Otevřený dopis šéfredaktorovi Britských listů | iREPORTER.cz\nHluboké pohnutí prožívala většina společnosti. Foto Jan Zajíc, staženo z internetu\nbyl jsem také členem předsed-nictva Svazu vysokoškolského studentstva Čech a Moravy (SVS) a spolu s Janem Kavanem jsem organizoval Palachův pohřeb. Bylo mi 21 let a měl jsem při něm zajistit ten „klid a pořádek“ mezi tím čtvrt- až půlmiliónem jeho účastníků. Film Hořící keř názory autora článku:jsem viděl minulý čtvrtek (16. ledna) v téže velké posluchárně Filozofické fakulty UK, kde jsme se před 45 lety scházeli. Musím potvrdit názory autora článku: i ten film je účelový mýtus polohollywoodského stylu, obdobně jako byl v mnohem kratším časovém odstupu celohollywoodský film Nesnesi-telná lehkost bytí, jenž se v téže době odehrává „v Praze“, v níž však nebyl natočen z pocho-pitelných důvodů ani jediný záběr.\nPřed zahájením promítání Hořícího keře nás jeho čeští tvůrci ujistili, že nejde o dokument, ale o umělecké ztvárnění, s nímž nakonec souhlasil i Palachův bratr v dobrém úmyslu, že tak bude film působivější, i když nebude zcela odpovídat realitě. Přesto musím tvůrcům filmu oponovat: Pokud není o oněch událostech k dispozici jiný filmdokument, spousta těch, kteří tu dobu krátkého vzepětí národa na podporu obrodného procesu KSČ k socialismu s lidskou tváří nezažili, si bude myslet, že to přece bylo tak jako v tom filmu. A ti, kteří u toho byli, okamžitě poznají, že jde o účelové zkreslení. Chápu, že není důležité, že autoři natočili „ústředí SVS“ někde ve studiu, i když jej mohli točit v jeho autentických místnostech na tehdejším Gorkého náměstí, kde je dodnes zachován kancelářský nábytek z oněch dob. Proč však zobrazili pohřební průvod s pár komparsisty od fakulty (kde ve skutečnosti končil) na Václavák (kudy průvod vůbec nešel), když si to pamatují statisíce účastníků? Komparsisti nesou protestní pikety a transparenty (aby se zdůraznilo, že jsou proti něčemu), ačkoli skutečný průvod byl naprosto pietní a jediné, co účastníci nesli, byly státní vlajky. A jak ty statisíce na Staroměstském náměstí zpívaly státní hymnu, nelze zapomenout. Ve filmu nic takového není, ač to mohlo být hodně působivé. No a pak řada vymyšlených ahistorických scének: Ještě v lednu 69 se po pražských ulicích prohánějí gazíky s opilými sovětskými vojáky se samopaly, z nichž dokonce střílejí do vzduchu (ve skutečnosti „ostrá fáze“ invaze skončila po týdnu, pak byli vojáci staženi do kasáren a v Praze se později objevovali v uniformách, leč beze zbraní jako organizovaní turisté).\nPo policejně-miličním násilí proti demonstrantům při prvním výročí 21. srpna v roce 1969 se ve filmu odehrává domovní prohlídka sídla SVS a mluví se o chystaném monstrprocesu s jeho protagonisty. Ve skutečnosti byl SVS rozpuštěn ministerstvem vnitra už 2. 7. 1969, tj. dlouho před 21. srpnem, a o nějakém monstrprocesu se těžko mohlo uvažovat, když řada studentských vůdců už tou dobou byla v zahraničí – odnesli to jako obvykle vyhazovy ze studia ti, co byli aktivní „dole“ na fakultách. (SVS byl jedinou oficiálně rozpuštěnou organizací v době normalizace – všechny ostatní, které to o sobě hrdě tvrdí, vytvářejí další mýtus, aby zakryli „českou rozumnost“ svých tehdejších vedení, která se rozpustila, resp. začlenila do monopolních struktur Národní fronty „dobrovolně“.) Umělecky je tato mytologie dokonalá: skvělá režie, herecké výkony, kamera… Tím hůř pro pravdu – za co že to vlastně Jan Palach položil život?


IBM: Sociální sítě selhaly jako prodejní nástroj - Lupa.cz\nLupa.cz » IBM: Sociální sítě selhaly jako prodejní nástroj\nIBM: Sociální sítě selhaly jako prodejní nástroj\nCyber Monday Results 2012 analyzuje dění v obchodech v rámci „kybernetického“ pondělí – to letošní bylo v USA rekordním (30.3% meziroční růst). V rámci výsledků je ale ještě několik dalších zajímavých zjištění. Mobilní zařízení použilo přes 18 procent spotřebitelů, 70% růst oproti loňskému rok\nCyber Monday Results 2012 analyzuje dění v obchodech v rámci „kybernetického“ pondělí – to letošní bylo v USA rekordním (30.3% meziroční růst). V rámci výsledků je ale ještě několik dalších zajímavých zjištění.\nMobilní zařízení použilo přes 18 procent spotřebitelů, 70% růst oproti loňskému roku\nSedm procent prodejů má na svědomí Apple iPad, 6.9% iPhone, 4.5% Android\niPad posloužil nakupujícím více večer, iPhone v pracovní době\nZ mobilních nakupujících 58.1 % lidí používalo k nakupování chytré telefony, 41.9 % tablety\nNakupující přicházející ze sociálních sítí se podíleli pouze na 0.41 % online prodejů, dokonce o 26 % méně oproti loňskému roku


Receptem na dlouhý život je práce, říká stoletá čipera - Náchodský deník\nReceptem na dlouhý život je práce, říká stoletá čipera\nHradec Králové - Za svůj život zažila dvě světové války, okupaci republiky i její osvobození. Prezidenta Masaryka, nacisty i komunisty. A kromě toho spoustu osobních radostí i strastí.\nStoletá dáma Růžena Karpíšková. | Foto: DENÍK/David Taneček\nŽe je toho za století možné poznat spoustu, se přesvědčila jako jedna z mála, Růžena Karpíšková z Hradce Králové. Energická, usměvavá a upovídaná dáma ve středu oslavila své sté narozeniny. Kdekdo by jí však mohl hádat o třicet let méně.\n„Tolik gratulantů jsem nečekala, velmi mě to potěšilo. Mám tady rodinu, která za mnou přijela z celé republiky,“ řekla dojatá oslavenkyně. Blahopřát jí k uctihodnému životnímu jubileu přišel do hradeckého domova důchodců kromě příbuzných a ošetřovatelek také primátor města Otakar Divíšek. S ním už se energická stařenka domluvila, že se o vánočních svátcích setkají.\nV domově pro seniory se Růženě Karpíškové líbí a pochvaluje si jej. „Mám to tu ráda od začátku. Chodím třikrát týdně na terapie, kde se sestřičkami tvoříme různé věci. Těm mladým už ale nestačím. Dříve jsem se hodně věnovala ručním pracím. Vyšívala jsem ubrusy, pletla a háčkovala,“ zavzpomínala čiperná stoletá paní, která vtipkovala, že v obležení darů a pestrobarevných kytic vypadá jako v rakvi.\nKromě ručních prací Růžena Karpíšková také velmi ráda čte, pozoruje dění kolem sebe a pořád ještě chodí ven na procházky. Recept na dlouhověkost gratulantům však žádný nedala. Nejvíce jí prý pomohlo, že celý život pracovala a byla na nohou. „Než jsem šla do důchodu, tak jsem čtrnáct let žehlila košile. A předtím jsme měli, do mých padesáti let, kadeřnictví. Ale to nám za režimu zavřeli a vzali,“ vysvětlila stoletá dáma.\nV evidenci hradeckého magistrátu je sedm lidí, kterým je sto a více let. Čtyři z nich slaví významné životní jubileum právě letos.


Vyhledáváním bylo nalezeno 303 výsledků • Stránka 20 z 21 • 1 ... 17, 18, 19, 20, 21\nZdaleka nesdílím stejné nadšení. X800 GT je prostě jen výplod vymetání skladů ATIny. Ano je možná lepší než 6600 GT,ale výrazně? není. Kolik lidí v dnešní době nemá 6600 (GT)? pár. Pro koho vlastně vydává ATI tuto kartu? Rozhodně to není investice do budoucna. Nenabízí žádnou z nových technologií, k...\n16. 8. 2005 14:34\nTéma: Co říkáte na ATI X800 GT?\ntak na tohle je opravdu 6600 GT tak akorát, ale popřemýšlel bych i o 6600 non GT. 6600 GT prostě není ten úplně nejlepší poměr cena/výkon. Navíc. S tímto komplem asi dlouho nevydržíš a pak budeš měnit a co pak s grafárnou, která tě stála 5500? 6600 non GT stojí 3700 a je fakt dobrá. Na dobu než přej...\n15. 7. 2005 11:36\nTéma: Co pořídit ATI Radeon 9800 PRO nebo raději GeForce 6600 GT\n[quote="Příjmení a jméno"uNikdo netvrdí, že je Radeon 9800 Pro výkonnější než 6600 GT, jen, pokud se nic netaktuje, tak má lepší poměr výkon cena a v tomto aspektu je konkurencí více než zdatnou. Já jsem zatím se svým Radeonem nepřišel na nic, co by se nedalo velice slušně hrát (jen paměti...\n15. 7. 2005 10:12\njezek píše: Měl jsem úplně stejný problém.Měl jsem vždycky nVidie a tak jsem chtěl zas nVidii,ale nakonec jsem koupil Radeon 9600 od Saphire a jsem naprosto spokojen /quote]\nehm, on vybírá mezi 9800 Pro a 6600 GT a ty doporučuješ 9600?\n15. 7. 2005 07:13\nNo už jsem viděl za 8200 i s Leadtek 6800 GT, takže asi tak. Běžně jde do 8000 sehnat v pohodě 6800 NU. Tam je možností hafo, ale i ten X800 non PRO je dobrá koupě.\njinak nesouhlasím s tím, že 9800 Pro je nějaká konkurence pro 6600 GT. Ten pomalu není konkurence ani pro 6600 non GT. A co terpve kd...\n15. 7. 2005 05:36\n6600 GT je oproti 9800 Pro trhač asfaltu. Na druhou stranu 6600 GT nemá podle mne adekvátní poměr cena/výkon. Měla by stát pod 5000. Mnohem lepší kauf se mi zdá 6800 LE. Dají se sehnat už za 5500. Po odemknutí na alespoň 6800 NU a nataktování (což jdou skoro všechny) je to mnohem lepší karta.\n14. 7. 2005 06:08\nnechápu o čem tu diskutujete, když 6600 GT je oproti X800 o třídu níže. Pokud má na X800, tak jedině tu...lepší poměr je ovšem X800 XL.\n14. 7. 2005 05:57\nTéma: ATi vs. nVIDIA\n6600 GT jak tu někdo doporučoval je k ničemu. Ten tvůj kompl je na ni slabej. A dále 6200 rovněž k prdu. Je jen o něco levnější než 6600 non GT a má vypnuté algoritmy co se FS a FA týče. Já byc doporučil 6600 non GT od Asusu. Jde skvěle přetaktovat.\n22. 5. 2005 19:22\nBTW: ty neznáš DFI lan Party ??? lol chlape jak bez takové desky můžeš taktovat :);) /quote]\nTy mě fakt bavíš s tou DESKOU.Prkno pochvaluješ jako bys ho sám na koleně spíchnul,óda na super přetaktování a paměti máš hovňácké......... :Dy/quote]\nse klidni....škoda, že nevidíme, co za kompl či nt...\n24. 4. 2005 19:13\n24. 4. 2005 10:16\nNo takže to je asi už jen mezi Samsungem C200 a Siemensem CF62. Ale spíš asi ten samsung. Zdá se mi dobrej. Očekávám kvalitní vyzvánění a ne tu plechovou napodobeninu polyfonie. Ještě kouknu na nějaké recenze.\n6. 4. 2005 06:46\nTéma: Jaký mobilní telefon do 3500 i s DPH??\nco je s těma klávesama u Samsungu? Na mne působí normálním dojmem. Jsou malý, ale to mi nevadí.\n5. 4. 2005 12:36\nasi bych si už nezvyknul na ovládání nokie......ikdyž ten joystick u C200 nepotvrzuje, což mi docela vadí.\n5. 4. 2005 08:58\nale je....na deltamobil ji mají skladem, ale když jsem si porovnával parametry Samsunga C200 a Nokia 3100, tak má lepší display a mnohem kvalitnější vyzvánění, takže nevím a hlavně jsem už navyklej ovládat mobil joystickem...pokud nedostanu tip na nic jiného, tak půjdu asi do toho samsunga.\n4. 4. 2005 19:56\nTu M55 ani omylem, už je to starší foun. Jinak mne zaujala Nokia 3120, je to defacto 3100, ale s mnohem lepším vzhledem. Teď jde o to, jestli ten Samsung C200 přecejen nenabízí mnohem víc. Má lepší display, kvalitní vyzvánění.\n4. 4. 2005 18:06


Za kapry na jih Čech | MS Range\n« Po dlouhé době u řeky\nDech beroucí výprava do divokých Vltavských proudů »\nZa kapry na jih Čech\nPátek 12.8. Pro mně a kamaráda dlouho očekávaný den, je čas vydat se na staré známé místo, na které jsme letos jeli už podruhé, plni očekávání. Po pátečním balení věcí a následném odjezdu byla zastávka ještě na krámě u Marka v Mladé Boleslavi, na dokoupení nezbytných věcí a mohli jsme vyjet. S sebou sem si tentokráte přibalil cca 5kg kukuřice, halibut peletky 4 mm a 6 mm a samozřejmě nesmělo chybět krmení po kterém kapři šílí a to oblíbený mix Carp Yelow v kombinaci s X-31 Yelow. Po nekonečné cestě plné prací na silnici, objížděk a neustálého postávání v kolonách po 4 hodinách přijíždíme na místo.\nJižní Čechy nám opět ukazovali rozmanitost jejich krásné krajiny a dešťů, v tom já už nedočkavě připravuji krmení. Namíchal sem si cca 5kg krmení na 2 dny s tím, že budu krmit zmiňovanými halibutkami a kukuřicí. Po rozbalení nezbytných věcí a vybalení prutů mohlo přijít konečně zaklipování vlasce na mém ECONU a následné vnadění na nějakých 30 m, kde byla lavice. První nahození a ryba na sebe nenechala dlouho čekat, následoval prudký záběr a po vytrvalém boji na návazec 0,12 mm podebírám prvního jihočecha o délce 55 cm.\nSlušný začátek, říkám si. Opět se mi podařilo skvěle stáhnout ryby a krmení makalo, jak jinak na výbornou. Do 9 večerní hodiny jsem měl na kontě zhruba kolem 20 kaprů v rozmezí 30 – 64cm, několik cejnů, línů a plotic. S kolegou jsme se rozhodli věci sbalit že si zajdeme do místního pohostinství na nějaké to občerstvení, které se ovšem s místními protáhlo do ranních hodin :-). V sobotu na nás konečně vykouklo sluníčko a na zakrmeném místě se mi začali ukazovat amuři. Bohužel po šíleném hrčáku a dobré půlhodince boje se mi amur témeř pod hohama otočil a utrhl mi forpas. Další amur se na kukuřičku nenechal už zlákat, ale kapři se futrovali, opět o sto šest.\nZa MS Range Team Tomáš Machalický


