce/ 2003 – Nové Město na Moravě /Horácká galerie/ 2004 – Šumperk /Galerie Jiřího Jílka/ 2004 – Havlíčkův Brod /Galerie výtvarného umění/ 2005 – Praha /Galerie Hollar/ 2006 – Liberec /Oblastní galerie / 2013-Hradec Králové /Galerie moderního umění\n1995,1997,2001 – International Print Triennial /Kanagawa,Japansko/ 1997 – International Print Exhibition /Portland, Oregon-USA/ 1997 – Internationale Triennale für Original Grafik /Grenchen,Švýcarsko/ 1999,2006 – International Biennial Print and Drawing Exhibition /Taipei,Taiwan/ 2001,2004 – Linolschnitt heute /Bietigheim-Bissingen,Německo/ 2002,2005 – International Mini Print Triennial /Tokyo,Japonsko/ 2002 – International Print Biennial /Seoul. Korea/ 2003,2006 – International Print Triennial /Krakov,Polsko/ 2003 – UHH Invitational International-Works on Paper Exhibition /Hawai,USA/ 2009 – International Print Biennial /Guanlan,Čína / 2012-International Print Exhibition, Yunnan,Čína/ 2012-International Art Biennale/The National Museum of China, Peking,Čína/ 2012-European Biennal Competition for Graphic Art, Bruggy,Belgie/ 2015-Engraving in Europe, Cremona,Itálie/ 2016-Kunstforum Piaristen, Wien,Rakousko/ 2016-Triennale Européenne de L´ ESTAMPE contmporaine, Lombez,Francie.\n1999 – 2. cena-Inernational Biennial of Graphic Arts /Novosibirsk,Rusko/ 2000 – Cena T. N. Lawrence-International Miniature Print /Bristol,Anglie/ 2001 – Cena poroty-Pacific Rim International Print Exhibition /Hilo,Hawai/ 2001 – Speciální cena-International Biennial of Graphic Arts /Acqui Terme,Itálie/ 2002 – Cena SČUG HOLLAR-Festival komorní grafiky /Praha/ 2003,2007 – Speciální cena za techniku lino-Grafika roku /Praha/ 2004,2009 – Čestné uznání-Grafika roku /Praha/ 2004 – Čestná cena poroty-Mezinárodní trienále grafiky /Praha/ 2005,2007,2009 – Uznání-International Biennial of Graphic Arts /Acqui-Terme,Itálie/ 2012 – Statutární cena v základní kategorii A – Grafika roku /Praha/2012 – Purchase Prize – 3rd Bangkok Triennale Internatonal Print and Drawing Exhibition /Bangkok-Thajsko/ 2012 – Second Prize – 13th European Biennal Competition for Graphic Art /Bruggy-Belgie\nJiří Samek: Grafika, vydala Galerie výtvarného umění v Náchodě ve spolupráci s Galerií Klatovy/Klenová, text Jan Kapusta ml.\nJiří Samek – Hlubotisky z lina, vydala Oblastní galerie v Liberci, text Markéta Kroupová\nSamek-Grafika, vydala Galerie moderního umění v Hradci Králové, text Martina Vítková\n(Jiří Samek: Tři patníky, 2005, hlubotisk z lina, 60 x 90 cm)\nMartina Nováková (1986)\nAbsolventka Akademie výtvarných umění v Praze v roce 2017 v Ateliéru malířství I u Roberta Šalandy. Dále také studovala Restaurování výtvarných uměleckých děl na AVU v Praze, nebo také studovala Obecnou teorii a dějiny umění a kultury na Karlově univerzitě.\nMartina Nováková: Velké nebe 2017/ akryl na papíře. Foto: Martina Nováková\nMartina Nováková, pochází z Police nad Metují, snad se dá říci z „malířské rodiny“. Maminka Dagmar Nováková kreslí a ilustruje. Jejím posledním zaměstnáním bylo návrhářka smyčkového zboží v textilce Veba. Dagmar Nováková vytvořila ilustrace například ke knize „Police nad Metují a její okolí v lidových vyprávěních“, kterou vydalo nakladatelství Bor v Liberci. Otec, Jaroslav Novák maluje. Jeho práce zaujme na první pohled především technikou. Maluje totiž na sklo. Dlouhá léta doma vytváří herbář, který sám ilustruje. Manželé se každoročně prezentují ve výstavní síni Galerie výtvarného umění Náchod, na výstavě s názvem „Náchodský podzim“, která prezentuje výtvarníky regionu. Za zmínku stojí jejich společné výstavy – V Muzeu Broumovska v roce 2008 a na Letní terase, kterou pořádal spolek Apeiron v roce 2011. Před časem se rodina odstěhovala do Vysoké Srbské.\nMartina Nováková absolvovala akademii se svou prací s názvem Velké nebe. Malířka nevolí vědomě téma, snaží se o spontánnost. Především maluje, nevyhýbá se velkým formátům. Experimentování s kombinacemi modré a červené, které tvoří základní rozpor, kontrast či komunikaci uvnitř obrazu jsou ji nadmíru blízké. „Dostala jsem se až k monochromním plátnům, která jsem vytvářela bez záměru prezentace a používala jako stavební prvky pro barevné sestavy,“ popisuje záměr své diplomové práce Martina. Postupně v jejich pracích přibývají další barvy. Proč tomu tak je, objasňuje sama: „Jelikož moje tvorba staví na možnostech klasického média, jakým je malba a protože mě momentálně zajímají právě její možnosti bez interdisciplinárního propojování, respektive hledání jakési vnitřní svobody, která je v tomto procesu obsažená.“ Většinu svého času Martina tráví v Praze.\nJosef Lisák (*11. 2. 1923 †8. 11. 2013)\nMít krásu stále na očích\nTento vynikající kreslíř se narodil v Polici nad Metují a v roce 1960 se přestěhoval do Náchoda. Podobně jako třeba skladatel Antonín Dvořák se stal řezníkem. Po otcově smrti (otec zemřel v jeho osmi letech) matka vdovským právem držela deset let živnost a tak Josef Lisák měl své povolání určené.\nJosef Lisák: Machovská Lhota /1970, olej na plátně, rozměr 120 x 170 cm\nJosef Lisák je dnes ceněn především pro svůj osobitý rukopis. ,,Zavřít v létě krám a poklusem vyběhnout na Ostaš, aby nepropásl pohled z jeho vrcholu na západ slunce, nocí se lesem vracet do údolí. Toulat se rozkvetlými loukami, na jaře hledat pro potěšení oka a duše kvetoucí keříčky lýkovce, trsy bledulí… tisíce drobných věcí, jež dohromady dávaly životu smysl. Utíkat do roklí a skal v okolí Bělého, na Ostaš, do Krkonoš… a kreslit.“ popisuje každodenní život Josefa Lisáka v katalogu k jeho výstavě Petr Suchánek. Sám Josef Lisák se nepovažoval za umělce.\nHledal způsob, jak zachytit chvíli, aby neupadla v zapomnění. Zároveň si byl bytostně vědom, že nestačí zpracovat skutečnost přesně, má-li člověk vyjádřit co pochopil.\n„Kreslení vás donutí zastavit se, i několik hodin soustředěně pozorovat, máte možnost si námět prožít. Kresby znamenají nejvíc.“ To jsou slova autora, který vyrostl pod Ostašem; slova o vlastní tvorbě.\nJeho tvorbu ovlivnil Bedřich Pichl, obdivovatel výtvarného umění, který Josefu Lisákovi půjčoval knihy. Dalším člověkem, který měl vliv na Josefa Lisáka, byl generační souputník, malíř Josef Ducháč, který mu představil práci s olejem. Ale jeho největší inspirace byla v malířském díle Jana Trampoty. Podobnost pojetí kompozice obrazu je zcela patrná, přitom si Josef Lisák uchovává svůj svébytný rukopis a barevnost.\nZ počátku maloval portréty, rodinu, matku, děti a ženu. Postupem času jen a jedině krajinu. Především krajinu rodného Policka, ale maloval a především kreslil také Orlické hory, Krkonoše, Tatry, Baltské pobřeží v Polsku, Jadran v Jugoslávii, Dolomity, Švýcarské Alpy… Maloval vždy a všude. Josef Lisák kreslil ve skicách i na volné listy. Dělával si řadu přípravných kreseb pro obraz v oleji, z nichž mnohé do oleje nakonec ani nepřevedl.\nMalá výstavní síň Náchod 1998\nMěstská knihovna Broumov v roce 2006\nKlášter Police nad Metují v roce 2008\nMěstská galerie Zázvorka v roce 2014\npravidelně Náchodský podzim v Galerii výtvarného umění v Náchodě\nIlustroval Zápisník zmizelého (původní text fejetonů uveřejněných 14. a 21. 5. 1916 v Lidových novinách), 2003\nČerpáno z katalogu, vydaném Galerií výtvarného umění v Náchodě, 1998, text Petr Suchán\nJan Kousal (*1924 †2007)\nKdyž se řekne Kousal…\nKdyž se řekne jméno Kousal, jen málo lidí, žijících v Polici a okolí nezareaguje. Krajina od Kousala totiž visí snad v každé domácnosti. Pan Jan Kousal miloval Polici a Police milovala jeho. A láska místních k jeho obrazům přetrvává dodnes.\nJan Kousal se narodil v roce 1924 v obci Vrchovina u Nové Paky. Otec i matka byli továrními dělníky. V Nové Pace se vyučil malířem pokojů. Po válce, místo na vojnu, nastoupil k bezpečnosti. Po výcvikovém kurzu v Mladé Boleslavi byl přidělen do Náchoda. Odtud se dostal do Police a pracoval zde jako pohraniční strážník. Zdejší kraj si okamžitě zamiloval.\nV době únorové revoluce a nástupu komunistického režimu požádal o propuštění. V Praze zažil střety mezi studenty a bezpečností, které se ho hluboce dotkly. Sám Kousal říkával, že není dobré: když Čech tluče Čecha1.\nDo Police se vrátil a jeho řemeslem se stalo malířství – natěračství. Po propuštění do civilu svoje řemeslo vykonával přes 20 let a věnoval se i sklenářství. „Když jsem přišel Police, byla to malá Praha.“2, vzpomíná malíř. Kousal byl nadšený kulturním životem, často vzpomínal na ruch města, který se rozléhal ulicemi ve dne i v noci. V Polici nad Metují „zakotvil“ a zůstal zde celý život. S manželkou zde prožil šedesát společných let. Miloval přírodu, zvěř, krajinu… Přímo doma, často i v ateliéru, bylo možné potkat lišku Anežku nebo kozu Barborku. V ateliéru mu společnost dělalo i drobné ptactvo. Jedenáct let v zahradě vyhlížel srnec Honzík, kterého prakticky vychoval.\nKrásu Jan Kousal spatřoval v obyčejné kopřivě, v jejím růstu pak zázrak přírody hodný obdivu. K přírodě choval nesmírnou pokoru. Neubližovat a chránit ji považoval za samozřejmost. Jeho další velkou láskou byl sběr nerostů. Tuto zálibu zdědil po otci. Nerosty v mládí hledával v okolí svého rodiště. Často se při jejich hledání procházel se svým učitelem Janem Havlatou. Havlata byl nejen jeho učitelem, ale především malíř a rodinný přítel. K této zálibě se vrátil v důchodu, kdy opět vyrážel na „lov“ do novopackého okolí. Jeho rozsáhlá sbírka obsahovala druhy achátů nebo křišťály.\nV devadesátých letech začal Jan Kousal spolupracovat s Křesťanskou organizací Civitas Christiana v Mieroszówě. Ve Wałbrzychu byl členem Polsko - českého uměleckého klubu, kde často vystavoval v galerii „Na Pietrze“. Od roku 1992 se aktivně podílel na práci organizačního výboru Polsko – českých Dnů křesťanské kultury. K padesátiletému výročí jeho tvorby v roce 1998 dostal několik gratulačních listin. Například od tehdejšího ministra kultury Pavla Dostála, který vzdal úctu k jeho umělecké aktivitě. Gratulace přicházely i z Polska. Od přednosty okresního úřadu v Náchodě dostal Kousal poděkování za nezištné obohacování kultury v regionu. V roce 1998 se stal čestným členem Gardy ostrostřelecké, Spolku vojenských vysloužilců Václava hraběte Radeckého v Polici nad Metují. Účastnil se celé řady organizovaných plenérů, které pořádalo Art studio, Polsko – český Klub umělců a to jak v Čechách, tak, a to hlavně, v zahraničí. Ze Świnoujście si přivážel pohledy na moře, častým hostem byl v Mieroszówie. Spolu s malířem Jiřím Kollertem z Police nad Metují po roce 1990 navštěvoval plenéry v Rzeszówie, na Benecku a v Červené Třemešné. Kousalovým posledním plenérem byl Mezinárodní plenér na Slavném v roce 2006. Jan Kousal zemřel v nemocnici v Broumově 14. června v roce 2007. Kousal začal malovat někdy kolem roku 1948, byl samouk. V začátcích pracoval pod vedením malíře Jana Havlaty. Měl mnoho přátel z řad výtvarníků. Maloval především přímo v přírodě, často se účastnil organizovaných plenérů, především v Polsku.