Základní část esport turnaje OCTAVIA RS iV Trophy 2020/201 je odjeta. Po pěti světových erally vykrystalizovala jasná osmička hráčů, kteří se zúčastní živého finálového turnaje. Ten se měl původně odehrát 13.3. v Mladé Boleslavi, ale kvůli aktuálním koronavirovým opatřením se napjatě očekávaný live event přesouvá na duben. Nové datum bude ohlášeno později s ohledem na vývoj situace. Lukáš Matěja a spol. mají tedy delší čas na přípravu.\nS trochou nadsázky by se dalo konstatovat, že v Česku aktuálně panují dvě jistoty. Tou první je, že životy nás všech řídí pandemie koronaviru. Tou druhou je fakt, že nejrychlejším pilotem virtuálního speciálu ŠKODA FABIA v soutěžích turnaje OCTAVIA RS iV Trophy je Lukáš Matěja. Rodák z moravskoslezských Oder kraloval i v Řecku a stal se tak vítězem všech pěti soutěží základní části turnaje! Vidina jistého postupu do finále dovolila třiadvacetiletému hráči zvolnit tempo, takže na šotolinových silničkách plných zrádných kamenů tentokrát nevyhrál všechny RZ.\n“Zaměřil jsem se především na úvodní tři rychlostní zkoušky, které byly dlouhé a šlo na nich vybudovat větší náskok. To se mi povedlo, takže v další části soutěže už nebylo nutné tolik spěchat a riskovat výpadek. Těším se na finále. Každý bude chtít můj skalp, takže si zazávodíme,” komentuje svoji dosavadní cestu turnajem Lukáš Matěja.\nDruhý nejrychlejší čas si ve dvanácti rychlostních zkouškách řecké rally připsal Jan Karabina. Ten si při tréninku dal za cíl porazit hlavně Davida Dorňáka, který zajížděl o vteřinky lepší časy. To se nakonec podařilo o dvě sekundy a bylo to drama. “Do první části soutěže jsem nasadil gumy s měkkou směsí s tím, že budu muset na prvních 3 zkouškách zatáhnout, abych následně mohl zvolnit v další erzetě kvůli nižší přilnavosti již dost zničených pneumatik. Bohužel na čtvrté zkoušce přišla lehká chybička, která mě stála cca 5 vteřin a sestup až na 11. pozici. Následoval servis, lehké opravy a nástup do druhé části soutěže, která mi naštěstí hodně sedla, a tak jsem ztrátu stáhnul a znovu se vrátil na druhé místo,” popisuje Jan Karabina. Před cílem ho potkalo ještě jedno drobné zaškobrtnutí o kámen, takže musel ještě jednou stahovat a bojovat o návrat na stříbrnou pozici.\nTřetí Fabia v cíli patří již zmíněnému Davidu Dorňákovi. Tomu se řecké zkoušky moc nelíbí a není si na nich tak jistý jako jinde. Proto se do tréninku pustil hned po skončení předešlého podniku ve Finsku. Když vyjel do ostrého průjezdu, po pár “erzetách” viděl, že se jeho časy příliš neliší od tréninku, a potvrdil si tak svoji formu. Jen s pár drobnými chybami absolvoval první dvě etapy soutěže a ve druhém servisu začalo laborování, jakou směs zvolit do poslední sekce. Věděl, že na konci bude Powerstage a proto zvolil střední směs, aby mu na ní zbyl dostatek vzorku a měl tak slušnou přilnavost. Tato strategie se bohužel ukázala jako špatná, proti tréninku s měkkou směsí zajížděl časy o 6 – 9 sekund pomalejší. Vsadil tak vše na Powerstage, kde se mu až skoro do cíle dařilo držet krok s vedoucím Matějou, ale při nájezdu do poslední zatáčky před časovou fotobuňkou se nechal unést vidinou vítězství a na výjezdu se podíval zlehka mezi diváky. Následovala penalizace a než znovu rozjel svůj vůz a projel cílem, utekly další drahocenné vteřinky.\nNa čtvrté pozici soutěž dokončil Luděk Lušovský, který podle svých slov měl po celou dobu turnaje čas na trénink pouze na dvě soutěže – a to Monte Carlo a Řecko. V obou soutěžích to měl rozjeté na pódiové umístění, ale v Monte mu to překazily dva defekty, jejichž oprava ho stála drahocenný čas. Chtěl si tak spravit chuť aspoň v Řecku. Zřejmě by se mu to povedlo nebýt bugu ve hře, který ho poslal na střechu, a následné 30sekundové ztráty. Jelikož ho v cíli od druhého místa dělilo jen 15 s, je jisté, že o svůj pohár přišel dost nešťastným způsobem. Do poslední sekce zvolil stejnou směs jako Dorňák a chtěl také využít lepší přilnavosti na Powerstage. To se mu na rozdíl od Davida povedlo a Powerstage vyhrál, čímž ukradl cenné body Matějovi. Luděk se stal dalším jezdcem se zajištěným postupem do finále. Budeme mu držet palce, aby našel potřebný čas k tréninku.\nZákladní část turnaje, která měla za úkol vybrat osmičku hráčů pro živé finále, je za námi. “Po celou dobu turnaje jsme byli svědky velmi kvalitního sportu. Samozřejmě nejde přehlédnout dominantní výkony Lukáše Matěji, který ukázal, jak velkým talentem je. Potvrdí to i v živém finále? Můžeme se těšit na velké vyvrcholení. Za celý tým ŠKODA eRally Cupu doufám, že se brzy dozvíme nové datum, kdy se rozhodující bitva o Octavii RS iV uskuteční,” shrnul základní část turnaje vedoucí jeho pořadatelského sboru Martin Viďourek. Stále platí, že cílem je uspořádat event, na který se všichni finalisté, mezi nimiž je i Martin Stoklas ze Slovenska, bez problémů dostanou a osobně si užijou jeho emotivní atmosféru. Tak snad se to brzy podaří… Sledujte i nadále tento web a FB profil ŠKODA eRally Cup.\nOnboard video Luďka Lušovského z celé řecké eRally\n2021-03-01T18:36:27+01:001 března, 2021|Kategorie: Novinky|Štítky: eRally CUP, Greece|


Navzdory básník zpívá (Jarmila Loukotková) | Detail knihy | CBDB.cz\nAutor: Jarmila Loukotková\tOriginální název: Navzdory básník zpívá\nÚstředním hrdinou románu je Francois Villon, buřič, tulák, člověk nevázaného života, především však básník. Je považován za předchůdce prokletých básníků a jeho poezie, ač poplatná středověké, přináší už mnohé moderní prvky. Vyprávění autorky na nás dýchne atmosférou středověké Francie, především Paříže, ale hlavně - nechává nás nahlédnou do srdce muže, jenž sice zemřel mladý, ale bohatý zkušenostmi a zážitky jako málokdo. K vyprávění o Villonovi nerozlučně patří i jeho verše, které autorka sama přeložila. (Založil/a: Thingol)\n(více) Štítky #francie #středověk #francois villon #beletrie #česká literatura #život spisovatele více Jarmila Loukotková\nS touto knihou mám několik problémů. Především Villon nebyl příliš chválihodný muž. Je to jako by náš Kájínek psal verše. Autorka jej sice vylíčila trochu uhlazeněji, pravda však byla asi jiná. Dále překlad Villonových veršů mi od Loukotkové zní směšně a ploše. Dávám přednost překladu Otokara Fischera, jehož sloh přímo zvoní v uších.\n8. 10. 2015, 1:42\nMně se tak těžko hledají slova... Jarmila Loukotková, její překrásný styl psaní. (Minimálně na každé druhé straně byla myšlenka - věta - odstavec - které by stály za přepis.) Kateřina. Leonora. Kanovník Vilém Villon a Mistr Parlanus. A samozřejmě Francois Montcorbier, Villon, naposledy viděn v samém závěru knihy, vydávající se na svou desetiletou pouť do vyhnanství, která se změnila v cestu, z níž už nebylo návratu... Tito všichni a řada dalších se stali mou společností posledních pár dnů. A bylo mi v té společnosti dobře. Moc dobře...\n1. 6. 2013, 8:33\nPro mě asi nejkrásnější knížka od Jarmily Loukotkové. Ač básně nečtu, postava básníka Villona mě uchvátila. Možná i proto, že jsem knihu četl ve svém studentském období a s hlavním hrdinou jsem se v mnohém ztotožňoval.\nJsem zvědav, zda při opětovném čtení, ke kterému určitě jednou dojde, budu opět prožívat osudy slavného básníka s takovým nadšením a porozuměním.\n15. 9. 2014, 19:54\nZamilovaná kniha mojí kolegyně :) Přečetla jsem jí celkem s chutí, ale na druhou stranu nezastírám, že jsem z ní nebyla tak nadšená jako Hanička.\n15. 12. 2015, 20:42\nLoukotková je výborná spisovatelka, která pojala Villonův příběh velmi romantickým způsobem. Kniha se čte sama a nádherné vykreslení postav i doby vás místy skutečně vtáhne do děje. Jediné co mi trošku kazilo z knihy dojem, bylo použití velkého množství veršů...vím, byl básník, ale ...co se autentičnosti týče, já je tam nepotřebovala.\nTohle je pro mě srdcová záležitost. První knížka, kterou jsem přečetla přes noc na jeden zátah. Myslím, že už nikdy nebudu fandit hlavnímu hrdinovi tak, jako jsem fandila Francoisovi.\n19. 11. 2014, 21:40\nKde Echo je, ta horská víla, jíž slova sladce ze rtů jdou?\nKde bohyně ta přespanilá? Ach, kdeže loňské sněhy jsou?\nA ať si kdo chce, co chce říká,\nlíp naživu být v chudobě, než vězet v kůži finančníka,\nco hnije s erbem na hrobě (F.Villon)\nMoc hezká kniha o mém oblíbeném básníkovi. Dodnes se vlastně neví, jak skončil. tynuska37\n28. 5. 2012, 19:43\nNejprve jsem se zamilovala do básní Villona. Potom si přečetla tuhle knížku. Nutno dodat, že jsem se zamilovala znovu. A dvakrát tolik.\n20. 10. 2016, 20:47\nKnihu jsem četla několik let zpátky, nicméně ještě dnes si pamatuji atmosféru středověké Paříže zmítané morem... Několik dnů jsem si připadala, že díky autorce jsem tam spolu s postavami knihy a prožívám s nimi jejich příběhy.\nKniha, která vás může odpudit tloušťkou svého hřbetu, ale která jednoznačně stojí za přečtení. Příběh z renesanční Francie, čtivý, poutavý, který vám uteče před očima.\n27. 12. 2011, 10:44\nKdo tuhle knihu jednou přečte, bude jí milovat navždy. Je to jako láska na první pohled. Všechno ostatní kolem vás vám bude připadat na nějaký čas obyčejné. Budete milovat Francii, Paříž, poezii a Francoise Villona. Budete milovat Jarmilu Loukotkovou, Paní Spisovatelku.\n11. 2. 2010, 0:02\nPro člověka, který zrovna netíhne ke čtení poezie, jsou básníci většinou jenom jména z čítanky. V této knize je ale Francois Villon vyobrazený jako skutečný člověk, ne nějaký intelektuál, který si spisuje básničky ve své komůrce, ale normální student, se kterým byste klidně zašli do hospody. Okolnosti jej donutí vydat se cestou tuláka a psance a vy vidíte jak a proč jeho básně vznikají, o čem že to vlastně zpívá.\n11. 2. 2015, 19:36\nDobrá kniha, nelze popřít barvitý vypravěčský styl autorky. Bohužel mi její vize básníka Villona moc nesedí. Nemohu se zbavit dojmu povrchnosti, s jakou jej líčí. Jeho motorem je láska k ženě, jak otřelé. A vylíčen jako překrásný muž, hmm. Podle dobových pramenů tomu nic moc nenasvědčuje. Ale jinak dobré.\n21. 7. 2011, 0:21\nVýborná kniha, kterou jsem přečetla v rekordním čase. Při jejím čtení mě napadá: tohle je umění! Je to "koncert, kdy nástroje do sebe lahodně zapadají, a ne taková vrzanina, kdy se hodinu tluče do bubnu a hodinu brečí na flétnu." František se takhle dívá na dobrou pitku, mně to připomíná dílo Jarmily Loukotkové.\n9. 7. 2014, 14:14\n20. 10. 2016, 23:10\nach ano, kniha mého mládí, ke které se však občas vracím... díky tomuto příběhu jsem se do Villona tehdy zamilovala.\ns odstupem bych jen zmínila, že atmosféra středověké Paříže i samotná postava Villona jsou vylíčeny dost romanticky, ale když je vám patnáct, takové detaily moc neřešíte.\nÚžasné, strhující, dojemné.. Dechberoucí. Villon byl zloděj a vrah, ale něco v něm vás donutí ho milovat. A přečtení jeho Velké Závěti vás v tom ještě utvrdí. Byl génius a možná právě proto, jak už to u géniů bývá, měl tak krutý osud. Skvěle napsaný román.\n29. 9. 2011, 11:04\nnemám k tomu co jiného říci než nádhera! paní Loukotková nevypráví, to je vyšší stupeň, pro který nemám pojemenování. četla jsem celou její bibliografii, ale tohle je ze všech knih nejkrásnější\n23. 5. 2010, 17:55\nřadí se mezi mé nejoblíbenější. z části proto, že jsem knihu četla snad v tom nejkrásnějším období mého dosavadního života a tak vždycky, když si listuji, se do této etapy tak trochu vnitřne vracím a cítím tu krásnou nostaligii doby, která už se bohužel nikdy nevrátí (a tak mi alespoň zůstává tato kniha).