DokonaláŽena.cz » Rodina : I malé slečny mohou postihnout gynekologické obtíže\npřed rokem, 25.07.2019 07:00 Tomáš Čáp Rodina\nI malé slečny mohou postihnout gynekologické obtíže\nCo malé pacientky nejčastěji trápí?\nProjevují se svěděním, zarudnutím zevních rodidel a výtokem. Jejich příčinou může být:\n- přítomnost střevní bakterie Escherichia coli v pochvě (zanesené do pochvy nesprávnou hygienou)\n- roup dětský (škrábáním konečníku se roznáší infekce na zevní rodidla a do pochvy)\n- streptokok (bakterie, která může do pochvy sestoupit krevní cestou například při angině)\n- infekce po zavedení cizího tělesa do pochvy\nJedná se o slepení okrajů sliznice poševního vchodu. Může se projevit potížemi při močení, změnou proudu moči. Opět je to důsledek nesprávné hygieny. V okolí malých stydkých pysků se tvoří mázek, který je třeba omývat, a po každé koupeli od sebe oddálit malé stydké pysky. Řešení není složité, pokud maminky přijdou včas. Blanka se přeruší v ordinaci pomocí malé sondičky. Trochu to štípne a menší zakrvácení je normální. Pokud se však už udělá kožovitý srůst, je nutné rozrušení v celkové narkóze.\nSprávnou hygienou lze mnoha problémům předejít\nV dětské poradně se maminky dovědí, jak pečovat o holčičku, aby včas předešly možným problémům. Správné hygienické návyky potom mají za úkol předávat svým dcerám. Nejdůležitější je hygiena po stolici - nikdy neutírejte dívky zezadu dopředu, ale opačně, jinak zanesete střevní bakterie do konečníku, a problém je na světě. U miminek vyměňujte pleny, i když nejsou počurané, třeba po třech hodinách. Po stolici je výhodou miminko nejen otřít, ale nejlépe omýt teplou vodou a mýdlem. Větším holčičkám už vysvětlete směr otírání\na vštěpujte jim zásadu mytí rukou po toaletě.\nJak probíhá vyšetření malých pacientek?\nVyšetření není bolestivé, jen je na ně třeba malou pacientku připravit, poučit ji, co ji čeká. Přítomnost matky\nv ordinaci je samozřejmá. Na dětské pacientky se používá nástroj, kterým se neporuší panenská blána. Běžné je\ni vyšetření přes konečník (k úspěšnému vyšetření je nutná spolupráce personálu, malé pacientky i maminky). Pokud se holčička hodně brání, není dobré ji dál nutit, aby nedošlo k poranění a dlouhodobým, třeba\ni psychickým, následkům.\n- nikdy nelžete, snažte se naopak dívce vysvětlit, co jí budou vyšetřovat a proč\n- při výtoku s sebou přineste potřísněné kalhotky\n- navštivte nejdříve dětského lékaře, na kterého je malá pacientka zvyklá, abyste eliminovaly pobyt\nv gynekologickéordinaci (dětský lékař provede základní vyšetření, a tím urychlý práci gynekologa)\n- nikdy se nesnažte holčičku léčit samy různými koupelemi, mastmi...\nPOZOR! Neléčené záněty u dětí můžou způsobit obtíže týkající se reprodukčního systému, proto s návštěvou lékaře určitě neotálejte!


SK Jiřice - TJ Sokol Černovice, 1.kolo , Vysočina | Pelhřimov | Okresní přebor , 2019-2020 | fotbalunas.cz\nM. Jirků 1.\nP. Příhoda 57.\n62. Š. Paclík (p.)\n89. Š. Paclík\nV Jiřicích nerozhodně\n1. M. Jirků , 57. P. Příhoda - 62. Š. Paclík (p.)\t, 89. Š. Paclík\nČernovice zahazovaly šance, a tak domácí dlouho sahali po vítězství.\nUtkání začalo pěkně z ostra a hned několik fanoušků, kteří se po sobotním obědě zdrželi se zákuskem, mohlo litovat, jelikož se skóre měnilo už po dvaceti vteřinách hry. To si na kolmici J.Dvořáka naběhl jiřický M. Jirků a tváří v tvář hostujícímu brankáři se nemýlil. Černovice ale v žádném nesližily zbraně, naopak. Na branku domácích se řítil jeden útok za druhým a hned několikrát se ozvala i branková konstrukce. Do poločasu se už ale skóre neměnilo, a to ani přesto, že se do dvou vyložených šancí dostali i jiřičtí.\nVe druhé půli padly 3 góly\nV druhém poločase se hra více vyrovnala a Jiřice dokonce přidaly druhou branku, když si na centrovaný míč z trestného kopu naběhl P. Příhoda. Černovice ze střeleckého zmaru vytáhla až poměrně přísná penalta, kterou bezpečně proměnil Š. Paclík. Od té doby měli hosté opět převahu, i když větších příležitostí se mnoho neurodilo. K vidění bylo pouze pár zbytečných žlutých karet za příliš důvěrnou kumunikaci s rozhodčím. Když už utkání spělo do svého konce, dostal se k nakopnutému balónu za obranu Š. Paclík a krásným lobem z 20 metrů překvapil brankáře Jiřic. Vystřelil tak svému týmu alespoň bod za konečnou remízu 2:2.\nJakub Vincenc (hráč):\tRychlá branka nás kupodivu trochu uspala a aktivní hra Červnovic nám dělala problémy. Za poločasové vedení jsme tak vděčili pouze třem dobře postaveným tyčím. Dvoubrankové vedení už jsme si měli pohlídat, ale přísná ipenalta po pádu (výsoku) bez byť lehkého kontaktu a gól v poslední munutě mrzí. Nicméně je potřeba uznat, že vzhledem k průběhu hry by to byla výhra nazasloužená.\nR. Zabloudil [-] - D. Vincenc [-] , P. Příhoda [-] (86. J. Řezáč [-] ) , M. Jirků [-] , J. Dvořák [-] , M. Hájek [-] , T. Jůzl [-] (88. F. Čepelák [-] ) , P. Koten [-] , M. Novák [-] , J. Vincenc [-] , V. Zach [-] (66. R. Čepl [-] )\nK. Vošahlík [-] - M. Buček [-] , Š. Paclík [-] , O. Hodina [-] , J. Vlach [-] , J. Tíkal [-] , D. Růžička [-] , T. Kmeťo [-] , T. Kohout [-] , J. Kos [-] , B. Bíro [-] (59. J. Pekař [-] )\nŽK: 62. J. Vincenc , 62. V. Zach , 69. M. Jirků , 79. P. Koten - 44. J. Vlach , 60. D. Růžička , 71. J. Pekař .\nPočet diváků: 35. Rozhodčí: FALTÝNEK Martin - SADSKÝ Stanislav (N), ZÍKA Zdeněk (N).


Úvod » Magazín > Oblékněte PATRIOT a budete jako v bavlnce\nOblékněte PATRIOT a budete jako v bavlnce\nHledáte pohodlný a praktický pracovní oděv pro podzimní práce na zahradě, v dílně nebo i na vycházky v přírodě? Máme pro Vás skvělý tip. V oblečení PATRIOT z naší nabídky se bude cítit v příjemně nejen domácí či zahradní kutil, ale prostě každý.\nOblečení PATRIOT je navrhováno ve spolupráci s dánským designérem oblečení. Vysokou funkčnost a odolnost zajišťují různé typy moderních a kvalitních materiálů, z nichž je oblečení ušito.\nNovinkou v našem sortimentu je prošívaná vesta Slim ze 100% polyesteru, která poskytuje maximální ochranu před nepříznivým počasím. Pohodlí při práci i na procházce zajistí perfektně padnoucí ergonomický střih. Tento kousek zaujme rovněž moderním designem s elegantními detaily. Chcete důkaz? Jde například o praktické kapsy, zateplený „softshell“ límec nebo kvalitní zip YKK.\nProšívaná vesta Slim\nK vestě patří i kalhoty s páskem a z dobrého matriálu : 65% polyester, 35% bavlna. Mají gumu v pase a univerzální délku, nohavice si jednoduše prodloužíte či zkrátíte zažehlením lemu. Zesílená tkanina Cordura vám ochrání kolen, když budete plít záhony nebo sbírat houby. Oceníte také praktické kapsy na nožík, ruční nářadí či telefon.\nParádní kalhoty s laclem by neměly chybět v šatníku každého, kdo má na zahradě nebo kolem domu stále co dělat. A nezáleží na tom, zda je to muž nebo žena. Oceníte na nich praktické kapsy na ruční nářadí i na mobil a zajímavé designové prvky. Délka našich „lacláčů“ je univerzální. I tyto kalhoty lze jednoduše prodloužit či zkrátit zažehlením lemu. Na jejich užití byl použit extrémně příjemný a měkký materiál: jemně kartáčovaná a silikonem vymývaná směsová látka vysoké gramáže (65% polyester, 35% bavlna).\nPolo tričko elegantní jednoduché s límečkem a všitým prodyšným dílem v podpaží (materiál: 95 % bavlna, 5% elastan). Tričko s nápisem Patriot se zvýšenou gramáží (pro vyšší pevnost a odolnost). Má prodloužený střih, je příjemné na omak a zdobí je oranžový potisk na hrudi. Materiál: příjemná 100% bavlna.\nA je to tady! Letošní koupací sezóna v zahradních bazénech se už naplno rozjela. Užívat si vodních radovánek na svých zahradách začali už v květnu jako první ti, kdo mají své bazény vybaveny ohřevem vody, tedy tepelným čerpadlem nebo solárními panely. Dovolte však otázku. Máte u bazénu nachystáno vše potřebné, abyste se mohli jednoduše, bez zdržování a spolehlivě postarat o jeho hladký p... celý článek


Football Manager 2014 - recenze [CzechGamer]\nNe každý může říct, že mu fotbalové manažery sedí. Přeci jen, je to poměrně specifický druh zábavy, který nemusí ocenit ani ti, kteří jinak běžně vysedávají u fify nebo konkurenčního Pro Evolution Socceru. Ono totiž lámat si hlavu nad tabulkami a výkonnostními grafy jednotlivých hráčů není vůbec taková zábava jako s nimi běhat po zeleném pažitu. Football Manager od Segy je však s námi už poměrně dost dlouho, takže si můžeme logicky vyvodit, že poptávka po něm stále tvoří nedílnou součást herního průmyslu. Podobně jako v hokeji NHL od EA Sports, ani manažer od Segy nemá na trhu nijak velkou konkurenci.\nA zůstaneme-li u paralely s NHL, zjistíme ještě jednu zajímavou shodu. Jak u virtuálního hokeje, tak u manažeru se setkáme s ročníky chudými na změny a naopak bohatými. Tak pojďme zjistit, jak si vedl ten letošní. Pravdou zůstává, že u podobně vypadajícího manažeru toho moc nového nevymyslíte. Stále se budete pohybovat před abstraktní tabulkou s vaším týmem, hráči a jen malou interakcí s nimi. Ale stejně: letos je Football Manager o poznání jiný než v předchozích letech. Tak čím to?\nPředevším vylepšeným designem. Ten totiž od loňska značně zhranatěl a evidentně se shlédnul v nových Windows 8. A není to vůbec na škodu, naopak. S předělaným interfacem pak souvisí i řada dalších změn. Mohli bychom nad ně plácnout jediné jednotící slovo: jednoduchost. V duchu mainstreamu se tvůrci rozhodli získat početnou masu váhavých herních duší a jinak dosti hardcorový manažer s tunou různých možností o hodně zjednodušit. Byť se tyto a podobné kroky často nesetkávají s velkým ohlasem, tentokrát na to šli vývojáři trochu jinak. Zjednodušovali totiž „na oko“. Hra tedy působí velmi jednoduše, a přitom v sobě dál nosí důležité herní prvky, bez kterých by se z ní stal jenom vytažený GM mód z fify.\nVe hře najdete tři módy. Buď ten klasický, jaký znáte z minulosti, nebo onlinový, kdy své výsledky sdílíte s ostatními, anebo kariéru hranou pomocí výzev. Pro většinu z nás bude stěžejní ten první zmíněný. Hned na první pohled je přehlednější, intuitivnější. Na ten druhý pak zjistíte, že většina obsahu zůstala, jen se přesunula tam, kde jste jí loni jen tušili. Příklad za všechny: vybírání taktiky. Jindy neuvěřitelná dřina s nastavováním jednotlivých možností každému hráči. Letos to zfouknete během chvíle a u atributů, kterým nerozumíte, ještě najdete několik řádků, které je podrobně popisují. Otravně působilo i nastavování tréninkové zátěže. To letos úplně vymizelo (což je trochu škoda, tvůrci jej mohli jen zjednodušit) a místo toho můžete jen nastavovat obecnou tréninkovou zátěž na každý týden.\nKontakt se světem vám jako už tradičně zprostředkovává elektronická pošta. Potěší možnost přestat odebírat nedůležité mejly ohledně dění v zemích, které jste při tvorbě své postavy označili jako svoje domovské, a v klubech, které jako svoje oblíbené. Lze to jednoduše nastavit jedním kliknutím, nic zdlouhavého. Tvůrci rovněž vycítili, kde je tlačila pata loni a co hráčům chybělo hodně: proslovy k hráčům a týmu. Mluvit s jednotlivými hráči můžete v podstatě kdykoliv. Máte na výběr, jestli zvolíte rozvážný, klidný nebo naopak temperamentní tón a hned několik možností konverzace. Hned zároveň vidíte, jaký dopad na hráčovu morálku jednotlivé věty mají. To se hodí speciálně při zápase, kdy může dobře zvolené slovo nakopnout vaší jedenáctku třeba za kýženým obratem.\nNeustále je s vámi také v kontaktu váš asistent, který se nestará jenom o prodlužování smluv (nenastavíte-li jinak), ale taky o sledování jednotlivých hráčů a jejich sledování v tréninku. Vy pak nemusíte zdlouhavě jejich doporučení uvádět do praxe sérií strastiplných klikání, ale jednoduše přímo v mejlu. Vůbec spousta věcí se dá vyřešit rovnou ve vaší e-schránce. Ale tyhle výše zmíněné jsou pro chod vašeho klubu asi nejpodstatnější. Třešničkou na dortu jsou pak předzápasové konference a zvídavé dotazy reportérů. Nezapomeňte, že každé slovo má vliv na morálku v kabině.\nJe otázka, jestli Football Manageru prospívá nedávný přechod na 3D zápasy. Grafickým zpracováním bychom je mohli připodobnit k fifě někde z přelomu milénia – koukat se na to tedy moc nedá. Vím, k dispozici nám distributor poskytl recenzentskou verzi, která mohla postrádat nějaké důležité patche – to se však stěží mohlo týkat předělání celého enginu. Proto se setkáte s mnohdy ne zrovna fotbalovými situacemi. A góly z nich bohužel padají až příliš často. A to vás kolikrát jakožto manažera usilovně makajícího na taktice týmu, dokáže mnohdy hodně rozohnit.\nUrčité výhrady bych pak měl i k ne zrovna dokonalému překladu do mateřštiny. Byť se nejednalo o plnou verzi, opět se až příliš často setkáte s velice kostrbatou větnou skladbou, která si ještě bude žádat vaše vlastní „dopřeložení“. Nejvíc to „bolí“ asi při snaze odpovědět na špatně přeloženou otázku novináře špatně přeloženou odpovědí manažera.\nI přes tyhle kosmetické neduhy ale zůstává Football Manager stále extrémně kvalitní titul. Tvůrci se nebáli trochu zaexperimentovat a nabídnout hráčům novinky natolik pečlivě vybrané, že jimi nepohrdnou ani mainstreamoví, ani hardcoroví jedinci. A to je mix, který se dnes už jen tak nevidí. Pečlivé zjednodušení odstranilo obsah, který iritoval a nahradilo jej intuitivními mechanismy. Tomu můžeme jedině tleskat.\nVÍCE K TÉMATU: Football Manager 2014\nVše o Football Manager 2014, 5 obrázků, 2 videí