\nJak už jsem zmínila, Kousalovi zdejší krajina doslova učarovala. Malovat podle vlastních slov začal proto, že chtěl nějak zvěčnit tu krásu, kterou kolem sebe viděl, uchovat ji. Fotografovat ji nechtěl, začal ji malovat. Témata se časem usadila. Především ho uchvátili chalupy v Suchém Dole, Hlavňově a na Slavném. Maloval zdejší panorama, jeho doménou se staly velkoryse pojatá plátna s pohledy do údolí. Jeho blízký kolega pan Jiří Kollert v článku do Náchodského deníku v roce 2007 napsal: „Zachycoval hlavně přírodu. Ta pro něj totiž byla vším. Jeho doménou se stala především panorama krajiny na velká plátna.“3 Nejvýraznější ve zdejší krajině jsou pískovcové skály, které ji dávají nezaměnitelný ráz. V Polickém genu Kousal řekl: „ …malovat skály není těžké, když je mám rád…“4 Jeho velkým tématem se stala dominanta okolí, stolová hora Ostaš, kterou nespočetně ve svých obrazech zachytil. Maloval přímo v přírodě, kromě léta po celý rok. V plenéru byl Kousal především na podzim, jeho fascinace pestrým kolorem stromů je v jeho díle znatelná. V zimě často maloval i v mrazech. Jen letnímu počasí se vyhýbal, možná i kvůli horku, zvláště však kvůli barvám přírody – letní zelená mu k srdci nepřirostla. Byla pro něj „moc zelená.“5 Denní doba hrála v jeho dílech také významnou roli „…rána, večery, je to tak krásné, že to ani štětcem nejde zachytit.“6\nMaloval nejen policko, ale účastnil se i mnoha plenérů, ze kterých si přivážel mnohdy zajímavá plátna. Zachycoval Novou Paku a její okolí, ale nejbližší mu bylo údolí mezi Suchým Dolem a Bělým. Při pohledu na více Kousalových pláten si lze lehce uvědomit sílu koloběhu roku. Ale i života. Kousal tvořil, aby zachoval pohledy na okolí „aby i ty příští věděli, jaký to bylo“.7 Kousal byl srdcem i duší plenérista, přírodu miloval, jak již bylo několikrát řečeno. A byl také přitahován celým procesem vzniku obrazu, přímo v obklopení přírody.\nJeho originály vznikaly od přípravy plátna až po dokončení přímo v plenéru. Jakýmsi nešvarem se stalo kopírování vlastních obrazů. To bylo podmíněno velkým zájmem o jeho dílo, lidé přicházeli a toužili po jeho obrazech, Kousal však originály prodávat nechtěl.\nJan Kousal trpělivě opisoval svět. Maloval pouze pěkné scenérie. Klidnou přírodu. I jeho zimní krajiny vybízí k procházce. Lyrika, nostalgie, to jsou slova, která se při pohledu na jeho dílo derou na jazyk. Maloval olejem na plátna, sololit, nevyhýbal se ani kartonu. V závěrečné fázi malby používal v detailech i práci špachtlí.8 Tradice plenérového malířství je poměrně mladá, první malíři odešli malovat do přírody až na konci třicátých letech devatenáctého století. V Kousalových krajinách došlo k syntéze realistického zobrazení a smyslovosti. Ač tento kraj není Kousalovým rodným místem, jeho vztah k policku je silný a je to znát na každém jeho plátně.\nOkrajově se Kousal zabýval i jinými tématy. Nepouštěl se však do žádných experimentů, držel se toho, co dobře znal. Barevnost je impresionistická, čisté barvy bez valérů. Nenechal se ovlivnit ani šedesátými léty, které v českém umění byly ve znamení experimentů. Maloval, jak už bylo řečeno, pouze to co důvěrně znal. V zátiších dominuje zvířena, namaloval i několik portrétů. Kousal byl doslova lidovým umělcem. Zabýval se řezbou do dřeva, tvořil ze šustí a slámy. Zabýval se betlémy, vyráběl zvonky, zdobil keramiku.\nV roce 2000, proběhla velká výstava „Obrazy z mého života“ v polygonální stodole bývalého Vlachova statku (dnes Správa CHKO Broumovsko) v Polici nad Metují. Kousalovi tehdy zmizelo 24 obrazů z jeho celoživotního díla, dva obrazy byly poničeny. „V polické stodole jako v Louvru či Národní galerii“ zněl titulek článku v Náchodském deníku. Hynek Šnajdar se později v Deníku k tématu vrátil. Kousala zde cituje: „Každému bych přál tolik síly, když se mu stane něco tak zlého.“ Nechci tuto zkušenost nikterak zlehčovat, přesto si myslím, že v koutku duše byl pan Kousal potěšen. Vznikla mu jistě nenahraditelná ztráta, přesto mohl dále žít s pocitem, že někomu to velké riziko krádeže nemalého množství jeho obrazů stálo za to.\nVýznam Jana Kousala spatřuji především v jeho šíření krás policka nejen do širokého okolí, ale, bez nadsázky, do celého světa. Jeho obrazy lze spatřit v příbytcích v Austrálii, Japonsku, Kanadě, Franci, Německu, Švýcarsku a v neposlední řadě samozřejmě v Čechách a Polsku.\n1 Šolc Miroslav: Polický gen. Když se řekne Kousal…., 2002\n2 Šolc Miroslav: Polický gen. Když se řekne Kousal…., 2002\n3 Kubečková Zuzana: Pro polického malíře Jana Kousala byla příroda vším. In: Náchodský deník, 23. 6. 2007\n4 Šolc Miroslav: Polický gen. Když se řekne Kousal…., 2002\n5 Videozáznam z vernisáže v Polsku. 2003 Archiv rodiny Kousalových\n6 Šolc Miroslav: Polický gen. Když se řekne Kousal…., 2002\n7 Videozáznam z vernisáže v Polsku. 2003 Archiv rodiny Kousalových\n8 Videozáznam plenér Slavný 2006. Archiv rodiny Kousalových\n1982 – Výstava obrazů. Kulturní dům JKP-ROH, Nová Paka\n1991 – Výstava Oldřicha Jenky a Jana Kousala. Výstavní síň polického kláštera, Police nad Metují\n1996 – Jan Kousal, Stanisław Olszamowski. Sztuka bez granic. Galeria Na Pietrze, Mieroszow\n1997 – Wystawa malarstwa. Miejski Ośrodek Kultury, Nowa Ruda Galerie Na pietrze v Walbřichu Regionální muzeum v Jaworze Textilní muzeum Dolního Slezka v Kamiennej Gorze\n1998 – Policko a okolí v obrazech Jana Kousala za dobu 50 let. Polygonální stodola, Police nad Metují Jan Kousal a Aleksandry Jenner. Galeria Na Piętrze, w Mieroszowie Pejzaż sudecki. Centrum Kultury i Rekreacji w Lądku Zdroju Pejzaż sudecki. Galeria Słowa i Obrazu, Wrocław\n2000 – Obrazy z mého života. Polygonální stodola, Police nad Metují\n2002 – Realistické obrazy podzimní a zimní krajiny Policka a okolí a lovecká zátiší. Výstavní síň Staré radnice v Broumově\n2003 – Benefis z okazji 55 – lecia pracy artystycznej Jana Kousala. Galeria Barborka, Boguszów-Gorce\n2004 – Jan Kousal. Miejski Osrodek Kultury w Miasteczku Slaskim\n2005 – Obrazy z mého života. Výstavní síň kláštera v Polici nad Metují Jan Kousal a Barbora Malinowski. „Kobieta w pejzaż osnuta“. Walbrzych\n2011 – Jan Kousal Krajiny domova. Pellyho terasa v rámci projektu Letní Terasa (výstava 1. 7. – 17. 7. 2011)\n1994 – Výstava obrazů a plastik. (Dr. S. Klosiewicz, Stanisław Olskamowski, Oldřich Jenka, Petr Kysela, Jan Kousal). Výstavní síň v klášteře, Police nad Metují\n1995 – Poplenerowa Polsko-Czeska wystawa „Rodzina – małe demokracje w sercu społeczeństwa“. Wojewódzki Ośrodek Kultury w Dzierżoniowie\n2003 – Aukcja obrazów. Urząd Miejski w Mieroszowie\n2004 – Po plenérová. Miejski Osrodek Kultury, Miasteczku Slaskim\n2006 – Po plenérová. „Police n. Met“. Galeria na Pietrze, Mieroszowie\nDílo Jana Kousala se nachází v soukromých sbírkách v Čechách, Polsku, Německu, Rakousku, Francii, Austrálii, Japonsku i Kanadě.\nHNATIUK Henryk: 55 – lecie pracy artystycznej Jan Kousal z Polic n/Metują. In: Gazeta Noworudzka, 2003, wrzesien, (září), st. 43\nKUBEČKOVÁ Zuzana: Pro polického malíře Jana Kousala byla příroda vším. In: Náchodský deník, 2007, 23. 6.\nNIZEWSKI Andrzej: Odszedl Jan Kousal. In: Dwutygodnik regionalny, 2007, st. 8 NIZEWSKI N.: Benefis J. Kousala. In: Walbrzyskiego informátora kulturalnego, 2003 SEIDLMANOVÁ Ida: Jan Kousal. In: Polický měsíčník, 2007, červen, st. 12\nŠNAJDAR Hynek: Polická veřejnost si připomněla už 50 výročí tvůrčí činnosti malíře zdejší krajiny Jana Kousala. In: Náchodský deník, 1998, 22. 9.\n(ed.): Spotnanie w Krzeszowie . In: Gazeta Noworudzka, 1997, kwiecień, (duben), 6\nJiří Kollert (* 29. 3. 1936)\nMalování je pěkná dřina a obrovské nervové vypětí!\nJiří Kollert začal malovat v době, kdy talent na studium vysoké umělecké školy nestačil. Cesta na takovou školu byla mnohem víc hrbolatá, něž ta, po které adepti studia kráčejí dnes. Snad proto je Jiří Kollert samouk. Výtvarná tvorba ho začala zajímat až v dospělosti, po ukončení povinné vojenské služby. Impulzem pro jeho vlastní tvorbu byla návštěva výstavy pana krajináře s velkým K, Antonína Slavíčka na Pražském hradě na podzim roku 1961.\nJiří Kollert: Polní květina, 2002, olej na sololitu, 50 x 30 cm foto: archiv autora\nJiří Kollert: Barevná kytice šeříků, 2007, olej na sololitu, 55 x 40 cm foto: archiv autora\nNedlouho po ní se stal Jiří Kollert členem výtvarného kroužku v Polici, potom v Náchodě a dnes je členem seskupení regionálních výtvarníků AMAG.\nJiří Kollert se pravidelně zúčastňoval členských výstav a měl mnoho výstav samostatných. Z těch samostatných namátkou třeba v Polici nad Metují - první v roce 1988 a naposledy v roce 2013 v rámci projektu Pellyho Terasa, dále v Broumově v roce 2015, v Náchodě v roce 1986 a 1996, nebo v roce 1991 ve Slušovicích, či v Kulturním domě v Holicích v roce 2011. V Polsku měl samostatnou výstavu v nedalekém Walbřichu v roce 2003. Zúčastnil se skupinových výstav v polském Klodsku, ve Svídnici a v Nové Rudě.\nMalbě krajin v duchu impresionistického pojetí po vzoru Antonína Slavíčka je věrný dodnes. Zachycení světla v krajině, její nálady a okamžiku. To je jeho téma. K tomuto cíli se nedojde jen dobře zvládnutou technikou. Jiří Kollert maluje olejem, který vyžaduje určitá pravidla malby. Autor musí zachytit duševní rozměr krajiny, musí s ní souznít, aby jeho pozorování neuniklo to podstatné. Typické jsou pro jeho práci široké vhledy do okolní krajiny, do krajiny domova. Jiří Kollert považuje za své nejlepší obrazy ty, které vznikly velmi rychle. V ten pravý čas se spojí vše dohromady: autor, příroda a plátno a potom jde vše ráz na ráz a čas nehraje žádnou roli. Sám malíř o své tvorbě říká: „Přirovnávám to tak, že kdybych skládal 50 metráků uhlí, tak se tak nenadřu, jako když udělám obraz.“\nPro mne je Jiří Kollert především vynikajícím malířem květinových zátiší. Snad právě pro to, že tato disciplína v současném umění ztrácí své místo a tomuto tématu se většinou věnují amatérští umělci a i ti bohužel okrajově. Květinové zátiší je dnes vnímáno jako dekorativní věc. Nebylo tomu tak vždy. Květinová zátiší, jejichž průkopníky byli Ambrosius Boschaert (1573-1588/9) a Jan Brueghel starší (1568-1625), neměla být jen naturalistickým odrazem skutečnosti, nebo esteticky a dekorativně ztvárněným symbolem bohatství. Byla mnohovýznamová.\nUž v antice, která později inspirovala malíře mladších epoch, měl tento specifický námět důležité místo. Ve starověku samostatná květinová zátiší prakticky neexistovala, nicméně květina se pozvolna začínala prosazovat v rámci náboženských obrazů jako nositel skryté symboliky. Pozdější renesanční zátiší korespondovalo s vývojem vědeckého poznání přírody.\nMalby květinových váz, tak jak si je představujeme dnes, začaly vznikat v období 17. a 18. století. Za nejstarší datovaný obraz květinového zátiší je považována „Kytice v nice“ z roku 1603 od Roelandta Saveryho (1576/8–1639). Obraz je součástí sbírky Centraal museum v Utrechtu. Přehledná sestava květin je dobře osvětlena, čímž je divákovi umožněno potěšit se pohledem na každou vyobrazenou květinu.\nZa otce květinových zátiší je však považován jiný autor, Jan Brueghel (1568–1625), jenž vytvořil svůj první obraz kytice ve váze roku 1606, pak jich za svůj život namaloval nespočet. Zobrazování motivů zátiší a květin doprovázelo evropskou malbu ve všech epochách, ačkoli se během staletí velmi proměňovalo. Často se pod jeho povrchem ukrývá skrytý smysl či moralita, kterou má divák za úkol rozluštit. A právě epocha baroka přinesla osamostatnění zátiší jako nezávislé malířské kategorie a zároveň jeho diferencování. Květiny upomínaly k pomíjivosti života a Boží všemohoucnosti, tedy staly se symbolem života a smrti.