Názory k článku Co je to dula? | č. 4622 | strom názorů | Rodina.cz\nNázory k článku Co je to dula?\nnemáte, prosím, někdo přehled, kolik taková dula stojí? moc ráda bych nějakou v průběhu těhotenství měla, jen si nejsem jista, zda není příliš nákladná záležitost. Děkuji za každý příspěvek.\nKaždá dula má trochu jiné ceny-podle regionu,podle toho,zda už má certifikát,atd...Ceny za konzultaci před porodem se pohybují od 150 do 400 Kč,cena za porod od 1500 do 4000.\nahoj já dulu měla u druhého porodu a už nikdy bych bez ní nerodila:-) myslím,že každá dula stojí jinka.Podle toho jestli už má certifikát nebo ne.Max ale 3000.Moje stála 2000+ za každou návštěvu na víc 150.A ty 2000 zahrnovaly porod,3schůzky před porodem a 2 po porodu.\nA doufám,že bude ochotná mě doprovodit znova.S porodem jen s manželem se to vůbeec nedá srovnat\nNada+ 2 deti\nV roce 2003 jsem platila dohromady cca 1800,- byly to 2 navstevy + porod.\nU prvniho porodu byl manzel, u druheho manzel a dula, bylo to fajn.\nJeste poznamka ke clanku, ze je to vhodne pro osamele atd.... myslim, ze takova osamela a opustena maminka sotva nasetri na vybavicku a dulu si asi nebude moci dovolit. To je mi opravdu lito.\nRe: Re: kolik stojí?\nKdyž jsem čekala svou první dceru,byla jsem osamělá,rodila jsem v roce 1989.Pokud bych tehdy měla možnost mít dulu,mohlo být u porodu i po něm vše jinak a věř mi,že bych na to našetřila,nebo bych to dala z porodného.Je jasné,že některé maminky, a možná právě ty,které by to nejvíce potřebovaly,na to mít nebudou,ale myslím,že se lze s dulou vždy nějak domluvit:-)))Větší problém je v tom,že o tom spíše nevědí,nebo je nenapadne to zkusit.Časem se jistě i toto dotáhne k dokonalosti a věřím,že vymyslíme nějaký systém,jak zaplatit dulu pro potřebné maminky z jiných zdrojů.Ale to je otázka budoucnosti,teprve začínáme.\nRe: Re: Re: kolik stojí?\nKvěto potvrzuju.Já byla absolutně nadšená.snad nikdy v životě o mě nebylo tak postaráno jako při porodu s dulou.A manžel byl víc v pohodě.Nebyl nervozní:-) a krom toho nám během porodu pomáhala se starším dítkem.Pak byla na křtinách a narozeninách a stala se pro nás členem rodiny:-)))\nRozmezí cen najdeš na www.duly.cz, osobně jsem přesvědčená, že si dula řekne méně, než by si ve skutečnosti zasloužila. Když si uvědomím kolik věnuje mamince času a energie, že bude třeba čtrnáct dní držet pohotovost, že si musí zajistit hlídání pro vlastní děti a to kdykoli a prakticky okamžitě. A mamince se taková investice určitě vyplatí. Já dulu k porodu chci a cena nerozhoduje, i když jinak počítám každou korunu.\nKveto, zacnu tim, ze vitam kazdy pokus vytvorit komunikacni most mezi teamem na porodnim salu a rodickou a zaroven vzdelany a zkuseny (zkusenejsi nez ten manzeluv) dohled nad praci porodnickeho teamu. Proto ber, prosim, ohled na to, ze presto, ze moje otazka vyzni trochu kriticky, neni tak minena.\nProc by bylo vyhodneji zaplatit si dulu, ale ne soukromou PA? Samozrejme vyhody jsou pro zenu, ktere z jakychkoliv duvodu chybi socialni zazemi. To jsi ve svym clanku psala. Ale pro zbytek? Behem meho jedineho porodu chybel setrny pristup personalu ke mne a pro moje miminko vice nez jakakoliv subjektivni podpora pro mne. PA, ktera znala by mne delsi dobu, nejenom jako omamenou rodicku, ktere jako se zda, je vsecko jedno, nejenom by mluvila, ale i konala jinak. Kolik ve skutku muze dula ovlivnit chovani lekaru a PA na porodnim salu? Na ty masaze by stacil manzel. O kecy, z vyjimkou tech vysvetlujicich proc jsou nutne nektere zakroky, jsem opravdu nestala. Doterne mluveni moji PA, prevazne o tom, co bych jeste mohla zkusit, mne jen budily z "transu", a spise mucily nez byly k necemu dobre. Pro pripadny pristi porod spise zvolila bych si osobni PA - a to zenu, ktera bud sama uz\nRe: Proc dula?\nProminte, stavkuje muj pocitac. Dokonceni vety: ... zenu, ktera sama uz rodila, a o ktere empaticke schopnosti nemela bych pochybnosti.\nRe: Re: Proc dula?\na má dula teda chování personálu ovlivnila celkem dobře a jednoduše:-)\nRe: Re: Re: Proc dula?\nJiro, jak? Znala je?\nRe: Re: Re: Re: Proc dula?\nproč by je měla znát? Ne neznala ale stála za mým porodním plánem a společně s manželem dbali na to,aby ho personál dodržel. A ač jsme náročná maminka,byla jsem spokojená.\nAle hlavní problém je v tom,že ti do porodnice cizí PA nevemou.\nRe: Re: Re: Re: Re: Proc dula?\nSouhlasím s Jířou. Ačkoli jsem už rodila a vím do čeho jdu, mě i mého muže dost uklidňuje vědomí, že s námi půjde sympatická paní, která nás je ochotná vytrvale podporovat.\nCizinko,ono totiž pokud si bereš do porodnice PA,která není jejich zaměstnanec,jde tam stejně v roli duly.Nesmí zasahovat do zdravotnické péče,nesmí vyšetřovat atak,takže se z ní stává dula.A pokud je dostatečně empatická a znáte se,pak je to přesně o tom samém.A je to skvělé.\nCizinko,myslim,ze vlastni PA jdouci k porodu do porodnice je podobna sluzbe duly.Dula je jen vice cvicena v komunikaci,je to spise o psychicke podpore,neni zdravotnik,takze prave dohlizi na to,aby maminka byla v psychicke pohode,aby se více mohla uzavřít do sebe a nemusela tak odpovídat na každou otázku,atd...Masáže jistě zvládne i manžel,já se většinou s tatínkem v masírování střídám,pokud je to dlouhý porod,je to obrovská výhoda.\njak to třeba vypadá s účastí duly u porodu v případě porodu, kdy rodičce odteče plodová voda a je umístěna v porodnici někam na nemocniční pokoj, aby se jakože počkalo, než se porod "rozjede"? To byl můj případ, na nemocničním pokoji jsem strávila asi tak 11 hodin, mezitím mi začaly kontrakce a bylo mi dost mizerně, pak asi jsem asi tak 2 hodiny "cestovala" z nemocničního pokoje na porodní sál a až poslední možná tak 2 hodiny jsem strávila na porodním sále, kam byl konečně vpuštěn můj doprovod. Ale já někoho POTŘEBOVALA právě během těch předchozích 13 hodin!! Poslední 2 hodiny mi bylo všechno už šumák!! Navíc, právě proto, aby se mi vůbec porod "rozběhnul", potřebovala jsem být v pohodě a mít u sebe někoho blízkého. Jak to vypadá v takových případech v porodnicích, když doprovází dula? Vpustí ji i do toho nemocnočního pokoje? Doprovází pak rodičku úplně všude, kam rodička chce (monitor, sprcha, přípravna, hekárna a já nevím co dalšího)? (Rodila jsem v ÚPDM v Podolí loni na podzim).\nDíky za info, I.\nTohle záleží na konkrétní porodnici,je možné si třeba dojednat nadstandartní pokoj(tak jsme to řešili v Krči),nebo někde vezmou rovnou na porodní pokojík(Hořovice,Bulovka).Při výběru porodnice bych se asi na tuto eventualitu ptala,jak to řeší,protože nechat maminku o samotě čekat,zda se porod rozběhne je dost špatný přístup.Přesně jak píšete,nejvíc jste někoho potřebovala právě tu dobu před tím...Já samozřejmě maminku doprovázím od začatku,takže pokud odteče voda,jedu za ní.\nNo ono je většinou problém, že ani ty nadstandardní pokoje nejsou skoro nikdy volné.. Já se konkrétně na to, co dělají s maminkou, která má dlouhou první dobu porodní a musí ji trávit v porodnici, ptala jak v Krči, tak v Podolí při výběru porodnice (jakobych věděla, že to bude můj případ :) a v obou zařízeních mi víceméně přiznali, že v tom je trochu problém. A jak jsem tak sondovala u kamarádek, tak ani jiné porodnice to moc vyřešené nemají..\nAsi je to snažší tam,kde nemají tak plno a mohou si dovolit dát mamku rovnou na porodní pokoj.V Hořovicích to je bez problémů a na Bulovce též.Tedy aspoň já to tam tak zažila,někdo může mít zkušenost jinou,ono se to všude stále dost mění.V Podolí si myslím,že to jinak dělat nemůžou,když mají stále stop stav,nemohou si dovolit,aby jim maminka blokovala porodní pokoj dlouho..bohužel...\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Proc dula?\nJ8 s dulou rodils n aBulovce.Mají i nově napsáno,že s maminkou můžou být dvě osoby\nKvěto, o Bulovce jsem ani neuvažovala, máme ji hodně z ruky. Ale pokud jde o ostatní porodnice, tak v době, kdy jsem rodila, měly narváno až po střechu snad všechny ostatní porodnice v Praze. Alespoň pokud jde o Podolí, Krč, Motol. Snad jen Apolinář měl trochu volněji, ale já měla dobrý důvod, abych zrovna tam nechodila.. Ostatně mám pocit, že v pražských porodnicích je narváno v poslední době furt..\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Proc dula?\nŘíkáte, že pražské porodnice jsou narvané, je to asi tím, že maminky s okolních regionů si myslí, že rodit v Praze je nejlepší a spousta jich tam jezdí rodit ( u nás v předporodním kurzu to byly 2 maminky co vím ), ale po přečtení různých článků tady na rodině si tím nejsem tak jistá.\nOsobně jsem rodila v malé porodnici v Žatci - byla jsem docela spokojená. Škoda jen, že jsem neměla dulu u porodu - sice se nám nabídla v předporodním kurzu ( pracuje jako účetní ve firmě,kde pracuje manžel, ale bohužel v termínu porodu byla zrovna s rodinou na dovolené mimo republiku. Ale manžel mohl být u porodu celou dobu ( od 11 h večer do 2 h odpoledne následující den )\nNejdříve kolegyňce Květě moc děkuju za článek.\nTeď k vám, budoucí maminky,\npročítám tady postupně diskuzi a musím se taky zapojit. Pracuji v GA a vidím, že je narůstající počet těhotných žen. Nad větším počtem porodů (a "narvaných porodnic") se není třeba divit. Je to úplně jednoduché - matky dnešních těhulek rodily ve věku 20 - 25 let. Dnešní těhulky se pro těhotenství rozhodují třeba až kolem věku 30 let. Je to tedy úplně logické, že se zaplňuje jakási mezera a že budou přeplněné porodnice, obzvlášť v určitých měsících. Už začínají být potíže i se školkami a to se potáhne dál. Zpěk k porodnicím: v některých úlohu duly jako pomoc rodičce, ale i úlevu pro porodní asistentky, pochopili správně. Jinde zase právě toto mohou mít jako argument, že "se tam už víc lidí nevejde" a že povolí doprovod pouze jednou osobou. Ale tady chci maminky podpořit, aby ony chtěly např. tatínka i dulu. Doporučují to i některé porodní asistentky, že takový požadavek musí chodit právě od rodiček. Lékaři se pak budou muset zamyslet a věřte, začnou to brát jako samozřejmost. Sama jsem se setkala ve svých začátcích, že v jedné porodnici na mě koukali, kdo jako jsem, když jsem se byla předem ptát a domlouvat si možnost doprovodů jako dula. Dnes už tato porodnice má ve své nabídce také možnost doprovodu dulou. Stále ještě jsou porodnice, kde tatínka zavolají prakticky až na II. dobu porodní. Rodička ale potřebuje někoho, kdo s ní bude tu delší dobu - tu I. d. p. Nenechávejte se a žádejte v porodnicích možnost doprovodu po celou dobu, ať už partnerem, dulou nebo oběma. Jak kdo to cítí a chce. Je to pro rodičku i její miminko velmi důležité, aby byla v pohodě nejen během svého těhotenství, ale i během porodu, protože to všechno se odrazí jak v průběhu porodu, tak i v budoucím životě nového človíčka.\nHodně spokojenosti všem maminkách přeje Naďa.\nRe: plné porodnice\nRáda bych se zeptala, jestli je možné říct, které měsíce se považují za frekventovanější z hlediska porodů? Je to třeba červen, červenec? Děkuji za odpověď.\nRe: Re: plné porodnice\nAno, Sajso, máte pravdu. Stačí se kouknout také na diskuze u porodnic a zjistíte, co tam maminky píší. Naďa\nKamarádka má chlapečka, kterému pomáhali v Motole kleštěmi. Jsou mu tři měsíce a ze spaní máchá ručičkami kolem hlavy nebo si "kryje uši" a občas "popláče". Může to být následek kleští?\notázka, kterou pokládáte, patří odborníkovi. Já nejsem lékař a proto bych nerada vůbec odváděla diskuzi jiným směrem. Tady se píše o dulách a jejich přínosu během doprovodů. Přítomnost duly napomáhá plynulejšímu porodu, menším komplikacím a mnohdy se i předejde právě podobným výše zmíněným zákrokům. Toto se píše a sama jsem si to mohla v několika případech ověřit i v praxi. Také v tom vidím smysl tohoto poslání, proto jsem se stala dulou. Naďa\nPo porodu kleštěmi\nJe to možné,ale nikdo to nemůže říci s určitostí.Dnes se říká,že už i porod kleštěmi je šetrnější,než býval,samozřejmě záleží na porodníkovi,který u toho je.Ovšem asi nikdo netušíéme,co v tomto případě miminko může zažívat a jaké má na to vzpomínky.\nRe: Po porodu kleštěmi\nJeště bych k tomu chtěla dodat,že přestože si samozřejmě přejeme všechny,aby kleště u porodu být použity vůbec nemusely,buďme rády,že je porodníci v některých případech mají,protože to může miminku i mamince zachránit život když je nejhůř.A je to určitě lepší,než ukončení porodu císařským řezem.Ovšem i ten může být někdy tou jedinou a nejlepší variantou,když jde o zdraví.\nRe: Re: Po porodu kleštěmi\nExistence kleští zachránila mně i dceři život.Jaké měla ona vzpomínky netuším,dnes studuje Filosofickou fakultu.Moje vzpomínky byly strašné,takovou bolest jsem nikdy nikde již nezažila,popsat se to nedá,i když nakonec to byla samozřejmě úleva,po dlouhatánském porodu...