Grimselwelt - Vítejte v „tajném“ ráji - Články z časopisu SWISSmag - Switzerland Tourism\nD ostat se sem, to není jen tak. Oblast průsmyku Grimsel je i dnes, více než 10 let po sejmutí desítek cedulí s nápisem „Zákaz vstupu“, spolehlivě přístupná leda autem během pár nejteplejších měsíců v roce. Jenže já jsem přijel autobusem, což si vyžaduje důkladnou domácí přípravu.\nJízdní řád hlásí, že vyjet veřejnou dopravou až nahoru do průsmyku je už pár hodin po poledni prakticky nemožné. Tak snad někam níž? Tady by šance, zdá se, byla. E-mailem žádám ve stanoveném předstihu o povinnou rezervaci poštovního autobusu („Bez řádné rezervace daný spoj nejede,“ varuje jízdní řád) a pár dní nato vpodvečer na úpatí Grimselu v Innertkirchenu napjatě vyhlížím svůj spoj.\nGrimselwelt nabízí desítky kilometrů nádherných pěších túr\nAno, opravdu jede. Dokonce jen kvůli mně! Napadá mě, jak moc to šoféra musí štvát, že má o letní neděli jen kvůli nějakému českému turistovi o hodinu delší směnu. Ale zdá se, že ho tahle štreka vážně baví. Dokonce mě napůl cesty nechá ve voze pár minut o samotě i se svou celodenní tržbou v kase vedle volantu, když si na jedné návsi odskočí ke kašně načepovat čerstvou vodu do láhve.\nPo dvaceti minutách mě vysazuje na konečné přímo před hotelem Handegg – 1 400 metrů nad mořem a otáčí se zpátky do údolí, výš už dnes nepojede. Tohle místo má tolik lákadel, že nahoru k průsmyku se vydám nazítří nakonec pěšky, jelikož poslední autobus do hor zase nestihnu.\nUž sám hotel s gurmánskou restaurací mi vyráží dech. Pět chodů k večeři, která je v ceně ubytování – po takové „náloži“ bývá obvykle těžké usnout.\nAle čerstvý horský vzduch tady, zdá se, funguje. U snídaně, bohaté hostiny z lokál ních ních farmářských produktů, mě ráno dostává dávno zapomenutá lahůdka: medové máslo. Kdy jsem tohle naposledy jedl? Snad ještě v mateřské školce?\nLuxusní Hotel Handegg na půl cesty k průsmyku Grimsel se specializuje na rodiny s dětmi\nDo přírody bez bot\nTolik jídla, to musím honem nějak spotřebovat. Hned ráno, ještě za rosy, proto vyrážím na „barefoot trail“, zhruba kilometrový okruh vytyčený v lese nad hotelem pro chůzi naboso po pěšinkách zasypaných vesměs jehličím. Další oživlá vzpomínka na dávná dětská léta. A znovu překvapivě příjemná.\nNa děti je tenhle hotel výtečně zařízený. Má skvělou hernu uvnitř i obrovské hřiště venku, ale hlavně se pyšní vlastní „pouťovou“ atrakcí, pozemní lanovkou Gelmerbahn, která je se sklonem trati 106 % nejstrmější v Evropě.\nBýval to původně jen stavební výtah pro konstrukci hráze, než vozík v roce 2001 upravili pro osobní dopravu a otevřeli pro turisty, byť se silně omezenou kapacitou sotva 100 pasažérů za hodinu. K dolní stanici vede od hotelu lanový most a nahoře u přehrady nalézám parádní okružní stezku kolem vody – další velmi vítaná zhruba hodina a půl zdravého pohybu. Aktivitu zpestřují všudypřítomné omamně rozkvetlé alpské růže, panoramatické výhledy na hory, divoké bystřiny i ledové vodopády.\nPořád jsou to jen vycházky, potřebuju dát si trochu do těla. Vlastně je dobře, že žádný autobus nahoru k průsmyku už odpoledne nepojede. Vydávám se pěšky o 600 metrů výš, do dvoukilometrové výšky ke kamennému hotelu Grimsel Hospiz. Stoupání vede vysoko nad dramatickou průrvou, na jejímž dně bublá švýcarská národní řeka Aare. Kdysi to bývala soumarská stezka, historii štreky zvané Via Sbrinz (podle tradičního švýcarského sýra exportovaného tudy na jih od Alp) tu dnes ponejvíc připomínají oblouky kamenných můstků a také unikátní schody vytesané do vyhlazené skalní plotny kýmsi před mnoha staletími v jednom zrádném místě.\nV útrobách Grimselweltu: záběr z exkurze v jedné ze zdejších vodních elektráren\nPozději cestou míjím také výraznou lidskou stopu 20. století: přehradu, jednu z osmi v celé oblasti, kterou poznám hned další den důkladněji, než bych si troufl pomyslet. Projdu si ji totiž se skupinkou turistů zevnitř.\nVstupné za pár franků zahrnuje nejen prohlídku hráze, ale také zastávku u miliony let staré krystalové jeskyně a exkurzi ke čtyřem turbínám jedné z devíti zdejších vodních elektráren, povětšinou skrytých hluboko ve skále.\nŽasnu, kolik desítek kilometrů chodeb se tady uvnitř Alp ve skutečnosti nalézá – a nejsou to ledajaké tunely, v některých se dokonce prohánějí auta s dělníky a turisty po silnicích, jinými zase jezdí důlní vláček, díky němuž je tahle oblast ve spojení s lanovkami přístupná obslužnému personálu elektráren a dokonce i hrstce vyvolených turistů během zimy, jestliže je silnice beznadějně zavátá sněhem.\nUdivuje mě také otevřenost, s jakou vodí Švýcaři turisty do svých nejtajnějších zákoutí, zatímco průvodkyně básní, jak tenhle přístup elektrárenské firmě Kraftwerke Oberhasli (KWO), jež to tu má celé pod palcem (a to včetně hotelů či lanovek!), úžasně napomáhá zlepšovat obraz v očích veřejnosti. Před rokem 2000 to prý nebylo možné, jelikož tu fungovala i jakási vojenská zařízení, ale poté, co se armáda stáhla, rozhodli se energetici už nic neskrývat.\nPrávě naopak: snaží se přilákat sem, do kraje divokých alpských bouřek, co nejvíc návštěvníků. Ti mohou hromy a blesky sledovat ze čtyřhvězdičkového pohodlí pokojů velkolepě přestavěného kamenného horského hotelu Grimsel Hospiz, jenž trůní na skále nad jednou z přehrad v dvoukilometrové výšce.\nAle ani tady nemusí být konečná při objevování nejrůznějších tajemství Grimselu. Hospiz totiž disponuje kromě komfortu uvnitř také pozoruhodnou venkovní nabídkou: hosté si mohou pro objevování kraje zdarma půjčit firemní elektromobil, pěší turisté zase ocení vlastní hotelovou lanovku Sidelhornbahn. Je to automatická kabinka, po nedávné renovaci zpřístupněná veřejnosti. Ovládají ji sami pasažéři: po zakoupení jízdenky v dolní stanici vyjede kabinka vysoko nad vodní hladinou přehrady o nějakých 200 metrů výš, kousek nad průsmyk Grimsel na úpatí vyhlídkové hory Sidelhorn. K té je pak třeba vyšlápnout do výšky 2 764 metrů.\nShora má člověk (skoro) celý Grimselwelt jako na dlani. A moc dobře je vidět, kolik tady okolo všude teče energie.\nLanovka, nebo pouťová atrakce? Vozík Gelmerbahn stoupá do hor po kolejích se sklonem až 106 %\nVeškeré informace, ceníky, rezervace ubytování i exkurzí + spoustu tipů na pobyt a výlety v oblasti průsmyku Grimsel najdete na webu www.grimselwelt.ch.\nPro povinnou rezervaci poštovního autobusu navštivte web www.postauto.ch.\nSdružený jízdní řád švýcarské veřejné dopravy najdete na adrese www.sbb.ch.\n1 / 5 1 / 5 foto: KWO\n2 / 5 2 / 5 foto: KWO\n3 / 5 3 / 5 foto: KWO\n4 / 5 4 / 5 foto: KWO\n5 / 5 5 / 5 foto: KWO


Horolezecký festival Český ráj 2016 - Horydoly.cz - Outdoor Generation\nHorolezecký festival Český ráj 2016.\nZa pár minut odstartuje druhý ročník Horolezeckého festivalu Český ráj. Bohužel i letos je na Hruboskalsku mokro, a proto se nemůže na slavných pískovcových věžích lézt. Účastníci festivalu tedy budou koukat na filmy, poslouchat přednášky a večer si zatančí na koncertech.\nPetr Buditel Šverma\nFestival pro horolezce i turisty, milovníky dobrých filmů, besed a atrakcí pro děti i dospělé, se koná od pátku 17. do neděle 19. června v romantickém prostředí zámku Hrubá Skála a Lázní Sedmihorky. A\nHlavní osobností Horolezeckého festivalu Český ráj je pro letošní rok Josef Rakoncaj. K vidění budou jeho filmy, výstava jeho fotografií a autogramiáda jeho knih. Kdo z horolezců neviděl tuto legendu himálajského i pískovcového lezení v akci, jako by snad ani nebyl.\nDalšími hosty budou Marek Holeček, Petr Prachtel, Jiří Novák, Láďa Nosek, Bohouš Svatoš, jejichž besedy, promítání a poutavá vyprávění stojí za zhlédnutí.\nSoučástí programu jsou historické i nové horolezecké filmy Jana Špáty, Karla Vlčka, Josky Rakoncaje, Jana Poláka a dalších.\nPro zájemce jsou přichystané komentované procházky po zajímavých místech Skaláku s legendou českého horolezectví Petrem Prachtelem. Český horolezecký svaz chystá metodický den včetně zdravovědy. Na zámku se budou konat soutěže pro děti i dospělé, k dispozici bude lezecká stěna a lanové atrakce.\nNa kolonádě v Sedmihorkách (které jsou jinak úplně zavřené a bez života poté, co je koupil gruzínský podnikatel) proběhnou večerní koncerty. Kromě country kapel se o zábavu postarají v pátek skupina Cadillac s nestorem českého rock-n-rollu Pavlem Sedláčkem a v sobotu Echoes of Pink Floyd.\nINFO: Horolezecký festival Český ráj a Hruboskalsko\nVstupné na jeden se platí 180 Kč, na jednu besedu či přednášku 70 Kč. Stan vyjde na 100 Kč a parkování auta také na 100 Kč, při tom nezáleží na tom, kolik dní spíte či parkujete,\nJAK BYLO VLONI: Pískařský festival bez lezení kvůli dešti


Na newyorském US Open si zahraje sedm českých tenistů - Neutrálně.cz\nNa newyorském US Open si zahraje sedm českých tenistů\nSportovní fanoušci se momentálně těší na nadcházející US Open, které se bude konat od 27. srpna do 9. září v USA, a to nejen díky špičkovému tenisu, ale i přítomnosti českých hráčů. Na závěrečný grandslamový turnaj letošní sezony se jich podívá celkem sedm. Jedná se o celkem šest žen a jednoho muže – všichni se na startovní pozice v turnaji probojovali skvělými výsledky v sezoně.\nNa úvod jedno zklamání. Na newyorském grandslamu se bohužel neobjeví dlouhodobá česká jednička Tomáš Berdych. Důvodem jsou dlouhodobé zdravotní problémy. Z mužů si tak na kurtech s jistotou zahraje pouze Jiří Veselý, který si přítomnost na hlavní soutěži zajistil návratem do světové stovky.\nRadost však mohou mít příznivci ženského tenisu. Na US Open totiž míří hned šest českých tenistek v čele s Petrou Kvitovou, Karolínou Plíškovou a Barborou Strýcovou. Kromě nich si zahrají také Kateřina Siniaková, Lucie Šafářová a Kristýna Plíšková.\nDalší české tenistky se představí v rámci kvalifikace. Šanci mají Markéta Vondroušová, Denisa Allertová, Marie Bouzková, Karolína Muchová, Tereza Martincová a Tereza Smitková.\nTip: Chcete být v obraze? Sledujte US Open program – přenosy, výsledky i program zápasů.\nCo byste měli vědět o US Open?\nHistorie US Open (ofic. název United States Open Tennis Championships) se píše od roku 1881, kdy se uskutečnil první ročník na travnatých kurtech Casina v Newportu na Rhode Islandu. Jedná se o poslední ze čtyř turnajů nejvyšší kategorie a od roku 1978 se koná v Národním tenisovém centru Billie Jean Kingové v newyorském Queensu.\nPůvodně se hrálo na trávě, v letech 1975-1977 na antuce a a od roku 1978 na tvrdém polymethylmethaakrylýtovém povrchu. Od roku 2016 je stadion hlavního kurtu (Arthur Ashe Stadiums) opatřen stahovací střechou.\nV roce 2017 zvítězil ve dvouhře mužů Rafael Nadal a ve dvouhře žen Sloane Stephensová.\nZávěrečný tip pro sázkaře: Zde najdete aktuální pohyby kurzů na zápasy US Open.\nŠtítkyus open 2018 us open program


Ze Zlína do světa. Architektka Jiřičná slaví 80 let, její interiéry znají všude - Aktuálně.cz\nZe Zlína do světa. Architektka Jiřičná slaví 80 let, její interiéry znají všude\nFoto: Petra Bejdová\n2. 3. 2019 19:54\nJednoduché linie, ocel, sklo i střízlivá modernost. Projekty v současnosti snad nejslavnější české architektky mají punc originality a její prosvětlené interiéry vyplňují luxusní obchody, byty i kanceláře po celém světě. "Uvnitř objektů mě fascinuje světlo a práce s ním. Hledám cesty, jak jej dostat do prostoru. Světlost, průhlednost a materiály ve své ryzí podobě," říká. Navrhla Oranžerii na Pražském hradě, lávku pro pěší v Brně, autobusové nádraží Canada Water v Londýně nebo rozšíření knihovny v Leicesteru.\nEva Jiřičná navrhuje luxusní hotely, soukromé byty i mosty. Jejími klienty jsou šlechtici i úspěšní byznysmeni. Její designérské prodejny jsou na prestižních adresách Londýna či New Yorku. Pracovala pro značky jako Hugo Boss, Kenzo, Joseph, Vidal Sasoon a také pro mnoho významných kaváren a restaurací.\nV rodné zemi lidé její práci dlouho neznali. Rodačka ze Zlína s britským pasem se totiž v roce 1968 stala proti své vůli emigrantkou a do Československa poté poprvé přijela až v roce 1990.\nDo světa architektury vešla s kvalitním vzděláním. Její otec byl architekt a pracoval pro Tomáše Baťu. Tento obor vystudovala na pražské technice a dále u Jaroslava Fragnera na pražské AVU.\nPo studiu jí nabídli stáž v Anglii, odjela tam 1. srpna 1968. A pak přišel dopis z velvyslanectví s textem: "Vaše doložka je zrušena a návrat do vlasti z důvodu veřejného zájmu nežádoucí."\nStudio v Londýně i v Praze\nV ateliéru Louise de Soissons, který projektoval nový přístav v Brightonu, se učila používat materiály průmyslového designu, později spolupracovala s architektem Richardem Rogersem a pak dostala zakázku na několik obchodů v centru Londýna a ve Spojených státech.\nTak se postavila na vlastní nohy a v roce 1976 si založila ateliér. Pracovala pro pojišťovnu Lloyd, lorda Rothschilda a další.\nNyní má Jiřičná architektonické studio v Praze (AI Design Praha; s Petrem Vágnerem) i v Londýně (Eva Jiricna Architects). Učila i na VŠUP v Praze, kde byla vedoucí jednoho z ateliérů architektury.\nRenomovaná architektka sama o sobě tvrdí, že nemá příliš smyslu pro obchod a silnější se cítí v tvorbě: "Tvorba je neustálé hledání, množství práce a moře potu. Málokdy se stane, že člověk dojde až do cíle. Ale nevadí, že se tam nedostane. Smyslem je právě ten proces a ta cesta."\nJiřičná je členkou Královské akademie umění a Amerického institutu architektů, má čestné doktoráty několika univerzit. Mluví anglicky, rusky, francouzsky a italsky. Také muži jejího života byli vždy architekti, a to včetně Jana Kaplického.\nMiluje Jágra, navrhl vesmírný koráb a roztančil Prahu. Guru architektury slaví 90 let\nObrazem Magazín.Aktuálně.cz Bydlení & reality Eva Jiřičná architektura narozeniny