\nVývoj malby zátiší pokračoval i v 19. a 20. století. Květinová zátiší zajímala impresionisty, fauvisty, ale i kubisty. V současné době je zátiší formou, které se věnují především fotografové.\nTak až se příště podáváte na obraz květin ve váze, zkuste se zamyslet nad jeho skrytou symbolikou. O jaké květiny se jedná? Někdo je pěstoval, šlechtil, zaléval nebo vyrostly divoce na louce. Jsou v plném rozkvětu, nebo už vadnou? A jaká nádoba jim nahrazuje výživnou půdu, je to honosná broušená váza nebo keramický džbán? Symboly, které nám mohou prozradit dobu a místo vzniku obrazu, podobně jako obrazy krajiny.\nLukáš Cinkanič (*1995)\nŠílenec otevřený světu!\nStudent Akademie výtvarných umění v Praze v ateliéru grafiky u Dalibora Smutného. Lukáš Cinkanič prožil dětství v Polici, v současné době žije v Hořicích a v Praze, kde studuje. Maluje, kreslí, ale především vytváří velkoformátové grafiky.\nSchodiště / 2016, kolorovaný linoryt, 210 x 165 cm\nJeho tvorbu polický spolek Apeiron představil v roce 2015 v kavárně Láry Fáry v Náchodě a v roce 2016 v Zeleném domečku v Polici nad Metují výstavou s názvem „377“. Výtvarná díla Lukáše Cinkaniče, který v té době ještě studoval na Střední průmyslové škole kamenické a sochařské v Hořicích v Podkrkonoší u profesorky Michaely Jezberové, už tenkrát diváky zaujaly. A to hlavně svým „syrovým“ pohledem a odvahou. V letošním říjnu se Cinkanič také představil v galerii AMG v Hradci Králové.\nAteliér Dalibora Smutného, který Cinkanič na pražské akademii začal navštěvovat v letošním roce, seznamuje studenty s klasickými grafickými technikami s cílem pochopit a objevit možnosti grafiky a využívat je v současné tvorbě. Dalibor Smutný pochází z Hořic, patří mezi nejvýznamnější současné české autory. V roce 2015 získal prestižní cenu Vladimíra Boudníka za významný umělecký přínos v oblasti volné grafické tvorby. Toto inspirativní prostředí Lukáše jistě ovlivní a věřím, že se tedy máme ještě na co těšit.\nakad. mal. Josef Ducháč (*1925, †2001)\nSvět je skicák, tak dělejme čáry!\nJosef Ducháč, patří beze sporu k zajímavým místním autorům, jejichž dílo už prověřil čas. S obrazy tohoto malíře jsme se totiž mohli setkat již mnohokrát. Autor svá díla vystavoval od šedesátých let. Jeho obrazy na své aktuálnosti nic neztratily, takže není výjimkou, že se především na skupinových výstavách jeho práce objevují i dnes. Například na výstavě k 50. výročí založení ÚBOKU v roce 2010 pořádané v Muzeu textilu a Muzeu Boženy Němcové v České Skalici. Jeho oblíbenost dokládá i to, že jeho práce (tapiserie) visely ve veřejném prostoru, například v Broumově na Střelnici, na úřadech v Jaroměři, Náchodě nebo v Letohradě. Muzeum Broumovska vlastní celý soubor jeho kreseb a obrazů. Práce pana Ducháče najdeme i ve sbírce Galerie výtvarného umění v Náchodě. Z regionálních kunsthistoriků si jeho obrazy oblíbil například PhDr. Vlastimil Havlík PhD. nebo Mgr. Jan Kapusta.\nJeho osobní život stojí jistě za zmínku. Studoval na Odborné škole tkalcovské v Náchodě. V roce 1944 byl totálně nasazen. Nejprve v královéhradecké Škodovce, potom u firmy Linke a Hoffmann Werke v tehdejší Breslau (dnes Wrocław). Byl internován v koncentračním táboře Gross-Rossen. Poslední měsíce války se skrýval v chatě na Slavném. V roce 1974 nastoupil na místo výtvarníka Podniku služeb v Novém Městě nad Metují, ale záhy odešel do svobodného povolání. V letech 1963-75 přednášel spolu s architektem Josefem Bernardem o kultuře bydlení v řadě východočeských měst, v letech 1964-71 byl členem výtvarné Skupiny 5. Lektorsky působil ve Skupině amatérských výtvarníků v Novém Městě nad Metují a v náchodském Výtvarném kroužku, také v návrhářských ateliérech podniků Texlen v Červeném Kostelci a Tepna v Náchodě.\nPro mě asi nejzajímavější, že učitel Hynka Martince, který pochází z Machova. Dnes žije Martinec v Londýně a je významnou součástí současné anglické scény. Věnuje se fotorealistické malbě a jeho díla jsou zastoupena v Národní galerii v Praze i Britském muzeu v Londýně. Hynek Martinec v jednom rozhovoru krásně popisuje, jak ho Josef Ducháč učil nejen techniku, ale především improvizaci a jak vlastně využít umělcovu invenci.\nTvorba Josefa Ducháče vychází důsledně z kresby. Byl silně inspirován nejen přírodou, ale i hudbou. Jeho přístup bych mnohdy srovnala s Františkem Kupkou. Často dokonce Ducháč kreslil přímo při živých koncertech. Velmi se mi líbí, že kresba v jeho díle přitom neplnila pouze funkci studijní, přípravnou, zkušební, ale byla základem jeho způsobu vyjádření. Často stylizoval, vytvářel obrazy mozaikovým skládáním vzájemně harmonizujících, geometrických ploch. Typická je pro něj jemná pastelová barevnost. Na sklonku svého života úplně vytěsnil černou a hnědou barvu. Jeho stěžejní tvorba je především textilní - tapiserie, dále kreslil, maloval, zabýval se grafikou, vytvářel sgrafita a třeba i restauroval fresky.\nObraz, který jsem vybrala na titulní stranu, znázorňuje polickou cihelnu. Je to plátno, které na první pohled dokládá slova výše. Kresba jako základ vyjádření, pastelové barvy, motiv krajiny. Zároveň je ale obraz zcela netypický. Byl totiž pravděpodobně namalován v době, kdy, dle slov pamětníků, Ducháč vůbec nemaloval na plátno a věnoval se pouze gobelínové tvorbě nebo vytvářel pastely. Odhaduji, že obraz vznikl zhruba v roce 1974. Vybrala jsem ho určitě i pro to, že dnešní cihelna je nejméně třikrát do týdne cílem naší procházky. Vždy, když jdu po rovince kolem rybníku, vzpomenu si na fotografii, kterou doma uchováváme. Je na ní můj děda se svým tátou. Jdou v průvodu a na kolečku vezou cihly na stavbu divadla. (Tento tzv. „průvod cihel“, kdy během nedělního odpoledne poličtí obyvatele dopravili z cihelny k dnešnímu divadlu 27. tis. cihel, proběhl dne 23. dubna 1939.)\nPro připomenutí Polická cihelna v datech Miroslava Pichla (Police nad Metují v datech z roku 2004): „Dne 31. 12. 1972 byla zrušena výroba v polické cihelně, která byla založená roku 1901 Vilémem Pellym. Celá provozovna národního podniku Východočeské cihelny Hrochův Týnec byla likvidována postupně. V tomto posledním měsíci již měla pouze 17 zaměstnanců. Posledním vedoucím cihelny byl Jaroslav Wintr z Bělého.“ Dne 26. 1. 1976 byla dokončena demolice kruhové pece cihelny a ve dne 25. 2. 1976 byl zbourán komín kruhové cihelny.!\nJosef Ducháč: Cihelna, [ 1974], olej na plátně, 60 x 78cm\nautor fotografie: Martin Schirlov\nMartin Hrnčíř (*1993)\nVěci se dějou!\nMartin Hrnčíř stejně, jako Lukáš Cinkanič (jehož práci jsem představila v lednovém čísle) je úspěšným absolventem výtvarného oboru ZUŠ Police nad Metují. Polická ZUŠ a především jména jejich úspěšných studentů jsou skloňována nejen v Čechách, ale i v zahraničí. Výtvarný obor Martin navštěvoval u pánů Jaroslava Soumara a Vladimíra Berana. V této chvíli musím zmínit i dámskou část osazenstva, kterými jsou Dagmar Bořková a Petra Nádaždyová.\npak v bakalářském a nyní v magisterském studiu pokračuje na Slezské univerzitě v Opavě, obor audiovizuální tvorba.\nMartin Hrnčíř je pro mě zajímavou osobností, s lehkostí se pohybuje na pomezí žánrů a nechává se nést na vlně svého zájmu. Hranice? Tak ty Martin nezná, kamarádí se s tužkou i kamerou. Často hranice překračuje i ve skutečnosti, cestování je totiž jeho další vášní. Martin se neustále někde pohybuje, na něčem pracuje, studuje, angažuje se. Jeho jednou z nejčastěji pokládaných otázek je: „Co zrovna čteš?“ Spolu s dalšími založil v roce 2013 audiovizuální studio Planeta ryb, které pracuje na nejrůznějších projektech.\nKresba v Jednom kole, je pro mě připomínkou toho, že vše se vším souvisí. Všichni se inspirujeme a ovlivňujeme navzájem a to i mimoděk. To jak se cítíme, na co myslíme nebo co říkáme má ohromnou sílu a na druhého působí. Roztáčíme totiž jen jedno kolo, to společné nám všem.\nV Polici dobře známe jeho autorský dokumentární film „Claviq“ (2015/2016) vyprávějící o osudu mladého básníka a producenta, který je závislí na hypnoticích. Dokument měl svou projekci spojenou s debatou v Polici v září roku 2016 v restauraci Sokolovna. Claviq i díky filmu a i díky mamince Martina Hrnčíře, Lence Fulkové, v současné době abstinuje. V Polici je vidět Martinova práce každoročně v létě a to už od roku 2014 na každé výlepní ploše. Pro spolek Apeiron tvoří plakáty na akce spojené s letní Terasou nejprve pod názvem Pellyho terasa, nyní Nová Terasa. (s finanční podporou z grantového programu Města Police nad Metují připravuje Apeiron pod názvem Nová Terasa bohatý kulturní program v turistické sezoně v Zeleném domečku vedle Muzea papírových modelů.) Je autorem upoutávky na festival Jeden svět v Polici nad Metují v roce 2013.\nSpolupořádal například literárně-mediální festival Literární akademie s názvem „MELA“ v květnu v roce 2015. Nebo se podílel na výstavě s názvem „Wärmflasche“ v project-house Greenhouse v Berlíně. V současné době je mimo jiné externí redaktor kulturní redakce v Českém rozhlase.\nMartin Hrnčíř: V jednom kole, 2017, kresba perem na papíře\nAutor fotografie: Martin Hrnčíř\nMgA. Josef Kleiner (*1989)\nJestli to není pravda, tak je to fakt skvěle vymyšlený!\nJosef Kleiner, který vyrostl v Bukovici a v současné době žije v Jaroměři, je autor, jež se věnuje malbě, grafice, kresbě a ilustraci.\nPo absolvování oboru grafika na střední škole ve Velkém Poříčí ho jeho další cesta zavedla do černého města, kde studoval v ateliéru malby profesora ak. mal. Daniela Balabána (nar. 1957) na Fakultě umění Ostravské univerzity v Ostravě. Balabán je klíčovou osobností světa českého umění od poloviny osmdesátých let a Josef Kleiner se v jeho ateliéru hodně naučil. Zajímala ho především lidská figura, vyzkoušel si práci v cyklech a pohyboval se na pomezí konceptu. Vyzkoušel si i happening s fotografem Adolfem Hejnou z Červeného Kostelce. V současné době rád experimentuje s materiály. Maluje na sklo, na plech, používá různé hrubosti pláten. Kombinuje techniky a vše podřizuje myšlence, námětu a své představě a tak jeho obrazy nemají často standartní tvar obdélníku nebo čtverce. Nenechává se spoutat formou a zběhlými rituály.\nJosef Kleiner: On s ní, ona sní, 2016, akryl na plátně, 120 x 80\nJosef Kleiner: Na slunci, 2011, akryl na plátně, 120 x 80\nPrvní jeho výstava v Polici nad Metují byla v rámci projektu Pellyho terasa 2012. Název výstavy „Jahodový salát“ zněl letně a trefně. Představil své školské práce, ale i řadu námětů z Bukovice a okolí. Jedno z hlavních témat výstavy byly portréty Markéty. Dnešní manželky Josefa Kleinera.\nObraz s názvem „Jahodový salát“ můžete vidět u Muzea papírových modelů, kde nedávno vznikl nový výstavní prostor na fasádě budovy – Vitrína.\nKleiner má za sebou řadu výstav. Samostatných měl do dnešních dnů více než deset. Namátkou v Brně, Děčíně, Ostravě nebo Boskovicích. Stejně tak se zúčastnil řady výstav skupinových.\nNa závěr pár slov Josefa Kleinera. Vlastně jeho odpověď na otázku, co vlastně dělá. Modeluju představy, představy představ, hnětu barvy, rozpouštím tvary, hledám aroma figur, ostatky statků, pásy světel, stíny slov, studuju dojmy z jam, věže, zvěř, hmyzu hvizd, fascinuje mě hydraulický píst, podlahové topení, cytoplazmatické vědění, matrice vět, lidový svět, zajímají mě makety kostí, losí sliny a prázdné dvory.\nDalší ukázku jeho práce najdete zde: http://www.jklein.webnode.cz/.\nautor fotografií: archiv autora


