24. 7. 2008, admin\nS napsáním posledního dílu jsem vyčkávalabych mohl napsat zkušenosti z delší doby používání systému. Dnes bude řeč o stabilitě, rychlosti, vyhnívání, SP1 a o tom, jak Microsoft uzavírá lidi do světa svých technologií a formátů. Začneme ale jednou historkou ze série “neuvěřitelné příběhy”.\nKam tak spěcháš? Zpomal, času dost!\nVista záměrně zpomaluje přenosy po gigabitové síti pokud současně přehráváte hudbu nebo sledujete video. U některých aplikací stačí, že jsou spuštěny, ani nemusí nic přehrávat. V závislosti na síťových zařízeních, průměrné velikosti paketu atd. klesne reálná rychlost přenosu často mírně nad úroveň 100Mbit. V mém případě při využití oblibeného\nping -f -s 60440 _ip_adresa_\nje rychlost 9MB/s v obou směrech. Pokud vypnu winamp tak se rychlost skokově zvýší na 44MB/s. Špatný vtip? Chyba? Problém v ovladačích nebo při sdílení přerušení? Mizerná síťovka? Mizerná zvukovka? Nic z toho. Podle vyjádření Microsoftu to není chyba ale featura. Nevěříte? Věřte. Jak to vypadá v praxi? Třeba takhle. Co je tedý účelem této geniální featury? Podle microsoftu velice dbají o náš multimediální zážitek a proto chtějí za každou cenu zabránit tomu, aby audio škubalo nebo praskalo. Proto nezávisle na hardwaru adalších okolnostech shora omezí počet přerušení síťovky a hotovo dvacet. To je od nich ale ohleduplné, že? Škoda, že raději neopravili síťování tak, aby riziko škubání nebylo. Jde to. V Linuxu i na mnohem slabších strojích nic netrhá. Zpomalení lze zmírnit použitím Jumbo paketů. Síťovky to většinou umí ale levné switche ne. Navíc to je jen částečné řešení. Microsoft si naštěsti uvědomil, že udělal kravinu a tak v SP1 nyní existuje možnost, jak tento efekt zmírnit pomocí změny parametru v registru. Hodnotu lze měnit v rozsahu 10 (implicitní hodnota) až 70. Přičemž teoretická hodnota 100 by znamenala “žádný throttling”. Milé ne? Při hodnotě 70 klesne rychlost na 37MB/s a audio… netrhá. Kolik času a experimentování ale zabralo, než jsem přišel na to, proč to tak drhne. Čekal jsem prostě vše- od špatných kabelů až po špatné nastavení síťovek, ale tohle prostě ne\n64 bits for ya babe!\nV Linuxu jde bez větších problému provozovat čistě 64bit desktop. Prostě z trucu nezahrnout podporu 32bit binárek do jádra, vypnout multilib, nainstalovat pouze 64bit verze knihoven a hotovo. Přináší to určité kompromisy- nepoběží aplikace dodávané jen jako 32bit binárka (teda zejména hry od iD Softu ), wine, některé pluginy do prohlížečů a podobně. Získá se tím trochu místa na disku. Většina uživatelů zvolí (nebo to výrobci distribuce udělají za ně) jinou variantu- 32bit podporu zapne ale používá jen velmi malé množství 32bit aplikací. I prohlížeč může být 64bit a díky wrapperu využívat 32bit pluginy. Ve Windows je situace naprosto odlišná. Řada aplikací dodávaných přímo s operačním systémem 32 bitová zejména snad vše co pracuje s multimédii. Implicitní verze Internet Exploreru je také 32bit; 64bit variantu lze spustit taktéž, ovšem situace s pluginy je pak podstatně horší než v Linuxu. Office 2007 je také čistě 32bit aplikací. A co ostatní výrobci software? Adobe CS3 (v celé své obrovské šíři od Ilustrátoru přes InDesign, Distiler, Photoshop až po Premiere)- 32bit. Hry- až na vzácné výjimky (Crysis, HL2) pouze 32bit. Naštěstí serverové produkty (MS SQL Server, Exchange Server…), vědecké aplikace (Matlab, Mathematica…) už v 64bit variantách jsou. Poslední kategorii aplikací, které mají často 64bit verze jsou… benchmarky. Je třeba říct, že zdaleka ne všechny aplikace můžou z 64 bitové podoby jakkoliv těžit. Výše zmíněné produkty ale určitě ano.\nVista je stabilním operačním systémem. Poté co jsem vyhodil problémovou TV kartu jsem nezažil ani jediný BSOD ani jsem nikdy neměl (z Win98 tak důvěrně známý) pocit, že by to chtělo ozdravný restart. 45 dnů intenzivního používání počítače přerušovaného pouze občasnými hibernacemi bez restartu a bez náznaku nějakých potíží či příznaků kynutí jádra nebo nějaké systémové komponenty- to mě opravdu mile překvapilo. Zato firefox 2.0.0.12 za tu dobu povyrostl na 650MiB (working set při otevřených 10 tabech s naprosto běžným obsahem). Aplikace padají málo. Vlastně za těch 5+ měsíců mi padl několikrát vlc, jednou Outlook a jednou Winamp. Kdybych vycházel ze statistických dat tak v linuxu by mi za tu dobu spadl 2x compiz, 3x amarok, 2x evolution, jednou firefox a jednou bych musel střílet přes SSH po vytuhnutém X serveru.\nLapen v kleci\nVyzkoušet operační systém znamená používat ho pro skutečnou každodenní práci. Vrhnul jsem se do toho po hlavě. Jako mailovátko jsem si zvolil Outlook (nezaměňovat s náhražkou jménem Outlook Express). Připojení na proprietární IMAP-like protokol na firemní Exchange server, IMAP na gmail, POP3 na centrum. Spousty vlatních pravidel pro třídění pošty, které bych nerad dělal znovu. Má to perfektní napojení na úkolovník a kalendář a kontakty takže jsem začal používat i tyto funkce. Poznámky jsem začal dávat do OneNote. Je to docela návykový nástroj. Pro synchronizaci souborů s kolegy včetně upozorňování na změny a podobně jsem začal používat Groove. Docela zajímavý produkt hlavně z toho hlediska, že nevyžaduje server. Vytvoříte lokální sdílený prostor, pošlete někomu mailem pozvánku, tu načte groove na druhé straně a je hotovo. Pro vyhledávání používám vestavěný nástroj a za tu dobu jsem vytvořil několik “smart folders”, bez kterých by se mi teď už špatně pracovalo. Pro manipulaci se soubory a FTP jsem zvoli Total Commander. Mám tam spoustu bookmarků, záznamů pro připojení na FTP… nerad bych to opouštěl. Jako IM jsem si zvolil multiprotokolovou Mirandu. Takhle by se dalo pokračovat dále. Může se vám zdát, že to spolu nijak nesouvisí, ale je tu jeden společný jmenovatel. Ze všech těch produktů je nemožné nebo obtížné vysekat nashromážděná data tak, aby se daly použít v alternativních produktech. Jsem lapen jako částice v potenciálové jámě. A energie potřebná k útěku se stále zvyšuje. Na vlastní kůži jsem zkrátka pocítil co je to onen obávaný vendor lock-in. Ano, jsem lapen v kleci.\nSrovnat rychlost dvou operačních systémů, to je úkol vskutku nesnadný. Měření pomocí specializovaných prográmků většinou s běžnou praxí nemá nic společného. Ne nadarmo se říká, že existují tři druhy lží- malé, velké a benchmarky. Vezmu to tedy z čistě subjektivního hlediska. Vista má o něco větší výkonnostní overhead neboli “vlastni režií”. Časovač tiká s frekvencí 500 Hz to máme na čtyřjádru 2000 přerušení za sekundu. GUI je velmi svižné jak se zapnutým Aerem tak i bez něj. Odezva ovládacích prvků je příkladná a to i v situaci, kdy se snažíte systém schválně trápit (stovky tisíc položek v combo boxech a podobné skopičiny). Těch několik málo efektů, které Aero nabízí je možno bez obav na dopad na výkon používat. Jen sidebar s widgety je pomalejší. Obecně system widgetů zabudovaný do Visty je hodně slabý a mizerně nastavitelný. Yahoo! widgets jsou mnohem lepší. Ještě že ty námluvy mezi MS a Yahoo! nebyly uskutečněny. Myslím, že to je jeden z těch případů, kdy by MS raději nepohodlnou konkurenci zabil než aby se z ni nějak poučil. Vista o něco odvážněji používá diskovou cache při zápisu takže kopírování zdánlivě probíhá rychlosti čtení zdrojového souboru ikdyž kopírujete na citelně pomalejší zařízení. Pokud dostanete do cache 2 GiB veliký soubor (zkopírováním nebo přesunem) a pak ho necháte někam zkopírovat tak ta operace proběhne zdánlivě rychlostí 600 MiB/s ikdyž cílové zařízení pak ještě půl minuty chroupe. Odezva systému je během kopírování v Linuxu i ve Vistě perfektní. Horší to je pokud nějaká aplikace potřebuje pracovat s cílovým nebo zdrojovým diskem. Přehráváni HD videa během kopírování vede v obou systémech k trhanému uměleckému zážitku, kdo má rád staccato- užije si. Rychlost aplikací překládaných pomocí Visual C pro obecný i686 procesor, ač se mi to jako Gentooistovi těžce říká, je nezřídka lepší než aplikace překládané pomocí gcc s optimalizacemi pro konkrétní procesor. Dokazují to výsledky syntetických benchmarků a mé vlastní zkušenosti. Řešením je použít icc, což ovšem není vždy snadné nebo možné. Rychlost 3D akcelerace je v případě nVidie o nějakých 15% ve prospěch Visty.\nDust & deterioration\nAno, je tomu tak- vista hnije. A to se k ní chovám slušně. Neinstaluju žádné podezřelé aplikace, když něco nepotřebuju tak to systémovým způsobem odinstaluju atd. Vista za půl roku nabrala solidně na velikosti, startuje nyní celou minutu tedy citelně déle než na začátku, také aplikace se spouštějí pomaleji. Superfetch, který při 10 pravidelně spouštěných aplikacích dělal divy, zjevně při ~30 přestává být přínosem. V Gentoo unstable po 30 měsících používání a častého updatování jsem neznaznamenal žádné zpomalení a odtučnit systém šel snadno a definovaným způsobem. To se o Vistě říci nedá.\nTeď k tomu horšímu a tím jsou záhady záhadné, černou magií zavánějící. Tak třeba mi zmizelo přepínátko klávesnice z traybaru. Zapnuté je ale nezobrazí se. Jiný uživatel ho přitom vidí. Řekněme, že se to stát může, ale mělo by to jít opravit. V Linuxu bych se prostě pošťoural v .kde a v nejhorším případě metodou pokus-omyl přišel na to, čím to je. Registr bohužel na hrabání se v něm není tak přátelský. Nehledě k tomu, že se nedá restartovat samotné GUI a nemám ponětí, zda by restart exploreru při změně hodnoty v registru v tomto případě pomohl.\nPárkrát týdně se dozvím, že svchost způsobil chybu a byl ukončen. V logu se dozvím i příčinu: “Služba Koncové vytváření služby Windows Audio byla nečekaně ukončena. Stalo se to 1 krát. Následující opravná akce bude spuštěna za 60000 milisekund: Restartovat službu.” Bohužel pod stejným svchost běží i další služby, které tímto chcípnou také. Třeba aero se vypne a po dvou minutách se zase nahodí. Když mám ale náhodou zrovna na fullscreenu nějakou, ehm, 3D aplikaci, tak buďto spadne nebo mě zabijí ;-). Zkoušel jsem tak vrátit i Audigy ale pořád stejná chyba. Reinstall ovladačů- nic. Kdyby to alespoň bylo virem nebo jinou havětí. Podle Kasperského ale ne. Opět to je věc, která by se v Linuxu stát mohla. Myslím ale, že bych měl podstatně větší šanci ji vyřešit.\nProč o tom ale píšu? Protože po určité době používání se takové záhadné potiže vyskytly u každého uživatele visty, kterého znám (a že jich je spousta). Někdo musí odklepávat po startu různé hlášky, nekdo musí každou chvíli přejmenovávat /Program Files/Common Files/InstallShield aby mohl cokoliv nainstalovat jinému občas přestane hrát zvuk, někomu umírají aplikace s hláškou, že ovladač grafické karty byl restartován a neřeší to ani výměna ovladače ani grafické karty… takhle by se dalo pokračovat velmi velmi dlouho. A uživatelé to buďto tiše snášejí, nebo reinstalují.\nKdo si hraje, sám do ní padá!\nV průměru jednou týdně vyhospodařím trochu času, abych si zahrál nějakou gamesku. Vyrostl jsem na Atari800 a Didaktiku, Dungeon master je pro mě stále nejlepší hrou. Dneska si už ale chci zahrát hru novou (def: nová hra - max. 3 měsíce od vydání. To zde uvádím jen tak pro jistotu, někteří jsou totiž schopní považovat hry historické, jako např. COD4 nebo Bioshock, nebo dokonce prehistorické, např. Quake4, za nové. Pak dochází ke zbytečným nedorozuměním), s hezkou grafikou, hratelnou a abych u toho nezkysnul na dlouho, tedy krátkou. Tu poslední podmínku naštěstí splňují skoro všechny nové hry. Mass Effect jsem dal na dva zátahy… Současně nechci řešit žádné problémy s jejich spouštěním a chci mít širokou paletu her na výběr. Je tedy zřejmé, že v tomto ohledu Vista nad Linuxem vítězí bez stínu pochybnosti, na celé čáře a o několik generací. Howgh. Do budoucna bude asi řešením nějaká konzole.\nK čemu ve světě Linuxu přirovnat Microsoftí SP1 pro Vistu? Je to balíček bugfixů a několika málo nových funkcí, který vyšel po roce a půl od vydání operačního systému. Leckterá distribuce by za tu dobu zvládla 3 kompletní nové releasy Instalace každopádně trvá něco přes hodinu a vyžaduje tři restarty. Nic příjemného. Naštěstí MS věnoval testování dostatečnou péči takže uživatelů hlásících problémy během instalace nebo po ní je málo. Obecně se kolem toho nadělá asi až příliš humbuku; změn a záplat oproti plně záplatované Vistě je málo. Popravdě vím jen o jediné změně, kterou lze spatřit okem, zbytek je vyjádřen vágními prohlášeními typu “zrychlena hibernace” (nepozoroval jsem žádné zrychlení) a podobně. Na druhou stranu MS tyhle servicepacky prostě vydávat občas musí. Jejich hlavní úlohou je funkce kumulativního patche, který můžou integrovat na prodávaná DVD. Existuje dokonce poměrně snadný postup jak si vyrobit DVD s integrovaným SP ve vlastní režií. Šetří to čas a množství stažených dat. Možná by si mohli vzít příklad i jiní s podobně dlouhým cyklem. Když si dnes koupíte třeba WoW BC tak musíte natahat 1,1 GiB patchů než si zahrajete.\nCo linuxaka ještě překvapí\nKdyž vytáhnete z počítače grafickou kartu nVidia a vrazíte tam jinou nVidii tak to chce co? No přeci novou instalaci ovladače. Když strčíte síťovku omylem do jiného slotu než odkud jste ji vytáhli, tak to chce co? No přeci novou instalaci ovladače. A když jste měli pro původní rozhraní nějaká speciální pravidla, nebo pokud na něj byly navázaný virtuální sítě VirtualBOXu nebo VMWare tak vás čeká co? No přeci problémy.\nCo linuxaka nepřekvapí\nKdyž jsem vyměnil síťovku tak to chtělo novou aktivaci. To vás ale určitě nepřekvalilo\nMalleus maleficarum! No nic, hloupý vtip. Co tedy říci závěrem? Já jsem už svá dvířka z klece našel. Byla sice zlatá, ale dole se už nahromadilo příliš trusu. Neutekl jsem ovšem zcela na svobodu, přeletěl jsem do klece jiné, abych tak řekl ovocné. Účelem je, abych zjistil, zda je problém především v kleci jako takové nebo v tom hromadění trusu. Vista mi tedy zůstává jen jako spouštědlo her.\nPublikováno v rubrice Windows. Reakce v diskuzi lze sledovat prostřednictvím RSS 2.0. Můžete přidat komentář, nebo se na článek odkázat ze svého webu.\n« Jak promrhat 550 000,- Kč aneb mé počítače\nDávám Windows šanci aneb Vista z pohledu Linuxáka  »\n1. BS(86.63.213.xxx) 24. 7. 2008, 13:22\nClanek oceni predevsim spokojeni uzivatele Linuxu, kteri chteji mit prehled, ale nemaji cas a nervy na vlastni testovani. Myslim ze je to nejvice objektivni srovnani Linux vs. Windows Vista, ktere jsem kdy cetl…\n2. Vlastimil Waic(ověřeno) 24. 7. 2008, 13:28\nAle kdepak. Mihův seriál je to nejlepší hledání návyků z Linuxu v prostředí Windows, jaké jsem kdy četl. Když si kdokoliv vybere silné stránky toho kterého systému a bude kritizovat, že v tom druhém to je jinak, než to zná a čeká, dokáže tohle napsat pro libovolnou dvojici operačních systémů\n3. eXavera(88.103.187.xxx) 24. 7. 2008, 13:34\nJe to zvláštní, ale moje Visty jsou čím dál tím svižnější. Záhadné potíže nemám. Takže asi nejsme všichni, ne ?\n4. erp(82.100.56.xxx) 24. 7. 2008, 13:43\nNěkde jsem četl, že Visty by se měly po pár měsících skutečně zrychlit, jak se usadí některé procesy.\n5. Misko(195.80.189.xxx) 24. 7. 2008, 14:58\n@2: Ale kdeze, jeho serial prave NAOPAK pokryva naschval vela oblasti, aj take, v ktorych\nje Vista lepsia. Ten, kto naschval si vybera a potom pise zaujate clanky, to ste vy, pan\nWaic. Dokonca si neodpustite nikdy ani nahrazku. Ked uz ste na Google nic nenasli, tak ste\nvytvorili clanok o tom, ako Google od vas ziskava informacie, ktore uz-uz ide zneuzit.\nTo bol tendencny clanok, nie tento blog.\nA ked ste taky sikovny, napiste teda clanok o dvojici operacnych systemov Linux a Windows\na to tak, aby pokryval tolko oblasti, ktore pokryla tato seria clankov aj s hodnotenim\na aj s technickym pohladom- porovnanim! Neschovavajte vasu neschopnost za jednoduche slova,\nze ”to dokaze kazdy”, ”je to o nicom”.\n6. DIR(84.42.243.xxx) 24. 7. 2008, 16:46\nPane Waic. Opět bavíte. Zpomalování sítovky kvuli prehravani multimedi, no co by ten pitomy Linuxak jeste chtel vidte? Absence poradneho editoru partitions? No co by ten Linuxak jeste chtel ze? Byt vami tak se jen tise stydin nekde v koutku, protoze ani zminovana pozitiva Windows Vista jste vy pri psanisvych chvalozpevu neobjevil. A abychom se bavili vecne, prosil bych ocitovat pasaz, kde se autor snazi pouzivat linuxovy pristup ve Windows! To jenom, abychom si ujasnili, zda se bavime vecne, nebo bezobsazne blabolime!\n7. Pája(160.218.229.xxx) 25. 7. 2008, 09:43\nNemůžu si pomoct, ale u mě příkaz ve tvaru ping -f -s 60440 _ip_adresa_ nefunguje, když (ve woknech) zadám např. ping -f -s 60440 192.168.10.2, dostanu chybovou hlášku “Chybná hodnota pro parametr -s, platný rozsah je od 1 do 4.”\nNa ubuntu mi při stejném příkazu vyjede jiná chyba “ping: cannot flood; minimal interval, allowed for user, is 200ms”\nMihovi asi při psaní vypadl nějaký parametr, bohužel z ping /? nepoznám který…\n8. miho(ověřeno) 25. 7. 2008, 10:04\nV linuxu (BSD, MacOS, …) na tohle potřebuješ rootovská práva. Ve Windows je velmi mizerná implementace příkazu ping (hlavní problém je ten, že umí odeslat další paket až když dostane odpověď na předchozí) takže postrádá ekvivalent přepínače -f, ekvivalentem -s je ve windows -l ale bez -f je to samozřejmě k ničemu.\n9. Pája(160.218.229.xxx) 25. 7. 2008, 12:56\nnojo, to mě nenapdlo, sudo ping… už umí fungovat, na grafu Historie sítě to dělá pěknou sinusovku s vysokou amplitudou a rychlým kmitočtem, přenos kolísá mezi 40 a 120 Mbity/s (po GLan)\n10. Pavel(85.207.60.xxx) 31. 7. 2008, 09:41\nSeriál je to pěkný, díky za něj, ale špatně se mi čte. Už u třetího dílu jsem chtěl - kvůli chybějící interpunkci - přestat.\n11. mysak(213.192.2.xxx) 31. 7. 2008, 21:55\nJá mám visty a je to holý neštěstí, jsou s tím problémy co psal autor. Linux sem zkoušel, ale at sem hledal cokoli, většinou sem to nenašl(týká se to hlavně nastavování systému. A tak se plácám s tou čím dál horší vistou. V dnešní době a takovýto mizerný systím, to je fakt ubohý.