Šest aut v sobě, stačil k tomu jeden odbočovací manévr - Deník.cz\nŠest aut v sobě, stačil k tomu jeden odbočovací manévr\nHlízov - K hromadné dopravní nehodě došlo v úterý dopoledne nedaleko motorestu Skalka u Hllízova na Kutnohorsku, na silnici I/38 mezi Kolínem a Čáslaví. Pět osobních aut narazilo zezadu do dodávky, která jela od Havlíčkova Brodu ve směru na Kolín. U řidičů test vyloučil alkohol.\n"Při odbočovacím manévru řidiči nedodrželi za dodávkou vzájemné bezpečné vzdálenosti," sdělila kutnohorská policejní mluvčí Vendulka Marečková. "Jeden z jízdních pruhů musel být uzavřen," potvrdila okresní policejní mluvčí s tím, že její kolegové řídili dopravu kyvadlově a nedošlo k žádnému zranění.


Comics Blog: #358: Star Wars Omnibus: Před dávnými časy... 2 - 70 %\n#358: Star Wars Omnibus: Před dávnými časy... 2 - 70 %\nStar Wars Omnibus: Před dávnými časy... 2 (Star Wars Omnibus: A Long Time Ago... Volume Two)\nVydalo nakladatelství BB/art v pevné vazbě v roce 2013. Původně vyšlo jako čísla 28 až 49 série "Star Wars" a sešit "Star Wars Annual 1" u nakladatelství Marvel. Souborně jako "Star Wars Omnibus: A Long Time Ago... Volume Two" vyšlo u nakladatelství Dark Horse v roce 2010. České vydání má 480 stran a prodává se v plné ceně za 990 Kč.\nScénář: Mike W. Barr, Larry Hama, Wally Lombego, Archie Goodwin, Chris Claremont\nKresba: Carmine Infantino, Walter Simonson, Al Williamson, Michael Golden, Mike Vosburg\nNaše cesta po dalekých galaxiích pokračuje, a to v původní komiksové sérii ze světa "Star Wars". Jak už jsme si u předchozího dílu řekli, tohle není série, která by měla se skutečným (rozuměj filmovým) děním ve světě "Star Wars" mnoho společného. Dáno je to tím, že série vycházela mezi prvním a druhým filmem a pak samozřejmě ještě dál, a je zde celkem dost patrná neznalost toho, co Lucas s vesmírem dál zamýšlel. Sem tam budete mít pocit, že Darth Vader netuší, kdo je to Skywalker, sem tam zase budete mít pocit, že na to Leia s Lukem hupsnou, i když kdyby scénáristé věděli, že jsou sourozenci, tak mezi nimi takové intimní napětí nevytváří. Na druhou stranu, ono stejně k ničemu nedojde, protože tohle je dobrodružný komiks, nikoli komiks, kde by se měla objevit nějaká erotika. Tohle by čtenáři nekousli. Podle všeho...\nVelkou výhodou tohoto omnibusu je skutečnost, že se jedná o knihu, kde je adaptace druhého filmu ze série "Star Wars", tedy v konečném pořadí filmu pátého, ač uvidíme, jak do toho zasáhnou ještě další filmy z produkce Disneyho. Tenhle příběh nám ukazuje, jak se mění vyznění některých prvků předchozích komiksů a ukazuje se, že příběhy, které jsou zde vyprávěny, jsou jednoduše příběhy alternativní. Skoro se chce říct, že celá tahle je tak trochu fanfikce, když tedy nepočítáme adaptace filmů, které jsou do série také zahrnuty. Kniha se skládá celkem z celkem 22 čísel klasické série a z jednoho výročního čísla, které vyšlo v roce 1979. Adaptace filmu "Impérium vrací úder" je rozvržena do čísel 39 až 44, a tak musíme projít ještě některé další, neznámé příběhy, než se k této adaptaci dostaneme. Tak si trochu přibližme, co nás tady vlastně čeká.\nV prvním příběhu musí Han Solo vyřešit svůj problém s Jabbou Huttem, který má pořád tu divnou podobu, jíž v komiksu získal. Nečekejte ono odporné hroudovité monstrum, ale divného zeleňáka, co má trochu hubu jako mrož. Solo s řešením situace nemá problém, stejně jako vždycky, a náhoda mu opět přeje. V druhé kapitole se opět setkáváme s postavou Valance, toho, co nenávidí stroje, ale sám jedním z nich je. Valance se dostane do konfliktu s Darth Vaderem a v zajímavém příběhu nám ukáže, co je to vlastně hrdinství. Valance je celkem zajímavá postava, ale hodí se právě pro vedlejší epizody a nikoli pro hlavní hrdiny. Jeho rasové - strojové? - předsudky jsou zajímavým motivem, i když někdy je jeho chování (především v předchozí knize) prostě hloupé a až moc dané autorem. A také třetí příběh je takovou jednohubkou, která nám příliš klasický svět nekazí. Princezna Leia se vydává na jednu z misí, které podniká jako velitelka vzbouřeneckých sil. Když už nic jiného, tenhle příběh má alespoň zajímavé poselství.\nCo se musí tvůrcům komiksových "Star Wars" nechat, to je jejich představivost. Ano, světy, které popisují, nejsou až tak originální, ono se opravdu zdá, že už všechno bylo někdy vytvořeno, ale na dalším příběhu (první výroční číslo této série) se ukazuje, že s těmi světy si tvůrci opravdu docela vyhrály a představují nám zajímavé rasy a zajímavé světy. Tentokrát je to svět létajícím tvorů, kteří mají jinak celkem lidské proporce. Tak trochu fantasy, ale proč ne? Hvězdné války rozhodně mají i něco do fantasy. Jejich krása tkví v tom, že na každé planetě, v každé galaxii, se může odehrávat naprosto jiný příběh s naprosto jinými postavami. Mnohdy je na nich patrné, že pro jakoukoli hlavní linii v podstatě nemají význam. I když se zde mluví o Impériu a Alianci, jsou to prostě příběhy, které by se mohly dít i jiným postavám v jiném světě. "Star Trek" by do tohohle také pasoval.\nAbych zase tvůrcům nekřivdil, od čísla 31 se odehrává jeden delší příběh, který končí až tím, že dojde na adaptaci filmu "Impérium vrací úder". Tenhle delší příběh je samozřejmě o všech hlavních postavách, kdy nejprve je v hlavní roli, Luke, který byl vyslán na celkem obyčejnou misi, aby se pak všechno pokazilo. Jeho setkání s Hanem Solem je velmi nahodilé, což mi celkem vadí. V celém vesmíru do sebe tihle dva narazí - doslova - v jedné jediné hospodě. Ale fajn, s tím se smířím. Pak následuje dobrodružná cesta po různých systémech, setkání s Vaderem a pořádné problémy ze strany rodu Tagge. Celkem rozsáhlý příběh, který není špatně napsaný, ale je na něm vidět klasika mainstreamu - nenecháme většinu postav úplně zmizet, protože by se mohly hodit v některém z dalších příběhů. Což nic nemění na tom, že příběhy stále mají ten správný dobrodružný nádech.\nAdaptace filmu "Impérium vrací úder" je tak nějak stejná jako film samotná. Je zde většina legendárních momentů, které si z filmu pamatujeme, je zde hlavní dějová linie a vše je podáno stejně bezpečně jako film samotný. Ještě bych možná řekl, že komiksová adaptace je ještě o něco milejší než film samotný. Scéna, kdy Luke přijde o ruku, je zde téměř sterilní a my to sledujeme jen z vyprávění. Tohle je možná největší slabina Archieho Goodwina, scénáristy většiny sešitů, které jsou zahrnuty v tomto omnibusu. Je to hlavně vypravěč a chce být středem pozornosti. Určitě by se dokázal rozepsat i do románové podoby, která by mu možná slušela o něco víc. V komiksu je prostě moc ukecaný a místy zbytečně a nechává tak zaniknout místy i celkem zajímavou kresbu. Ta, která Alovi Williamsonovi a Carlosi Garzonovi, je rozhodně krásně detailní, i když jejich obličeje jsou velmi... zvláštní. Některá mimika vypadá velmi komicky.\nZa šestidílnou adaptací filmu "Impérium vrací úder" následuje pět různých příběhů, každý je celkem uzavřený a my můžeme poznat postavy v dalších světech - a světlech možná také. Někteří scénáristé, kteří zde píší příběhy, se ukazují jako méně ukecaní ve smyslu autora vstupujícího do děje, nechají mluvit hlavně postavy. Vypadá to velmi dobře a takové příběhy si "Star "Wars" zaslouží. Jsou zajímavé, jsou nápadité a rozhodně stojí za pozornost. Jsem přesvědčený o tom, že fanouškům "Star Wars" se tyhle komiksy budou líbit, ale zároveň si myslím, že jsou vhodné i pro ty, kterým "Star Wars" nic neříkají. Tady se doví hlavní příběhy filmů, ale také něco nového, co ani fanoušci filmů znát nemohou. Tím dostává i tenhle omnibus celkem zajímavé kouzlo. Zajímavé kouzlo béčkového sci-fi, co se snaží vzbudit zaujetí, napětí a hlavně pobavit.\nKomiks "Star Wars Omnibus: Před dávnými časy... 2" si můžete zakoupit na stránkách BB/art.\nNa stránkách Comics Blog najdete recenzi na knihu "Star Wars Omnibus: Před dávnými časy... 1".\nVystavil Martin Štefko v 19:29\nŠtítky: bb/art, komiks, komiksový deník, martin štefko, omnibus, star wars


Nahrávka mění starostovi Hodonína život. Přijde i o křeslo? - iDNES.cz\n11. ledna 2010 18:10, aktualizováno 18:10\nKrize na hodonínské radnici dosáhla v závěru minulého týdne jednoho z vrcholů. Jde o spornou fotovoltaickou elektrárnu, která měla vzniknout na někdejším tankodromu Pánov v sousedství města. A o nahrávku, jež prý usvědčuje starostu z korupčního jednání a zvýhodňování firmy, která se o výstavbu elektrárny ucházela.\nU konce však krize není a lze předpokládat, že ji vyřeší až zasedání zastupitelstva, které je plánováno na 25. ledna.\nPodle opozičních zastupitelů právě pro nedůvěryhodné jednání starosty Šimečka, které přípravy stavby provázelo. "Kdyby starosta požádal o důvěru, situace by se zklidnila. Za té stávající jsem nemohl hlasovat pro," uvedl například zástupce opoziční Strany zelených Vítězslav Krabička.\nMožnost výstavby fotovoltaické elektrárny ještě zcela ztracená není, přinejmenším opoziční zastupitelé vyjádřili ochotu za určitých podmínek o ní dále jednat.\nNahrávka otřásla důvěrou\nOkolnosti, které provázely přípravu výběrového řízení na její stavbu však otřásají židlí pod hodonínským starostou Luborem Šimečkem. Nahrávka Šimečkova jednání se zástupci firmy Patria Verde, která se tendru neúspěšně zúčastnila, otřásla důvěrou ve starostu i mezi jeho spolustraníky a koaličními partnery.\nPřepis části nahrávky jednání Lubora Šimečka s Patria Verde\n...Podívej se, výběrové řízení je ušité na vás... Jestliže někdo si tam dokáže zabezpečit, co vy říkáte, že nemůže, tak to je na vás. To je první krok. Druhý krok: V okamžiku, kdy vyhrajete výběrové řízení, tak z mé strany bude maximální pomoc.\nZaplatí se nájem, zaplatí se to, co se domluvilo, a řekne se – ty tam budeš mít podíl, buď se přepíšou akcie, nebo se řekne, že chce peníze, to už se udělá.\nJá bych šel asi do podílu...\nA to i přesto, že se záznamu starostovo korupční jednání jednoznačně nevyplývá a že starosta popírá, že by na nahrávce hovořil o elektrárně na Pánově. "Jednal jsem s fyzickými osobami, tehdy jsem ještě nevěděl, že jednám se zástupci Patria Verde. Mluvili jsme o jejich zájmu o koňský areál v kasárnách," řekl MF DNES Lubor Šimeček.\nNahrávka, v níž se mimo jiné hovoří o "výběrovém řízení, ušitém na vás," o maximální pomoci ze strany starosty a v níž starosta zmiňuje, že "by šel asi do podílu" přiměla předsedkyni oblastní organizace ODS Alenu Venhodovou požádat kriminalisty o určení autenticity záznamu. A ti to potvrdili.\n"Požádala jsem Kriminalistický ústav v Praze o posouzení pravosti nahrávky z hlediska toho, jestli s ní nebylo manipulováno nebo do ní zasahováno jiným způsobem, " řekla Venhodová České televizi. "Posudek mám v ruce. Tam nijak zasahováno nebylo a ta nahrávka je autentická," dodala Venhodová.\nSvé tvrzení, že se ničeho špatného nedopustil, opírá Lubor Šimeček o několik argumentů. Především o to, že podle něho vůbec nebyla řeč o výběrovém řízení na elektrárnu.\nKdybych rezignoval, tak přiznám vinu, říká starosta\nStarosta Hodonína Lubor Šimeček bojuje. Přesto že existuje nahrávka, která na něho přinejmenším vrhá stín podezření z korupčního jednání, odmítá starosta připustit, že by jakkoli pochybil.\n"Sám neodstoupím. Pokud bych rezignoval, přiznal bych vinu. A já se nemám k čemu přiznávat," říká Šimeček.\nCo se pro vás změnilo od pátečního sněmu, který vás odvolal z vedení hodonínské organizace ODS a vyzval k rezignaci na posty na radnici?\nVlastně nic. Jsem v práci, mám zhruba dva týdny na to, abych se rozmyslel, co udělám. Policie mi taky nesdělila, že by nějak pokročila ve vyšetřování, pravděpodobně teď vyslýchá svědky. Vím teď, že před sněmem někdo anonymně rozesílal ten záznam dalším lidem. Starší padesátiletá blondýna to donesla Zeleným... Úspěšně se to šíří.\nVíte už, jak ta nahrávka vznikla? Věděl jste, že vás někdo nahrává?\nNe, v žádném případě. Mám pochybnosti i o tom, že by to nahráli ti hoši z Patria Verde. Protože pokud by to tak bylo, dopustili by se trestného činu. Podal jsem trestní oznámení na neznámého pachatele kvůli pořízení a šíření té nahrávky, přesněji řečeno pro vydírání a neoprávněné nakládání s osobními údaji. A čekám, jak dopadne vyšetřování. Mně to tedy poškodilo na životě velmi.\nA nabídl jste tedy firmě Patria Verde nějaké speciální podmínky?\nVím bezpečně, že jsem se nedopustil korupčního jednání. Neuvědomuji si už slovo od slova, co jsem před rokem komu říkal. Hodně jsem stál o to, aby tady ta fotovoltaická elektrárna byla. Chtěl jsem aby to realizoval nějaký silný investor, každému jsem řekl, že bude výběrové řízení a že musí dát nejlepší nabídku. Pokud jsme se bavili o podmínkách, pak o tom, co z toho bude mít město, co ekologie.\nDomníváte se tedy, že nahrávka byla zneužitá, aby vás poškodila?\nZneužitá vůči mně byla určitě. Ale z té nahrávky je evidentní, že se ta firma se mnou bavila o jiných věcech.\nCo máte přesně na mysli? Hovořil jste o té nahrávce s lidmi z firmy Patria Verde poté, co byla zveřejněna?\nS firmou Patria Verde v kontaktu nejsem. Ale domnívám se že ten záznam je pořízen z více míst. Naposledy jsme se sešli na radnici, tam jsem jim řekl, že jim nemůžu pomoct, že musí dát nejlepší nabídku. Ale fakt je, že když jsem s nimi jednal, nevěděl jsem, že jde o firmu Patria Verde. Jednal jsem s fyzickými osobami a mluvili jsme o jejich zájmu o koňský areál v kasárnách. Ta fotovoltaika se do toho začala dostávat teprve později. Ale jak se to sunulo k tomu, abych s nimi nějakým způsobem víc spolupracoval, tak jsem řekl ne a hotovo.\nV pátek vás sněm vyzval k odstoupení z funkce starosty. Poslechnete tu výzvu a odstoupíte?\nMám těch čtrnáct dnů na rozmyšlenou. Ale jak už jsem řekl dříve, jsem přesvědčený, že jsem nic špatného neudělal a nevidím k rezignaci důvod. Chápal bych to jako přiznání a přiznat se nemám k čemu.\nPředpokládáte, že vás zastupitelstvo odvolá, nebo podrží?\nJá neumím odhadnout, jak zareagují na tu poměrně vypjatou atmosféru. Podle mne je hrozné, pokud by bylo možné dostat takovýmto způsobem pod tlak představitele měst kvůli snaze o prosazení nejrůznějších zájmů. (rig)\nTémata: Česká televize, fotovoltaické elektrárny, ODS, Osoby, Strana zelených, výběrové řízení\nPřed třemi lety usedli do vedení měst a obcí. Dnes sedí buď ve vězení, nebo doma s podmínkou. Dva z odsouzených... celý článek