\nHm, tenhle pripad jsem prozila i ja, odtekla mi voda a nic, zadne stahy, rodila jsem v motole, nikdo se mnou byt nemohl.Tohle asi opravdu zalezi na porodnici. tedy pokud jsem nemela stahy, bylo mi to jedno, ale potom uz zas tak ne.manzela jsem u porodu nechtela, ale vecer, kdyz uz stahy nastaly, jsem skemrala, jestli by tam se mnou nemohl byt. pry ne. a to jsem ani nebyla na cekatelskem pokoji, ten byl plny, ale na nejakem jinem pokoji, kde jsem byla sama, tak myslim, ze by to byvalo slo.nakonec jsem porodila na tom pokoji, tak dlouho si personal myslel, ze nerodim, ze me nestacili odvezt na sal.\nnicmene treba svagrova rodila u apolinare a svagra taky na par hodin poslali pry, nez bude otevrena na sal-presne tohle rikali v motole.myslim, ze u tehle velkych porodnic to bude podobne...\nDoprovod od začátku\nMyslím,že je dobré již při výběru porodnice upozornit na to,že si budu přát doprovod po celou dobu porodu,tzn.od mého příjmu až po porod samotný,mít to případně v porodním plánu.Zatím se mi nestalo,když maminka měla v plánu,že s ní mám být od začátku,aby mě poslali pryč,dokonce ani U Apolináře,kde nás přijímali s velmi malým otevřením.Ale samozřejmě záleží na personámlu,který momentálně slouží,atak.Ovšem pokud by Vám porodní plán s tímto přáním odsouhlasili,už by to problém být vážně neměl.\nRe: Doprovod od začátku\nja jsem tento problem nemela, jak uz jsem psala, nikoho jsem u porodu nechtela, az kdyz me prepadla nejistota, zeptala jsem se a byla jsem kategoricky odmitnuta. nicmene pak jsem porodila bez duly, bez tatinka a musim rict,ze pokud budu rodit podruhe, pujdu zase bez otce.\nale u te me svagrove, ta tam tedy tatinka chtela a presto ho poslali pryc-myslim, ze to bylo ale dane proste tim, ze meli preplneno, velky frmol a byli nevrli.i tohle hraje roli.\nlara+Ondra 3, 39 tt\nRe: Re: Doprovod od začátku\nJežiš, já bych se snad sebrala a šla domů s manželem, kdyby mi ho chtěli poslat pryč :-D\nJo, je to stejné třeba v Plzni na Slovanech, já čekala taky celou noc a dopoledne - po tom co mi odtekla plodovka - a manžela ke mně pustili až chvíli před porodem.\nKatka, kluci 2 a 3roky\nRodila jsem v Krči. Také jsem po odtoku plodové vody ležela cca 12 hodin na dvoulůžkovém pokoji (nebyl to žádný nadstandart), kde jsem čekala než se porod rozběhne. Celou dobu tam se mnou byl manžel, pokud jsme tam byli sami. Po příchodu druhé rodičky( byla to sympatická paní, které přítomnost mého manžela nevadila) manžel odcházel na chodbu, když druhé rodičce natáčeli monitor nebo jí chtěl vyšetřit lékař. Byli tam moc vstřícní, myslím, že by se nebránili ani přítomnosti duly.\nI když dětičky zatím nemám a samozřejmě se na ně s manželem oba těšíme, děkuji moc paní Květce za příspěvek o dulách. Už jsem se s tímto pojmem setkala a jsem rozhodlá tuto krásnou a lidskou službu využít. Myslím, že stojí za to! Určitě budeme s maželem u prvního porodu rozrušení, a i když mám o svém porodu jasné představy, nepředpokládám, že se nemůže nic stát. Bude mi pak nablízku někdo, kdo zná moje přání a pomůže mě i mému muži vše zdárně překonat k šťastnému konci. Jsou to ty nejkrásnější a nejdůležitější chvíle v životě rodiny a pokud se prožijí v klidu, pohodě a v přátelské atmosféře budeme za to oba moc rádi.\nHm, nechci být zvědavá, ale docela by mě zajímalo, jaké představy máš o svém porodu, když jsou tak jasné:-)\nMoje poděkování se týkalo Květky a její práce, mé představy o porodu jsou jen mé a mé rodiny, stejně jako tvoje porody byly tvé a tvé rodiny. Myslím, že tvá reakce byla trošku od věci i od článku...nemyslíš?!!! Trošku smutné.\nTaké jsem se musela usmát nad "jasnými představami"\nRe: : Děkuji\nMyslím,že je fajn,mít představu o tom,jak bych jednou chtěla přivést na svět své dítě.A podle mě to Petra nemyslela tak,že je jí jasné,jak to bude probíhat,ale že ví,jak si to bude přát.My,co jsme rodily,můžeme mít sice zkušenosti,ale nemáme právo hodnotit představy a přání někoho jiného,obzvláště,když je neznáme.I mamince,která jde rodit potřetí,počtvrté,se mohou její představy rozplynout,když se něco zkomplikuje.S tím přece musíme počítat všechny.Vážím si žen,které se snaží na porod připravit a zároveň být pak schopné přijmout i nějaké "kompromisy".\nRe: Re: : Děkuji\nVelmi děkuji za to slova Květko, opravdu jsi mě pochopila správně. Připadá mi smutné, když se ženy už se zkušenostmi dívají zkrze prsty na ty druhé, které to zatím čeká, jako bychom neměli právo se k ničemu co se porodu týká vyjadřovat. Neznám případ, kdy by byly dva porody stejné, sto porodů, sto prožitků, sto různých žen. Já mám zatím jen tu představu, víru a naději. Zdraví a hodně úspěchů v krásné práci přeje Petra\ntaky mi to tak připadalo. Dneska se mi zdá, že je to prostě jen nesdělitelný zážitek. Rozhodně si ho nenech ujít. Myslím, že každá z nás měla poprvé představy a rychle ji přešly. Je to prostě úplně jiné. Na to možná nejde moc duševně připravit a to tím myslely. No mohly to napsat míň jízlivě. Je to prostě tak, že je to jen tvůj prožitek a tak ti jsou v tomhle případě cizí zkušenosti na nic. Jen se ujistíš, že je to pokaždé jinak. Přeju příjemné kamarádky. Někdo se prostě vyžívá, když to může nezkušené co nejbarvitěji vylíčit, nebo alespoň naznačit. :o)) Jdi do toho prsama a úspěch se dostaví.\nBez duly už bych rodit nešla\nJá na základě své zkušenosti s dulou u druhého porodu bych své třetí dítě bez duly rodit nešla. A věřím, že kdybych ji měla i u prvního porodu, nemusel se stát tak komplikovaným, jakým byl.Vřela doporučuji hlavně všem prvorodičkám, ale i ženám, které měly první porod komplikovaný a mají obavu z druhého porodu. Dula mi pomohla nejen tuto obavu překonat, ale byla mi po celou dobu porodu psychickou podporou. I manžel, který ze začátku nebyl pro účast duly u porodu zcela rozhodnutý, byl hrozně rád, že tam s námi byla a i on všem známým její pomoc doporučuje.\nRe: Bez duly už bych rodit nešla\nTaky zvažuji dulu, manžel to považuje za zbytečné, když tam bude on:-). Doufám, že se mi podaří ho přesvědčit. Bydlím totiž přímo u Bulovky, ale mám trošku pochybnosti, zda po zrušení CAP umožňují "méně medikované" porody a nechci např. zbytečně urychlovat porod nebo nastřihávat a v tom by mi jistě dula pomohla. Navíc je to naše první, takže mám obavu z bolesti a vlastních sil a odvahy.\nRe: Re: Bez duly už bych rodit nešla\nBulovka je i po zrušení CAPu dobrá porodnice,respektují porodní plán,dá se tam rodit přirozeně,samozřejmě v rámci jejich možností,ale doporučuji.Manželovi je dobré vysvětlit,že mu dula jeho úlohu nevzme,naopak a že pokud byste během porodu on,nebo i Vy,získali pocit,že ji tam nepotřebujete,odejde,nebo Vás může nechat o samotě a být jen na blízku pro případ potřeby.Určitě ať s Vámi alespon absolvuje schůzku s dulou a pak uvidí sám,jak to na něho zapůsobí.Mám zkušenost,že po společné schůzce tatínek změní názor.\nRe: Re: Re: Bez duly už bych rodit nešla\nVelice děkuji za názor na Bulovku, ráda na ni slyším chválu. Doufám, že dulu personál nevnímá jako zpochybnění své autority a schopností.\nOno mužíkovi možná to sebevědomí spadne už při záznamu z porodu na kurzu:-). Ale máme ještě dost času se rozhodnout, jak si to budeme přát.\nRe: Re: Re: Re: Bez duly už bych rodit nešla\nNa Bulovce jsou na duly zvyklí,jsou tam vítané :-)))Sama jsem tam byla jako dula 2x a vždy se ke mně i k mamince chovali velmi vstřícně.Kolegyně mají podobné zkušenosti.\nKvěto, vy jste dula? V Praze? Nemohli bychom si vyměnit kontakt? Že bych se Vám ozvala před porodem? Děkuji. Eva\nkontakt na mě:cermanova@centrum.cz\nPodrobné info o mně i kolegyních na www.duly.cz\nDěkuji. Ozvu se začátkem roku. Termín by měl být +/- 21.3.\ndula u Apolináře\nMáte někdo zkušenost s tím, že byste měli dulu u Apolináře? - dvě osoby u porodu, komunikace s personálem apod.\nRe: dula u Apolináře\nDuly k Apolináři smějí,i v kombinaci s tatínkem.Já tam byla jednou,personál byl milý,komunikace příjemná,byli jsme s maminkou já i její partner,neměli s tím žádný problém.\nco drive - dulu nebo porodnici?\nZijeme v Praze, prvni mimco cekame v pulce dubna, a zvazujeme, zda zkusit Vrchlabi a nebo jednu z prazskych nemocnic. Jsem si vsak jista, ze bych chtela mit dulu a ted vaham, odkud by nase dula mela byt. Nekdo z Prahy a okoli by byl asi lepsi na preporodni a poporodni setkani, myslis, ze vsak mame sanci, ze nektera prazska dula by byla ochotna s nami jet az do Vrchlabi na samotny porod, pokud bychom chteli tam?\nRe: co drive - dulu nebo porodnici?\nZkus kontaktovat Katku Minkovou,je to hotová cestovatelka,doprovází v Praze,v Litoměřicích,ale byla už i ve Vrchlabí,určitě by udělala předporodní přípravu v Praze a pak s Vámi na porod jela do Vrchlabí.Kontakt najdeš mezi pražskými dulami na www.duly.cz Hodně štěstí!\nRe: Re: co drive - dulu nebo porodnici?\nKatku M. můžu doporučit - byla u mého druhého porodu.\nA přidávám se k těm, co píšou, že by bez duly už nerodily. Co se Vrchlabí týče, tam jsem rodila poprvé. Byla jsem spokojená, ale dulu bych tam bývala taky užila. Manžel u porodu být nemohl a zrovna se rodilo jako o život, takže jsem asi na 3-4 hodiny byla sama v pokoji a jen mi chodili poslouchat ozvy. Ke konci jsem už trochu ztrácela kuráž. Když došlo na druhou dobu porodní, bylo už vše skvělé,ale ta první mohla být víc v pohodě.\nCo se tatínka a duly týče - my to měli při druhém porodu rozdělené tak, že dula se starala o mě (nehnula se ode mě prakticky na krok, připadala jsem si opečovávaná jako královna) a manžel bude k dispozici hlavně miminku (tj. postaral se o to, aby s ním nedělali nic, co nechceme, zatímco dula byla se mnou, když jsem rodila placentu).\nIveta, 3 berušky\nRe: Re: Re: co drive - dulu nebo porodnici?\nDocela mě vždy rozesměje poznámka, co se týče novorozence: "...aby s ním nedělali, co nechceme...". Co máte na mysli? Pracuji jako dětská sestra v porodnici a pokud jsme přivolaní jako pediatři k porodu, nikdy tam nejdeme s úmyslem dítěti ublížit, ale naopak mu pomoci v jeho nelehkém startu do života. Jste natolik kompetentní odborníci (pomineme-li kompetentnost rodičovskou), že víte lépe než pediatr nebo zkušená dětská sestra, co je pro dítě těsně po porodu vhodnénebo naopak nevhodné? Myslíte, že se k nim chováme necitelně, násilnicky nebo že si na nich trénujeme výkony z dlouhého času? Nic proti dulám. Já osobně bych nikoho jiného než manžela k porodu nechtěla. Ale to je vedlejší. Chtěla jsem jen poznamenat toto: naše zkušenosti s dulou jsou všelijaké. P. Květa píše, že se nepletou odborníkům do práce. Ale mnohdy bývají součástí porodního plánu i věci, které se týkají standardního ošetření novorozence. Mám na mysli konkrétní dvě věci. Tlumené světlo an PS (mnohdy nám nechtějí dovolit rozsvítit ani v případě nutnosti posouzení barvy novorozence. Dokonce se naší lékařce přihodila situace, kdy dula nechtěla dovolit odebrat novorozence z břicha matky v situaci, kdy dítě modralo a nedýchalo) a zákaz injekční aplikace Kanavitu (vit. K, který zabraňuje vzniku možného krvácení po porodu), kdy jeho nepodání v této koncentrované formě může dítě ohrozit na zdraví. Některé konkrétní duly ani nevědí proč se podává. Ale nedoporučit ho je jednoduché. Spíše vystraší rodiče tím, že chceme dítě "píchnout". A kdo by nechal dítko týrat, že? Nic proti dulám všeobecně. Určitě jsou pro mnoho rodiček přínosem. Ale sepisování porodního plánu, prosím, s rozumem.\nRe: Re: Re: Re: co drive - dulu nebo porodnici?\nproblém je myslím trochu i v tom, že ani ti "zkušení pediatři a lékaři" se často neshodnou v tom, co je pro dítě nebo maminku nejlepší, a že se názory na to v průběhu let často radikálně mění. A taky si myslím, že má každý zdravotník trochu jinde svůj "práh signalizace nebezpečí" tedy moment, kdy vyhodnotí situaci jako nebezpečnou a vyžadující si jejich zásah, jestli mi rozumíš.