DARLING - Janet David\nPo velice VELICE náročným dnu v práci jsem byla opravdu zničená.\nPřijela jsem domů dosti pozdě a brečela jsem - aby jste si nemysleli, tak já zrovna moc často nebrečím.\nCítila jsem se hluboce prázdná, nemožná a k ničemu. Měla jsem totální depku jít další den do práce. K tomu všemu jsem měla tisíc chutí tam ráno zavolat a říct, že prostě nepřijdu. Že to nezvládám, že končím. Jo, to by se mi ale sakra ulevilo, řekla jsem si.\nOpakovala jsem si pořád dokola, že všechny začátky zvlášť kariérní jsou těžký, že to bude trvat, než se vůbec něco pořádně naučím a to sama, než si najdu svůj způsob jak co řešit a jak s kým mluvit a tak. Říkala jsem si "mysli na to pěkný, co ti ta práce přinese, jako třeba peníze". Jo, malovala jsem si, jak si koupím novej iPod, skůtr, jak s přítelem opravíme a zvelebíme byt, jak nechám Nera pojistit, jak si budu moct koupit konečně tu televizi, novou skříň, postel a dalších tisíc věci, který jsem si nemohla dopřát, protože jsem tu práci neměla.\nI tak to se mnou nehnulo. Byla jsem odkázaná se dostat do hlubší sféry mé mysli a duše a zkusit to jinak.\nV autobuse po cestě do práce jsem si nasadila sluchátka a zapla hudbu. Zrovna mi tam skočila písnička od mýho oblíbenýho drahouška Marilyna ovšem že Mansona - Born Villain - jedna z mých hodně oblíbených - jo, mám oblíbený skoro všechny - a jenom jsem naslouchala jeho hlasu a slovům.\n"I'm born villain, don't pretend to be a victim.."\nUvědomila jsem si, že JÁ nejsem sakra nějaký ořezávátko! Já nejsem osobnost, která se jen tak z něčeho sesype. Která brečí, když se něco nedaří, ale která se nase*e a která když něco chce, tak to skousne a jde si za svým.\nDojela jsem s tímto přístupem do práce a hádejte co?\nUlevilo se mi!\nZaujala jsem svůj postoj. Našla jsem se a to díky písničce. Díky slovům, který ve mě probudily to, co jsem a to, co jsem zapomněla, že jsem.\nBylo mi a je mi fajn. Nemám depku a když něco pokazím, spletu, zapomenu, tak se hold už stalo a nic už se s tím neudělá. Nezbývá než se omluvit a chyb se vyvarovat, neboť z nich se přece jen nejlíp učíme. K tomu všemu všichni se učíme a všichni chybujeme.\nKdyž se člověk ocitne v hlubinným hnusu svýho nitra, musí ho někdo vytáhnout ven a teď jde o to, kdo to je nebo co to je.\nNo, takže jak to máte vy? .)\nAndrea A 19. dubna 2014 11:09\nMusím Ti pogratulovat, že jsi opět našla sílu :). Naprosto s Tebou v článku se vším souhlasím, já udělala spoustu chyb (jednu obrovskou, které jsem litovala, dost nedávno), a nezbývá mi nic jiného než se z nich poučit. Též mám občas takové stavy (akorát já jsem v maturitním ročníku), mám depku, připadám si nemožná, zbytečná, že to nezvládnu.. Pak mi přítel promluví do duše, já se zamyslím (též si pustím písničku) a je mi lépe, dokonce mi připadá, že mám více síly a odhodlání :). Musím říct, že jsem ráda i za Tebe :) Ať se Ti stále více daří! :)\nA strašně se mi líbí Tvé články, máš další pravidelnou čtenářku :)\nJanet 19. dubna 2014 11:27\nPřesně tak! Je zapotřebí v té největší temnotě se odrazit a vyskočit co nejvýš do jde. Záleží jen, kdo tě z té temnoty vytáhne.\nJinak díky ti za velice úžasný komentář, za pravidelný čtení a hlavně díky osobní přání. Já přeji to stejné tobě ;)