Kocáb vyvracel nařčení z tunelu - iDNES.cz\n12. prosince 2003 14:26, aktualizováno 14:26\n„Je to snaha odvést pozornost od problémů, které sám správce má. Čelí čtyřem žalobám a viní nás z toho, z čeho je sám viněn,“ řekl Martin Kratochvíl.\nKořeny vytunelování investičního fondu Trend, který v kuponové privatizaci nashromáždil majetek za 1,3 miliardy korun, sahají do roku 1995.\nTehdy vznikla investiční společnost Trend (Trend IS), která na základě mandátní smlouvy fond spravovala. „Kdybychom dál ovládali fond přímo, mohli bychom ho nákladově vytunelovat. Správcovská společnost ale měla na úhradu nákladů ze zákona nárok jen na dvě procenta z majetku fondu ročně,“ vysvětlil důvody změny Kratochvíl.\nV srpnu 1995 se ale majitelé Trendu IS rozhodli správcovskou společnost prodat. Důvodem byla údajně snaha nalézt pro fond kvalifikovaného správce s dostatečnými zkušenostmi s operacemi na kapitálovém trhu.\nFirma z Hradce porazila i CS First Boston\nMezi zájemci byla například i investiční banka CS First Boston, nejvyšší nabídku ale podala společnost Královéhradecká brokerská - 198 375 000 korun. Ta nakonec také Trend IS získala.\nZ této sumy získal Michael Kocáb 36 milionů korun a Martin Kratochvíl 2,5 milionu. „K této smlouvě neexistují žádné dodatky. Byl to jediný příjem, který jsme z Trendu měli, a pocházel z prodeje investiční společnosti. Z majetku fondu jsme si nevzali ani korunu,“ uvedl Kratochvíl.\nPodle konkurzního správce Trendu Vítězslava Hálka se Kocáb s Kratochvílem i dalšími bývalými členy představenstva na těchto transakcích spolupodíleli a obohacovali. Proto na ně podal trestní oznámení.\n„Došlo k propojení jednotlivých firem a fyzických osob jednajících na základě vzájemné domluvy. A smyslem bylo odčerpání majetku fondu do majetku jiné osoby,“ uvedl nedávno Hálek. I on však čelí trestním oznámením za porušování povinnosti při správě cizího majetku a za podvod.\nOba hudebníci namítají, že v době, kdy odsávání peněz z fondu začalo, patřila už správcovská firma Trend IS plně Hálkovi a nebylo v jejich moci podezřelé transakce rozkrýt, ani jim zabránit.\nV představenstvu zůstali\nKratochvíl i Kocáb ale seděli ještě několik měsíců po prodeji společnosti v představenstvu Trendu. Podle Kocába neodešli ze statutárního orgánu hned, protože chtěli zajistit určitou kontinuitu a plynulý přechod firmy na nového majitele.\n„Podrobnosti transakcí jsme neznali, ani jsme je neschvalovali. Hálek nám je jen dával na vědomí,“ sdělil Kocáb.\n„Postupně jsme ale začali odhalovat, že není všechno v pořádku. Ve splátkách chyběly stovky milionů. Hálek tvrdil, že se platby jen opozdily, ale když pořád nedocházely, naše podezření sílilo,“ dodal.\nKratochvíl s Kocábem poté na post v představenstvu rezignovali. Na podezřelé obchody podle předložených dokumentů upozorňovali. Vše vyvrcholilo koncem října 1996, kdy ministerstvo financí rozhodlo o nucené správě v investičním fondu.\nDefinitivní jasno by do celé kauzy měl po mnoha letech vnést soud. Podle týdeníku Ekonom by soudní přelíčení s Miroslavem Hálkem mělo začít v prvním čtvrtletí příštího roku.\nTémata: trend, Vítězslav Hálek, Dům roku, Fond, Martin Kratochvíl, Michael Kocáb, Osoby, Příjem, Splátka, Správa cizího majetku\nBývalí zakladatelé a manažeři fondu Trend budou čelit trestnímu oznámení. Konkurzní správce Trendu se na nich chce... celý článek\nMartin Kratochvíl a Michael Kocáb podali spolu s šéfem Bontonu Zdeňkem Kozákem trestní oznámení na konkurzního správce... celý článek


Cestovní potřeby pro psa - Cestovní misky & podložky | Fera24.cz\nCestovní vybavení pro psa\nBez ohledu na to, zda je váš pes velkým nadšencem cestování anebo psem „gaučovým“, cestování se psem, alespoň menšího a kratšího typu, se těžko vyhneme. Prázdniny, stěhování nebo tolik cesta k veterináři jsou ukázky cestování a důvody, proč by měla být přeprava vašeho měla být pohodlná a bezpečná.\nProto stojí za to starat se o správné cestovní vybavení, chladicí produkty a další příslušenství, které nejen zvýší bezpečnost vašeho psa v reálném prostředí, ale také mu poskytne optimální pohodlí, během této, možná, nepříjemné situace pro většinu domácích mazlíčků.\nJaké cestovní vybavení může zvýšit bezpečnost při řízení automobilu?\nPřeprava psa autem může být velký výzva. Aby to bylo příjemné pro všechny strany, stojí za to pořídit si vhodný přepravku do auta nebo postroj do auta, který ho nejen udrží v bezpečí, ale také ho udrží na jednom místě, takže nebude mít strach z nehody, v případě prudkého brždění.\nChcete-li zabránit tomu, aby váš pes bloudil po vozidle, můžete si koupit bariérovou síť, která se připevní za přední sedadla, aby se vaše zvíře nedostalo k řidiči, nebo pevnější mřížku, která se připevní za zadní sedadla, když váš pes cestuje v kufru.\nDalší vymoženost, která zvýší pohodlí vašeho mazlíčka při cestování, je deka do auta / autokoberec, který díky odpružení na předních i zadních sedadlech brání psovi opustit sedadlo.\nJaké vybavení pro chůzi?\nStále oblíbenější jsou také vozíky pro psy , nejčastěji na dvou kolech, připomínající cestovní tašky, obvykle zapínatelné na zip nebo na suchý zip. Lze je snadno připevnit na kolo, což našim mazlíčkům poskytne nezapomenutelný zážitek a spoustu radosti.\nDalší zajímavou vymožeností jsou tašky pro psy na jízdní kola , díky nimž může zvíře cítit vítr ve vlasech a nabrat poměrně velkou rychlost.\nPři chůzi i při řízení automobilu si musíte pamatovat na základní potřeby našeho psa – jídlo a pití. Proto stojí za to zásobit se skládacími cestovními miskami, které jsou velmi kompaktní a praktické. Důležitým prvkem jsou také lahve na vodu, zejména ty, které udržují vodu na správné teplotě.\nVzhledem k výše uvedeným návrhům váš pes určitě zvládne stres z cestování o něco lépe. Pokud si nespojí auto nebo cestu pouze s veterinářem, měl by se o cestě v průběhu času alespoň trochu přesvědčit. Pamatujte především na bezpečnost a pohodlí vašeho psa!\nFERA Batoh pro kočku, psa 44x28x30 cm\nTRIXIE Bezpečnostní pás do auta pro psa 45 - 70 cm\nTrixie postroj bezpečnostní do auta\nTRIXIE Cestovní batoh k nošení psa\nTRIXIE Přepravní košík na kolo, proutěný s ochraným pletivem 50 x 41 x 35 cm černý\nTRIXIE Bezpečnostní pás pro psa do auta 40-60 cm\nTRIXIE Rampa `Petwalk` skládací, do 90 kg\nTRIXIE Autosedačka s jemnou kožešinou šedočerná 41x39x42cm\nTRIXIE Automřížka do kufru š.85-140/v.75-110cm\nTRIXIE Miska cestovní skládací 0.25 l\nTRIXIE Bezpečnostní pás do auta pro psa S\nTRIXIE Podložka do auta, 1.45 × 1.60 cm, černá\nTRIXIE Vozík za jízdní kolo 60x57x80 cm červeno/černý\nTRIXIE chladící Kost, přírodní guma 11cm\nTRIXIE Přepravní koš na kolo s drátěnou kabinou 44x48x33cm do 5kg\nTRIXIE Košík pro psy na kolo 29x42x48cm\nTRIXIE vodítko na kolo a jogging 1,00-2,00m/25mm\nTRIXIE Vozík pro psa za kolo 38 x 37 x 58 cm červeno-černý\nTRIXIE Vozík pro psa za jízdní kolo 45×48×74 cm červeno-černý\nTRIXIE Přední kolo a držadlo k vozíku, přeměna na běhání 12814\nTRIXIE Ochranná mříž do auta 96-136 cm\nTRIXIE Chladící podložka 40X50 cm\nTRIXIE Taška na hračky BAGGY\nTRIXIE Bezpečnostní pás do auta pro psa ( M ) 50–65 cm / 20 mm\nTRIXIE Chladící činka, termoplastová guma 18 cm\nTRIXIE Chladící podložka, 40 × 30 cm\nTRIXIE Autopotah na zadní sedadla 1.45 x 1.60 m\nTRIXIE Protiskluzový potah do zavazadlového prostoru 164x125 cm\nTRIXIE Bezpečnostní pás do auta pro psa ( L ) 65–80 cm / 25 mm\nTRIXIE Autopotah na zadní sedadla TX-1313\nTRIXIE Sedačka pro psa šedá / černá, 44 × 37 × 40 cm\nTRIXIE Košík na kolo s mřížkou, 35 × 49 × 55 cm\nTRIXIE Dog Chladící šátek M 28–40 cm\nTRIXIE Chladící vesta PVA PVA, L: 35 cm\nZOLUX Moov nastavitelný běžecký pás s místem pro láhev\nTRIXIE Trixie Chladící vesta PVA M: 30 cm\nTRIXIE Chladící podložka, nebesky modrá, 90×50 cm\nTRIXIE Taška přes rameno Sling, 50 X 25 X 18cm, světlešedá/světlemodrá\nTRIXIE Autopotah do kufru 1.8 × 1.30 m\nTRIXIE Rampa 39 × 160 cm\nTRIXIE Front-Box transportní košík na řidítka, 41 x 26 x 26 cm, šedá\nTrixie vozík za kolo pro psy rychloskládací S 58 x 93 x 74/114 cm\nTRIXIE Dog Chladící vesta XS: 20 cm