Naivní káčátko - 37.týden - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Deníčky » Těhotenství » Naivní káčátko - 37.týden\nNaivní káčátko - 37.týden\nZdravíčko, zbylí pupíci :)) Tak už se tu sejdem jen asi 3x, jestli to teda bude podle plánu... viďte, Jiřinko a Mončo hihi :)) Včera jsem byla zase v poradně, další půlkilo navrch.. na to, že v knihách píšou, že teď by se váha mohla i snižovat .. hehe.. :o)\nTa kost stydká mě taky začala bolet.. ale cejtím to jen v noci.. když se probudím a vstávám, jak už se rozhejbu, tak je to dobrý ) Ale s tím spaním je to teď potíž - včera jsem se vzbudila chvilku před třetí a už jsem neusnula. Prostě mě jen tak napadlo, jak ten porod asi bude probíhat - a bylo po spaní Ne že bych se bála.. jen jsem si tak přemejšlela, jak to bude vypadat.. ale pak už se to nedalo zastavit ) Tak jsem byla celej den taková nedomrlá, furt jsem se jen povalovala, ani jsem neobědvala, na večeři manžílkovi jsem jen vytáhla polívku z mrazáku.. hehe a sobě jsem ušlehala šlehačku a naplácala si ji na takovou oříškovou buchtu, co mi mamka donesla, a ládovala se tím (možná bych se pak nemusela divit tomu, že furt přibírám hihih).\nTaky mi bratřík donesl senzační hru na PC, čímž mi zničil víkend, protože jsem pak nemohla dělat nic jinýho než hrát a hrát a hrát Ale pak jsem se rozhodla, že sezení není pro opičku zdravý, takže včera jsem hrála jen tak sotva půl hodinky a dneska nevím, ale už se mi ani nechce.. ) Zatím teda hih I když.. mohla bych si ještě trošku zapařit, žejo, pak už si asi budu hrát s něčím (někým) jiným\nZejtra přijede manželova babička (ta co jsme jí prvně vezli kohouta a pak jsme se na dovolený u ní dozvěděli, že ho zapíchla), tak jsem ráda, protože my už se tam asi hned tak nevypravíme.. je to přeci jen z ruky, takovej konec světa\nTelefonovala jsem s mamkou a najednou mezi řečí prohodila „jééé už aby to bylo venku, už aby bylo za měsíc“ Docela mě překvapila, protože jsem zrovna nedávno uvažovala, že těhotný ženský vypadají vždycky tak nějak šťastnějc a spokojenějc než maminy, jestli to není tím „očekáváním něčeho úžasnýho“ a že i když takový mimčo úžasný je, tak už je to přece jenom něco, co člověk zná, už to není to očekávání. No. To jsem se do toho nějak zapletla Prostě mě vyvedla z omylu - docela normálně se těší na mrně, který bude vonět a broukat a mazlit se (a brečet a prdět a blinkat? )). Hahaaaa a ja takyyyyyyy už aby tu byloooooooooooooooo )))\nA ty vánoce, já se z nich letos asi zcvoknu.. nechápu, proč mě tak berou? ))))))) Včera jsme byli v Hypernově a tam už měli stánek s perníčkama, kolem jedličky.. no samozřejmě jsem to tam obcházela a očuchávala jak pošuk Manžílek si ťukal na čelo a furt mě tahal k regálu s koblížkama\nHihi, no tak já si jdu pustit nějaký ty koledy zas, ať se trochu uklidním\nMějte se krááásně a doufám, že ještě bude teplíčko a sluníčko )) Pápápáááááááááááááááá\nStálice 75 příspěvků 19.09.02 08:39\nAhojky Kačátko, moc ti závidím, že už finišuješ, ale na druhou stranu, chci si to těhotenství vlastně užít, tak ne tak docela, ale to , že už brzo uidíš to svoje miminko to je nádhera. Jsem tu nová, tak ještě pořádně nevím jak to tu chodí. Ale snad se do toho brzo dostanu, chtěla bych taky napsat svůj deníček, ale zatím se mi nepodařilo přijít na to jak, jestli můžeš poraď mi, děkuju moc.\nTy vánoce no to je skvělí, že to tak prožíváš, mě by nenypadlo, že už ty přípravy pomalu začínají, já je hrozně miluju a letos je asi budu přožívat jako ty, tak zatím pa Babula:)\nAhojky zbylé čekatelky i nové maminky s mimískama!Tak jsem tu dneska s pupíkem nahlášená naposledy,byli jsme včera v poradně na kontrole a protože se malýmu nechce ven(prý to bude playboy,když se tam tak dlouho parádí…),tak máme zítra 20.9.v půl osmé nástup do porodnice,a asi v sobotu prcka vyženou ven za pomocí indukce,no to mám radost…a v neděli máme s manželem výročí 2.roky od svatby,tak bude mít co slavit,celkem mu závidím,ale prý si dá i za mě(to mu věřím!!!).Babičky jsou nedočkavý,už by rády drndaly(já taky)a furt volají,jestli už to je… Káčátko,musím tě uklidnit,já taky furt přemejšlím,jak ten porod bude vlastně vypadat,jak to budu zvládat,jak moc to bude bolet,a jsem velkej srab,jestli to bude bolet fakt hodně,dám si píchnout epidurál,kterýho se bojím víc,než porodu…no,konec úvah,nějak to bude.Vůbec si nedovedu představit,že prcínek bude mít na Vánoce už 3.měsíce,to je úžasný… Tak já budu končit,Andrejko,jak to bude,hned ti dám vědět.Tak mi držte pěstičky,já na vás taky budu myslet a jak budem doma a budu moct,tak se určitě nahlásím!!!!! Monča a velký bříško,od zítřka 42.týden.....uuuuuuufffffff!!!!! P.S. Nezapomente si přečíslovat telefonky a internet!!! Papapa.\nAhoj,ještě jsem sem nepsala,jen si vžycky čtu,co si to holky píšete.Já jsem 36.týden,tak jsem zvědavá,jak ti to dopadne.Já se těším až bude moje holčička venku,ale mám z porodu strach.Ale ještě to není tak hrozný,zatím si to pořád neuvědomuju,ale už se to blíží a velice rychle to utíká.Už abych to měla za sebou.Doufám,že pak dáš hned vědět,abych se připravila na to co mě čeká.Tak se měj a snaž se spát,pak už to nedohoníš!\nZávislačka 3152 příspěvků 20.09.02 09:53\nAni nevíš, jak mě potěšilo, že má taky někdo z porodu strach… Já chodím na předporodní kurzíky a všechny mi tam připadaj tak hrozně statečný Při popisování porodu a předporodních procedúr blednu, mrazí mě v zádech a všechny ostatní se usmívaj. Manželovi jsem se taky už svěřila, že se toho trochu bojím a ten z toho byl paf - že jsem ho tím prý překvapila (on mě má asi za nějakýho „tvrďáka“ nebo co): zvládly to jiný, tak proč já si z toho dělám hlavu??? Že musím bejt trochu hrdina… No, já bych ho chtěla vidět! Na druhou stranu se „uklidňuji“ tím, že jiná cesta stejně není, tak je zbytečný se nějak stresovat dopředu, protože mimík ven někudy prostě musí! Tak nám všem držím pěstičky, ať to jde co nejsnadněji a máme na to hezké vzpomínky (já těch dětí chci víc - ještě aspoň jedno, raději dvě, tak aby mě to nějak neodradilo)!\nIvča, 33. t.\nZávislačka 3152 příspěvků 20.09.02 11:39\nTak na Tebe moc myslím, jak to všechno ráno proběhlo a jestli už se miminko dere na svět!!! Moc držím pěstičky, ať je všechno O.K. !\nA samozřejmě budu hrozně nedočkavá, kdy se tady od Tebe objeví zprávička o míře a váze…\nZávislačka 3152 příspěvků 20.09.02 11:40\nTy naše řady fakt nějak prořídly…\nNevíte některá co Martina (Frndulka)???\nPovídálka 45 příspěvků 20.09.02 17:48\nAhoj holky bříškatý\nTen čas tak strašně rychle letí, vždyť už i Káčátko to bude mít co nevidět za sebou:))\nMně ještě zbývají zhruba dva měsíce a to už taky uteče jako voda… Vlastně si toto mé druhé těhotenství pořádně vychutnávám (narozdíl od prvního) a někdy je mi docela líto, že už mi zbývají jen ty dva měsíce kdy si budu moct „vychutnat důležitost mé osoby jakoby těhotné“. Jestli mi teda rozumíte ale já myslím že jo Tak si někdy říkám, že mi zbývají poslední týdny těhotenství a protože už je to druhé, tak asi taky poslední. Myslím si, že mi dvě děti budou stačit:) Je to fakt kráááásný období, to mi dáte jistě za pravdu\nVčera se mi zdálo zase o mimískovi. Už jsem byla na porodním sále ale viděla jsem, že tam se mnou byla akorát ségra, nikdo jiný už ne. Mimísek se vlastně narodil sám, prostě si jen tak vyklouzl Já byla šťastná, že ho mám u sebe a taky jsem měla radost, že jsem nepotřebovala žádné šití ani nic jiného. A nic mě ani nebolelo, takže to byla taková nádhera. No uvidíme v reálu jaké to bude Je fakt, že můj první porod byl rychlý a celkem bezbolestný ale říkám si, že asi takové štěstí už mít nebudu a tentokrát si všechno a všechny ty procedůry budu muset prožít. A navíc to asi ani nebylo tím štěstím ale tím, že jsem se začala už předčasně „otvírat“ v šestém měsíci a hrozil tedy předčasný porod. Nakonec jsem všechno zvládla až do termínu ale při porodu jsem prakticky měla už skoro všechno to „otvírání“ dávno za sebou. Jestli se to vůbec dá takhle říct Tohle těhotenství je bezproblémové (ťuk ťuk) a tak jsem připravena na „klasický“ porod.\nAsi nejsem normální ale říkala jsem si, že bych mohla začít s předvánočním úklidem. Mimísek se nám má narodit v polovině listopadu a pak na nějaké velké uklízení asi nebude čas. Tak jsem si myslela, že bych už mohla třeba začít s něčím teď. Navíc nám budou (ještě nevím kdy - ale snad do měsíce) měnit okna ve dvou pokojících, tak mě uklízení stejně nemine.\nTaky si myslíte, že jsem na hlavu? ))\nNo už jsem se pro dnešek nakecala dost a tak vám ještě na závěr popřeji hezký víkend. Užívejte si ty své pokládky v bříšku dokud to jde.\nPovídálka 45 příspěvků 20.09.02 17:53\nNo jo, já vám ještě zapomněla napsat, že na Martinu Frndulku jsem si také vzpomněla ale ta měla před týdnem ten plánovaný císařský řez a tak asi teprve teď někdy půjdou domů z porodnice. Po císařským řezu se přeci chodí o pár dní dýl z porodnice ne? Snad se nám taky brzo ozve se zprávičkou.\nTak ahoj Evča\nKecalka 108 příspěvků 21.09.02 09:27\nAhoj Iviku, na porod nemysli, stejně to bude jinačí než čekáš a máš pravdu, že utýct před ním nemůžeš a porodit musíš. Ale neboj, od dalšího mimíska by tě porod neměl odradit, já jsem na porod už skoro zapomněla. Spíš mě od dalšího děťátka odrazuje Kryštůfkova kolika, ale třeba na to tak zapomenu, jak mi některé kamarádky říkají a budu mít ještě další miminko… Barča\nZasloužilá kecalka 780 příspěvků 21.09.02 13:01\ntak i já vám jdu napsat tu úžasnou novinku, že už máme našeho drobečka doma. Narodil se 11.9. v 8.27, má 2,80kg a 51cm (jak řekla doktorka „dlouhá žížala“) )) a jmenuje se Šimon. Jsme oba vpořádku a zvykáme si na ty změny…\nJsme doma od středy, ale ještě jsem se nedostala k tomu, abych vám to napsala dřív )). Ten císař nebyl tak hrozný, jak jsem původně předpokládala, teď už mě jizva skoro nebolí a všechno špatný rychle přebolelo. Nejhorší to bylo těsně před operací - ty nervy než mě uspali )), pořád jsem měla strach, že mě budou řezat, když budu ještě vzhůru )) a pak druhý den, kdy jsem si měla stoupnout na vlastní a jít do sprchy…tak to jsem myslela, že je můj konec, jak to bolelo. Ale tělíčko se regeneruje rychle a už třetí den jsem měla Šímu u sebe na pokoji a starala se o něj sama.\nDaří se nám kojit, i když ze začátku to bylo pěkný trápení, protože byl línej tahat a pořád mi u toho usínal. Ale teď už se rozjel a mlíko mi teče všude )). Taky nebylo moc příjemný, když se mi třetí den po porodu nalila prsa. Měla jsem teplotu, prsa jako dva kameny a musela jsem to mlíko odstříkávat…než jsem si zvykla na tu bolest s odsávačkou to bylo dílo, ale zas to bylo rychlejší než crcat se s tím ručně. Ty odsávačky snad vynalezl nějaký masochista ))). Ale už je to dobrý a odsávačku už jsme schovali do šuplíku, snad jí už moc potřebovat nebudem.