Kabelka WITTCHEN - 29-3-604-1 Černá - Kabelky formát A4 - Kabelky - eobuv.cz\nKabelka WITTCHEN - 29-3-604-1 Černá\nTímto psaníčkem významné značky Wittchen vyjádříte svoje JÁ. Psaníčko podtrhne Váš přirozený půvab a přidá barvy vysněnému outfitu. Ukažte svou lepší stránku a svou úroveň. Pochlubte se svou kreací každý den. Díky této kabelce to bude mimořádně jednoduché.\nKabelka WITTCHEN 88-4E-213-7 Tmavomodrá\nKabelka JENNY FAIRY RC13311 Pink


Tváře současného Polska: gdaňské muzeum války a spor o dějiny\nZkoumání dnešního Polska zavedlo reportéra Vojtěcha Boháče tentokrát na sever země. V Gdaňsku vzniká za velkých sporů muzeum 2. světové války, jehož koncepce odporuje pohledu na dějiny prosazovanému vládnoucími konzervativci.\nStalo se to během vyhrocené přestřelky mezi Polskem a Německem. V Berlíně tenkrát mělo vzniknout muzeum připomínající poválečné vysídlování Němců z Československa, Polska a dalších středoevropských zemí. Velká část polských politiků a veřejně činných postav se jala obviňovat jeho iniciátory ze snah o přepisování dějin a zobrazování Němců jako hlavní oběti druhé světové války.\nByl rok 2007, Pawel Machcewicz si sedl za svůj psací stůl a napsal komentář, který později otiskla Gazeta Wyborcza. Nejlepším řešením problému z polské strany by podle něj bylo postavit v Polsku velké muzeum druhé světové války.\nV představách dnes padesátiletého profesora historie na Varšavské univerzitě mělo jít o muzeum, které by jako první v Evropě a snad i na světě vykreslovalo druhou světovou válku v kontextu desetiletí, která jí předcházela, i těch, která následovala. V kontextu tehdejší situace nejen v Polsku nebo v Evropě, ale v celém světě. Z pohledu obyčejných lidí, kteří válkou trpěli, ne z pohledu vůdců, kteří do ní verbovali. A z takového pohledu, kterým viděla tyto události střední Evropa.\n„Celé dějiny druhé světové války byly psány na západě. Až do pádu železné opony jsme neměli možnost k nim přispět svým pohledem. Lidé na západě často vůbec neví o paktu Německa a SSSR, o deportacích z Pobaltí nebo o tom, že povaha okupace západní a východní Evropy se značně lišila,“ začíná Machcewicz popisovat své zkušenosti z dob působení v USA, Británii nebo Španělsku.\nNetrvalo to dlouho a před dveřmi jeho kanceláře na toruňské univerzitě, kde tenkrát přednášel, se objevil Wojciech Duda, poradce tehdejšího polského premiéra Donalda Tuska.\n„Požádal mě, jestli bych svůj nápad z článku nemohl trochu rozpracovat a vytvořit konkrétnější návrh, jak by takové muzeum mohlo fungovat,“ popisuje Machcewicz v kanceláři budoucího muzea druhé světové války v centru Gdaňsku začátek projektu, který se těsně před svým dokončením stal vlajkovou lodí boje o to, jak se dnes bude mluvit o polských dějinách.\nKolem tanků T-34 a M4, které představovaly v posledním roce války samozřejmost osvobozených měst, jsou budovány kulisy zničené Varšavy. Foto Vojtěch Boháč, DR\nPo první návštěvě Tuskova poradce následovalo několik dalších ohledně konkrétních aspektů muzea. Nakonec padla nabídka přímo od premiéra, jestli by Machcewicz nechtěl zařídit, aby takové muzeum v Gdaňsku za vládní peníze vzniklo.\n„Byl jsem akademický pracovník a tohle bylo něco zcela jiného. Nechtěl jsem to vzít, ale pak mi začalo vrtat hlavou, že takovou příležitost člověk nedostává dvakrát za život,“ směje se.\nVše se stalo krátce poté, co Tuskova liberální Občanská platforma (PO) vystřídala u vlády Kaczyńského konzervativce z Práva a spravedlivosti (PiS). Od samého začátku byl nový nápad bombardován kritikou Kaczyńského i dalších nacionalistických politiků. Tvrdili, že jde o antipolský, příliš kosmopolitní projekt, který znevažuje specifický charakter polského utrpení během války a celkově že jde o snahu rozložit polský národ.\n„Kaczyński nám tenkrát slíbil, že hned jak se PiS dostane k vládě, tak muzeum přetvoří na něco, co bude ukazovat polský pohled na dějiny,“ povzdechne si Machcewicz s tím, že přece teprve v kontextu dění v ostatních částech světa opravdu vynikne specifičnost polské zkušenosti.\nStrana Právo a spravedlnost se v podzimních volbách nicméně po osmi letech opravdu dostala zpět k moci. V tu chvíli se potvrdilo, že její pohled na dějiny se od kosmopolitního pohledu předchozí vlády značně liší.\nPodle ministra kultury Piotra Glińského se cizí národy nepotřebují jezdit dívat na svou historii do Polska. O svém utrpení si má podle něj psát každá země sama.\n„Ať se o hladu v Rusku dozvídají lidé v Rusku, o útoku na Pearl Harbour v USA a do Francie ať jezdí do Musée de la Résistance. V Polsku jim budeme vyprávět o tom, co jsme si zažili my,“ odpověděl ministr kultury na otázku ohledně současné situace polskému novináři, se kterým jsem se potkal na konferenci v rozestavěném muzeu.\nExpozice je plánována jen do podzemí. Nadzemní prostory jsou připraveny pro výuku, bádání, archivy a občerstvení. Foto Vojtěch Boháč, DR\nZkušenost Timothyho Snydera, jednoho z předních světových historiků zaměřujícího se na dějiny střední a východní Evropy, říká, že právě po možnosti vidět věci v širším kontextu je mezi západními studenty a historiky dnes největší poptávka.\n„Krom toho, že sem budou přijíždět stovky studentů ze západu právě kvůli muzeu, je tenhle projekt nedocenitelný i pro samotné Poláky. Rozumět dějinám své země bez znalosti ostatních nejde a polská historie umožňuje vyprávět tento příběh věrohodněji, než každá jiné země,“ tvrdí a dodává, že jsou to právě slova ministra kultury, co dokládá, že takhle dobré muzeum ještě nikde na světě neexistuje a je třeba jej postavit.\n„Byl bych moc rád, kdyby se Poláci takové výzvy nezalekli a tenhle jedinečný projekt dokončili,“ říká Snyder, který je dnes členem dvanáctičlenné vědecké rady muzea.\nNáměstek ministra kultury Krysztof Czabański mi však při nedávném rozhovoru řekl, že podobné projekty jsou výsledkem německé historické politiky, která se snaží ovlivňovat veřejnou debatu v Polsku a prosazovat své vidění dějin a své zájmy na úkor polských.\n„Poláci jsou dnes často obviňováni z toho, že sami prováděli holocaust, že měli vlastní koncentrační tábory. Pomalu se začíná mluvit o tom, že druhou světovou válku začali Poláci, ne Němci,“ říkal tenkrát rozčileně.\nPrávě debaty o tom, že Poláci nebyli jen obětí druhé světové války, ale také účastníci vyvražďování Židů, už přes deset let značně jitří polskou společnost. A zmiňování této skutečnosti je jednou z obav nové vlády.\nV roce 2000 vydal polskoamerický historik Jan Gross knihu Sousedé. Psal v ní o polském pogromu na Židy ve vesnici Jedwabne v roce 1941. Knihu, jejíž závěry do velké míry potvrdil i následný výzkum Institutu národní paměti, doprovodil prohlášením v německém časopise Die Welt.\nV rozhovoru řekl, že Poláci za války zabili více Židů než Němců. Držitel polského Řádu za zásluhy si tím vysloužil o patnáct let později, ihned po loňských parlamentních volbách, zahájení trestního řízení za urážku polského národa, za kterou mu potenciálně hrozí až tři roky vězení.\n„Je to pro nás něco, jako pro vás bylo vyhnání sudetských Němců,“ vypráví mi během procházky po Gdaňsku skvělou češtinou Piotr Majewski, zástupce ředitele muzea a profesor historie z Varšavské univerzity, kde se specializuje na dějiny Česka a Slovenska.\n„Poláci jsou zvyklí na to označovat se jako oběti války. Situace, ve které nesou také vinu, je pro nás teď složitá,“ tvrdí s tím, že antisemitismus byl v Polsku před válkou nesrovnatelně větší, než například v Československu.\nTaké předválečná židovská komunita byla nesrovnatelně větší. Nezpochybnitelné hrdinské činy mnohých Poláků během války teď navozují atmosféru, že se v zemi od Poláků nikdy žádná příkoří neděla.\nV podzemních podlažích si lze prohlédnout také vagóny, kterými byli transportováni Židé do koncentračních táborů. Foto Vojtěch Boháč, DR\nRuku v ruce s tímto pojetím historie bylo prezidentem Andrzejem Dudou letos v březnu otevřeno ve vesnici Markowa na jihovýchodě Polska Muzeum Poláků, kteří zachránili Židy. Výstavba pomníků „spravedlivým mezi národy“, což je izraelské vyznamenání těch, kteří za války riskovali život při pomoci stíhaným Židům, je dnes plánována po celém Polsku.\nHlavní útok proti novému muzeu nicméně přišel ve chvíli, kdy se po volbách oznámil nový ministr kultury, že muzeum bude sloučeno s ještě novějším muzeem na Westerplatte — místě nedaleko Gdaňsku, kde začala 1. září 1939 druhá světová válka napadením zdejší malé polské základny, která se nakonec bránila týden.\n„S ředitelem nového muzea jsme se sešli a domluvili se, že můžeme spolupracovat,“ vypráví Machcewicz a dodává, že tento historik nicméně krátce poté z neznámého důvodu na svůj post rezignoval. Vedení nové instituce připadlo jeho dřívějšímu prvnímu náměstkovi, Mateuszi Podhorskému — člověku, o kterém se celkově ví jen velice málo.\n„Podhorský je člověk, který pořádá rekonstrukce bitvy o Westerplatte. Psává články, ve kterých kritizuje velitele obrany Westerplatte za to, že se chtěl po dvou dnech vzdát Němcům. Novináři se jej snažili zastihnout, ale nikde jej nenašli. Nová instituce, která nás má nahradit, nemá ani svůj web, nic,“ kroutí hlavou Machcewicz.\nMajewski k tomu později dodává, že skutečnost, že ředitelem nového muzea je člověk bez historického vzdělání, který pořádá historické bitvy, je vypovídající o přístupu nové vlády k historii země.\n„Historik ve vedení muzea se bude dívat na válku pravděpodobně spíše jako na tragickou událost, kterou je třeba zkoumat kvůli poznání osudů lidí, kteří se jí účastnili. Člověk, který bere válku jako vášeň, v jejímž zkoumání je třeba ze všech sil fandit svému národnímu týmu, není pro vedení historické instituce tou nejlepší volbou,“ vypráví opatrně.\nI když kolem ještě stojí jeřáby, je dvanáctipatrová pyramida ze skla a betonu v bezprostřední blízkosti centra Gdaňsku z devadesáti procent hotová. V jejich šesti podzemních podlažích se nacházejí sovětské i americké tanky. Místnosti kolem nich představují rozbořenou poválečnou Varšavu. Vagóny, kterými byli transportováni Židé do koncentračních táborů, tu čekají na odjezd. Velká ulice provází budoucí návštěvníky kolem místností, které budou zobrazovat jednotlivé aspekty světa v první polovině dvacátého století.\nDesítky dělníků natahují rozvody elektřiny a zařizují protipožární opatření, aby se mohly na připravená místa začít umisťovat i menší exponáty. Přesto stále není jasné, co s tímto objektem za téměř 100 milionů eur nakonec bude.\n„Ministr kultury nám řekl, ať pokračujeme v práci. Peníze máme zajištěné zákonem, takže zatím nic nepřerušujeme. Podle nového zákona se však 6. října sloučí naše muzeum s novým, zatím neexistujícím muzeem. S jeho ředitelem i programem. A co s námi bude potom, to nikdo neví,“ popisuje Machcewicz.\nVědecká rada muzea se skládá z odborníků na druhou světovou válku z celého světa. V případě sloučení s novým muzeem má být rozpuštěna. Foto Vojtěch Boháč, DR\nZrušení muzea je dle Machcewicze především snahou o zničení ideových odpůrců, kteří nesdílejí konzervativní a národovecký přístup nové vlády.\n„Muzeum založené Tuskem je pro ně nebezpečné. Většina z nás má vlastní pohled na svět a vlastní mínění,“ vysvětluje a dodává, že zásadním problémem je také integrace polské historie do historie světové. Ta totiž může ohrozit národovecké pojetí polské historie jakožto něčeho zcela specifického.\n„PiS dnes vede velice konzistentní politiku k ovládnutí myslí lidí — vidíme to ve snaze ovládnout média i národní paměť. Ale je třeba pamatovat, že tohle se nepovedlo ani mnohem důslednějším komunistům. A i když případné zavření muzea ve městě vzniku Solidarity bude nebezpečný precedens, nepovede se to nakonec ani dnešní vládě,“ zakončuje.\nPublikace tohoto textu byla spolufinancována projektem ‘Podpora veřejné debaty o aktuálních tématech týkajících se Polské republiky’ ÚMV.\n30. června 2016 ve 23.28\nPetr Uhl Kdo se tady má omlouvat\nLukáš Senft Kdo se ptá, nehajluje\nBohuslav Sobotka Zlu nelze ustupovat, je nutno se mu aktivně bránit\nBeáta Beregrad Grünmannová Vrátili by sa dnes?\n#Evropa#Polsko#Věda#Nacismus a fašismus