Hradní stráž čeká novinka: mise v Kábulu. Bude hlídat instruktory pilotů | Domov | Lidovky.cz\n16. května 2018 6:00 Lidovky.cz > Zprávy > Domov\nHradní stráž během inaugurace. | foto: Dan Materna, MAFRA\nZkušení a dobře vyzbrojení\nZahraniční mise jsou vnímány jak „akcelerátor“ vojenských ka riér. Bojovníci, kteří jimi projdou, získávají zkušenosti, které by jindy a jinde nenačerpali. Návyky z působení v nebezpečných oblastech jim pomáhají i po návratu do vlasti. Velitel Kývala proto chce, aby zapojení jeho oveček do misí pokračovalo i v budoucnu. Zatím počítá se třemi rotacemi vojáků Hradní stráže, v každé skupině bude šest jejích členů. Poté by do Afghánistánu měla zamířit formace čítající rovných deset hlídačů. Kývala by přitom byl rád, kdyby v případě konce současné mise leteckých mentorů v Kábulu mohla Hradní stráž v zahraničí pokračovat ve své práci v rámci jiné vojenské mise.\nKrátce po zahájení prvního volebního období prezidenta Miloše Zemana si Hradní stráž koupila moderní odstřelovací pušky CZ 750 SNIPER. Už od roku 2011 má také samopaly Scorpion EVO3 z produkce uherskobrodské zbrojovky, nyní však jednotka nabere ještě další svaly – přibude výzbroj i vojáci.\n„Z podpůrných zbraní máme jen zastaralé (sovětské granátomety) RPG 7. Budeme muset doplnit podpůrné zbraně, jako je kulomet, případně nějaká bezzákluzová zbraň,“ vypočítává Kývala.\nV blízkosti prezidenta nemůže sloužit každý. Nároky na adepty Hradní stráže jsou ještě vyšší než na jiné vojáky. Ideální člen? Vysoký, štíhlý, bez vousů a s dobrým zrakem. Ale hlavně ve výborné fyzické i psychické kondici. Náročné požadavky však splní jen minimum lidí. Sítem projde jen zhruba každý sedmý uchazeč.\nZápis v dějinách\n„Z tabulkových a skutečných počtů vyplývá, že Hradní stráž by uvítala nárůst zájmu o službu v této jednotce. Ne všichn i zájemci však projdou výběrovými kritérii,“ stěžoval si před dvěma lety mluvčí prezidenta Jiří Ovčáček.\nOd té doby se ale situace přece jen změnila k lepšímu. Za poslední roky se podařilo vedení Hradní stráže a armádním personalistům doplnit jednotku na 98,5 procenta. Podle Kývaly jde o velký úspěch. Zájem je přitom i nadále velký.\nLákadlem pro nové muže a ženy jsou možná i dějinné události, jichž se Hradní stráž čas od času přímo účastní. Dohlížela třeba na zdárný průběh historického pražského summitu USA–Rusko, na němž tehdejší prezidenti Barack Obama a Dmitrij Medveděv podepsali pakt o snížení počtu jaderných zbraní.\nJ. Novák 567 Takže další hošíčci, z nichž mise v zahraničí udělá šrot, fetky a společnosti... 6:14 16.5.2018\nR. Tichý Ale no tak, Novaku. Vy jste rebel, kdyz z Moskvy zverejnujete ruske statistiky... 7:42 16.5.2018\nJ. Novák 567 Dáte odkaz, Tichý, kde jsem zveřejnil nějakou statistiku o jakýchkoliv ruských... 9:25 16.5.2018


PÁLAVA U ČÁPA - A jaký jste měli den vy? :) - MUSHOW kiteboarding | snowkitin..\nPÁLAVA U ČÁPA - A jaký jste měli den vy? :)\nNavigace: mushow.cz / Sessions / PÁLAVA U ČÁPA - A ja..\nPo excelentních pár dnech v Beskydech následuje návrat na Pálavu. Cestou se zastavuji pracovně v zombíílandu Brno. I když venku luxusní počásko, lidi ve štatlu navlečení do zimního (šak je 31. října, teploměr asi nikdo nečekuje:). 99% lidí zapíchlé oči do země, ti otrlejší před sebe, nikdo se neusměje, nevnímá, prostě jde (lidi co je to s váma?). :D Možná je to ale jen úděl centra. Zmocňuje se mě depka, musím pryč! Kopnu káru a frčím rychle na Pálavu. Na MKb mě depka nepřechází, jakýsi hlas v hlavě mi říká "táhni jezdit voe! ". Na MKB wind od břehu a tak o5 startuju Dačku a fičím na druhou stranu k Čápovi. Na vodě 3 kusy, wind šlape na velké, super stálý, slunce nízko. Dáváme si to se západem, jeden a půl hoďky na vodě a depka je pryč, no prostě krása! Po příjezdu na MKB startuju grilčo, vínko, hvězdy nad hlavou, super optimistic Radio Vlna (SK) a pohoda! A co s tím? No zdrhejte z těch měst, co to jen jde, aspoň na pár hodin, jinak z vás budou roboti! :D Tak čau a zítra to opět šlape, tak si dojeďte užít trochu radosti! :) <33\nNa vodě skoro nikdo\nPojezd do západu\nStart a landing plac U Čápa\nPo cestě zpět vyskakuju bosky v šortkkách na fotos\nVečerní pohoda, hvězdy nad hlavou...\nGrilec musí být...\nTak zítra na značkách, partičko!\nVložil: admin, 31.10.2018\n01.11.2018 v 08:25\nAhoj, jaká je prosím cca hloubka vody u Čápa a jsou zde nějaké nástrahy pod vodou(pařezy, kmeny,staré pilíře atd.)? Jinak díky za pěkné reporty z okolí Pálavy a hlavně kitingu - sice makáš v práci s pohledem zombíka, ale toto ti zvedne náladu a udělá úsměv na tváři:-)\n01.11.2018 v 09:17\nDiky, diky! Jen se snazim lidem otevrit oci....:) U Capa to jde, hloubka v pohode. Par klacku z vody trci, hlavne u brehu, ale jezdit se tam da, vse je videt. Vítr a to hlavne hlavne od jihu, je klvalitnejsi. Krasny den!


