„Na co myslíte, pane doktore?“ zeptal se mužík v klubovce, jako by intuitivně vytušil, co se Straussovi honí hlavou. Starý muž sebou trhl.„Říkám si... Kolikrát se za můj život Německo změnilo. Téměř od základů! Zrovna nedávno jsem se na to téma bavil s panem ministrem Röhmem, který je toho názoru, že směr, který loni nastolil pan kancléř Hitler, je teprve začátkem jakési ještě mnohem větší revoluce...“Ministr propagandy Joseph Goebbels se přestal usmívat, položil šálek s kávou na stolek a naklonil se ke Straussovi o něco blíž. „Dám vám jednu soukromou radu, pane doktore. Se jmenovaným panem ministrem se stýkejte jen tehdy, budeli to nezbytně nutné, a pokud to nutné nebude, doporučuji jeho společnost nevyhledávat. To je vše.“ Ten hubeňour umí rozhodně působit přesvědčivě, pomyslel si skladatel a beze slov přisvědčil, že bere radu na vědomí. „Vraťme se ale k důvodu mé návštěvy,“ pokračoval opět s úsměvem Goebbels. „Můj hudební komisař, SS Gruppenführer Hinkel, mi ukázal dotazník o rasové čistotě, který jste s laskavostí sobě vlastní vyplnil. V kolonce Ručitelé správnosti údajů jste uvedl: Mozart a Wagner. Opravdu vtipné!“ Ministr propagandy šibalsky pohrozil ukazováčkem. „Ujišťuji vás, že ne každému by takové špásování s úřady prošlo, pane doktore, ale ve vašem případě jsem rozhodně rád udělal výjimku. Možná ten formulář bude jednou viset v muzeu!“ Muž s koňskou nohou se nad svým vtipem hýkavě rozesmál a Strauss se rozhodl k veselí loajálně připojit. Goebbels ale vzápětí opět zvážněl. „Přes veškeré výsady, které vám samozřejmě budu i nadále osobně garantovat, ale nezapomeňte, k čemu vás zavazuje nejen podpis na onom formuláři, ale především vaše funkce prezidenta Říšské hudební komory. Tedy – prosazovat pravou německou hudbu od pravých německých tvůrců!“ „Narážíte snad na něco, co tomu v mém případě odporuje, pane ministře?“ Návštěvník se zatvářil až znepokojivě stejně, jako když před chvílí mluvil o Röhmovi. Jako by rozhodoval o rozsudcích smrti, napadlo Strausse. Mimoděk se otřásl. „Opravdu se domníváte,“ začal Goebbels rozvážně, „že je nezbytné, aby libreto k vaší příští opeře psal ten rakouský žid Zweig?“„Ale – snad vás nemusím přesvědčovat o jeho talentu a schopnostech...“ Goebbels se pohodlně opřel a znovu se křivě pousmál. „A já snad nemusím přesvědčovat vás, že ten formulář, který jste podepsal, opravdu nebyla žádná nezávazná formalita. Ano, Německo se opravdu změnilo, pane doktore! Tak to prosím konečně vezměte na vědomí.“\nGarmisch-Partenkirchen, jaro 1934\nJakkoliv je dialog, který jste si právě přečetli, zcela smyšlený, mohl se docela dobře odehrát i ve skutečnosti. Ostatně, inspirací pro tuto fabulaci byly zcela autentické fotografie, na nichž skladatel Richard Strauss (1864–1949) debatuje s německým ministrem propagandy Josephem Goebbelsem (1897–1945) nebo s ministrem bez portfeje Ernstem Röhmem (1887–1934). Celý tento apokryfní rozhovor má za úkol především představit specifické období let 1933–1945, kdy v Německu a později i ve velké části Evropy vládla do té doby zcela bezprecedentní diktatura. Zasáhla tehdy do osudů desítek milionů lidí a stála i za rozpoutáním nejničivějšího válečného konfliktu v dějinách. Někde daleko za utrpením prostých lidí na frontě, za terorem v okupovaných zemích i v samotném Německu a za hrůzami vyhlazovacích a koncentračních táborů se nacházely i malé, ale mnohdy o nic méně dramatické osudy těch, kterým byl osudem nadělen umělecký talent. Nacismus, stejně jako každá jiná totalita, dbal svědomitě o to, aby ho umělci patřičným způsobem oslavovali a pomáhali udržovat při životě. Ti věrní byli odměňováni a prosazováni na výsluní (přičemž míra jejich talentu v tom mnohdy hrála jen minimální roli), ti druzí byli různým způsobem umlčováni. Když přišli v lednu roku 1933 nacisté k moci, začalo být brzy jasné, jak si nový kancléř Adolf Hitler a jeho věrní nové Německo představují, kdo v něm má své místo a s kým se už rozhodně nepočítá. Jistým specifikem tohoto režimu bylo jen minimální pokrytectví. Od začátku se netajil svým autoritářstvím, vyhroceným nacionalismem, opovržením k demokratickým praktikám, antisemitismem jako součástí oficiální ideologie a militantními záměry. Umělci museli učinit osudové rozhodnutí, zda budou za těchto podmínek v zemi žít a pracovat (a tím pádem novému zřízení chtě nechtě sloužit), nebo zda Německo opustí a zkusí štěstí za jeho hranicemi. Nehledě na dvě další a zcela extrémní možnosti. Tedy zda se režimu postaví a budou tak riskovat vše včetně života svého a svých blízkých, anebo – zda ho nadšeně přijmou za svůj a dají se zcela do jeho služeb…V příštích dílech tohoto seriálu budeme sledovat příběhy skladatelů, dirigentů, pěvců a dalších hudebníků, kteří v Německu a jím okupovaných zemích zůstali a vesměs netoužili po ničem jiném než věnovat se své profesi. Téměř nikdo z nich nezůstal po zkušenostech s „hnědým morem“ bez šrámů na duši i na těle. Už zmíněný Richard Strauss, jeho kolegové Hans Pfitzner, Carl Orff, dirigenti Wilhelm Furtwängler, Eugen Jochum, Herbert von Karajan, pěvkyně Elisabeth Schwarzkopf, dědicové bayreuthského titána Wolfgang a Wieland Wagnerovi… Ti všichni a mnozí další byli v rámci poválečné denacifikace vystaveni konfrontaci