Za nepředvídatelné souzení mohou podle předsedy Ústavního soudu Pavla Rychetského nepřehledné zákony i někteří soudci.\n* LN Opakovaně jste v minulosti kritizoval nepředvídatelnost rozhodovaní soudů. Co je příčinou?\nTěch příčin je mnoho. Osobně za jednu z významných považuji velmi nepřehledný stav právního řádu, jeho výraznou nestabilitu a neustálé změny. Výsledkem pak je jistá bezradnost konkrétního soudce, která se projeví v rozhodování.\n* LN Jaké jsou ty další příčiny?\nU nás například neexistuje soustavný systém celoživotního vzdělávání soudců. V řadě případů také ještě nemáme, promiňte mi ten termín, kapitalismus dostatečně zažitý. Nyní mluvím o relativně sofistikovaných sporech z oblasti finančních transakcí a společenstevního práva, ale i hospodářské soutěže a kartelového práva. Je to velmi složitá a specializovaná problematika a existují soudci, kteří jsou, zejména počátku, v této oblasti naprosto bezradní. Co se týče trestního práva, nevím, jestli je to úzkostlivost soudců či co, ale často se stane, že je za závažný trestný čin, třeba za pohlavní zneužívání malého dítěte, uložen nepřiměřeně mírný trest – dokonce s podmíněným odkladem. To jsou případy, kdy soudce má pochybnosti o vině a podle zásady in dubio pro reo by měl souzeného viny zprostit. On to však neudělá a místo toho uloží nízký trest. Na Západě soudci postupují jinak. Když už uznají, že je člověk vinen, tak mu bez skrupulí uloží odpovídající trest.\n* LN Jinak řečeno – nejsem si jistý vinou obžalovaného, nepídím se dál po pravdě, uznám ho rovnou vinným a kompenzuji to nesmyslně mírným trestem.\nAno, bohužel je to u nás dosti rozšířené. Nechci říci, že jde doslova o zbabělost. Je to ale určitě pohodlnost a oportunismus.\n* LN Co by mohlo učinit českou justici předvídatelnou?\nMyslím, že tu jde o dvě oblasti. První z nich je jakési posílení stavovské hrdosti. Soudci jako stav si musí uvědomit, že nepředvídatelnost je jednou z příčin dost výrazné nedůvěry ze strany veřejnosti. Druhou je pak systém celoživotního vzdělávání soudců. Ten byl totálně opuštěn. Pokud Justiční akademie něco pořádala, vždycky to bylo na principu naprosté dobrovolnosti. Jsou to takové ty přežívající zvyky z minulé doby, kdy na školeních byly nejdůležitější večery a noci.\n* LN Nemělo by také smysl změnit a zpřehlednit zákony? Mluvil jste přece o nepřehledném právním řádu.\nJistě. Od letoška máme nový trestní kodex. Trvá to ovšem deset dvacet let, než se ustálí jeho interpretace a judikatura. V oblasti občanského práva je to naprostá katastrofa. Stále zde platí občanský zákoník z roku 1964 s nesčíslným množstvím novelizací. To je dlouhodobě naprosto nepřijatelný stav. Nutností je stabilní moderní kodifikace, která už nebude podléhat změnám. Klasickým příkladem je Code Napoleon, je sice z roku 1804, ale ve Francii vlastně platí dodnes. Podobně Všeobecný občanský zákoník z roku 1811 platí v Rakousku dodnes.


Zakopalová se zvedá a boj o českou dvojku ve Fed Cupu neřeší | Ostatní sporty | Lidovky.cz\n16. dubna 2013 8:00\nPRAHA - S přibývajícím věkem se tenistka Klára Zakopalová zklidnila, bere věci více s nadhledem a na kurtu září. Poslední rok a čtvrt hraje nejlépe v kariéře a výsledkem toho je, že je od pondělka poprvé světovou dvacítkou.\nKlára Zakopalová foto: Reuters\n"Jsem samozřejmě ráda, je to splněný cíl. Už mám další cíl, ale nahlas ho říkat nebudu," řekla jednatřicetiletá Zakopalová s úsměvem před nedělním odletem do Palerma. V Itálii by měla jako česká dvojka po sedmi letech znovu hrát ve Fed Cupu. V žebříčku Zakopalová letos nejprve po finále v Šen-čenu překonala své sedm let staré maximum, byla 23. a nyní je po turnaji v Katovicích dvacátá.\n"Věděla jsem to předem, že tam budu, a kdybych hrála v Katovicích semifinále, tak už bych byla devatenáctá, a to by bylo ještě lepší, ale i takhle jsem ráda," řekla. Už loni, ještě pod vedením Petra Kralerta, začala hrát výborně a letos za pomoci kouče Martina Nekoly dál drží laťku vysoko. "Dospívám trošku pomaleji. Předtím jsem to nezvládala moc psychicky, ale myslím, že jsem věkem vyzrála a teď jsem se nad tím trošku povznesla, a je to lepší," uvažovala, proč hraje životní tenis.\nUž nevypadá mezi výměnami odevzdaně nebo ztrápeně\nZlepšila i projev na kurtu. Už nevypadá mezi výměnami odevzdaně nebo ztrápeně jako dřív, ale z očí jí často čiší soustředění. "To je jen věkem, ničím jiným, asi. Cítím, že jsem klidnější, a zůstávám pozitivní, i když se nedaří," řekla Zakopalová. Díky svým výkonům proto znovu zažívá fedcupovou atmosféru. V soutěži družstev si přitom naposledy zahrála zápas v roce 2006 ještě pod dívčím jménem Koukalová a pomohla k vítězství v Thajsku.\nOd té doby se ale do sestavy nevešla, až loni při finále v Praze byla sparingpartnerkou týmu a rozehrála Češky k titulu. "Fedcupový týden mě vždycky moc bavil a i zápasy jsem hrávala dobře. Je to sice větší tlak, ale mám na to jen dobré vzpomínky," řekla Zakopalová. V týmové soutěži má bilanci osmi výher a čtyř porážek. Nejslavnější vítězství si připsala při své premiéře v Chorvatsku, kde porazila Ivu Majoliovou. "To je asi můj nejsilnější zážitek," vzpomínala.\nV Palermu bude Zakopalová bojovat o pozici dvojky s Lucií Šafářovou, autorkou vítězného bodu z loňského finále proti Srbkám, které se ale letos moc nedařilo. "Neřeším, která z nás bude hrát, hlavní je výhra týmu. Lucie hrála ve Fed Cupu výborně, má zkušenosti a rozhodovat bude aktuální forma," řekla Zakopalová.\nTémata: Klára Zakopalová, Pohár Billie Jean Kingové (bývalý Fed Cup), Klára Koukalová, Fed Cup, Palermo, Katovice, Lucie Šafářová, Iva Majoliová, Petr Kralert, Palermo, Katovice, Itálie, Petr Kralert, Iva Majoliová, Lucie Šafářová, Chorvatsko, Thajsko, Tenis


Ekologie - kronika ekologické katastrofy 2003-01-06\nMoc často jsem uvažoval, že alespoň začnu tuhletu kroniku psát, aby se lidi nad sebou alespoň chvilku nad sebou zamysleli. Tahle planeta se už podle mne začíná zmítat v ekologických křečích a lidičkám, jak se zdá, je to úplně jedno. Stále uvažují jenom ze dne na den - dneska nějak přežít a co nejvíc si nahrabat, co nejvíc si užít, co na tom, co bude zítra, tak zřejmě uvažuje drtivá většina obyvatel téhleté planety.\nNa co tak rádi zapomínají? Stručně si to připomeňme :\n- naše planeta Země je koule a tudíž má konečný povrch a biosféra má jen konečnou a omezenou kapacitu. Nemůže uživit libovolné množství navíc velmi rozmařile žijících lidí,\n- civilizační systém - liberální kapitalismus - který nejvíce odpovídá nezodpovědné a bezohledné lidské mentalitě, se dnes již prosadil téměř na celé planetě. Je to společenský systém, který na jedné straně vede k téměř pozemsky neomezeným možnostem pro malou skupinku lidí, k velkým možnostem pro úspěšnou skupinu a k minimálním možnostem pro zbytek lidstva. Je to systém, který se vyznačuje zcela neomezeným plýtváním, zcela bezohlednou likvidací přírodního bohatství a přírody samé (možná teď mluvím obzvlášť o té naší české "verzi" kapitalistického hokynaření).\n- když už mluvím o té naší verzi, děsí mne, jakým tempem teď u nás všude mizí zemědělská půda a vůbec půda, která je schopná nás jakkoli živit svými plody, kyslíkem, dřevem a nebo schopností vázat vodu. Kdo si všiml letošních záplav, ať nad tím zkusí chvilku přemýšlet.


Smoby Lékařský vozík s příslušenstvím | Lékaři | Maxíkovy hračky Lékaři Smoby Lékařský vozík s příslušenstvím Prodej skončil Vybrat podobné zboží Kód zboží:SMB SM 024422 Značka: Smoby Vhodné pro: děvčata i kluky od 3 let Záruka: 2 roky Popis Parametry Smoby Lékařský vozík s příslušenstvím Třípodlažní lékařský vozík s infuzí a vybavením pro malého lékaře. Vozík má mnoho úložných prostor na lékařské nástroje včetně odnímatelné horní misky.\nvrtačka Skladem (5 a více ks) 299 Kč 449 Kč -33% do košíku Šroubovák/ vrtačka s mechanickou funkcí v licenci Black&Decker. Kód zboží: SMB SM 360106 Smoby Smoby Black & Decker Motorová pila Skladem (5 a více ks) 435 Kč 599 Kč -27% do košíku Motorová pila v licenci Black & Decker se zvukovými efekty. Kód zboží: SMB SM 360103 Smoby Smoby Black & Decker Quattro nářadí Skladem (1 ks) 519 Kč 629 Kč -17% do košíku Nářadí 3v1 v licenci Black & Decker. Kód zboží: SMB SM 360102 Smoby Smoby Black & Decker Sada nářadí na opasku Skladem (4 ks) 329 Kč do košíku Sada nářadí pro malé kutily s praktickým opaskem. Kód zboží: SMB SM 360107 Smoby Smoby Black & Decker Velká pracovní dílna Center Skladem (1 ks) 1 599 Kč 1 999 Kč -20% do košíku Smoby Black & Decker Velká pracovní dílna Center. Velká dílna pro malé kutily s mechanickou vrtačkou a bohatým příslušenstvím Kód zboží: SMB SM 360701 Smoby Smoby Black&Decker Pracovní dílna Bricolo One Skladem (5 a více ks) 1 299 Kč 1 599 Kč -19% do košíku Pracovní dílna pro malé mechaniky obsahující celkem 79 ks příslušenství. Kód zboží: SMB SM 360700 Smoby Smoby Black&Decker Šroubovák s vrtačkou a příslušenstvím Skladem (4 ks) 249 Kč do košíku Šroubovák s vrtačkou s mechanickou funkcí v licenci Black&Decker. Kód zboží: SMB SM 360108 Smoby Smoby Cotoons Xylofon Skladem (5 a více ks) 499 Kč 599 Kč -17% do košíku Xylofon s paličkami pro nejmenší hudebníky. Kód zboží: SMB SM 110500 Smoby Smoby Disney Frozen Kadeřnický set Skladem (5 a více ks) 549 Kč 699 Kč -21% do košíku Set pro malé kadeřnice s motivem oblíbených hrdinek z filmu Ledové království. Kód zboží: SMB SM 320106 Smoby Smoby Disney Frozen Kuchyňka 90cm Skladem (2 ks) 1 099 Kč 1 499 Kč -27% do košíku Dětská kuchyňka s motivem princezen z Disney pohádky Ledové království se třpytivým efektem. Kód zboží: SMB SM 024498 Smoby Smoby Disney Princess Toaletní stolek Skladem (5 a více ks) 799 Kč 1 199 Kč -33% do košíku Dětský kosmetický stolek s motivem princezen s velkým zrcadlem. Kód zboží: SMB SM 024236 Smoby Smoby Disney Princess Toaletní stolek se židličkou Skladem (5 a více ks) 1 499 Kč 1 999 Kč -25% do košíku Dětský kosmetický stolek s židličkou s motivem princezen. Kód zboží: SMB SM 024232 Smoby Smoby Disney Violetta Mikrofon se stojanem Skladem (5 a více ks) 1 199 Kč 1 699 Kč -29% do košíku Dětský mikrofon se stojanem v desingu Violetty. Kód zboží: SMB SM 027223 Smoby Smoby Doktorský kufřík s příslušenstvím Skladem (5 a více ks) 449 Kč do košíku Dětský doktorský kufřík plný výbavy. Kód zboží: SMB SM 340100 Smoby Smoby Elektronická pokladna Skladem (1 ks) 869 Kč 1 199 Kč -28% do košíku Dětská elektronická pokladna s dotykovým panelem. Kód zboží: SMB SM 350102 Smoby Smoby Elektronická pokladna s váhou Skladem (1 ks) 729 Kč 899 Kč -19% do košíku Dětská elektronická pokladna se světelnými a zvukovými efekty. Kód zboží: SMB SM 350105 Smoby Smoby Elektronická pokladna s váhou - Poškozený obal Poslední kus skladem 669 Kč 899 Kč -26% do košíku Dětská elektronická pokladna se světelnými a zvukovými efekty. Kód zboží: SMB SM 350105_OBAL Smoby Smoby Hello Kitty Toaletní stolek s příslušenstvím Skladem (5 a více ks) 569 Kč 849 Kč -33% do košíku Dětský kosmetický stolek s motivem oblíbené Hello Kitty s velkým zrcadlem. Kód zboží: SMB SM 024118 Smoby Smoby Kuchyňka Bon Appetit elektronická červená Skladem (3 ks) 1 249 Kč 1 599 Kč -22% do košíku Dětská kuchyňka v červeno-bílé barvě se zvukovými efekty. Kód zboží: SMB SM 310800 Smoby Smoby Kuchyňka Bon Appetit Cherry elektronická modro-zelená Skladem (1 ks) 1 299 Kč 1 599 Kč -19% do košíku Kuchyňka Bon Appetit Cherry se zvukovými efekty a prodlouženou pracovní plochou. Kód zboží: SMB SM 310900 Smoby Smoby Kuchyňka Cooky modro-oranžová Skladem (5 a více ks) 799 Kč 1 199 Kč -33% do košíku Dětská kuchyňka se sporákem, troubou, kávovarem, dřezem a 19 ks příslušenství. Kód zboží: SMB SM 310705 Smoby Smoby Kuchyňka Cuisine Chef oranžová Skladem (5 a více ks) 999 Kč 1 499 Kč -33% do košíku Plastová kuchyňka vhodná pro chlapce i dívky. Kód zboží: SMB SM 310803 Smoby Smoby Kuchyňka Tefal Studio Magic bubble elektronická Skladem (5 a více ks) 1 949 Kč 2 299 Kč -15% do košíku Elektronická kuchyňská linka se zvukovými efekty a bohatým příslušenstvím. Kód zboží: SMB SM 311006 Smoby Smoby Kuchyňka Tefal Studio XXL Bubble červená Skladem (2 ks) 2 699 Kč 3 599 Kč -25% do košíku Elektronická dětská kuchyňka v kvalitním plastovém provedení. Kód zboží: SMB SM 311014 Smoby Smoby Ledové království Čajový servis s tácem Skladem (3 ks) 349 Kč do košíku Čajový servis v motivu oblíbené filmové pohádky Ledové království. Kód zboží: SMB SM 310523 Smoby Smoby Ledové království Čajový set Skladem (5 a více ks) 469 Kč 699 Kč -33% do košíku Čajový servis v motivu oblíbené pohádky Ledové království. Kód zboží: SMB SM 310512 Smoby Smoby Ledové království Moje první kuchyňka Skladem (5 a více ks) 829 Kč 1 399 Kč -41% do košíku Kuchyňka pro nejmenší kuchařky v motivu oblíbené filmové pohádky Ledové království. Kód zboží: SMB SM 310706 1 | 2 | Další z celkem 53 produktů Nahoru Nacházíte se: Maxíkovy hračky > Hry na profese > Lékaři > Smoby Lékařský vozík s příslušenstvím Maxíkovy hračky Hračky SKLADEM Podle ZNAČKY Maxík VYPRODÁVÁ Maxíkovy AKCE NOVINKY Hračky s licencí Podle věku Od narození do 3 let Od 3 do 6 let Od 6 do 12 let 12 let a více věk Hračky pro děti Hračky pro kluky Hračky pro děvčata Hračky z TV Dárkové kupóny Auta a autíčka Kojenecké potřeby RC Modely Autodráhy Panenky Hračky pro nejmenší Dřevěné hračky Výtvarné a naučné Hry na profese Dílna a nářadí Hasiči Hrajeme si na... Hrdinové Hudebníci Indiáni Kosmetický salon Kouzelníci Kuchařky a kuchaři Kuchyňky a spotřebiče Lékaři Malé hospodyňky Na farmě Piráti Policie Popeláři Princezny a Víly Rybáři Rytíři Svatba Špióni Trempové a život v přírodě V obchodě Vědci Vojáci Zahradníci Záchranáři Vlaky a příslušenství Figurky a hrdinové Stavebnice Společenské hry Puzzle Plyšové hračky Hračky na zahradu Rekreační sport Dětské kostýmy Textilní hračky Loutky a Divadla Pro děti a dětské Kosmetika Školní potřeby Dárkové předměty Oblečení pro děti Rozbalené zboží Tipy na dárek Vánoční VÝPRODEJ hraček Zimní radovánky Vánoce Karneval a Maškarní Tipy pro školky Hračky doprava zdarma ČESKÉ hračky Dárky k narození dítěte Dárek ZDARMA nebo 1+1 Škola volá! Hračky na jaro Titulní stránka Kontakt na Maxíka Vše o nákupu Dárkové kupony Dopravné Způsoby úhrady Obchodní podmínky Reklamace Odstoupení od kupní smlouvy Registrace Jak nakupovat Maxíkoviny Proč Maxík Proč Maxík? Maxíkovy omalovánky Přihlásit Uživatel: Heslo: Neodhlašovat Zapomněli jste heslo? Nový zákazník Košík O nás Kontakty Proč Maxík? Vše o nákupu Certifikáty a ocenění Dopravné Reklamace Způsob platby Dárkové kupóny Obchodní podmínky Maxíkoviny Kariéra Přihlašte se k odběru novinek: Mobilní verze © 2016 Famico, s.r.o. | © 2016 The LEGO Group. LEGO® a LEGO logo jsou ochrannými známkami společnosti LEGO Group. © 2016 Lucasfilm Ltd. & TM. Všechna práva vyhrazena. Porovnání hraček Oblíbené Pokračovat v nákupu Přejít do košíku Obsah košíku Produkt Kusů Cena / ks Celkem Celkem s DPH: Do košíku vkládáte více kusů, než je akčních produktů skladem. Položka bude rozdělena na akční a za běžnou cenu. Nebo můžete zvolit jen akční a do košíku se vloží jen množství za zlevněnou cenu. Do košíku vkládáte více kusů, než je aktuálně skladem. U výprodejových produktů nelze do košíku vložit více kusů, než je aktuálně skladem (ks). Do košíku lze vložit maximálně ks Skladem je aktuálně ks. Do košíku nelze vložit více kusů, protože je produkt momentálně vyprodaný u dodavatele a jeho další dostupnost je neznámá. Za akční cenu skladem skladem u dodavatele Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte. Další informace V pořádku