Tragická úroveň české zábavy? Karel Šíp se pořádně dopálil, odnesly to SuperStar i Výměna manželek! | stars24.cz\nTragická úroveň české zábavy? Karel Šíp se pořádně dopálil, odnesly to SuperStar i Výměna manželek!\n16:56, 02. ledna 2019 8 komentářů přidejte názor\nÚroveň reality show vysílaných v Česku je už několik let na bodu mrazu. Od doby, kdy komerčními stanicemi prošly pořady jako Vyvolení, se na obrazovkách neustále točí opakující se talentové show a podobné ničím neoriginální soutěže. Toho si všiml i moderátor Karel Šíp.\nNedávno jsme na serveru stars24.cz poukázali na to, že sotva skončila jedna řada talentové soutěže Česko Slovensko má talent, vzápětí začíná další. A aby toho nebylo málo, opět se vrací soutěž Hlas. Vzápětí byl ohlášen další MasterChef. Zkrátka a dobře televize nemají co vysílat, a tak recyklují obsah.\nČesko (i Slovensko) jednoduše posledních osm let žije, či spíše umírá ve víru talentových soutěží. Každý rok se dozvíme, že zrovna tohle je nejlepší zpěvák, kuchař, tanečník, bubeník, artista, showman... A vzápětí jeho jméno zapomeneme. Soutěží je tolik, že vítězové už nikoho nezajímají. A jejich sledovanost stále klesá.\nToho si ostatně povšimnul i Karel Šíp. "Zdá se mi, že neexistujou mantinely, co je zábava a co už ne. Existujou ty různé „reality show", ale nevím, jestli to je zábava. Mění se tam třeba manželky, to jsou kolikrát víc dramata, tam žádná legrace vzniknout ani nemůže," uvedl.\n"V kategorii zábavy jsou taky prezentovány ty různé soutěže... talentové například. Velkovýroba nešťastných lidí, do kterejch zasejou semínko naděje, že z nich budou hvězdy. Soutěž skončí a po většině z nich pes neštěkne," dodal pro Téma s tím, že mu to nepřijde zábavné.\nA není sám. Na Českých obrazovkách jsme za poslední roky viděli desítky rádobytalentů a všem je jasné, že kdo skutečný talent má, už dávno se živí tím co mu jde a nemá potřebu do podobných soutěží chodit. Stát se zpěvákem dnes lze i na kterémkoliv konkurzu na muzikál, a člověk se kvůli tomu nemusí natřásat před televizními kamerami.\nPrincip přitom zůstává pořád stejný. Tuzemské televize nakoupí nějaký zahraniční formát soutěže a vyjdou s ním v hlavním vysílacím čase. Další televize nechce být pozadu, a tak nakoupí zase jiný formát. Vlastní formát soutěží se v Česku neobjevuje, a ten zakoupený se točí stále dokola. A dokola. Dokud se na něj bude dívat aspoň někdo. Smutné je, že na východ od nás v Japonsku nebo na západ v USA jsou po stránce nových reality show daleko před námi.\nKarel Šíp | reality show | stars24.cz\nKarel Šíp prozradil, za co jej kolegové nesnáší!


Pečení perníčků ve Strání\nPříjemnou aktivitu související s blížícími se vánočními svátky připravili pro klienty Domu s pečovatelskou službou ve Strání pracovníci Centra seniorů Uherský Brod.\n5. prosince 2017 Články\nDárek na Ukrajinu z Korytné\nV předvánoční době vždycky myslíme na druhé. Nejinak je tomu i v naší Pečovatelské službě Korytná.\nTvořivé dílničky v Horním Němčí\nKlienti Charitního domu Horní Němčí si v pondělí 4. prosince zpříjemnili den výrobou vánočních dekorací a ozdobných předmětů. V pořadí podruhé se v tamním zařízení uskutečnily tvořivé dílničky pod vedením profesionální floristky Markéty Kapinusové.\nHodnocení práce absolvují všichni vedoucí služeb Charity\nPracovníci Oblastní charity Uherský Brod neustále hledají možnosti a způsoby, jak zlepšit svoji práci. Jednou z takových cest je pravidelné hodnocení jejich práce.\nMajitel společnosti Welco se svými kolegy navštívili Terapeutickou dílnu sv. Justiny\nPřed nedávnem věnovala společnost Welco spol. s.r.o. Uherský Brod, prostředky na několik šicích strojů pro potřeby klientů brodské Terapeutické dílny sv. Justiny.\n27. listopadu 2017 Články\nI vy můžete pomoci opuštěným seniorům\nCentrum seniorů je sociálně aktivizační služba Oblastní charity Uherský Brod. Je určena seniorům z Uherského Brodu a okolí. Pracovníci této služby nabízí seniorům, kteří se ocitnou z důvodu nemoci, či za jiných okolností, v izolaci, v osamění, a nemůžou si sami zajistit kontakt s okolím, pravidelné návštěvy.