Exkurze CERN 2014\nIng. Daniel Valúch a jeho kolegové z CERNu - za pomoc při organizaci naší návštěvy v CERNu a záchranu předem domluveného termínu;\nMgr. Katarína Kovaľová - za pomoc v průběhu exkurze;\nCestovní kancelář PANGEA-TRAVEL.CZ s.r.o. - za zajištění dopravy a ubytování během exkurze;\nAnna Faltysová (třída 11H)\nKristýna Štastná (třía 11L)\nDva roky uběhly jako voda a tak v září 2013 přišel čas na plánovaní další návštěvy CERNu. Aby mohla další výprava žáků ze SPŠST Panská vyrazit na cestu za poznáním, bylo vše třeba řádně naplánovat, zejména v závislosti na maturitních zkouškách. Po drobnějších kolapsech, kdy vše v jednu chvíli vypadalo velmi pesimisticky, se podařilo v předem naplánovaném termínu (i když s jednodenním posunem) expedici naplánovat. Navázali jsme tak na předchozí naše výpravy z let 2006, 2008, 2010 a 2012.\n2. 4. 2014Přednáška ...\nJak se stalo tradicí, tak před každou výpravou ze SPŠST Panská do švýcarsko-francouzského CERNu uspořádáme s kolegou Jakubem Šerých úvodní přednášku. Kromě vyřešení technikalit (doplatek zálohy, vybavení s sebou, …) chceme žákům přiblížit hlavní cíl naší výpravy.\nJiž tradičně si přednášku rozdělujeme na dvě části. Já pohovořil o historickém vývoji poznatků na hmotu a její složení, popíšu základní experimenty, které vedly k objevu elektronu a atomového jádra, a stručně seznámím se Střediskem jaderného a částicového výzkumu (CERN). Historická fakta o CERNu omezím vždy na minimum, ale snažím se zdůraznit základní ideu organizace a její příspěvek běžnému životu a běžným občanům. Ze státních rozpočtů členských států CERNu putují na jeho provoz relativně nemalé částky, a tak by se měl daňový poplatník právem ptát, co z toho bude mít. A těch výhod není právě málo.\nPak se slova ujal Jakub Šerých. Doplnil některé fyzikální zajímavosti ohledně výzkumu částic, za asistence Davida Nováka ze třídy 11M zopakoval ve výrazně větším měřítku Rutherfordův experiment a názorně ukázal, že hledat jednu částici mezi spoustou dalších není vůbec triviální. Základní čísla o CERNu mnohé jistě překvapila: dokonalé vakuum v trubicích, kterými se pohybují částice, teplota kapalného helia, které chladí supravodivé magnety, přibližně 2 K, proud tekoucí cívkami, které generují magnetické pole, 13 kA (s přesností ovšem menší než 10 mA) a další.\nAčkoliv byla středa odpoledne, žáci byli unavení po celém dni ve škole a za okny učebny hřálo intenzivně jarní sluníčko, dokázali udržet pozornost až do konce přibližně dvouhodinového setkání.\nTak snad naše cesta začátkem května dobře dopadne …\nStředa 7. 5. 2014Odjezd z Prahy, muzeum Speyer, hotel Formule 1 ...\nVe středu 7. května 2014 krátce po půlnoci se na parkovišti před hlavním nádražím v Praze začínají scházet první účastníci naší cesty přes Německo do švýcarské Ženevy. Na jejím předměstí se nachází Středisko evropského jaderného výzkumu (CERN), kvůli jehož návštěvě celou cestu podnikáme. Oficiální sraz je v 0:15 a v tu dobu tu skutečně všichni účastníci jsou. Některé z nich doprovázejí rodiče, jiní přijeli i se svými zavadly PID.\nKdyž ke mně krátce před půl jednou přijde pán v bílé košili a černých kalhotách, zdá se, že jsme kompletní. Není to nikdo jiný, než jeden ze dvou řidičů cestovní kanceláře Pangea-Travel.cz s.r.o., která pro nás zařizuje dopravu a ubytování nedaleko Ženevy. V klidu (i když relativně rychle) jsme naložili naše zavazadla a vyrazili směrem na Rozvadov.\n„Dobrý večer nebo snad už ráno? Vítám vás v autobuse cestovní kanceláře Pangea. Ač jsme dva, nejmenujeme se Karel a Karel. Kávu vám nabídneme, ale hnědé podšálky nemáme,“ začal pán, který si pro nás přišel a který nyní seděl na sedadle pro spoluřidiče, úvodní přivítání v autobuse. Počáteční ostych z toho, jak bude zájezd probíhat, z nás spadl. Bylo jasné, že s řidiči bude pohoda a dobrá domluva. To se také během zájezdu ukázalo jako pravdivé. I když museli vyslechnout historky z fyziky, hodin fyziky, hodin matematiky, různé ajťácké fígly a vtípky a další podobné historky, které si mezi sebou vyprávěl pedagogický dozor zájezdu: Katarína Kovaľová, Jaroslav Reichl, Jakub Šerých a kolegyně Marie Snětinová z KDF MFF UK Praha. Tím, že jsme seděli přímo za řidiči, naše historky slyšeli a některé z nich i vtipně komentovali.\nPředtím, než se mohli žáci školy plně soustředit na cestu či poslech hudby na svých iVěcech (dokud měli připojení k internetu v Čechách a nabité své iVěci), vyslechli si ode mě povídání o školním řádu, který je velmi pružný a adaptibilní, protože platí všude, kam naše nohy během následujících tří dní vkročí, o bezpečnosti během zájezdu a o dalších nutných informací. Teprve až po podepsání, že si tyto informace vyslechli, se mohli všichni naplno věnovat relaxu a pohodě na cestě.\nPrvní zastávka naší cesty a současně poslední na území České republiky byla na bývalém hraničním přechodu Rozvadov. Tam řidiči doplnili palivo, my odložili přebytečné tekutiny z těla, zakoupili další tekutiny na cestu a vydali se do Německa.\nKolem sedmé hodiny ráno zastavujeme u benzinové stanice kdesi v Německu, abychom se mohli v místním obchůdku na toaletách upravit do stavu, ve kterém můžeme mezi ostatní lidi (učesaní, s vyčištěnými zoubky, …). Někteří z nás zkusili vydobýt z automatu na kávu oblíbený nápoj. Ne všichni byli úspěšní a získali přesně to, co chtěli, ale ostatní se už stejných chyb nedopustili. Po krátkém odpočinku jsme pokračovali dále.\nKrátce po osmé hodině ranní jsme pak dorazili do města Speyer. Parkoviště v blízkosti muzea jsme našli rychle a vydali se k muzeu. To mělo otevřeno až od devíti hodin. Dobu, která nás dělila od vstupu do muzea, jsme využili k prohlídce venkovních exponátů. Některé vysloveně lákaly k otestování, ale sjet z vrcholu nakloněné roviny v lodičce do vody před další cestou přes celé Švýcarsko neriskl nikdo. I když z fyzikálního hlediska by to bylo jistě velmi zajímavé. Někteří účastníci zájezdu tedy alespoň vyzkoušeli motokáry. Ty byly (soudě dle jejich velikostí) určeny pro přibližně 10tileté děti, a proto se do nich naši 18letí žáci nevešli. Pohled na ně byl ale úžasný! Motokáry tento fyzikální experiment přežily bez úhony.\nV 9:00 se hlavní dveře muzea otevřely a my mohli dovnitř. Po kratším intermezzu spojeném s placením vstupenek jsme získali pro každého z nás vstupenku a mohli vstoupit do první haly. Na prohlídku muzea jsme měli přibližně dvě a čtvrt hodiny ze tříhodinové prohlídky. Zbytek doby jsme strávili v místním kinu IMAX, ve kterém je obraz promítán na velké plátno, takže člověk má dojem, že přímo účasten dění promítaného na plátno. Už z Prahy jsem objednal film Jeruzalém, který promítali v pro nás vhodném čase. Film byl sice v němčině, čemuž ne všichni rozuměli, ale o porozumění v tuto chvíli nešlo. Šlo o to užít si film na tak velkém plátně.\n„Ty jo, to je jiný kafe, než se dívat na film doma v pokoji,“ komentoval kdosi velikost plátna ihned po příchodu do sálu.\n„Tak tohle mi nedělá dobře,“ ozval se někdo jiný, když viděl strmé schodiště pro diváky a pak ten úžasný pohled z posledních řad, kde jsme seděli, směrem dolů.\nI když po noční jízdě autobusem asi někteří z účastníků zájezdu neviděli film celý, určitě bylo zajímavé tento promítací sál a film vidět. Na tom se shodli všichni!\nProhlédnout si pořádně celé muzeum a všechny vystavené exponáty letadel, vlaků, aut a dalších zajímavých technických udělátek, nebylo možné. Řidiči autobusu museli stihnout dojet do sedmi hodin večer do cíle dnešní etapy a měli jsme před sebou ještě přes 500 km cesty. Přesto jsme si muzeum užili a každý si prohlédl, co ho zajímalo! Pro některé to byl raketoplán Buran, pro jiného Boeing, další se kochal ve stísněných prostorách ponorky, další se prošel nakloněným letadlem ve výšce přes 20 metrů nad zemi, jinému zaplesalo srdce nad způsobem, jakým byla z automatu vydána zákazníkovi zmrzlina.\nAž na malé výjimky jsme se pak disciplinovaně sešli ve 12:00 na parkovišti u autobusu a pokračovali dále.\nPříjezd do hotelu Formule 1 byl zkomplikován dvěma faktory. Prvním z nich byla neskutečná odpolední zácpa v Ženevě, přes kterou jsme do hotelu ve Francii jeli. Druhou komplikací byl místy až nemístně vtipný Pavel Liška, který nám z navigace radil, kudy máme jet. Nakonec jsme se ale do hotelu dostali, ubytovali se a začali stát frontu před semafory řízenými toaletami.\nVečer strávil každý tak, jak mu vyhovovalo. Někdo si zašel do nedaleké pizzerie na večeři, někdo se šel projít, jiní hráli na pokoji či na verandě hotelu společenské hry nebo si prostě povídali. Hladina intenzity zvuku byla na hotelu velmi nízká, přesto mě dvakrát recepční vytáhl z postele s tím, že jsou žáci hluční. Nechtěl jsem mu vysvětlovat, jak to vypadá, když jsou naši žáci opravdu hluční! Žáci se chovali naprosto korektně, jen francouzská ouška jsou asi citlivější.\nČtvrtek 8. 5. 2014CERN, hotel Formule 1 ...\nVe čtvrtek ráno jsme ve třech skupinkách posnídali.\n„Určil jsi nějak ty skupinky, kdy má která přijít na snídani?“ ptal se mně u snídaně Jakub Šerých.\n„Neurčil. Řekl jsem, že budou spojitě proudit na snídani a když ne, dojdu si pro ně,“ usmál jsem se. „Minulé roky to fungovalo dobře.“\n„No já jen, že se mi zdá, že tam nikdo od nás není,“ usmál se Jakub a podíval se z verandy hotelu, kde jsme seděli, směrem do recepce.\n„Nevadí, tak si zahraju na gestapo, no,“ zvedl jsem se od snídaně. Než jsem došel do recepce, kde se snídaně podávala, tak už stáli žáci ve frontě a rozhodovali se, zda si vezmou sladký džem, jiný sladký džem, med či roztírací čokoládu. K tomu byly na výběr asi tři druhy sladkého pečiva.\n„Ty sladké snídaně, to je mor,“ konstatovali jsme všichni - žáci, řidiči autobusu i učitelé.\nS asi pětiminutovým zpožděním vyrážíme krátce po půl osmé z hotelu.\n„Můžete mi, prosím, zastavit? Já jsem si nechal v pokoji peníze a doklady,“ nakloní se ke mně v autobuse Jarda Nenička za několik sekund po odjezdu autobusu od hotelu.\n„Ještě, že jsem to říkal!“ zlobím se a řidič zastavuje a otvírá dveře.\n„Podívej na to,“ směje se Jakub. „Máš dobrou autoritu: zakázal jsi jim chodit samostatně a jak se toho drží!“\nZ autobusu vyskočilo kromě Jardy dalších asi pět žáků.\n„My se zatím otočíme,“ usmívají se řidiči.\nKdyž se všichni s doklady vrátili, vyrazili jsme konečně směrem do CERNu.\nŽeneva si v dopravní situaci nezadá v ničem s Prahou. Ranní dopravní špička způsobila velmi husté zácpy na ulicích. Navíc jsme pozorováním zjistili, že v Ženevě mají semafory nataveny ne na zelenou, ale na červenou vlnu. Jakmile jsme se rozjeli od semaforu, na kterém se objevilo na několik sekund světlo zelené barvy, na dalším semaforu (vzdáleném jen pár desítek metrů) se na několik minut rozsvítilo světlo červené barvy. Částečné vysvětlení podal v CERNu náš průvodce Ing. Daniel Valúch: červená vlna je na těch trasách, po kterých si magistrát města nepřeje, aby jezdily automobily.\nNa parkoviště před recepci CERNu jsme přijeli několik minut po deváté hodině. Ing. Valúch, který pro nás připravil velmi atraktivní program a který se stal na celý den i naším průvodcem, nás už očekával.\n„Omlouváme se, ve městě byla šílená zácpa,“ říkáme s Jakubem, když se s ním vítáme.\n„To chápu,“ usmívá se on, „ale stihli jste to dobře. Musíme ale hned vyrazit!“\nATLAS už čeká ...\nJde k autu, bere si přilbu, boty do podzemí a klíče.\n„Musíme se držet pohromadě, areál je ještě pro návštěvníky zavřený, takže za sebou musíme zavřít,“ říká cestou, když procházíme kolem Globu. Míříme do řídícího střediska experimentu ATLAS, kde Ing. Valúch vyřizuje všechny formality.\n„Panská je jako vždy skvěle připravená,“ usmívá se, když mu předávám žáky vyplněné a podepsané protokoly o bezpečné návštěvě podzemních částí experimentu. Daniel žáky a pedagogický dozor dle zaslaného seznamu rozdělil na čtyři skupinky. Do podzemí můžeme jít ve skupinkách maximálně po dvanácti lidech.\n„Panská musí mít zase něco extra,“ napsal mi mailem, když jsem mu seznam zaslal. „Je vás 49 - to nevím, jak provedeme.“ Sám pak rozhodl, že do seznamu nebude psát Jakuba Šerých, který absolvoval podobnou prohlídku před několika měsíci při jeho individuální návštěvě CERNu. Nakonec se ale i Jakubovi podařilo dostat se do podzemí.\nNež se Daniel vrátí z kanceláře, dávám základní informace o řídícím centru žákům sám. Daniel pak doplňuje technické detaily o detektorech, jejich počtech, umístění a další zajímavosti.\n„Ta skupina, která je dole před námi, by už měla vyjít! Berou nám čas,“ říká mírně rozladěn Daniel. Netrvá ale snad ani minutu, kdy se skupina nám neznámých lidí objevuje. Můžeme tedy nastoupit my.\nVstupujeme přes nákladní výtah do prostor, do kterých Ing. Valúch vchází vedlejšími dveřmi přes kontrolu oční sítnice. Vybíráme si ochranné helmy na hlavu, Daniel pořizuje dokumentační fotografii naší skupinky a vracíme se do výtahu. Tím sjíždíme do hloubky 80 metrů pod zem; v této hloubce obíhá za běžného provozu urychlovače svazek částic celým okruhem. Nebýt několikaměsíční odstávky urychlovače, během které radioaktivní záření pokleslo na bezpečnou mez, nemohli bychom dovnitř vejít.\nCestou dolů nám Daniel stále popisuje, co uvidíme, reaguje na dotazy žáků - zkrátka neztrácíme ani minutku z našeho nabitého programu. Vystupujeme z výtahu, krátce se zastavujeme ve vstupní hale a pak už přes několikery zavřené dveře, které Daniel otvírá svojí kartou, míříme přímo k detektoru. Pohled na 25 metrů vysoký kolos je úchvatný. Největší detektor, který lidský um dokázal stvořit. A přitom detekuje částice, které jsou o 18 řádů menší, než je sám! Ačkoliv z něj vidíme jen část, dokážeme si představit, jaký je to obr!\n„Pamatuji se, když jsem byl v téhle kaverně v roce 2003,“ vzpomínám na zájezd fyzikálního semináře Heuréka do CERNu. „Když do prázdné kaverny spouštěli maličká autíčka, netušili jsme, že se jedná o cisterny plné betonu. A teď je kaverna plná!“\n„Ano, je to velmi úchvatný pohled,“ souhlasil nejen Daniel.\nUvnitř detektoru byli vidět dělníci, kteří zde pracovali. Ve srovnání s rozměry samotného detektoru se zdáli tak maličtí … Nemohli jsme se od toho pohledu odtrhnout. Fotoaparáty cvakaly, závěrky se nestíhaly otevírat, karty se plnily daty! Velmi neradi jsme po zhruba 15 minutách vyplněných Danielovým povídáním a zodpovídáním našich dotazů kavernu opouštěli. Uvědomovali jsme si, jaké neuvěřitelné štěstí jsme měli, že jsme mohli vstoupit do těchto míst!\nChodbou míříme zpět k výtahu, který nás během chvilky vyveze na povrch. Vracíme přilby na původní místa, odkud si je vyzvedne další naše skupina, a odcházíme z areálu, v němž sídlí řídící centrum detektoru ATLAS. V brance potkáváme nejen další část nadšených fyziků z Panské, ale i zájezd italských studentů, kteří se jdou podívat na řídící středisko ATLASu také. Zcela jistě ale nemají takový servis, jaký máme my!\nDobu do srazu u autobusu ve 12:30 trávíme v Globu prohlídkou výstavky věnované objevům a technologiím spojenými s CERNem a v Mikrokosmu, který je situován v budově recepce. Od naší minulé návštěvy se Mikrokosmos více přiblížil finálnímu stavu - přibyly nové exponáty a některé původní byly buď přemístěny na jiné místo, nebo zcela z prostorů Mikrokosmu zmizely. To nám ale při pozdějším rozhovoru s Jakubem Šerých přišlo škoda! Řada exponátů byla totiž velmi vhodná jako didaktická pomůcka pro výuku nejen fyziky, aby si žáci udělali základní představu o nelehké práci vědců. Zejména jsme litovali, že žáci už nemají možnost vidět stůl, na který se promítaly snímky z mlžné komory a zkušené laborantky v nich hledaly zajímavé události zaznamenané mlžnou komorou.\nDaniel Valúch provázel dolů do podzemí pouze dvě naše skupiny. Pak šel doladit detaily našeho odpoledního programu a jeho průvodcovskou štafetu za něj převzala jeho kolegyně.\nPřed půl jednou se scházíme u autobusu. Prohlídku Globu a Mikrokosmu máme za sebou, památky pro sebe či své blízké máme v krámku v recepci zakoupené, a tak už jen čekáme, až budeme kompletní. Poslední skupina má ale oproti plánovanému srazu zpoždění.\n„Není se co divit, je tam Jakub Šerých a Honza Juránek,“ usmívá se Katka Kovaľová.\n„No tak to bude na dlouho,“ hádám.\n„Chvíle zpoždění nevadí,“ usmívá se Daniel. „Do jídelny máme přijít až po jedné, ale musíme stihnout od dvou hodin přednášku a pak máme od tří naplánovaný další program.“\nKdyž se skupina nevrací dlouho, pokouší se Daniel volat své kolegyni. Než se ale spojení podaří navázat, přichází už celá zbývající skupina k autobusu.\nV autobuse pak žákům vydáváme pokyny, aby se připravili na téměř běh areálem, drželi se v jedné skupině (půjdeme totiž místy, kterými běžní návštěvníci CERNu chodit nesmějí) a hlavně, aby se neztratili.\n„Oběd je ve vaší režii, je tam několik hlavních jídel, zeleninové saláty, dorty, pití. Za pokladnami je pak zdarma voda,“ informuji žáky. „A důležitá poznámka: Zakazuji dávat si minutky! Nesmíme se zdržovat takovými malichernostmi,“ končím svůj projev a vybíháme.\nCestou si stíháme prohlédnout v areálu CERNu vystavené již vyřazené detektory. Svou velikostí si sice nezadají s detektorem ATLAS, ale ve své době i ty byly funkční a monumentální.\nOběd probíhá bez komplikací - každý si naloží a objedná jídlo dle své chuti. Daniel nás navíc nasměruje k pokladně, kterou obsluhuje Slovenka, takže i domluva o penězích je jednodušší. Někteří žáci, bez ohledu na to, aby se pochlubili svému fyzikáři, si během oběda stihnou pohrát se solární fontánkou!\n„Viděl jste to? To bylo super,“ nadšeně se ptá Radim Fiala po obědě.\n„Neviděl,“ posmutním. „Doufám, že máš fotku!“\n„No … nemám, já nemám s sebou GoPro,“ posmutní teď zase Radim.\n„Asi nejdeš do čtvrťáku,“ komentuje kdosi.\nNa další špičkování ale není čas - musíme jít o patro výš na přednášku.\n„Nemá smysl vám popisovat fyzikální základy funkce urychlovače,“ vítá nás Daniel Valúch v přednáškové místnosti, ve které se prezentují ty nejdůležitější objevy uskutečněné v CERNu. „Od kolegů Reichla a Šerých jste dobře připraveni. Já vám spíše povím o zákulisí CERNu,“ usmívá se.\nJak slíbil, tak učinil. Řadu informací, o které se s námi podělil, určitě nenajdeme v žádné příručce nebo brožurce o CERNu. Jako člověk, který v CERNu pracuje přes 15 let, má přehled, jak celá organizace funguje, jak je financována, …\nHodinka věnovaná přednášce utekla jako voda. Po závěrečném potlesku Daniel vypíná dataprojektor a spolu s ním a jeho kolegyní, která provázala naše dvě skupinky dopoledne, přebíháme k autobusu.\nSM18 a CCC\nAutobus nás převáží k hale SM18, kde vystupuje polovina z nás a jde s Danielovou kolegyní dovnitř. Tam se opět dělíme na dvě skupiny. Jednu přebírá David Bělohrad a pak společně s našimi průvodci procházíme kolem vystavených exponátů a posloucháme zasvěcený výklad. Daniel s druhou skupinou jede autobusem dále k řídícímu středisku CERNu (CERN Control Centre - CCC).\nV hale SM18 se kompletují a testují jednotlivé komponenty celého urychlovače. Jsou tu tedy vystavené napůl rozebrané a otevřené magnety, chladící komory, ve kterých jsou supravodivé elektromagnety umístěné, vodiče, kterými se přivádí elektrický proud k elektromagnetům, a další zajímavé části urychlovače. Oba naši průvodci mluví velmi zasvěceně a popisují občas i velmi nepatrné detaily, na kterých závisí správný běh celého urychlovače.\n„Při jedné poruše, kdy unikla část supratekutého helia, bylo nutné zjistit, které části byly poškozeny,“ popisuje důsledky nehody David Bělohrad. „Ale jak to zjistit, aniž bychom museli ohřívat na pokojovou teplotu všechny magnety? To by bylo zbytečně nákladné. Pak jsme si ale uvědomili, že magnety jsou citlivé na frekvenci 40 MHz, se kterou obíhají v urychlovači částice. Proto jsme vzali míček na ping-pong, přeřízli ho a dali do něj vysílač vysílající právě na uvedené frekvenci. A kompresorem jsme míček prohnali urychlovačem. Tak jsme za jedinou směnu prověřili všechny magnety a pak opravili jen těch pár, které byly skutečně poškozeny.“\nTo nás dostalo všechny! Fantastická práce! A podobných vychytávek popisoval David více.\nAč velmi neradi, museli jsme se vyměnit. Danielova skupina se od CCC už vrátila. Cesta autobusem byla krátká, takže jsme za chvíli stáli před budovou CCC a pořizovali si památeční fotografii.\n„Nahoře se chovejte tiše, a pokud někdo bude v místnosti, kde máme každý den ráno poradu, dělejte, jako že tam nejste,“ usmívá se Daniel a vede nás po schodech nahoru.\nZ místnosti je krásný výhled na celé kontrolní pracoviště. V jednotlivých sekcích místnosti se řídí jednotlivé detektory urychlovače. Operátoři mají možnost sledovat vzájemnou spolupráci jednotlivých okruhů urychlovače, sledovat palivo vstříknuté do urychlovače od jeho postupného urychlování až k prvním srážkám.\n„Tady se musí dobře pracovat,“ uculují se kluci při pohledu na lahve od různých druhů vín vystavené na skříni.\n„Kdybyste viděli na etikety,“ odpovídá klidně Daniel, „pochopili byste, že každá láhev byla věnována a také vypita při určité příležitosti: spuštění LHC, dosažení prvního mezistupně k nominální energii - no a naposledy objev Higgsova bosonu.“\n„Má pravdu, opravdu to tak je,“ potvrzuji Danielova slova pohledem na displej fotoaparátu, na kterém mám zobrazenou detailní fotografii pořízenou pomocí objektivu s ohniskovou vzdáleností 300 mm.\nTřem zájemcům, kteří prošli krátkým Danielovým minitestem, pak Daniel umožňuje jít se podívat do haly, ve které se transformuje elektrická energii nutná pro provoz CERNu. Z naší skupiny se byl podívat Honza Kahoun, Roman Podhájecký a Jakub Hůla. Zejména pro Honzu to byl pravý ráj! A později ho Daniel velmi chválil, že podle kladených dotazů věděl naprosto přesně, oč jde.\nKolem podstavce, na kterém pracovníci CERNu sestrojovali kosmickou sondu ve tvaru detektoru ATLAS, se vracíme zpět do haly SM18 pro ostatní. Naše průvodce odvezeme k recepci, poděkujeme jim za super strávený den a pokračujeme v cestě zpět do hotelu. V CERNu jsme strávili celý pracovní den - je totiž právě krátce po páté hodině odpolední.\nCesta zpět do hotelu byla doprovázena jedním zaváháním řidičů, ale jinak proběhla bez problémů.\n„V rámci utužení vašich poznatků vám nyní rozdám testy,“ přeruším klidnou jízdu zpět do hotelu. „Termín odevzdání je zítra ráno u autobusu. Testy opravím a nejlepší z vás získají odměnu.“\nZa všeobecného vtipkování začínám rozdávat připravené cesty. Žáci se usmívají do té doby, než pochopí, že to myslím vážně. Některým tuhnou rysy ještě více, když na ně náhodnou vyjde anglická verze testu.\n„Proč mám já test v angličtině a soused v češtině?“ ozývají se zoufalé výkřiky.\n„Jak mi to přijde pod ruku, tak to rozdávám,“ usmívám a dále rozdávám testy.\n„Odpovědi ale mohou být česky, ne?“ ujišťuje se kdosi.\n„No … ale jo, akceptuji je i česky,“ uklidňuji dotyčného.\nAčkoliv se ozvalo ještě několik připomínek na to, že podle zadání testů je měli mít žáci k dispozici už při prohlídce Mikrokosmu, žáci testy akceptovali. S kolegou Šerých jsme si vědomi, že tak, jak je test postavený a jak původně odpovídal rozmístění experimentů v Mikrokosmu, už dávno realitě neodpovídá. Fyzikální podstata urychlovačů se pochopitelně nemění, ale rozmístění exponátů na výstavce ano.\n„Nafotil jsem to dost detailně,“ říká Jakub, když se vracím zpět na své místo, „takže můžeme na základě fotografií provést update toho testu.“\nSouhlasím. Na to bude během dalších dvou let, než se možná znovu pojede na tuto exkurzi, času dost.\n„Musím vás dodatečně pochválit za váš super přístup k ranní snídani,“ vrátil jsem se k ranní frontě na snídani, když jsem žákům před příjezdem na hotel říkal program na další den. „V jednu chvíli už to vypadalo, že si budu moct zahrát na gestapo, ale nedali jste mi příležitost. Doufám, že to bude stejné i zítra ráno. V 7:30, stejně jako dnes, budeme odjíždět, ale tentokráte s plnou polní. Před snídaní budete mít tedy sbaleno, ať se pak nezdržujeme. Pojedeme do Chamonix, podle webu i slov našeho průvodce z CERNu má být krásně. Večer je volný v mezích školního řádu. Přeji krásný večer.“\n„Naprosto dokonalé načasování,“ usmívá se Jakub Šerých poté, co skončím a vrátím mikrofon na jeho místo v autobuse. Když vyhlédnu z okna autobusu, chápu: právě přijíždíme k hotelu.\n„To víš, to je ta praxe a léta odříkání,“ směju se.\nVečer probíhá podobně jako včera. Žáci si zajdou na večeři (nejpoužitelnější je nedaleká pizzerie, i když i tam jsou ceny více než lidové), procházejí se a nebo vyplňují testy. Někdo pracuje na testu samostatně, jiní se sdružují do skupinek. Každopádně na hotelu vládne pohodová atmosféra, která je dle mínění nás všech tichá. Recepční i dnes měl jiný názor, ale nakonec proběhlo vše v klidu.\nPátek 9. 5. 2014Chamonix, cesta do Mnichova ...\nDruhý den ráno se opakuje včerejší scénář - žáci způsobně stojí ve frontě na snídani, jsou připravení bez toho, abych pro ně chodil na pokoj. A až na pár výjimek jsou všichni sbalení a připraveni po snídani vyrazit vstříc dalším zážitkům.\nCesta do Chamonix je dobře značená a vede nás přímo k horám v dáli. Začátek cesty věnuji přípravě oblíbeného chamonixského experimentu, kterým lze názorně ukázat pokles atmosférického tlaku vzduchu ve vyšších nadmořských výškách. Kolegové moje počínání sledují mlčky s mírnými úsměvy na tvářích. Ve tvářích řidičů lze vyčíst údiv.\n„Tak tedy viděl jsem už dost věcí, ale navlékat prezervativ na láhev, to vidím poprvé,“ komentuje moje počítání řidič, který právě neřídí.\n„To neznáte kolegu, ten tyhle experimenty dělá velmi často,“ směje se Jakub.\nPo chvíli je experiment připraven k použití. Prezervativ v PET láhvi volně visí směrem dovnitř. A je tedy nutné udělat první fotografii.\n„Kolem jsou vidět Alpy, ale na to kašleme. Hlavně si vyfotit prezervativ v láhvi,“ směje se spoluřidič, který si sám přes přední sklo autobusu fotografuje nádherné scenérie před námi.\n„Nebojte, i na Alpy se dostane,“ usmívám se já, když mám nafocen začátek experimentu.\nZbytek cesty se už společně kocháme pohledem na přibližující se vrcholky Alp. Trošku nás znervózňuje zatažená obloha a kapky deště dopadající na sklo autobusu.\n„Má být ale pěkně,“ usmívám se. „To se vybere, až dojedeme do Chamonix.“\nS tím, jak se blížíme k Chamonix, se skutečně obloha projasňuje. Toho si všímám i přesto, že opravuji testíky, které žáci ráno při nástupu do autobusu odevzdali. Ale tuto činnost musím přerušit, protože vidím, že Chamonix se blíží.\n„Za chvíli přijedeme na místo,“ beru do rukou mikrofon a oznamuji žákům. „Vybavte se tak, ať jste připraveni na výlet do výšky cca 2000 metrů nad mořem. Kontrolovat vás nebudu, každý víte, v jakém oblečení to zvládnete. Sraz u autobusu bude v půl čtvrté, ve čtyři hodiny odjezd. Takže bude možnost se před další cestou převléknout.“\n„A nezapomeňte, že teplota bude klesat,“ dodává Jakub. „Nahoře může být klidně i nula stupňů!“\nZa chvíli už autobus zastavuje na parkovišti, na kterém jsme už stáli při naší minulé návštěvě Chamonix. Vystupujeme do slunného dopoledne a obdivujeme krásy Alp osvětlených slunečními paprsky. Je devět hodin a máme před sebou šest hodin, které si můžeme užít v horském městečku nebo na procházce.\n„Nepřehnal jste to trošku?“ ptá se Honza Kahoun, když mě vidí vystupovat z autobusu jen v tričku s krátkým rukávem.\n„Proč? Mě není zima - to víš, mě hřeje mládí!“ vysvětluji.\n„No nevím, jestli mládí, ale kolega říkal, že tam bude až nula.“\n„Tak až bude taková zima, tak se přiobléknu. Mikinu a bundu mám v batohu.“\nZaplníme ještě trošku místa na paměťových kartách fotoaparátů a vydáváme se na cestu ke stanici horského vláčku.\nProcházka malebným horským městečkem byla krátká: během dvaceti minut jsme byli u stanice Mer de Glace (nadmořská výška 1042 m nad mořem), odkud odjížděl vláček směrem na Montenvers (1913 m nad mořem). Převýšení obou stanic tedy činí 871 metrů, a proto je možné detektovat změny atmosférického tlaku pomocí prezervativu na láhvi.\n„No, už ti trošku stoupá,“ usmívá se Jakub, který mě předchází a viděl tedy výsledek mého ranního snažení v autobuse a působení atmosférické síly.\n„A co až budu nahoře! To teprve bude!“ směju se já.\n„Máte s sebou ta čidla firmy Vernier?“ ptá se Filip Moravec, který se už ve škole ptal, jak se má fyzikálně vybavit.\n„No jasně, že mám!“ odpovídám. „Nejdříve koupíme lístky a vybalím to až ve vlaku.“\nNákup lístků byl bez problémů.\n„If you want, the train leaves station in two minutes,“ informuje nás paní pokladní.\n„It is OK, we will go next train,“ odpovídáme při představě toho, že během dvou minut rozdáme lístky a zorganizujeme nástup do vláčku.\n„It leaves in half hour,“ informuje nás paní.\n„To je akorát,“ obracím se na Jakuba, který lístky kupuje se mnou. „Alespoň si vyhlédneme dobrá místa u okénka.“\nPůlhodinka do odjezdu dalšího vláčku uteče velmi rychle. S Jakubem instruujeme žáky a kolegyně, na kterou stranu si ve vláčku mají sednout nadšení fotografové a na kterou ostatní. Filip Moravec zapojuje teploměr a barometr, zapíná LabQuest a nastavuje parametry měření. Jakmile se rozjedeme, máme kromě analogového prezervativu k dispozici také digitální data ze dvou připojených čidel. Navíc na madlo pod oknem zavěšuji svůj flesh-disk na řetízku, abychom mohli zaznamenat stoupání vlaku.\nVychutnáváme si cestu vláčkem nahoru. Není snad okamžik, kdy z okna není vystrčen nějaký fotoaparát či kamera GoPro. Občas se sice podaří vyfotografovat jen sloup stojící u cesty, ale tyhle fotografie se doma na počítači promažou. Když se člověk soustředí a zvykne si na frekvenci, s jakou se sloupy v zorném poli objektivu fotoaparátu objevují, lze pořídit krásné fotografie okolních hor i údolí, ve kterém se rozkládá Chamonix.\nPřibližně za půlhodinky od výjezdu z Chamonix vystupujeme v Montenvers. Prezervativ je zcela ztopořen, žáci, které ve škole neučím, opatrně přešlapují kolem. Žáci, které fyziku učím, jsou zvyklí.\n„Vy to neznáte?“ diví se kdosi. „Takových experimentů má připraveno víc!“\n„No tak to my jsme neviděli.“\n„Tak třeba ještě uvidíte,“ dodávám a ukazuji před sebe. „Lístek, který máte u sebe, platí i na tuhle gondolu. Ta vede dolů k cestě, po které je možné dojít až k ledovci,“ informuji ostatní.\n„A teď se bude dít co?“ ptá se někdo z našich žáků.\n„Teď je na vás, co si chcete prohlédnout,“ odpovídám. „Sraz je až odpoledne u autobusu.“\nPostupně jsme se tedy rozešli různými směry, podívat se na různá zajímavá místa. Cesta vedoucí od stanice vláčku dolů, která ještě před dvěma lety byla průchozí, je zatarasená zábradlím s obrázkem lebky a zkřížených hnátů a s nápisem, že dále je to jen na vlastní nebezpečí.\n„Můžeme tam?“ ptá se Radim Fiala, který se už těší na výlet.\n„Jo, můžete. Ale chovejte se slušně,“ říkám a pokračuji stejným směrem. Cesta je víceméně ve stejném stavu jako před dvěma lety, jen místy přibylo vymletých koryt nebo děr, ve kterých by si mohl nešikovný turista přivodit úraz. Snad jsou naši žáci šikovní a nezraní se.\nMíst, kam jsme se mohli podívat, bylo dost. Někteří došli ke spodnímu konci gondoly (nebo se tam nechali gondolou svézt) a pak zamířili k ledovci v hloubce 420 schodů pod dolní stanicí gondoly. Jiní se vydali na procházku, při které museli čelit nástrahám v podobě žebříků vedoucích po strmých skalách obletovaných černými ptáky.\nPočasí nám opravdu přálo! Dokonce jsem si říkal, zda se někteří nespálí, když budou možná letos poprvé pobývat delší dobu na sluncem ozářených místech. Sníh ležící kolem cest a ledovce nacházející se v dolní části údolí sice nebyly zářivě bílé, ale i tak sluneční paprsky odrážely docela dobře. A to vše mohlo přispět ke spálení pokožky. Nakonec se tak ale nestalo a všichni přežili výlet do hor bez úhony.\nPři cestě dolů jsme se potkali ve vláčku spolu s kolegyněmi a několika našimi žáky.\n„Pro mě jste nemusel kupovat ani lístek,“ usmívá se jeden z nich.\n„Jak to?“ nechápu.\n„No … Chcete vidět, na co jsem prošel teď do vláčku?“\n„No jasně,“ těším se, co uvidím.\nChlapec vytahuje z kapsy vstupenku do muzea ve Speyeru, kde jsme byli ve středu dopoledne.\n„A to vážně prošlo tou čtečkou?“ nevěřím vlastním očím.\n„Jo, prošlo! Taky jsem se divil! Že jsem vytáhl omylem jiný lístek, jsem si uvědomil, až když jsem ho dával zpět do kapsy.“\nInu občas jsou věci mezi nebem a zemí, na které je rozum fyziků krátký. Hlavně, že se do vláčku dostal.\nVe městě většina z nás využila nabídku „palačinkárny“, která se nachází jen pár metrů od cílové stanice vláčku. Ač je to tak blízko a turistů sem chodí jistě dost (palačinky jsou totiž výborné!), tak jídelní lístek je tradičně pouze ve francouzštině. Objednat si tedy palačinku či cokoliv jiného je proto tak trošku sázka do loterie, ale nikdo snad nebyl nespokojen.\nV půl čtvrté jsou všichni účastníci zájezdu v autobusu a my můžeme rovnou vyrazit na další cestu. Dobu, kterou máme vyhrazenou na přejezd do Mnichova v Německu, jsme konzultovali s řidiči. Ti se obávali dopravních komplikací v blízkosti Ženevy, a proto jsme vyrazili raději dříve. Limit 21 hodin, po který mohou bez delší pauzy řídit autobus, je totiž neúprosný.\n„Tak tohle jsem ještě nezažil,“ ozve se najednou od volantu. Vzhlédnu od opravy zbývajících testů a podívám se směrem k řidiči.\n„Ta dopravní zácpa, které jsme se báli a kvůli které jsme naplánovali odjezd z Chamonix dříve, tu nebyla,“ diví se řidič. „To je snad poprvé, co jsme touhle oblastí kolem Ženevy projeli tak rychle.“ Druhý řidič sedící na sedadle před mnou jen přikyvuje.\n„To tedy znamená,“ pokračují řidiči ve svých výpočtech dále, „ že nemusíme nikam spěchat. Můžeme to zvolnit, dát delší pauzy, odpočinout si.“\nNezbývá než souhlasit. Ponořím se tedy znovu do opravování testů a za pár kilometrů jsem hotov. Všechny otázky nezodpověděl nikdo, ale dost žáků mělo většinu otázek zodpovězených správně. Seřadím testy dle bodového ohodnocení a zjišťuji, že na prvním místě je jeden žák, na druhém dva a na třetím také dva.\n„To se budou muset ti na druhém a třetím místě rozdělit. Počítal jsem se třemi cenami, čokolády jsem koupil v Chamonix jen tři,“ usmívám se na kolegy, kteří testíky jen tak zběžně projdou.\n„A jsou to dobří žáci nebo to je náhoda?“ neodpustí si rýpavý dotaz Majka Snětinová.\n„Shodou okolností jsou všichni z jedné třídy a jedná se dobré žáky. Kdyby nebyli líní, tak jsou skvělí,“ odpovídám. „Jsou ze 3.A a s nimi jsem problematiku kolem urychlovačů částic probíral na přelomu kalendářního roku.“\n„Přátelé, mám opraveno,“ hlásím do mikrofonu. „Na prvním, druhém a třením místě jsou žáci ze třídy 3.A.“ Autobusem se ozve potlesk, já vstávám a nesu oceněným odměnu. Pak rozdávám všem jejich opravené cesty.\nBěhem cesty do Mnichova jsme udělali dvě zastávky. Jak řekli řidiči, nespěchali jsme, takže na té první zastávce, která byla ještě na území Švýcarska, mohli ti, kdo chtěli, utratit zbývající švýcarské franky. Druhá zastávka už byla na území Německa.\nV Mnichovu jsme podle navigace jeli přímo na parkoviště u Deutsches Museum, na kterém jsme plánovali vytrvat až do otevírací doby muzea. Muzeum otvíralo v 9 hodin ráno, my jsme před ním zaparkovali krátce před čtvrtou hodinou ranní. Spaní v autobuse nebylo právě nejpříjemnější, ale zvládli jsme to všichni.\nSobota 10. 5. 2014Mnichov, cesta do Prahy ...\nTéměř všichni jsme se přibližně po sedmé hodině ráno vydali z autobusu do nedaleké kavárny na ranní kávu či čaj, před autobusem si naprosto troufale vyčistili zuby a krátce před devátou hodinou jsme vyrazili do nedalekého muzea.\n„Znovu připomínám, že u pokladen jsou plánky muzea, tentokráte i v angličtině,“ využívám čas, než se otevřou dveře muzea. „Podívejte se do něj, protože v různých prostorách muzea jsou v různé časy zajímavá vystoupení. Jak vás lákal už kolega Šerých v autobuse, určitě stojí za vidění High Voltage Show a mnohé další.“\nU pokladny nebrali platební karty (pouze jeden jediný typ, který jsem zrovna neměl), ale naštěstí v hotovosti jsme byli schopní to zaplatit. Pak už nám nebránilo nic v tom, abychom vešli do pětipatrové budovy muzea a kochali se do sytosti a do vypršení otevírací doby muzea.\nPři srovnání se stavem před dvěma lety (resp. u kolegy Šerých se stavem před čtyřmi lety) jsme se oba shodli, že ubylo nefunkčních experimentů (vyznačujících se nápisem „In order“) a přibylo výstav a interaktivních exponátů zaměřených na novinky v oblasti vědy a techniky. Jednou z těchto novinek bylo oddělení nanotechnologií a biologických technologií. Stejně tak jsme si všimli, že i část věnovaná elektrotechnice byla aktualizována, aby zobrazovala alespoň přibližný stav současného vývoje. Nicméně bylo zjevné, že by muzeum potřebovalo (a to jsme konstatovali i v minulých letech) nadšeného pracovníka (důchodce, student, …), který by pravidelně kontroloval stav exponátů a nefunkční tlačítka, měřáky, pružiny, zapadlá kolečka, chybějící kuličky a podobně by evidoval a zajišťoval nápravu. Je smutné, když siloměr u experimentu zobrazujícího namáhání dvou nosníků, mezi kterými je napnuté lanko s pohyblivým závažím, skokově přechází mezi dvěma hodnotami: 0 N, velikost tíhové síly závaží. Takový experiment toho, bohužel, mnoho neukáže.\nVětšina z nás také nemohla minout bez povšimnutí obchůdek na nádvoří muzea. Když jej nenavštívili kvůli tomu, aby zakoupili nějakou pěknou hračku sobě nebo svým blízkým, tak proto, aby se pokochali jejich krásou.\nSoudě podle reakcí účastníků zájezdu u autobusu, u kterého jsme se dle domluvy předpisově v pět hodin odpoledne sešli, se zdá, že si účastníci návštěvu muzea užili i přes výše zmíněné drobné nedostatky.\n„Dříve než usnete, mám pro vás dvě oznámení,“ řekl jsem osazenstvu autobusu, když jsme se rozjeli. „Jakmile budu mít v ruce všechny faktury a účtenky, udělám finální vyúčtování. Už teď vím, že těm z vás, kteří zaplatili příspěvek, přispěl Spolek rodičů symbolickou částkou na naši výpravu. Ti, kteří nezaplatili, dle stanov Spolku na příspěvek nárok nemají. Druhá informace se týká fotografií. Už se mě pár z vás ptalo, jestli fotografie budou k dispozici. Moje budou určitě, pokud máte i vy vaše, tak je proberte a do konce dalšího týdne doručte. Dáme je na společné DVD nebo někam nasdílíme.“\nPo opuštění centra Mnichova vidíme po levé straně dálnice stadion fotbalového klubu Bayern Mnichov. Oznamuji tuto skutečnost žákům.\n„Doufám, že je spokojen i Pavel, který o stadion žádal. Když to stihnu, tak ho vyfotím,“ končím své oznámení a stadion nejen pro Pavla Černého fotím.\nS jednou zastávkou v Nýřanech u benzínové stanice jsme pak pokračovali do Prahy k hlavnímu nádraží. Tam jsme se krátce po desáté hodině večer rozloučili.\nSe všemi kolegy jsme velmi kladně ocenili, že všichni měli během exkurze zájem o všechno dění. Nenašel se nikdo, kdo by exkurzi bojkotoval, byl znuděný nebo otrávený. Zkrátka se zdá, že si všichni exkurzi užili plnými doušky. Ano, nestihli jsme vše - mohli jsme pobýt v Ženevě, projít si Mnichov, udělat zastávku u stadionu známého fotbalového klubu, zastavit se v Bernu podívat se na dům, kde pracoval a bydlel Albert Einstein, … Při plánování exkurze jsem se snažil vybírat lokality, kam se běžný člověk sám nedostane nebo se tam prostě nevypraví. Dojet (resp. doletět) z Prahy do Mnichova či Ženevy je v současné době jednoduché a může to zvládnout každý sám. Do CERNu se i vědy a fyziky chtivý jedinec sám nedostane …\n© Jaroslav Reichl, 19. 5. 2014