Pronájem zařízeného 4+1, Lhenická v Č.Bud.\nZpětÚvodNemovitosti České BudějoviceByty České BudějovicePronájem byty České BudějovicePronájem byty 4+1 České BudějovicePronájem zařízeného 4+1, Lhenická v Č. B.\nPronájem zařízeného 4+1, Lhenická v Č. B.\nNabízíme k pronájmu zařízený byt 4+1 s balkonem v ul. Lhenická v Českých Budějovicích.\nByt je zařízen starším nábytkem. Je v původním, udržovaném stavu. Ideální pro studenty, které majitel preferuje. Velkou výhodou je klidné místo v blízkosti Jihočeské univerzity. Domácí mazlíčci nevadí. K bytu jsou k dispozici dva sklepy. Majitel požaduje kauci. Volné od 1.7.2018....\nByt je zařízen starším nábytkem. Je v původním, udržovaném stavu. Ideální pro studenty, které majitel preferuje. Velkou výhodou je klidné místo v blízkosti Jihočeské univerzity. Domácí mazlíčci nevadí. K bytu jsou k dispozici dva sklepy. Majitel požaduje kauci. Volné od 1.7.2018.\n10.000 Kč(za měsíc)+ zálohy na energie cca 2000,-\nTyp nemovitosti Komerční objekt Jiný objekt Sklad Výroba Pozemek Pozemek - komerční využití Pozemek ostatní Pozemek pro bydlení Pozemek zemědělský Zahrada Byt Byt 1+1 Byt 1+kk Byt 2+1 Byt 2+kk Byt 3+1 Byt 3+kk Byt 4+1 Dům, vila Dům Hotel, penzión, restaurace Hotel Nájemní dům Rekreační objekt Chalupa Chata Garáž, jiný malý objekt Garáž Komerční prostory Administrativní Obchodní\nKraj Jihočeský Plzeňský Středočeský Vysočina\nOkres Benešov České Budějovice Český Krumlov Domažlice Jindřichův Hradec Pelhřimov Písek Plzeň-sever Prachatice Tábor\nMěsto Benešov Bořetín Borovany Borovnice Boršov nad Vltavou České Budějovice České Velenice Chodská Lhota Čížkrajice Dříteň Dubičné Dubné Hlincová Hora Hluboká nad Vltavou Horní Bříza Horní Stropnice Hrdějovice Jílovice Jindřichův Hradec Kamenný Újezd Kaplice Kvítkovice Lišov Milevsko Mnich Netolice Nové Hrady Olešnice Pařezov Předotice Sezimovo Ústí Strmilov Studená Temelín Třeboň Trhové Sviny Včelná Závraty


Stejně jako ostatní recepty na bábovky, i tu dnešní si můžete přizpůsobit vaší chuti. Místo kakaa nechat bábovku pouze vanilkovou, přidat citronovou kůru nebo nasekané oříšky. Nebo raději nahrubo nasekanou čokoládu? Kandované ovoce?\nPřesně to je na bábovkách super. Máte jeden základní recept, který je vlastně velice variabilní. Jde hlavně o to, aby bábovka nebyla suchá, ale šťavnatá. Teď v zimě si k ní uvaříte čaj nebo kávu a pohoda je zaručená.\nvanilkové semínka z 1 lusku\nVajíčka vyklepněte do robota se šlehací metlou. Přidejte cukr krupice a zapněte na vyšší otáčky. Šlehejte tak dlouho, až vznikne hustá směs, cukr se téměř rozpustí.\nV jiné misce promíchejte mouku, špetku soli a prášek do pečiva. Vsypejte ke směsi vajíček a cukru, přidejte smetanu, kůru z citronu. Promíchejte, velice důkladně.\nSměs rozdělte na poloviny. Do jedné dejte vanilková semínka, do druhé vmíchejte kakao.\nBábovkovou formu vymažte trochou Hery nebo oleje, vysypejte polohrubou moukou. Nyní vlijte těsto. Nejprve polovinu světlého, potom celé tmavé a nakonec druhou polovinu světlého.\nPečte v troubě předehřáté na 180 °C, 45-55 minut. Použijte tradiční test, jestli je bábovka hotová. Píchněte do jejího středu špejli. Nesmí být mokrá od těsta, ale suchá, čistá, maximálně s několika drobečky hotové bábovky.\nBábovky, které musíte ochutnat\njojo, tuhle taky peču, akorát mám trochu jiný recept- 500 ml pol. mouky, 1 šlehačka, 5 vajec, 200 ml cukru krupice, 1 prášek do pečiva, trochu vanilkového cukru a citronové kůry. Je trochu větší, ale výborná, a hlavně rychle udělaná.\nŠlehačkovou dělá moje mamka a je výborná\nBábovka jakou dělá moje mamka,tu pečeme doma protože manžel jinou nechce ale vyzkoušíme...\nNení tak toho cukru hodně. Dávám polovinu váhy mouky a zdá se mi dost sladká.\nPřesně tak. Já taky dávala polovinu váhy mouky. Teď už dávám ještě o dost míň. Všechno mi příjde moc sladké.\nBábovku peču často, je to super rychlovka. Největší úspěch u nás má kefírová, ale určitě vyzkouším i nějaký z těchto receptů.\nBábovkou se nic nezkazí.\nsladké už né\nTak tuto bábovku dělávám hodně často, naposledy v sobotu.\nŠlehačkovou bábovku dělám ráda, je rychlá, jednoduchá a hlavně dobrá !\nMoc děkuji redakci za recepty, již je mám zapsané a co nejdříve vyzkouším. Bábovku mám moc ráda, často dělám oříškovou a šlehačkovou. Více receptů se vždy hodí. Všem přeji příjemný den.


Podle komise vyloučil rozhodčí Rejžek Komličenka chybně - Sport.cz\n10. prosince 2019 19:21 - Praha\nSudí Pavel Rejžek podle komise rozhodčích Fotbalové asociace ČR v nedělním utkání 19. kola první ligy mezi pražskou Spartou a Mladou Boleslaví (5:2) chybně vyloučil hostujícího Nikolaje Komličenka.\nPotyčka mezi Guélorem Kangou ze Sparty a Nikolajem Komličenkem z Boleslavi.\nRuský útočník v 83. minutě za stavu 5:2 na útočné polovině dohrál souboj se sparťanem Georgesem Mandjeckem a Rejžek ho po druhém napomenutí vyloučil. Komise rozhodčích v komuniké bez dalších podrobností uvedla, že druhá žlutá a následně červená karta pro Komličenka byla udělena nesprávně.\nHlavní sudí Miroslav Zelinka v pátečním zápase Liberec - Slavia (0:3) chyboval v 37. minutě, kdy nenařídil penaltu pro hosty za nedovolený zákrok Tarase Kačaraby na Jana Bořila rovnou, ale až dodatečně po intervenci videorozhodčího a přezkoumání opakovaných záběrů na hrací ploše.\nTři nádherné branky, tři body a posun na třetí místo. Poradíme si, i když ztratíme vedení, těší Haška\nSudí chyboval i na Bohemce\nV sobotním utkání Teplice - Zlín (2:1) se dopustil chyby hlavní rozhodčí Alex Denev, když ve 44. minutě nenařídil pokutový kop pro domácí za ruku Lukáše Bartošáka ve vápně po rohu. Na tomto zápase na rozdíl od předchozích tří nebyla přítomna technologie VAR.\nTragédie v Ostravě! Jsme připravení pomáhat, hlásí fotbalový Baník\nSESTAVA KOLA: Kapitán Slavie udeřil, na Spartě se tleskalo kanonádě\nJihočeši jedou na vlně sebevědomí. Jen Sivok měl po další výhře pocit, jako když přijde o hračku\nPět bodů za Plzní. A dál? Druhé místo musí být jednoznačně cíl Sparty, ujišťuje Jílek


Některé chodníky v centru Zlína pokrývá led nebo sníh. Úklid prý není vždy možný - Deník.cz\nNěkteré chodníky v centru Zlína pokrývá led nebo sníh. Úklid prý není vždy možný\nZlín - „Proč to neodklidí i tady?" a „Oni na to snad kašlou," zaznívá v těchto dnech v centru Zlína mezi chodci, kteří často cupitají téměř jako tučňáci na zledovatělých nebo neodhrnutých chodnících. Některé jsou vzorně odhrnuté, jiné ovšem stále pokryté rozšlapaným sněhem či místy dokonce ledem.\nNeupravené chodníky ve Zlíně | Foto: DENÍK/Marek Houser\nProblémy to dělá pochopitelně zejména starším lidem a rodičům s kočárky.\n„Tak já věřím, že se snaží odklízet co nejrychleji, když ale chodník přejedou, stejně tam zůstane pět centimetrů břečky a já tím pak musím tlačit kočár. A nemyslím si, že by bylo složité nějak změnit systém toho odhrnování," kroutila hlavou přímo uprostřed parku Svobody maminka Petra Hlaváčová.\nPodle ředitele Technických služeb Zlín (TS) Františka Kostelníka je technologicky možné popsaný problém řešit, je to ovšem otázkou peněz.\n„Jde o to, jaký komfort si klient objedná. My ve Zlíně ze zákona zmírňujeme dopady povětrnostních podmínek a pokud by měly být chodníky černé a suché, stálo by to mnohonásobně více," vysvětluje šéf zlínských technických služeb. Je si vědom toho, že po jejich zpluhování a posypání chodníků zůstává pod nohama chodců břečka.\n„V ten moment samozřejmě nastává problém. Pluhovat to nemůžeme, jelikož bychom poškodili chodníky. A varianta vozu s kartáči je asi čtyřnásobně náročnější na finance," krčí rameny. Speciální stroj a ruční čištění se ve Zlíně využívají zejména na zastávkách MHD.\nNa úsek chodníku, který by si zasloužil lepší údržbu, je potřeba upozornit. TS Zlín totiž odklízí sníh podle Plánu zimní údržby, který radnice začíná vyhotovovat již od září. Mimo jiné přihlíží také k námětům a připomínkám obyvatel.\n„Podněty či připomínky mohou lidé posílat na radnici, konkrétně na odbor realizace investičních akcí. Mohou s nimi také chodit za členy komisí místních částí, což je velmi účinné, protože tito lidé znají výborně danou lokalitu. Návrhy pak magistrát popřípadě do plánu zapracuje," vysvětluje mluvčí radnice Zdeněk Dvořák s tím, že plán zimní údržby následně schvaluje rada města.\nNení jich málo\nPři pochůzce městem Zlínský deník narazil hned na několik míst, která jsou pro chodce v zimě velmi nepříjemná a přitom jsou velmi frekventovaná. Namátkou můžeme zmínit křižné chodníky na náměstí T.G.M., park Svobody, strmý chodníček od zastávky U Zámku k autobusovému nádraží či oba paralelní chodníky v ulicích Březnické a Zarámí, z nichž je většinou udržovaný jen jeden.\n„Zrovna tady na Březnické by mohli prohrnovat oba, protože tudy chodí tisíce lidí na hokej. Není nic příjemného se tlačit davem a ještě při tom klouzat," upozornil Kamil Fojta.\nRadnice je podle jejího mluvčího podnětům a připomínkám otevřená. Lidé by ale měli komunikovat slušně.\n„Občas se nám totiž stává, že si zapracování svých připomínek do plánu zimní údržby vynucují i výhrůžkami," upozorňuje Dvořák a také vysvětluje, proč na některých místech není postaráno o chodníky vůbec.\nPlán do detailu\n„Některým požadavkům nelze ani při nejlepší vůli vyhovět, a to kvůli limitujícím faktorům. Jedním z nich je například šířka chodníku, což je případ třeba chodníku na Zarámí podél zdi parkoviště pošty. Ten strojově udržovat nelze. A takových míst je ve městě více," vysvětluje.\nDůležitou informací je také to, že pokud již technické služby pracují podle plánu zimní údržby, není mnoho možností, jak jej změnit.\n„Už to není tak jednoduché, protože nové podněty musí například navazovat na již odsouhlasené úkony," dodává Dvořák. Plán je podle něj vymyšlený do detailu, včetně otáčení sypačů, tankování pohonných hmot a podobně. To zapracování nových podnětů v průběhu zimní údržby ztěžuje. Navíc už je podle Dvořáka stanoven rozpočet pro zimní údržbu pro dané období. Pokud máte návrh týkající se zimní údržby chodníků, nemusíte se bát jej předložit komisi místní části či přímo úředníkům na radnici.