Coronavirus (COVID-19) | Mateřská škola Lojovická\n4.12. KARANTÉNA ČTYŘLÍSTEK\nVážení rodiče, je mi to líto, ale třída Čtyřlístek se od pondělí 6.12. uzavírá, jde do karantény, pozitivní dítě přítomno 1.12. a 2.12., jsem v kontaktu s Hygienou, která by Vás měla informovat.\nvzhledem ke stoupajícímu počtu nakažených Covid 19 v rámci celé ČR prosíme v rámci prevence o důsledné dodržování hygienických opatření a sledování zdravotního stavu dětí. Do MŠ může být přijato pouze dítě zdravé, resp. nevykazující žádné známky infekčního onemocnění včetně kašle a rýmy.\nV případě, že se vaše dítě setká s Covid pozitivní osobou nebo se vyskytne nákaza přímo ve vaší rodině, neposílejte dítě do MŠ. V případě následného prokázání jeho pozitivity by pak spadala do karantény třída vašeho dítěte, případně další třídy. Prosíme tedy Vás rodiče, kteří se necítíte dobře a chystáte se na PCR test, neposílejte své dítě do školky do doby, než znáte výsledek testu.\nDěkujeme předem za ohleduplnost a dodržování uvedených postupů, naší snahou je udržet provoz co nejdéle. Děkuji Sýkorová Ivana\nVážení rodiče, moc prosíme, abyste věnovali zvýšenou pozornost zdravotnímu stavu dětí a nevodili je do MŠ s jakýmikoliv příznaky infekčních onemocnění (zejména kašel, rýma, zvýšená teplota, průjem, zvracení, apod.) děkuji


Berjaya Colombo Kolombo | Huno Hotely\nBerjaya Colombo Kolombo - Huno.cz\nHotely > Srí Lanka > Kolombo > Mount Lavinia > Berjaya Colombo Kolombo\nBerjaya Colombo Kolombo\nNo:36, College Avenue 3.2/5 "Poctivý" (5 Recenze)\nPorovnejte ceny pro Váš pobyt v Berjaya Colombo Kolombo\nHodnocení 59th z 98 Kolombo hotelů Booking.com\nBerjaya Hotel Colombo v Mount Lavinia\nVítejte v 3 hvězdičkový hotel Berjaya Hotel Colombo, komfortní nemovitost poblíž Mount Lavinia v Kolombo, Srí Lanka. Jako 'Poctivý' hotel, Recepce je k dispozici pro pomoc během vašeho pobytu. Hosté hodnoti touto nemovitost 6.5 na 10. Hosté Huno.com řadí nemovitost na 59th pozici z celkového počtu 98 hotelů v této oblasti.\nK dispozici jsou 90 pokoje s vynikajícími podmínkami, a levnou cenou od LKR78.02 do LKR182.04.\nS 98 hotely v Kolombo a Berjaya Hotel Colombo pořadí 59th, máte řadu zajímavostí v okolí, zahrnující Duwa Road End - Comunicamos.EU a Parliament of Sri Lanka. FCCISL a National Insurance Cooperation jsou také nejlepší místa k vidění a delání.\nMístní oblastí, jako jsou Mount Lavinia a Watumulla se musí také navštívít během vašeho pobytu. Kavdana, Galkissa a Watarappola jsou ve snadne vzdálenosti od centra Kolombo.\nNemovitost je k dispozici na 3 partnerských webových stránkach včetně Booking.com, Agoda and Otels.com. Hledat Berjaya Hotel Colombo sazby z těchto webových stránek online zadáním vyhledávání ve formuláři výše, nebo porovnat všechny objekty v Kolombo vlevo.\nMístní možnosti ubytování včetně 1 hvězdiček Beverly Hills Hotel je blízko k Berjaya Hotel Colombo. Také v rámci této oblasti je Mount Breeze Hotel a Aloka Apartments. Pro další možnosti zkuste Colombo Beach Hostel kousek dál.\nZdarma Nezávislý Průvodce Nejnižších Cen na Berjaya Colombo Kolombo.\nKolombo Hotely - Filter\n5 hvězdičkové Kolombo Hotely 4 hvězdičkové Kolombo Hotely\n3 hvězdičkové Kolombo Hotely 2 hvězdičkové Kolombo Hotely\nMotel Kolombo Apartmány\nKolombo Skupinové Rezervace Ubytovny


Ústavní soudci dnes nařídili Nejvyššímu soudu, aby vyjasnil, zda je ranvej samostatnou stavbou ve smyslu občanského práva. V minulosti NS rozhodl, že vzletová a přistávací dráha je pouze zpracováním povrchu pozemku, tedy prakticky jeho součástí. Ústavní soud o tom pochybuje a trvá na lepším zdůvodnění. Dnešní nález ale nijak nepředjímá celkový výsledek. Posouzení charakteru dráhy bude klíčové pro vyřešení převodu letiště Příbram, jehož privatizace stále není zcela dovršená kvůli nesouhlasu vlastníka pozemku pod dráhou. (ČTK) - Patria.cz\nÚstavní soudci dnes nařídili Nejvyššímu soudu, aby vyjasnil, zda je ranvej samostatnou stavbou ve smyslu občanského práva. V minulosti NS rozhodl, že vzletová a přistávací dráha je pouze zpracováním povrchu pozemku, tedy prakticky jeho součástí. Ústavní soud o tom pochybuje a trvá na lepším zdůvodnění. Dnešní nález ale nijak nepředjímá celkový výsledek. Posouzení charakteru dráhy bude klíčové pro vyřešení převodu letiště Příbram, jehož privatizace stále není zcela dovršená kvůli nesouhlasu vlastníka pozemku pod dráhou. (ČTK) (KŠB)


Dětská hřiště - Oficiální stránky Městská knihovny a informačního centra Hradec nad Moravicí\nHřiště je umístěno v relaxační zóně, poblíž městského koupaliště a sportovního areálu, na „poloostrově“ mezi řekou Moravicí a potokem Hradečná. O bezpečnost dětí se však rodiče bát nemusejí, celý prostor hřiště je oplocen.\nDětské hřiště na Tylovách\nPokud se půjdete projít s malými dětmi směrem na Kopaninu nebo Bohučovice můžete si udělat zastávku na dětském hřišti Na Tylovách.\nDětské hřiště se nachází za hasičskou zbrojnicí na konci obce u polní cesty na Vendelín. Může být příjemnou zastávkou při turistice s dětmi. Najdete tam certifikované herní prvky, houpačka a dětské atrakce.\nDětské hřiště v Žimrovicích\nDětské hřiště najdete uprostřed obce a je součásti rekreačního střediska Areálu dobré pohody Žimrovice. Je oblíbeným místem a zastávkou na oddech, občerstvení a jídlo turistů, cyklistů i vodáků při sjezdech Moravice.\nDětské hřiště v Jakubčovicích\nDětské hřiště v Jakubčovicích se nachází na kraji obce vedle pěší cesty a javorové aleje, která vede k místní atraktivitě rozhledně Šance.\nDětské hřiště v Domoradovicích\nDětské hřiště je v těsné blízkosti bývalého místního fotbalového hřiště na konci obce u slepé ulice, která ale pokračuje jako pěší směrem na Weisshuhnův kanál. Součástí hřiště je sestava herních prvků.


Slunečná - Pomsta je sladká (S01E09) (2020) | ČSFD.cz\nEva Salvatore Burešová, Václav Knop, Leoš Noha, Barbora Jánová, Jan Šťastný, Lucie Benešová, Marek Lambora, Maroš Kramár, Lukáš Langmajer, Norbert Lichý, Iva Hüttnerová, Eva Holubová, Roman Tomeš, Pavla Tomicová, Ondřej Pavelka, Dana Batulková, Jan Plouhar, Lucie Polišenská, Tereza Brodská, David Prachař, Martina Preissová, Josef Polášek, Jana Stryková, Karel Zima, Eva Decastelo, Lukáš Adam, Zdeněk Žák, Milan Slepička (více)\nJohn přijíždí na statek s obchodním partnerem Košutem. Janek podle hlasu pozná, že Košut je ten, kdo ho před lety unesl. John se rozhodne Košuta potrestat. Lstí ho připraví ho o peníze a nechá odvézt někam, kde ho nikdo nebude hledat. Sylvin plán, že začne obchodovat se Slunečním čajem, má první trhlinu: není o něj zájem. A za Lídou a Frantou přijíždí Frantův otec Zdeněk, který se s Lídou opravdu nemá rád. (TV Prima)\nKaždým novým dílem se mi seriál líbí čím dál více. Úplně skvělý díl hlavně vtipný díky Maroši Kramárovi ( 06.02.2020 )\nPomsta je trapná! Tedy něco tak hloupého jsem dlouho neviděl, ale na druhou stranu jsem se upřímně nasmál. John a jeho parta nám ukázali život milionářů. Cestují na vesnici s jednou taškou přes rameno, pít to nejdražší, byznys dělají po telefonu z postele a sedí s nohama na stole. Jinak v tomto seriálu existuje jen vesnice a Praha. Pražáci se vyznačují bohatstvím a zástupem hloupých zlatokopek, ponížených dnes až na maso, ale vesměs jsou naivní. Vesničané také nejsou moc chytří, ale jsou upřímnější. Oba národy spojuje zvyk, že chodí v botech i do ložnice, na druhou stranu je mají všichni perfektně čisté. Jinak dnes se také jeden stařík po 55 letech rozhodl k ukrutné pomstě, ale napodruhé se mu jeho odvážný kousek nepovedl. Ale ten druhý stařec si to sakra zasloužil. Jsem zvědav, co bude dělat ta polopražanda se světelným čajem, když podle našeho geniálního překupníka bude stát reklama mnoho míčů. Prostě sranda k popukání. Počet vyslechnutých cizích hovorů: 2. ( 06.02.2020 )\n06.02.2020 TV Prima