\nPár maličkostí: před dvaceti lety by pár, který by chtěl přítomnost otce u porodu, nejspíš odvezli rovnou do blázince, dneska je to běžná praxe, kterou poskytuje většina nemocnic. Nebo: v papírech, které jsem dostala letos v porodnici, byly instrukce pro maminky, že si mají omývat ruce dezinfekcí před každým kojením, že si nesmí položit dítě do postele, že si návštěvy nesmí sedat na postel... V jiné porodnici, kde jsem rodila své první dítě, žádná dezinfekce nebyla, dítě v posteli bylo skoro pořád a tatínek tam i spal :o)) - a všechno proběhlo naprosto bez problémů. Chápu, že zdravotníci jsou taky lidi, že dělají věci tak, jak je umějí dělat s jistotou, a že se chtějí jistit, aby se nikomu nic nestalo. Ale myslím, že v mnoha případech by stačila citlivější komunikace s rodiči a případně ochota k nějakému rozumnému kompromisu. Samozřejmě že i mezi rodiči se najdou fanatici, se kterými je těžko jednat. Ale kupříkladu já jsem vcelku umírněná, ale kdyby mi někdo řekl "maminko, myslíte si snad, že víte lépe, než zkušený pediatr, co je pro vaše dítě lepší"? tak by mi to bylo velice nepříjemné a buď bych se "šprajcla" (kdybych na to měla ještě dost síly), nebo by mi to způsobilo dost nepříjemné duševní stavy (kdybych už tu sílu neměla), což po porodu jistě není to pravé ořechové. Kdybyste mi ale řekli třeba "my bychom potřebovali trochu víc světla, abychom viděli, jakou barvu má kůže miminka. Poznáme totiž podle toho, jestli XXXX, a potřebujeme to vědět, abychom si byli jistí, že je v pořádku. Můžeme to udělat tak, že na něj nerozsvítíme velké světlo, ale jen malou lampičku. Souhlasíte?" tak budu souhlasit určitě a ještě budu mít dobrý pocit, jací jste hodní a ohleduplní. Vás by to stálo dvě věty navíc, ale ten rozdíl pro mě by byl naprosto propastný.\nAby s dítětem nedělali, co nechceme\nTo, co popisujete je extrémní chování, až se mi nechce věřit, že by se takto radikálně chovala skutečná dula. Občas se za ní vydává i nějaká kamarádka rodičky, protože si myslí, že zdravotníci k ní pak budou mít větší respekt.\nJinak já mám ve svém porodním plánu uvedeno, že si nepřeji tyto věci:\n- podvázat pupečník dříve než dotepe (díky přílišnému spěchu má spousta miminek nedostatek železa v prvním půlroce života)\n- koupat miminko (pokud nebude např. od smolky, mázek považuji za užitečnou věc)\n- měřit jeho délku v den porodu (myslíte, že za pár dní vyroste?)\n- odřezávat pupeční pahýl (výborný za zdroj infekce)\n- provádět zákroky jako vykapání očí, očkování apod. bez mé přítomnosti (miminko určitě lépe zvládne nepříjemný zákrok v útěšné náruči rodičů)\n- dokrmování umělou výživou bez mého vědomí (dceru mi ke kojení nosili nakrmenou z láhve, bodejť by se chtěla přisát)\nZdají se Vám mé požadavky přehnané? Ráda si přečtu Váš komentář.\nKanavit je podle mého trochu rozporná otázka - lze ho podat i na lžičce, navíc mlezivo obsahuje vitamín K, takže dítěti kojenému hned od porodu zřejmě nic nehrozí, i když prevencí se zřejmě nic nepokazí.\nJistě i jiné maminky by uvítaly podrobný popis běžných úkonů v péči o novorozence po porodu.\nRe: Aby s dítětem nedělali, co nechceme\nDěkuji za reakce. Pro Šáru: stávají se i tak extrémní situace, které jsem popisovala. Je možné, že někde ošetřují dítě bez vysvětlení co a jak s ním budou dělat. U nás to tak nefunguje. Vždy rodiče ví a VIDÍ, co se s ním děje. Ošetřujeme děti na porodním boxu. S výjimkou velmi nedonošených dětí. Ale to nechci rozebírat. U nás to také funguje tak, že dítě po fysiologickém porodu ošetřuje porodní asistentka. Nás volají v případě větších, menších či hrozících komplikací nebo když se miminku bezprostředně po porodu nedaří dobře. A vyložené bránění duly (s akreditací!) v ošetření nedýchajícího novorozence považuji za neprofesionální a ohrožující na životě. Nedivte se, že k nim občas přistupujeme negativně. Dívám se na to z druhé strany - promiňte.\nPro Radku: z různých porodnic jsou různé zkušenosti. To neovlivním. Mohu pouze popsat, jak to chodí u nás.\n1. podvázání pupečníku - nejsem si jistá, zda pozdější podvázání pupečníku ovlivňuje množství železa u matky. To jste mě nachytala. Já osobně jsem po žádném porodu nedostatkem železa netrpěla ani při "předčasném" podvázání pupečníku. Většinou jím trpí matky už z doby těhotenství. Ale samozřejmě mi můžete oponovat. Zřejmě jste četla nějakou studii.\n2. koupání novorozence - u nás se neděje hned, ale přibližně za čtyři hodiny po porodu a to z důvodu velké termolability u novorozenců. Já osobně nepovažuji za užitečné mít dítě celý den od krve, smolky, plodové vody ap. I to může být zdrojem infekce. Krev je přece jenom pro nás "infekční" materiál.\n3. Dítě neměříme bezprostředně po porodu - bez udání plných mír u novorozence ho nelze zaregistrovat počítačově mezi pacienty. Pro vás možná nepodstatné, pro nás, při 10 a více porodech za den, nezbytné.\n4. odstřižení pupečního pahýlu - odstřižení se děje sterilními nástroji, desinfikuje se, sterilně se kryje. Většina maminek to vítá, protože se pupečního pahýlu bojí a domů odcházejí se zataženým pupíkem, o kterém ví, jak o něj pečovat. Pokud si to matka ani po vysvětlení vyloženě nepřeje, propouštíme s pahýlem.\n5. veškeré zákroky a výkony provádíme v přítomnosti matky (pokud se nejedná o něco akutního). Proto mě udivuje, že by někde nemohla být matka přítomna očkování ap. Spíše se stává, že od těchto výkonů (odběry krve, očkování, stříhání pahýlu ap.) matky odcházejí. Ale jsou informovány o tom, co budeme provádět za výkon a mají možnost být u něj.\n6. dokrmování dětí se u nás děje na ordinaci lékaře, případně na přání matky. A to vždy alternativní metodou a pasterovaným mateřským mlékem. Pokud je ho nedostatek, potom přichází na řadu umělá výživa (Nutrilon, v případě výskytu a rizika alergií v rodině hypoalergenní mléko). Láhev se ordinuje pouze dětem na přání matky, která z jakéhokoliv důvodu nechce nebo nemůže kojit. Jinak se u nás maximálně věnujeme kojení, přikládáme hned po porodu na PS (je-li dítko i matka v pořádku), nosíme na kojení po císařském řezu už po 4 hodinách po porodu (samozřejmě dle stavu matky!), nosíme na kojení i matkám, které z nějakého důvodu nemohou mít děti u sebe nebo si po porodu potřebují odpočinout.\n7. Kanavit je možná sporná věc. Riziko krvácení u dětí je největší po porodu. Jeho množství v mat. mléce není tak vysoké, aby pokrylo možná rizika. V injekčním podání je ho dostatečné množství. Na lžičce ho lze podat. Ale znovu. Muselo by ho být větší množství a to se novorozencům těžko podává. Navíc mnoho dětí po porodu zvrací nebo ublinkává. To by asi nebylo moc účinné podání, nemyslíte? Takhle mám jistotu, že dítě dostalo potřebnou dávku a že opravdu koluje v organismu. Každý si hájí to své. Myslím, že má reakce je vyčerpávající. Doufám, že se na to pokusíte podívat i z naší strany. Tak jako my se snažíme vyhovět vám, matkám, a vyjít vám maximálně vstříc. Doufám, že to neplatí jen pro naši porodnici. Všude se najdou vždy i ti nespokojení.\nPěkný a slunný den.\nRe: Re: Aby s dítětem nedělali, co nechceme\nJen pro upřesnění - dula není akreditovaná, ale certifikovaná. "Dula ve výcviku" absolvovala kurs, "dula certifikovaná" ještě k tomu má za sebou cosi jako závěrečnou zkoušku a minimálně dvě asistence u porodu (které se taky hodnotí a ke kterým se vyjadřuje i personál porodnice).\nPokud to tak skutečně bylo a dula bránila ošetření dítěte, které nedýchalo, měla byste se obrátit na Českou asociaci dula a nahlásit to.\nAle pokud vím, všechny duly dodržují kodex, kde se píše i to, že v žádném případě nesmí zasahovat do práce zdravotníkům.\nPřidávám se k reakcím.Pokud se skutečně stalo,to,co popisujete,opravdu se obraťte na Asociaci.Duly většinou po porodu dávají personálu Dotazník k vyplnění,kde je možné Asociaci informovat o negativních zkušenostech zrovna tak,jako o těch pozitivních.Pokud Vám dula dotazník nedala,najdete ho na www.duly.cz,kde ho můžete rovnou i vyplnit a odeslat.Potom bude možné,aby se k tomu vyjádřila i konkrétní dula,případně rodiče.\nPokud jde o sepisování porodního plánu,dula by nedoporučila nic,co nemá podloženo nějakou studií,doporučením WHO,nebo zkonzultováno se zdravotníkem.Pokud jde o ošetřování miminek po porodu,prošla jsem už pár porodnic,všude je to jiné.Někde jsou skvělí,ohleduplní k miminku i k matce,někde se opravdu chovají velmi "drsně"a zjevně si nevšimli,kam se posunuly výzkumy ohledně vnímání dětí po porodu,důležitosti kontaktu miminka s matkou v prvních minutách života,atd....Nicméně,já jako dula do toho nikdy nezasahuji,musím dodržovat etický kodex(doporučuji přečíst na www.duly.cz),to je věc rodičů,aby si bránili svá práva a své dítě.\nRe: Re: Re: Aby s dítětem nedělali, co nechceme\nOmlouvám se za nepřesnosti s akreditací. Teď si budu pamatovat, že dula obdrží certifikát. Tenhle konkrétní případ se stal již před nějakou dobou. Nevím a nemohu potvrdit, zda z toho někdo vyvodil nějaké důsledky. To už bych si vymýšlela.\nNevím, kde berete tu jistotu v důslednosti dul, že nezasahují zdravotníkům do práce nebo že do porodního plánu nenavrhnou něco, co by neměly podloženo. Někdy se až divím těm nesmyslům, co navrhují či doporučují. A divila byste se, jak se mnoho rodičů nechá vmanipulovat do různých absurdních situací, kdy si tvrdohlavě stojí za svým, i když se situace odchýlila od fysiologického porodu. A to samozřejmě není pouze vlivem dul, ale i spousty předporodních kurzů. Já myslím, že se shodneme na jedné věci. Tak jak existují porodnice s různým přístupem k porodu a novorozenci, tak existují některé duly, které se nechovají profesionálně. Za tím si stojím. Myslím si, že je mnohdy těžké pro matku rozhodnout se pro doporučení člověka, kterého vidí prvně u porodu a opustit názory duly, se kterou se připravuje na porod nějakou dobu a plně jí důvěřuje. Ne každá je v krizové situaci a ve fysickém vypětí schopna to udělat. Doufejme, že většina dul dodržuje vámi zmíněný kodex. Potom vaše přítomnost u porodu bude vítaná jak pro matku, tak pro personál.\nRe: Re: Re: Re: Aby s dítětem nedělali, co nechceme\nTím spíš je třeba informovat asociaci, nejlépe s konkrétním problémem u konkrétní duly. Třeba by se vysvětlilo, že se jednalo o nedorozumění a vy byste si vylepšila dojem o dulách :-).\nJeště jednu věc bych chtěla napsat. Zájemkyně o "dulení" nejsou přijaté automaticky, musí splnit určité podmínky. Například nesmí být konfliktní a musí mít svůj porod zvládnutý tak, aby k porodům nechodily s přesvědčením "já jim ukážu a maminku ubráním, když jsem neubránila sebe".\nSoučást přijímacího řízení je např. i pohovor s psycholožkou.\nIveto, z tvyho 3.iho bodu zasmala jsem nahlas. To az takovy problem opravit pocitacovy program tak, aby slo zaregistovat maleho pacienta bez uvadeni mir a vahy? Prece tady nejde o zadny extravagantni pozadavek - nechat matku a miminku delsi dobu spolu aby se uklidnili po porodu. Umis rozlisit duvody zkutecne medicinske od duvodu byrokratickych?\nIveto, co se tyka 1. bodu Radky, tak tam slo o zasobeni zelezem MIMinka, ne MAMinky. Kolik muzu cerpat ze svyho laickeho vzdelani, pupecni snura se nesvorkuje se hned take proto aby miminko melo dalsi zdroj kysliku (z krvi matky) vedle svych cerstve rozcvicovanych plic. O tym zdroji zeleza take cetla jsem. Zase to se zda jako velice rozumny pozadavek.\nAno,ony totiž některé absurdity,jak milá Iveto píšete,možná až tak absurdní nejsou,možná,kdyby zdravotníci občas četli nějaké nové studie,knihy,atd. a ne jen plnili nařízení vydaná před několika lety,pak by zjistili,že rodiče leckdy moc dobře vědí,co a proč chtějí pro své dítě tak a ne jinak.Samozřejmě,pokud se vyskytnou jakékoliv komplikace,pak je úžasné,že jsou v rukou odborníků.Ale některá nařízení jsou opravdu nesmyslná a je velmi zajímavé,že to,co v některé porodnici bez problémů jde(a žádné komplikace v důsledku toho evidentně nevznikají),to je v jiné porodnici striktně zakázáno:-)))(např.dotepání pupečníku...)\nPřehlédla jsem se. Nevím jestli je to omluvitelné, ale určitě k zasmání. Přiznala jsem, že v tomto bodě nejsem pevná "v kramflecích". Zřejmě je to smutné, dovzdělám se. Také jsem zdůraznila, že jako dětská sestra s pediatrem jsme voláni ke komplikacím, tudíž ve většině případů je nutné pupek zasvorkovat hned po porodu a pomoci dítěti, které zrovna nemělo to štěstí na přijít na svět bez komplikací.\nCo se týče měření dětí. Většina rodičů chce bezprostředně po porodu znát míry svého dítěte. A zrovna u nás jim dítě nepřeměříme ihned, ale přibližně po 1-2 hodinách po porodu při prohlídce pediatrem (která je nutná, jak jistě uznáte a není od věci) a při zadávání mimča do počítačové sítě. Maminku mezitím svezou na odd. šestinedělí, ženská sestra jí pomůže vstát a osprchovat se a potom dostane (má-li zájem) miminko k sobě. Vidíte tam nějakou zbytečnou časovou proluku? Nebo snad svévolně oddělujeme dítě od matky? Chtěla jsem jen říct, že změřit dítě při vážení nepovažuji za svévoli ani týrání. Při současném počtu denních porodů, kdy počet matek převyšuje vysoce počet lůžek, by těžko při pracovním vytížení sester někdo zpětně obíhal matky a odebíral jim děti kvůli přeměření délky. Nemluvě o množství papírů, které by se musely dopisovat. Nevím, jestli si dokážete představit momentální situaci na porodních a novorozeneckých odděleních. Tuhle práci děláme proto, že nás baví a máme ji rádi. A myslím, že ji neděláme špatně.