Obálka s vyhrůžkou. Řecký náměstek ministra financí dostal kulku | Týden.cz\nObálka s vyhrůžkou. Řecký náměstek ministra financí dostal kulku\nŘecký náměstek ministra financí v pondělí dostal dopis se střelou, v němž jej pisatel přirovnal ke kolaborantovi s německými okupanty za druhé světové války. Informovalo o tom ministerstvo financí.\nMnozí Řekové viní Německo, které je největší evropskou ekonomikou, z odpovědnosti za vynucení úsporného programu v této balkánské zemi výměnou za novou mezinárodní finanční výpomoc sjednanou v srpnu. Ekonomické škrty zavádí staronová levicová vláda premiéra Alexise Tsiprase, přestože jeho formace SYRIZA slibovala opak, když byla do letošního ledna v opozici.\nKabinet tento měsíc prosadil zpřísnění trestů za daňové úniky a slíbil zlepšit výběr daní.\nNáměstek ministra financí Tryfon Alexiadis, který má na starosti daňové příjmy, řekl, že ti, kteří mu poslali dopis, jsou "fašističtí psychopaté". Jejich činnost mu prý dodává tím více odvahy pro boj proti daňovým únikům a korupci.\nPodobné dopisy, vycházející z mafiánských praktik, dostali v minulosti i čeští politici.


Perfektní zápas, těší po postupu Zidana. A Ronaldo vyrovnal další rekord - iDNES.cz\nDÍKY! Cristiano Ronaldo a Casemiro po postupu do čtvrtfinále Ligy mistrů tleskají fanouškům Realu Madrid. | foto: AP\nRonaldo dal dvě branky v loňském finále proti Juventusu (4:1) a v aktuální sezoně se trefil v každém z dosavadních osmi zápasů Realu v Lize mistrů. Nepřekvapí, že s dvanácti góly vládne tabulce kanonýrů.\nNavíc už je třetím mužem v žebříčku fotbalistů s nejvíce starty. Zápasem s pořadovým číslem 152 překonal legendárního Velšana Ryana Giggse, na prvních dvou pozicích jsou gólman Iker Casillas (171 duelů), Ronaldův někdejší spoluhráč z Realu, a bývalý barcelonský špílmachr Xavi (157 utkání).\nTřiatřicetiletý Portugalec výrazným podílem na vítězství 2:1 ulevil trenéru Zinedinu Zidanovi, kterému vzhledem k neúspěchům Realu na španělských trávnících hrozilo odvolání. Úspěchem proti Paříži tento osud minimálně na chvíli oddálil.\n„Je pravda, že jsme si prošli těžkými chvílemi v lize a v poháru. To k fotbalu patří. Je těžké udržet stejnou úroveň celou sezonu. Musíme se s těmi složitými momenty vyrovnat a pokračovat v práci. Nejde vyhrávat všechno,“ prohlásil pro klubový web Zidane. Určitě si však oddychl, že to Realu tentokrát vyšlo.\nNavzdory tomu, že nemá zrovna oslnivou formu, si postup, na kterém zadělal triumfem 3:1 v úvodním utkání, zkušeně pohlídal. Ani nevadilo, že nemohl naplno využít teprve nedávno uzdravené klíčové záložníky Toniho Kroose a Luku Modriče. Jen první jmenovaný naskočil aspoň na závěrečných dvacet minut.\nTo bylo krátce po vyrovnávacím zásahu Edinsona Cavaniho. Nicméně i kvůli hloupému vyloučení Marca Verattiho ze 66. minuty se PSG pořádně nezmohlo na nějaký nápor. Vypadalo to, že na jeho hráče padla deka, nebyli schopní se dostat k pořádnému zakončení. Také díky dobrému taktickému plánu soupeře.\n„Ta červená karta byla možná rozhodujícím momentem. Rozdíl mezi oběma soupeři nebyl veliký. Oni odehráli skvělý zápas u nás. Tentokrát nehráli tak dobře, ale to bylo také tím, že jsme si počínali výborně,“ uvedl trenér Realu.\nZa perfektní rozhodnutí Zidana ocenil deník MARCA, který ohodnotil jeho záměr s rozestavením 4-4-2 s Lucasem Vazquezem a Marcem Asensiem na křídlech jako velmi podařený kousek. Ti dva koneckonců připravili Ronaldovi úvodní - a zřejmě rozhodující - branku zápasu.\n„Plán vycházel dobře. Od začátku jsme k tomu přistoupili se vší vážností, hráli jsme vysoko, napadali jsme, abychom soupeře nenechali kombinovat. Odehráli jsme perfektní zápas,“ pochvaloval si Zidane.\nDokáže Real dovést ke třetímu triumfu v řadě?\nTémata: Cristiano Ronaldo, Real Madrid, Paříž St.Germain, Toni Kroos, Edinson Cavani