Pomazánka z Kamenných Žehrovic obsahovala listerii - Kladenský deník\nPomazánka z Kamenných Žehrovic obsahovala listerii\nKamenné Žehrovice -V rybí pomazánce od firmy Gurmán klub z Kamenných Žehrovic je listerie! Zpráva, která na Kladensku i jinde zaskočila nejednoho milovníka lahůdek.\nGurmán klub. Sídlo společnosti v Kamenných Žehrovicích. Pomazánka se zde ve čtvrtek vyrábět nesměla.Foto: DENÍK/Ondřej Špalek\nStátní zemědělská a potravinářská inspekce (SZPI) našla nebezpečnou bakterii ve 227 kilogramech pomazánky ve vaničkách o objemu 150 gramů s datem spotřeby do 22. července. „Upozorňujeme spotřebitele, aby tento výrobek nejedli. Uvedenou šarži rybí pomazánky, kterou expedovala do obchodní sítě pražská firma Alimpex Food, musí obě společnosti stáhnout z trhu. Část si již zakoupili spotřebitelé,“ uvedl mluvčí SZPI Ivo Klemeš.\nInspekce výrobci ze Žehrovic uložila zastavit na několik dní výrobu v inkriminovaném provozu a provést dezinfekční a sanitární opatření. Po nich musí Gurmán klub doložit, že je vše v pořádku. Ani to ho však asi neuchrání od správního řízení, v němž může zaplatit desetitisíce až statisíce korun pokuty. „Když se někde listerie objevila, bylo zatím řízení zahájeno vždy,“ dodal Klemeš.\nJak se nebezpečná listerie do provozu dostala, se zatím neví. „Výroba rybí pomazánky je specifická, protože ji nepřipravujeme z našich surovin, ale dodaných komponentů. Proto celou záležitost řešíme i s našimi dodavateli,“ uvedl majitel společnosti Gurmán klub Jiří Tomášek.\nVýsledky sanitárních stěrů z provozovny by měly být známy dnes v poledne. Pokud bude vše v pořádku, bude výroba naplno obnovena. „Nikdo se nemusí bát, že by byly bakterií kontaminovány jiné výrobky naší firmy než ona pomazánka s datem do dvaadvacátého července,“ prohlásil Tomášek.\nRybí pomazánku od Gurmán klubu jsme včera zaregistrovali hned v několika obchodech na Kladensku. Datum spotřeby se pohybovalo kolem 11. srpna, nemělo by tedy jít o kontaminovanou šarži. Přesto se ji například Jednota rozhodla minimálně z jedné prodejny stáhnout. „Akceptujeme to, je to riziko podnikání,“ dodal Tomášek.\nPožití potravy kontaminované bakterií Listeria monocytogenes způsobuje takzvanou listeriózu. Nemoc postihuje především těhotné ženy, novorozence a starší lidi se sníženou imunitou. Loni touto chorobou onemocnělo 80 lidí, 14 z nich zemřelo. Epidemie vrcholila v listopadu, kdy bylo 20 onemocnění, a v prosinci, kdy bylo 19 nových případů. Podle inspekce kvůli listerii 19 provozoven loni ukončilo činnost.