\nUrčitě svou práci neděláte špatně a situaci v porodnicích si představit dovedeme:-)))Diskuze jen byla o tom,že ne všude je to tak jak má být,ale to už bych se opakovala.Přeji Vám ve vaší práci hodně pohody a brzké setkání s dulou,abyste si opravila svůj názor a mohla věřit,že se chováme profesionálně :-))))\nRe: Re: Re: Re: Re: Aby s dítětem nedělali, co nechceme\nDěkuji Vám. Já na duly všeobecně nemám negativní názor. Jestli to tak z mých příspěvků vyznělo, mrzí mě to. Chtěla jsem jen osvětlit, že není všechno tak růžové, jak se občas píše. Určitě se chováte profesionálně, ale ne vždy a všechny. Úplně stejná situace je i mezi zdravotníky. Náhled je vždy dobrý z obou stran. I Vám přeji spoustu dobrých porodů, spokojených maminek a veselých miminek.\nIveto, delate svoji prace dobre v tech spatnych podminkach co mate, alespon z toho hlediska medicinskeho. Za chyby ceske zdravotnicke politiky urcite nemuzes, a myslim ze je to hanba, ze za tak vysoce kvalifikovanou a vycerpajici praci lekarum a sestram se plati ne moc vice nez ridicum tramvaju. Ze mate sileny fofr v tech obrovskych nemocnicich. Ze v tom nadeleni praci mate strasne malo casu na drzeni kroku s pokrokem svym oboru. Ze existuje strasne malo legalnich zpusobu, jak pacient nebo klientka porodnici by mohla financne prispet, aby vylepsila si svuj udel. Od meho porodu mne to strasne mrzi... Myslim ze nekde jsi si predstavila ze jsi z Brna, o poradek ktery popisujes, mohl sedet na Bohunice. Mozna se i zname:-). Vzpominam si na nejakou prijemnou a usmevavou detskou sestru Ivetu. Co mne pripadalo neprijemny na praci pediatru v Bohunicich, bylo to odstrceni matky jako rozumniho tvora. V nasim diskutovanym pripade treba by stacilo poprosit maminku, ktera prosi nechat ji miminko a s nim nejak nemanipulovat, aby doplneni papiru pripomnela sama pred vizitou. Prece nezapomene na to - jde ji o nejdulezitejsiho tvora, co v tom okamziku ma :-).\nBrno sedí, ale ne Bohunice. Jsem z Obilního trhu. Děkuji Vám za ocenění naší práce. Neděláme to pro chválu, ale upřímné poděkování od spokojených maminek potěší a přidá chuti do práce. Ještě jednou, díky.\nIveto: ....zas jedna potrefená :-)))\nTak konkrétně, co jsem měla na mysli a jak to bylo v našem případě:\n- chtěli jsme nechat dotepat pupečník (nebylo to nakonec možné, protože byl obtočený kolem krku miminka a bylo ho nutné hned přestřihnout)\n- přáli jsme si přítomnost tatínka při všech nutných vyšetřeních a ošetřeních (aby tam byl někdo, koho miminko z bříška zná)\n- nechtěli jsme miminko omývat, pouze otřít, hlavně ne omývat ručičky, aby z nich mohlo čichat vůni plodové vody\n- kromě toho se naše mrňátko chystala oblékat sestra s ledovýma rukama - tak ho oblékl manžel raději sám.\nDle mého názoru to nejsou žádná životu nebezpečná přání, navíc jsme byli připraveni se zdravotníky komunikovat a přizpůsobit naše přání realitě.\nCo se Kanavitu týče, také jsme měli představu, že injekci odmítneme, ale urputná sestra mi začala vysvětlovat rizika podání Kanavitu na lžičce zrovna ve chvíli největších bolestí v přechodové fázi porodu. V tu chvíli bych souhlasila téměř s čímkoliv, tak jsem souhlasila i s tou injekcí.\nJinak vždycky když nějaký zdravotník argumentuje tím, že rodič nemůže být dost kompetentní na to, aby rozhodoval, co se má dít s ním a s jeho dítětem, vzpomenu si na slova jedné porodní asistentky (tuším Henci Goer? Květa mě možná opraví...), když se jí ptali, jakou má kvalifikaci k tomu, že vydala knihu o porodních postupech. Odpověděla: "Umím číst."\n:-)))))))Byla to Henci Goer,kniha"Průvodce přemýšlivé ženy na cestě k lepšímu porodu."A o tom to je.....Umíme číst....\nJen ze, Kveto, to umeni cist a premyslet jsou nam tak malo platne, kdyz na nas jdou z argumenty, ze maji prilis moc papirovani aby zbyval cas ohllednout si na nasi prani, a ze nesmime prilis dlouho "blokovat" porodni boxy, proto ze porodnice jsou preplnene. A ze veci se delaji tak proto ze se tak "u nas" delaji. Mivas na to pohotove argumenty?\nmáš naprostou pravdu. Já si myslím, že i spousta problémů s kapacitou apod. by se mezi rozumnými lidmi dala vyřešit rozumným kompromisem. Mně se třeba stalo, že jsem chtěla na první dobu porodní do vany, tak tam bylo zrovna plno. Nebo jsem původně chtěla, aby šel s miminkem na ošetření tatínek, ale jediná možnost ošetření byla na sále, kde zrovna rodila jiná maminka, a tatínek by ji rušil. Tohle všechno nám normálně lidsky vysvětlili a my jsme absolutně neměli problém to akceptovat. Kdyby nastala naprosto stejná situace a oni by se nenamáhali s vysvětlením, asi bychom byli dost naštvaní.\nSary a Kveto,\nSary, kez by tvoje slova do ucha kazdeho zdravotnika... Je to jedina vlidna cesta v realnim svete s omezenymi moznostmi. Bolest clovek rychle zapomene, s pocitem ponizeni, bezmoci a nedulezitosti v byrokratickym kolotoci vyporada se tezko.\nKveto, ja nahraji tobe na tvuj vlastni ucet, ale jen castecne. Dulezite je nejenom si vybrat KAM jit ale take s KIM. Myslim ze delate skvelou a dulezitou praci, a jestli by takova sluzba by byla mozna pred peti lety, mozna unikla bych hodne neprijemnych vzpominek. Sledujete prece nejenom odbornou literaturu, ale drzete i kriticke oko na praxi v porodnici? Pri sestaveni porodniho planu mne by nenapadlo, na priklad, vyloucit troubeni do bricha - brutalni zpusob buzeni miminek. Nevidela jsem, ze inteligentni lidi by nenapadlo, jak brutalni praktika to je. Podle mych informaci praktikuje se nekde doposud.\nZ druhe strany si myslim ze vase prace je skvely ale pouhy doplnek nedokonaleho systemu anebo take nedokonala nahrazka systemu kulhaveho. Ano, strasne moc veci v porodnicich se meni, ale podle mych vedomosti, vubec nezmenilo se to podstatne - motivace zdravotniku. Ve skutku muzu si zvolit porodnici, ale individualni konkurence mezi lidi tam nefunguje. Jsou bez pochyby porodnice horsi a lepsi. Ale povest tych lepsich, reknu-li trochu cynycky, vytvareji zeny, ktere porodili za 5 hodin anebo meli obrovske stesti na osobni slozeni personalu. Opravdove sadisti jsou vzacne, lekarske skoleni v Cesku je na urovni, a tak ty trochu snazive lide, co pracuji v lepsich porodnicich vystaci. Drobne chyby se zapomenou, vse zanikne ve vzpomince o radostni udalosti.\nJa jsem mela porod komplikovany v porodnici s velice dobrou povesti, a tak seznamila jsem s temer vsemi, kdo tam mel sluzbu. Mezi nimi byla pouze jedina lekarka a par milych PA a sester, ktere bych nazvala tvorami s talentem pro svoji praci. Jine se ukazaly opravdove Jezi Baby - nepremyslive, nediskretni, z hlouposti naprosto krute. Videla jsem ale uz jmeno te talentovane doktorky v soukrome gynekologicke klinice. V porodnici uz nepracuje. Proc by to delala? Je dost sikovna, aby si zajistila dostatek pacientek. Vydelava alespon stejne tak jak v nemocnici a v noci spi doma. V porodnici jeji talent pro jeji vlastni prospech neni nic platny. V porodnici klientky se prideluji. Jestli nekomu pridelily potencialni Jezi Babu, tak to ma a neni co s tim delat.\nV posledni dobu mne se cpe jedno cynycke zobecneni. Moji spoluzaci na lekarinu sli jednoznacne pro prachy. V Cesku, lekari ktere snam, chteji lidem pomahat. Ale jestli bych mela vazny problem, chtela bych aby mne pomohl ten, kdo to dela pro prachy a je vystaveny velke osobni konkurenci kolegu. Z filanthropickeho entuziazmu mne mozna take nekdo talentovany by pomohl uzasnym zpusobem. Ale jake mam sance, ze ho potkam? Vim, Kveto, ze to jsou otazky velke politiky, a ty s tim nic neudelas, jen by mne zajimalo nazor cloveka z branze.\nRe: Sary a Kveto,\nMě k tomu napadá jedno-my jako duly procházíme do kurzu výběrovým řízením,kde se zjištuje motivace,osobnost,schopnost komunikace,vlastní zážitky z porodů a jejich zpracování,atd..Možná,kdyby lékaři,sestry,porodní asistentky při výběru povolání procházeli něčím podobným,nedostali by se tam ti,co to dělat nechtějí.Peníze v tom hrají důležitou roli,za dobrou práci má být člověk dobře zaplacen,je to energie za energii,ale pokud pracuji s lidmi,navíc lidmi na mě závislými,bezbrannými,což pacienti,a rodící maminky obzválště jsou,měla bych k tomu mít sociální cítění,empatii,nepřenášet své osobní starosti a traumata do mé práce.Konkurence je důležitá a tu musíme začít vytvářet my.Tím,že si budeme vybírat porodnice,že budeme umět jasně říct-tato PA je na mě hrubá,já si nepřeji,aby mě ošetřovala,atd..Samozřejmě,že to může být problém v provozu zajistit,ale pokud by se začalo důsledně vyžadovat,aby se k nám personál choval jako ke klientům-kteří přinášejí výdělek pro oddělení a tím pro ně samotné a ne jako k nesvéprávným bezvýznamným tělům,určitě by si na to nadřízení těchto oddělení začali dávat pozor.Bohužel většina maminek vše pokorně strpí,už jen proto,že v tak vzácné chvíli nemá chut ani sílu se pouštět do konfliktů.A taky samozřejmě neví,zda by se to nakonec neobrátilo proti ní a nebylo ještě hůř.Při porodu je pro maminku opravdu nejdůležitější vzpomínka na to,jak se mnou bylo zacházeno,jak se ke mně chovali.Rodící žena je nesmírně křehká a zranitelná a slova,která v jiné situaci přejdeme s úsměvem,mohou během porodu udělat hluboké rány na duši.Proto si myslím,že je skvělé mít u porodu dulu,která toto vše zajistí a i pokud je nějaká osoba z personálu nevlídná,dula může zmírnit dopad jejího chování...\nNa závěr mě napadl citát z knihy "Porod s dulou":\n"Čím více chvály a povzbuzení se dostane rodičce,tím více lásky a trpělivosti bude ona mít pro své novorozeně"\nRe: Re: Sary a Kveto,\nKveto, souhlasim s tebou. Ta bezmoc a beznadeje, ktere popisujes, jsou pro mne veci zazite. Pisu neproto, abych si postezovala, ale abych predala zkusennost jinym zenam - aby nezanedbali vse mozne zpusoby, ktere je u porodu mohli by chranit od hrubosti. (Nechat si to pro dceru, kterou zatim nemam, je zbytecny :-)) A take bych chtela podporit myslenku, ze je dulezity zajistit legalni zpusoby rodit se "svou" PA (skutecne svou, ne doprovodni) anebo doktorem (ten druhy zpusob je jako vzacne dostupny nadstandart opravdu drahy). Ale v jinych zemich tohle je proste standart - gynekolog byva i porodnikem. Nevim jestli hnuti Aperio ma to za svuj cil (mozna cpu myslenky, ktery jsou samozrejme pro kazdeho). Ale tohle je realni a vyzkousena cesta, jak systematicky zajistit individualni konkurence a dobre osobni vstahy mezi rodickou a zdr. personalem.\nRe: Re: Re: Sary a Kveto,\nJá si také myslím,že by si žena měla mít možnost zvolit který ze zdravotníků-at už PA,nebo porodník bude u jejího porodu.Což by samozřejmě nevylučovalo dulu,nebot jejich práce se dá nádherně doplňovat,každá je o něčem jiném a maminka(společně s partnerem) by tak měla vše,co k porodu potřebuje:vlídný,erudovaný zdravotnický personál,kterému důvěřuje a ví,že zajistí bezpečí po zdravotní stránce a dulu,která zajistí pohodlí po citové stránce.Myslím, ale,že nejlepším řešením by byly porodní domy,jako je tomu v jiných zemích(Německo,Holandsko),kde by rodily ženy nevyžadující zvýšený zdr.dohled ve zcela rodinném,vlídném prostředí,za samozřejmé účasti vlastní PA.V nemocnicích by pak mohly rodit pouze ženy s nějakým rizikem,tím pádem by personál nebyl přetížen a mohl jim věnovat veškerou potřebnou a láskyplnou péči.Tím,že se u nás míchají porody fyziologické s těmi rizikovými se jednak do těch fyziologických leckdy zbytečně zasahuje a na ty rizikové pak zbývá méně času,místa,sil...Porodní domy by samozřejmě byly umístěny poblíž nějakého špitálu,aby se porod,který by se nevyvíjel zcela fyziologicky,mohl kdykoliv do nemocnice přesunout a byla tak zajištěna patřičná péče lékařů.To je myslím i cílem Aperia,HAMu,atd...\nDoporučuji knihu Michela Odenta"Znovuzrozený porod"\nRe: Re: Re: Re: Sary a Kveto,\nKveto, knihy od Odenta cetla jsem pred porodem. Priznam se, trochu neduverive - myslela jsem si, dalsi francouzky basnik, naslednik markyza de Sade. Behem porodu zjistila jsem, ze mel pravdu - clovek ma obrovskou schopnost zvladat bolest. Jen, jak na tom trva Odent: za urcitych podminek. Ale aby to clovek vedel, potrebuje obrovskou lekarskou zkusennost a pozorovaci talent. Zeny-lekarky muzou to zjistit behem vlastniho porodu. Kolem mne byly same zeny, ty co rodily, a ty mlade, co jeste nerodily. Prevladal ale postoj, ze zena (ne kazdy clovek) musi vydrzet vsecko a za jakychkoliv podminek. Zajimalo by mne docela, kolik dula muze takove podminky vytvorit pri sestaveni porodniho planu. Respektuje se vsude doporuceni WHO vysetrovat otevirani porodnich cest co nejmene a jen jednou osobou (na tak malo, co je treba vedet, to by melo stacit)? Respektuje se uz pozadavek soukromi (ja jsem jeste zazila velkou vizitu a presto, ze mela jsem porodni box na celou dobu a jen pro sebe, ale soukromim to bych nenazvala:-). Nereagovala jsi zatim na moji zkusenost s troubenim do bricha kvuli monitorovani. Praktikuje se to jeste i v Praze? Jak muze dula ovlivnit setrne zachazeni s fyzyckymi silami rodicky? jediny kus nabytku v mym porodnim boxu byl operacni stul (mozna porodni lehatko, nevim jak se tomu rika). Ale nevim, jestli na nim nikdo usnul nebo odpocinoul si bez narkozy. Vis, ja jsem cetla ty tvoje diplomaticke kulate odpovedi a mela jsem v hlave tyhle otazky. Chapu, ze pracujes v realnim svete a musis tam jednat velice diplomaticky - ja to rada delam take a to povazuji za ten jediny pozitivny zpusob. Ale jestli bych byla soukromou klientkou nejake duly, poradila by mne se vsem do predu, ohledne volby skutecne "lepsi" porodnici, a konkretnich pozadavku, ktere bych mela dat do porodniho planu? Totiz hodne veci na predporodnich kurzech se nedozvis, a nektere bezne ale neprilis lidske postupy nenapadnou jako mozne...