LEDVANCE – Edice Vintage 1906 | Volty.cz\nČisté tvary, kvalitní komponenty, hodnotné materiály: Edice Vintage 1906 se může pochlubit klasickým vzhledem, který znovu staví do popředí již dlouho zapomenutý designový prvek – samotné světlo. LEDVANCE představuje nové portfolio svítidel z Edice Vintage 1906.\nRetro estetika v kombinaci s moderní technologií LED žárovek. Společnost LEDVANCE přidala do série Edice Vintage 1906 celkem 36 nových modelů svítidel v pěti produktových řadách – Globe Glass, Cone Glass, Pipe, Carved Glass, Bubble Glass, v různých verzích, barvách a tvarech. Svítidla z kolekce Edice Vintage 1906 mohou osvětlovat všechny druhy prostor. Přestože dojem z kolekce Vintage 1906 člověka přenáší zpět do minulosti, LED technologie nám neotřele připomíná, že se nacházíme v současnosti.\nNová série svítidel 1906 pokračuje v myšlence kombinovat moderní technologii LED s retro designem, odkazujícím na avantgardní styly 50., 60. a 70. let. Pro tato svítidla z Edice Vintage 1906 jsou ideální žárovky s technologií Bluetooth ze série LEDVANCE SMART+. Stejně jako všechny modely v úspěšné sérii 1906, i nová svítidla mají patici E27 a dají se proto použít s jakoukoli vhodnou žárovkou E27. Designová svítidla jsou v současnosti žhavým trendem na trhu. Módní industriální svítidla jsou skvělou příležitostí jak oživit interiér. Modely Pipe jsou charakteristické svými minimalisticky rovnými nebo zakřivenými tvary. Díky svému jedinečnému designu se stanou objektem zájmu každého interiéru. K dispozici jsou jako závěsné, stolní a volně stojící verze. Nabízejí flexibilní nastavení polohy světelného zdroje díky designu PenduLum Pro. Výhodou svítidel je nejen rychlá a snadná instalace, ale rovněž jejich měnitelný vzhled díky různým tvarům samostatně dostupných žárovek s paticí E27. Součástí balení svítidla je vždy kompletní příslušenství pro montáž a zapojení. Na rozdíl od světelných zdrojů z Edice Vintage 1906, které budou nadále nést značku OSRAM, nová svítidla 1906 se budou prodávat pod značkou LEDVANCE.\nVíce informací na www.ledvance.cz


Den otevřených dveří a Enter FaVU\nPro zájemce, kteří chtějí zažít, jak to vypadá v ateliérech školy za provozu, vidět jejich zázemí, potkat se a pohovořit s pedagogy a studenty a zúčastnit se ateliérových schůzek, je určený Den otevřených dveří FaVU ve středu 24. listopadu 2021. Další skvělou možností, jak poznat fakultu a vidět, čím se zabývá, je navštívit nás během akce Enter FaVU – veřejná výstava studentských prací v sobotu a v neděli 22. a 23. ledna 2022 (výstava ateliérových prací za zimní semestr) a 18. a 19. června 2022 (výstava ateliérových a bakalářských prací za letní semestr). Areál fakulty je otevřen veřejnosti mezi 10:00 a 18:00 hodinou. Každoročně během léta najdete také naše diplomantky a diplomanty vystavovat v Domě umění města Brna.\nChcete zažít atmosféru v ateliérech za provozu, potkat se a pohovořit s pedagogy a studenty a zúčastnit se ateliérových schůzek? Pedagogové v ateliérech vám zodpoví vaše dotazy, dále máte možnost prohlédnout si dílny, posluchárny, zvukové studio, videostudio, střižny, knihovnu, počítačovou učebnu, kreslírnu a další zázemí, které fakulta nabízí.\nProgram 24. listopadu 2021\nVE 13:00 A V 15:00\nkomentovaná prohlídka výstavy v Galerii FaVU\n18.–19. červen 2022\nNahlédni do ateliérů a dílen


1:25 Ford F-150 XLT '97\nPlastiková stavebnice pick-upu Ford, kterého se za dobu jeho existence prodaly po celém světě miliony kusů. V roce 1997 byla uvedena jeho už desátá generace, jež se od těch předchozích vizuálně liší především zakulacenou čelní maskou.\nMotor V8 je tvořen několika díly.\nOtáčející se kola.\nSada obtisků s různými mezinárodními registračními značkami (USA, D, A, NL, B, F, GB, I, CH).\nZákladní: 02, 07, 90, 91, 99, 302, 314, 378, 381, 200\nDotaz na produkt: 1:25 Ford F-150 XLT '97\nKód zboží: 407045


Úvod » Dokumentární filmy » Microcosmos - DVD pošetka\nČíslo produktu: DVD000070\nRežie: Claude Nuridsanz, Marie Porennou\nHodina a čtvrt na neznámé planetě Zemi, objevované v centimetrových rozměrech. Jejími obyvateli jsou fascinující stvoření, hmyz a jiní živočichové, žijící v trávě a ve vodě. Hodina a čtvrt na neznámé planetě Zemi, objevované v centimetrových rozměrech. Jejími obyvateli jsou fascinující stvoření, hmyz a jiní živočichové, žijící v trávě a ve vodě. Jejím prostředím jsou neproniknutelné pralesy trav, kapičky vody veliké jako domy… Je to objevovaní zcela neznámého světa, světa jedné louky během letního dne, od brzkého rána, po celou noc až po úsvit nového dne. Zalitý zvláštním světlem, obklopen neznámými zvuky, divák vstupuje do paralelního světa, ovládaného odlišnými fyzikálními zákony. Taková cesta mezi dvěma nekonečny nám ukazuje relativitu obou světů i našeho života a přibližuje nám malý svět pohledem zevnitř, vnáší diváka přímo do jeho středu, jako kdyby on sám byl jedním z jeho obyvatel…