se svými skutky i svým svědomím. Jak bychom se ale v jejich kůži zachovali my? Všimněme si například blíže dvou jmen, která zazněla v úvodním rozhovoru dvojice Strauss – Goebbels. Zmíněný ministr Ernst Röhm byl v létě roku 1934 v rámci krvavé vnitrostranické čistky nazvané „Noc dlouhých nožů“ zatčen a vzápětí popraven. Jak vidno, ani příslušnost k nejužšímu vedení mocenského aparátu tedy v rámci systému nezaručovala bezpečí. Podobné zkušenosti měli koneckonců i někdejší bolševičtí vůdci v Sovětském svazu a o nějakých dvacet let později se o tom přesvědčili i jejich komunističtí následovníci v zemích východního bloku. Můžeme se tedy divit, že v takové atmosféře ti mnohem méně významní pocítí strach a přizpůsobí se potřebám režimu, protože jim nejde o nic menšího než o život? Daleko větší vina než na ty svedené navíc padá na jejich úmyslné svůdce. A tady je třeba se zaměřit na jméno číslo dvě: Johanna Heinricha „Hanse“ Hinkela (1901–1960), funkcionáře nacistické strany NSDAP, vysokého ministerského úředníka a člena jednotek SS v nejvyšší dosažené hodnosti gruppenführer. Pokud si pod kulturní politikou Hitlerovy třetí říše představíme na prvním místě Josepha Goebbelse, stojí Hinkel na pomyslné druhé příčce. Po vydání zákona ze 7. 4. 1933, který zakazoval židům vykonávat zaměstnání ve státních institucích, musely ze svých míst odejít i tisíce umělců, úředníků či pedagogů z operních divadel, orchestrů a hudebních škol. O to, kým je nahradit, se starala takzvaná Říšská kulturní komora prostřednictvím „státního komisaře pro hudbu“, jímž byl právě Hans Hinkel. V celém Německu nesměl vykonávat funkci v oficiálních hudebních institucích nikdo, kdo nevyplnil jeho dotazník o rasové čistotě, ideologické spolehlivosti a dosaženém vzdělání. Od roku 1935 zastával tento nedostudovaný politolog z univerzit v Bonnu a Mnichově i funkci „zvláštního komisaře pro kulturní osobnosti“, v níž měl za úkol především „očistit německou kulturu od zbývajících židovských vlivů a elementů“. Za zmínku stojí i Hinkelův rodinný život: v roce 1938 se rozvedl se svou první manželkou kvůli zpěvačce Anitě Spada-Kambeck, která působila v souboru berlínského divadla Scala. Ta se ale v roce 1939 ocitla kvůli svým údajně protirežimním výrokům na několik týdnů v koncentračním táboře Ravensbrück. Odsud se dostala až na přímluvu samotného Goebbelse, jenž pak v roce 1942 nechyběl ani na její svatbě s Hinkelem. Další z paradoxů života v totalitním režimu… V témže roce jmenoval Goebbels Hinkela do prestižní funkce vedoucího filmového oddělení ministerstva propagandy, později se stal ředitelem Říšského filmu a zároveň zástupcem ředitele Říšské kulturní komory. O mnoho výš už se zkrátka ve vedení kulturních institucí Hitlerova Německa dostat nešlo. Loajální Hinkel za to také sloužil režimu až do posledního dechu: ke konci roku 1944 nadšeně přihlížel soudním řízením se skutečnými i domnělými atentátníky na Hitlera, a ještě na jaře 1945 odeslal na frontu více než polovinu mužských zaměstnanců německých filmových studií. A co se stalo s Hansem Hinkelem po válce? Američané, kteří ho zajali, v podstatě ocenili jeho úřednické schopnosti, protože se jim spolu s ním dostalo do rukou i více než čtvrt milionu pečlivě vedených osobních svazků německých umělců… Právě podle nich postupovali po válce v procesu jejich denacifikace. V témže procesu byl mimochodem sám Hinkel klasifikován pouze jako drobný pachatel a potom, co si ve Varšavě odseděl pětiletý trest za „loupeže polského kulturního dědictví“, se směl vrátit do Západního Německa. Tady se v roce 1956 znovu oženil a o čtyři roky později zemřel. Jméno Hinkel už dnes zná jen málokdo. Podpisy Strausse, Pfitznera, Orffa či Furtwänglera se však se na jeho rasových formulářích a místopřísežných prohlášeních o věrnosti Říši jako nesmazatelné skvrny vyjímají dodnes…


Chybí vám u chalupy zastřešení? Víme, jak si ho rychle a levně obstarat! | Chatař Chalupář\nChybí vám u chalupy zastřešení? Víme, jak si ho rychle a levně obstarat!\nKaždý z nás se určitě těšil na léto. Už je konečně tady a spousta lidí tolik očekávané sluníčko zatracuje, protože prostě a jednoduše nemají správné zastínění exteriéru. Vymýšlet nějaké inovativní řešení na poslední chvíli pozbývá smyslu. Výstavba klasické střechy anebo průhledné zastřešení nejsou zrovna krátkodobou záležitostí a finančně také tyto varianty vyjdou vcelku draho. Právě z těchto důvodů se vyplatí pořídit kvalitní párty stan. Právě on poskytne dostatek stínu za minimální pořizovací cenu. Jestliže stále nejste přesvědčeni o jeho pořízení, čtěte dál, v následujících řádcích se zaměříme na moderní párty stany BRIMO, které nabízejí hned několik předností.\nVariabilní zastínění dle potřeby\nHlavní výhodou párty stanů je samozřejmě variabilita zastřešení. Pokud si postavíte pergolu i se střechou, jinde na zahradě už ve stínu nebudete moci posedět. Rychle rozkládací párty stany jsou v tomto ohledu mnohem kompaktnější. Potřebujete-li stín na druhém konci zahrady, stan si přenesete a můžete bez problémů získat krytý prostor se vším všudy dle potřeby. Stejně tak lze moderní párty stan využít k jiným účelům. Vhodnější prodejní stánek asi nenajdete!