\nTroubeni u břicha jsem já v žádné porodnici zatím nezažila,tak nevím,zda se ještě někde používá.Dula musí být schopna doprovázet všechny typy maminek,od těch,které chtějí rodit co nejpřirozeněji až po ty,které chtějí tlumit bolest všemi možnými způsoby a přenechat svůj porod zcela v rukou lékaře.Proto je nesmírně důležitá schůzka před porodem,kde s maminkou probereme její představy o porodu,její priority.Mým posláním není jí něco vnucovat,nějak její přání měnit.Můžu podat všemožné informace,které mám,ale rozhodnutí je na klientce.Potom samozřejmě volíme společně porodnici,která bude nejlépe vyhovovat jejím představám.já pak u porodu pomáhám s komunikací s personálem,mohu připomenout,co měla maminka za přání a že jí to bylo přislíbeno,na druhou stranu,pokud lékař zdůvodní,proč některý zákrok musí udělat,mohu mamince pomoci tuto skutečnost akceptovat,vysvětlit jí podrobně,proč to lékař chce,nebo musí udělat....Dula ale rozhodně nemůže "bojovat"za maminku,na to nemá kompetence.Může zpříjemnit prostředí,může svou péčí zmírnit nepříjemné působení léků,monitoru,atd,ale nemůže zaručit,že vše proběhne dle představ maminky,to není v jejích silách.Pokud by se duly staly militantními bojovnicemi,možná by pro pár maminek "vybojovaly"vysněný porod,ale jejich fungování v porodnicích by brzy skončilo a pro ty ostatní maminky už by nebyly k dispozici.\nRe: možnosti duly\nChtela jsem reagovat na predesly prispevek "cizinky", ale pripojuji se az za Kvetu, protoze se naprosto ztotoznuju s jejim nazorem v zaveru. Totiz to, ze duly tady nejsou od toho, aby delaly revoluci v porodnicich. To by brzo dobojovaly. Take jsem se uz pred casem vyjadrovala k porodnicim smerem k maminkam: ony musi menit porodnice a v nich zavedene zpusoby. Je to zcela bezna poptavka-nabidka jako kdekoli jinde. Pokud maminky neco nebudou vyzadovat, tak porodniky ani nenapadne, aby menili zavedene metody, kdyz se proti nim nikdo nebude ozyvat.\nPri peclivem vyberu porodnice se stejne muze stat, ze v nektere pri predchozi navsteve neco slibi a pak tomu tak uplne neni. Nebo dalsi vec, ze sice slibi i pak delaji, ale obcas se muze narazit na sluzbu, kdy bude "nevyspaly pan doktor a prepracovana sestricka". V kazdem pracovnim kolektivu se nekdo podobny vetsinou vyskytuje. S tim nic neudelame nikdo z nas.\nNa zaver jsem si nechala "troubeni u bricha" - to jsem take nezazila. Pokud se ale potrebuje docilit toho, aby miminko reagovalo pro potreby monitoringu, pak existuje naprosto neskodna a dokonce prospesna moznost - tibetske misy, s kterymi pracuji. Pokud se zvukem tibetske misy prisla do styku tehotna zena, pak i narozene miminko, ktere place, reaguje uklidnenim. Nada\nRe: Re: možnosti duly\nNado a Kveto, to vam verim, ze byste brzo dobojovaly. Proc take asi nektere porodnice nepousteji jako soukrome PA, a pousteji dulu, jak to psala Jira. (Je to pravda?) Asi nechteji zdravotnicky vzdelany dohled. Z druhe strany, maminky nemuzou dopredu o hodne veci vedet ani, jak dobre chapete, uprostred porodu volat po vymene PA nebo nekoho jineho, kdo jim nevyhovuje. Chce to proste osvicenou revoluci "zhora", vyprovakovanou obcanskymi hnutmi, takovymi, jak Aperio, HAM a pod. Take kritikou na Rodine. Neni to ale ani muj boj - jen jsem chtela pridat par mene otrepanych tematu do porodnicke diskusi, jak jsem je poznala na Rodine.\nRe: Re: Re: možnosti duly\nCi zinko oni ti PA pustí,ale nesmí zasahovat do porodu..jen jako dula či jiný doprovod.Nebo by musela pracovat v té porodnici.Já takhle byla s jendou na BUlovce domluvená.\nRe: Re: Re: Re: možnosti duly\nJiro, to je zajimavy. Abych to rozumela, Jenda to byla PA, ktera pracuje na Bulovce? Jakou cestou jsi ji nasla - cestou znamych, anebo proste hledala soukromou PA a tak? Mne to hrozne zajima, jak to tady funguje - ty formalni a neformalni cesty. V jinych post-soc. zemich - treba v Polsku - vylepsuji se veci ve zdravotnictvi neformalni cestou - pres zname a uplatky. Jsem mela vzdy dojem o Cesku jako o takove vice rovnostarske a vice byrokratizovane zemi. Jestli te to nevadi, popis mne, prosim, jak si zaridila perfektni porod pro narocnou rodicku.\nAle oni pusti PA nebo lekare, ktereho si domluvite, ale musi zaplatit jakoby najem (coz platite vlastne Vy) a urcite po dohode predem. Pak hodne zalezi na konkretni porodnici, zda pusti uplne ciziho lekare nebo PA. Takovych je asi malo. N.\nNaďo, co se tyka troubeni - asi to opravdu bude nejaka brnenska specialita. Muj syn na zatroubeni reagoval tak divokym tlukem srdicka, ze asi 20 min. uvazovalo o cisari. Na troubeni do trech let reagoval panickymi zachvaty placi. Na techto strankach potkala jsem zenu s podobnou zkusenosti z Bohunic. Jestli znas nejakou brnenskou dulu, muzes ji predat moji otazku? Ja bych asi pristi budila mimino chuzi a jinymi druhami pohybu.\nCIzinko, o tom troubení jsem slyšela jenom od tebe a Daniely (?), takže už mě napadlo, jestli to není brněnská specialita ;o) Ze své zkušenosti můžu říct, že v Krči, Podolí, Gennetu (vše Praha) a Vrchlabí se mimina v břiše budí tak, že těhuli PA "pohodí" břichem ze strany na stranu.\nMila Sylvie (rada se s Vami "potkavam"),\ns buzenim miminek pohazovanim bricha jsem se setkala i v jine porodnici a tenkrat prvne ani toto mi nepripadalo dost prijemne. Zase ale zalezi na citlivosti PA, ktera toto provadi. Vse je v lidech, jak uz tady i jinde v diskuzich bylo receno. Nada\nRe: Re: Re: Re: Re: možnosti duly\nJo, záleží na lidech, proto jsem slovo "pohodí" dala do uvozovek. Zažila jsem PA, která procházela kolem mne a beze slova varování mne žďuchla do břicha, až lítalo sem tam... ale častější byl jemnější přístup. Jedna PA mne překvapila, že nejdřív břicho trochu pohladila, taková mírná masáž... a když nic, tak teprve pak potřásla...\nJinak nevím, jesli se k vám doneslo - k holkám mi přibyl kluk :o)\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: možnosti duly\nNedoneslo se a je to překvapení. Při čtení jsem se usmívala - moc gratuluju a přeju zdraví a spoustu radosti. A bylo to pět tam, kde posledně? To už mi můžete sdělit mimo, budete-li chtít. Zdraví Vás Nada\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: možnosti duly\nNo jo, ráda se vracím tam, kde se mi líbilo ;o) ČLánek o porodu je tady.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: možnosti duly\nDiky za clanek, prave jsem ho procetla. Kdyz jsem videla fotku miminka, tak jsem si vzpomnela na fotku Lady - obe deticky jsou si, zda se mi, hodne podobne, ze! Tak jeste jednou - hodne stesti a dekuju za zpravu. Nada\nSylvie, ze sve zkusenosti jeste dodavam, ze v Podoli na monitoru meli takovy velky kravsky zvonec. Videla jsem na vlastni usi, jak tim jedne mamince zazvonili u bricha....\nspolehni se, že se o tom hovořit bude, protoze přibližně za měsíc máme my duly setkani v Brně. N.\nMilá Naďo,využívám aspoň této možnosti se s Tebou potkat a pozdravit,díky za zapojení do diskuze,vždy mě Tvůj příspěvek potěší:-))).Já na setkání v Brně nebudu-mám 2 jihočeské porody přesně v tom termínu,tak snad se potkáme na tom dalším.Ale chystám se 4.11.do Brna na konferenci o porodech-CENAP.Nebudeš tam též?Doufám,že se máš fajn a že ti dulení šlape:-)))\nRe: dulí setkání\nKvěto, díky za pozdrav, někde jsem Tě už také zdravila. Napíšu Ti momo, pa N.\nTo ja mam s troubenim stejnou zkusenost jako ty. A v tomto ohledu te chci podporit, aby to nevypadalo, ze si vymyslis:-)\nI mne do briska troubili, aby se mala vzbudila a oni meli akci na monitoru. Ja tehdy absolutne netusila, co budou delat, jinak bych se branila a vzbudila si malou sama. A to "cosi" jeste krome troubeni taky vibruje. Jinak si ale v Bohunicich na nic stezovat nemuzu!!!\nA i moje dcera se porad boji hluku - troubeni, houkani, apod. A to opravdu hodne.\nAhoj Danielo S,\nJestli bys stihla v Bohunicich trochu vice se ohrat (popisovala jsi svuj porod jako rychlovku), mozna bys podporila mne i v tom, ze nevymislim si NIC. Ne ale ze bych te neprala a nezavidela toho rychleho porodu:-)))\nAle ke mne se chovali vsichni vzorne i u rychleho porodu... A mam dost kamaradek, ktere tam rodily taky - nektere dele nez ja - a taky si Bohunice chvali...\nTakze si spise myslim, ze tva zkusenost byla velka vyjimka...Kez by, ze...\nAle Danielo S, jakym zousobem muze byt vyjimkou vybaveni porodniho boxu, tloustka zdi, velka vizita a jine praktiky, u ktere bylo nekolika lidi a vse se tvarili normalne? Povrchne zdvorile, pokud nebyly ve stresu, byli se mnou take, nic opacniho nikdy jsem netvrdila. Pozdeji jsem zazila detskou nemocnici, kde ani ta povrchni zdvorilost nebylo samozrejmosti. Ale v dobe mezi nasimi porody se zmenila mozna jedna vec: moravske PA, pokud vim jsou o neco pokrocilejsi a vybojovali si tu moznost vest porody samostatne. Jestli zase nemam pravdu, snad mne nekdo opravi.\nA pak je jeste jedna moznost- jsem proste narocnejsi. Buzeraci detskych sester zazili jsme stejnou - jen ze jsi rikala, ze to te nevadilo. Ja z toho take nesilim, ale chtela jsem na nej upozrnit jako na neuctive zachazeni se svymi klientkami a potencialne skodliva praxe.\nJe pravda, ze vizitu jsem zazila jen na sestinedeli - a to bylo v pohode, vsichni slusni, normalni.\nA ano, v Bohunicih vede porod jen PA, lekar prichazi jen v pripade komplikaci a prijde na kontrolu placenty, vysetreni rodicky a pripadne sit. I to u me probehlo v pohode, pan doktor byl mily, vtipny, ohleduplny...proste pohoda.\nA ze na me byly nektere sestry protivnejsi (na sestinedeli) - to se asi stava, vsichni jsou jen lide. Nezaznamenala jsem zadnou skodlivou praxi (nebo jak jsi to napsala ty, necituju te presne). Ted uz jen vim, ze se nesmim bat a nesmim se dat, kdyz se mi nebude neco libit.\nKdyz na to vsechno vzpominam, porod byl ten nejhezci zazitek v mem zivote a pobyt v porodnici ve mne zadne spatne vzpominky nenechal...ani na me holcicce. Vyjma toho troubeni, ale to nepatrilo k porodu, byla jsem tam na kontrole pred terminem porodu...\nA vybaveni porodniho boxu mi vyhovovalo, rodila jsem na porodnim vaku a sili me na posteli. Porodni box se mi libil, nemuzu si stezovat. A tloustku zdi jsem neresila, ja nekrikla ani trochu a ze kricely ostatni maminky mi nevadilo...\nDanielo S, je fajn, ze vetsine zen to nevadi, ale neznamena to, ze to vubec se nemusi resit. Buzeraci sester nazvala jsem ne jenom vykladani kazde nove sestry svych vedomosti z rocniku jeji zdravotni skoly jako jedinou pravdu. Melo to pri koupani takovou formu: jak to miminko drzete, prece ho utopite! Zpusob drzeni vedela jsem od prirucky a jiny pak od predchozi sestry. O pitomosti zadosti vazit mimina pokazde pred a po kojeni diskutovaly jsme v diskusi "jde to i bez plinek" - par diskutujicich meli jeste lepsi postrehy nez ja, aby poukazaly na to, jak skodliva a frustrujici muze byt tato praxe. Jestli te nevadi, ze nekdo se chova s tebou jako s idiotem, neschopnym rict pravdu, neznamena to, ze nevadi to nekomu jinemu. A ze vsichni jsme lide nema s tim nic spolecneho.\nVak, balony a pod. byly u mne take, rodit do Bohunic bych jinak nesla. Jen ze kdyz mne na celou noc nechali na operacnim stole, proto ze jiny kus nabytku v operacnim salu nebyl, to mne humanni nepripadlo. (Proc jsem se ocitla vlastne OS, asi vzpominas a nemusim opakovat.) Nevim komu vadilo a komu ne, ze jsem kricela, ale probrecela jsem cely den po porodu proto, ze zpusob tisesi mne insisnuoval strasny pocit viny. Predstav si, jestli by te nekdo rikal, ze tim ze kricis, odepiras miminkovi kyslik. Nebylo to jen takova chut trochu povyvadet, po 16 hodin pokorne spolupraci hroutila jsem uz zkutecne. Trochu mne trvalo nez jsem prisla k rozumu, ze zatim neslysela jsem o miminovi, ktere se udusilo z toho duvodu, ze jeho matka kricela.