\nJinak Šíma je zlatej, v noci nám spinká dobře. Na dnešek jsem ho kojila v 10večer, vydržel spát do dvou, pak se zase nadlábnul a spal do sedmi, tak to docela jde. Snažíme se ho přes den víc budit, aby měl co dohánět v noci )). Taťka je z něj úplně vedle a musím ho fakt moc pochválit, jak mi úžasně pomáhá a jak se hned zapojuje do všeho, co se týká Šimona - vstávání k němu, utěšování, koupání, přebalování…včera jsem mu dala malýho do velký vany, kdybyste viděli, jak se mu tam líbilo, když se tam v tý vodě vznášel ))). V malý vaničce na lehátku mi totiž křičel, asi mu tam byla zima, když je tam ponořenej jen napůl. No uvidíte sami, co na to tatínkové, ale uvidíte, že budou všichni báječní. )).\nTak to je v rychlosti všechno, jdu omrknout Šímu, kterej se vyvaluje v kočáru na terase.\nOpatrujte si svoje bříška (hehe, to je divnej pocit, že už v bříšku nic nemám ) ) a miminka a až budu mít víc času tak si to tu pročtu zpětně pořádně ty vaše příspěvky.\nMartina + Šimon (11 dní)\nmoc gratuluji k miminku, mejte se oba moc krasne,ja si musim jeste nejakej ten den jeste pockat.\nPa Kaja 37 t.\nCau holky pupkaty i ty bez,\ntady se hlasi jeste cela Kaja.\nVcera jsem byla poprve v poradne v porodnici [Podolske] a byl to horor. Cekala jsem tam 2 1/2 hodiny nez jsem prisla na radu. Chvilema jsem myslela, ze zacnu rodit, jaky me brali krece do bricha a nebo ze by to byli ty stahy, kdovi. Pi doktorka se me pak ptala jestli mam stahy a tak jsem ji rekla, ze asi jo. Kdyz ja nevim jak to vypada, ale asi je mam, protoze me nekolikrat denne bere hrozna bolest v podbrisku, ktera po necele minute odezni.\nNechala jsem si od sveho doktora predepsat Yal [ nevim jestli jsem to dobre napsala], ktery se pouziva misto klystyru.\nMate nektera z vas s tim nejake zkusenosti .\nTak zatim pa Kaja 37 t.\nUkecaná baba ;) 1622 příspěvků 21.09.02 14:10\nAhoj Frndulko a Šimone,\nmoc vám gratuluju a přeju hodně zdraví a štěstí.\nKecalka 174 příspěvků 21.09.02 15:47\nMoc gratulujeme k narození Šimona a přejeme hodně zdraví a žádné starosti.\nMilada a Adámek (1 měsíc a dva dny).\nAhoj tady stále nepřihlášená Jiřina ))\nNedá mi to a musím reagovat na vaše obavy z porodu. Můj popis porodu jste v minulém kačátku určitě četly (díky za pochvalné reakce )), jen bych vám chtěla vzkázat několik věcí. Za prvé, nenervovat se předem a moc na to nemyslet. Můžu vás ujistit, že to jak to ve skutečnosti bude probíhat si stejně představit neumíte. Já jsem se tomu naštěstí vyhnula, protože jsem si tyto obavy „schovávala“ na později a jaksi na ně nestihlo dojít )) A za druhé je důležitý pozitivní přístup. V každou chvíli, při všech těch bolestech a utrpení být myšlenkama napojená na miminko a myslet na to, jak ono zrovna tu kterou chvíli prožívá a cítí. Moc to pomáhá. Pak pro vás bude porod stejně hlubokým zážitkem jako pro mě.\nJá taky plánuju dvě děti, chtěla jsem je co nejrychleji za sebou, jen jsem si říkala, co budu říkat po porodu (většina kamarádek říkala těsně po porodu „nikdy víc“ nebo „rozhodně ne hned“). Jenže já jsem asi opak, po tomto zážitku chci co nejdřív druhé miminko a vím, že to zvládnu stejně dobře jako první. Teď jsem byla po dlouhé době u Monáčků a znovu jsem si připomněla radosti z prvního ultrazvuku, z rozpoznání pohlaví (cheche, po zkušenostech s myšičkou už si pohlaví říct nenechám a je mi fakt úplně jedno, co to bude). Možná vám budu připadat jako blázen, ale my plánujeme, že už tak v únoru březnu začneme s druhým pokusem. Uvidím, jak to budu zvládat s malým Vrabčákem v náručí, ale myslím že to zvládnu a fakt upřímně bych chtěla další miminko pokud možno ještě příští rok )) Doufám, že bude stejně hodné jako je zatím Jíra a že i těhotenství bude stejně bezproblémové (až na ten ukvapený závěr )\nChtěla jsem se zeptat, kdo mi řekne co je s Ájinkou od Monáčků? Vím že před nějakou dobou s radostí hlásila pozitivní test, a teď je tam zřejmě nějaký problém, ale nemám čas to procházet a hledat. Ivčo, ty to určitě budeš vědět, viděla jsem, že tam taky hodně přispíváš ))\nNevím jestli jste si všimly, založila jsem klub „deníček malého Vrabčáka“, tak doufám, že hned jak z vás ty pokládci vylezou si s náma přijdete povídat o kojení, blinkání a kakání )))\nMějte se fajn a brzy zase „na čtenou“\nJiřina, 2 týdny „po“\nP.S: obrovská gratulace mamince frndulce. Vítáme dalšího emiminkovského kluka !\nAhojky Frndulko bezpupíkatá!!!! Moc blahopřeju k miminku,a tiše závidím,že už to máš za sebou,my si ještě užijem!!! Tak at se daří oběma moc dobře a snad se už taky brzo vyklubem!!! Papapa,Monča,Brno,už 42.týden a nic!!!!\nAhojky všechny zbylé spolutěhotnice(chachacha) a nové maminky s pokládkama v postýlce…už je mi to trapný,ale u nás furt nic…tak jsem se těšila,jak se budu chlubit miminkem,ale malej bude asi velkej playboy a ven se mu furt nechce…dneska jsme byli na plánovaném oxytocinovém testu,kterej měl vyzkoumat,jak bude malej reagovat na porodní stahy,když už tak přenášíme,a popřípadě vyvoláme porod.Jenže-to bych nebyla já,aby tam nebyl nějakej problém.Což o to-kontrakce byly ukázkový,pravidelný,i po odpojení toho roztoku v kapačce,jenže se vůbec neotvírám,tak je mi to prd platný,že.Tak musíme zase ráno naklusat do porodnice,kde nám natočí monitor,zase nás prošahají a pustí opět na propustku domů,a v pondělí ráno si tam jdem hajnout,snad už i vyvolat ten porod,či co.Já už jsem z toho nervní,manžel z toho tahaní věcí sem a tam a z čekání taky,všichni okolo se furt ptají,jakto,že ještě nic,no jak kdybych za to mohla,ne?Pan doktor řekl,že každá hruška,když uzraje,tak spadne,tak čekám,kdy uzraje ta naše,ale už mám obavy,že budu to mládě nosit nafurt. Tak na vás myslím,snad i vy na mě(aspon trošku),a jak se semele něco novýho,hned se nahlásím,slibuju!!! Tak zatím papapa,mějte se moc krásně.Monča a pupík,42.týden.(!!!!!)\nto je zase novinek!!!\nFrndulce samozřejmě gratulujem k Šimůnkovi. Jsem ráda, že píše o tom císařovi, že to není tak hrozný, protože nás to asi čeká taky. Už se moc těším, jestli se mi trošku podaří vylepšit skóre chlapečci:holčičky. My máme doma skoro všechno růžové, neb nám řekli, že to bude holčička. No, po Jiřinčiných zkušenostech to taky možná bude chlapeček-cukroušek.\nMoc myslím na Monču, určitě bych byla taky hrozně moc netrpělivá. Ale 100% to dopadne,tak jak má. On to má každej trošku jinak. Asi musíš Mony pomoc vyrovnat ten Jiřinčin náskok. Aby z toho pak chytrý hlavy mohly udělat ty „průměry“.\nJá teď chodím do porodnice už minimálně 1× týdně - kvůli té obrácené poloze. Naposledy mi pan doktor řekl, že 1.10. se dozvím, jestli to bude ten císařskej řez nebo ne a taky datum, kde se budu mět dostavit. Jsem celkem ráda, že to datum budu vědět dopředu, aspoň mě odpadnou ty starosti s tím, jestli to poznám.\nAbych řekla pravdu, tak včera v noci jsem se probudila taky bolestma v podbřišku a celej včerejšek to bylo takový divoký-břicho pořád pobolívalo a mimi se vrtělo jak o život. Ale dnes už je to zase v klidu.\nMy už máme taky všechno nachystaný, příští týden mi sem mamka přijede naaranžovat postýlku (všechno nám do ní ušila sama) a ještě musíme přimontovat proutěnej košík na „podvozek“. Košík jsme za pomocí mámy a kamaráda zvládli svépomocí, takže nás vyšel asi na 700 Kč a je fakt krásnej.\nTak se budu loučit, na maminky s bříškama moc myslím a přeju jim i sobě hodně trpělivosti. Mimískům přeju žádný břichaboly a samou legraci s rodičema a vůbec mějte se všichni moc krásně!!!!\nAndrea, konec 37.týdne + mimi „naopak“ (Brno)\nAhoj Frndulko a Šimůnku,\nvšechno nejlepší a mějte se krásně, ať pěkně rostete\nBublina s Viktorkou (zítra 6 týdnů… to to letí)\nAhoj maminy a skoromaminy,\npřipojuju se k Jiřině s tím utěšováním o porodu - není to tak strašný, protože to děláte kvůli tomu miminku… já bych šla rodit taky klidně hned znova, těch pár hodin trápení za to určitě stojí. Po porodu uvidíte, že všechny obavy byly zbytečné. Mě hlavně pomohlo, že u porodu byl taťka a taky personál porodnice v Motole byl úžasný. A nic víc vám stejně nepomůže, zbytek bude na vás, haha Nemějte žádný strachy, já budu na porod vzpomínat jako na báječný zážitek, hlavně na ten moment, když mi porodník řekl „Máte holčičku“, to opravdu stálo za to…\nNaše princezna je už veliká, museli jsme koupit už větší plínky a pomalu vyrůstá z věciček vel. 56! Ani jsem je všechny nepoužila, protože na začátku moc neblinkala (což je jediný důvod pro převlíkání . Zato teď se to pěkně naučila a není krmení bez ublinknutí. Ale já už začínám poznávat, kdy to na ni jde, takže to většinou stihnu chytit do plenky I tak ale peru ob den\nPrdíky už se naučila vytlačit, takže pomalu končí dlouhodobé drndání, masáže bříška atd. Teď má novou zábavu - protesty proti ukládání do postýlky, to ji musím dlouho přemlouvat a zkoušet to i pětkrát šestkrát a hladit přitom po zádíčkách, abych ji ošálila a ona si myslela, že je ještě v mámině náruči\nTaky už začíná mít trošku „jídelní režim“ - ve dne cca po 2 hodinách a v noci vydrží spát v kuse i 4 hodiny (to je slast po 6 týdnech\nTo je zatím všechno, zase se ozvu, jakmile budou nějaké novinky.\nBublina s Viktorkou (zítra 6 týdnů)\nKecalka 140 příspěvků 22.09.02 13:35\nchtěla bych Tě trochu uklidnit. Rodila jsem před rokem a půl a taky jsem přenášela, porod mi vyvolávali (už jsem o tom na Káčátku psala). Ondra se měl narodit kolem 25.3., 4.4. jsem šupajdila do nemocnice a narodil se až 9.4. Při třetí indukci mi nakonec nejvíc pomohlo (taky jsem se neotvírala) píchnutí plodové vody. Porod byl nakonec bez problémů, trval necelých 10 hodin. Drž se. Zdraví Jana a Ondra (17 měs.)\nZasloužilá kecalka 601 příspěvků 22.09.02 14:11\nAhoj Jiřino, předběhnu Ivču… taky vás čtu a tiše závídím a samozřejmě všem móc gratuluju k mimískům… píšu kvůli té Ájince, minulý týden se o tom hodně psalo… chudák její Piškůtek nějak přestal růst a tak musela Ájinka postoupit „čištění“, vlastně interupci, je v pořádku, i když asi moc smutná, doktoři jí řekli, že má min. půl roku počkat než se pokusí o nové miminko. Tento nebo příští (fakt nevím) týden by měla mít Ájinka romantickou svatbu někde na hradě. K případu Ájinka asi je zbytečné psát víc, i to se bohužel stává, musí to přebolet…\nAhoj Johanka 22.t.\nAhoj holčičky těhotný i ty bez bříšek! Tak se to konečně dneska ráno rozhodlo,a já mám za 2 hodiny nástup do porodnice(v 18.00). Musela jsem ještě manžílkovi uvařit,vyžehlit,tak jsem tam nemohla přece hned zůstat,ne? Kontrakce mám po 7 minutách,ale protože máme furt zavřeno,tak mě budou dávat cosi na otevření,a zítra by jsme měli být už porození,pokud to půjde.Je to super v tom,že jsem s nástupem počítala až zítra,a tudíž jsem si nervy chystala až na pondělí,ale budou to dělat dneska,já jsem v pohodě,vyspinkaná,celkem i klidná,a je tam úžasnej mladej pan doktor,tak co by jsme to odkládali…sestřičky,co už mě znají od doby,co jsem tam v červenci ležela,se na mě těší,byla tam sranda.(on mě ten humor přejde,až to začne…) Jinak děkuju všem za morální podporu a jdu se nachystat k odjezdu…Papapa,kulící se Monča…Brno.