\nExpresní rozložení i složení\nNůžková konstrukce, která je základem každého párty stanu, napomáhá k velmi rychlému rozložení i složení stanu. Nepotřebujete žádné nářadí. Vystačíte si s menšími variantami i samotní. U větších stanů už je zapotřebí rozložení síly mezi více lidí. Párty stany BRIMO se vůbec vyznačují jednoduchou prací s konstrukcí, a to díky automatickému systému zajištění. Lehkým tahem k sobě konstrukci rozložíte a stan bude během několika málo minut postavený.\nVysoká kvalita konstrukce i plachty\nOsvědčené párty stany zmiňované značky jsou typické i maximálně bytelnou kovovou konstrukcí. Můžete se spolehnout na to, že vydrží na místě i při silnějších poryvech větru. Navíc není problém tento kvalitní párty stan velmi jednoduchým způsobem ukotvit přímo k zemi. Tím pádem získáte jistotu jeho setrvání v místě postavení. Důležitá je samozřejmě i kvalita plachty. Ta je vyrobena ze dvou vrstev. Jednu tvoří pogumování a druhou polyesterové tkanina. I díky této skutečnosti můžete pod stanem trávit čas i v dešti, jelikož je vodotěsný. Povrch je velmi jednoduše omyvatelný, čímž odpadá jakákoli specifická údržba. Je i UV stabilní. Bez problémů přečká neustálý svit slunce po několik sezon.\nV každém případě, vybírat lze navíc hned z několika variací. K dispozici jsou třeba modely s červenou, modrou nebo bílou plachtou. Záleží pouze na vašem výběru. Jinak také není problém vybírat i ze spousty velikostí párty stanů. Není potíž volit z pestré nabídky párty stanů malou variantu 2×3 m, ale klidně i velké stany o rozměrech 3×6 m a větší.


TOOLCRAFT Laserový měřič vzdálenosti LDM 70 - Laserový dálkoměr | Alza.cz\nTOOLCRAFT Laserový měřič vzdálenosti LDM 70\n»Dílna»Měřicí přístroje»Dálkoměry»TOOLCRAFT Laserový měřič vzdálenosti LDM 70\nLaserový dálkoměr měří vzdálenosti, vypočítává plochu a objem, max. rozsah 70 m, přesnost 1.5 mm, funkce nepřímého měření (Pythagoras), funkce nepřetržitého měření , funkce sčítání a odčítání, dynamické měření\nKód: VC423a Prod. číslo: 826512\nS laserovým dálkoměrem Bosch můžete snadno určovat délky, plochy a objemy díky integrovaným měřícím funkcím. Spolehnout se můžete na přesnou...\nLaserový dálkoměr, na který se můžete spolehnoutS laserovým dálkoměrem Bosch GLM 30 rychle a jednoduše...\n1 769 Kč 1 909 Kč\nKaždému řemeslníkovi se při jeho práci hodí přesný metr....\n1 769 Kč 2 039 Kč\n100% spolehlivý laserový měřič vzdálenostiS laserovým dálkoměrem Bosch GLM 40 rychle a jednoduše zjistíte...\n2 559 Kč 2 749 Kč\nPohodlnější, rychlejší a přesnější měření s laserovým dálkoměremLaserový...\n1 890 Kč 2 399 Kč\nKaždému řemeslníkovi se při jeho práci hodí přesný...\n1 929 Kč 2 990 Kč\nTOOLCRAFT Laserový měřič vzdálenosti LDM 70 Prodej skončil\nLaserový měřič přijde vhod nejrůznějším živnostníků a technickým pracovníkům, kteří potřebují znát přesné proporce místnosti například pro vzduchotechniku, novou podlahu, barvu nutnou pro vymalování a mnohé jiné scénáře. K měření používá tu nejpřesnější a nejmodernější metodu - laser. S ním změří v mžiku oka prostor od 5 centimetrů až po 70 metrů. Přitom jeho odchylka měření nepřesahuje 1,5 mm! Díky dynamickému měření budete výsledky dostávat nepřetržitě. Naměřené hodnoty se ukládají a můžete s nimi i dále pracovat. Vzdálenosti mohou být sčítány nebo odečítány, vypočítá plochu a nepřímým měřením vypočítá i výšku.\nLaserový měřič přijde vhod nejrůznějším živnostníků a technickým pracovníkům, kteří potřebují znát přesné proporce exteriéru i místnosti například pro vzduchotechniku, novou podlahu, barvu nutnou pro vymalování a mnohé jiné scénáře. K měření používá tu nejpřesnější a nejmodernější metodu - laser. S ním změří v mžiku oka prostor od 5 centimetrů až po 70 metrů. Přitom jeho odchylka měření nepřesahuje 1,5 mm! Díky dynamickému měření budete výsledky dostávat nepřetržitě. Naměřené hodnoty se ukládají a můžete s nimi i dále pracovat. Vzdálenosti mohou být sčítány nebo odečítány, vypočítá plochu a nepřímým měřením vypočítá i výšku.\nMěřič s velkým rozsahem a přesností\nNepřetržité měření laserem\nVýpočet plochy, objemu, nepřímé měření pro výšku\nSčítání a odčítání naměřených hodnot\nUložení naměřených hodnot\nPaměť pro min. a max. hodnotu\nAž 10 000 měření na jedny baterie\nMožnost upevnění na stativ (1/4")\nRozsah měření (min.): 0,05 m\nRozsah měření (max.): 70 m\nMěřicí přesnost: 1,5 mm\nČas měření (max.): 0,5 s\nMěrná jednotka: ft, in\nFunkce (měřicí nástroje):\nVýpočet objemu, funkce časovače, s dvojitou funkcí Pythagoras, výpočet polohy, funkce nepřetržitého měření, funkce sčítání a odčítání\nKategorie laseru: 2\nVlnová délka laseru: 650 nm\nRozlišení: 0,001 m\n45 x 110 x 30 mm\nFirma, Praha 01.12.2015\ndobrá kvalita a funkcionalita za slušnou cenu zatím nic\nPresný a univerzálny. Výhodná cena oproti ostatným značkám. Žiadne. Samozrejme, že na slnku sa nedá merať žiadnym podobným diaľkomerom.\nPavel, Praha 9 - Miškovice 15.09.2016\ncena, dosah(ale ještě jsem neověřil jestli neni uváděných 70m nadhodnocených - určitě ale funguje jen potmě:-) ) jen jedna "spoušť" - byl jsem zvyklý i na boční, vhodnou pokud hledáte tečku na větší vzdálenost\nRecenze TOOLCRAFT Laserový měřič vzdálenosti LDM 70\nChcete doručiť tovar na Slovensko? Prezrite si TOOLCRAFT Laserový merač vzdialenosti LDM 70.