SMLOUVA. o poskytování poradenských služeb. uzavřená mezi - PDF\nDownload "SMLOUVA. o poskytování poradenských služeb. uzavřená mezi"\n1 SMLOUVA o poskytování poradenských služeb uzavřená mezi KOVANDA, TYKALOV Á advokátní kancelář s.r.o. se sídlem Praha 1, Vodičkova 28 za niž jedná Mgr. Eva Tykalová, jednatel IČ: bankovní spojení: Komerční banka, a.s. číslo účtu: /0100 (dále jen "Poradce") a Českou republikou - Ministerstvem financí ČR se sídlem Praha 1, Letenská 15 jejímž jménem jedná Ing. Tomáš Zídek IČ: bankovní spojení: Česká národní banka číslo účtu: (dále jen "MF") (společně též "Smluvní strany") Jako inominátní smlouvu podle zák. č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník, ve znění pozdějších předpisů\n2 Obě smluvní strany, s úmyslem být touto smlouvou (dále jen "Smlouva") na následujícím znění Smlouvy: vázány, se dohodly Článek 1 Předmět Smlouvy 1.1 Předmětem této Smlouvy je závazek Poradce provést poradenské služby týkající se právní podpory odboru 34 - Státní dozor nad sázkovými hrami a loteriemi (dále jen "poradenské služby") a závazek Ministerstva financí (dále "MF") uhradit cenu dle článku 2 níže, to vše za podmínek uvedených dále v této Smlouvě. 1.2 V rámci poradenských služeb Poradce dodá MF požadované výstupy a další jednotlivá Plnění tak, jak jsou specifikována v Příloze Č. 1 této Smlouvy (dále jen "Plnění"). 1.3 Poradce se zavazuje odevzdat MF v rámci předávání Plnění a jeho ucelených dílčích částí i všechny podklady, které byly získány nebo vytvořeny z prostředků MF. 1.4 Poradce bude při poradenských službách postupovat v souladu s obecně závaznými právními předpisy a jinými právními předpisy, které se vztahují k předmětu Smlouvy Poradce je povinen sestavit vždy ke každému 5.dni měsíce následujícího po měsíci, v němž vykonal činnost, výkaz činnosti, kterou vykonal v předchozím měsíci spolu s uvedením počtu hodin poskytování činnosti (dále jen "výkaz činnosti") Článek 2 Cena a platební podmínky 2.1 MF se zavazuje zaplatit Poradci za poradenské služby provedené na základě této Smlouvy cenu v české měně a v souladu se zákonem Č. 526/1990 Sb., o cenách, jak je uvedena v Příloze Č. 2 této Smlouvy (dále jen "Cena"). 2.2 Cena bude hrazena MF na základě daňového dokladu (faktury) vystaveného Poradcem. Daňový doklad (faktura) musí být vystaven v souladu s příslušnými právními předpisy, zejména se zákonem Č. 561/1993, o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů, a se zákonem Č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty, ve znění pozdějších předpisů, a musí obsahovat číslo daňového dokladu (faktury), datum vystavení, obchodní firmu, sídlo nebo místo podnikání, právní formu, IČ Poradce a MF, číslo bankovního účtu Poradce, předmět fakturace, fakturovanou Cenu v české měně (bez DPH v české měně, % sazba DPH, DPH v české měně, Cena v české měně s DPH). Přílohou daňového dokladu (faktury) bude podepsaný akceptační protokol (Příloha č. 3 této Smlouvy) a výkaz činnosti dle čl Splatnost faktury vystavené Poradcem je dvacet jedna (21) dní od data doručení daňového dokladu (faktury) MF. V případě, že splatnost faktury připadne na den pracovního klidu nebo na den pracovního volna, bude se za den splatnosti považovat nejblíže následující pracovní den MF má právo daňový doklad (fakturu) Poradci před uplynutím lhůty splatnosti vrátit, aniž by došlo k prodlení s jeho úhradou, obsahuje-li nesprávné údaje, nesprávné náležitosti, chybí-li na daňovém dokladu (faktuře) některá z náležitostí, chybí-li kopie akceptačního protokolu. 2.5 Při nedodržení termínu splatnosti daňového dokladu (faktury), má Poradce právo na úrok z prodlení. Výše úroku z prodlení se řídí Nařízením vlády č. 142/1994 Sb., který se stanoví výše úroku z prodlení a poplatku z prodlení podle Občanského zákoníku, ve znění pozdějších předpisů. 2.6 Cena za Plnění předmětu Smlouvy uvedená v Příloze Č. 2 této Smlouvy je neměnná a představuje nepřekročitelný limit.\n3 Článek 3 Součinnost Ministerstva financí 3.1 Pro účely Plnění předmětu Smlouvy Ministerstvo financí (dále "MF") poskytne Poradci potřebnou součinnost, zejména veškeré dostupné informace a materiály nebo jiné potřebné podklady nezbytné pro splnění závazků Poradce podle této Smlouvy. 3.2 MF s Poradcem projedná rozsah Plnění, včetně rozsahu dílčích Plnění, a vymezí úkoly Poradce a MF v souladu s článkem MF se zavazuje přejímat jednotlivá dílčí Plnění, pokud odpovídají dohodnutému rozsahu, na základě akceptačního protokolu odsouhlaseného oběma stranami. Článek 4 Autorská práva 4.1 Dojde-li při Plnění této Smlouvy Poradcem k vytvoření díla, které muze být předmětem autorských práv, náležejí tato práva výlučně Poradci, který se tímto zavazuje převést na MF k takto vytvořenému dílu časově neomezené bezplatné a nevýlučné užívací právo. Článek 5 Zachování mlčenlivosti 5.1 Smluvní strany se dohodly, že za citlivé informace považují: o veškeré postoupené dokumenty a informace MF a informace obchodní, marketingové, finanční nebo organizační povahy, o výstupy, metodologie a know-how získané od druhé Smluvní strany v souvislosti s Plněním předmětu této Smlouvy a o všechny další skutečnosti, se kterými se Poradce setká při Plnění předmětu této smlouvy. 5.2 Smluvní strany se zavazují, že budou zachovávat mlčenlivost o citlivých informacích. 5.3 Povinnost dodržování mlčenlivosti o citlivých informacích, o nichž se hovoří v tomto článku, se nevztahují na informace: _ které jsou nebo se stanou všeobecně a veřejně přístupnými jinak než porušením ustanovení tohoto článku ze strany příjemce; _ které jsou příjemci informací od druhé smluvní strany; známy a byly mu volně k dispozici ještě před přijetím těchto _ které budou následně příjemci sděleny bez závazku mlčenlivosti třetí stranou, jež rovněž není ve vztahu k nim nijak vázána. V případě, že MF bude požadovat rozmnožení či předání citlivých informací vytvořených Poradcem v souvislosti s poradenskými službami třetím stranám nad rámec tohoto článku, musí tak učinit v písemné žádosti Poradci, jež musí obsahovat úplné zdůvodnění daného rozmnožení či předání. Udělení písemného souhlasu Poradcem s uvedeným rozmnožením či předáním může být odmítnuto, ne však bezdůvodně. Toto však neplatí v případě rozmnožení nebo předání těchto informací orgánům státní správy, v souladu s obvyklými souvisejícími postupy. 5.4 Poskytne-li MF v souladu se zněním tohoto článku citlivé informace získané od Poradce v souvislosti s Plněním předmětu této Smlouvy třetím osobám, budou tyto citlivé informace poskytovány a rozmnožovány v úplnosti, včetně případných prohlášení o omezení odpovědnosti.\n4 Článek 6 Ukončení Smlouvy 6.1 Tato smlouva je uzavřena na dobu určitou do V případě, že jedna ze smluvních stran neoznámí druhé smluvní straně, že nemá zájem na obnovení této smlouvy, nejpozději do , smlouva se automaticky obnovuje o jeden rok. 6.2 Tuto smlouvu lze ukončit předčasně písemnou dohodou obou stran. 6.3 Tuto smlouvu lze ukončit písemnou výpovědí bez odůvodnění s výpovědní dobou dvou měsíců. 6.4 Odstoupení od této Smlouvy se řídí příslušnými ustanoveními obchodního zákoníku. Podstatným porušením se rozumí na straně Poradce, pokud tento neposkytne poradenské služby ani na základě opakované výzvy k jejich poskytnutí, a to nejpozději do dvou týdnů ode dne doručení opakované výzvy ani v této lhůtě nesdělí závažné okolnosti, které mu v tom brání. Podstatným porušení na straně MF se rozumí prodlení s platbou dle daňového dokladu (faktury) vystavené v souladu s touto smlouvu přesahující 30 dní. Článek 7 Vyšši moc 7.1 Žádná ze smluvních stran není odpovědná za prodlení s Plněním závazků dle této Smlouvy, pokud bylo způsobeno okolnostmi vylučujícími odpovědnost (dále jen "vyšší moc"). Za vyšší moc ve smyslu této Smlouvy se považují mimořádné okolnosti bránící dočasně nebo trvale splnění v ní stanovených povinností, pokud nastaly po jejím uzavření nezávisle na vůli povinné strany a jestliže nemohly být tyto okolnosti nebo jejich následky povinnou stranou odvráceny ani při vynaložení veškerého úsilí, které lze rozumně v dané situaci požadovat ( 374 Obchodního zákoníku). Za vyšší moc se však nepokládají okolnosti, jež vyplývají z osobních, zejména hospodářských poměrů povinné strany a dále překážky Plnění, které byla tato strana povinna překonat nebo odstranit podle této Smlouvy, obchodních zvyklostí nebo obecně závazných právních předpisů, nebo jestliže může důsledky své odpovědnosti převést na třetí osobu (subdodavatele), jakož i okolnosti, které se projevily až v době, kdy byla povinná strana již v prodlení. Za vyšší moc se rovněž nepovažuje okolnost, o které mohla a měla povinná strana při uzavírání Smlouvy předpokládat, že patrně nastane. 7.2 Je-li některé ze stran zabráněno plnit své závazky z některého z výše uvedených důvodů, oznámí druhé straně tyto okolnosti a druhá strana přiměřeně prodlouží lhůtu Plnění této Smlouvy. Článek 8 Oznámení 8.1 Kromě případů výslovně uvedených v této Smlouvě budou veškerá oznámení mezi smluvními stranami učiněna písemnou formou, v českém jazyce, předána osobně či odeslána doporučeným dopisem, faxem nebo em, a to na adresu či ovou adresu druhé strany uvedené v této Smlouvě s uvedením příjemce nebo na jinou adresu či jinému adresátovi, které může daná strana určit prostřednictvím oznámení učiněného v souladu s tímto článkem, a budou považována za doručená: a) v případě osobního doručení předáním; b) v případě odeslání doporučeným dopisem třetím (3) dnem po odeslání na adresy uvedené v záhlaví této Smlouvy; c) v případě odeslání em při přijetí potvrzení o přijetí z příjemcova počítače, pokud je zpráva přijata v pracovní den do hod., a v opačném případě následující pracovní den po pracovním dni, kdy byla zpráva odeslána.\n5 8.2 Adresy, telefonní a faxová čísla smluvních stran pro účely předchozího článku budou následující: Pro Poradce: na adresu uvedenou v úvodu Smlouvy MgL Eva Tykalová eva.tykalova~ktlegal.cz Tel.: /3 Pro MF: na adresu uvedenou v úvodu Smlouvy Ing. Tomáš Zídek Článek 9 Závěrečná ustanovení 9.1 Smlouva nabývá platnosti a účinnosti dnem jejího podpisu oprávněnými zástupci obou smluvních stran. 9.2 Smluvní strany se seznámily s obsahem této Smlouvy a souhlasí s tím, že budou vázány jejími ustanoveními. Dále souhlasí, že tato Smlouva obsahuje kompletní a jedinečné znění dohody mezi nimi vzhledem k předmětu Smlouvy, která je nadřazena všem předchozím návrhům ústním či písemným a veškeré další komunikaci mezi oběma stranami vztahující se k předmětu Smlouvy. 9.3 Veškeré změny Smlouvy budou učiněny formou písemného dodatku k této Smlouvě podepsaného oběma stranami. 9.4 Smluvní strany se dohodly, že na právní vztahy vzniklé z této Smlouvy se použije právní řád České republiky, zejména zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník, ve znění pozdějších předpisů. Veškeré případné spory vzniklé z této Smlouvy bude řešit příslušný soud České republiky. 9.5 Pokud budou jakákoliv ustanovení této Smlouvy uznána neplatnými či neúčinnými, zbývající část Smlouvy zůstane nadále plně v platnosti a účinnosti, pokud zůstane funkčním nástrojem k dosažení záměrů obou stran. Smluvní strany dále souhlasí s tím, že nahradí neplatná a nevykonatelná ustanovení vzájemně přijatelným platným, zákonným a vykonatelným ustanovením, které bude odrážet záměry smluvních stran obsažené v původním ustanovení. 9.6 Práva a povinnosti vyplývající z této Smlouvy nelze bez souhlasu druhé strany převést na třetí stranu. 9.7 Veškeré přílohy Smlouvy jsou nedílnou součástí této Smlouvy. 9.8 Obě smluvní strany berou na vědomí, že originál podepsané smlouvy bude v elektronické podobě zveřejněn na internetových stránkách Ministerstva financí na dobu neurčitou. 9.9 Tato Smlouva byla vyhotovena ve dvou stejnopisech s platností originálu, jeden obdrží MF a jeden Poradce. NA DŮKAZ ČEHOŽ smluvní strany tuto Smlouvu podepsaly následovně: V Praze dne: Česká republika Ministerstvo fina Ing. Tomáš Zídek 45: tť-. $J1~ ' V Praze dne: 1. ;. /ki,t KOV ANDA, TYKALOV Á advokátní kancelář KO~, ~k~yc~~;~v Á Vodičk 'a b:k. II () (JOPraha I.: ' - 3 JC :"E'Y':) (w, 1,j ';lq;myl) 166 M, gr. va lyha o.a S.LO.\n6 Příloha ě. 1 Rozsah Plnění V souladu s článkem 1 Smlouvy se strany dohodly na tomto rozsahu Plnění konzultace vedených správních řízení, zejména nestandardních žádostí právní posouzení metodických vzorů a vzorů dokumentů SDSL konzultace právní problematiky spojené s vyjádřeními pro rozhodnutí včetně náležitostí odůvodnění, autoremedura, odvolací řízení (rozhodnutí, usnesení, výzva) právní podpora při vedení správních řízení a vydávání rozhodnutí právní poradenství ve vztahu ke komunikaci MF s třetími osobami (např. provozovateli, městy a obcemi, žadateli o informace dle zák. č. 106/1999 Sb.) žaloby - příprava argumentace pro zastupující AK\n7 Příloha č. 2 Cena za Plnění Celková cena za Plnění dle s ecifikace v Příloze č. 1 této Smlou činí Kč + rříslušné DPH za každou hodinu osk ování oradenské činnosti. Tato cena bude ze stran MF uhrazena na základě faktury vystavené vždy měsíčně po převzetí prací.\n8 Příloha č. 3 Akceptační protokol Ministerstvo financí ČR Letenská 15, Praha 1 KOV ANDA, TYKALOV Á advokátní kancelář S.f.O. Praha 1, Vodičkova 28 Potvrzuji, že k datu podpisu tohoto Akceptačního protokolu byly řádně, včas a v očekávané kvalitě zajištěny výstupy v souladu se Smlouvou o provedení poradenských služeb, uzavřenou dne mezi Ministerstvem financí a Poradcem. Zároveň potvrzuji, že KOVANDA, TYKALOV Á advokátní kancelář S.f.O. je oprávněna vystavit fakturu ve výši Kč, (slovy ), včetně 20 % DPH. Akceptoval: V Praze dne: Předložil: V Praze dne: Ministerstvo financí KOV ANDA, TYKALOV Á advokátní kancelář S.f.O. Ing. Tomáš Zídek Mgr. Eva Tykalová