\nPovídálka 45 příspěvků 22.09.02 17:04\nAhoj Martino a Šimůnku\nPosíláme velkou gratulaci. Hodně zdraví a co nejmíň starostí (nebo ať jsou to jenom ty příjemné\nAhoj Evča 32.t.\nPovídálka 45 příspěvků 22.09.02 17:13\nDržím palečky. Neboj se, určitě to všechno v pohodě zvládneš a budeš už mít brzo mimíska u sebe. Budeme se těšit na zprávy od tebe.\nZasloužilá kecalka 601 příspěvků 22.09.02 18:17\nAhoj Mončo, prosím tě, až se vrátíš z porodnice a budeš psát radostné sdělení, hoď mi sem prosím tě zprávičku, ve které porodnici jsi rodila a jaké to bylo… nesledovala jsem vaše debaty pravidelně, takže mi to nějak ušlo, když jste probíraly porodnice… jsem taky z Brna a přemýšlím, kde rodit… asi v Bohunicích. Díky.\nZasloužilá kecalka 601 příspěvků 22.09.02 18:19\nAndreo, prosím, to stejný, co Monča… dej mi pak zprávičku, do které porodnice chodíš a kde budeš rodit… jaké to tam je atd. Jsem taky z Brna a zatím nevím, jestli se rozhodnout pro Obilňák nebo Bohunice. Dík a držím palečky, ať to jde všechno hladce.\nZasloužilá kecalka 780 příspěvků 22.09.02 19:10\nDíky všem na gratulace a vám všem, které to máte ještě před sebou držím palečky a vy, které už máte taky svoje pokládky v postýlkách ať jsou zdraví a hodňoučký ))).\nMartina + Šimon (12dní)\nZasloužilá kecalka 780 příspěvků 22.09.02 19:17\ntak držím palečky a až budete doma, dej nám co nejdříve vědět nové zprávičky ))\nKecalka 308 příspěvků 23.09.02 08:00\ngratuluji ti ke klučíkovi. Závidím ti, že už to máš za sebou. Až budeš mít někdy čas, tak napiš jaký to bylo v tý Vinohradský. Taky se tam chystáme, máme tam známého doktora, ale stejně mě zajímá to okolo. Čau Katy 24. t.\nZávislačka 3152 příspěvků 23.09.02 11:26\nAhoj holky bříškatý a naše novopečené maminky!\nJelikož jsem v práci poslední týden (doufám!), tak mám práce nad hlavu a na e-mimču se moc zdržovat nemůžu, což je hroooozný!\nMartino, moc gratuluji k narození Šimonka ? mějte se hezky a užívejte se navzájem!\nKájo, ptala ses, jestli někdo nemá zkušenosti s roztokem YAL. Já zatím zkušenost nemám, ale chci požádat doktora, aby mi to taky napsal. Na kurzu nám říkala porodní asistentka, že je to nějaký solný roztok, který se používá při klystýru místo vody. Výhoda je v tom, že toho stačí asi půl litru místo několika litrů vody, které do tebe jinak ?napustí?. Takže je to možná trochu příjemnější.\nDneska jsem to vzala fakt stručně, protože musím odpovědně pracovat.\nMějte se všechny moc krásně a ahoj\nIvča, už 34.týden (to to letí!!!)\nNováček 3 příspěvky 23.09.02 22:11\nráda bych se připojila ke gratulacím i k povídání o miminkách. Také mám Šimona, narodil se 5.7. s porodní váhou 3330g, takže teď je mu 11 týdnů a už má 6500g, je to takový obřík:-) Porod byl nádherný, ve Vrchlabí do vody, to by bylo na dlouhé povídání. Měj se pěkně a přeju krásné chvíle s miminkem i dalším novopečeným maminkám!\nPetra + Šimon 11 týdnů\nZávislačka 3152 příspěvků 24.09.02 08:46\nVčera jsem se docela pobavila… Chtěla jsem se odpovědně začít masírovat olejíčkem na uvolnění hráze. Ale návod v češtině mě moc neuspokojil, protože tam sice bylo napsáno, že se to má používat od 34.týdne, 4 x týdně 10-15 minut, ale to je všechno. Nikde jsem nevyčetla, jestli se ten olejíček vstřebá nebo se má smývat a jakým způsobem se masáž má provádět. Našla jsem v tom německý návod, z kterého jsem se svými zbytky znalostí vyluštila, že se tam o něčem takovém píše podrobněji, tak jsem požádala kamarádku, která německy umí, ať mi to přeloží. Asi za hodinku mi volala, že jsou tam některé méně známé výrazy, takže poprosí svého německého spolupracovníka, aby jí to vysvětlil a pomohl dopřeložit. Varovala jsem ji, že tam možná budou nějaké intimnější věci ? mávla nad tím rukou, že prý jí pomáhá s překladem ?jinčích? věcí… No a odpolko jsem od ní dostala textovku, že zrudlý kolega koktavě přeložil ten zbytek a na závěr se jí dotázal, co to má za porno…:-)))) ! Tak už se nedivím, že ten návod v češtině je tak ošizený… Slíbila mi, že to dnes odmailuje, tak jsem na to zvědavá. Kdybyste některá měla zájem, tak to sem pak můžu překopírovat (jestli to teda bude zveřejnitelné ).\nMějte se, běžím do poradničky.\nZávislačka 3152 příspěvků 24.09.02 11:50\nTak jsem se právě vrátila z poradny. Vše v pořádku, jen je miminko prý nějak moc dole. Paní doktorka hned odhalila, že toho moc nenaležím a tím, jak jsem prý stále v pohybu, tak se miminko posouvá hlavičkou níž a níž. Takže mám nařízený klidový režim, pěkně se vyvalovat v postýlce (no, nevím, jestli mi tady v práci nějakou poskytnou ). Prý uvidíme, co moje děložní hrdlo vydrží - abych nedopadla jako Jiřinka - že budeme rodit dřív, než se nadějem!\nKoukám, že přispívám jen já - holky, kdepak všechny jste? Plníte porodní sály?\nto jsi mě pobavila s tím překladem návodu na masážní olejíček! Určitě zveřejni, co se v návodu píše za prasárny! Já jsem zatím olejíček nesehnala, protože v jediné brněnské prodejně, kde má Weleda své výrobky ho nemají. Ještě se musím podívat na ty jejich internetové stránky, jestli by mi ho neposlali.\nZuzajda, 30 t., Brno\nTady nepřihlášená Jiřina )\nAhoj všechny formy bříšek, tedy prázdná i plná\ndíky za objasnění situace ohledně Ájinky. Je mi to moc líto. Nicméně pro útěchu musím vzkázat všem, které něco takového potkalo, že můj příběh, který jsem tu popisovala, nebyl úplný.\nPřed rokem se mi totiž přihodilo něco podobného. Pouze s tím rozdílem, že já jsem o těhotenství nevěděla (a tudíž se nestihla radovat) a dozvěděla jsem se to, až když už jsem byla po laparoskopii a kyretáži, které mi provedli za účelem zjištění původu mých problémů (no to jsem to teda zformulovala).\nMusím říct, že mě to zcela nelogicky docela povzbudilo. Bála jsem se, že když už je mi přes třicet, že budeme mít problém otěhotnět, ale povedlo se to, i když „nanečisto“, hned na první pokus. Tenkrát mi také doporučovali půl roku počkat s dalším pokusem, ale moje doktorka řekla, že stačí tři měsíce. Tak jsme počkali tři měsíce a pak se to povedlo zase hned na první pokus … a výsledek už znáte. Zní to neuvěřitelně, ale je to pravda: loni 6.září jsem byla na potratu a letos 5.září jsem porodila krásného zdravého chlapečka … Když jsem loni 11.září odcházela z nemocnice, bylo hnusně, pršelo a odpoledne se zřítily mrakodrapy v New Yorku. Letos jsme šli domů 12.září, svítilo sluníčko a malé sluníčko jsme si nesli v autosedačce …\nJeště z jiného soudku - o přípravku YAL jsem neslyšela, ale myslím, že klistýru se není třeba bát. Jestli litr nebo půl litru zas není takový rozdíl. Mně když klistýr dávali, tak jsem čekala, až to tam sestra začne lejt, a mezitím už mi říkala: hotovo, můžete se jít vyprázdnit. Já to prostě vůbec necítila !\nNo a ještě jak je to u nás s praním miminkovských věcí: zatím peru 2× týdně poloviční pračku. Oblečení převlíkám 1× denně po koupání (pokud si to Jíra nepoblinká, ale od té doby co používáme bryndáčky se to nestalo) a oblečení (tj. tričko nebo body + kabátek nebo mikinka + dupačky) mám asi 8 nebo 9. Co se týče hadrových plen, mám jich okolo 40, ale za těch 14 dní co jsme doma jsem jich vytáhla zatím asi 10, v každé várce praní jsem jich měla jen pár. Používám je v podstatě jen na utírání blinkánek po krmení a stačí mi jedna na celý den.\nJo a ještě Andree s mimi „naopak“: já jsem naštěstí doma nic růžového neměla, přestože mi řekli, že čekám holku. Nějak to tak ve mně hlodalo, že to není 100%, takže jsem říkala: holka modrou snese, ale kluk růžovou ne (a taky růžovou nemám ráda). Kromě 2 párů růžových fusekliček (po kamarádčině holčičce) jsem měla ostatní neutrální a pár kousků modrých. Tak doufám, že z Jíry žádný „cukroušek“ nebude a vyroste z něj pořádný chlapák (hehe, dispozice po tátovi na to teda má )\nJo a mimochodem, holka co se mnou byla v porodnici na pokoji, říkala že má doma všechno modré, protože čekali kluka, a narodila se jí Eliška ) A když šla domů a přišla další mamina, tak to bylo přesně totéž, jen se ten „kluk bez pindíku“ jmenoval Nikolka ))) Tak těm doktorům věřte !\nMějte se krásně a nedočkavě čekám na zprávu od Monči.\nAhoj Jiřina, skoro 3 týdny „po“\nKecalka 108 příspěvků 25.09.02 13:18\nAhoj Ivčo, sice jsem už po porodu, ale olejíček mám pořád - na masáž jizvy. Můžeš mi ten překlad poslat na wagnerr@volny.cz? Díky moc Barča\nMÁM VELKOU NOVINU. I KDYŽ UŽ ZÍTRA BUDE NOVÉ „KÁČÁTKO“, TAK MÁM SUPER ZPRÁVU!!!!!!!!!!!!!!!!\nMONČA MÁ OD PONDĚLKA CHLAPEČKA - PATRIKA. 4 050GR A 54 CM!!!!!!!!!!!!!!\nVŠE VÁM NAPÍŠE SAMA.\nmému Šimonovi je dnes 5 měsíců,rodili jsme při epidurálu císařským řezem.\nKecalka 108 příspěvků 03.10.02 05:03\nPáni, tady ale je překlukováno, posíláme s Kryštůfkem gratulaci. Barča + Kryštůfek\nKecalka 108 příspěvků 03.10.02 05:09\nAhoj Frnďulko, taky se připojuju ke gratulacím, jen jsem to nestihla dřív, Kikin je trochu náročnější „mímo“. Je fajn že jsi tak rychle v pořádku a že je Šimon tak hodné miminko. Barča + Kryštůfek


ANATOMIC ALL IN - AM02\nANATOMIC ALL IN - AR05C\nVše o nákupu / Your purchase » Obchodní podmínky\nobchodní společnosti ANATOMIC FOOTWEAR, s.r.o., se sídlem Sokolská třída 871/6, 702 00 Ostrava, IČ: 04963024, DIČ: CZ04963024\nzapsané v obchodním rejstříku vedeném Krajským soudem v Ostravě, oddíl C, vložka 65737\npro prodej zboží prostřednictvím on-line obchodu na internetové adrese www.anatomicfootwear.cz\nTyto obchodní podmínky (dále jen „obchodní podmínky“) obchodní společnosti ANATOMIC FOOTWEAR, s.r.o., se sídlem Sokolská třída 871/6, 702 00 Ostrava, identifikační číslo: 04963024, zapsané v obchodním rejstříku vedeném Krajským soudem v Ostravě, oddíl C, vložka 65737 (dále jen „prodávající“) upravují v souladu s ustanovením § 1751 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „občanský zákoník“) vzájemná práva a povinnosti smluvních stran vzniklé v souvislosti nebo na základě kupní smlouvy (dále jen „kupní smlouva“) uzavírané mezi prodávajícím a jinou fyzickou osobou (dále jen „kupující“) prostřednictvím internetového obchodu prodávajícího. Internetový obchod je prodávajícím provozován na webové stránce umístěné na internetové adrese www.anatomicfootwear.cz (dále jen „webová stránka“), a to prostřednictvím rozhraní webové stránky (dále jen „webové rozhraní obchodu“).\n1) v hotovosti na dobírku v místě určeném kupujícím v objednávce;\n2) bezhotovostně převodem na účet prodávajícího č. 2100974012/2010, vedený u společnosti Fio banka a.s. (dále jen „účet prodávajícího“);\nJe-li to v obchodním styku obvyklé nebo je-li tak stanoveno obecně závaznými právními předpisy, vystaví prodávající ohledně plateb prováděných na základě kupní smlouvy kupujícímu daňový doklad – fakturu. Prodávající je plátcem daně z přidané hodnoty. Daňový doklad – fakturu vystaví prodávající kupujícímu po uhrazení ceny zboží a zašle jej v elektronické podobě na elektronickou adresu kupujícího nebo jej přiloží k zakoupenému zboží.\n3) bezhotovostně využitím platební brány provozované společností ThePay, s.r.o.\nNejedná-li se o případ uvedený v čl. 1 obchodních podmínek či o jiný případ, kdy nelze od kupní smlouvy odstoupit, má kupující v souladu s ustanovením § 1829 odst. 1 občanského zákoníku právo od kupní smlouvy odstoupit, a to do čtrnácti (14) dnů od převzetí zboží, přičemž v případě, že předmětem kupní smlouvy je několik druhů zboží nebo dodání několika částí, běží tato lhůta ode dne převzetí poslední dodávky zboží. Zboží lze vrátit pouze jako nepoužité v originálním obalu. Odstoupení od kupní smlouvy musí být prodávajícímu odesláno ve lhůtě uvedené v předchozí větě. Odstoupení od kupní smlouvy může kupující zasílat mimo jiné na adresu provozovny prodávajícího či na adresu elektronické pošty prodávajícího michal.patek@anatomicfootwear.cz. Adresa pro vrácení zboží je ANATOMIC FOOTWEAR, s.r.o., Obránců míru 1478/65, 742 21 Kopřivnice\nVyřizování stížností spotřebitelů zajišťuje prodávající prostřednictvím elektronické adresy michal.patek@anatomicfootwear.cz. Informaci o vyřízení stížnosti kupujícího zašle prodávající na elektronickou adresu kupujícího.\nKontaktní údaje prodávajícího: adresa pro doručování Obránců míru 1478/65, 742 21 Kopřivnice, adresa elektronické pošty michal.patek@anatomicfootwear.cz.\nV Ostravě dne 1.2.2018