Co je vidět a co není vidět – 2. stránka – Bastiat.cz\nHome › Archive for Co je vidět a co není vidět › Page 2\nNepřihodilo se vám nikdy slyšeti toto? „Daň jest nejvýhodnější umístění peněz; jest to zúrodňující rosa. Pohleďte, kolik rodin živí a sledujte v mysli její odrazy v průmyslu; jest to nekonečno, život.“\nAbych potíral toto mínění, musím znova uvésti, co jsem vyvrátil. Politická ekonomie ví dobře, že její důvody nejsou dosti zábavné, aby se o nich mohlo říci: opakované se líbí. Stejně jako Basil upravila si pořekadlo, jak se jí hodilo, jsouc přesvědčena, že v jejích ústech opakované lépe poučuje.\nProspěch, že úředníci berou svůj plat, jest to, co jest viděti. Dobro, jež z toho plyne pro jejich dodavatele, to jest také ještě vidět. Jest to samozřejmé. Ale nevýhody, které poplatníci musí podstoupiti, aby daň zaplatili, ty není viděti, a ztráty, jež z toho povstávají jich dodavatelům, teprve není vidět, ačkoli bijí do očí.\nVydá-li úředník ve svůj prospěch o 5 franků více, plyne z toho, že poplatník vydá ve svůj prospěch o 5 franků méně. Výdaj úředníkův jest vidět, protože se stal, kdežto výdaj poplatníkův není viděti, jelikož mu bohužel bylo zabráněno jej učiniti.\nPřirovnáváte národ k vyprahlé zemi a daň k zúrodňujícímu dešti. Budiž. Měli byste se však také zeptati, kde jsou zdroje tohoto deště, a není-li to právě daň, jež vyčerpává vlhkost z půdy a ji vysušuje.\nMěli byste se ještě sebe zeptati, je-li možno, aby půda dostala z dešťů právě tolik drahocenné vody, kolik jí ztrácí vypařováním.\nJe velmi jisto, že Václav Dobrák, vysází-li výběrčímu daní 5 franků, ničeho za ně nedostane. Když však potom úředník vydávaje těchto 5 franků, je vrací Václavu Dobrákovi, děje se tak za stejnou hodnotu v obilí nebo práci. Konečný výsledek pro Václava Dobráka je ztráta pěti franků.\nJe pravda, že často, ba velmi často úředník splácí Václavu Dobrákovi službou rovnocennou. V tomto případě není ztráta ani na té či oné straně, jest tu pouhá výměna. Moje vývody nevztahují se ovšem na užitečné úřady. Píkám toto: chcete-li zříditi úřad, dokažte jeho užitečnost. Dokažte Václavu Dobrákovi, že službami, které mu prokazuje, rovná se tomu, co ho stojí. Avšak, nehledíce k této vnitřní užitečnosti, nedovolávejte se jako argumentu výhody, kterou poskytuje úředníkovi, jeho rodině a dodavatelům; nedokazujte, že podporuje práci.\nDává-li Václav Dobrák úředníkovi pět franků za službu skutečně užitečnou, jest to zcela totéž, jako když dává pět franků obuvníkovi za pár střevíců; z ručky do ručky a jsme vyrovnáni. Dá-li však Václav Dobrák úředníkovi pět franků a nedostane se mu pak za ně vůbec žádné služby neb naopak je ještě soužen, je to, jakoby je byl dal zloději. Je zbytečno říkati, že úředník vydá těchto pět franků ve prospěch národní práce; totéž byl by učinil i zloděj, totéž byl by učinil i Václav Dobrák, kdyby mu nebyl přišel do cesty ať již cizopasník, stojící mimo zákon, ať již cizopasník zákonitý.\nZvykněme si tudíž posuzovati věcí ne pouze dle toho, co je vidět, ale i dle toho, co není vidět.\nV minulém roce byl jsem členem finančního výboru, neboť za Konstituanty nebyli členové oposice soustavně vylučováni ze všech komisí; v tomto ohledu jednala Konstituanta rozumně. Slyšeli jsme p. Thierse říci: „Po celý život jsem potíral stranu legitimistů a kněží. Od té doby však, kdy spoléčné nebezpečí nás sblížilo, od té doby, co se s nimi stýkám, co je znám, co hovoříme od srdce k srdci, zpozoroval jsem, že to nejsou obludy, za jaké jsem je pokládal.“\nAno, nedůvěra se přehání, nenávist se rozněcuje mezi stranami, nemajícími vzájemného styku; připustila-li by však většina do komisí několik členů menšiny, seznalo by se snad na té i oné straně, že názory nejsou si tak vzdáleny a že ani úmysly nejsou tak zvrácené, jak se má za to.\nAt jest tomu jakkoli, byl jsem minulého roku členem finančního komitétu. Kdykoli někdo z kolegů mluvil o nižším platu presidenta republiky, ministrů a velvyslanců, bylo mu odpověděno:\n„Již v samotném zájmu služby jest nutno obklopiti jisté úřady leskem, a důstojností. Z téhož důvodu jest k nim povolati muže zasloužilé. Nesčetní prosebníci se obracejí na presidenta republiky a byl by ve velmi trapné situaci, kdyby musil vždy odmítati jejich žádosti. Jakási representace v salonech ministerských a diplomatických jest jedním z koleček vlád konstitučních, atd. atd.‘‘\nAčkoli takové důvody mohly by býti popírány, zasluhují zcela jistě, aby byly po-drobeny bedlivé úvaze. Důvody tyto spočívají na veřejném zájmu, ať již dobře či špatně oceněném; co mne se týče, dbám jich více než mnozí z našich Katonů, ovládaných duchem přílišného skrblictví a žárlivosti.\nCo však se vzpouzí mému svědomí národního hospodáře, proč se rdím za pověst své vlasti, jako země rozumné, jest to, když se dojde (což se nikdy neopomene) k této nesmyslné a vždy příznivě přijímané banalitě:\n„Ostatně nádhera vysokých hodnostářů podporuje umění, průmysl, práci. Hlava státu a jeho ministři nemohou dávati hostin a večírků, aby při tom nekoloval život ve všech žilách společenského tělesa. Snížiti jejich příjmy, znamená ochuzovati pařížský průmysl, což se odráží i v národním průmyslu.“\nPromiňte, pánové, dbejte alespoň počtů a nechoďte před národní shromáždění francouzské s těmito výklady, nebo se bojím, že ke své hanbě s vámi bude na konec souhlasiti, že při sčítání téhož sloupce dostaneme jiný součet dle toho, sčítáme-li shora dolů nebo zdola nahoru.\nNuže! Dohodnu se s dělníkem, aby mi na poli udělal strouhu za odměnu pěti franků. Právě, když jsem jednal, přijde výběrčí a vezme mi těch pět franků a odevzdá je ministru vnitra. Můj plán je zmařen, ale pan ministr má k večeři o jeden chod více. K tomu vy se odvažujete tvrditi, že toto úřední vydání je přírůstek k dobru národního průmyslu! Nechápete, že tu jde pouze o přemístění uspokojení a práce? Je pravda, že ministr má svůj stůl bohatší, je však také pravda, že rolník má svoje pole špatněji vysušeno. Pařížský restauratér vydělal pět franků, uznávám, ale přiznejte mi také, že venkovský dělník ztratil výdělek pěti franků. Zkrátka: jídlo ministrovo a uspokojený restauratér jest to, co je vidět; zatopené pole a dělník, jemuž se nedostalo práce, jest to, co není vidět.\nCo je tu námahy, aby se v národním hospodářství dokázalo, že dvě a dvě jsou čtyři. Podaří-li se vám to, řekne se: „Jest to tak jasné, že to jest až nudné.“ – A pak se přikročí k hlasování, jakobyste vůbec nic nebyl dokázal.\nShort Link: https://bastiat.cz?p=1730\nS národem se to má podobně jako s člověkem. Chce-li uspokojiti nějakou svoji potřebu, musí se sám přesvědčit!, stojí-li toto uspokojení za to. Jedním z největších statků národa jest bezpečnost. Jestliže, aby byla získána, jest nutno postaviti armádu sto tisíc mužů a vydati na ni sto milionů, nemám nic proti tomu. Je to užitek zakoupený za cenu oběti.\nNebudiž však mylně vykládán dosah mojí these.\nJakýsi poslanec navrhuje, aby bylo z vojenské služby propuštěno 100 tisíc mužů, čímž by bylo poplatníkům ulehčeno o sto milionů.\nZůstaňme při této odpovědi: „Těchto 100 tisíc mužů a 100 milionů jest nám nevyhnutelně třeba k dosažení bezpečnosti národa, jest to sice obě€, ale bez ní byla by\nFrancie rozvrácena stranami nebo uchvácena cizinou.“ Nemám, co bych namítal proti tomuto důvodu, který může býti ve skutečnosti správný neb nesprávný, který však theoreticky neobsahuje hospodářský blud. Blud začíná tehdy, chceme-li z oběti dělat výhodu, protože někdo má z ní prospěch.\nMýlil bych se velmi, kdybych se domníval, že by si některý řečník – sotvaže autor návrhu sestoupil s tribuny – nepospíšil zvolati:\n„Propustiti 100 tisíc mužů! Co si myslíte! Co se s nimi stane! Z čeho budou živi? Z práce? Což nevíte, že jest všude nedostatek práce, že je vše zaplněno? Chcete zvýšením soutěže stlačiti mzdu? Není-li štěstím, že v době, kdy je tak obtížno uhájiti své živobytí, stát dává chléb stu tisíci lidí? Uvažte jen, armádě se dodává víno, oděv a zbraně, což udržuje v činnosti továrny a města posádek, a že armáda je zkrátka Prozřetelností svých nesčetných dodavatelů. Nechvějete se při pomyšlení, že zničíte tento ohromný průmyslový rozmach?“\nVidíme, že závěrem této řeči bylo udržeti 100 tisíc vojáků – nehledě k nezbytnostem služby – z důvodů hospodářských. Pouze tyto důvody jest mi vyvraceti.\nSto tisíc mužů, jichž vydržování stojí poplatníky 100 milionů, žije a dává žíti svým dodavatelům v rozsahu oněch sto milionů: to jest, co je vidět.\nAvšak těchto sto milionů vyšlých z kapes poplatníků, nedává již živobytí těmto poplatníkům a jejich dodavatelům v rozsahu oněch 100 milionů: to jest, co není viděti. Kalkulujte, počítejte a řekněte mně, kde je prospěch celku.\nCo se mne týče, řeknu vám, kde je ztráta a abych věc zjednodušil, budu místo o 100 tisíci mužů a stu milionech mluviti jen o jednom muži a tisíci francích.\nDejme tomu, že jsme ve vesnici A. Přijde se rekrutovat a odvedou jednoho muže. Zajdou tam rovněž výběrčí daní a odnesou 1000 franků. Muž i peníze se dopraví do Met, tyto za tím účelem, aby onen z nich byl rok živ, aniž by co dělal. Máte-li na zřeteli pouze Mety, pak máte stokrát pravdu, opatření toto jest velmi výhodné, obrátíte-li však své zraky k vesnici A, budete souditi jinak, neboť uvidíte, nejste-li slepí, že tato vesnice ztratila pracovníka a 1000 franků, jež měly býti odměnou za jeho práci a činnost, kterou by vydáním těchto tisíci franků kolem sebe vzbudil.\nNa prvý pohled by se zdálo, že je tu kompensace, zjev, který se udál ve vesnici, odbývá se v Metách, a to je vše. Povšimněme si však, kde jest ztráta. Ve vesnici ryl a oral jeden muž: byl to pracovník; v Metách hází hlavou v pravo a v levo: je to voják. Peníze a oběh jsou v obou případech tytéž; avšak v jednom případě bylo tu 300 dní produktivní práce, v druhém 300 dni práce neproduktivní; rozumí se, že stále předpokládám, že část armády není nezbytná k veřejné bezpečnosti.\nVšimněme si nyní propuštění z vojny. Upozorňujete mne na přírůstek 100 tisíc pracovníků, na vzbuzenou soutěž a tlak, který tato vykonává na mzdy. To jest to, co vidíte.\nVšimněme si však toho, co nevidíte. Nevidíte, že, pošlete-li domů 100 tisíc vojáků, to neznamená zničení 100 milionů, nýbrž jich vrácení poplatníkům; nevidíte, že vržením 100 tisíc pracovníků na trh práce jest zároveň vržení 100 milionů určených k zaplacení jejich práce, – že tudíž totéž opatření, které zvyšuje nabídku pracovních sil, zvyšuje také poptávku, z čehož vyplývá, že vaše snížení mezd je bezpředmětné. Nevidíte, že stejně jako před propuštěním z vojny, tak i potom jest v zemi 100 milionů, jež odpovídají 100 tisíci mužů a že celý rozdíl tkví v tomto: zprvu dala země stu tisíci mužů sto milionů, aby nic nedělali, potom jim je dává, aby pracovali. Nevidíte konečně, dává-li poplatník vojákovi svoje peníze pro nic za nic, nebo pracovníkovi za něco, že všechny pozdější důsledky oběhu těchto peněz jsou v obou případech tytéž; pouze v druhém případě se poplatníkovi něčeho dostává, v prvém případě nedostává ničeho. – Výsledek: holá ztráta pro národ.\nSofisma, které zde potírám, neobstojí před zkouškou sevšeobecnění, které je zkušebním kamenem zásad. Jestliže tedy je vše vyrovnáno a prozkoumány veškeré zájmy a je-li v prospěchu národa zvětšovati armádu, proč se tedy nepovolá pod prapory všechno mužské obyvatelstvo země?\nShort Link: https://bastiat.cz?p=1723\nByli jste svědky řádění Václava Dobráka, když jeho nezbedný synáček vyrazil okenní tabuli? Byli-li jste přítomni tomuto výjevu, byli byste pak mohli konstatovati, že všichni přítomní – i kdyby jich bylo třicet – zdáli se míti pro nešťastného majitele tuto stejnou útěchu: „Něco zlého pro něco dobrého. Takové nehody podporují průmysl. Každý musí býti živ. Co by dělali sklenáři, kdyby se nerozbily okenní tabule.“\nTato soucitná formulka obsahuje celou theorii a jest dobře ji přistihnouti flagrante delicto (při horkém činu) v tomto zcela jednoduchém případě, za předpokladu, že to jest formule zcela tatáž, která na neštěstí ovládá většinu našich národohospodářských zařízení.\nDejme tomu, že jest třeba vydati 6 franků, aby se napravila škoda; řekněme, že tato nehoda je dá sklenářskému průmyslu, že v rozsahu hodnoty šesti franků bude tento průmysl podepřen; uznávám a nepopírám, že se usuzuje správně. Přijde sklenář, vykoná svoji práci, dostane 6 franků, zamne rukama a bude v duchu žehnati nezbedovi. To jest, co se vidí.\nJestliže však usuzujíce – jak se často děje – dospějete k závěru, že jest dobře rozbíjeti okna, že se tím podporuje oběh peněz, že z toho vyplývá podpora průmyslu vůbec, pak musím zvolati: zadržte, vaše theorie uvízla na tom, co je vidět a nebere v úvahu to, co nevidět.\nNevidí se, že náš občan utrativ 6 franků za jednu věc, nemůže je vydati za jinou; nevidí se, že, kdyby byl nemusil dáti spravit okno, byl by si byl dal spraviti na př. sešlapané střevíce, nebo by si byl přikoupil knihu do své knihovny. Zkrátka, byl by upotřebil těch 6 franků na něco jiného, což ovšem již nemůže učiniti.\nUvažujme tedy o průmyslu vůbec.\nBylo rozbito okno, sklářský průmysl získává 6 franků; to jest, co se vidí.\nKdyby okenní tabule nebyla bývala rozbita, byla by 6 franků získala živnost obuvnická (nebo jiná); to jest, co se nevidí.\nA kdyby se uvažovalo o tom, co se nevidí, poněvadž je to fakt negativní, stejně jak o tom, co se vidí, poněvadž je to fakt positivní, porozumnělo by se, že ani průmysl, ani celek národní práce nemá na tom zájem, aby se okenní tabule roztloukaly nebo neroztloukaly.\nVšimněme si však nyní Václava Dobráka.\nV prvém případě, bylo-li totiž okno rozbito, vydá 6 franků a nemá o nic více a o nic méně, než měl dříve, má okenní tabuli.\nV druhém případě, nestala-li se nehoda, byl by vydal 6 franků na střevíce, měl by pár bot i okenní tabuli.\nProtože Václav Dobrák jest členem společností, nutno míti za to, že společnost jako celek přišla o hodnotu rozbité okenní tabule.\nTakto zpovšechňujíce, dospějeme k tomuto neočekávanému závěru: „Společnost ztrácí hodnotu předmětů zbytečně zničených“, a k tomuto aforismu, při němž vstávají ochranářům hrůzou vlasy na hlavě: „Roztloukat, rozbíjet, rozhazovat – tak se nezvelebuje národní práce“, nebo stručněji: „Ničení není prospěchem“.\nCo by tomu řekl Moniteur Industriel, co byste řekli vy, přívrženci dobrého pana de Saint-Chamans, jenž vypočítal tak přesně, co by získával průmysl stavbou domů, kdyby Paříž zničil požár?\nMrzí mne, že rušivě zasahuji do jeho důmyslných výpočtů, tím spíše, že jimi vnesl ducha do našeho zákonodárství, ale prosím jej, aby se do nich pustil znovu a nezapomínal na to, co se vidí a co se nevidí.\nJest třeba, aby si čtenář dobře uvědomil, že v tomto malém ději, který jsem mu předvedl, nejsou pouze dvě osoby, nýbrž tři. Prvá z nich: občan Dobrák představuje spotřebitele, jenž zničením dostal se do situace, že místo dvou věci, má jen jednu. Druhou v osobě sklenáře nám představuje výrobce, jejž nehoda podporuje v živnosti. Třetí osobou jest obuvník, neb jiný živnostník, jehož obor jest z téže příčiny nepříznivě postižen. Tato třetí osoba, jsoucí v ústraní a představující to, „co se nevidí“, jest nezbytným elementem problému. Ukazuje nám, jak nesmyslné jest viděti pro-spěch v ničení. Poví nám také v brzku, že jest stejně nesmyslným viděti prospěch v obmezování, které konec konců není ničím jiným, nežli částečným ničením. Jděte k zá-kladu všech těchto argumentů a najdete pouze parafrási věty: „Co by dělali sklenáři, kdyby se nerozbíjela okna?“\nShort Link: https://bastiat.cz?p=1720\nTento pamflet byl uveřejněn v červenci 1850 a jest poslední, který Bastiat napsal. Veřejnosti byl přislibován více než rok. K opoždění došlo z této příčiny. Autor ztratil rukopis při přesídlení z ulice de Choiseul do ulice d’Alger. Po dlouhém a marném hledání rozhodl se Bastiat začíti své dílo úplně znovu a volil za základ svých výkladů řeči, které nedávno byl proslovil v Národním shromáždění. Dokončiv práci dělal si výtky, že bral věc příliš vážně, spálil druhý rukopis a dal se do psaní tohoto pamfletu zde otištěného. (Poznámka vydavatelova z francouzského vydáni z r. 1873.)\nVe sféře národohospodářské určitá skutečnost, zvyk, zařízení nebo zákon nezpůsobují pouze jeden účinek, ale celou řadu jich. Z těchto účinků pouze první jest bezprostřední a ukazuje zároveň svoji příčinu; účinek tento se vidí. Ostatní účinky objevují se postupně, není jich vidět a šťasten ten, kdo je předvídá.\nMezi špatným a dobrým národohospodářem jest tento rozdíl: prvý se chopí viditelného účinku, druhý dbá účinku, který jest viděti i účinků, které nutno předvídati.\nRozdíl ten jest ohromný, protože se stává skoro vždy, kdy bezprostřední následek jest příznivý, že následky pozdější jsou zhoubné a naopak. Z toho plyne, že špatný národohospodář jde za malým prospěchem v přítomnosti, jenž v budoucnu bude následován velikým zlem, kdežto opravdový národohospodář, chtěje prospěch v budoucnosti, riskuje malé zlo v přítomnosti.\nOstatně jest tomu tak i v hygieně a morálce. Často čím sladší první ovoce zvyklosti, tím trpčí je ovoce pozdější. To dokazují: zvrhlost, lenost, marnotratnost. Člověk, který okouzlen jsa účinkem viditelným nenaučil se ještě rozeznávati ony účinky, jež není viděti, oddává se zhoubným zvykům ne pouze z náklonnosti, nýbrž z vypočítavosti.\nVysvětluje to osudově bolestný vývoj člověčenstva. Nevědomost obestírá jeho kolébku; projevuje se v jeho činech již jejich prvními následky, které by mohlo viděti, již jak vznikají. Teprve po dlouhé době naučí se uvažovati též o ostatních následcích. Dvě učitelky velmi rozdílné, dávají mu tuto lekci: Zkušenost a Prozíravost. Zkušenost vládne účinně, ale tvrdě. Ukazuje nám všechny účinky skutků, dávajíc nám je pociťovati; když jsme se byli spálili, nezbytně přicházíme k poznání, že oheň pálí. Tohoto drsného lékaře chtěl bych pokud možno nahraditi vlídnějším, Prozíravostí. Vyhledám proto následky několika národohospodářských zjevů a postavím navzájem proti sobě ty, které je viděti, a ony, jichž není vidět.\nShort Link: https://bastiat.cz?p=1705\nA to není vše: je-li tato doktrína pravdivá a vzhledem k tomu, že všichni lidé přemýšlí a vynalézají, všichni se fakticky od první do poslední minuty svého života nepřetržitě pokoušejí přírodní síly využívat k tomu, aby udělali víc za vynaložení menšího úsilí, ulevili práci své, nebo těch, kterým za ni platí, aby dosáhli co možná nejvyšší míru uspokojení za co možná nejnižší míry práce, pak z toho nutně vyplývá, že veškeré lidstvo se žene k úpadku právě kvůli této inteligentní snaze o pokrok, jež každého člověka jen sužuje.\nNa základě statistiky by se pak nutně muselo odvodit, že obyvatelé Lancastru z této pravlasti strojů utečou hledat práci do Irska dosud stroji nedotčeného, a na základě historie zas, že barbarství zatemňuje období civilizace, která zas rozkvétá v dobách nevědomosti a barbarství.\nPravda, v mnoha zemích zákonodárce udeří pouze na jednu z těchto dvou konkurencí a spokojí se s tím, že nad druhou naříká. To dokazuje jedinou věc, totiž že v oné zemi je zákonodárce nedůsledný.\nTo by nás však nemělo překvapovat. Ubírá-li se člověk špatnou cestou, je vždy nedůsledný, jinak by lidstvo vyhynulo. Nikdy jsme nebyli, ani nebudeme svědky toho, že by byl nějaký mylný princip doveden až do konce. Na jiném místě jsem poznamenal, že nedůslednost je hranicí absurdity. Mohl bych k tomu dodat, že je také zároveň jejím důkazem.\nMaje na očích pouze toto, jeden by řekl: „Hle, jaká bída z pokroku civilizace plyne, jakou zhoubu přináší rovnosti svoboda. Lidská mysl dosáhla nějaké vymoženosti a hned vzápětí jeden dělník navždy padá do propasti chudoby. Možná však bude Kuba Prosťáček nadále zaměstnávat oba dělníky, ale bude jim dávat jen po 10 sou, budou si totiž konkurovat a nechají se najmout za nižší cenu. Tímto způsobem se z bohatých stávají bohatší a z chudých chudší. Společnost se musí přetvořit.“\nAno, v první řadě kapitalista, vynálezce, ten první, kdo s úspěchem použije stroj, který je odměnou jeho génia a odvahy. Ať už úsporu, kterou v tomto případě, jak jsme viděli, učiní na výrobních nákladech, vydá jakýmkoli způsobem (a vždy ji vydá), ta zaměstná právě tolik rukou, kolik jich uvolnil stroj.\nPak už z prospěchu vynálezu netěží vynálezce, nýbrž ten, kdo si jej koupí: spotřebitel, veřejnost včetně dělníků, jedním slovem lidstvo.\nNení vidět, že Úspora, z níž těží všichni spotřebitelé, utváří fond, z něhož mohou platy náhradou načerpat to, co vysušil stroj.\nNutně by z toho vyplývalo, že bude-li spotřeba toho specifického výrobku, o který běží, zcela nebo zhruba neměnná, zavedení strojů by bylo na úkor zaměstnanosti. – A tak tomu není.\nBude se v takovém případě tvrdit, že část národního trhu práce bude stižena nečinností? Na základě soudu obyčejného lidu ano. Podle mě však nikoli; třebaže se v oné zemi nekoupí ani o klobouk navíc, celkový mzdový fond na tom nijak tratit nebude; o co méně půjde do kloboučnického průmyslu, o to vyšší bude Úspora všech spotřebitelů, z níž půjdou platy pracovní síle odstavené zavedením stroje, což podnítí nový rozvoj ve všech průmyslových odvětvích.\nA tak to chodí. Pamatuju noviny za 80 franků, nyní stojí 48. To pro předplatitele znamená úsporu 32 franků. Není jisté, nebo alespoň nutné, že oněch 32 franků zamíří zpět do novinového průmyslu; ovšem je jisté a nutné, že pokud nezamíří tam, zamíří jinam. Jeden si pořídí více novin, druhý se lépe nají, třetí se lépe oblékne, čtvrtý si obstará lepší nábytek.\nTak jsou všechna hospodářská odvětví propojena. Tvoří rozsáhlý celek, jehož jednotlivé části komunikují tajnými kanály. Co se ušetří na jedné, přináší prospěch částem všem. Důležité je dobře pochopit, že úspory nikdy, ale nikdy nejdou na úkor pracovního trhu a mezd.\nZaúčtováno v Nový překlad (2016)\nShort Link: https://bastiat.cz?p=1688\nPan Ochranář (Já ho tak nepojmenoval, to pan Dupin, co od té doby… ale nechme to být…) obětoval svůj čas a kapitál tomu, aby rudu vytěženou na svých pozemcích přeměnil na železo. Vzhledem k tomu, že příroda ji štědřeji nadělila Belgičanům, ti poskytují železo Francouzům levněji než pan Ochranář, a v důsledku všichni Francouzi, respektive Francie jako taková, mohou získat dané množství železa za vynaložení méně práce, koupí-li si jej od počestných Vlámů. Chopili se tedy, vedeni vlastním zájmem, příležitosti a den co den před očima defilovaly davy kovářů, kolářů, výrobců hřebíků, mechaniků, podkovářů a oráčů, které si samy, nebo s pomocí zprostředkovatele opatřovaly zásoby železa v Belgii. To se velmi zprotivilo panu Ochranáři.\nNejprve ho napadlo, že učiní přítrž tomuto neřádu sám vlastními silami. S ohledem na to, že tím tratil on sám, to bylo to nejmenší, co mohl učinit. „Vezmu si svou kulovnici,“ řekl si, „za opasek zastrčím čtyři pistole, naláduju patrontašku, opásám se kordem a takto vybaven se vydám na hranice. Prvního kováře, výrobce hřebíků, podkováře, mechanika nebo zámečníka, co se tam objeví ve svém zájmu a ne v tom mém, zabiju, abych ho přivedl na správnou životní cestu.“\nNa odchodu proběhne panu Ochranářovi hlavou několik myšlenek, v jejichž důsledku se jeho bojovný zápal trochu utiší. Pomyslí si: „Je docela možné, že si nákupčí železa, moji krajané a nepřátelé, věc špatně vyloží a místo toho, aby se nechali zabít, zabijí mě. A potom, i kdybych zapojil všechny své sluhy, nebudeme s to uhlídat každý přechod. A ke všemu mě ten postup bude stát příliš, mnohem víc, než kolik by vynesl výsledek.“\nPan Ochranář se už už celý smutný oddává představě, že je pouze tolik svobodný jako všichni ostatní, když tu mu mysl osvítil záblesk světla.\nVzpomněl si, že v Paříži existuje obrovská fabrika na zákony. A dál k sobě promlouvá: „Co je to zákon? Opatření, jemuž se každý, jakmile se jednou ustanoví, musí podvolit, ať už je dobré, nebo špatné. K provádění zákona byly ustanoveny policie a četnictvo, muži a prostředky potřebné ke zřízení této veřejné moci se čerpají z národa.\nKdybych dosáhl toho, že obrovská pařížská fabrika vydá docela maličký zákoníček se slovy ‚dovoz belgického železa se zakazuje‘, dočkal bych se následujících výsledků: vláda by namísto těch pár sluhů, co jsem chtěl poslat na hranice, povolala 20 tisíc synů mně odbojných kovářů, zámečníků, výrobců hřebíků, podkovářů, řemeslníků, mechaniků a oráčů. K tomu, aby těch 20 tisíc celníků udržela v dobré náladě a ve zdraví, by mezi ně rozdělila 25 milionů franků vybraných od těch samých kovářů, výrobců hřebíků, řemeslníků a oráčů. Hranice by tak byly lépe střeženy; nic by mě to nestálo, nemusel bych čelit hrubým vetešníkům, železo bych prodával za svou cenu a pohled na potupně oklamaný lid bych si užíval jako sladkou kratochvíli. To už jej naučí prohlašovat se bez ustání pionýrem a původcem veškerého pokroku. Chytrý a mazaný tah, za námahu jistě stojí.“\nA tak se pan Ochranář vydal do fabriky na zákony. — Jednoho dne vám možná vylíčím příběh jeho tajných pletich; dnes chci ale pohovořit o těch krocích, které neskrýval. — Prosadil u pánů zákonodárců tuto úvahu:\n,,Belgické železo se ve Francii prodává za 10 franků, pročež jsem nucen prodávat i to své za stejnou cenu. Raději bych jej prodával za 15, ale kvůli tomu belgickému, čert ho sper, nemohu. Vyrobte mi takový zákon, v němž by stálo — ‚Belgické železo už se do Francie dovážet nebude‘, — a já obratem cenu navýším o pět franků a vizte důsledky: Na každém metrickém centu železa, co veřejnosti dodám, vydělám namísto 10 franků 15, rychleji zbohatnu, rozšířím těžbu ve svých dolech, zaměstnám víc dělníků. Oni i já zvýšíme svá vydání k nemalému užitku dodavatelů v okruhu mnoha kilometrů. Ti, protože navýší odbyt, budou více objednávat od průmyslu a postupně aktivita ovládne celou zemi. Oněch blahoslavených pět franků, jež mi vhodíte do pokladny, vyšle do dálky podobně jako kámen vržený do jezera nekonečný počet soustředných kruhů.“\nVýrobci zákonů, okouzleni tímto proslovem a potěšeni zjištěním, že zvýšit zákonodárnou cestou bohatství národa je tak lehké, odhlasovali Restriktivní opatření. „Na co ty řeči o práci a šetření?“ nechali se slyšet, „K čemu takové bolestivé prostředky ke zvýšení národního bohatství, když k tomu stačí jeden Výnos?“\nA vskutku, zákon měl všechny ty důsledky, které pan Ochranář předpovídal; měl ovšem i další, protože, buďme k němu spravedliví, jeho úvaha sice nebyla mylná, ale byla neúplná. Když se domáhal monopolu, zmínil z důsledků to, co je vidět, kdežto to, co není vidět, nechal ve stínu. Ukázal pouze dvě postavy, zatímco na jevišti stojí tři. Ať už bylo toto opomenutí bezděčné, či úmyslné, je na nás uvést jej na pravou míru.\nAno, stříbrný pětifrank takto prostřednictvím zákona přesměrován do pokladnice pana Ochranáře představuje pro něj a pro ty, jejichž práci zapříčiní, výhodu. — A pokud by výnos snesl onen pětifrank z měsíce, tyto kladné účinky by nebyly kompenzovány protiváhou účinků škodlivých. Bohužel však tato tajemná mince nepochází z měsíce, ale z kapsy kováře, výrobce hřebíků, koláře, podkováře, oráče, stavaře, jedním slovem z kapsy Kuby Prosťáčka, co za ni dnes nedostane ani o miligram železa víc než za časů, kdy za něj platil franků 10. Na první pohled musí zcela jasné, že tato skutečnost problém zcela mění, je totiž zjevné, že Zisk pana Ochranáře kompenzuje Ztráta Kuby Prosťáčka, a vše, co pro podporu domácího hospodářství bude moci díky této stříbrné minci vykonat pan Ochranář, by beztak učinil také Kuba Prosťáček. Kámen dopadl na určité místo jezera, protože zákonodárci zabránili tomu, aby dopadl jinam.\nVidíme tedy, že to, co není vidět, kompenzuje to, co je vidět, a jako zůstatek celého počinu do této chvíle přetrvává nespravedlnost, žalostnější tím spíš, že jde o nespravedlnost spáchanou prostřednictvím zákona.\nA to není vše. Zmínil jsem, že ve stínu stále zůstává třetí zúčastněný. Na tomto místě jej musím uvést na scénu, neboť nám odhalí druhou ztrátu pěti franků. Vyjde nám z toho celkový výsledek tohoto manévru.\nDejme tomu, že Kuba Prosťáček má 15 franků, plody své lopoty. Stále se ještě nacházíme v době, kdy mohl jednat svobodně. Jak s těmi 15 franky naloží? Za 10 franků si koupí nějaké módní zboží a za toto zboží, jež zaplatil (nebo ho za něj uhradil zprostředkovatel), si pořídí metrický cent belgického železa. Kubovi teď ještě zbývá pět franků. Nehodí je do řeky, ale (a to je to, co není vidět) dá je nějakému živnostníkovi výměnou za určitý požitek, například knihkupci oplátkou za Bossuetovu Rozpravu o světových dějinách.\nCo se týče národního hospodářství, tomu se dostane stimulu 15 franků, a to:\n10 franků za módní zboží;\n5 franků knihkupci.\nCo se týče Kuby Prosťáčka, ten za svých 15 franků pořídí dva předměty, jimiž uspokojí své potřeby, a to:\n1. metrický cent železa;\nPosléze do hry vstoupí výnos zákonodárců.\nKterak ovlivní podmínky Kuby Prosťáčka? A kterak ovlivní stav národního hospodářství?\nVzhledem k tomu, že Kuba vydá 15 franků do posledního centimu panu Ochranáři, jediným užitkem mu bude metrický cent železa. O potěšení z knihy nebo jakéhokoli jiného předmětu přichází. Přichází o pět franků. Jistě se mnou souhlasíte; nesouhlasit nelze; nelze nesouhlasit s tím, že zatímco restriktivní opatření zvyšují cenu komodit, rozdíl jde na úkor spotřebitele.\nOvšem na rozdílu, jak jsme slyšeli, získá národní hospodářství.\nNikoli, nezíská; neboť po uvedení výnosu stejně jako před ním se mu dostává podpory v rozsahu 15 franků.\nAvšak 15 franků Kuby Prosťáčka půjde po uvedení výnosu do metalurgie, kdežto před ním přišla část na módní zboží a další knihkupci.\nZ morálního hlediska se může násilí, jehož se pan Ochranář dopustí na hranicích, nebo prostřednictvím zákona, posuzovat docela odlišně. Někteří lidé zastávají názor, že jakmile se okrádání uzákoní, veškerá jeho nemorálnost zmizí. Co se týče mě, nedokážu si představit více přitěžující okolnost. Buď jako buď, jisté je, že ekonomické důsledky zůstávají stejné.\nAť už k tomu přistoupíte jakkoli, zachovejte si nezkalený zrak a uvidíte, že ze zákonného ani nezákonného okrádání nikdy nic dobrého nevzejde. Nepopíráme, že z toho panu Ochranáři a jeho průmyslovému odvětví, či chcete-li národnímu hospodářství, vzejde zisk pěti franků. Tvrdíme však, že z toho vzejdou též dvě ztráty: tratí Kuba Prosťáček, jenž platí 15 franků za to, co měl předtím za 10; tratí národní hospodářství, kterému už nepřipadne onen rozdíl. Vyberte si na vyvážení zisku, který nepopíráme, z těch dvou ztrát dle libosti. Ta druhá pak nebude představovat nic jiného než čistou ztrátu.\nPonaučení: Nátlak nepřináší plody, ale zkázu. Ó, to kdyby nátlak nesl plody, pak by Francie byla mnohem bohatší, nežli ve skutečnosti je.\n Význačný francouzský katolický teolog, kazatel, spisovatel a historik Jacques Béningne Bossuet (1627–1704) byl biskupem condomským a později meauxským. Jeho smuteční orace na pohřbech členů královské rodiny se řadí mezi skvostné ukázky francouzského klasického stylu. Z pozice vychovatele dauphina, syna Ludvíka XVI., napsal své dílo Světové dějiny, jednu z knih, na které vyrostly generace francouzských školáků. Jeho nezlomný postoj vůči protestantismu a ústřední role v církevně-politickém a dogmatickém hnutí galikanismu pomohly snížit závislost francouzské katolické církve na papeži. (Pozn. překl.)