\nCo se myslim o duvodech spokejenosti s chovanim personalu v lepsich porodnicich, muzes si precist v mym prispevku pro Sary a Kvetu, abych si neopakovala. Nemyslim, ze v porodnicich pracuje sama zver, nikdo mne nebil, penezenku neukradl, tak nic vyjimecniho mne se skutecne nestalo. Jen ze ten dlouhy a komplikovany porod se prozije trochu jinak nez ten kratky a radostny. Ale nejen kvuli chybam lidskeho tela. Tak proto trochu se divim, ze cpes svoji spokojenost jako protiargument (jestli skutecne tak to myslis). Zazit nektere veci z moji perspektivy proste nemohla jsi, ze ano?\nZe v Bohunicich nekomplikovany porod vede jen PA, to je skvele, slysela jsem to, ale nevedela jsem jak dlouho to uz tak je. Jen ze: je to jen polovicny krok, pokud svoji PA rodicky nebudou moct zvolit sami a seznamit si s ni pred porodem. S moji PA nebyla jsem az tak spokojena. Byl to hloupejsi, neosobnejsi a mene empaticky tvor nez doktorka. Zdvorila ale byla, to ano:-). Nikdy samy bych ji nezvolila. Snazila se mi pomoct, ale z neschopnosti se predstavit, co to porod vlastne je, svymi vtiravymi radami mucila mne jako kat. Vim ze uz se opakuji, ale nevim, kolik jsi cetla ode mne a kolik si pamatujes, a co jsem te uz napsala. To abys mela to vse v jednom kuse:-)).\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: možnosti duly\npromin, ja nikam nic necpu. Jen jsem reagovala na tvuj prispevek. A mrzi me, ze mas s Bohunicemi tak spatne zkusenosti, co jsem tak cetla a slysela, jsi jedina. Ale to je jedno, stavat by se to nemelo.\nJa se ale chystam rodit znova tam, az na to teda prijde cas. Az se nam to povede, muzu napsat, jake to tam je.\nNechci se hadat, to vazne ne. Jen mame kazda jinou zkusenost.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: možnosti duly\nDanielo S, ja take nechci si hadat, a nejde o to ze te neverim anebo nepreji. Ja tak trochu sleduji to, co se povida o porodnicich v Brne, a vim ze Bohunice maji tu skvelou povest, a pokud jsi opravdu neproblemova rodicka, tak urcite spokojena budes. Abych nezustala jen negativisticka, tak myslim ze velice dobrou praci dela vedeni gynekologu na sestinedeli. Vladne tam mezi sestrami tak trochu jina kultura. Uplne skvela byla nejaka starsi pani, ktera vecer chodivala po pokojich a s kazdou promluvila o jeji problemech velice lidskym (ne tim zdravotnicky-imperativnim anebo optimisticky-neosobne-povysenym zpusobem). Ja jsem po porodu zase byla uplne bezproblemova, tak jsem to nevyuzila, ale tim zenam, co museli dlouho zustavat v nemocnici nebo meli bolava prsa, pomahala hrozne moc . Jestli nekdo by promluvil se mnou takovym lidskym zpusobem hned po porodu, asi nemela bych ty pocity zdeptanosti.\nJen mi to trochu zarazi, kdyz nekdo napise sve postrehy, ktere nejsou zalozene na nejake individualni neblahou udalosti jako vylozeny sadista na porodnim salu, nekolika lidi se ji snazi umlcet jako nekoho, kdo nema co adekvatniho rict. Pro mne to neni tak snadne mluvit o tom co zazila jsem spatniho jak pro tebe chvalit. Clovek skutecne tezko vyrovnava se s myslenkou, ze to co se stalo nedokazal predvidet, ani proti tomu vcas a efektivne se postavit.\nJsou ruzne perspektivy, svet nikdy nebude perfektni, a v zdravotnictvi (nejen v tim ceskym) skutecne jsou veci k dodelani. Proc ty Sylvie a Sylva, a cele obcanske hnuti pak se tak snazily. Ze ano? A pak opravdu si myslim, ze nejde nic jineho delat, nez stezovat se, psat a poukazovat na tyto nedokonalosti aby veci se menili dal. Neni to tak uplne jednoduchy bojovat na porodnim salu o sve prava. Dokonale rodicky dokonale "tranzuji" - to by duly mely by dobre vedet, a ne bali si do porodnici sekeru. Neslysela jsem o zadne zene, ktere na porodnim salu udelala revoluci. Ale takova revoluce je docela fajn jako cesky mytus o "osobnim uspechu".\nRevoluce se nemůže dělat během porodu na porodním sále,maminky musí své požadavky říkat nahlas a včas,ještě než do porodnice jdou.Od toho porodní plán,výběr porodnice,atd...Dula opravdu nemůže na porodním sále všechny seřvat,svázat a zajistit mamince"bezpečný"porod.Může jí samozřejmě pomoci,ale to už bych se opakovala,tato diskuze už je stále dokola.Přečti si na www.duly etický kodex,pokud ho nebudeme dodržovat,nic nezmůžeme.Ty až budeš příště rodit,URČITĚ si domluv vlastní PA a lékaře,jistě ti to za úplatek někde dovolí,myslím,že na to máš právo.Dula by tobě nepomohla,očekávala bys od ní příliš.\nteď jsem zjistila, že opravdu nejsi moje tchýně a to mi spadl kámen ze srdce, protože to bych sem nechodila. Jsi jí opravdu strašně podobná(jazykem a argumentací). Tahle porodní psychotraumata mi připadají příšerná tím, že vůbec nikoho nezajímají. Jsi těhotná? Stejně musíš porodit, tak co. Porodila jsi? Dobrý, brzo na to zapomeneš, hlavně, že máš zdravý dítě, na tobě nezáleží. Asi bych už tolik strachu a pocitu bezmoci neunesla. Já bych chtěla druhý miminko, ale zároveň jsem šťastná, že tu úzkost, už nebudu muset znovu prožít.\nOlino a Kveto\nOlino, opravdu nejsem tvoji tchyne, podud vim, muj syn neni zenaty:-)). V Cesku uz rodit nebudu - ne zeby tady vsem pohrdala anebo neverila, ze vetsina porodu konci se zaslouzenou spokojenosti. Mozne dalsi prekvapeni vsak uz bych si neprala . Myslela jsem, ze to co pisu, bude zajimat par zen - myslim ze Xantipa, Sylva S, Sylvie a mozna par dalsich zen vnima svoje telo a potrebuje stejne tolik ucty jako ja. Take myslela jsem, ze mam par argumentu nebo tematu navic, ktere by se jim hodilo. Mne zajima to, co pisou oni a take ty, co mne oponovali - castecne abych neco ze svych zkusenosti dokazala pochopit a take uz i se zvedavosti. Rada poznavam kultury, ve kterych ziji duverne a kulturne anthropologicka literatura je jednym z mojich konicku. Porodnicke diskuse vetsinou byvaji dost bourlive - proto si myslim ze nemas pravdu s tim nedostatkem zajmu. A nevim jak ty, ale ja na svoji porodni vzpominky nedokazala jsem adekvatne reagovat az do nedavna. Proste tak to byva, a jsem si jista ze nejsem jedina. Vlastne ty psychycke traumata z porodu je dost banalni zalezitost.\nKveto, nevim jestli nahodou za to nemuzu ja - mozna jsem neco zformulovala blbe, ale nemyslela jsem pro vas adresovane otazky jako vycitky nebo zvysene ocekavani. O porodnim planu, dovodech, proc se sestavuje a kompetenci duly vim:-)). Slo mne jen o par veci, ktere podle mych zkusenosti nenapadly by pred porodem, a z vlastni iniciativy bych nedala je do porodniho planu. Samozrejme, jestli ty veci byli pro vas zajimave, posoudit nemuzu. Az tak moc ve problematice vasi praci nevyznam a az tolik porodnich planu nevidela jsem:-).\nK tomu porodnímu plánu-pokud ho s maminkou-mou klientkou-připravuji,probíráme porod od 1.kontrakcí(příp.odtoku vody)až po odsun na novorozenecké s miminkem velmi pečlivě,říkám,co vše se kde dělá,nebo může dělat(dle místa bydliště a pravděpodobné porodnice),maminka pak sama vybírá co je z toho pro ní zásadní a co chce mít v porodním plánu a naopak,co jí nepřijde důležité a čemu nechá volný průběh.\nTakže myslím,že tam opravdu má to,co potřebuje,potom to jde bud sama,nebo i se mnou předložit na oddělení,kde chce rodit,příp.svému ošetřujícímu lékaři a bod po bodu probírá v čem jí mohou a v čem ne vyhovět,atd...pokud je domluveno,že za fyziologického průběhu jí bude porodní plán respektován,mohu já potom při porodu dohlídnout na to,aby svůj slib dodrželi tím,že třeba řeknu:"Maminka měla slíbeno,že pokud to půjde,nebudete dělat nástřih",ve chvíli,kdy vidím,že dr.bere nůžky.Proto jsem psala,že vše je na mamince a její přípravě,pokud toto neudělá,já tam pak opravdu nemůžu nic "vybojovávat"\ncizinka není jediná...\ncizinka neí jediná, kdo má z Bohunic blbé vzpomínky. Z mých tří kamarádek co tam rodila byla plně spokojená jen jedna, druhí méně, třetí vyloženě nadávala, že už tam nikdy nepůjde. Já sama jsem na biohunické gyn.byla jen na vašetření před operací slepáku a stačilo mi to k tomu, abych už nikdy neuvažovala, že tam půjdu. Vyfásla jsem takové dvě s odpuštěním káči (jedna z nich medička, to se mi ale neobtěžovla říct které se se mnou vůbec nebavily, nic nevysvětlili, připadla jsem si jen jako kus hadru - fuj!\nMilá Cizinko,citát z knížky paní Goer byl ke včerejší diskuzi ohledně kompetentnosti rodičů(příp.duly)vyjadřovat se k některým zdravotnickým postupům.Jde o to,že rodiče často chtějí něco,co skutečně dle lékařských studií(doporučení WHO)je pro jejich dítě nejlepší,ovšem mají problém si to prosadit,pokud narazí na zdravotníka,který o tom ještě nikdy (kupodivu)neslyšel.Paní Goer je dula,nikoliv porodní asistentka,dělá přednášky,píše knihy a když jí to bylo vytýkáno,odpověděla právě tím:"Umím číst."Pokud jde o to,co píšeš Ty,je to vše o lidském přístupu,o tom,jak kde prosazují své leckdy nesmyslné předpisy na úkor citové stránky kolem porodu.Je to vše o komunikaci,jak píše Šáry,vše se dá lépe přijmout a pochopit,je li to přijatelně vysvětleno.Na druhou stranu je to hodně i o nás rodičích.Dokud nás nebude většina chtít převzít zodpovědnost za své zdraví a za své dítě a budeme jen slepě důvěřovat a přihlížet tomu,jak s námi je zacházeno,nelze nic změnit.Přesto si myslím,že už je obrovský pokrok to,jak to v dnešních porodnicích dnes funguje,rodila jsem svou nejstarší dceru v roce 1989,takže vím,o čem mluvím.Jde to pomalu,ale přece :-)))A některé porodnice už mají pohodlí maminky a miminka skutečně jako priorotu.Proto je důležité dobře vybírat KAM jdu své dítě přivést na svět.\nSamozřejmě že nejdříve zvol dobrou porodnici. Půjdeš-li do Vrchlabí, dle mé zkušenosti můžeš ušetřit, zde dulu vůbec nepotřebuješ. U Apolináře pokud jsi trochu náročnější, nebudeš spokojená ani s dulou. Sestra u Apolináře rodila druhé dítě, třikrát jim opakovala, že si nepřeje nastřihnout, protože to ani u 1. porodu ( ve Vrchlabí) nebylo nutné. PA jí pořád říkala že jí nastřihnout bude muset...\nI když jim to s manželem opakovaně zakazovali, po porodu jí dítě odnesli, změřili - PA: já mu jenom natáhnu nožičku.\nSestra řvala že chce vrátit zpátky svoje dítě- PA: Vy pořád něco chcete.. Chtěla maličkost - svoje dítě.\nNeda mi to a musim take reagovat.\nU sveho porodu jsem mela dulu i manzela. Musim rict, ze dula mi pomohla nejen v priprave na prichod ditete a porodu, ale take pri pro mne nekonecnych hodinach cekani na nej.\nManzel mi byl velikou oporou, ale opravdu prave dula vedela presne vedela jak mi masirovat zada a jak mi pomoci pri zmenach poloh, aby mne co nejvic usetrila bolesti. Pomahala mi relaxovat, tak abych mela silu na samotny porod po te co jsem nespala jiz 2 noci a dny.\nBohuzel vsak musim napsat, ze je dobre si opravdu dobre zjistit porodnici a jeji pristup k dulam. Nekde totiz sice inzeruji, ze dula k porodu muze, ale pak jejich jednani je opacne.\nNechci zadnou porodnici osocit, mozna jen slo o lekarku, ktera byla pritomna.\nNejdrive s nama prosla porodni plan a vypadalo to, ze by nemely byt potize ac se snazila nas presvedcit o nekterych bodech, ze by udelala jinak. V necem jsem s ni i na miste souhlasila a nebo spis rekla, ze to nechame na prubehu.\nVysledkem vsak bylo, ze lekarka hodne z planu nedodrzela s vymluvou, ze to nebylo mozne a predevsim primo u porodu kricela na dulu, ze ji vyhodi a to jen, ze prosila, aby mi dala jeste pul hodiny na plne otevreni.\nNebyl duvod spechat ji i mala jsme byly na tom dobre, ale ne lekarka spechala a vysledkem bylo velke poskozeni cipku a nasledne potize.\nJednoduse, opravdu si zjistete postoj lekaru v porodnici k pritomnosti duly, ale jiste si ji jestli mate tu moznost k porodu vemte. Ja bych to jiste udelala znovu a jsem ji i pres potize moc vdecna.\nprosím, jestli to tedy není tajný - která porodnice to byla, nebo aspoň ve kterým městě? Díky Š.\nTajne to neni. Je to Sternberk.\nRada napisi i lekarku, jde o Horakovou, ktera jak jsem se dozvedela zneprijemnuje i jinak porody.\nMilá Renčo,ještě doplňující informace,mluvila jsem s kolegyní-Naďou Baliharovou,říkala,že pokud byste jeli do Vrchlabí na prohlídku porodnice,můžete se u ní zastavit na předporodní návštěvě a že by Vás potom mohla ve Vrchlabí doprovázet-má to blízko.Kontakt na ní najdete na www.duly.cz,v rubrice seznam.Mějte se hezky.K.\nJsem ze středočeského kraje, ale chtěla bych rodit v porodnici v jiném kraji - ve Vrchlabí. Jakou dulu je lepší zvolit - tu ze středočes.kraje nebo tu z Vrchlabí?\nRe: dula odkud\noslovte tu dulu, která se Vám bude líbit dle seznamu, který je uvedený na www.duly.cz, a zvolte si jich třeba i víc. Oslovte je postupně telefonem či mailem, sdělte jim své požadavky a uvidíte, která Vám bude nejvíce vyhovovat. Z Vrchlabí nejsme žádná.\nPříjemný večer a dobrý výběr! Naďa\nZáleží hodně na tom,co vše od duly budete požadovat,jestli je pro Vás důležité znát se více před porodem,mít pár osobních konzultací,atd..Já bych asi volila dulu ze středočeského kraje,příp.dulu pražskou,která by byla ochotna se mnou odjet do Vrchlabí.