Seriál Mladí a neklidní sbíral ceny - iDNES.cz\n24. května 2004 18:44, aktualizováno 18:44\nAmerický seriál Mladí a neklidní získal o víkendu titul nejlepší mýdlová opera roku. Poctu obdržel při udílení cen Emmy Daytime, televizní obdoby Oscarů pro pořady vysílané během dne, jejichž jedenatřicátý ročník se odehrával v New Yorku.\nDalší vítězkou večera se stala Ellen DeGeneresová, vyznamenaná za vlastní talk show, která má z minulých let ve sbírce i scenáristickou Emmy za komediální seriál vysílaný v hlavním večerním čase.\nNa stupních vítězů stanuli také další reprezentanti talk show, v Česku neznámí - Wayne Brady, který po zániku svého pořadu navštěvuje jiné jako host, nebo Martha Stewartová, jejíž pořad o životním stylu byl nominován v šesti kategoriích.\nNicméně největší pozornost patřila celosvětově známému seriálu Mladí a neklidní, který přivedla na svět televizní společnost CBS.\nTakzvaně "nekonečná mýdlová opera", tedy příběh ze žánru levných seriálů vysílaných původně během dne pro hospodyňky a doplněný reklamou na prací prášky, se těší trvalé oblibě. Cenu Emmy získal již šestkrát, tentokrát nejen v kategorii dramatických seriálů, ale také pro herečku hlavní role Michelle Staffordovou.\nNejlepším hercem se stal Anthony Geary, hrdina "konkurenčního" seriálu stanice ABC nazvaného General Hospital, což je zámořská obdoba české Nemocnice.\nKromě cyklu Mladí a neklidní získal cenu Emmy také další mezinárodně uznávaný pořad, dětský cyklus Sezamová ulice, který Česká televize uvádí pod názvem Sezame, otevři se!\nZábavně vzdělávací série vychovává malé diváky už pětatřicet let. Sezamová ulice se v současné době promítá ve více než sto šedesáti zemích světa, každý rok je obnovována a aktualizována.\nNa rozdíl od jiných animovaných seriálů určených pro zábavu předvádí Sezamová ulice "školu hrou", kde animaci střídají především loutkové, ale i živé výstupy dětských hrdinů. ČT nyní uvádí seriálovou řadu z roku 1997.\nHerečka Michelle Staffordová pózuje s cenou Emmy Daytime, kterou získala v New Yorku za účinkování v seriálu Mladí a neklidní. (22. května 2004)\nTémata: nemocnice, show, CBS, Česká televize, Ellen DeGeneresová, New York, Program ČT 1\nAmerický seriál Odpočívej v pokoji, který s černým humorem vypráví o rodině vlastnící pohřební ústav, je favoritem cen... celý článek


Jak vznikají rudí ptáci – Sciencemag.cz\nRudá barva peří či zobáků u mnohých druhů ptáků slouží k zastrašování i k lákání opačného pohlaví.\nV Current Biology byly nyní publikovány studie, které našly gen odpovědný za vznik červené barvy. Přesněji řečeno, ptáci příslušné látky obvykle nepřijímají přímo v potravě, ale musejí je syntetizovat – ze žlutých až oranžových karotenoidů do červených ketokarotenoidů. Příslušnou reakci provádí enzym P450/CYP2J19, odpovídající gen („gen pro červenou“) je prostě kód pro syntézu tohoto proteinu.\nTo by samo o sobě moc zajímavé nebylo. Ukázalo se však, že příslušnou variantu genu mají i ptáci, kteří na těle žádné červené ozdoby nemají; pigment ovšem používají ve fotoreceptorech oka, kde vylepšuje barevné vidění. Větší exprese příslušného genu v buňkách kůže pak vede i barevným změnám.\nJiž asi 100 let je známa červená verze kanárka („siskin“), genetickým srovnáním červeného a běžného žlutého kanára bylo právě jednou z cest, jak identifikovat příslušný gen. Prakticky stejný gen, respektive mechanismy jeho exprese, se uplatňuje i při vzniku červeného zbarvení jiných ptáků – nezávisle byl identifikován i u zebřiček (zde je u zebřičky pestré „standardní“ varianta s červení, naopak mutantní verze vede k žlutým ptákům).\nSelekcí nebo cílenou genetickou modifikací by takto šlo pro chovatele vyšlechtit i další červené variety ptáků, protože příslušný gen najdeme u všech z nich (naopak ale nutně neplatí, že všichni červení ptáci získávají rudou barvu právě takto).\nNejzajímavější je zřejmě to, že příslušný gen/enzym hraje významnou roli ve smyslu detoxikačních procesů (vyšší dávky karotenoidů mohou být toxické, alespoň u člověka), kromě oka či pokožky je hodně exprimován také v játrech. Takže v tomto případě je opravdu jasné zbarvení signálem další přímé kvality jedince v pohlavním výběru – „jsem červený/á, protože mám funkční metabolismus a neotrávím se“. Nejde tedy pouze o strategii handicapu, další diskutovaný mechanismus pohlavního výběru („jsem červený/á, protože si mohu dovolit na to vynakládat zdroje, i když je to zbytečné“).\nbiologie evoluce pohlavní výběr selekce\npředchozí Tvůrci formule ČVUT se spalovacím motorem chystají velkou změnu\ndalší Velký sekvenátor Craig Venter slaví sedmdesátiny


Volných pozemků pro stavbu rodinných domů je málo. A navíc zdražují - Bydleme.cz\n10.12.2019Developerské projekty, Reality\nVyřešit vlastní bydlení je v posledních letech stále těžší. Nejenže rostou ceny bytů ve městech, a to v nové i starší zástavbě, ale navíc ubývá i vhodných pozemků pro výstavbu rodinných domů. Právě ke snu postavit si vlastní bydlení se díky drahým nemovitostem ve městech uchyluje stále více lidí.\nPozemek za pár milionů\nPozemků výrazně ubylo hlavně kolem velkých měst. Tento pomyslný žebříček vede Praha a její okolí. Pokud už se tady volný pozemek pro stavbu domu najde, není laciný. „V širším centru metropole se sice ještě dají najít parcely na prodej, vznikají například dělením původně velikých zahrad či stojí pod ruinami, ale ceny za ně se mohou pohybovat až okolo 10 milionů korun při rozloze pouhých 500 metrů čtverečních,“ uvádí realitní makléř Jan Martina.\nBěhem letošního roku podle něho vzrostly ceny pozemků v metropoli zhruba o 8 procent, samozřejmě v závislosti na konkrétní lokalitě. Nárůst cen je patrný jak uvnitř města, tak i na jeho okrajích. Vlivem omezené nabídky ale rostou ceny o něco výrazněji v širším centru než na úplné hranici metropole.\nZdražují i rodinné domy\nRuku v ruce s pozemky zdražují i rodinné domy, do jejichž výstavby se na okraji Prahy pustili někteří developeři. Pro příklad není třeba chodit daleko. Například řadový dům v Pitkovicích na jihovýchodním okraji hlavního města o dispozici 5+kk a velikosti pozemku 300 metrů čtverečních bylo možné před čtyřmi lety pořídit za 5,5 milionů korun.\nOd té doby ale ceny značně poskočily. „V roce 2017 už srovnatelné novostavby stály 8,5 milionu a vloni 10,5 milionu. V současné době se cena těchto nemovitostí pohybuje okolo 11,5 milionu a v secondhandu se je majitelé snaží prodat za 13,5 milionu korun,“ dodává Jan Martina.\nDálnice a železnice zvyšují cenu\nKolik lidé za pozemek nebo za nový dům zaplatí, záleží na řadě proměnných. Důležitá je pochopitelně dopravní dostupnost. V místech, kam vede dálnice nebo železnice, rostou už nějakou dobu ceny nemovitostí. Železnice je přitom stále žádanější, protože vlak sice může mít zpoždění, ale na trati se netvoří kolony. Obce, které mají přístup k dálnici i železniční stanici, jsou mezi lidmi velmi žádané.\nNabídka volných parcel je v nich ale skromná. „Takových stavebních pozemků jako šafránu. Většinu těch, které jsou ještě v nabídce, je komplikované připojit na sítě,“ upozorňuje Jan Bareš z pobočky společnosti M&M Reality v Říčanech u Prahy. Průměrná cena tamních stavebních parcel se podle něho pohybuje okolo 5 tisíc korun za metr čtvereční. Solventní klienti se ale nebojí připlácet. A za pozemek zaplatí i 10 tisíc korun za metr čtvereční.\nBrno je jen krok za Prahou\nOmezená nabídka pozemků nebo jejich vysoká cena netrápí jen Prahu a její okolí. Podobná je situace i v širším okolí Brna, jak upozornil realitní makléř Petr Furch, který pracuje v Ivančicích.\n„Lidé nemají ani tak zájem o starší rodinné domy, i když ty také kupují, chtěli by ale především stavět nové na vlastních pozemcích. Těch je ale ve městě a přilehlých obcích zoufalý nedostatek,“ dodává.\nOd roku 2015 podle něho ceny bytů i domů v Ivančicích, sousedních Oslavanech a dalších obcích v okolí Brna neustále rostly, a to až do léta 2018, kdy tempo růstu začalo zpomalovat, ceny některých rodinných domů dokonce mírně klesly a následně stagnovaly i během roku 2019.\n„Třeba rodinný dům z padesátých let v Oslavanech, po částečné rekonstrukci, o rozloze 112 metrů čtverečních, s plochou pozemku 140 metrů čtverečních, který jsme na podzim 2019 prodali za cenu 2,4 milionu korun, by před třemi lety byl zhruba o půl milionu levnější,“ konstatuje realitní makléř.\nOproti tomu přímo Brno stále ještě nemá schválený nový územní plán, volné pozemky ve městě v podstatě nejsou, případně se jejich ceny vyšplhaly až na 14 tisíc korun za čtvereční metr. „Napříč městem se během letošního roku jedná o navýšení cen v rozmezí od 3 do 8 procent v závislosti na konkrétní lokalitě. Tato cenová hladina, je dle mého názoru na samé hraně koupěschopnosti klientů,“ doplňuje realitní makléřka Jarmila Odehnalová.\nZdražují i ostravské pozemky\nAni další velké město, Ostrava, nezůstává pozadu. Pozemky tady meziročně podražily o 10 procent. Pokud porovnáme rok 2018 a rok 2017, tak v tomto období ceny parcel narůstaly výrazněji, a to zhruba o 15 procent. Průměrná cena zasíťovaných pozemků přímo ve městě se pohybuje okolo 2 500 korun za čtvereční metr, v oblasti 15 kilometrů od Ostravy je průměr zhruba 1 400 korun za metr čtvereční.\nTaké menší krajská města registrují rostoucí poptávku po stavebních parcelách ve svém okolí. Například zhruba patnáctikilometrový prstenec okolo Plzně se dostal na průměrnou cenu zasíťovaných pozemků okolo 3 tisíc korun za metr čtvereční, což je zhruba dvojnásobek oproti roku 2015. Draho je rovněž v okolí Olomouce, kde se ceny zasíťovaných stavebních pozemků pohybují v rozmezí od 3 do 4 tisíc korun. Přímo ve městě už jde v průměru o 5 tisíc korun za čtvereční metr.\nA výhled do roku 2020 není v oblasti vývoj cen realit pozitivní. Realitní makléři se shodují, že sice domy, pozemky a byty nebudou zdražovat tak rychle jako dosud, ale žádný propad cen nečekají.\nJak situaci s pozemky vnímáte vy?