Prodej, rodinný dům, 2+1, Lužná, Masarykovo nám.\nZařazení: prodej domů Lužná\nNabízíme k prodeji rodinný dům s garáží v obci Lužná u Rakovníka. Dům má dispozici 2+1 s východní a jižní orientací. Dům je několik let neobydlen a je vhodný ke kompletní rekonstrukci, kdy si může případný zájemce dům upravit, dle svých představ, s možností...\nProdej, rodinný dům,5+1, Lužná, ul. Nová\nNabízíme k prodeji prostorný rodinný dům s garáží v obci Lužná u Rakovníka. Dům má dispozici 5+1 s pozemkem a bazénem. V suterénu se nachází společenská místnost, které dominuje krb a ze které je výstup přímo do zahrady. V domě jsou dvě koupelny, dílna,...\nProdej, rodinný dům 4+1, 938m2, Bor - Lužná\nNa prodej rodinný dům v obci Lužná. Panelový dům je vzdálen 3 km od města Bor a 3 km od přivaděče na dálnici. Vytápění je zde řešeno kotlem na tuhá paliva, ohřev vody zajišťuje bojler. Voda je přivedena čerpadlem ze studny a odpad je zde sveden do septiku....


Správa železniční dopravní cesty (SŽDC) výrazně zkrátila v uplynulých 12 měsících úseky, na kterých bylo zavedeno snížení traťové rychlosti. V meziročním srovnání k 30. 6. loňského a letošního roku došlo ke snížení celkové délky takzvaných pomalých jízd o 39 procent. K ještě podstatnějšímu zkrácení délky, a to o více než polovinu, došlo u pomalých jízd zavedených z důvodu technického stavu trati.\nNa síti SŽDC, která měří 9 374 km, musely vlaky v polovině letošního roku zpomalovat na necelých 80 km tratí, zatímco před rokem to bylo na přibližně 140 km. „Navýšení finančních prostředků a jejich směřování do ucelenějších oprav umožňuje operativnější odstranění pomalých jízd v úsecích, kde již došlo ke zhoršení technického stavu, ale především můžeme těmto stavům předcházet, zavedení pomalých jízd eliminovat nebo alespoň minimalizovat nezbytně nutnou dobu jejich trvání,“ říká generální ředitel SŽDC Jiří Svoboda. Jak dodává, kvůli složitosti zajištění komplexnějších oprav se snížení počtu pomalých jízd dosud neprojevilo na regionálních tratích.\nProblematice pomalých jízd věnuje SŽDC velkou pozornost, pravidelně se analyzují a vyhodnocují s cílem minimalizovat jejich počet, délku a dobu trvání. Zlepšování stavu v této oblasti je závislé na přídělu finančních prostředků, kapacitách zhotovitelů, vyhlášení výběrových řízení včetně dodržení všech lhůt a případných odvolání, zařazení potřebných výluk do výlukových plánů, jejich projednání s dopravci a v neposlední řadě i na klimatických podmínkách.\nModrý sloupec grafu obsahuje všechny evidované pomalé jízdy (PJ), tedy ty zavedené z důvodu stavebních prací, bezpečnosti, konsolidace, přírodních vlivů, činnosti cizích právních subjektů nebo technického stavu. Červený sloupec pak znázorňuje délku pomalých jízd zavedených pouze kvůli nevyhovujícímu technickému stavu, která se za sledované období zkrátila o 55 procent.\nNa celostátních dráhách o celkové délce 4 880 km došlo k poklesu délky pomalých jízd o 49,5 procenta, u pomalých jízd zavedených z důvodu technického stavu dokonce o 77 procent.\nNa regionálních dráhách, které měří celkem 4 494 km, se délka pomalých jízd meziročně zvýšila o 58 procent. V tomto navýšení jsou však obsaženy pomalé jízdy zavedené v úseku Ledečko – Kácov (8,3 km), kde letos v říjnu dojde k vyloučení provozu za účelem obnovy její plné provozuschopnosti v polovině příštího roku. V případě úseku Katusice – Mladá Boleslav (4,2 km) se předpokládá odstranění pomalé jízdy do konce letošního října, v úseku Slavonice – Dačice (1,9 km) pak do závěru tohoto roku. Tím by mělo být dosaženo celkového pozitivního trendu snižování pomalých jízd také na regionálních tratích.\nHlavní strana ▶ Pro média ▶ Tiskové zprávy ▶ Délka úseků s pomalými jízdami na síti SŽDC se výrazně snížila