\nShort Link: https://bastiat.cz?p=1686\nSpolečnost představuje celek služeb, jež si lidé navzájem nuceně či z vlastní vůle poskytují, tedy celek služeb veřejných a služeb soukromých.\nTy první, zaváděné a regulované zákonem, který není vždy jednoduché, je-li tomu třeba, změnit, mohou s jeho pomocí o dlouhou dobu přežít vlastní užitečnost a zachovat si při tom pojmenování veřejné služby, třebaže už nadále nejsou vůbec službami, ba dokonce veřejnost jen trápí. Ty druhé spadají do domény vůle a osobní odpovědnosti. Po vzájemné dohodě jeden každý poskytuje a užívá, co chce a co si může dovolit. Vždycky se u nich předpokládá reálná užitečnost přesně měřitelná na základě jejich porovnávací hodnoty.\nPrávě z toho důvodu na ty první tak často doléhá strnulost, zatímco ty druhé se podvolují zákonu pokroku.\nS ohledem na to, že přehnaný rozvoj veřejných služeb vede k plýtvání sil a do nitra společnosti zavádí zhoubný parazitismus, je až s podivem, že několik moderních sekt připisuje tento ráz soukromým službám, těm svobodným, a snaží se z povolání učinit funkce. Tyto sekty ostře vystupují proti těm, jež nazývají zprostředkovatelé. S radostí by kapitalistu, bankéře, spekulanta, podnikatele, obchodníka drobného i velkoobchodníka odstranily, kladou jim totiž za vinu, že se vklínili mezi produkci a spotřebu s cílem obé odírat, aniž by jim jakkoli přidávali na hodnotě. — Ještě raději by sektáři práci, již vykonávají jejich nepřátelé, převedli, protože ta se úplně zrušit nedá, na Stát.\nV tomto ohledu tkví sofizma socialistů v tom, že veřejnosti ukážou, co zprostředkovatelům výměnou za jejich služby platí, a zatají, kolik by se muselo za to samé hradit státu. Pořád tentýž boj mezi tím, co bije do očí, a tím, co lze nahlédnout pouze myslí, mezi tím, co je vidět, a tím, co není vidět.\nSocialisté ve snaze rozšířit svou zhoubnou teorii uspěli zejména v roce 1847, kdy panoval nedostatek základních potravin. Věděli velmi dobře, že i ta nejabsurdnější propaganda má u lidí, co strádají, vždycky alespoň nějakou šanci na úspěch; malesuada fames.\nZa pomoci velkých slov vykořisťování člověka člověkem, spekulace s hladem a šmelina se jali obchod očerňovat a zamlčovat jeho blahodárné účinky.\nPtali se: „Proč nechávat starost o dovoz zásob ze Spojených států a z Krymu v rukou obchodníků? Proč se zásobovací služby a vytváření záložních skladišť neujmou Stát, departementy a obce? Prodávaly by za nákupní cenu a lid, nebohý lid, by byl osvobozen od poplatku, jejž odvádí svobodnému, tedy egoistickým, individualistickým a anarchistickým obchodníkům.\nPoplatek, který lid odvádí obchodníkům, to je to, co je vidět. Poplatek, co by lid v socialistickém systému odváděl Státu nebo jeho zástupcům, to je to, co není vidět.\nV čem spočívá onen domnělý poplatek, jejž lid odvádí obchodníkům? V následujícím: dva lidé si zcela svobodně pod tlakem konkurence za dojednanou cenu vzájemně poskytnou službu.\nNachází-li se hladový žaludek v Paříži a obilí, které jej může uspokojit, v Oděse, strádání neustane, dokud se obilí nepřiblíží k žaludku. K tomu může dojít třemi způsoby: 1. Hladovějící se mohou sami vydat najít obilí; 2. Mohou se spolehnout na ty, co toto zaměstnání vykonávají; 3. Mohou se složit a úkonem pověřit státní úředníky.\nKterý z těchto tří způsobů je ten nejvýhodnější?\nVzhledem k tomu, že si lidé všech dob a ve všech zemích, zejména v těch svobodnějších, osvícenějších a zkušenějších, dobrovolně vybrali ten druhý, přiznávám, že z mého hlediska to dostačuje k tomu, abych předpokládal to samé. Má mysl se zpěčuje připustit možnost, že se by lidstvo v otázce, jež se ho dotýká natolik zásadním způsobem, mohlo mýlit.\nPodívejme se však na to blíže.\nSamo sebou není proveditelné, aby se 36 milionů obyvatel vydalo do Oděsy pro obilí, jež potřebují. První způsob je k ničemu. Spotřebitelé nemohou jednat sami za sebe, musí se obrátit na zprostředkovatele, ať už na státní úředníky, nebo na obchodníky.\nPodotkněme však, že tento první způsob by byl nejpřirozenější. V podstatě přísluší tomu, kdo hladoví, aby si sehnal obilí sám. Jedná se o úsilí, které se týká pouze jeho samého; jedná se o službu, jíž je povinován sám sobě. Pokud mu někdo jiný, ať už z jakéhokoli titulu, tuto službu prokáže a vezme na sebe jeho námahu, má právo na kompenzaci. Tímto svým výkladem chci konstatovat, že zprostředkovatelské služby v sobě obnáší princip odměny.\nAť je tomu jakkoli, uvážíme-li, že je nutné obrátit se na toho, jehož socialisté nazývají parazitem, který z nich pak má menší požadavky, obchodník, nebo státní úředník?\nObchod (budu jej pokládat za svobodný, jinak by nemělo smysl v jeho prospěch argumentovat), respektive obchodníci dle mého ve vlastním zájmu obvykle sledují roční období, den ze dne zjišťují stav sklizně, shromažďují informace ze všech koutů světa, předvídají potřeby, činí preventivní opatření. Mají k dispozici připravené lodě, obchodní partnery na všech stranách a jejich bezprostředním zájmem je co nejvýhodněji nakoupit a dosáhnout co nejvyšších výsledků za vynaložení co nejméně námahy. V daném okamžiku potřeby se zásobováním Francie zabývají nejen obchodníci francouzští, ale obchodníci z celého světa; a pokud jejich vlastní zájem způsobí, že svému úkolu za co nejmenších nákladů neodvratně dostojí, vzájemná konkurence stejně neodvratně způsobí, že ze všech ušetřených nákladů budou těžit spotřebitelé. Jakmile obilí dorazí, je v zájmu obchodníka prodat jej co nejdříve, aby zmírnil rizika, vydělat a začít nanovo, naskytne-li se příležitost. Potraviny distribuuje po celé zemi a vycházeje z porovnání cen, začíná vždy na místě, kde se cena zvedla nejvýše, to jest tam, kde se potřeba projevuje nejcitelněji. S ohledem na zájem hladovějících si tedy nelze představit lépe promyšlenou organizaci, jejíž půvab, který socialistům uniká, vyplývá právě z toho, že je svobodná. — Ano, spotřebitel musí obchodníkovi uhradit náklady na dopravu, překládky zboží, jeho skladování, provizi atd.; ovšem v kterém zřízení není ten, kdo obilí požívá, povinován uhradit náklady potřebné k tomu, aby mu bylo dostupné? Nadto se musí zaplatit odměna za prokázanou službu, co se však týče jejího podílu, ten sráží na minimum konkurence; co se týče její oprávněnosti, bylo by podivné, kdyby pařížští řemeslníci nepracovali pro marseillské obchodníky, když marseillští obchodníci pracují pro pařížské řemeslníky.\nA co by se stalo, kdyby obchodníky podle vynálezu socialistů zastoupil Stát? Rád bych, aby mi někdo ukázal, v čem pak veřejnost ušetří. Ušetří na nákupní ceně? Jen si představte, že v určitý den, v okamžik potřeby do Oděsy dorazí zástupci 40 tisíc obcí; jen si představte, jaký dopad to bude mít na ceny. Ušetří tedy na nákladech? Bude snad potřeba méně lodí, méně námořníků, méně překládek, méně uskladnění, anebo budou od placení všech těchto položek osvobozeni? Ušetří na zisku obchodníků? Pojedou snad oni zástupci do Oděsy zadarmo? Budou cestovat a pracovat na principu bratrství? Nebudou potřebovat z něčeho žít? Neměl by se jim zaplatit čas? Myslíte, že to tisíckrát nepřevýší ty dvě, tři procenta, tedy sazbu, již si vydělá a za niž ručí obchodník?\nA potom, představte si, jak obtížné by bylo vybrat tolik na daních, přerozdělit tolik potravin. Pomyslete na nespravedlnosti a zpronevěry s takovým podnikem nerozlučně spojené. Považte, jakou odpovědnost by vláda nesla.\nSocialisté, kteří s těmito bláznivostmi přišli a v dobách nepříznivých je vnukli masám, se velkoryse prohlašují za pokrokáře a hrozí, že díky úzu – tomuto jazykovému tyranu – se ono slovo a význam, jenž nese, ustálí. Pokrokáři! To by znamenalo, že tito pánové dohlédli dále nežli obyčejný lid; mají jedinou chybu, přespříliš své století předstihli; a nenastal-li ještě čas na zrušení některých svobodných, údajně příživnických, služeb, pak jen pochybením veřejnosti, která je za socialismem pozadu. Podle mého nejlepšího vědomí a svědomí je pravda pravý opak a nevím, do kterého barbarského století by bylo třeba sestoupit, abychom se v této záležitosti dostali na úroveň socialistických poznatků.\nModerní sektáři proti současné společnosti bez ustání staví sdružení. Uniká jim však, že moderní společnost v rámci svobodného zřízení představuje opravdové sdružení na mnohem vyšší úrovni než všechny ty, co se vynořují z bujných představ socialistů.\nOsvětleme to příkladem:\nK tomu, aby se člověk ráno mohl obléci, je nutné, aby byl před tím nějaký kus půdy ohraničen, obdělán, vysušen, zorán a oset určitým druhem rostliny; tu musí spást stádo, z něj se musí získat vlna, ta se musí upříst, utkat, obarvit a přeměnit na sukno; sukno se musí nastříhat a z dílů ušít oblečení. Sled těchto činností v sobě zahrnuje spoustu dalších; počítá se totiž se zapojením orebního nářadí, ovčínů, továren, uhlí, strojů, povozů atd.\nPokud by společnost nebyla dosti reálným sdružením, ten, kdo chce oblečení, by byl nucen pracovat v odloučení od ostatních, tedy musel by sám vykonat bezpočet úkonů z řady jmenovaných, od prvního úderu motykou, jímž se řada počíná, do posledního stehu jehlou, který ji uzavírá.\nJednotlivé úkony se však díky potřebě sdružovat se, která je distinktivní charakteristikou lidského druhu, rozvrhly mezi velké množství pracujících, k obecnému dobru se dělí čím dál víc a podle toho, jak spotřeba stoupá, určitý specializovaný úkon může podnítit nové hospodářské odvětví. Následně dochází k přerozdělení produktu, při němž se postupuje na základě podílu hodnoty, kterou každý přispěl ke konečnému dílu. Není-li toto sdružení, pak se ptám, co jím je?\nPovšimněte si, že žádný z pracujících nevykřesal ani nejmenší částečku suroviny z ničeho, takže jsou ve společném záměru omezeni na vzájemnou službu a pomoc; všichni se tedy dají považovat, jeden ve vztahu k druhému, za zprostředkovatele. Jestliže v průběhu celého podniku nabere doprava tolik na důležitosti, že zaměstná jednu osobu, spřádání druhou, tkaní třetí, proč by se ta první měla považovat za více příživnickou než zbylé dvě? Není snad dopravy zapotřebí? A ten, co ji obstará, neobětuje tomu svůj čas a úsilí? Neušetří tím čas a úsilí svým druhům? A co se těch týče, dělají více, nebo něco jiného než on? Nejsou ti všichni stran odměny, tedy vlastního podílu na konečném produktu, podřízeni stejnou měrou zákonu smluvní ceny? Neprobíhá tato dělba práce a nedochází k těmto úmluvám zcela svobodně a k obecnému dobru? K čemu by nám pak bylo, kdyby socialisté pod záminkou organizace despoticky smetli dobrovolné úmluvy, zarazili dělbu práce, snahy společné nahradili snahami jednotlivců a pokrok civilizace obrátili vzad?\nJe snad sdružení, jak jsem ho zde popsal, o to méně sdružením, jestliže do něj každý vstupuje a vystupuje z něj svobodně, vybírá si v něm své místo, usuzuje a smlouvá za sebe a na vlastní zodpovědnost, vnáší do něj hybnou sílu a garanci osobního zájmu? Má-li si sdružení zasloužit své označení, potřebuje snad samozvaného reformátora, aby nám vnucoval svůj recept i vůli a měl se při tom takříkajíc za esenci všeho lidství?\nČím více tyto pokrokářské školy zkoumáme, tím více docházíme k přesvědčení, že stojí na jediném základu: na nevědomosti, jež se má za neomylnou a domáhá se ve jménu této neomylnosti despotismu.\nNechť mi prosím čtenář promine toto odbočení. Za časů, kdy horlení proti zprostředkovatelům, uniknuvší z knih přívrženců Saint-Simona, Fouriera a Cabeta, zaplavilo noviny i tribuny a vážně ohrožuje svobodu práce i obchodu, snad nebylo úplně od věci.\n Bastiat své ideové protivníky – socialisty či přívržence restrikcí – často nepojmenovává přímo, nýbrž sahá po ironických nálepkách, přičemž souvislosti obvykle vyplynou z celku textu. Anglický překlad i předchozí překlad český jsou mnohem explicitnější. (Pozn. překl.)\n Roky 1846 a 1847 byly ve znamení špatného počasí, což vedlo v severní a západní Evropě k neúrodě obilí a brambor. Ve Francii se rok 1847 zapsal jako „rok drahého chleba“ – cena obilí se v poměru k předchozím létům zdvojnásobila, na venkově propukaly nepokoje. Neúroda řetězovou reakcí zasáhla celé hospodářství a přerostla ve finanční krizi. (Pozn. překl.)\n Hlad je špatný rádce. Pochází z Vergiliovy Aeneidy (VII. kniha, verš 276). (Pozn. překl.)\n Autor se ve svém díle často dovolává předpokládané pravdy, která vyplývá ze všeobecného souhlasu, jenž se zrcadlí v obvyklém způsobu jednání všech lidí. (Pozn. fr. nakl.)\nShort Link: https://bastiat.cz?p=1681\nShort Link: https://bastiat.cz?p=1679\nMěl by stát subvencovat umění?\nBezpochyby se dá říci mnoho věcí Pro i Proti.\nVe prospěch systému subvencí můžeme konstatovat, že umění ducha národa prohlubují, povznášejí a krášlí, odtrhují ho od materiálních zájmů, dodávají mu smysl pro krásu, a působí tak příznivě na jeho způsoby, zvyky, mravy a také na hospodářství. Můžeme si položit otázku, jak by na tom byla hudba ve Francii bez Théâtre-Italien a Konzervatoře; dramatické umění bez Théâtre-Français; malířství a sochařství bez sbírek a muzeí. Můžeme jít dále a ptát se, zda by se bez centralizace a následného subvencování krásných umění vyvinul onen vybraný vkus, který je ušlechtilou výsadou francouzského hospodářství a jehož produkty vzbuzují úctu po celém světě? Nebylo by ve světle takových výsledků velkou nerozvážností vzdát se onoho skrovného příspěvku všech občanů, díky němuž v konečném důsledku nabyli v rámci Evropy převahy a věhlasu?\nProti těmto a mnoha dalším důvodům, jimž na síle neupírám, můžeme vznést důvody jiné, o nic méně přesvědčivé. V první řadě se vynořuje otázka, řekněme, distributivní spravedlnosti. Spadá do práva zákonodárce i krátit mzdu řemeslníkovi, aby o to navýšil zisky umělce? Pan Lamartine poznamenal: „Odejmete-li divadlu subvenci, jak daleko budete v této cestě pokračovat, nebudete pak logicky nuceni rušit Fakulty, Muzea, Instituty a Knihovny?“ Mohli bychom odpovědět: „Chcete-li subvencovat vše dobré a užitečné, jak daleko budete v této cestě pokračovat, nebudete logicky nuceni sestavit civilní listu zemědělství, průmyslu, obchodu, dobročinnosti, školství? A pak, napomáhají vskutku subvence rozvoji umění?“ Odpověď na tuto otázku je v nedohlednu a na vlastní oči se můžeme přesvědčit, že prosperující divadla jsou ta, která se uživí sama. Přikročíme-li nakonec k hlubší úvaze, lze sledovat, že potřeby a přání se podněcují navzájem a pronikají do čím dál rafinovanějších oblastí tou měrou, jak je veřejné bohatství umožní uspokojit. Vláda rozhodně nesmí do těchto vztahů vstupovat, jelikož za daného stavu veřejného bohatství by nedokázala luxusní průmysl daněmi podpořit, aniž by se to nedotklo klíčových průmyslových odvětví, čímž by zároveň převrátila přirozený civilizační vývoj. Můžeme pozorovat, že takové umělé přesouvání potřeb, vkusu, práce a populace dostává národy do nejistého a nebezpečného stavu, který postrádá jakýkoli pevný základ.\nPředkládám některá ze zdůvodnění, jichž se dovolávají protivníci zásahů Státu, ve věci přesvědčení občanů, v jakém pořadí by měly být jejich potřeby a tužby uspokojovány a v důsledku toho řízena jejich činnost. Přiznávám, že patřím k těm, co jsou toho soudu, že volba a podnět by měly přijít zdola, a nikoli shora, od občanů, a nikoli od zákonodárců; opačná doktrína vede podle mne k zániku svobody a lidské důstojnosti.\nZdalipak se však ví, co se pak na základě chybné a nespravedlivé dedukce předhazuje ekonomům? Zavrhujeme-li subvence, obviňují nás, že zavrhujeme tu věc samou, o jejíž podporu se jedná, a že jsme proti všemožným druhům činností proto, že si přejeme, aby tyto činnosti byly jednak svobodné a jednak aby odměnu nacházely v sobě samých. Žádáme-li tudíž, aby Stát daněmi nezasahoval do církevních záležitostí, jsme ateisté. Žádáme-li, aby Stát daněmi nezasahoval do školství, nenávidíme osvětu. Tvrdíme-li, že by Stát neměl uměle stanovovat hodnotu půdy nebo určitého průmyslového odvětví, nepřejeme majetku a práci. Máme-li za to, že by Stát neměl subvencovat umění, jsme barbaři, co považují umění za zbytečná.\nZe všech sil zde proti těmto vývodům protestuji. Nechováme absurdní myšlenku vymýtit církev, školství, majetek a práci, namísto toho požadujeme, aby Stát podporoval rozvoj všech těchto oborů lidské činnosti, aniž by některé z nich subvencoval na úkor jiných. Věříme naopak, že všechny tyto živé síly společnosti by se pod vlivem svobody rozvíjely harmonicky a žádná z nich se nestala, jak můžeme v současnosti pozorovat, zdrojem problémů, zneužití, tyranie a nepořádku.\nNaši protivníci mají za to, že pokud není určitá činnost subvencována ani regulována, znamená to její konec. My si myslíme pravý opak. Oni věří v zákonodárce, nikoli v lidstvo. My zase v lidstvo, nikoli v zákonodárce.\nV tomto smyslu pan Lamartine poznamenal: „V duchu této zásady se musí veřejné výstavy, jež zemi přinášejí čest a bohatství, zrušit.“\nNa to panu Lamartinovi odpovídám: „Nesubvencovat je podle vašeho názoru toho samé co zrušit, vycházíte totiž z předpokladu, že vše existuje z vůle Státu, a vyvozujete z toho, že přežívá jen to, co vyživuje daň. Obrátím příklad, který jste si vybral, proti vám – připomínám, že ta největší, nejvznešenější z výstav, koncipována se záměrem nanejvýš liberálním, univerzálním, ba dokonce mohu užít slova ‚humánním‘, které zde není přepjaté, je výstava připravovaná v Londýně, jediná výstava, do které se žádná vláda neplete a jež není subvencovaná žádnou daní.“\nVrátíme-li se ke krásným uměním, opakuji, že pro systém subvencí a proti němu se mohou uvádět různé pádné důvody. S ohledem na specifický účel tohoto spisu čtenář pochopí, že nemám potřebu je rozebírat ani mezi nimi rozhodovat.\nPan Lamartine však předložil argument, jejž nemohu přejít mlčením, spadá totiž do přesně vymezeného okruhu této ekonomické studie.\n„Ekonomický aspekt lze v otázce divadel shrnout pod jediné slovo: práce. Na povaze této práce záleží pramálo, je stejně plodná, stejně výnosná jako všechny ostatní druhy práce ve státě. Divadla ve Francii, jak víte, živí a vyplácí přinejmenším 80 tisíc dělníků všeho druhu: malířů, zedníků, garderobiérů, architektů atd., kteří oživují a rozpohybovávají několik čtvrtí hlavního města a z tohoto titulu se jim musí dostat vašich sympatií.“\nVašich sympatií! — Překládejte jako: vašich subvencí.\n„Požitky hlavního města dodávají práci a spotřební statky jednotlivým departementům, přepych bohatých přináší mzdu a chléb 200 tisícům pracujících všeho druhu, kteří z rozvětveného divadelního průmyslu po celé Francii žijí a z těchto vznešených požitků, jež Francii přináší věhlas, se jim dostává nezbytného živobytí pro jejich rodiny a děti. Oněch 60 tisíc franků dáváte právě jim.“ („Velmi dobře! Velmi dobře!“ Chvála ze všech stran.) “\nOmezím-li význam tohoto úsudku na ekonomický argument, o nějž tu běží, jsem nucen za sebe konstatovat: „Velmi špatně! Velmi špatně!\nAno, oněch 60 tisíc franků, o které se jedná, přijde, přinejmenším zčásti, právě pracujícím v divadlech. Pár drobků se může cestou docela dobře ztratit. Pokud bychom však věc podrobili bližšímu ohledání, možná bychom zjistili, že koláč nabral docela jinou cestu; divadelním nádeníkům zbude s trochou štěstí pár zbytečků. Rád ale připustím, že celá subvence přijde malířům, dekoratérům, kostymérům, kadeřníkům atd. To je to, co je vidět.\nOdkud však pochází? Hle, rub problému, co se musí prozkoumat stejně závažně jako jeho líc. Odkud pochází oněch 60 tisíc franků? A kam by přišly, kdyby je hlasování zákonodárného shromáždění nesměřovalo nejprve do rue Rivoli a odtamtud do rue Grenelle? To je to, co není vidět.\nNikdo si zajisté netroufne tvrdit, že se ona suma díky této volbě vylíhne v hlasovací urně; že jde o čistý přírůstek národního bohatství; že bez tohoto zázračného hlasování by těch 60 tisíc franků zůstalo provždy zraku skrytých a nedalo se nahmatat. Nutno připustit, že to jediné, čeho většina dosáhla, představuje rozhodnutí, že se suma někde vezme, aby se poslala jinam, a jediného místa určení se jí dostane jen tak, že se od jiného odvrátí.\nMá-li se věc takto, pak je zřejmé, že poplatník odevzdav frank na daních, už jím nebude moci dále nakládat. Je zřejmé, že bude připraven o uspokojení své potřeby v míře jednoho franku a dělník, ať už jakýkoli, jenž by mu onu potřebu býval poskytl, přijde o mzdu ve stejném rozsahu.\nNepropadejme tedy dětinské iluzi a nevěřme tomu, že hlasování z 16. května národnímu blahobytu a zaměstnanosti cokoli přidává. Jen realokuje požitky, realokuje mzdy – toť vše.\nCo když někdo bude tvrdit, že zákonodárci uspokojení určité potřeby a určitý druh práce nahradili uspokojováním potřeb a pracemi, které jsou naléhavější, duchovnější, rozumnější? Na tomto kolbišti bych mohl zabojovat. Mohl bych říct: „Tím, že poplatníkům uzmete 60 tisíc franků, umenšíte mzdy zemědělcům, kopáčům, truhlářům, kovářům a navýšíte mzdy zpěvákům, kadeřníkům, dekoratérům a kostymérům. Nic nenasvědčuje tomu, že by posledně jmenovaná třída byla užitečnější než ta prvá. Pan Lamartine to nedokazuje. Sám tvrdí, že práce divadel je stejně plodná, stejně výnosná (nikoli více) jako všechny ostatní, s čímž by se ještě dalo polemizovat; nejlepším důkazem toho, že ta divadelní není stejně plodná jako ostatní práce, představuje skutečnost, že na ty ostatní se apeluje, aby tu divadelní subvencovaly.“\nOvšem toto porovnávání mezi hodnotou a vlastní záslužností různých druhů práce se tématu, o kterém pojednávám, netýká. Chci zde pouze ukázat, že pokud pan Lamartine a lidé, co jeho argumentaci odměnili potleskem, levým okem zahlédli mzdy, jež si vydělali dodavatelé divadelníků, pak okem pravým museli zahlédnout mzdy, které prodělali dodavatelé daňových poplatníků; v opačném případě se vystavují posměchu, protože realokaci pokládají za zisk. Pokud by ve své doktríně byli důslední, požadovali by subvence donekonečna; vždyť to, co platí pro jeden frank a 60 tisíc franků, platí za stejných okolností i pro miliardu franků.\nA co se, pánové, daní týče, dokažte jejich prospěšnost důvody těžícími z podstaty věci, a nikoli oním neblahým tvrzením: „Veřejné výdaje poskytují obživu pracující třídě.“ To chybně zamlčuje jednu zásadní skutečnost, totiž že veřejné výdaje nahrazují vždy výdaje osobní a v důsledku poskytují obživu jednomu pracujícímu na úkor druhého, avšak k údělu pracující třídy jako celku nijak nepřispívají. Vaše argumentace, byť nanejvýš v kurzu, je příliš absurdní, neboť její zdůvodnění postrádá rozumu.\n Alphonse Marie Louis de Lamartine (1790–1869) byl jedním z největších básníků francouzského romantismu a posléze se stal význačným státníkem. Poprvé byl zvolen poslancem v roce 1834, nejvyšší slávy dosáhl za únorové revoluce v roce 1848, kdy se zásadně přičinil o vznik (druhé) republiky. Svou výřečností tehdy uklidnil pařížské davy, které ji hrozily zničit, a stanul v čele prozatímní vlády. Brzy ztratil vliv, spíš než praktický politik byl idealista, vynikal jako řečník. V roce 1851 se definitivně stáhl do soukromí. (Pozn. překl.)\n Bastiat zde odkazuje na velkou mezinárodní výstavu průmyslu a kultury pořádanou roku 1851 v londýnském Hyde Parku, kterou sponzorovala Royal Society for the Encouragement of Arts, Manufactures and Commerce (Královská společnost pro podporu umění, průmyslu a obchodu). Tuto první z řady velkých mezinárodních výstav, „světových výstav“, proslavil mimo jiné Křišťálový palác, v němž se konala. Záštity nad výstavou se ujal choť královny Viktorie princ Albert. (Pozn. překl.)\n Autor tím má zřejmě na mysli z pařížské radnice dodavatelům divadel na levém břehu Seiny. (Pozn. překl.)\nShort Link: https://bastiat.cz?p=1676\nNezaslechli jste už někdy:\n„Daně jsou ta nejlepší investice, hotová životadárná rosa. Jen se podívejte, kolika rodinám dává živobytí, a představte si jejich dopad na hospodářství: jsou ohromné, život sám.“\nK tomu, abych toto dogma popřel, musím zopakovat, co vyvrátilo předchozí sofizma. Politická ekonomie si je dobře vědoma, že její argumenty nejsou dostatečně zábavné na to, aby se o nich dalo říci, že repetita placet, čili opakované věci se líbí. Sestavila tudíž pro svou vlastní potřebu podobně jako Basilio v Lazebníku sevillském přísloví v neochvějném přesvědčení, že vyjde-li z jejích úst, pak repetita docent, čili opakováním se člověk učí.\nVýhody, ke kterým si v podobě mezd přijdou státní úředníci, jsou tím, co je vidět. Dobro, jež z toho vzejde jejich dodavatelům, to je to, co je ještě vidět. Bije to do očí.\nAvšak nevýhody, od nichž se poplatníci pokoušejí osvobodit, jsou tím, co není vidět, a škoda, která z toho plyne jejich dodavatelům, je tím, co nadto není vidět, třebaže to vnitřním zrakem přehlédnout nelze.\nJestliže státní úředník utratí ke svému prospěchu o pět franků více, nese to s sebou, že poplatník ve svůj prospěch utratí o pět franků méně. Ovšem vydání úředníka je vidět, poněvadž k němu dojde; zatímco to poplatníkovo není vidět, poněvadž se želbohu zabrání tomu, aby k němu došlo.\nPřirovnáváte národ k vyprahlé zemi a daně k životadárnému dešti. Budiž. Měli byste se však také ptát po zdroji onoho deště, zdali to nejsou právě daně, co odčerpává vlhkost z půdy a vysouší ji.\nMěli byste se dále ptát, zdali je možné, že půda při dešti přijme tolik oné vzácné vody, jako kolik jí pro něj ztrácí vypařováním?\nSkutečností neochvějně jistou zůstává, že když Kuba Prosťáček vyplatí výběrčímu daní pět franků, nedostane na oplátku nic. Když je pak nějaký státní úředník při svých výdajích Kubovi Prosťáčkovi vrátí, bývá to za obilí nebo práci odpovídající hodnoty. Konečným výsledkem pro Kubu Prosťáčka je ztráta pěti franků.\nPravda, že často, ba nejčastěji, chcete-li, prokáže úředník Kubovi Prosťáčkovi odpovídající službu. V takovém případě netratí ani jedna, ani druhá strana, pouze došlo ke směně. Ovšem má argumentace v žádném případě nemíří na úředníky užitečné. Pravím toto: „Chcete-li založit úřad, dokažte jeho užitečnost. Dosvědčte, že má pro Kubu Prosťáčka s ohledem na služby, které mu poskytuje, hodnotu odpovídající tomu, co jej úřad stojí. Ovšem, odhlédneme-li od této skutečné užitečnosti, nevzývejte jako argument tu výhodu, která plyne úředníkovi, jeho rodině, jeho dodavatelům; neodvolávejte se na to, že podněcuje zaměstnanost.“\nJestliže dá Kuba Prosťáček úředníkovi pět franků za službu vskutku užitečnou, je to obdobná situace, jako když dá ševci pět franků za pár střevíců. Něco za něco a nakonec jsou si kvit. Pokud však Kuba Prosťáček vydá úředníkovi pět franků a nedostane se mu za to služby žádné, nebo je nakonec kvůli tomu dokonce popotahován, je to jako by je vydal zloději. Tvrzení, že úředník těchto pět franků utratí ku prospěchu státního hospodářství, ničemu neposlouží; podobně by tak učinil i zloděj; podobně by tak učinil i Kuba Prosťáček, kdyby cestou nepotkal parazita, ať už toho v mezích zákona, nebo toho mimo něj.\nZvykněme si tedy nesoudit věci jen podle toho, co je vidět, ale nadto podle toho, co není vidět.\nMinulý rok jsem zasedal ve finančním výboru, za konstituanty totiž členové opozice nebyli důsledně vyloučeni ze všech parlamentních výborů; v tomto postupovala konstituanta moudře. Vyslechli jsme si projev pana Thierse: „Zasvětil jsem svůj život boji proti stranám legitimistů a klerikálů. Od té doby, co nás sblížilo společné nebezpečí, od té doby, co se s nimi stýkám, co je znám, co spolu upřímně rozmlouváme, jsem pochopil, že to nejsou taková monstra, jak jsem si dříve představoval.“\nAno, mezi stranami, které se nemísí, se nadsazuje nedůvěra a rozněcuje nenávist; kdyby většina nechala do výborů proniknout několik členů z menšiny, možná by obě strany došly ke zjištění, že jejich názory nejsou natolik vzdálené, a hlavně, že záměry toho druhého nejsou natolik zvrácené, jak se o nich soudilo.\nBuď jak buď, minulý rok jsem zasedal ve finančním výboru. Pokaždé když některý z našich kolegů promluvil o tom, že by se měly gáže prezidenta republiky, ministrů a velvyslanců ustanovit na nějakou rozumnou výši, dočkal se odpovědi:\n„Určité úřady se musí obklopit leskem a důstojenstvím, a to pro dobro služby samotné. Tímto způsobem se do ní povolají schopní lidé. Na prezidenta republiky se obrací nespočet nešťastníků a byl by vystaven nepříjemné pozici, pokud by byl nucen je vždy odmítat. Jistá úroveň reprezentace v ministerských a diplomatických salonech patří k soukolí ústavních vlád atd., atd.“\nJakkoli lze s těmito argumenty polemizovat, jistě si zaslouží řádný rozbor. Zakládají se na obecném zájmu, ať už je dobře, či špatně uvážen; pokud jde o mě, přihlížím k němu více než mnoho našich Katonů, hnaných omezeným duchem škudlení, nebo závisti.\nJedna věc však pobuřuje mé svědomí jakožto ekonoma a s ohledem na intelektuální renomé své země se pokaždé červenám, když se dospěje (a to se nikdy neopomine) k této absurdní banalitě, která bývá přijata vždy příznivě:\n„Přepych vysokých státních úředníků přeje uměním, hospodářství, zaměstnanosti. Hlava Státu a ministři nemohou pořádat hostiny a soaré, aniž by tím zároveň nerozproudili krev ve všech žilách těla společnosti. Snížení jejich platů se rovná vyhladovění hospodářství v Paříži a nepřímo i v celé zemi.“\nPro smilování boží, pánové, berte ohled alespoň na aritmetiku a nepředstupujte před francouzské Národní shromáždění v obavě, že vás ke své hanbě nepodpoří, s tvrzením, že při sčítání vyjde jiná suma, podle toho jestli se s ním začne odspoda, či shora.\nJakže? Dejme tomu, že se dohodnu s nějakým kopáčem, že mi za pět franků vyhloubí na mém poli strouhu. Jakmile to sjednáme, výběrčí daní mi oněch pět franků vezme a ty skončí u ministra vnitra; náš obchod je zmařen, ovšem pan ministr při pořádání večeře přidá jeden chod. Na základě čeho si troufáte tvrdit, že tento vládní výdaj je přínosem pro národní hospodářství? Není vám snad jasné, že došlo k pouhopouhé realokaci spotřeby a práce? Ministr má lépe zaopatřenou tabuli, pravda; ovšem zemědělec má hůře odvodněné pole, také pravda. Pařížský lahůdkář si vydělal pět franků, to připouštím; vy však připusťte, že venkovský kopáč o možnost vydělat si pět franků přišel. Lze o tom říct jediné, totiž že vládní tabule a spokojený lahůdkář jsou to, co je vidět; zatímco podmáčené pole a kopáč bez práce jsou to, co není vidět.\nDobrý Bože, jaké úsilí se musí vynaložit, aby se v politické ekonomii dokázalo, že dvě a dvě jsou čtyři; a když se to člověku povede, zvedne se křik: „Vždyť je to tak jasné, až je to trapné.“ – A následně se hlasuje tak, jako by byl člověk nic nedokázal.\n Aforismus vycházející z Horaciova spisu De arte poetica, v němž autor uvádí, že některé dílo se bude líbit jen jednou, kdežto jiné se může opakovat desetkrát a stejně se bude znovu líbit. (Pozn. překl.)\n První francouzské ústavodárné shromáždění (1789–1791). (Pozn. překl.)\n Francouzský státník a významný historik Adolphe Thiers (1797–1877) byl během své dlouhé politické kariéry dvakrát ministerským předsedou (1836, 1840) a na znamení konečné pocty byl roku 1871 zvolen prezidentem třetí republiky. (Pozn. překl.)\nShort Link: https://bastiat.cz?p=1673