Jak fotit street foto | Megapixel\nÚvod → Magazín → Fotografické žánry → Jak fotit street foto Magazín\nMartin Lukeš • 10. 02. 2013\nTento žánr si v posledních letech získal ohromnou popularitu. Každou vteřinu se na ulicích po celém světě odehrávají miliardy příběhů, z nichž každý z může být odvyprávěn jedinou fotografií. Hlavní předpoklad je, že fotograf zmáčkne spoušť ve správný okamžik a rozehraje tak hru s fantazií diváka. Fotografie jako taková má v tomto směru jednu ohromnou výhodu. Hovoří k divákovi jazykem univerzálním a fotograf tak může odvyprávět svůj příběh lidem na celém světě, bez ohledu na jazykovou bariéru.\nMožná si jen málo kdo uvědomí, že základy street fotografie, neboli pouliční fotografie, jak by se dalo volně přeložit, položil jeden z otců vynálezu fotografie Louis-Jacques-Mandé Daguerre. Již o historicky první fotografii, na které je zachycen člověk, lze mluvit jako o street fotografii. Pařížský Boulevard du Temple, který Daguerre vyfotografoval v roce 1838 zachycuje kromě ulice, aleje stromů a městské zástavby také postavu, která si zřejmě nechává čistit boty. Vzhledem k tomu, že expozice trvala pravděpodobně kolem 10 minut, všechny další pohybující se objekty jako kočáry a ostatní chodci z fotografie zmizely. Kniha byla rozepsána a svět tak poznal kouzlo tohoto žánru, který byl později označen jako street photograhy. Ten se u nás se zažil lidovým zkomolením “streetka”.\nMartin Lukeš / Směr Brooklyn (USA), 2012\nVýběr techniky k pouličnímu lovu fotografií je trošku složitější a je to hodně o individuálním přístupu fotografa. Technicky nejkvalitnější záběry pořídíte jednoznačně digitální zrcadlovkou. Na druhou stranu streetky se většinou fotografují na větší vzdálenost a pokud někdo uprostřed ulice vytáhne zrcadlovku s teleobjektivem, okamžitě na sebe upoutá pozornost a začne tím ovlivňovat podvědomí lidí účinkujících v každodenním pouličním divadle. Navíc, pouliční fotografie, stejně jako reportáž nebo dokument, není založena na technické kvalitě fotografie, ale na vystižení okamžiku a zachycení příběhu jako takového. Pokud tedy zvolíte zrcadlovku, je dobré fotografovat z velké dálky a minimálně tak aby vás hlavní objekt nezpozoroval. K takovým účelům jsou vhodné teleobjektivy s ohniskem nad 100mm. Na ulici se dají použít i objektivy s kratším ohniskem, v podstatě od rybího oka výš, ale už zde hrozí riziko prozrazení. Musíte totiž stát velmi blízko fotografované scéně. Celkem dobře se ale mohou osvědčit ultraširoké objektivy s ohniskem mezi 15-20mm. Lze s nimi totiž použít jeden malý trik, který spočívá v tom, že sice fotografovaný objekt vidí že něco fotografujete, ale tím, že stojíte trochu jiným směre si myslí že není v záběru a nepřikládá vám žádnou váhu. K fotografování na ulici ale velmi dobře dají použít i systémové kompakty s výměnným objektivem, nebo ultrazoomové kompakty s univerzálním objektivem. Nejpraktičtější jsou ty s výklopným a otočným displejem. Fotograf se může dívat směrem dolu na vyklopený displej a nevzbuzuje tak žádnou pozornost, i když stojí velmi blízko snímané scéně. Nenápadnost je v tomto žánru opravdu hodně důležitá. Bez výklopného displeje se samozřejmě v nejhorším dá fotografovat na slepo od pasu, ale přeci jenom to z kompozičního hlediska není moc praktické.\nvzhledem k tomu že pouliční život je většinou v pohybu a odehrává se zvláště ve větších městech a často ve shonu je strašně důležité nastavit správně expozici a zvláště pak expoziční čas. V souvislosti s jeho nastavením musíte brát v potaz dvě věci. Jednak rychlost pohybu fotografovaných objektů a dále délku použitého ohniska. Pro pohyb platí všeobecně jednoduché pravidlo. Pokud se něco ve scéně pohybuje, a nechcete, aby byl snímek rozmazaný, musíte použít tzv. krátký čas expozice. Osobně mám stanovenou dobře zapamatovatelný hraniční čas 1/100s. Čím rychlejší je dynamika pohybu, tím kratší čas nastavuji. Pokud nefotíte šneka, nebo želvu, pak je použití delšího času poměrně rizikové a hrozí, že se na snímku objeví pohybová neostrost. Určitou roli hraje také vzdálenost, nebo přiblížení fotografovaného objektu. Čím je blíže, tím rychleji pohyb působí. Čas, který je člověk schopný udržet z ruky, aniž by byla fotografie rozmazaná, je velmi individuální. Jiný čas udrží sportovní střelec, nebo chirurg a jiný devadesátiletý stařík. Jedno základní pravidlo z dob kinofilmu říká, že čas expozice, by se měl rovnat převrácené hodnotě ohniska. Tedy pokud fotografujeme ohniskem 50mm měli bychom použít čas minimálně 1/50s a kratší. V případě zaokrouhlování je to vždy nahoru. Například při ohnisku 85mm, nastavujeme čas 1/100s. S érou digitálu se rovnice trochu narušila. Jednak tzv. crop. faktorem některých zrcadlovek a jednak stabilizátorem, který nám trochu pomáhá. Pokud bych měl tuto rovnici zjednodušit a převést na digitální zrcadlovky, tak u přístrojů s APS-C snímačem, které navíc využívají stabilizaci, se může výpočet času používat stejně jako u kinofilmu, tedy 1:1 (50mm = 1/50s). V případě, že zrcadlovka, nebo použitý objektiv nemá stabilizaci, pak času vůči ohnisku o polovičku zkracujeme (např.: 50mm = 1/100s, 85mm = 1/200s, 300mm = 1/640s). U Full Frame zrcadlovek s vysokým rozlišením doporučuji při stabilizaci přepočítávat čas vůči ohnisku také 2x a bez stabilizace raději 3x (50mm = 1/160s). Přeci jenom je lepší mít nějakou rezervu. To vše ale platí pouze při fotografování statických scén. Pokud fotografujeme pohyb na kratší čas, pak se většinou nebere v potaz, co jsme schopni udržet z ruky, protože délka expozice je většinou kratší než délka ohniska. V podstatě tedy stačí na fotoaparátu nastavit preferenci času - režim S (Tv u značky Canon) a přístroj automaticky dopočítává clonu. U zrcadlovek, které mají proti kompaktů mnohem menší hloubku ostrosti je při některých scénách potřeba počítat i s dostatečným zacloněním, pokud chceme proostřit pozadí. Pak je asi lepší času i clonu nastavit v manuálním režimu M a pomocí funkce automatické ISO nechat alespoň tuto hodnotu na přístroji. Tak by měla bát zajištěna správná expozice a zároveň dostatečná pohotovost.\nStreet fotografie je v jedné věci poměrně velmi náročná, nelze se na ní připravit, dopředu nevíme jakou scénu a za jakých podmínek budeme fotografovat, kdo bude hlavním objektem v hledáčku. Jedná se tedy svým způsobem o jakousi formu reportáže. Kdo se chce věnovat tomuto žánru, musí mít oči maximálně otevřené. Dále by měl naprosto dokonale a velmi pohotově zvládnout nastavení svého fotoaparátu a v neposlední řadě by měl umět naslouchat rytmu místa a ulice jako takové. Určitě jde do jisté míry o špetku štěstí a zvládnutí předvídat situaci a sled událostí. Zkrátka být ve správnou dobu na správném místě a ještě k tomu ve správný okamžik zmáčknout spoušť.\nMartin Lukeš / Kmotr, 2009\nUrčitou nevýhodou při tomto žánru je přirozený ostych. Ne každý si dokáže stoupnout na ulici namířit na někoho fotoaparát a zmáčknout spoušť. Sám si pamatuji na moment kdy jsem na pár vteřin zaváhal jestli mám v new yorském metru zvednout fotoaparát na dvoumetrového potetovaného černocha který šel proti mě a zmáčknout spoušť. Nakonec jsem to udělal a prošlo to. Bohužel nebyl čas doladit expozici a tak tento snímek není úplně ostrostí, ale přesto ho mám rád. Je zřejmé, že atmosféře snímku určitě pomohlo horní nasvícení od zářivek v metru a detaily se kterými jsem mohl v obraze pracovat. K těm patří americká vlajka, tvořící určitou symboliku daného místa, vizáž samotné hlavní osoby, oranžová košile, která asociuje trestaneckou uniformu, i jeho gesto, které vypadá, jako by ho právě pobodal nožem někdo z konkurenčního filmu. Kdosi mi řekl, že mu ten záběr připadá jak z nějakého filmu a o to myslím ve street fotografii jde. Aby si divák za jedním snímkem představil celý příběh. Mnohdy dobrému záběru pomůžou náhody, jako u zmiňované fotografie všechny symbolické fragmenty a nejdůležitější je překonat ostych. Kdybych se zhluboka nenadechl a nezmáčknul, spoušť snímek by nevnikl. Ne vždy to ale dopadne dobře. Druhý den na mě při tvorbě podobných záběrů dozorčí metra zavolala polici. Fotografovat v NY metru, není stejné jako fotografovat v metru v Praze. Tam mě přišla městská policie napomenout, že fotografování v metru je zakázáno. Nenechal jsem se odbít a slušně odpověděl, že o jsme o ničem podobném nikdy neslyšel. Začali mi tvrdit, že je to vyvěšené u vstupu na každé stanici, což je samozřejmě nesmysl. Když viděli, že jejich argumenty jednak nejsou pravdivé a navíc na mě vůbec nepůsobí, přátelsky vysvětlili, že jen nechtěli, abych měl problémy, kdyby přišel dozorčí metra, nebo revizor, kteří by mě mohli vykázat z přepravy. Stejně přátelsky jsem jim řekl, že děkuji za jejich starost, ale že bych si určitě v podobném případě také poradil. Rozloučili se, já poděkoval a fotografoval jsem dál. Při podobném žánru to s trochou zdravé a “slušné” drzosti ani jinak nejde. Ne nadarmo se říká, že štěstí přeje připraveným a druhé přísloví zas mluví o líných ústech…\nMartin Lukeš / Stará dáma, 2012\nStreet fotografie je navíc poměrně dobrou průpravou pro další žánry jako jsou například sportovní fotografie, dokumenty, reportáže, nebo fotografování svateb. Ten kdo se dokáže rychle sžít s místem, najít si v daném prostředí klíčové body, které lze do záběru zakomponovat a pak čekat na vhodný moment má natrénované a je mnohem pohotovější než fotografové, kteří si myslí opak, tedy že ten nejlepší záběr čeká na ně. Samozřejmě že se může stát, že si z celodenního lovu přinesete jeden nebo dva dobré snímky, nebo také žádný. I tak je to ale pro mnohé fotografy velmi příjemná forma relaxace, seberealizace a odpočinku. Vždyť co může být pro fotografa příjemnější než se jen tak procházek s foťákem v ruce, připraveným k okamžitému použití, které je mnohdy korunováno krásným záběrem a následným uznalým pokyvování diváků a jejich rozšířenými zorničkami.\nMartin Lukeš / Kafíčko na konečné, 2009\nMartin Lukeš • Aktualizováno: 10. 2. 2013 v 18:12\nPotřeba vylepšovat, zkrášlovat, navrhovat a stavět budovy, navíc tak aby byly nejen funkční a účelové, ale také zároveň aby naplňovala potřeby estetické, se táhne s lidstvem od prvopočátku prvních civilizací. Někteří živočichové jsou možná stejně zdatnými architekty jako lidé, na druhou stranu asi neexistuje na zemi jiný tvor, u kterého by se umění architektury vyvíjelo a měnilo tak jako u člověka. Mravenci svá mraveniště, nebo ptáci hnízda staví stejně dnes jako před tisíci lety. S lidskou architekturou je to trochu složitější. Ta se mění nejenom s vývojem člověka a s vyspělostí použité techniky, ale je závislá také na společenské, kulturní, geografické a dokonce i politické situaci. A tomu je podřízen i fotografický záznam tohoto krásného žánru.\nLuděk Bouška • Aktualizováno: 10. 2. 2013 v 16:36\nFotografování koncertů se většinou vyznačuje tím, že se odehrává v obtížných světelných podmínkách. Na pódiu bývá mnoho různobarevných světelných efektů, zatímco mimo hlavní scénu bývá tma. Můžeme využívat právě velmi efektního nasvícení, které bývá i dostatečně intenzivní, takže okolní potemnělá atmosféra - pro fotografování jinak poměrně obtížná – nás nemusí nijak trápit.\nLuděk Bouška • Aktualizováno: 7. 2. 2013 v 12:40\nFotografování dětí a rodinných událostí je důvěrně známé snad každému fotografovi. Právě přes tento zdánlivě banální fotografický směr se mnoho fotografů začalo o fotografování zajímat daleko víc do hloubky a začalo objevovat krásy a taje nejrůznějších typů a žánrů fotografie. Ale i rodinné snímky mohou vypadat dobře, vždyť fotografování dětí se s velkým úspěchem věnují mnozí profesionálové.\nReaguje na (6) | Přiznám se, že jsem to nikdy nezkoušel. Pokud je stejný bajonet, tak by měl jít nasadit. Jak to ale bude s přenosem clony a s případným ostřením to bohužel nevím.\nReaguje na (7) | Obávám se, že na filmovou zrcadlovku použít objektiv ze řady olympus PEN nelze. I kdyby existovala redukce, tak jde o to, že formát filmu je 24x36mm a Olympus používá měnší snímače navíc ve formátu 4:3 a tak objekjtiv nevykresluje celé pole kinofilmu.\nMartin Lukeš - Megapixel, Šéfeditor galerie, Lektor fotografických kurzů, 08.09.2016 | Reagovat\nReaguje na (6) | a jeste jedna otazka : mam minoltu X-300 a ten by jsem chtel pouzit ten muj objektiv z olympusu Zuiko ... je to mozny ??? vsechny redukce co jsem na internetu nasel jsou na stary skla aby sli dat na novy tela ale naopak ne...treba tohle: http://foto-predsadky-redukce.heureka.cz/kiwi-redukce-minolta-md-na-micro-4-3/specifikace/#section Dekuji moc moc za odpoved ;)\npetr schultz, 21.08.2016 | Reagovat\nZdravim lidi :) ...co myslite , bude na fotak olympus om-1 (1979) pasovat muj objektiv (z olympusu OM-D M5) M. ZUIKO DIGITAL 17mm 1:1.8 ? jako myslim tim ze ma ten sami bajonet...ale akurat je to uplne nova technologie...rozdil vic nez 30 let :)\npetr schultz, 19.08.2016 | Reagovat\nReaguje na (4) | Dobrý den, přiznám se, že jsem přímé porovnání těchto modelů nedělal. Nicméně velikost snímače máí vliv na hladinu šumu, dynamický rozsah fotografie a především pak na hlounku ostrosti. Osobně bych asi volil PEN. Navíc jsem ho nějakou dobu vlastnil a na streetky je opravdu velmi dobrý.\nMartin Lukeš - Megapixel, Šéfeditor galerie, Lektor fotografických kurzů, 07.11.2013 | Reagovat\nDobrý den , jsem členem galerie a především Vám chci poděkovat za uvedení ilustračních fotografii v sekci street . Jsem moc rád a velmi si toho vážím. Uvažuji o koupi kvalitnějšího aparátu a prosím Vás o radu . zameření: Street Tisk : A3 max Rozhoduji se : Olympus PEN EPL3 Fuji X10 Fuji x20 Rozdíl v čipu mi je jasný , ovšem fuji může mít i tak lepší obrazový výstup. + bonus hledáček . Díky za názor ,případně radu a doporučení . Přeji dobré světlo , Radek Rosenberg\nRadek Rosenberg, 01.11.2013 | Reagovat\nReaguje na (2) | Pevné objektivy navíc od legendární značky Carl Zeiss jsou opravdovou lahůdkou. Na druhou stranu trochu svazují ruce co se pohotovosti týče. Zaostřit přes LCD nebo malý hledáček, některých zrcadlovek není jednoduché a vyžaduje to určité zkušenosti a praxi. Když se to ale povede tak to určitě stojí za to. Je potřeba se s nimi zkrátka naučit pracovat, ale neříkám, že to nejde. Nakonec před tím než byl vynalezen autofokus to ani jinak nešlo.\nMartin Lukeš - Megapixel, Šéfeditor galerie, Lektor fotografických kurzů, 18.10.2013 | Reagovat\nSnažím se o street a přemýšlím o objektivech Zeiss 35mm s manuálním ostřením. Zajímal by mě názor na tyto pouze manuální objektivy.\nDeron, 28.08.2013 | Reagovat\nNo, krásné fotky, to Kafíčko na konečné má jisté grády, jen bych, jakožto člověk, streetem se zabývající, dost nesouhlasil s tvrzením, že se street fotí delšími ohnisky. Pravý opak je pravdou, street focený delším ohniskem bývá obvykle konzervativní, bez náboje. Kdo fotí street, měl by se nechat vtáhnout do života ulice a fotit co možná nejširším sklem úplně z blízka. Fotit z dálky 200mm umí kdejaký trouba, ale vzít 16mm pevné sklo na APSc a vyrazit do ulic, to je ten správný adrenalín. Nastavím ISO1600 nebo 800, nastavím clonu na F16, nastavím ostření na 1m a nemám co řešit. Nezabývám se ani ostřením, protože při ohništi 16mm a F16 a ostření na 1m je ostré všechno od 37cm do nekonečna. Díky vysokému ISO výjde naprosto dostatečný čas i v podvečer. Hlavní motiv jer vždy ten nejbližší a odpíchne se od zbytku díky tomu, že je výrazně větší než zbytek fotky. Uznávám sice, že na takový styl focení musí mít člověk žaludek, ale výsledky jsou pak nejlepší. Třeba ta fotka Směr Brooklyn, to je správná streetovka.\nTaffey, 07.08.2013 | Reagovat\nLuděk Bouška • 7. 1. 2014 v 15:47\nLuděk Bouška • 8. 1. 2014 v 11:14\nLuděk Bouška • 18. 4. 2014 v 13:23\nLuděk Bouška • 29. 1. 2014 v 9:44\nLuděk Bouška • 29. 1. 2014 v 14:39\nFotoaparáty vhodné pro žánr streetfoto\nAkce\tCanon PowerShot G1 X\nObjektivy vhodné pro žánr streetfoto\nAkce\tNikon 35mm f/1,8 AF-S NIKKOR G DX\nOlympus M.ZUIKO 17mm f/2,8 Pancake\nTermín: 5. 12. 2019\nTermín: 17. 12. 2019\nTermín: 7. 1. 2020