Tisíce Bělorusů protestovaly proti Lukašenkovi - iDNES.cz\n25. března 2007 15:36, aktualizováno 18:45\nV Minsku dochází ke střetům mezi civilisty a policií. | foto: Reuters\nÚřady akci povolily, konat se ale směla jen na malém náměstí mimo střed města. Jenže demonstranti se dali do pohybu. Narazili na hradbu policistů a vojáků, kteří jim přehradily cestu do centra.\nÚčastníci protestu se rozdělili do menších skupin. Ty se pokusily obejít policejní kordony. Proto došlo k potyčkám. Zatím však není známo, jestli byl někdo zraněn nebo zatčen.\nHlavní osobností dnešní akce je opoziční předák Aljaksandr Milinkevič. "Nejsme sami. Úřady se nás bojí," prohlásil k davu. Jenže podle agentur si policisté s obušky vyšlápli proti němu a jeho manželce. Několik ran utržily i polská poslankyně a novinářka.\nLidé skandovali "Ať žije Bělorusko!" a nad hlavami mávali červenobílými vlajkami samostatného Běloruska. Vláda je zakázala a trvá na používání státní vlajky ze sovětské éry.\nMilinkevič promlouvá k davu\nManifestace se koná rok po bezprecedentních protestních akcích proti znovuzvolení prezidenta Lukašenka, které opozice považuje za zmanipulované. Zatčeno tehdy bylo více než pět set lidí, desítky z nich skončily do vězení. - více zde\nPodle opozice bylo 34 aktivistů zadrženo ještě před dnešní demonstrací, další dvacítka během protestů.\nDemonstranty na dálku podpořil šéf Evropské komise José Barroso. Z Berlína, kde dnes EU slaví 50 let od počátků evropské integrace, vyjádřil přesvědčení, že se Bělorusku podaří ukončit politickou izolaci.\nV některých místech Minsku dochází ke střetům\nEvropská unie je připravena uzavřít "plné partnerství" s Běloruskem a posílit finanční pomoc této bývalé sovětské republice, pokud zavede demokratické reformy, vzkázal šéf EK.\nTémata: Bělorusko, policie, policista, Alexandr Lukašenko, Berlín, Demonstrace, Evropská komise, Evropská unie, Minsk


Kamil Pinta | KOSMAS.cz - vaše internetové knihkupectví\nNový metaforický příběh R. Bacha, který už od své kultovní knihy Jonathan Livingston Racek čerpá náměty z oblasti létání. Letecký instruktor Jamie provede rutinní úkol: Marii, manželku pilota, jenž během letu zkolabuje, vede krok po kroku k přistání...\nSugestivní román je poctou tzv. mlčící generaci, dětem druhé světové války, z nichž mnohé se musely vícekrát „znovu narodit“, aby překonaly dědičná traumata.\nStrhující a vypointovaný román o novodobém honu na čarodějnice. Hrdinka ovládá schopnost číst z krajky. Nyní se vrací do Salemu, proslulého čarodějnickými procesy, aby pátrala po své příbuzné. Na magické cestě k odhalení tajemství půjde o všechno.


GLOSA: Bafuňářský milionový odboj\nKauza krachující Sazky a s tím souvisejícího nedostatku peněz pro český sport se táhla prakticky celý minulý rok. Jenže zatímco "kluci v trenýrkách" trpěli v nevytopených šatnách a sprchovali se ledovou vodou, sportovní bafuňáři sedící ve statutárních orgánech Sazky si žili nad poměry.\nZ dokumentů zveřejněných Českou televizí vyplývá, že ačkoli se loterijní firma poslední měsíce zmítala na hraně přežití a sportu neposílala prakticky ani korunu, členové představenstva a dozorčí rady stále inkasovali "prdelné". Například dlouholetý místopředseda představenstva Sazky a šéf autoklubu Roman Ječmínek inkasoval za posledních šest let na odměnách třináct milionů korun, z toho více než dva miliony loni, ačkoli z představenstva odešel v květnu, kdy Sazka spadla do konkurzu. Ještě štědřejší byla společnost k Vladimíru Srbovi, dlouholetému šéfovi ČSTV, který je mnohými označován za hlavního viníka pádu loterijní firmy. ČSTV totiž jakožto donedávna 67procentní akcionář Sazky nedokázal zabránit manažerským chybám šéfa Aleše Hušáka. Srb si jako řadový člen představenstva vyseděl v letech 2000 až 2010 více než 19 milionů korun, jeho kolega z představenstva Milan Jirásek, předseda Českého olympijského výboru (ČOV), si přišel na sumu přesahující 18 milionů. K tomu je zapotřebí ještě připočíst 8,4 milionu korun, které v létě roku 2008 získal z investičního životního pojištění, jež pro 25 Hušákem vybraných lidí spořila Sazka.\nJiráskovy odměny jsou zřejmě tím nejpokrytečtějším mementem celého působení sportovních bafuňářů v Sazce. ČOV totiž poslední roky vystupoval jako odbojný minoritní akcionář, který Hušákovým manažerským krokům příliš nevěří. Pravdou je, že ČOV nemohl se svým dvouprocentním akcionářským podílem dělat žádné zázraky. O to nepochopitelnější ale je, proč Jirásek vloni v únoru po třech dnech stáhl rezignaci z představenstva Sazky. Poté, co – dle svých slov – obdržel uspokojivé odpovědi a informace o ekonomické situaci loterijní firmy. Nejvyšší představitel odbojného olympijského výboru nakonec v orgánu Sazky vydržel až do září, přestože představenstvo se kvůli nízkému počtu členů stalo již v červnu neusnášeníschopným a akcionáři ztratili poslední, byť jen formální vliv na největší loterijní firmu v zemi.\nP. Válek Už jsem tu psal ke krachu Sazky dříve. Toto je dobrý článek. Svaz lyžařů na ty... 15:37 10.1.2012\nJ. Pospíšil A z čeho asi jsou ty odměny,co si dávají? Přeci z prosázených peněz primitivů... 13:50 10.1.2012\nM. Krátký Četl jsem to celé pozorně již brzy ráno na domácám PC a teď znovu a divím se,... 13:36 10.1.2012\nA. Richter Re: Četl jsem to celé pozorně již brzy ráno na domácám PC Že Vy máte dlouhé... 17:00 10.1.2012\nM. Bílý Ptáte se, pane Krátký(13:36) Čím to asi bude - že se to všem tak líbí, když se... 21:16 10.1.2012


stan HUSKY Sawaj 2 ultralight | E-shop, akce, slevy, levné a kvalitní zboží\nÚvodní stránka > Sport > Outdoor > Stany > turistické stany > stan HUSKY Sawaj 2 ultralight\nstan HUSKY Sawaj 2 ultralight + dárek\nstan HUSKY Sawaj 2 ultralight\nHUSKY SAWAJ 2 Ultralight\nVnější stan: 30D 280T Polyester Ripstop, silikonový zátěr 3 000 mm/cm²\nDotaz na stan HUSKY Sawaj 2 ultralight\nVolitelné dárky k stan HUSKY Sawaj 2 ultralight\n7. Svítilna na kolo LED v hodnotě 139,- ZDARMA\n9. Odstraňovač hmyzu NANO + rozpraš. 700ml v hodnotě 95,- ZDARMA\n10. Termotaška šedá v hodnotě 299,- ZDARMA\n11. Termotaška na potraviny modrá v hodnotě 299,- ZDARMA\nHusky Sawaj Ultra 2 zelená stan Úplně nejlehčí ze všech Husky stanů je skutečně jako pírko. Sawaj Ultra mezi ostatními vyniká svou bezkonkurenčně nízkou hmotností. Proto si ho jistě oblíbí všichni příznivci cykloturistiky, trekingu a dalších outdoorových aktivit, kde je nutné šetřit každý gram. Jedná se o excelentní produkt, u kterého se výrazné minimalizace váhy dosáhlo vhodnou kombinací moderních, odlehčených materiálů a technologií použitých na konstrukci, oba pláště stanu a podlážku. Tím je také zaručena vysoká stabilita, odolnost proti vnějším vlivům, dobrá prodyšnost a dostatečný komfort. Sawaj Ultra 2 nabídne pohodlný nocleh až dvěma dospělým osobám. Technické specifikace Rozměry: (Š × D × V ) 120 x 280 x 115 cm Rozměry: (sbalený stan) 42 × 14 cm Hmotnost: min./celková 1,6 kg / 1,89 kg Konstrukce: dvouplášt'ový samonosný stan s vnitřní konstrukcí Vnější stan: 20D 360T Nylon Ripstop, oboustranný silikonový zátěr 3000mm/cm² Vnitřní stan: prodyšný Nylon 20D Ripstop Podlážka: 70D 210T Nylon, PU zátěr 8000mm/cm² Nosné pruty: duralové tyče o ø 8,5 mm Příslušenství: duralové odlehčené kolíky, opravárenský set\nPůvodní cena: 7 451 Kč\nOdolný stan semigeodetické konstrukce s optimálně naklopeným bočním prutem zaručuje vysokou stabilitu ve větru a je vhodný pro horské přechody. Turistický stan Coleman Tatra 3 - je dostatečně stabilní díky využití tří duralových tyčí se třemi kříženími. Hodí se pro tři osoby. Má 2 vchody a jednou předsíňku. Je vhodný do větrného počasí. Díky své konstrukci se vnitřní stan i tropiko staví i skládá najednou, případně je možné postavit i pouze jen tropiko.Hmotnost v kg3,75 kgVyužití stanuturistický Počet osob3 Vodní sloupec vnějšího stanu4000 mm Vnější stanpolyester 68D/210 ripstop UV Vnitřní stanprodyšný polyester, neprůhledná síťovina Podlážka5000 mm Konstrukcedural 7001-T6 Rozměry sbaleného stanu46 x 21 x 19 cm\nProstor a pohodlí jsou dvě slova vystihující hlavní přednosti tohoto stanu. Bright totiž poskytne dostatečné množství místa až pro čtyři dospělé osoby a jejich zavazadla. Jeho součástí jsou navíc dvě velkorysé předsíně, u nichž se využitelnost prostoru zvýšila prostřednictvím třetího zkráceného prutu konstrukce. Stan Bright využijete zejména, pokud milujete aktivní turistiku nebo relaxování v kempu. Vhodný je ale třeba i pro horolezectví. Je totiž velmi stabilní neboť disponuje lehkou, ale pevnou duralovou konstrukcí a kolíky k ukotvení. Vysokou odolnost proti vnějším vlivům, dobrou prodyšnost a pohodlí pak zaručují kvalitní materiály, z nichž jsou vyrobeny oba pláště stanu a podlážka. SPECIFIKACE Rozměry: (Š × D × V ) 210 × 400 × 130 cm Rozměry: (sbalený stan) 50 × 18 cm Hmotnost: min./celková 2,9 kg / 3,5 kg Konstrukce: dvouplášťový samonosný stan s vnitřní konstrukcí Vnější stan: 210T Polyester Ripstop, PU zátěr 5000mm/cm², podlepené švy Vnitřní stan: prodyšný Nylon 190T + sít’ová moskytiéra Podlážka: 190T Polyester, PU zátěr 8000 mm/cm² Nosné pruty: duralové tyče o ø 8,5 mm Příslušenství: duralové odlehčené kolíky, opravárenský set, kompresní obal\nStan pro 3 osoby, který postavíte i potmě, vodní sl. vnějšího stanu 5000 mm, hmotnost 2,8 kg\nTuristický stan Coleman Caucasus 3 - je ideální pro tři osoby. Tunelová konstrukce je vhodná zejména do kempů. Oceníte dobré využití vnitřního prostoru a nevadí nesamonosná konstrukce. Konstrukce je z duralových prutů. Pro stavbu stanu jsou nutné 3. Díky své konstrukci s vnějšími tunýlky se vnitřní stan i tropiko staví i skládá najednou, případně je možné postavit i pouze jen tropiko. Toto video je pouze instruktážní! Hmotnost v kg3,65 kgVyužití stanuTuristický Počet osob3 Vodní sloupec vnějšího stanu4000 mm Vnější stanProdyšný polyester, neprůhledná síťovina Podlážka5000 mm Konstrukcedural 7001-T6 Rozměry sbaleného stanu38x19x19 cm