Čtvrteční ráno přináší Evropě rozpaky a absenci jasného směru - Patria.cz\nČtvrteční ráno přináší Evropě rozpaky a absenci jasného směru\nDnešní ráno přináší Evropě opět a znovu absenci jasného směru a trendu. Narůstající napětí v oblasti Iráku společně s informacemi o posilování americké vojenské přítomnosti v Turecku vedou mnoho investorů k názoru, že konflikt je v podstatě nevyhnutelný - otázkou zůstává pouze kdy. Možná i proto jsou dnes na vrcholu pomyslného žebříčku sektory jako potraviny a nápoje (+1.17%) a média (+1.13%).\nBritský Vodafone prohlásil, že jeho CEO Sir Chris Gent byl očištěn z podezření, že v období, kdy firma přebírala německý Mannesman, vyplatila jeho manažerům přehnané odměny, resp. odstupné. Současně se však trhem nese informace, že Vodafone má problémy s prodejem své "kabelové" divize v Japonsku. Podle interních zdrojů firma požaduje minimálně USD 2.5 mld., což nikdo z potenciálních kupců nehodlá zaplatit.


Třetí závod Specialized Enduro Serie vyhrál opět Jiří Fikejz - Závody - Právě se stalo - MTBS.cz\nTřetí závod Specialized Enduro Serie vyhrál opět Jiří Fikejz\nNa trať v pořadí již třetího závodu prvního ročníku Specialized Enduro Serie 2013 se vydalo na šumavském Špičáku 123 registrovaných závodníků. Nejrychleji si s tratí poradil Jiří Fikejz, který si vyjel první místo celkovým časem 13:29 min. Stříbro si do Německa odváží Ludwig Döhl (13:43) a bronz vybojoval Přemek Tejchman (14:02).\nSe záludnostmi tratě se porvalo také šest odvážných žen v sedle. Zlato si nakonec vyjela sympatická riderka Elen Římanová (17:24) před Andreou Drengubákovou a třetí Katarínou Tóthovou (20:19).\n09.09.2013 - Závody - autor: Petr Bureš - 3124x enduro\n#2 tulda - vloženo: 09.09.2013 v 22:51:51\nodpověď na darkson — #1 Vysledky povesili na miste, kdyz uz skoro vsichni odjeli. Proc nejsou nekde na netu taky nevim. Kazdopadne si me zariznul asi o minutu a to sem to v sobotu najizdel jak divej :)\n#1 darkson - vloženo: 09.09.2013 v 22:35:03\npovedená akce, ale výsledky furt nikde....