Prodej bytu 3+1 o velikosti 73 m2 v Ostravě | Kaktus reality\nÚvodProdejBytyProdej bytu 3+1 [73 m²], lodžie, ul. Závoří, Ostrava - Zábřeh\nProdej bytu 3+1 [73 m²], lodžie, ul. Závoří, Ostrava - Zábřeh, REZERVOVÁNO\n4.012,- Kč / měsíčně ( včetně fondu oprav 1.834,- Kč )\nNabízíme Vám ke koupi byt v osobním vlastnictví 3+1 na ul. Závoří v Ostravě- Zábřehu.\n• Byt je situovaný ve 12.NP/13.NP s lodžií.\n• Bytová jednotka prošla velmi vkusnou úpravou a je vhodná k okamžitému nastěhování.\n• Čtvercová kuchyň s plně vybavenou kuchyňskou linkou.\n• Krásný výhled na Ostravu.


Předák Nočních vlků: Zabití polští důstojníci v Katyni? Oběti nešťastné doby — HlídacíPes.org\nFacebook Michala Haška,\nPředák Nočních vlků: Zabití polští důstojníci v Katyni? Oběti nešťastné doby\nNapsal/a Kristián Chalupa 6. května 2016\nUVNITŘ ROZHOVOR. Poprvé jsem se o existenci ruských motorkářů dozvěděl v roce 1987 během týdenního pracovního pobytu v moskevském Divadle satiry. Existenci „divokých motorkářů“ mi o osm let později potvrdil během další návštěvy Moskvy tehdejší český velvyslanec v Rusku Rudolf Slánský. Někteří ruští motorkáři se za komunismu údajně podíleli i na dodávání zakázaných tiskovin do tehdejšího Československa, píše v textu pro HlídacíPes.org brněnský publicista Kristián Chalupa.\nMotorkářské kluby se v bývalém Sovětském svazu začaly vytvářet v období Gorbačovovy „přestavby“. Prvopočátky Nočních vlků sahají ale někdy do doby půl roku po skonu generálního tajemníka ústředního výboru KSSS Leonida Brežněva, který zemřel v listopadu 1982.\nInspirace Hells Angels, pak rozchod\nJádro motorkářů původně tvořily neformální skupinky moskevských fanoušků motocyklů a západní rockové hudby. V květnu roku 1989 se Noční vlci ustavili jako první oficiální motorkářský klub v tehdejším Sovětském svazu. Vedoucí osobností se stal Chirurg, tedy Alexandr Sergejevič Zaldostanov.\nPo rozpadu SSSR se klub dál rozrůstal a začal rozvíjet i podnikatelské aktivity v oblastech, souvisejících s motocyklismem. V té době se jeho členy stali i někteří příslušníci nově vznikající ruské podnikatelské vrstvy. Klub dříve spolupracoval s americkým motorkářským gangem Hells Angels, jímž se Zaldostanov původně inspiroval během svého pobytu v západním Berlíně v roce 1989. O přibližně deset let později Noční vlci ukončili s Hells Angels styky.\nPočátkem tohoto století se klub postupně vyvinul v organizaci vyjadřující podporu ruskému nacionalismu, pravoslavné církvi a rovněž politickému vedení Ruska. Zejména pak Vladimiru Putinovi. Ze strany jiných motorkářských organizací jsou někdy Noční vlci kritizováni právě za svou politizaci.\nPřitom se Noční vlci označují za apolitickou organizaci. Zároveň se ale vedení klubu v čele s Alexandrem Zaldostanovem (Chirurg) netají svými sympatiemi a podporou ruského prezidenta Vladimira Putina. V moskevském sídle tohoto klubu se Putin poprvé objevil v roce 2009.\nObčas s Nočními vlky i sám vyrazí na motorce při jejich „spanilých jízdách“ a vybrané členy přijal v Kremlu. Kvůli napomáhání ruské anexi Krymu se Zaldostanov, který je profesí vystudovaný lékař a někteří další představitelé klubu, ocitli na seznamu osob, které nemají povolen vstup do schengenského prostoru.\nKlub Nočních vlků, jehož členem je již dva roky také čečenský prezident Ramzan Kadyrov, má v současné době na pět tisíc členů. Své pobočky má mimo jiné v Bělorusku, Lotyšsku, Srbsku, Makedonii, Německu, Bulharsku. Za nového člena může být přijata osoba, která se nejméně dva roky podílí na činnosti klubu a zároveň ho doporučí stávající člen Nočních vlků.\nZ myšlenek Alexandra Zaldostanova\nJosif Stalin zůstává idolem ruských dějin, nepřekonaným vůdcem.\nStoupenci americké demokracie nemají žádné právo odsuzovat Stalina, protože plodí stokrát více zla než on.\nGlobální satanismus je jiné jméno pro Západ.\nŽádná jiná osobnost, která by byla alespoň trochu srovnatelná se Stalinem tu nebyla, než přišel Putin. Ochráním ho tak, aby ho nemohla uštknout žádná zmije.\nZabití polští důstojníci v Katyni? Oběti nešťastné doby\nROZHOVOR. Jednou z vůdčích postav Nočních vlků je čtyřiatřicetiletý stavař z Moskvy Andrej Bobrovskij.\nDo Brna dorazil v úterý večer společně se skupinou Nočních vlků položit květiny k památníku Rudoarmějců, kteří na jaře roku 1945 položili své životy při osvobozování jižní Moravy od nacistů. Po skončení pietní vzpomínky na brněnském Ústředním hřbitově ochotně pózoval fotografům a odpovídal na dotazy přítomných. Přes ruskou televizní stanici vyřídil do Moskvy pozdrav Chirurgovi.\nOdkud jste přijeli a kolik Nočních vlků do Brna dorazilo?\nNaše třicetičlenná skupina jede z Polska a po cestě se k nám připojili na motorkách Češi, Němci, Poláci a také přátelé ze Slovenska a z dalších zemí. Celkem nás dojelo do Brna kolem stovky.\nNavštívili jste také Katyň, kde jsou pochováni polští důstojníci a vojáci, kteří byli zavražděni na Stalinův příkaz?\nV Katyni jsme byli v loňském roce, letos ne. Navštívili jsme památník, kde jsme položili květiny k poctě pohřbených Poláků. Nejsme žádní historici, nezabýváme se tím, kdo to udělal, nezabýváme se exhumací. Víme, že jsou tam pochováni polští důstojníci. Byly to oběti války, oběti nešťastné doby. Je to součást historie, která není vždy srozumitelná.\nNavštívil jste již někdy Českou republiku nebo jste u nás poprvé?\nNe, nejsem zde poprvé, již jsem u vás byl. Mám velice rád Čechy, Českou republiku a samozřejmě vaše pivo. Jsem potěšen, že na dnešní pietní vzpomínku v Brně dorazilo tolik lidí. Lidé mají spolu hovořit.\nJaký je váš další program před dojezdem do cíle, kterým je Berlín?\nNaším cílem je návštěva míst, kde jsou pochováni sovětští vojáci, kteří zahynuli za osvobození Evropy od nacismu. Z Brna jedeme na Slovensko, do Bratislavy, Banské Bystrice, Svidníku a potom do Vídně. Chceme rovněž navštívit Prahu.\nv prosinci 1987 jsem se v Moskvě zúčastnil prvního nezávislého mezinárodního semináře o lidských právech a v Chartě 77 jsem měl neformálně na starosti udržování kontaktů se sovětskými disidenty. O tom, že by sovětští motorkáři měli nějaké kontakty do komunistického Československa slyším poprvé, a, upřímně řečeno, moc tomu nevěřím. Můžete zveřejnit zdroj této informace? Jakýkoliv kontakt, který by přijížděl v té době z Moskvy, pokud nebyl předem prověřen Lvem Timofeejem nebo Sašou Podrabinkem, jsme automaticky považovali za estébáckou provokaci. A jak prokázali archívy, zcela správně. Od roku 1988 fungovala společná operace KGB a STB s cílem do Charty dostat „podstavu“, tedy ruského agenta, vystupujícího jako zástupce sovětské opozice. Přes opakované pokusy se to touto cestou nepodařilo. Dovolím si naopak upozornit na podezření, že Noční vlci, byli díky osobě šéfa Zadolstanova, pod stálou kontrolou a ve velkém rozsahu ve spolupráci s KGB. Zadolstanov měl v Berlíně v roce 1989 dokonce projít zvláštním výcvikem.\nVy jste mohl za bolševika vycestovat do Moskvy, coby chartista ?\nTak to jste měl docela dobrý. Závidím.\nPo jiných chcete zdroje informací…a sám je neuvádíte. To je dost groteskní.\nPlně chápu, že Jana Urbana zajímají zdroje informnací. Podobně jako já asi nevěří anonymům. Již jsem si oživil jména dvou lidí (z mnohých), s nimiž jsem během pětidenní služební návštěvy moskevského Divadla satiry v roce 1987 debatoval o srpnu 68, o nezávislých iniciativách v SSSR i u nás. Byli to zejména herec Jurij Vasiljev (Divadlo satiry) a hudebník Vladik Zaslavskij (Malé židovské divadlo). Se Zaslavským jsem se setkal již o rok dříve v Brně, když se svým divadelním souborem hostoval v brněnském Satirickém divadle, kde jsem tehdy pracoval. V obou případech přišla náhodou řeč i na ruské motorkáře a na jejich občasné kontakty s kolegy u nás. Velmi rád vzpomínám na svou první návštěvu Moskvy v roce 1987, na atmosféru rodící se svobody, na naprosto otevřené debaty s ruskými umělci ze zmíněných divadel. Byl jsem také na Vagaňkovském hřbitově položit u hrobu Vysockého kytičku. Vladik Zaslavskij mi tehdy v Moskvě věnoval neoficiální kazetu s písněmi tohoto vynikajícího ruského básníka, zpěváka, herce a svobodomyslného člověka.\npočátky vzniku skupin ruských příznivců západního stylu života, rockové hudby a také třeba silných motocyklů spadají do období brzy po smrti Leonida Brežněva – tehdy nešlo ještě o dnešní Noční vlky. A právě mezi nimi byli i jedinci, kteří za pozdější Gorbačovovy „přestavby“ mohli předávat podobně smýšlejícím lidem v NDR či u nás materiály, které v té době byly v Československu nedostupné. Byl jsem v roce 1987 také v Moskvě, kde mne v Divadle satiry jeden herec při debatě o srpnové okupaci informoval, že má kamaráda-motorkáře, který opakovaně předal nějakým Čechům neoficiální nahrávky písní Vladimíra Vysockého a Bulata Okudžavy. Něco podobného mi později říkal můj bývalý kolega z práce, který pochází z Ruska. Byli to ale jedinci, které známý disident Alexandr Podrabinek a lidé z Charty 77 nemuseli vůbec znát a tedy ani „filtrovat“. Stejně tak existovaly další kanály, například církevní. O činnosti ruských neoficiálních struktur jsem také obdržel texty, které mi z Mnichova někdy v polovině 80. let přivezl můj dlouholetý německý kamarád. Psalo se v nich o neoficiálních výstavách, koncertech a také o nezávislých klubech motorkářů, kteří udržují kontakty s podobně orientovanými lidmi v jiných „socialistických“ státech. To vůbec ale nezpochybňuje současnou neblahou roli Alexandra Zaldostanova a dalších představitelů Nočních vlků. Je zcela jasné, že jejich nynější „spanilé jízdy“ střední Evropou mají kromě lásky k rychlým motorkám propagační důvod a jedná se rovněž o jakousi demonstraci síly. Jimi organizované pietní akce nejsou zdaleka jedinou motivací těchto „Putinových hochů“, ale spíše „zástěrkou“.\nMne osobně fascinuje ten amalgám, který vzniká mixem fašistů, nacionalistů, nácků, bolševiků, šílenců, psychopatů, stižáků, hooligans a všeho dalšího. Před pár dny jsem si na Aeronetu přečetl, jak Soros podplácí studenty, aby byli proti Putinovi a Rusku, den nato večer v jedné vinárně mi tamní šéf (známý moravista) tvrdil, že vysokošlolští studenti jsou podpláceni penězi, aby šli proti „svatému sovetskému Rusku“. Bez ohledu na to, že studenti mají nějak podivně moc peněz, jsem se ale s ničím takovým nesetkal. Moc promyšlené propagandy je strašlivá a je to mnohem horší, než jedna návštěva Vlků.