Epidemiolog: Doufal jsem, že by mohla stačit doporučení společně s vysvětlováním • RESPEKT\nS Petrem Smejkalem z IKEM o aktuální koronavirové situaci v Česku a nevyzpytatelnosti nákazy\n24. 7. 2020 | aktualizace 25. 7. 2020 18:45\nV Česku poslední týden roste počet nakažených koronavirem: ve středu poprvé přesáhl pětitisícovou hranici. Ministr zdravotnictví Adam Vojtěch (ANO) tak oznámil, že od sobotní půlnoci bude povinné nosit roušky na vnitřních hromadných akcích nad 100 osob; od pondělí pak bude omezena jejich kapacita na 500 osob. Praha navíc od pondělí zavádí povinnost nošení roušek i v nepobytových zdravotnických zařízeních, jedná se o lékárny nebo čekárny u lékařů. Primátor Zdeňek Hřib pak doporučil, aby lidé nosili roušky i v ostatních prostředcích MHD, nejen v metru. „Bohužel efekt nových opatření zjistíme až za čtrnáct dní. Zároveň mi nepřipadá férové ze všeho vinit cestovatele, spíše bych se díval do nitra České republiky,“ komentuje situaci hlavní epidemiolog Institutu klinické a experimentální medicíny Petr Smejkal, jenž patří k těm, kteří varují před zlehčováním epidemie.\nSituace je u nás v porovnání s ostatními státy nejhorší. Jak si tedy v boji s koronavirem v současnosti stojíme? V čem podle vás stát v posledních týdnech zaspal?\nZ mého pohledu je to trochu zklamání, že bez nařizování opatření to asi nezvládneme. Doufal jsem, že by mohla stačit doporučení společně s vysvětlováním. Jenže buď to špatně vysvětlujeme, nebo se na to lidé přesto všechno prostě vykašlali - a za mě je to spíše ten druhý případ. Rozvolňování bylo trochu ode zdi ke zdi, ale to je menší část problému. Bohužel hraje roli i to, že u nás lidé často nic neviděli a nezažili a často ani nevěří tomu, že se někde ve světě pandemie udála. Dokonce od někoho slýchávám, že to vlastně celé bylo přehnané, že je to jen „chřipečka“. Slovutný profesor onkologie půl roku po začátku epidemie zpochybňuje roušky a pandemii obecně. Všichni jsme na začátku tápali, ale nyní už něco víme. Co si pak mají lidé myslet? Přitom čísla ukazují, že je to pořád mnohem horší než chřipková epidemie z roku 2009, a ta byla z hlediska smrtnosti velmi špatná. Když něco nevidíte na vlastní oči, máte sklon věc podcenit, a to se přihodilo. Tak se alespoň bavte s kolegy ze zahraničí.\nTakže podle vás stát selhává v komunikaci?\nAno, pokud se znovu nechceme dostat do situace, kdy se budou každý týden zavádět nová celoplošná opatření, potřebujeme detailní srozumitelnou vysvětlovací kampaň. A neměla by jen říkat „noste roušky, myjte si ruce a dodržujte mezi sebou vzdálenosti“ - ale i vysvětlovat některá zásadní čísla a jasně komunikovat, že pokud dosáhneme určitého počtu pozitivních případů, bude to zároveň znamenat zavedení určitého opatření. Stránky ministerstva zdravotnictví jsou sice výborné, ale lidé je nečtou, protože číslům nerozumí. Chybí odosobněný návod, co člověk může čekat, když epidemie dospěje do určitého bodu.\nPetr Smejkal • Autor: Archiv autora\nDá se tedy říct, že se blížíme k tolik diskutované druhé vlně epidemie?\nMáme k ní trochu našlápnuto, ale nejsme tam. Doufám, že jsme se poučili z první vlny, ale ta nebyla u nás ani zdaleka srovnatelná s Velkou Británií nebo Spojenými státy. Opatření asi budou, ale doufám, že už nikdy taková jako na začátku epidemie. Zaslechl jsem, že to bude hlavně o rouškách. Zatím žádný exponenciální nárůst nevidím, bylo by dobré udržet se u pěti procent pozitivních případů z celkového počtu testovaných.\nTa opatření se už stala. Ve čtvrtek odpoledne ministr zdravotnictví Adam Vojtěch oznámil nová plošná nařízení. Od sobotní půlnoci budou roušky znovu povinné na vnitřních hromadných akcích nad 100 osob a omezí se jejich kapacita. Čekal jste tedy podobné opatření?\nOčekával jsem, že se zpřísní pravidla pro nošení roušek a začnou se rozlišovat rizikové prostory, zejména ty vnitřní, neventilované, bez oken a v podzemí. Bary v tom zahrnuty nejsou, ale koncerty ano, to by se mělo vyjasnit. Méně přísná pravidla by mohla platit pro venkovní prostory, protože pokud někdo zajistí, že se lidé neshlukují, je na otevřeném prostranství s rouškami riziko přenosu menší. Je dobře, že nejde o plošná opatření týkající se ekonomiky. Druhá věc je, že bychom měli více testovat. Nyní testujeme asi pět tisíc lidí denně. Jenže jakmile jste na pěti procentech nakažených ze všech testovaných, tak byste měli testovat více. A to nemluvím o rychlém trasování. A jak jsem řekl, chtělo by to ještě větší osvětovou kampaň, zatím je to buď nic, anebo jsou to detailní čísla a tiskové konference, kterým lidé často nerozumějí. A tím myslím i média.\nKterá opatření jsme si měli ponechat i při masivním rozvolňování?\nSamozřejmostí měly zůstat roušky v MHD. Bohužel efekt nových opatření zjistíme až za čtrnáct dní. Zároveň mi nepřipadá férové ze všeho vinit cestovatele, spíše bych se díval do nitra České republiky, protože za týden si nákazu z ciziny přivezlo čtyřicet lidí - a na jednom večírku se šňupáním se jich teď nakazilo sto. Pořád to celé stojí spíše na tom, abychom se zamýšleli sami nad sebou a neviděli problém jen v těch, kteří odjeli na dovolenou.\nPředstavuje podle vás dovolená v zahraničí větší riziko?\nV tom problém nevidím, spíš mám strach z toho, že si to pokazíme sami. Protestovali jsme správně proti politikům, kteří nás strašili dva roky zavřenými hranicemi. A nakonec, když všechno máme, chováme se tak, že nám ostatní státy hranice zavřou, protože tady bude druhá vlna. Myslím si, že duben jsme zvládli bohužel tak skvěle proto, že jsme byli vystrašení. Ať lidé jedou raději na dovolenou - já nevím, proč se musí opíjet v létě v uzavřených barech. Myslel jsem si, že se v létě situace uklidní, lidé odjedou z měst na chaty nebo k moři, a najednou tohle.\nCo se dá čekat, pokud nová opatření nebudou účinná?\nPokud nepomohou a covid se bude šířit po celé zemi, čekají nás další omezení počtu osob při shromážděních a na akcích. Jestliže se začnou plnit nemocnice, což se zatím neděje, můžeme se vrátit i tam, kde jsme byli v dubnu, to znamená k omezení pohybu osob, zasažení chodu ekonomiky… Ale počkejme si čtrnáct dní, jaká budou mít opatření efekt.\nMoravskoslezští hygienici se rovněž ve čtvrtek po týdnu rozhodli rozvolnit protiepidemická opatření a znovu povolili velké kulturní akce, přestože se situace v kraji nijak razantně nezměnila. Je to uvážlivé?\nJe to o důvěře. Nejdříve se zavedou opatření, která mohla být zavedena i o pár dnů později, a pak se zruší. Jak potom můžeme chtít, aby tomu lidé věřili? A k druhé straně - proti opatřením se demonstrovalo - ale když jsem se pak díval, tak roušku si demonstraci vzalo jen minimum lidí a rozhodně nestáli dva metry od sebe. Jejich protest pak nemá takovou váhu. I při protestech dodržujme hygienická pravidla, Chvilkaři u nás i demonstranti v Izraeli to ukázali skvěle.\nJak si vysvětlujete, že i při rostoucích číslech jev současnosti hospitalizovaných pacientů výrazně méně ve srovnání s počátkem epidemie? Lze si situaci vyložit tak, že virus slábne?\nJednak doufejme, že virus trochu zeslábl. Je běžné, že viry slábnou, protože chtějí přežít, ale spíše bych řekl, že se v dubnu a březnu hospitalizovali i lidé, kteří na tom nebyli tak zle. Teď se trochu snížila kritéria pro hospitalizaci a každý pacient s koronavirem už nemusí být v nemocnici. Změnila se i kritéria vyléčení. Vezměte si, že lidé byli předtím pravidelně testování, a pokud jim PCR testy vycházely pozitivní, byli stále považováni za nemocné - nastal posun v přístupu k celé infekci obecně. A zřejmě se na tom podílel i efekt roušek. Když nakažený nedostane velkou dávku viru a jeho onemocnění je mírné.\nPlošné testování na covid-19, Praha • Autor: Matěj Stránský\nCo nového jsme se v poslední době o koronaviru dozvěděli?\nZdá se, že virus je nakažlivější, než se myslelo. Vysvětluje to skutečnost, že se nakazili i lidé, kteří společně sdíleli dům a byli od sebe hodně dále než dva metry. A hodně věcí opravdu závisí na dávce viru, i to, zda se vůbec nakazíte - to znamená, kolik viru a jak masivně člověk vylučuje. Jestli zpívá nebo křičí. Potvrdil se i onen významný bezpříznakový přenos, to je další z důvodů, proč se virus rychle šíří. Víme i to, že jsou mezi námi superpřenašeči. Bavíme se o tom, že hlavním zdrojem přenosu je kapénka a aerosol vzduchu. Tím pádem trochu opadl strach z kontaktního přenosu. Vezměte si, že dříve se lidé báli převzít zásilku, to ustoupilo. Proto také nechápu, že někdo vidí problém v uskutečnění voleb, když by to mohlo jít i korespondenčně. Dále víme i to, že protilátková odpověď je slabá, takže lidé, kteří se třeba nakazili v dubnu, se mohou nakazit i na podzim. Nedá se vybudovat kolektivní imunita.\nStejně tak se ukazuje, že je těžko říci, koho koronavirus těžce zasáhne…\nJe to trochu ruská ruleta, už nemůžeme mluvit jen o tom, že nejvíce zasažitelnou nebo rizikovou skupinou jsou starší lidé. Jsou i starší lidé, kteří jsou zdraví a méně rizikoví než mladší. Takže třeba obézní čtyřicetiletý diabetik na tom může být dispozičně hůř. A spoustu lidí covid postihne a vůbec nevíme proč; jako by si virus na někoho ukázal. Rizikové skupiny můžeme ohraničit pouze přibližně. Můžeme si dávat pozor na rizikové skupiny, ale najednou jsou tu jedinci, kteří jsou plně zdraví, ale mají trošku víc rizikovějších faktorů a může je to zabít. I já jsem si myslel, že se většina mladých lidí při takové nakažlivosti pomalu promoří. Věřil jsem “švédské“ cestě, ale víme, jak to dopadlo. Protilátky má málo lidí a nevydrží dlouho, nicméně třeba děti nejsou pod velkým rizikem. Navíc celková celosvětová smrtnost klesá, byť je pořád větší než u chřipkové epidemie v roce 2009, proto na opatření musíme dbát a pořád si nemůžeme říct, že toho víme dost.\nKdybychom se podívali na boj proti pandemii v globálu, jakých nejhorších chyb bychom se měli vyvarovat?\nKdyž se určitá opatření zavedou, nesmí se od nich rychle ustupovat. To je třeba ponaučení z amerických států – Floridy nebo Texasu. Pokud zavedete takzvaný lockdown, nesmíte se nechat ukolébat tím, že po dvou týdnech máte dobrá čísla a vše se najednou vrátí zpátky do normálu, protože se pak nákaza rozběhne tak, že se nestačíte divit. Takže je důležité uvolňovat opatření postupně, ne ode zdi ke zdi. Za druhé jsou země, kde je jasně vidět, že politici neposlouchají epidemiology, jako Brazílie nebo USA. U nás to ještě docela funguje.\nJak dlouho ještě budeme podobně tápat, než se nám podaří s pandemií bojovat efektivněji?\nZ mého pohledu budeme žít ve střídavém omezování a rozvolňování a nervozitě nejspíše do jara. A doufejme, že většina opatření bude lokální, ne plošná. Myslím, že odhad, že budeme mít vakcínu na podzim, je poněkud optimistický.\nNeměla by se rovněž přehodnotit i opatření ve vnitřních prostorech typu restaurací a kaváren? Nejsme benevolentní například v rozestupech?\nMyslím si, že jsme ještě benevolentní. Vzdálenost dva metry by se měla skutečně dodržovat, jsou i státy, kde máte roušku, než vás někdo uvede ke stolu a procházíte kolem ostatních - a můžete si ji sundat teprve, když si sednete. A jsou to restaurace, které mají okna a jsou ventilovány. Nejhorší jsou ty neventilované uzavřené bary, kde se všichni zlískají v jednu ráno a není tam ani otevřené okno. A když ještě všichni používají jedno brčko, a já pochybuji, že k příjmu tekutin, je vymalováno.


Rozhovor s Elenou Tulupovou o zdraví a migraci – Konsorcium nevládních organizací pracujících s migranty\nRozhovor s Elenou Tulupovou o zdraví a migraci\nMgr. Elena Tulupová, PhD. se věnuje problematice zdraví a migrace od roku 2010. Vyučuje na 1. Lékařské fakultě UK a působí také v migrantském spolku Amiga a v Konsorciu. Otázky kladla L. Kellnerová\nOblast zdraví a migrace je někdy označovaná jako „území nikoho“. Protože kdo se vyzná v migraci, nebývá fundovaný v medicíně, případně v organizaci zdravotnictví, a naopak. Víme alespoň, co jsou hlavní témata, kterým je třeba se věnovat?\nTa oblast je skutečně zanedbaná a zároveň je pochopitelně velice důležitá – poradny pro migranty řeší zdravotní problematiku velmi často. Přednostní pozornost si žádá situace osob, které v ČR nemají právo na účast na veřejném zdravotním pojištění a jsou nuceny k pojištění komerčnímu. To totiž poskytuje jen omezené úhrady, což představuje klíčovou systémovou diskriminaci. Dále se migranti potýkají s nerovnoměrnou dostupností péče v regionech a na úrovni specializací. A samostatnou kapitolu představuje jazyková bariéra a nedostatečná interkulturní prostupnost zdravotnického a sociálního systému. Nápravě brání třeba i to, že dosavadní výzkumy poskytují pouze omezenou představu o rozsahu těchto bariér a o jejich dopadech. Strategické zakotvení tématu zdraví migrantů chybí v České republice úplně.\nMigrantská populace je různorodá – lidé přicházejí z různých prostředí a v různých rolích. Ale přesto – existují nějaké obecně platné trendy, které se projevují ve zdravotním stavu a potřebách migrantů?\nVýzkumy ukazují, že do ČR přicházejí zejména zdraví lidé v produktivním věku a že migrantská populace je výrazně „zdravější“ než většinová společnost. Zároveň ale platí, že migranti z různých důvodů málo využívají zdravotnické služby, což může výzkumná zjištění zkreslovat.\nKaždopádně vzhledem ke stresu a náročnosti celého migračního procesu potřebuje mnoho nově příchozích psychologickou podporu. Té je však nedostatek i pro většinovou populaci a u migrantů ztěžuje dostupnost ještě jazyková a kulturní bariéra. Typické je také velké množství pracovních úrazů, protože migranti pracují často v rizikových podmínkách. A do třetice je významným tématem reprodukční zdraví – těhotné migrantky s komerčním pojištěním si obtížně hledají gynekologa, problém je poporodní péče a pro ženy z třetích zemí a pro azylantky bývají velmi komplikované interrupce.\nNakolik je české zdravotnictví připravené poskytovat služby cizincům?\nZákon ukládá poskytovatelům zdravotních služeb povinnost zajistit v případě potřeby tlumočení, ale praxe tlumočení ve zdravotnických zařízeních je nesystémová a nemá nastavené standardy kvality. V současné době si cizinci zajišťují (a platí) velkou část služeb spojených s tlumočením sami. Další část těchto služeb zvládají zdravotnická zařízení svépomocí. A bezplatné tlumočení a doprovody nabízejí i některé neziskovky nebo centra pro integraci cizinců, které na to mohou využít různé granty a projektové zdroje. Problém je, že tyto způsoby řešení jsou nespolehlivé. Do budoucna bude třeba vybudovat stabilní týmy interkulturních pracovníků, na které se budou migranti i zdravotnická zařízení moci spolehnout.\nJaké problémy způsobil covid-19?\nZdá se, že pandemie měla větší dopad na pobyty a zaměstnání migrantů než na jejich zdravotní stav. Obavy, že dojde k masovému nárůstu lidí bez práce a tudíž bez pojištění, kteří budou mít ztížený přístup ke zdravotnickým službám, se nepotvrdily. Ale potvrdilo se, že systém není zvyklý brát v potaz přítomnost cizinců v ČR. Mnoho opatření, například distribuce roušek seniorům, bylo adresováno „občanům“, přestože bylo ve veřejném zájmu ochránit všechny, kdo v ČR dlouhodobě pobývají. Cizinci také museli dlouho čekat, než se vyjasnilo, za jakých podmínek mohou být očkovaní. A podobně se „zapomnělo“ na děti cizinců při proplácení covidových testů před letními tábory.\nMohou být migranti hrozbou pro veřejné zdraví?\nLidé se někdy obávají, že k nám migranti mohou zavléct infekční onemocnění, například tuberkulózu. To ale výzkumy nepotvrzují. Pokud je zdravotnický systém dobře nastaven a funguje prevence, tento typ ohrožení nehrozí.\nPro veřejné zdraví však vyvstává jiný problém – na zdraví jednotlivců se podepisují socioekonomické faktory, a ty s migrační zkušeností často souvisí. Zároveň v praxi dlouhodobě pozorujeme, že existující bariéry vedou některé migranty k rizikovým způsobům řešení zdravotních potíží – třeba k přecházení nemoci, samoléčbě, odkládání lékařské konzultace a léčby až do doby, kdy je nemoc už rozvinutá a má závažné příznaky, k odmítání potřebné hospitalizace z ekonomických důvodů apod. To může ohrozit zdraví nejenom samotného migranta, ale i jeho okolí.\nCo lze v oblasti zdravotní a sociální péče o migranty očekávat do budoucna?\nPočet migrantů roste a s ním i diverzita české společnosti. Určitě musí proběhnout diskuse o rozšíření přístupu k veřejnému zdravotnímu pojištění pro rodiny cizinců s dlouhodobým pobytem. A postupně lze také předpokládat stárnutí populace migrantů a větší nároky nejen na zdravotnictví ale také na sociální služby.\nA ještě slovo na závěr…\nDiverzita není téma spojené výhradně s cizinci a migranty – specifické potřeby má každý z nás – čím vstřícnější a flexibilnější bude systém, tím lépe pro všechny. Zároveň je třeba vést v patrnosti, že v evropském kontextu patří zdravotnictví a sociální služby k odvětvím, které se bez migrantů neobejdou, a se stárnutím populace bude poptávka po posilách ze zahraničí nepochybně stoupat. I to je dobré vést v patrnosti, když je řeč o zátěži, kterou cizinci českému zdravotnictví údajně způsobují.