Turisté do Frýdku-Místku vyrážejí za poznáním i zábavou - Turistická oblast Beskydy Valašsko | ubytování, akce, výlety, cykloturistika Beskydy\nTuristé do Frýdku-Místku vyrážejí za poznáním i zábavou\nPublikováno: St, 16.07.2014\nŠirokou paletu turistických atraktivit nabízí návštěvníkům Frýdek-Místek, město na toku řeky Ostravice. Kterou z mnoha místních zajímavostí by si příchozí neměli nechat ujít, jim poradí Beskydské informační centrum.\n„Naše služby nabízíme ve třech pobočkách, první se nachází na náměstí místeckém, druhá na frýdeckém a třetí ve Frýdlantu nad Ostravicí,“ uvedla Lucie Talavašková, marketingová manažerka Beskydského informačního centra (BIC).\n„Návštěvníkům poskytujeme informace o aktuálním programu jednotlivých kulturních zařízení ve Frýdku-Místku a turistické oblasti Beskydy-Valašsko, dále o možnostech ubytování, zajímavých místech pro pěší turistiku i cyklovýlety, o akcích pořádaných ve městě či například o dopravním spojení. Vydáváme také dvakrát ročně noviny Beskydy tourist info,“ dodala Talavašková.\nAktivity každému na míru\nPodle Lenky Kubicové, pracovnice BIC, jsou častými návštěvníky rodiny s dětmi, které se zajímají o možnosti vyžití ve Frýdku-Místku a v přilehlých obcích.\n„Každé skupině turistů vytváříme nabídku aktivit na míru, záleží na délce jejich pobytu, stáří dětí a oblasti, která je zajímá. Oblíbeným cílem bývá například frýdecký zámek, Muzeum Beskyd, Aquapark Olešná, milovníci turistiky naopak vyrážejí obdivovat krásy přírody na nedaleké beskydské vrcholy. Velmi populární jsou také cyklobusy a skibusy,“ sdělila Lenka Kubicová.\nMimo rad a tipů, hosté Beskydského informačního centra získají také množství letáků, tištěného průvodce Frýdkem-Místkem, turistické známky či vstupenky na kulturní a sportovní akce. Samozřejmostí jsou také cizojazyčné verze propagačních materiálů a vstřícný přístup personálu.\nPoutní místo Hájek láká zahraniční návštěvníky\nFrýdek-Místek a jeho okolí jsou také lákadlem pro zahraniční turisty. Jejich častým cílem bývá poutní místo Hájek, které je proslulé svou léčivou vodou.\n„S manželem sem jezdíme pravidelně dvakrát ročně. Vždy ochutnáme vodu ze svatého pramene, nahlédneme do kapličky, chvíli posedíme v krásné přírodě a pak pokračujeme prohlídkou několika frýdeckých a místeckých kostelů,“ popsala seniorka Izydora Bierezowska z polských Katowic.\nDalší informace o turistických atraktivitách naleznete v propagačním videu města Frýdek-Místek - ZDE.