Donaldova „disneyovka“: Luke „odstřelil“ konkurenci - Golfinfo.cz\nDonaldova „disneyovka“: Luke „odstřelil“ konkurenci\nPondělí, 24 Říjen 2011 07:51\nLuke Donald, nebo Webb Simpson? Taková otázka se v souvislosti s opanováním finančního žebříčku nabízela před závěrečným turnajem PGA Tour Children's Miracle Network Hospitals Classic v Disney. Donald přitom na turnaji neplánoval startovat, ale když jej Simpson sesadil z čela, přijela aktuální světová jednička bojovat o opětovné převzetí žezla.\nA po první rundě to pro Angličana vypadalo dobře, když sdílel vedení. Jenže uprostřed dějství se vše obrátilo a zdálo se, že nakonec bude mít navrch Simpson. Ještě po sedmi jamkách finálové rundy držel Američan Luka za zády. Ten přitom chtěl-li pomýšlet na opanování finančního pořadí série, musel skončit nejhůře dělený druhý a Simpsona nechat za sebou. A když na osmičce Donald chyboval a spadl průběžně na dvě rány pod par, zdála se jeho mise takřka nemožná.\nJenže počínaje desátou jamkou přišlo něco, v co doufali už jen nejvěrnější Lukovi příznivci – šesti berdíky v řadě „sestřelil“ nejen Simpsona, ale i zbytek startovního pole a ukázal, že je světovou jedničkou právem, třebaže dosud nezískal jediný major. K tomu navrch ovládl finanční žebříček PGA Tour, takže splnil cíl, kvůli kterému do Disney přijel. S velkou pravděpodobností se navíc stane i nejlépe vydělávajícím golfistou letošního roku na EPGA Tour.\n„Nic lepšího mě nemohlo potkat a je to určitě jedna z největších satisfakcí v mé dosavadní kariéře. Byla to hra vabank, já v ní musel uspět a dokázal jsem to,“ pochválil se po skončení bojů Donald.\nJen pro pořádek – druhý v turnaji skončil se ztrátou dvou ran Justin Leonard (273/-15), „paralyzovaný“ Webb Simpson ve finále zůstal na třech ranách pod par a celkově si odvezl dělené šesté místo (275/-13).\nFinanční žebříček PGA Tour 2011 - konečné pořadí zde\nPrůběžný finanční žebříček EPGA Tour zde


Dotaz: Polní hnojiště ve zranitelné oblasti a havarijní plán - EnviWeb.cz\nDotaz: Polní hnojiště ve zranitelné oblasti a havarijní plán\nPřechodná polní hnojiště mohou být podle platného nařízení vlády č. 262/2012 Sb., o stanovení zranitelných oblastí a akčním programu, ve znění pozdějších předpisů, umístěny ve zranitelných oblastech pouze na pozemky uvedené ve schváleném havarijním plánu. Je nutné u těchto pozemků v rámci schvalování havarijních plánů podle vodního zákona dokládat kromě údajů z ELPISu (obsahujících i údaje o možném přechodném umístění statkových hnojiv) i jiné doklady, popřípadě jaké (zejména se jedná o hydrogeologické posouzení, posudek)?\nV havarijním plánu je nezbytné uvést "místa vhodná k uložení", tedy určenou část pozemku. Zemědělští podnikatelé hospodařící ve zranitelných oblastech (§ 33 vodního zákona, nařízení vlády č. 262/2012 Sb.) mohou pro tyto účely využít výpisy z databáze a tisky map z registru půdy LPIS (Land Parcel Information System), do kterého mají přístup přes Portál farmáře (www.farmar.eu) nebo mohou vrstvy map obdržet na CD od Zemědělské agentury MZe (Agentury pro rozvoj venkova MZe). Registr půdy (LPIS) je veden na základě uživatelských vztahů na základě zákona č. 252/1997 Sb., o zemědělství.\nVodoprávní úřad by měl tato místa v havarijním plánu schválit, a to na základě vytipovaných míst podle LPIS a na základě znalosti místních podmínek. Vodoprávní úřad si může vyžádat také doložení stanoviska Státního pozemkového úřadu s přesnějšími údaji o melioracích, než jsou v mapě LPIS. Některé vodoprávní úřady mohou vyžadovat i hydrogeologické posouzení, a to pro nepříznivé horninové poměry v daném místě, které LPIS nedokáže posoudit, aj.


Test: Každá druhá prodlužovačka na trhu je nebezpečná - iDNES.cz\n22. května 2009 12:50, aktualizováno 12:50\nMy se letních bouřek nebojíme! Blesk nevypnete, ale můžete se před ním ochránit. S takovými argumenty nabízejí mnozí prodejci prodlužovací šňůry s ochranou proti přepětí. Chtěli jsme se přesvědčit, jestli to opravdu dokážou, a ve spolupráci s Pražskou energetikou 14 takových šňůr otestovali. Výsledek? Velké a nepříjemné překvapení.\nProti blesku prodlužovačky v žádném případě nepomohou, podle odborníků k tomu totiž ani nejsou určeny. - čtěte rozhovor s poradcem Pražské energetiky\nOchrání sice proti přepětí v síti - to dokážou všechny - ale polovina z nich je vysloveně nebezpečná. Čtyři šňůry můžou způsobit požár, další tři úraz elektrickým proudem. Jinými slovy - sedm vzorků ze čtrnácti neodpovídá technickým požadavkům na elektrická zařízení.\ninfografika: nebezpečné výrobky\nVyplynulo to ze zkoušek, které zpracoval Vojenský technický ústav pozemního vojska VTÚPV ve Vyškově.\nA navíc: všechny šňůry byly označeny logem CE, které má garantovat, že výrobek je bezpečný - což znamená, že polovina výrobků je nesla neprávem. Proč tomu tak je, na to musí přijít Česká obchodní inspekce, které jsme výsledky předali k dalšímu šetření.\nNešlo přitom o žádné zboží z tržnice, ale o výrobky z velkých obchodů a specializovaných prodejen s elektromateriálem, některé dokonce i renomovaných značek.\nU zkoušek vyhořel\nNejhorší ze všech byla polská prodlužovačka Elgotech PSF 503 s falešnou značkou CE. Neprošla celou řadou zkoušek, ale u té nejdůležitější - která prověřuje odolnost vůči vzplanutí - vyhořela doslova. Zásuvka začala hořet silným plamenem a rozžhavila se na tak vysokou teplotu, že z ní začal odkapávat hořící plast. Technici ve zkušebně ji museli rychle uhasit, pokud nechtěli, aby jim vyhořela laboratoř. Verdikt byl jasný: Nebezpečí požáru.\nPozor v obchodech\nVybrat v prodejně správnou přepěťovou ochranu není jednoduché. I náš test prokázal, že se běžně prodávají dokonce i nebezpečné výrobky. Přinášíme proto několik rad, nač si dát při výběru pozor.\nOznačuje, že výrobek splňuje předpisy Evropské unie, a je tedy bezpečný.\nLogo se bohužel velmi často falšuje, takže se objevuje i na neschválených výrobcích. U falešného loga jsou písmena většinou vytištěna špatným typem písma a blízko u sebe.\nU správného tvoří písmena C i E polovinu kružnice - když si představíte oba kroužky vedle sebe, musí se protnout v místě, kde začíná E.\nZnačka zkušebny na vidlici\nKdyž si prohlédnete koncovku přívodní šňůry, musí být v místech mezi oběma kolíky vylisovaná revizní značka zkušebního ústavu, který prověřil bezpečnost. Jsou sice určeny pro kontrolu, ale i laikům leccos napoví. I tyto značky se falšují, ale pokud je vidlice úplně bez značky, určitě nebyla testována.\nŠňůra by měla být opatřena takzvanou návlačkou (alespoň 25 milimetrů dlouhou dutinkou u výstupu z krytu). Chrání kabel, aby se při častém ohýbání nepoškodil.\nProhlédněte si kolíky přímo v zásuvkách i na vidlici zástrčky, u výrobků neschválených pro český trh bývají tenčí. Nedrží pak v zásuvce a může dojít k jiskření.\nSeriózní výrobce nebo dovozce ho neopomine přiložit.\nNěkdy chybí dokonce jakýkoliv údaj o výrobci, i v tomto případě je lepší rozhlédnout se jinde.\nStejnou zkouškou neprošly ještě další tři výrobky: Legrand a dvě šňůry značky Acar. Legrand je přitom jeden z největších výrobců elektroinstalačního materiálu na světě. "Prodlužovací přívody Legrand dokážou přesně to, co potřebujete. Otočit se, připevnit na stěnu, pod stůl, nabídnout komfort a bezpečně ochránit vaše děti," píše na svých internetových stránkách firma.\nJak je možné, že zboží této značky propadlo? Buď si společnost neuhlídala, co uvádí na trh, nebo jde o padělky. Pro druhou variantu hovoří i fakt, že na výrobku není uvedeno ani typové označení, ani výrobce či distributor.\nChcete ránu proudem?\nDalší tři vzorky - Hadex, Belkin a Chacon - propadly u zkoušky, která zjišťuje, jestli materiál odolá nadměrnému teplu, které vzniká při poruše. Horká kulička, která se vtlačuje do plastu, v něm nesmí zanechat otisk hlubší než dva milimetry.\n"Při zahřátí se totiž může kryt zdeformovat a snadno se odhalí živé části, které jsou pod proudem," vysvětluje Miloslav Kloz z Pražské energetiky. "Když bude šňůra třeba někde pod stolem, nemusíte si toho ani všimnout. A při vypínání dostanete,ránu‘." I tady je závěr jasný: riziko úrazu elektrickým proudem.\nVybírejte ze sedmi solidních\nVe srovnání s těmito závadami jsou nedostatky ostatních prodlužovaček zanedbatelné. U některých se stírá písmo na štítcích, takže důležité údaje o napětí nebo maximálním zatížení si po čase nepřečtete; u dalších není přívodní kabel dostatečně chráněn proti ohybu.\nVítězem testu se stala osmizásuvková přepěťová ochrana APC SurgeArrest ze specializované prodejny alza.cz. Jako jediná prošla všemi zkouškami na jedničku. S cenou 1 129 korun je i nejdražší ze všech testovaných; jako jediná má totiž i přepěťovou ochranu koaxiálního televizního i síťového datového kabelu. Ochrání tedy i televizi, telefon a počítač.\nZ jednodušších kabelů jsou dobrou volbou Belkin, Logo, Bandridge a Solid. "Stejně jako u jiných elektrospotřebičů, ani přepěťové ochrany se nevyplatí nakupovat v supermarketech. Lepší je zajít do odborné prodejny nebo přímo k firmám, které se specializují na elektrozařízení," radí Miloslav Kloz.\n* Test vznikl ve spolupráci s Pražskou energetikou.\n* V hypermarketech a v kamenných i internetových prodejnách s elektronikou (místo nákupu je uvedeno v závorce u ceny) jsme koupili 13 prodlužovacích přívodů s přepěťovou ochranou a jednu šňůru s ochranou proti přetížení.\n* Nechali jsme je otestovat ve vojenském technickém ústavu VÚTPV ve Vyškově.\n* Zkoušky byly zaměřeny nejen na přepěťovou ochranu, ale i na bezpečnost výrobků.\n* Ve zkušebně provedli řadu zkoušek, které ukazují, zda výrobky splňují požadavky normy. Například odolnost proti nadměrnému teplu se zjišťuje vtlačováním kuličky zahřáté na 125 °C do plastového krytu: "prohlubeň" nesmí být větší než dva milimetry.\nOdolnost materiálu proti hoření zase smyčkou rozžhavenou na 850 °C: rozžhavený hrot se na 30 vteřin přiloží k plastu a po odejmutí musí plast do 10 vteřin zhasnout.\n* Technici také prověřili konstrukci vidlic a zásuvek a zjišťovali, zda jsou kabely odlehčeny od tahu, zajištěny proti posunutí a vytržení, proti zkroucení žil a zda mají dostatečné odlehčení proti ohybu.\n* Prověřili také, zda jsou údaje na štítcích trvanlivé, aby důležité informace byly čitelné i po delším čase.\n* Testované prodlužovačky si můžete prohlédnout v Poradenském středisku Pražské energetiky, Na Hroudě 4, Praha 10, www.pre.cz/poradenstvi.\nTémata: Redakční test MF DNES, Test iDNES.cz, trh, Vyškov, Alza.cz, Česká obchodní inspekce, Evropská unie, Falešné peníze, IMEX, Praha 10, Pražská energetika


pokousání - CNN Prima NEWS\nCNN Prima News ■ pokousání\nVýpis příspěvků ke štítku „pokousání“\n■ 4. prosince 2021 19:43\n■ 27. října 2021 14:17\n■ 8. září 2021 12:40\nNa Slovensku řádí medvědi. To poznala i středoškolská pedagožka Erika, pro kterou skončila procházka na ostružiny u Bánské Bystrice téměř tragicky. Napadla ji totiž rozzuřená medvědice. Web Nový čas nyní přišel s novými podrobnostmi k útoku.\nZa letu chtěla otevřít dveře, pokousala i letušku. Posádka ji svázala lepicí páskou\n■ 12. července 2021 20:56\nZoufalá doba si žádá zoufalé činy. Tím se řídila posádka v letadle společnosti American Airlines. Pasažérku, která se údajně za letu pokoušela otevřít dveře a byla agresivní i na letušku, personál připoutal k sedadlu lepicí páskou. Na incident upozornila zahraniční média včetně webu The Sun.\nPes, který brutálně pokousal seniora, má nový domov. Ve hře byla i možnost, že ho uspí\n■ 20. června 2021 18:57\nPes, který ošklivě pokousal v Poříčí nad Sázavou seniora, má nový domov. K děsivému napadení došlo na začátku června. V neděli si zvíře vyzvedla nová majitelka – zaměstnankyně útulku. Právě tam bude mít pes provizorní domov a bude se učit slušnému chování. Zraněný senior však stále zůstává v nemocnici.\n■ 16. června 2021 17:02\n■ 15. června 2021 18:43\n■ 14. června 2021 19:54\nBrutální útok psa se odehrál na zahradě jednoho z rodinných domů v Poříčí nad Sázavou na Benešovsku. Zvíře tam ošklivě pokousalo staršího muže, kterého s těžkým zraněním nohou přepravil do nemocnice vrtulník.