Tragická nehoda: Silnice do Brna si připsala další oběť - Znojemský deník\nTragická nehoda: Silnice do Brna si připsala další oběť\nZnojmo (AKTUALIZOVÁNO, FOTOGALERIE, MAPA) - Další lidský život si vyžádala v noci na pátek nebezpečná silnice mezi Znojmem a Brnem. Po půl jedenácté v noci nepřežil následky nehody u Lechovic čtyřiatřicetiletý muž. O třináct let mladšího mladíka za volantem druhého vozu záchranáři převezli s těžkým zraněním do brněnské fakultní nemocnice.\nNa místo vyjely tři týmy záchranné služby ze Znojma a Pohořelic. V době příjezdu prvního z nich byl už ale čtyřiatřicetiletý řidič Fiatu mrtvý z Prostějovska. „Druhý řidič utrpěl vážná zranění. Ošetřili jsem mu poranění hlavy a zlomeninu stehenní kosti.U mladého muže bylo nutné zajistit žilní vstup, podat nitrožilně léky tlumící bolest, zafixovat zlomeninu a celé tělo pomocí vakuové matrace. Po provedení nezbytného ošetření byl muž za stálé vysoce specializované péče převezen na Urgentní příjem do brněnské fakultní nemocnice,“ uvedla mluvčí záchranářů Barbora Zuchová.\nNa autech vznikla čtvrtmilionová škoda.\nNa znojemských silnicích tak letos zemřel už devátý člověk. Naposledy na začátku října nezvládla řidička své auto u Hrádku. Havárii nepřežil její spolujezdec. Hlavní tah do Brna, kterému se někdy říká i silnice smrti, si letos vyžádal první oběť.


Farma chovající Strombus gigas | Český klub sběratelů lastur\nFarma chovající Strombus gigas je turistickým lákadlem\nPro nás sběratele – milovníky lastur a obdivovatele fascinujícího života bezobratlých – je vždy dobrou zprávou, když se něco z oboru našeho zájmu, lastury, dostane do povědomí širší veřejnosti. Na ostrově Caicos se to stalo. Caicos má totiž jako hlavní atrakci farmu na plž Strombus gigas, a jeho ulita je symbolem ostrova.\nZdroj mapy: seznam.cz\nTurks a Caicos jsou karibské ostrůvky, které jsou zámořským územím Velké Británie. Leží jihovýchodně od Bahamských ostrovů. Území patří geograficky k Lucayskému souostroví. Třicítka ostrovů má celkovou rozlohu 616 km² (při přílivu, při odlivu je rozloha ostrovů 948 km²). I Wikipedie uvádí, že jejich hlavními přírodními zdroji jsou mořští raci (Panulirus interruptus) a – mušle.\nFoto z prezentačního webu ostrova\nFarma v místě zvaném Providenciales je jedinou farmou na ulity na světě. Od roku 2017, kdy ji těžce poškodil hurikán, omezila produkci a funguje především jako vzdělávací zařízení. Nabízí detailní pohled na jedince Strombus gigas a jedinečný proces, který byl vyvinut místně pro chov těchto obřích plžů. Divák tam vidí lastury všech velikostí, líhně, kádě na řasy, které produkují potravu pro plže, a velké oceánské ohrady v mělkých tyrkysových vodách Karibského moře. Hvězdami farmy jsou dva jedinci jménem Sally a Jerry, na které si při prohlídce mohou návštěvníci sáhnout. A jen pro představu, jak si ostrované svých křídlatců váží: Prohlídky probíhají v malých skupinách a trvají asi 30 minut. Vstupné je 12 $ pro dospělé a 8 $ pro děti.