Živé Boží Otisky Praha 23.10.2021 od 14:30 | Naděje člověka\nPraha 23.10.2021 od 14:30\nKdy: v sobotu 23.10.2021 od 14:30 do 16:00\nKde: Praha (setkání naživo) – Kulturní Centrum Novodvorská, Novodvorská 1013/151, Praha 4\nCena: 1800 Kč (71 EUR) / osobu (cena je včetně DPH)\nZveme vás na živé setkání s Jiřím Ledvinkou, na Boží Otisky v Praze.\nUnikátní model setkávání je určen všem, kteří již nehledají odpovědi na otázky každodenních událostí, nesnaží se uchopit běh každodenního života vlastní myslí, ať už se manifestuje v onom okamžiku jakkoli. Je pro všechny, kteří jsou ochotni překročit práh každodenní zvědavosti a touží se ponořit do větší hloubky Božské podstaty, a tedy i té vlastní.\nSetkání bude probíhat formou otázek a odpovědí, ale může mít také formu debaty a sdílení nebo chvil v tichu a prostém bytí.\nCelé setkání je podpořeno intenzivním harmonizačním procesem, který bude probíhat naplno po celou dobu besedy.\nVzhledem k tomu, že stále platí vládní nařízení, jsme, jako pořadatelé, povinni je dodržovat a požadovat jejich dodržování i po účastnících živých besed. Nepište, prosíme, pořadatelům na toto téma požadavky a názory, které by měli být směrované na jiné instituce a nepodporujme tak tuto situaci další energií pozornosti.\nPoslední nařízení vlády požaduje:\n* doložit negativní RT-PCR test starý nejvýše 7 dní nebo\n* doložit negativní POC (antigenní) test starý nejvýše 3 dny nebo\n* absolvovat samotest na místě a prokázat se negativním výsledkem nebo\n* doložit prodělání laboratorně potvrzeného onemocnění covidem-19 v době ne delší než 180 dnů přede dnem konání akce nebo\n* aplikaci očkování proti covidu-19, přičemž od poslední dávky vakcíny (druhé u dvoudávkových vakcín, první u jednodávkových vakcín), musí uplynout nejméně 14 dní a\n* na místě pak používat respirátor třídy FFP2 nebo KN95.\nEmailem pořadatelce Soně Šťastné na: stasonka@seznam.cz\nDo předmětu zprávy: Jiří Ledvinka_Praha_23.10._14:30\nDo textu zprávy: celé vaše jméno a příjmení + celá jména vámi registrovaných přátel\n+ telefonní číslo\n* Pošlete email ve výše uvedeném formátu na email Soně Šťastné (odesláním souhlasíte se zpracováním osobních údajů v souladu s GDPR a Všeobecnými obchodními podmínkami).\n* Přijďte s potřebnými potvrzeními či výsledky testů na akci, ideálně s minimálně půlhodinovým předstihem, ať stihneme registraci před začátkem včas.\n* Platba proběhne pak v hotovosti na místě.\n* Přihlašování uzavíráme den před akcí, kvůli zpracování přihlášek nebo po naplnění kapacity.\nOnline Boží Otisky\n28.9.2021 od 19h\nKdy: V úterý 28.9.2021 od 19:00 do 20:30\nOnline Harmonizační Otisky v Tichu\n30.9.2021 od 19h\nKdy: Ve čtvrtek 30.9.2021 od 19:00 do 19:15\n7.10.2021 od 19h\nKdy: Ve čtvrtek 7.10.2021 od 19:00 do 19:15\nNOVINKA – Rozhovor s Jiřím Ledvinkou pro svět\nRozhovor pro Příznaky transformace – Prožil jsem to samé co ostatní\nRozhovor pro Skutečný život – Svoboda, moc a zodpovědnost


Klaus se za výroky o Havlovi nestydí, kritizoval i neobsazený post obrany — ČT24 — Česká televize\nKlaus se za výroky o Havlovi nestydí, kritizoval i neobsazený post obrany\nPraha – Prezident Václav Klaus nemá v úmyslu se za výroky o Václavu Havlovi, které pronesl v rozhovoru pro polský týdeník Do Rzeczy, omlouvat. Při návštěvě jižních Čech řekl, že svá slova považuje za správná a pravdivá. Jde podle něj navíc o věty, které říká už dávno. Vyjádřil se i k současné politické situaci, když kritizoval neobsazené křeslo ministra obrany. České televizi řekl, že to je chyba. A do vlády se opřeli i sociální demokrati. Podle nich je situace neudržitelná.\n„To jsou všechno věty, které já říkám dávno, ne-li dokonce desetiletí. Byly to lehce nahozené věty, za které se vůbec nestydím, které, myslím, jsou správné a pravdivé, a navíc říkal jsem je už dávno,“ prohlásil Klaus jako odůvodnění toho, že prý žádné nelichotivé komentáře na Havlovo jméno nedělal.\nKlaus v rozhovoru pro polský týdeník na Havlovu adresu nešetřil silnými výroky: „Měl bych ale snad také alespoň zmínit jeho kosmopolitismus proti mé důvěře ve stát, ve kterém žijeme. Byl to také výbojný zahraničněpolitický intervencionismus (a humanitární bombardování), místo respektu ke kterékoli zemi světa.“ Havla označil i za extrémního levičáka, který bořil existující lidský řád.\nKlaus směrem ke kritikům:\n„Zaprvé doporučuji, aby si přečetli můj dlouhý rozhovor pro polský týdeník, který má 12 otázek, jedna vyplývá z druhé, a jedna z nich logicky dochází k tomu, v čem se lišily mé názory od názorů Václava Havla… A teď si je nějaká skupinka lidí vytáhla jako terč, do kterého bude střílet.“\nPrezidentovy výroky vzbudily ve společnosti vlnu reakcí. Český PEN klub ho například v otevřeném dopisevyzval, aby se zdržel útoků na svého předchůdce. Podle desítek osobností, které se pod dopis podepsaly, je právem intelektuála polemizovat s myšlenkami, mělo by se tak ale dít s úctou a noblesou: „K sepsání tohoto dopisu nás vede Váš razantní odklon od tónu, jímž jste Václavu Havlovi vyjadřoval úctu a vděk brzy poté, co nás opustil. Není nám totiž lhostejné jako občanům tohoto státu, když Havlův nástupce v prezidentském úřadě nečinně přihlíží špinění jeho památky, nebo si dokonce sám přisadí.“\nRozhovor Václava Klause s novináři\nHledá se ministr obrany\nJmenování Peake prý Nečasovi prezident rozmlouval\nKončícímu prezidentovi se také nelíbí neobsazené křeslo ministra obrany. Premiérovi Petru Nečasovi (ODS) prý rozmlouval jmenování vicepremiérky Karolíny Peake (LIDEM) do čela resortu. Po jejím následném rychlém odvolání očekával, že jméno nového ministra bude známé bezprostředně po vánočních svátcích.\n„Skoro automaticky jsem myslel, že v prvních dnech ledna za mnou přijde pan premiér s nějakým návrhem. To se nestalo. A nemáme první týden ledna a nemáme už ani první týden února. To dobře není,“ uvedl Klaus při své návštěvě Jihočeského kraje.\nMinisterstvo obrany nyní provizorně vede osobně premiér Nečas. Podle dostupných informací hledá nového šéfa resortu, kterým by měl být nestranický odborník, není ale stále úspěšný. Klaus dnes uvedl, že jmenování Peake měl od počátku za chybu stejně jako fakt, že k celé „zápletce“ na obraně došlo. Premiér na dotaz České televize odpověděl, že představu o nástupci Karoliny Peake má a chce ji projednat s koaličními partnery. Jeho slova potvrdil i poslanec Jan Vidím. „Jsem si jistý, že pan premiér v řádu dnů, nebo několika týdnů tu otázku vyřeší,“ řekl Vidím – právě o něm se spekuluje jako o možném adeptovi.


Klasický Ford Bronco hlásí návrat jako elektromobil od Zero Labs\nGaráž.czNovinkyFord Bronco je zpátky, tentokrát jako 600koňový elektromobil\nFord Bronco je zpátky, ale vlastně to není tak úplně Ford\nSpolečnost Zero Labs se nedostala do hledáčku médií poprvé. Již vloni představila elektrický model Bronco s novou platformou, tuhými nápravami, pohonem dvou, nebo čtyř kol, pětirychlostním manuálem a výkonem 335 koní. Rok utekl jako voda a tady je druhý model – jiný, lepší, výkonnější.\nPrvní vlaštovka od Zero Labs vypadala trochu jako hračka\nZcela nové Bronco disponuje kompletním nezávislým odpružením, automatickou převodovkou, redukcí, novým pohonem všech čtyř kol a dvěma elektromotory s výkonem až 600 amerických koní (HP), tedy 609 evropských hřebců (PS). Namísto klasických tlumičů zajišťují odpružení vzduchové měchy s možností nastavení světlé výšky.\nZero Labs je start-upová firma, která postupně roste a cílí na bohatou klientelu\nVylepšení se dočkalo také rychlonabíjení, které je teď, ve srovnání s minulou generací, o třídu lepší. Původně měla být jedinou možností pevná střecha, nicméně horká novinka nabídne také verzi s plátěnou střechou, ale i zcela otevřenou mutaci. Aby auto nebylo tak drahé, můžete si ho pořídit s klasickou ocelovou karoserií, a ne výhradně s uhlíkovými vlákny jako v případě minulé generace.\nInteriér je ve zcela klasickém retro stylu\nEnergii elektromotorům dodávají baterie s kapacitou 70 kWh, které umožní dojezd až 306 kilometrů na jedno nabití – v případě vozu s karbonovou karoserií. Klasické ocelové tělo bude těžší, a dojezd je tudíž nižší. Technické parametry jsou sice shodné s předchozí verzí, nicméně výrobce už hledá způsoby, jak do vozu zastavět větší bateriový balíček.\nZákladní ocelová verze vyjde v přepočtu na 4,2 milionu korun, zatímco karbonové provedení vás ochudí o 5,5 milionu korun. Firma navíc chce vyrobit méně než 100 kusů za rok, takže půjde o celkem exkluzivní zboží pro vyvolené, kteří chtějí retro v novém. A neváhají si za něj připlatit.


Ministerstvo pro místní rozvoj ČR - První výzva z programu RESTART vyhlášena!\nMost, 24. června 2017 – Přesně deset dní poté, co Vláda ČR schválila RESTART, byla vyhlášena první dotační výzva z tohoto programu pro strukturálně postižené kraje (Moravskoslezský, Ústecký a Karlovarský). Ministerstvo průmyslu a obchodu vyhlásilo výzvu pro města a obce na opravu nebo likvidaci starých průmyslových areálů.\n„Ministerstvo průmyslu a obchodu ve spolupráci s agenturou CzechInvest připravilo v souladu s usnesením vlády a RESTARTU dotační Program na regeneraci a podnikatelské využití brownfieldů. Smyslem je řešit nevyužívaná území a prostřednictvím jejich nového využití přispět k hospodářskému oživení znevýhodněných krajů. Ministerstvo mezi obce rozdělí 2 miliardy korun během sedmi let,“ oznámila Gabriela Nekolová, spoluautorka programu RESTART.\nŽadateli mohou být obce a kraje. Více informací k Programu regenerace a podnikatelské využití brownfieldů www.mpo.cz/cz/podnikani/dotace-a-podpora-podnikani/investicni-pobidky-a-prumyslove-zony/prumyslove-zony/program-regenerace-a-podnikatelske-vyuziti-brownfieldu---vyzva-i-2017--230611


Kanoista Fuksa přijde kvůli poraněnému koleni o MS - Deník.cz\nKanoista Fuksa přijde kvůli poraněnému koleni o MS\nPraha – Dvojnásobný mistr Evropy rychlostní kanoista Martin Fuksa kvůli zánětu v koleni odřekl start na světovém šampionátu v Duisburgu v příštím týdnu. Bolesti ho trápily od návratu z mistrovství Evropy do 23 let v Poznani, kde na konci června vyhrál závod na 1000 metrů a získal stříbro na dvoustovce.\nKanoista Martin Fuksa.Foto: ČTK\n„Lékaři mi diagnostikovali zánět bursy a přestože jsem absolvoval mnoho vyšetření, testů i rehabilitací, nic z toho nevedlo ani přes maximální snahu lékařů a dalších odborníků k výraznému zlepšení," popsal v tiskové zprávě Fuksa, který se léčil v pražské Ústřední vojenské nemocnici i u fyzioterapeuta Pavla Koláře.\nPřed srpnovým MS do 23 let v Kanadě byly prognózy ještě optimistické, proto Fuksa do zámoří odletěl. Stav zraněného kolena se však nelepšil. Ve Wellandu ani netrénoval a k závodům nenastoupil. „Koleno už jsem v Kanadě nepokoušel a doufal jsem, že po návratu do Česka vše rychle doléčím a budu se moct připravit na Duisburg," doplnil dvacetiletý singlkanoista, který na červnovém ME v Portugalsku vyhrál olympijskou trať 1000 metrů i na poloviční distanci.\nK bursitidě se však nakonec přidal ještě stafylokok a Fuksa se rozhodl nic neriskovat. „Musel jsem udělat zřejmě nejtěžší rozhodnutí ve svém sportovním životě. Moc jsem chtěl v Duisburgu startovat, protože jsem prožíval nejlepší sezonu v kariéře, ale po tak dlouhém tréninkovém výpadku to skutečně nejde. Nemá cenu se trápit a riskovat další budoucnost," vysvětlil.\nNa trati 500 metrů nahradí Fuksu v nominaci Radek Miškovský, závod na kilometr bude bez české účasti.