Jana Maláčová slaví. Už dva roky jako ministryně pomáhá lidem, jiní se tím ovšem nechlubí – Forum24\nMinistryně práce a sociálních věcí Jana Maláčová (ČSSD) | FOTO: repro ČT\nčeská vládaČSSDJana Maláčováministerstvo práce a sociálních věcísociální politika\nMinistryně práce a sociálních věcí Jana Maláčová oslavila dva roky v čele rezortu. Dostala se do něj přitom tak trochu náhodou, když její předchůdce Petr Krčál po třech týdnech ve funkci kvůli obvinění z plagiátorství ve své bakalářské práci rezignoval. Na webových stránkách České strany sociálně demokratické se Maláčová chlubí, kolik toho za tu dobu zvládla. Celkem je zde vypsáno 27 úkolů, které ministerstvo pod jejím vedením splnilo. Ministryně vyzdvihuje, jak pomáhá lidem. Podstatné však je, o jaký druh pomoci se jedná a kdo ji ve skutečnosti ze své kapsy zaplatí.\nMinistryně Maláčová na webu ČSSD vysvětluje, proč se rozhodla jít do politiky. Nebylo za tím nic jiného než touha pomáhat: „Je to obyčejná lidská slušnost pomáhat lidem, proto jsem šla do politiky. ČSSD chce hájit zájmy všech, kteří poctivě pracují nebo celý život pracovali, kteří vychovávají děti nebo se starají o své nemocné blízké. A dělají všechno správně.“\nUž to samo o sobě je poněkud zvláštní. Jeden si říká, pokud je tomu tak, že podle Jany Maláčové je pomáhat lidem obyčejná lidská slušnost, proč kvůli tomu musela chodit do politiky a brát dobře placený post šéfky rezortu práce a sociálních věcí. Pomáhat lidem by přece mohla na mnoha jiných místech a nemusela kvůli tomu dělat politickou kariéru.\nV každém případě to nic nemění na tom, že místopředsedkyně sociální demokracie si na té pomoci, kterou poskytuje druhým, opravdu hodně zakládá: „Jak důležitá je taková pomoc, se ještě více projevilo v době pandemie koronaviru. Myslím, že za ty dva roky jsem ukázala, že o tom jen nemluvím, že ČSSD plní sliby a lidem skutečně pomáhá,“ zdůrazňuje Maláčová.\nMinistryně a sociální demokraté tak vypočítávají, jak pomohli seniorům, rodinám, jak pomohli zaměstnancům a zaměstnavatelům nebo také lidem s postižením a sociálním službám. Zkrátka komu mohli, tomu pomohli a zahrnuli ho svou pomocí.\nTohle stylizování se Jany Maláčové do role někoho, kdo každému pomáhá, je až trochu protivné. Když někdo až příliš často a nápadně poukazuje na to, jak druhému pomáhá, je to prostě podezřelé a člověka napadne, že to asi nedělá tak úplně nezištně. Kdyby to dělal kvůli bližnímu svému nebo protože je to obyčejná lidská slušnost, neměl by takovou potřebu to stavět na odiv.\nJeště důležitější je však to, o jakou pomoc se jedná. Většina toho, jak sociální demokracie a Jana Maláčová na postu ministryně práce a sociálních věcí pomáhají, má totiž tento charakter: „zvýšila se základní výměra důchodu na 10 % průměrné mzdy“, „od 1. 2019 se navýšil důchod o 1 000 Kč lidem starším 85 let“, „v roce 2021 by měla průměrná výše důchodu dosahovat 15 000 Kč“.\nTímto stylem se dá pokračovat a ČSSD a ministryně Maláčová tak skutečně činí, když na stranickém webu vypisují, co všechno se jim za uplynulé dva roky podařilo: „zvýšili jsme rodičovský příspěvek na 300 tisíc Kč“, „předložili jsme zákon o náhradním výživném“, „v posledních dvou letech jsme rekordně zvyšovali minimální mzdu“, „zrušili jsme karenční dobu“, „zvýšili jsme o téměř polovinu příspěvek na péči ve III. a IV. stupni závislosti“, „zajistili jsme vyšší odměňování ve srovnatelných profesích v sociálních službách, přibližujících se oboru zdravotnictví“.\nDobře ohodnocená práce\nJasně z toho plyne, že velká část pomoci má povahu přerozdělování a je zvyšováním důchodů, mezd a všemožných příspěvků či zaváděním úplně nových podpor. Taková pomoc samozřejmě není příliš náročná, zvlášť, když ji ve výsledku platí daňoví poplatníci.\nSociální demokracii nezničila personální „genocida“, ale úpadek důvěry, spory a vládnutí s Babišem\nAbychom ale ministryni Janě Maláčové a sociálně-demokratické partaji nekřivdili, mezi uvedenými splněnými úkoly jsou i některé, které se tomu vymykají. Například tenhle: „Založili jsme důchodovou komisi, která řeší důchodovou reformu a plošné zabezpečení ve stáří.“ To ovšem také není žádná sláva, protože z důchodové reformy, ke které se vláda zavázala ve svém programovém prohlášení, toho zatím mnoho není.\nRespektive především tohle: „Legislativně dokončujeme návrh na dřívější odchod do důchodu pro náročné profese a tzv. výchovné pro seniorky.“ A to je opět jen další výdaj pro už tak do budoucna napjatý a podfinancovaný důchodový systém.\nLépe pak znějí tyhle body: „Centrem činnosti Úřadů práce ČR se opět stává politika zaměstnanosti“, „digitalizujeme agendu Úřadů práce ČR a ČSSZ, tak aby občané mohli vyplňovat a zasílat formuláře elektronicky“, „dokončujeme revizi systému rekvalifikací“. U těch ale záleží hlavně na tom, zda to nejsou jen klamné přísliby, a ve skutečnosti se toho zase tolik nezmění.\nJana Maláčová už dva roky pomáhá lidem. Pravda je však taková, že je to její práce, za kterou není úplně špatně ohodnocená. Kdyby se výrobce aut chlubil, jak pomáhá lidem, budeme se na něj dívat trochu zvláštně. Byla by to ale pravda minimálně stejně, jako když to samé o sobě říká ministryně práce a sociálních věcí.


Obaly na mobily huawei nova levně | Mobilmania zboží\nObaly na mobily huawei nova\nobaly na mobily huawei nova  •  obaly na mobily huawei nova gold  •  obaly na mobily huawei  •  obaly na mobily huawei p8  •  obaly na mobily huawei gx8  •  obaly na mobily huawei y5ll  •  obaly na mobily huawei y6  •  obaly na mobily huawei g8  •  obaly na mobily huawei y5  •  obaly na mobily huawei y3ii  •\nZadní silikonový obal na mobil Huawei Nova 3i šedý. Silikonové obaly patří mezi nejoblíbenější ochranné kryty pro mobilní telefony. Originální design zajistí mobilu stylový vzhled a díky kvalitnímu zpracování také skvělou ochranu. Obal mírně přesahuje přední hrany mobilu, takže když jej položíte displejem dolů, stále leží na pouzdru a neodře se. Kryt je vyroben ze směsi gumy a silikonu, proto je pružný a odolný. Výhody + výřezy potřebných otvorů pro konektory + tlačítka jso...\nKvalitní ochranné tvrzené sklo na mobil Huawei Nova 3i Swissten. Upozorňujeme, že mobilní telefon Huawei Nova 3i má zaoblený displej, proto je tvrzené sklo záměrně vyrobeno o cca 1-2 mm užší a nemusí tak přilnout na okrajích na 100% k dotykové ploše telefonu. Tato vlastnost skla není na závadu, sklo přesto plní svoji funkci i na telefonech, které mají na okrajích zakulacenou dotykovou plochu. Nelekejte se prosím, že vám došel menší rozměr, jsou takto vyrobena záměrně. Kvůli zaoblení d...\nZadní pevný obal na mobil Huawei Nova 3i Pocket hnědý. Tento jedinečný zadní kryt z koženkového materiálu se stane praktickým a nepostradatelným doplňkem k Vašemu telefonu Huawei Nova 3i. Multifunkční pouzdro má na zadní straně dvě koženkové kapsičky, do kterých se bez problému vejde například kreditní karta, a tak můžete mít všechny nezbytnosti pohodlně u sebe. Obal mírně přesahuje přední hrany mobilu, takže když jej položíte displejem dolů, stále leží na pouzdru a neodře se. ...\nPouzdro Molan Cano Jelly Huawei Nova 3i silikon zlatý 35086 (kryt neboli obal na mobil Huawei Nova 3i)\nKvalitní zadní silikonový obal na mobil Huawei Nova 3i Molan Cano Jelly zlatý. Stylový kryt je vyroben z gelového materiálu, je tedy pevnější, než např. ultratenké silikonové pouzdro. Předností těchto obalů jsou krásné moderní barvy a luxusní třpytivý povrch. Výhody + výřezy potřebných otvorů pro konektory + tlačítka jsou kryta tak, aby šla bez problému ovládat + telefon není nutné z krytu vyndávat + ochrana celé zadní strany telefonu + chrání mobil při pá...\nOchranné tvrzené sklo TopGlass na mobil Huawei Nova 3i. Upozorňujeme, že mobilní telefon Huawei Nova má zaoblený displej, proto je tvrzené sklo záměrně vyrobeno o cca 5 mm užší a nemusí tak přilnout na okrajích na 100% k dotykové ploše telefonu. Tato vlastnost skla není na závadu, sklo přesto plní svoji funkci i na telefonech, které mají na okrajích zakulacenou dotykovou plochu. Sklo je velmi pevné a tenké, tloušťka je pouhých 0,33mm. Skla jsou vyrobena přesně na daný typ telefonu a m...\nTemperované tvrzené sklo 9H na Huawei P40 Lite / Nova 7i / Nova 6 SE (baleno v obálce) Extrémně odolné tvrzené sklo 9H. Chrání displej před poškozením během pádu. Sklo pohlcuje energii generovanou nárazem a rozloží ji na svůj povrch. Díky tomu se rozbijí pouze nalepené sklo, ne celý displej. Náklady na výměnu skla jsou nesrovnatelně nižší než instalace nového displeje! POZNÁMKA: Hrany tvrzeného skla v některých případech mohou být mírně zvednuty. Sada obsahuje čisticí utěrky pro LCD displej a ...\nOriginální USB datový kabel Huawei AP51. USB kabel Huawei AP51 je velice kvalitně vyroben, s pevně zatavenými konektory. Tento kabel lze použít i pro jiné značky mobilních telefonů. Baleno v servisním balení. Toto balení je levnější a šetrnější k životnímu prostředí. Datový kabel lze použít i pro připojení k počítači. Délka kabelu je 1 m. A dále by se vám mohlo hodit: obaly a kryty na mobily, ochranná tvrzená skla, nabíječky na mobily do sítě, paměťové karty, nabíječky do auta...\nKvalitní tvrzené sklo GoldGlass na mobil Huawei P20. Upozorňujeme, že mobilní telefon Huawei P20 má zaoblený displej, proto je tvrzené sklo záměrně vyrobeno o cca 2-3 mm užší a nemusí tak přilnout na okrajích na 100% k dotykové ploše telefonu. Tato vlastnost skla není na závadu, sklo přesto plní svoji funkci i na telefonech, které mají na okrajích zakulacenou dotykovou plochu. Nelekejte se prosím, že vám došel menší rozměr, jsou takto vyrobena záměrně. Kvůli zaoblení displeje ochranná...