Léčba (K3) | Písmák.cz\ndatum / id 18.01.2016 / 463559 Vytisknout |\nzařazeno do klubů Povídka měsíce, Povídka měsíce,\n„Ty se nesměješ, Pierre Chmureczko. Všichni se smějí, jenom ty ne...“\n„Taky jsem se smál.“\n„Neviděl jsem úsměv, pouze malý škleb.“\n„No, abych řekl pravdu, zas tak moc směšné mi to nepřišlo.“\n„Byl to špatný vtip?“\n„Nic takového jsem neřekl.“\n„Ale já jsem viděl, že jsi se ušklíbl.“\n„To byl právě úsměv.“\n„Nikoliv úsměv, nýbrž pohrdavý škleb."\n„To se vám zdálo, veliteli.“\n„A slyšel jsem, che.“\n„Slyšel jsem, že jsi řekl, che. To znamená pohrdání.“\n„Ničeho takového si nejsem vědom.“\n„Jo, ty si nejsi vědom...?!“\n„Samozřejmě! Jak jinak! Chmureczka! Všichni jsou v poklusu a on…?“\n„Rozvázala se mi tkanička pane.“\n„No a co! Mám tě učit zavazovat tkaničky Chmureczko?\n„Dáš si tři kolečka navíc!“\nMajor Areduk, ukrytý mezi stromy, přiložil k očím dalekohled a pozoroval z blízkého pahorku tábor. Po chvíli cosi znepokojeně zabručel...\n„Pierre Chmureczka. Jaká zkomolenina? Co vlastně jste Chmureczko? Francouz?“\n„Matka byla Francouzka a otec Polák,“ odpověděl nováček jednotky.\n„A bojujete proti Francouzům, nebo proti Polákům?“\n„Nebojuji proti nikomu. Jsem proti válce a proti tomu, kdo chce s její pomocí ovládnout svět. Vlastně tu nejsem dobrovolně, pane. Sám bych nikdy střílet nešel.“\n„Nešel byste střílet? A říkáte si chlap?“\n„Nebojím se, jenom nejsem militantní,“ bránil se Chmureczka. „Moje víra mi to nedovolí.“\n„Víra?“ Zakroutil hlavou. „Čemu věříte?“\n„Věřím, že se dá všechno vyřešit bez boje, diplomaticky.“\n„Pak že se nebojíte,“ uchechtl se zlomyslně poručík Steškanin. „A co vlastně znamená Chmureczka?“\n„V polštině malý mrak,“ vysvětloval vojín, „něco jako mráček.“\nVojáci se zachechtali.\n„Pierre Chmureczka. Slyšeli jste?“ zvolal uštěpačně poručík. „Petr Mráček. Říká si chlap, ale bojovat by nešel. Houby chlap, jsi baba.“\n„Nejsem baba a neříkejte mi prosím Petr Mráček.“\n„A jak ti mám říkat Mráčku?“\n„Jmenuji se Chmureczka, Pierre Chmureczka, pane.“\n„Dobře Petře, budu ti říkat jen Mráček.“\n„Vždyť i vaše jméno pane, Jan Steškanin, je dost neobvyklé...“\n„Co! Co říkáš…?“\n„Nechtěl jsem se vás dotknout pane.“\n„Škultéty! Nauč Mráčka slušnému chování, víš jak to myslím? A vy kolem se moc nesmějte, jasný!“\nPoručík se škodolibě usmál.\nOstatní se přidali.\n„Pane, blíží se major Areduk!“ sykl nenápadně jeden z vojáků, když se smích ztišil.\n„Vojáci, vraťte se na svá místa!“\nNa okraji tábora se objevila statná postava.\nMajor Areduk neměl rád zbytečné průtahy. I tentokrát šel rovnou k věci.\n„Poručíku, nechte okamžitě nastoupit jednotku!“\nSplnění rozkazu trvalo pár desítek vteřin.\n„Něco mezi vámi se mi nelíbí,“ pravil major pomalu ale důrazně. „Mohu vás ujistit, že vím, o co jde! Varuji vás!“\nOtočil se na Steškanina.\n„Nechte naplnit pytel pískem,“ řekl stroze, „a pověste ho tam na ten strom! Kdokoliv bude mít potřebu si do někoho kopnout, použije ten pytel!“\nPotom se zeptal vojáka Chmureczky: „Všechno v pořádku, vojáku?“\nChvíli se dívali do očí.\n„Mlčení znamená souhlas, vojáku.“\n„Nemám ve zvyku si stěžovat a nechci lhát, proto mlčím, pane.“\nMajor se na něho zadíval s údivem.\n„Jste zvláštní člověk, vojáku,“ řekl potichu. „Jak se jmenujete?“\n„Chmureczka, pane. Pierre Chmureczka.“\n„Chmureczka. Hm,“ řekl major Areduk spíš pro sebe, když odcházel. „Tak tedy Chmureczka...“\n„Ty žaluješ, Mráčku!“\n„Nikdy nežaluji, pane!“\n„Já jsem moc dobře slyšel, že jsi žaloval.“\n„To jste se asi přeslechl, pane. Řekl jsem, že nelžu a nežaluji.“\n„Ale vyznělo to jako žalování. A žalovat se nemá.“\n„Jak to můžete tvrdit pane?“\n„Protože jsem tvůj nadřízený, Mráčku.“\nAž na Chmureczku.\n„Škultéty, jak jsem říkal, nauč Mráčka slušnému chování!“\nŠkultéty se vyznal. Jediným hmatem zkroutil vojákovy ruce za zády takovou silou, že kdyby trošičku přidal, praskaly by kosti.\nChureczka zařval bolestí.\nA ještě dřív, než bolest přešla, polili ho vědrem studené vody.\n„Jak to že jsi mokrý Mráčku, obloha je jasná?“ ušklíbl se Steškanin.\nSmích ze všech stran.\n„Nechal jste mě polít vodou, pane.“\n„Lžeš! Spadl jsi tam do té nádrže, rozumíš?!“\n„Rozumím,“ řekl vojín Chmureczka.\n„Co se stalo, vojáku Chmureczko?“ zeptal se major Areduk. „Jste celý mokrý…?“\n„Ze samého důvodu jako minule, pane.“\n„Pochopitelně,“ usmál se major. „Ovšem nelhat se někdy nevyplácí, že?“\n„Máte pravdu pane.