České dopravní stavby ovládá velká čtyřka — ČT24 — Česká televize\nČeské dopravní stavby ovládá velká čtyřka\nPraha - V získávání státních zakázek na výstavbu silnic je nejúspěšnější firmou Metrostav. V posledních třech letech podepsalo Ředitelství silnic a dálnic (ŘSD) se společností smlouvy v celkové hodnotě téměř 15 miliard korun. V žebříčku největších partnerských firem ŘSD figuruje takzvaná velká čtyřka. Jen o několik desítek milionů méně získala společnost Stavby silnic a železnic, která nyní působí pod názvem Eurovia. Třetí a čtvrté místo v získávání státních zakázek obsadily Strabag s 13 miliardami korun a Skanska s 11 miliardami.\nEurovia a Strabag jsou navíc v získávání zakázek úspěšnější než Metrostav. Eurovia totiž ovládá ODS - Dopravní stavby Ostrava, která disponuje smlouvami s ŘSD za 4,7 miliardy. Částku 3,7 miliardy korun od státu pak získaly Dálniční stavby Praha, které patří pod rakouskou stavební skupinu Strabag SE.\nVelké firmy mají lepší zázemí\nPořadí je podle šéfa ŘSD Alfreda Brunclíka logické, neboť velké firmy působí na celém území státu a disponují potřebnými kapacitami - vlastní například obalovny povrchových směsí nebo betonárky. Trh je přesto podle šéfa ŘSD pestrý: „Další firmy mají dostatek referencí, aby se v té tabulce objevily. Jejich kapacita může konkurovat velkým firmám.“\nŘada firem především u menších zakázek do 20 milionů korun nemá jasnou vlastnickou strukturu. Jsou to společnosti s anonymními akciemi na majitele v listinné podobě. Konkrétně se to podle týdeníku týká třeba společnosti Silnice Group, která získala zakázky za celkem 335 milionů korun.\nRok 2008 přinesl boom, 2009 zase útlum\nJeště v roce 2007 podepsalo ŘSD smlouvy se soukromými firmami za 11 miliard korun, v následujícím roce ovšem přišel boom. Především díky evropským penězům se objem zakázek zvedl na zhruba 75 miliard korun, loni to bylo necelých 16 miliard. Další léta budou podle Brunclíka hubenější kvůli krizi a šetření ve státním rozpočtu.\nVláda však ministerstvu dopravy loni v červnu zakázala zahajovat nové stavby, ŘSD vypíše výběrové řízení pouze na opravy a rekonstrukce. Na ty je v rozpočtu připraveno celkem 1,2 miliardy korun.


stáhnout hru Egypt VR: Pyramidová hrobová dobrodružná hra pro Android\nrobot › Hra,Úkoly› Egypt VR: Pyramidová hrobová dobrodružná hra\nEgypt VR: Pyramidová hrobová dobrodružná hra\nHra Úkoly questy první osoby vr logika\nEgypt VR: Pyramid hrobová dobrodružná hra - hra pro android platformu, ve které, odhalující tajemství pyramid, se můžete stát archeologem a lovcem pokladů. Hluboko do starých hrobek budete muset vyřešit poměrně komplikované logické úkoly, abyste odhalili mnoho tajemství uložených v egyptských pyramidách. Nalezené artefakty a další položky vám pomohou vyřešit problémy a projít úrovní. Chcete-li hledat předměty, rozhlédněte se, prozkoumejte sály a pokoušejte se otevřít tajné dveře.\nHlavní vlastnosti hry Egypt VR: Pyramid hrob adventury:\nhrou v tajemných místech\nhledání starých artefaktů\nvelikost: 67.3 MB