\nMiruna 2 děti\nV druhém těhotenství jsem chtěla, aby dula při porodu asistovala. Ale v posledním stádiu jsem si to rozmyslela. S manželem máme úžasný vztah a věděla jsem, že mě podrží. S dulou jsem se seznámila,ale byl to pro mě pořád cizí člověk.Některé přehnané věci mi neseděly.Jde o to,že jsem potřebovala někoho maximálně klidného, někdo kdo ve mně bude vzbuzovat maximální důvěru, empatii,a hlavně, kdo bude důvěřovat mně, že to zvládnu. Pocit mít u sebe dulu, nesmí vyvolat stav, že to sama nezvládnu. Jinak nejsem proti, urče je to bezva věc. Srandovní bylo, že jsem tak rychle porodila - 20min.po příjezdu do porodnice, že dula opravdu nebyla potřeba.\nRe: Nepotřebuji dulu\nTak to gratuluji,to je skvělé.Dobrá dula rozhodně nesmí v mamince vyvolat pocit,že dobře porodí jen s její podporou.Naopak,měla by maminku posílit v důvěře ve vlastní tělo a vlastní síly.Už pro případ,že by třeba nestihla dojet,pak by totiž fakt,že dula nedorazila,mohl mamince pěkně přitížit.U takhle rychlého porodu by ale dula byla opravdu zbytečná:-))))\nChci být dulou\nještě jsem se nedívala na www. stránky,ale zajímá mě jak se stát dulou a co to obnáší?\nMám 2 děti,vše kolem porodu mě velice zajímá,zajímám se o veškeré podobně zaměřené časopisy,...\nMohu se stát dulou?A jak?\nRe: Chci být dulou\nurcite se podivejte na www.duly.cz a tam najdete vsechno, co potrebujete vedet a co Vas zajima. Je tam kontakt, co se v kurzu uci a tak. Chcete-li byt dulou, tak hledejte u zdroje :-)\nurčitě se dulou stát můžete,pokud Vás to zajímá,neváhejte,napište,nebo zavoljete na Asociaci a pak se uvidí.Musíte projít přijímacím pohovorem,napsat pár odpovědí na důležité otázky,vše by mělo probíhat na přelomu roku,kurz se bude otevírat na jaře 2006,otevírá se vždy 1x za rok.Přihlášku by bylo dobré zaslat již teď.\nVybírá se vždy max.15 žen,aby kurz probíhal tak jak má a stihlo se vše probrat.\nBudu Vám držet palce,koukněte na ty stránky.Květa\n"Dula nesupluje práci porodních asistentek ani lékařů" - tahle věta je uvedena v článku Kdo je dula. Nevím nevím, buď nám autor článku trošku věšel bulíky na nos nebo duly dělají něco jinýho než mají. Moje zkušenosti s dulami jsou věsměs hrozné, snažily se omezovat moji práci ( jsem PA ) a nerespektovaly názor samotné rodící ženy, ale snažily se hlavně, aby vše bylo podle zásad přirozeného porodu. Ale chci jen podotknout, že nerodí ony, ale právě jejich klientky, tak proč je to tak, jak to je???? Nejsem z těch asistentek, co jsou direktivní a nedají na výběr, naopak - jsem pro, když žena projeví svůj názor, ale opravdu můj názor, zda by měla u porodu být dula ( hlavně necertifikovaná - žena,co si jen říká dula )je zcela jasný. Myslím,že dula je u porodu skoro k ničemu.\nNejde o to, zda je dula certifikovaná, ale zda jde o dulu ČAD, která je zavázána dodržovat etický kodex a pak chování, které popisujete, nepřipadá v úvahu. Profesionální dula by se takto chovat nemohla. Já osobně mám s personálem dobré vztahy a dobré vzájemné zkušenosti a myslím, že i mé kolegyně. ČAD usiluje v současné době o to, aby profese duly byla vázanou živností a tudíž by se nemělo něco podobného stávat.Pokud se s podobnou "dulou" zase někdy potkáte, zeptejte se jí na jméno a zda je dula ČAD. Pokud ne, jde pouze o doprovod u porodu,který mamince smaozřejmě může být též velmi prospěšný, ale nejedná se o profesionální dulu, která prošla výcvikem.Kdyby se tak, jak píšete chovala dula ĆAD, je možné se potom na Asociaci obrátit se stížností a dotyčné dule může být i pozastaven certifikát.\ndula + epidural\nChci se optat, myslíte,že je dula zbytečná u porodu s epiduralem? mám hrozný strach z bolesti a z porodu samotného... proto epidural, ale psychická podpora by se mi také hodila ... já jen, jestli neni dula spíše pro ženy, které chtějí přitozený porod (ikdyž jak se říká - nepřirozený porod by bylo, kdyby mi to dítě vylezlo nosem :) ) děkuji za odpovědi :) Zuzka\nRe: dula + epidural\nDula nedoprovází pouze ženy, které si přejí rodit přirozeně. Je vždy na matce, jak se rozhodne porod prožít a dula jí na její cestě doprovází a podporuje, pomáhá jí zvládat vše, co porod s sebou přináší a dělá vše proto, aby měla na porod krásné vzpomínky. To, že duly ženám vnucují své představy o tom, jak by měly rodit je omyl. Pokud máte pocit, že by Vám psychická podpora duly u porodu byla příjemná, určitě neváhejte se na nějakou dulu ve Vašem okolí obrátit. Hodně štěstí.K.C.\nPřeji všem hezký den, už jste četli jak to vedou naši skvělí vůdcové, podívejte se na www tojesila cz ,mám pocit, že jsem v životě zvolil špatný směr ... drzost našich politiků opravdu nemá obdoby ! samá slibotechna a zloděj.


Říjnová revoluce v Tate Modern – A2larm\nLondýnská výstava připomíná sté výročí Říjnové revoluce v jednom z nejprestižnějších výstavních prostorů.\nMatěj Metelec 28.12.17\nV České republice proběhlo sté výročí Říjnové revoluce v oparu zapomnění. Jako její prodloužený stín bylo možné vnímat jen spor, zda je v pořádku, aby sněmovní výbor dohlížející nad Generální inspekcí bezpečnostních sborů vedl bývalý esenbák Zdeněk Ondráček. Vcelku groteskní debata v situaci, kdy je do čela výboru kontrolujícího Národní bezpečnostní úřad zvolen „brusič“ Miloslav Rozner. Když srovnáme, jak českou společností před pár lety lomcovalo výročí začátku první světové války, kdy si nebylo možné uplivnout, aby člověk netrefil speciální číslo časopisu, monografii nebo výstavu, byla na vydavatelském poli reflexe jedné z určujících událostí 20. století tak bídná, že to překonala snad jedině její recepce na poli výstavním.\nV SSSR šlo ale i o to, kdo nejlépe vyjadřuje samotnou revoluci, a tím i budoucnost – avantgardní konstruktivismus, nebo proletářské umění?\nV podstatě jediným zářezem na pažbě českých galerií je výstava plakátů 1917–2017 v Centru pro současné umění DOX, která je ovšem extrémně nudným a očekávatelným selháním. Návštěvník, který na ni zabloudí, si odnese dojem, že Lenin rovná se Putin, a přesvědčení, že zúčastnění výtvarníci v drtivé většině postrádají jak politickou imaginaci, tak bazální znalost věci. Dá se tedy říct, že nejhlubší reflexe státního socialismu na poli umění se nakonec odehrála v rozhodnutí zbourat brutalistní komplex Transgasu a v odporu proti němu. Zájemce o reflexi tradičnější, institucionálně zakotvenou, se tak musí vypravit třeba do londýnské Tate Modern na výstavu Red Star over Russia s podtitulem A revolution in visual culture 1905–55, která začala 8. listopadu a potrvá do 18. února 2018.\nJádro výstavy tvoří sbírka Davida Kinga, spisovatele a designéra, který se zabýval sovětskou vizuální kulturou a byl jejím sběratelem od sedmdesátých let. Výstava je rozčleněna do šesti oddílů/místností, přičemž její koncepce je zpočátku sevřená, pak se rozpadá, aby se na konci znovu složila. Těžiště výstavy najdeme v prvních dvou místnostech. Pod hesly „Umění do ulic!“ a „Budoucnost je náš cíl“ představují první roky bolševické vlády, jak se otiskovaly do umění – a naopak. Je to období, které v dějinách umění patří do síně slávy modernismu, hýří velkými jmény a je nepominutelnou kapitolou příběhu avantgardy. Na zdech Tate Modern se tak vedle dekretů Prozatímní vlády nalézají ukázky vrcholné produkce Agitpropu ozdobené jmény Lisickij, Majakovskij nebo Rodčenko. Nikdy potom už v Sovětském svazu neexistoval takový umělecký kvas, nevzniklo tolik děl, která patří do kánonu evropské moderny. Líbánky revoluce a avantgardy byly bouřlivé a plodné, i když jejich svazek skončil nešťastně, v slzách a krvi.\nNa ústředním postavení této etapy v dějinách sovětské vizuální kultury není nic zvláštního. Za zmínku ale stojí, že vedle velkých umělců nestojí v koncepci výstavy stranou o nic menší (byť méně známé) umělkyně. Ty často tvořily tvůrčí tandemy se svými slavnějšími partnery. V umění první půlky 20. století to ostatně bylo poměrně běžné – vedle Alfreda Stieglitze stála Georgia O’Keeffe, vedle Jacksona Pollocka Lee Krasner a vedle Willema de Kooning zase jeho manželka Elaine. Vzhledem k tomu, že na výstavě Red star over Russia stojí Gustav Klutsis a Valentina Kulagina, Alexandr Rodčenko a Varvara Stěpanova, El Lisickij a Sophie Lissitzky-Küppers vedle sebe, je vidět, že méně proslulé umělkyně se svým slavnějším protějškům vyrovnaly technicky i umělecky. A ač sláva v dějinách umění byla a dodnes je výsadou mužů, Sovětský svaz dával po nezanedbatelnou dobu ženám příležitost tvořit i vrcholně exponovaná díla. Nejvýrazněji to vynikne na příkladu sousoší Dělník a kolchoznice z vrcholku sovětského pavilonu na Mezinárodní výstavě v Paříži 1937, jehož autorkou byla sochařka Vera Muchina.\nV období stalinismu ale jako by výstavě docházel dech. Přitom to byla etapa, v níž došlo k završení revoluční přeměny ruské společnosti a zároveň byla dějištěm rozhodujícího zápasu o podobu „skutečného“ sovětského umění. Stalinismus shrnuje čtvrtá místnost, věnovaná pařížské výstavě roku 1937. Je to ale místnost nejmenší a na exponáty nejméně bohatá. Nachází se v ní jen pár děl: krom obrazu pavilónu se sochou Very Muchiny jsou to tři rozměrná plátna od Alexandra Dejneky (1917, Stachanovci a 1937). Což je pro dobu, kterou v samotném Sovětském svazu vnímali jeho budovatelé jako vrcholná heroická léta a v níž byl boj o jeho obraz v Evropě nejvypjatější, poněkud málo. Zvlášť když dnes dochází k přehodnocení této epochy, která byla dlouho považována za plochou a přehlednou kulturní pustinu.\nVe třicátých letech totiž ještě doznívaly dřívější boje o to, která umělecká tendence či směr převládne. Na jedné straně tu bylo přesvědčení avantgard (sdílené i avantgardami na západě), že disponují privilegovaným přístupem k umělecké, a tedy i životní totalitě. V SSSR šlo ale navíc i o to, kdo nejlépe vyjadřuje samotnou revoluci, a tím i budoucnost – avantgardní konstruktivismus, nebo proletářské umění? Podle klasického výkladu sice tyto spory ukončilo vítězství Stalina v boji o moc nástupem diktátu socialistického realismu, to nás ale ve skutečnosti nijak nepřibližuje odpovědi na otázku, proč socialistický realismus vypadal, jak vypadal. Odkaz na osobní vkus Stalina, diváka filmových komedií, je přece jen trochu málo. Ne že by nehrál roli, ale jak ukazuje třeba kniha Moskva, čtvrtý Řím slavistky Kateriny Clark, bylo všechno trochu komplikovanější. Vlivy avantgardismu a sorely se prolínaly a jejich hranice nebyly zdaleka tak ostré.\nNejproblematičtější z hlediska výstavní koncepce jsou ale třetí a pátá místnost. První z nich jako by už svým názvem „Padesát let historie“ chtěla obsáhnout celek výstavy. Obsahuje jak méně známá, tak vyloženě slavná díla – plakáty, grafiky, fotografie. Najdeme tu proslulé fotky střelby do lidí na Něvském prospektu během „červencových dní“, Jevrejnovovu „rekonstrukci“ dobytí Zimního paláce nebo Leninův portrét od Viktora Bully z roku 1913. Pozoruhodná je Kustodijevova kresba z revoluce 1905, která má identickou kompozici jako jeho slavný Bolševik z roku 1920, jen davy s rudým praporem vede kostra, takže vyznění je právě opačné. V celku ale jako bychom viděli jakýsi výběr z toho, co se do výstavy mohlo vejít, kdyby neměla šest místnosti, ale patnáct.\nPátá místnost je nazvaná „Běžní občané.“ Obsahuje fotografie spjaté s obětmi stalinských čistek. Vězeňský snímek Grigorije Zinovjeva je působivý, ale neméně i školní tabla, jejichž majitel žiletkou vyškrabal obličeje spolužáků a dopsal k nim komentáře „špión“, „nepřítel lidu“ apod. I tato místnost působí dojmem, že je vlastně nahlédnutím do jiné, samostatné výstavy, která by spíš než o tom, jaké formy na sebe brala sovětská vizuální kultura, nahlížela do života a smrti sovětských lidí.\nŠestá místnost nazvaná „Válka a tání“ svým pojetím navazuje na první dvě. Opět se jedná o vcelku důsledné zachycení sovětské vizuality, snad jen s tím rozdílem, že „války“ je tu mnohem víc a je patrnější než „tání“, které vlastně přišlo až po výstavou sledovaném období (Erenburgův román Tání vyšel roku 1957).\nZarámování výstavy lety 1905–55 vlastně klame. Výstava Red star over Russia se příliš soustředí na začátek – dobu, kdy revoluce a s ní i avantgarda nejvíce rozpínají křídla. Třicátých let je pomálu, pak přijde válka a po válce už skoro nic. Přitom právě vývoj ve třicátých letech měl dynamiku, kterou z výstavy nevyčteme. Z těžko zbadatelných posunů v úzkých rámcích sorely ve čtyřicátých letech a později najdeme jen v poslední místnosti pár plakátů, ale pro jejich zhodnocení chybí kontinuita, spočívající v komplexnějším pohledu na stalinismus. Výstava tak umožní hlavně vhled do nejznámějšího a nejlépe zmapovaného období, což možná ospravedlňuje letošní výročí Října, nicméně ambice zachytit „revoluci ve vizuální kultuře v letech 1905–55“ zůstala nenaplněna.