“\n„Poručíku, proč je Chmureczka mokrý?“\n„Smekl se a spadl tam do té nádrže.“\n„Mluvíte pravdu, Steškanine?“\n„Jakože mám slunce nad hlavou, pane.“\n„Uvědomujete si, že máte nad hlavou i Pánaboha, který všechno vidí a slyší?“\n„Jsem si toho vědom,“ odpověděl Steškanin, ale majorovi neuniklo, že se neznatelně ušklíbl.\nRychle se k němu nahnul a zašeptal: „Nádrž je bez vody! Pohybujete se na velmi tenkém ledě poručíku! Vyhlašte nástup a to hned!“\n„Provedu pane majore!“\nKdyž byl rozkaz splněn, prošel major Areduk zamyšleně kolem vojáků.\n„Pytel s pískem jsem nechal pověsit, abyste si na něm vylili svůj vztek! Jak je vidět, pytel vám nestačí! Potřebujete živého tvora! Dobře! Ale musím vás upozornit, že jednotka, která si dokáže ze svého středu někoho vybrat; třeba toho, kdo se zdá slabší, nebo nějakým způsobem vybočuje z řady; aby si z něho učinila terč posměchu a šikany, je nakažená nemocí. Tu nákazu šíří jednotlivec, který; pokud není sadista; něco podobného sám prožil na vlastní kůži a nedokáže se od toho odprostit. Z toho důvodu v tom pokračuje. A všechny kolem sebe nakazí. Dochází to tak daleko, že nakažení si nejsou vědomi svého jednání a ztrácejí sebekontrolu. Nedokáží se ozvat a zastat se druhého. Nedokáží ani zvednout varovně prst na znamení, že něco není v pořádku. Vlastně hrají dvojí hru. Nejsou schopni rozeznat dobro od zla. Nemocná jednotka se musí léčit! Poručíku, nechte přivést Jima!“ nařídil.\nJim byl dobře vykrmený vepř. Určený k porážce.\n„Na co Jima, pane?“\n„Hned vám odpovím! Jen co přitáhnou prase! Doufám, že mi rozumíte!“\nPoručík poslal dva muže.\nNetrvalo dlouho a byli zpátky. Na silném provaze táhli uvázané prase.\n„Vidím, že je provaz dostatečně silný!“\n„Máte pravdu, pane majore,“ udiveně odpověděl Steškanin. „Je dostatečně silný, ale na co to…?“\n„Říkal jste, že rozumíte! Nebo lžete?“\n„Nelžu pane, rozumím.“\n„To jsem rád! Když rozumíte, vyberte tři muže, nechť odstraní pytel s pískem ze stromu!“\n„A na jeho místo ať pověsí to prase!“ pokračoval Major.\nNa víc se nezmohl.\n„Ano! Prase! Za zadní nohy!“\nV táboře zavládlo zděšení.\nVšichni všeho nechali.\nA upřeli zrak na prase.\nPouze nebohé zvíře podivně pochrochtávalo, jako v předtuše něčeho zlého.\n„Kareto, Kofroni, Škultéty!“ zavelel váhavě Steškanin, „pověste prase, jak rozkázal pan major!“\nTři nejsilnější muži z tábora se chopili vepře a splnili rozkaz.\nPrase začalo nepředstavitelným způsobem kvičet a házet sebou jako v posledním tažení.\nTo bylo silné kafe.\nNa poručíka i na majora.\n„Asi jste to přehnal, pane majore,“ poznamenal rozechvělým hlasem poručík.\nFascinovaně pozoroval prase.\nSmyčka, která zvířeti stáhla silné nohy, se barvila na růžovo.\nPrase se postupně vyčerpávalo a jeho kvičení se měnilo v srdcervoucí kvílení.\nPřipomínající dětský pláč.\nMnozí vojáci to nemohli poslouchat, tak si zacpali uši a odvrátili zrak. Mráz jim běhal po zádech.\nPoručík se pomalu podíval na majora. Ten byl dál tvrdý jako skála. Hleděl na prase, aniž by se pohnul. Jim byl už tak vyčerpaný, že ustával v kvičení a začal zase pochrochtávat. Úplně jinak než předtím. Postupně se tišil a přestával. Za občasného zaškubnutí.\nNakonec se zcela utišil.\nVypoulenýma očima hleděl odevzdaně do země. Nebýt očí, které sebou rozčílením cukaly, nikdo by si nebyl jist, zda vůbec žije.\nMajor se otočil k poručíkovi a k ostatním mužům.\n„Teď si na něm můžete vybít svůj hněv!“ zvolal přísně. „Ale rychle! Dokud ještě žije! Nemusíte se bát! Jste pod mojí ochranou. Kopněte si, plivněte si, polijte ho studenou vodou! No tak!“\nŽádný z vojáků se k tomu neměl.\nMajor zakroutil hlavou.\n„Je vám ho líto?“ zeptal se už zase zcela klidně svým podmanivým hlasem.\nMuži postupně dávali najevo svou lítost nad ubohým prasetem.\nNakonec se připojil i Steškanin.\n„Ale vždyť je to obyčejné prase, pouhé zvíře,“ pokračoval major a zase zesílil hlas. „Litujete zvíře a nad člověkem se ani nepozastavíte? Člověk je vám lhostejný? Prase je pro vás přednější než člověk?“\nNikdo se neodvážil cokoliv říct.\n„Myslíte si, že by bylo dobré Jima postavit opět na vlastí nohy?“\nVojáci začali dávat najevo souhlas.\n„A co kdybychom mu dali svobodu?“ usmál se major. „Co si myslíte? Nezaslouží si svobodu?“\n„Zaslouží,“ jedním hlasem potvrdili všichni muži a jejich napnuté výrazy ve tvářích se změnily v něco docela jiného. Začali se usmívat.\nOtrlí a hrubí vojáci najednou zjihli.\n„Spusťte Jima na zem a rozvažte ho!