Trek 2013 představen - Tech news - Bike Technika - MTBS.cz\nTrek 2013 představen\nJak jsme krátce avizovali koncem minulého týdne, Trek odprezentoval své novinky na rok 2013, tady jsou...\nPříští rok se u Treka ponese ve znamení inovací dvou hlavních modelových lajn. Ta první je zaměřená na trailbiky, Trek ji nazývá "singletrack trail", ta druhá pak na XC, konkrétně jeho 29" podobu.\nFuel EX v novém hávu\nDoposud byla modelová řada Fuel EX se zdvihem 120 mm určena díky zvé velké míře univerzálnosti pro pohodlnější marathonce, či jezdce XC a vybrat si mohli jak příznivci karbonu, tak duralu v široké škále výbav i cen.\nÚspěšnost a velmi dobré prodejní úspěchy však Trek motivovali k zásadním změnám, které u Fuel EXu provedl. Výsledkem má být další navýšení univerzálnosti biku zejména směrem k lepšímu využití v technických singletracích.\nNový rám dostal do vínku zejména výrazně přepracovanou geometrii. Celkově se délka rámu zkrátila a výška horní rámové trubky snížila. U karbonových verzí absentuje rozdvojení horní rámové trubky před sedlovou trubkou a sedlovka je tak nově umístěna v poměrně dlouhé přesazené části obdobně jak to znáte z XC modelu Top Fuel.\nStejně jako hlavní rámový trojúhelník, tak i zadní stavba byla mírně zkrácena a pro lepší ovladatelnost kola v terénu bylo rovněž sníženo těžiště celého rámu, to jest výška středového složení.\nNa rámu pak ještě přibyly vychytávky, které známe spíše z enduro kol jako např. ISCG úchyt napínáku u středové mufny, nebo chránič spodní rámové trubky před poškozením od odletujících kamenů.\nTrek také na všech svých FOX odpružených jednotkách vybavených dvoukomorovým DRCV systémem využívá nové logiky třípolohového ovládání CTD stoupání (Climb - Trail - Descend), které nahrazuje mnohdy méně přehledné nastavení propedalu označené číslicemi.\nFuel EX díky změně geometrie dostal i mírně upravenou kinematiku zadního odpružení. APB jednočep s integrovanou zadní osou v čepu odpružení zůstává, změnilo se maličko umístění hlavního čepu zadní stavby a co je nejzásadnější, zdvih kola se zvýšil ze stávajících 120 mm na 130 mm.\nFuel EX tak posouvá kategorii Singletrack trail u Treku do nových rozměrů, díky kterým zpříjemní jízdu v oblíbených lokalitách všem příznivcům tohoto jízdního pojetí. My jsme měli možnost otestovat druhý nejvyšší karbonový model Fuel EX 9.8 přímo v srdci italských Dolomit a stručně řečeno souhlasíme se vším, co bylo o novince řečeno, zejména pak s tím, že se zvýšila hravost a ovladatelnost biku v terénu. Pravdou sice je, že se zkrácení rámu podepsalo na jízdních vlastnostech ve strmém stoupání, kdy se nový Fuel EX má tendenci zvedat na zadní o trošku dřív, než byste čekali, ale celkově posunutí více do "trailova" kolu podle nás rozhodně prospělo.\nMimochodem, Trek se hodně zaměřil také na hmotnosti nových rámů. Základní duralové provedení (5,6 a 7) 2466 g, vyšší duraly (8 a 9) 2438 g a karbonové OCLV provedení (9.7, 9.8 a 9.9) 1760 g, to jsou čísla udávající hmotnost rámů, ke kterým není co dodávat.\nPokračovat na: 29" Garyho Fishera\n29" Garyho Fishera\nStache nový trail\nPřečteno - 31415x Tagy: trek tech2013\n#15 Fogl - vloženo: 09.08.2012 v 08:07:41\nNa DRCVčko zpočátku spousta lidí nadávala, ale mám Roscoe a měl jsem RumbleFishe (podělil jsem ho kamarádovi)... Ten tlumič sice opravdu chodí "po dorazech", ale při správném naladění krásně využívá plný zdvih a potenciál kola. A to asi vyvolává ten všeobecný dojem, že bike má více zdvihu, než ve skutečnosti.\nPoznal jsem to hlavně na šéfově biku. Měl Fuel EX8 (2010??? možná), kde byla ještě RP2ka a potom totéž kolo už s DRCVčkem. Dost jiný pocit z využití zdvihu zadního kola na jinak totožném stroji.\n#14 petan - vloženo: 08.08.2012 v 08:43:58\nPřiznám se, že jsem to CTD schválně zkoušel v terénu přepínat do různých poloh a oproti RP23 se to teda lišilo výrazně. V céčkové poloze a při šlapání ze sedla se to skoro nehlo. Nechci tvrdit, že to je lockout poloha, ale hodně se jí to blíží. V téčkové poloze je to takové nemastné neslané, v podstatě to chodí, ale né moc aktivně, ale zase to docela jede, takže to účel polohy přesně splňuje a no a ta poslední poloha otevřeno je pak klasická "sjezdová" kdy to chytá všechno a všude a spolu s DRCV druhou komorou to fakt funguje dost dobře až si člověk myslí, že má víc zdvihu, než má bike ve skutečnosti.\n#13 McBlacky - vloženo: 07.08.2012 v 13:41:06\nodpověď na Fogl — #12 myšlenka Triadu byla od začátku velmi dobrá a podle mě je to lepší než RP23, za předpokladu, že oba tlumiče jsou laděny podle pákovacího poměru konkrétního rámu (dneska u větších výrobců u značky fox standart). Triad sice teoreticky nezamykal úplně natvrdo, ale pořád více než jakýkoli RP23. Navíc umí tlumič zamknout bez sagu, což v dlouhých stoupáních v horách výrazně pomůže geometrii. RP23 to "zamkne" v sagu.\n#12 Fogl - vloženo: 07.08.2012 v 11:17:22\nA v čem je to tak výrazně odlišné? V návodu k Triadu jsou sice polohy popsány jak Locked-Propedal-Open, ale jinak se dozvím: "features/adjustments ... lightweight chassis, DOHC ProPedal with 2 positions, air spring pressure, rebound adjust." Takže je jasně dáno, že ani Locked není úplně zavřený tlumič natvrdo. A i kdyby byl, tak CTDčko je pořád jenom vyladěný Triad s tím, že polohy Locked-Propedal se změnily na "více" Propedal - "méně" Propedal. Navíc u CTD with Trail adjust jsou u polohy Trail možnosti adjust range 1, 2 nebo 3. A to už je tolik ladících "čuramentů", že místo toho aby člověk bajkoval, tak furt jenom tuní a tuní a tuní... Však co by netunil, když to jde,...že??? :-D\n#11 McBlacky - vloženo: 06.08.2012 v 13:34:53\nodpověď na Fogl — #10 CTD bych řekl, že je něco jiného. Triad mám na jednom ze svých kol (SJ FSR 2009) a je to jak píšete. CTD by mělo být spíš blíže RP23 s tím, že to přepíná open-PP1-PP3 nezamyká to úplně jak jsem pochopil.\n#10 Fogl - vloženo: 06.08.2012 v 11:28:38\nodpověď na McBlacky — #3 Geo může být problém, ale Climb-Trail-Downhill tlumáky se podle mě dělaly už hrozně dávno pro Spešla (jezdil jsem Stumpa FSR 2006) a fungovaly dobře, jenom se to jmenovalo Triad a polohy byly Locked-Propedal-Open. Řekl bych, že se vrátili k této koncepci, kterou možná mírně vyladili...\n#9 petan - vloženo: 03.08.2012 v 12:25:33\nRumblefish samozřejmě v roce 2013 bude, ale nedotkl se ho žádný zásadní redesign (kromě barev). Dostal v podstatě akorát nové CTD odpružení od foxu, jinak zůstává beze změn. Trochu mne osobně zklamalo, že se prozatím stoplo představení nového již dříve avizovaného biku Roscoe, ale to je holt život, Trek ho zdá se výrazně předělává oproti původním "divným" nástřelům, takže se jeho finální uvedení zpozdí.\n#8 macochejl - vloženo: 02.08.2012 v 14:25:45\nTrochu mi tam chybí Rumblefish...:-/\n#7 Pete - vloženo: 01.08.2012 v 21:53:33\nkonečně pěkný desingy,myslim ty xc 29" biky :-)\n#6 bmarcel - vloženo: 01.08.2012 v 20:45:50\na čo vyššie zdvihy??????\n#5 qp - vloženo: 01.08.2012 v 15:25:24\nKonečně rámy co nevypadají jako hřbitovní brána.\n#4 Eurobike Praha - vloženo: 01.08.2012 v 14:35:03\nodpověď na Aleš — #1 Všechny váhy celoodpružených rámů TREK jsou uváděny včetně tlumiče.\n#3 McBlacky - vloženo: 01.08.2012 v 14:21:19\nna EX jsem zvědav. Původní verze byla mezi 120 jedno z nejlepších kol, hlavně proto, že i pěkně jelo a stoupalo. Snad to nezabili kratší geo a CDT tlumičem.\n#2 elefson - vloženo: 01.08.2012 v 13:14:51\nMno koukám, že Trek nám zareagoval :) Ty devětadvácy vypadají zajímavě.\n#1 Aleš - vloženo: 01.08.2012 v 11:38:25\nHmotnost rámů je bez tlumiče?\nna tento komentář reaguje usak — #4


Teta drogerie - Kosmetika může i škodit aneb Jak své pleti neublížit\nÚvod Články Krása Obličej Kosmetika může i škodit aneb Jak své pleti neublížit\nKosmetika může i škodit aneb Jak své pleti neublížit\n16. března 2017 od Tereza Stará\n16. března 2017 • 5 minut čtení\nPřipravil/a Tereza Stará ve spolupráci s expertem MUDr. Gréta Wohlová\nCo se týče kosmetické péče, rozhodně se nevyplatí používat výrobky podle rad kamarádek nebo aplikovat neodborné triky vyčtené z internetu. Někdy totiž mohou mít zcela opačný efekt a vaše pleť se z podobných experimentů nemusí okamžitě otřepat - například citron totiž opravdu nemusí být ideálním řešením k bělení pleti.\nZaručených babských rad je všude plno. Akné prý vyléčíte tak, že pupínky potřete zubní pastou. Pravidelná masáž citrusovými plody vás zase zbaví vrásek, černých teček a ještě vám díky ní bude pleť zářit. "Pokud jde o "přírodní" či "domácí" prostředky na řešení různých nedokonalostí pleti - například citronu na pigmentové skvrny - můj názor na ně je spíše skeptický. Například citron může pigmentace i zhoršit, pokud dojde k podráždění pleti a zarudnutí. To má u lidí s tmavší pletí tendenci vyhojovat se opět hyperpigmentacemi, tedy tmavými skvrnami,” varuje dermatoložka Gréta Wohlová z Laserového centra Anděl.\nŠetrná, ale i problematická\nV poslední době stoupá zájem o přírodní kosmetiku a není se čemu divit. Přípravky bez nežádoucích konzervantů a ropných látek pleti většinou svědčí. Ovšem stejně jako na běžně dostupnou kosmetiku, i na tu čistě přírodní se může objevit alergická reakce. “Primárně by se měli mít na pozoru ti, kteří trpí alergiemi, atopickým ekzémem nebo například periorální dermatitidou. Dříve než tedy začnete danou přírodninu aplikovat na celý obličej, vyzkoušejte její účinek jen na menší ploše tváře. Pakliže pokožka nezačne v řádech několika minut poštipovat, svědit či pálit, můžete pokračovat v aplikaci. V opačném případě ji raději ihned smyjte čistou vlažnou vodou. Pokud by došlo dokonce k silnější alergické reakci, můžete užít i volně prodejná antihistaminika,” radí MUDr. Katarína Třísková, korektivní dermatoložka MEDICOM Clinic.\nNěkteré rady vyzkoušet můžete, ale má to určité hranice. Podle dermatoložky Wohlové jsou také oblíbené aplikace “přírodních” prostředků například k řešení virových bradavic, nejlépe na chodidle. “Neříkám, že to lidé nemohou zkusit, pokud cítí potřebu, ale pokud se bradavice po několika týdnech nezmenšuje, či naopak rozrůstá, měli by podstoupit klasickou léčbu a nenechat tuto virovou infekci rozmnožit se po celém chodidle v bláhové víře, že si je česnekem či laštovičníkem vyléčí,” doplňuje doktorka.\nPrvní pomoc: Panthenol a další zklidňovače\nJestliže ze zoufalství k nějaké přírodní či domácí agresivní látce sáhnete a podráždí vám pleť (je zarudlá, svědící, vysušená), většinou stačí použít nějaký volně prodejný zklidňující prostředek - Bepanthen Plus, Cicaplast či Panthenol. “Může ale dojít k větší reakci pokožky s tvorbou puchýřků, mokváním, pak je namístě navštívit kožního lékaře a aplikovat hojivé krémy, lotia či pasty s obsahem léčivých látek,” varuje Gréta Wohlová.\nSuchá pleť výrobky určené k léčbě akné rozhodně neocení\nA pleti škodí nejen původně dobře míněné babské rady, ale i špatně použitá kosmetika. Pamatujte na to, že výrobci na krémech uvádí vhodný typ pleti z dobrého důvodu. Nevíte, jaký typ pleti máte a jak se o něj starat? Pak se inspirujte naším článkem zde a už neuděláte chybu.\nNapříklad přípravky s obsahem alkoholu, kyseliny glykolové, lokálních retinoidů a podobně jsou určeny pro mastný a aknózní typ pleti. Naopak u lidí s citlivou pokožkou, u pacientů se suchou kůží se sklonem k ekzémům či u pacientů trpících rosaceou (růžovkou) mohou vést podle doktorky Gréty Wohlové k podráždění, svědění a zarudnutí. Aknózní pleti ani kůži na rukou zase neprospívá důsledné používání antibakteriálních a dezinfekčních výrobků. “K jejich používání v běžném životě nevidím příliš důvod. Tyto prostředky kůži zbytečně vysušují a ta má potom sklon reagovat svěděním, zarudnutím, ekzémy. Samozřejmě lidé pracující ve zdravotnictví, tedy ve styku s infekčními chorobami, tyto prostředky používat musí, ale běžný život je podle mého názoru nevyžaduje,” doplňuje lékařka Wohlová.\nCitlivá pokožka? Stop peelingu\nPozor dejte v některých případech také na peelingy. Na mastnou pleť s převahou komedonů můžete většinou s klidem použít peeling s kyselinou glykolovou. A normální pleť zase čas od času nepohrdne ani mechanickým peelingem, který lze vyrobit i v domácích podmínkách z medu a cukru. Podobné “obrušovače” ovšem vůbec nesvědčí jemné pleti, jak uzavírá Gréta Wohlová: “Citlivé pleti by se klasickému peelingu měly vyhýbat, k čištění můžete využívat micelární vody či jemné gely bez obsahu dráždivých látek.”\nPřipravil/a pro vás Tereza Stará ve spolupráci s expertem MUDr. Gréta Wohlová\nkosmetika suchá pleť přírodní kosmetika


SOPTÍK | Zábavní nebo zábavná pyrotechnika\nSoptík > Tipy a triky > Další rady > Zábavní nebo zábavná pyrotechnika\nV souvislosti s pyrotechnickými výrobky určenými pro ohňostroje se často setkáváme s rozdílným pojmenováním těchto výrobků jako celku. V článcích se můžeme dočíst o zábavní pyrotechnice, ale také o zábavné pyrotechnice. Jak je to správně česky? Zábavní nebo zábavná?\nFundovanou (a výstižnou) odpověď jsme vyhledali v jazykové poradně Ústavu pro jazyk český AV ČR. Stránky doporučujeme navštívit, je zde mnoho zajímavostí týkajících se spisovné češtiny.\nA zde je vysvětlení\nZábavný znamená poskytující zábavu – zábavný společník je společník veselý, který umí pobavit společnost, zatímco zábavní park či podnik je takový, který slouží zábavě. Zábavě slouží též oblíbená zábavní pyrotechnika. Může se stát, že zábavní pořad vůbec není zábavný; zato může být zábavný např. přenos z parlamentu.\nTakže je to jasné, správně je zábavní pyrotechnika, která Vás jistě pobaví, nikoli zábavná pyrotechnika.\nZábavní pyrotechniku můžete přímo objednat prostřednictvím našeho e-obchodu.