Veronika Lacinová | Prostřeno\nProstreno - 10.03.09 - Veronika LacinovaFoto: Prima Soutěžní menuVeroničin krabí koktejlHovězí steak na pepřiČokoládový pohár s třešněmi\nvstoupit do diskuse (208 názorů)\nVeronika vystudovala hotelovou školu, ale dnes pracuje v kanceláři ve firmě, která provádí pyrotechnické průzkumy. S přítelem je tři roky, bydlí v panelákovém bytě na Zbraslavi, který si postupně zařizují. Menší kuchyně je spojená s obývákem a jídelnou. Je sportovní typ, někdy chodí do terénu s detektorem kovu, hlavně však ráda vaří pro kamarády. Zajímá se o racionální stravu, nedá dopustit na českou kuchyni. Nakupuje v biopotravinách, když ale potřebuje větší nákup nebo něco speciálního, nezříká se supermarketu. Charakter: Veronika je soutěživá extrovertka, komunikativní, k jídlu kritická. Nemá problém vrátit nebo nedojíst chod, který ji „nebere“. Vztah k vaření: Odjakživa kladný. Jako maminčina pomocnice dostala dětskou kuchařku, která má hodně zohýbané rohy od častého používání. Považuje se za opravdovou gurmánku. Když není v práci, vaří i pětkrát týdně teplé obědy. V mrazáku má vždy vlastní vývar. Ráda si čte o vaření, vyhledává nové recepty a kupuje si časopisy o gastronomii. Chutě: Těstoviny, má ráda italskou, francouzskou i českou kuchyni, moc ji ale nevaří. Nesnáší: Houby a dršťky. Když někomu někdo leze do talíře. Očekávání: Soutěž je pro ni výzva, zajímá se, jak vaří druzí. Vlastní ohodnocení:8 bodů za vaření.\nJiťa xx No na to jak říkala že je 0 22.11.2012 09:55\nNo na to jak říkala že je gurmánka a udělá krabí koktejl z tyčinek kde po krabovi není ani památky a ještě k tomu řekne že je to krabí maso tak to je pro mě vrchol... odpovědět\nOstružinka I když je to starý díl, musím 0 08.03.2012 23:47\nI když je to starý díl, musím reagovat. Slečno Veroniko, chováte se jak jelito. Naprosto nevhodné, hloupé chování u pondělní hostitelky. Je celkem irelevantní, jak paní Lída uvařila, ale Vy jste se chovala jak puberťačka! odpovědět\nanája Formičky 1 20.03.2010 16:31\nMoc se mi líbily formičky na dezert,nevíte někdo kde se dá něco takového sehnat? odpovědět\nanonym formičk\_ jsou malé květináče, 20.03.2010 17:34\nmají je v bauhausu, hornbachu, v ikei,,, Leonka KOPÍRKA 1 20.03.2010 15:21\nTak teď jsem se opravdu pobavila! Veroničino menu mi přišlo nějaké povědomé a tak sem se ponořila do starých čísel časopisu Apetit. A co nenajdu :D Kompletně sestavené menu na chlup stejné jako předváděla Veronika. I postup přesně opsala. Opravdu chudinka...ani uvařit to nesvedla!\n***Kdo by se chtěl podívat jedná se o číslo BŘZEN 2008 *** odpovědět\nkebule je to brezen 2007 a pouziti 28.06.2010 18:28\nje to brezen 2007 a pouziti receptu z apetitu by mi nevadilo protoze ho mam rada a varim podle nej ale rikat tomu krabimu koktejlu veronicin mi prijde drzost... kebule a mohli by veci nazyvat 28.06.2010 18:31\na mohli by veci nazyvat pravym jmenem: to jsou surimi tycinky kt kraba nevidely ani z rychliku... Misica Mě osobně se slečna Veronika 0 19.03.2010 14:19\nMě osobně se slečna Veronika docela líbila,její menu mi přišlo v pohodě, zaujal mě její dezert. Ona sama mi přijde normální a spíš bych řekla, že ten kdo nepřál nikomu nic dobrého byla Lída. Ta mi přišla normální pouze u paní Marie (Blanky). Takže milá Veroniko, přeji Vám i když jste nevyhrála mnoho úspěchů ve Vašem vaření a mnoho pěkných gastronomických zážitků. odpovědět\nAnonymka V každé partě se najde někdo 0 18.03.2010 15:34\nV každé partě se najde někdo kdo je mrzutý a druhým prostě nepřeje..a tady je to právě zde je to Veronika odpovědět\nblablabla ..... 0 15.03.2010 21:13\nmusím se opravdu už smát jenže to co veruna servírovala jako přivítací nápoj bohužel též nebyla žádná pinacolada bohužel takto opravdu pinacolada nevypadá když už nevíte co to vlastně je, tak jisště na nettu budou nějaké přibližné informace co to vlastně pina.. je tak jak říkám čtetě hlavou nýbrž kolenem! odpovědět


Policie varuje před dvojicí podvodníků - Novinky.cz\nNovinky.czVaše zprávyPolicie varuje před dvojicí podvodníků\nNabídku doprovodu domů neznámou osobou je třeba vždy kategoricky odmítnout. Foto: PČR\nPolicie varuje před dvojicí podvodníků\n29. 9. 2017, 8:44\nOd počátku letošního roku se v Orlickoústeckém regionu stalo devět případů, kdy se dvojice zlodějů snažila lstí získat majetek zejména seniorů.\nPosledním případem je krádež peněz z rodinného domu v obci Koldín v pátek 22. září krátce před polednem, kterou zažila sedmasedmdesátiletá žena. Dvojice neznámých pachatelů ji zabavila v blízkosti trvalého bydliště a jeden z nich využil její nepozornosti a vnikl do jejího domu. Uvnitř odcizil finanční hotovost v řádu desetitisíců korun. Poté dvojice odjela pravděpodobně vozidlem značky Mercedes černé barvy.\nIhned po oznámení krádeže se na místo dostavila hlídka z Obvodního oddělení v Chocni a výjezdová skupina Služby kriminální policie a vyšetřování z Ústí nad Orlicí. Kriminalistický technik zajistil stopy, které by mohly vést k osobě konkrétního pachatele. Informace o činu byla okamžitě předána všem hlídkám v okolí. Po pachatelích se stále pátrá.\nKrátce před uvedenou krádeží se zřejmě stejná dvojice pokusila okrást manžele v obci Vračovice. Tam se jim naštěstí nic odcizit nepodařilo.\nAni lest neznámé dvojice, která měla posloužit k okradení třiadevadesátiletého muže z Lanškrouna o životní úspory se nepodařila. Po telefonickém rozhovoru jeho údajného syna, který potřeboval na opravu vozidla půjčit 100 tisíc korun se náhodou u jeho domu objevila neznámá žena, která s odkazem na jeho syna onu finanční částku požadovala. Důchodce však duchapřítomně zareagoval a důrazně ji odmítl žádané peníze dát.\nZloději však neustále inovují své lsti, jak připravit vytipované oběti o jejich majetek. Proto je třeba být obezřetný a nepouštět přes práh svého domova cizí osoby. Tímto způsobem lze výrazně snížit riziko krádeže životních úspor, cenností nebo starožitností.\nPolicie České republiky - KPŘ Pardubického kraje žádá občany pokud mohou k případu v obci Koldín sdělit informace, aby je nahlásili na linku 158 nebo na telefonní číslo 974 580 711.\nZároveň uvítají zprávu na linku 158 o jakékoliv podobné situaci, která se jim nebo v okolí přihodí, a to co nejvíce detailů k popisu osob, značky vozidla a dalších podezřelých okolností a zabránit tak dalšímu protiprávnímu jednání.\nVeškeré preventivní rady pro seniory, které mohou minimalizovat popsanou trestnou činnost lze najít v projektu "Senioři sobě" a v letáku (Ne) bezpečný věk, který se zabývá podvody na seniorech, jak se chránit před okradením doma, při nákupech, v prostředcích MHD, ve vlaku a při výběru peněz z automatu.\nDůvěřivost se nevyplácí, ke styku s neznámými osobami je třeba přistupovat vždy s nejvyšší obezřetností. Foto: PČR