“ rozkázal sám major.\nVojáci rádi splnili rozkaz.\nSotva se prase dotklo země, jakoby ožilo. Když se nejistě postavilo na nohy, ani se nepohnulo, mžouralo očima a nevěřícně zakňouralo. Major k němu přistoupil, pohladil ho vlídně po tlustém krku a řekl: „Jime, ještě si užiješ dlouhý život. Běž.“\nPlácnul ho po hřbetě a Jim vyrazil. Když doběhl za hranici tábora, otočil se major k vojákům. „Uvědomujete si vojáci, že byl Jim určený pro dnešní večeři? Oceňuji, že jste se jí dobrovolně vzdali...“\n„Mráčku! Kvůli tobě jsme včera byli bez večeře! Za to zaplatíš!“\nPoručík Steškanin byl brunátný v obličeji.\n„Ne kvůli mně, pane poručíku.“\n„Chceš říct, že to byla moje vina?“\n„Škultéty, Mráček se chová zpupně, chop se ho!“\nŠkultétymu se už moc nechtělo.\n„Nestačilo to, pane?“ řekl. „Co když se major vrátí.“\n„Nevrátí se, má schůzku s plukovníkem!“ odsekl netrpělivě poručík. „Vidím, že se ti nechce! Dobře, povedu to v patrnost. Kofroni a Kareto! Chopte se Mráčka a šup s ním na strom! A za nohy! Ať si uvědomí, jak bylo Jimovi!“\nPoručík si všimnul, že sebou Pierre Chmureczka trochu trhnul.\n„Bojíš se Petře? Vidíte? Má strach.“\n„Ne, nebojím se, pane poručíku. Vím, že mě nic dobrého nečeká, ale...“\n„Co ale! Co jsi chtěl říct!“ zaječel pronikavě Steškanin.\n„Chtěl jsem říct, že arogance moci, je nemoc z moci, pane.“\nKofroň s Karetou byli silní jako zvířata. I svojí inteligencí se jim vyrovnali. Pierre nekladl odpor, takže to pro ně nebyla žádná námaha. Pierre Chmureczka se ocitnul zavěšený na laně, jako byl včera Jim. Zavládlo ticho. Nikomu nebylo do řeči. Každý měl toho divadla dost.\nJenom Steškanin ne.\nV jeho pohledu byla patrná nepříčetnost a nenávist.\nUž se nedal zastavit.\nPomalu se přiblížil k vojákovi zavěšenému na laně.\nObešel ho kolem dokola.\nNaráz se jeho pravá noha vymrštila a kopla Chmureczku přímo do obličeje. Ten jako kdyby to čekal, stisknul pevně čelisti a zabránil tak vyražení zubů.\nO to víc byly rozseklé rty a nos.\nZačala z nich kapat krev.\nNa vyprahlé zemi se objevila krvavá skvrna a zvětšovala se.\n„Já ti dám nemoc z moci!“ šeptal poručík Steškanin výhružně. „Brzy se ti vyjasní Petře Mráčku! Neskončím dřív, dokud nezačneš prosit! Ten vzdor z tebe dostanu!“\nMajor se objevil zcela nečekaně. Zničehonic byl uprostřed tábora.\n„Dost Steškanine!“ Přistoupil k poručíkovi a zabránil mu v dalším útoku. Ten se otočil proti němu. V obličeji pobledlý. Uvědomil si, že ztrácí půdu pod nohama.\n„Neplnil svoje povinnosti, pane,“ zmohl se na chabé ospravedlnění svého jednání poručík.\n„Lžeš! Všechno jsem viděl a slyšel!“ vykřikl major Areduk a strhával z jeho ramen znamení hodnosti. „Od samého začátku jsi se choval falešně a nadutě! Věděl jsem, že s tebou budou jenom samé problémy!“\n„Vojáku, pomozte mi sundat Chmureczku,“ obrátil se na Škultétyho!\nSám ho nadzvedl, a když Škultéty rozvázal provaz, pomohl major vojákovi na nohy.\n„Děkuji, pane majore,“ řekl vojín ztěžka a opatrně si otíral zkrvavený obličej. Točila se mu hlava.\n„Dojděte si za felčarem, ať vás ošetří, Chmureczko.“\nMajor se otočil.\n„Ještě není konec, vojáci. Ještě si dáme jedno kolečko.“\n„Kareto s Kofroněm! Teď uvažte ke stromu Steškanina! Jen ho nechte nohama na zemi. Je to přece jenom člověk.“\nOba vojáci na sebe mrkli a podívali se na majora. Ten mlčky kývnul.\nI když měl Steškanin ve tváři tvrdý výraz, rozkaz splnili.\n„Vojáci,“ pokračoval major. „Nestačil vám pytel s pískem? Potřebovali jste živého tvora? Ale ani prase vám nestačilo! Potřebujete člověka? Nuže,“ zvýšil zase hlas, „máte ho mít. Můžete si s ním dělat, co chcete. Vytvořte řadu a jeden po druhém přistupte k bezmocnému člověku a podle libosti si do něho udeřte.“\nVojáci dál stáli na místě jako přikovaní.\n„Proč se tváříte tak rozpačitě. Máte strach podívat se mu do očí? Kdybych mu je zavázal, určitě by to šlo, že? Ale to by byla zbabělost. To nedopustím! Hezky se mu podívejte do očí a udeřte!“\nMajor byl už dost netrpělivý.\n„To je rozkaz, pánové!“\nVojáci začali přistupovat k bývalému poručíkovi Steškaninovi, aby ho udeřili. Ten se nemusel obávat, protože rány, které vojáci předváděli, byly takové neškodné šťouchance, které mu nemohly ublížit...\nKdyž major uslyšel hlas plukovníka Mikolína, na okamžik ztuhnul.\nVzápětí se však otočil.\n„Pane plukovníku!“ zasalutoval. „Major Areduk!“\n„Co se tu děje, majore!“ zeptal se ledově plukovník Mikolín.\nMajor stál vzpřímeně, a přesto ho plukovník převyšoval dobře o půl hlavy.\n„Těžko vám to mohu vysvětlit pane plukovníku,“ řekl tiše major. „Je to takový můj způsob léčby.“\n„Způsob léčby?!“ zahřměl plukovník.\n„Jsme ve válce, pane plukovníku. Nikdo nesmí zneužít, byť i centimetr své moci. A tohle je nejrychlejší způsob léčby proti tomu. Není čas na...“\n„Ale váš způsob léčby, jak tomu říkáte majore, je v rozporu se všemi vojenskými předpisy! Trápíte zvířata a teď i samotné důstojníky! Vím, vaše jednotka nemá žádné ztráty na životech, což je pozoruhodné, ale nejste to vy sám, kdo zneužívá moc?“\nStáli tam a měřili se pohledem. Statný major Areduk a ještě statnější a vyšší Plukovník Mikolín. Vojáci je bez hnutí sledovali.\nPlukovník se k nim otočil: „Nebo bylo všechno jinak, vojáci?“\nVšichni dál stáli tiše bez hnutí.\n„Nebo bylo všechno úplně jinak, poručíku Steškanine?! Vidím, že jste přišel o svoji hodnost?!“\nBývalý poručík hleděl do země.\nSkoro jako Jim.\nZvolal Pierre Chmureczka, který se právě vracel od felčara.\n„Pane plukovníku, vojín Chmureczka!“\n„Všechno bylo jinak, vojíne? Vidím, že máte oteklý obličej…?“\n„Ano, všechno bylo jinak, pane plukovníku.“\n„Ale jak jinak, vojíne?“\n„To vám nemohu říct, pane plukovníku.“\n„Nechci být ten, kdo ukazuje na někoho prstem a žalovat se mi příčí, pane plukovníku. Je mi to proti mysli.“\n„To vás ctí vojíne, jenže věci a dění by se měly nazývat pravými jmény, nemyslíte?“\n„Máte pravdu a major Areduk to pravým jménem nazval.“\nPlukovník se otočil zpátky k majorovi a vzápětí k poručíkovi, uvázanému ke stromu.\n„Měl major důvod nechat vás přivázat ke stromu a zbavit hodnosti, vojíne Steškanine?“\nJan Steškanin mlčel.\n„Za pravdu se nemusíte stydět Steškanine. Takže se ještě jednou ptám, měl major důvod?“\n„Ano,“ řekl překvapivě Steškanin. „Měl důvod.“\n„Tím jste přiznal svojí vinu, vojíne!“\n„Jsem si toho vědom, pane plukovníku.“\n„Poručíku, nemám radost z toho, že odcházíte,“ projevil lítost major Areduk, když doprovázel povýšeného vojáka Chmureczku z tábora.“\n„I vy si myslíte pane majore, že mám strach z boje?“\n„Ne, to si vážně nemyslím poručíku, ale mohl jste zůstat.“\n„Ano mohl, ovšem sám byste nevyužil možnosti, kterou mi nabídl plukovník?“\n„Nevyužil, protože jsem narukoval na vlastní žádost.“\n„Na vlastní žádost?“ nechápavě zakroutil hlavou Chmureczka. „Já jsem pravý opak pane. Sám bych do války nikdy nešel.“\n„Záleží na okolnostech,“ řekl major. „Někdy spolu úzce souvisí, aniž bychom si to uvědomili.“\n„Chápu. Přesto si myslím, že je vás škoda.“\n„Abych vám vysvětlil svoje stanovisko,“ zastavil se poručík. „Neutíkám před odpovědností, ani před povinností. Přesvědčení mi nedovolí střílet do lidí. Neměl bych čisté svědomí. Moje vlastní víra mi to zakazuje. Uznávám jenom diplomatická řešení konfliktů.“\nPoručík Chmureczka se odmlčel. „To asi nemůžete pochopit, pane majore.“\n„Představte si, že to chápu až moc dobře, poručíku. Ale to jsou právě ty okolnosti.“\n„Jaké okolnosti pane?“\n„Co když jsem narukoval do války ze stejných pohnutek, ze kterých vy ji odmítáte?“\n„Ano jsem,“ přisvědčil major. „Nastoupil jsem na frontu jako kaplan.“\n„Jak jsem řekl. A v rodném městečku mám i svoji farnost. Představte si, u nás poslední bojeschopný muž jsem zůstal já, farář. Ostatní museli na frontu. S tím jsem se nemohl smířit. Na rozdíl od vašeho svědomí, to moje mi nedovoluje nečinně přihlížet, ale něco proti tomu zlu dělat.“\n„Jako farář střílíte do lidí?“\n„To ne, poručíku.“ Major se odmlčel. „Když jsem působil jako kaplan, chodili za mnou na kus řeči i důstojníci. Hovořil jsem s nimi o své duchovní strategii neválčení a vítězství. Sám nevím proč, nejspíš jsem je přesvědčoval takovými argumenty, že mi dali důvěru, abych se stal jedním z nich. Doufám, že mi bude odpuštěno.“ Major pohlédl vzhůru. „Snažím se neválčit a přesto vítězit. Zvláštní, že? Můžete to nazvat třeba diplomacií, jenže ta patří do nejvyšší sféry a ta jak známo selhala. Ke mě se spíš hodí, kazatel - vyjednávač.“\n„Smím se zeptat na tu vaši strategii neválčení?“ zeptal se nadšeně poručík Chmureczka .\n„Je to prosté, poručíku. Když je protivník silnější, snažím se to s ním vyjednat tak, aby nás minul a nechal být. A je-li silnější náš oddíl, doporučím protivníkovi, aby se vzdal, nebo aby se nám vyhnul. Většina normálních vojáků má válčení dost, takže věřte nevěřte, jsou spokojené obě strany. A jelikož se někdy protivník opravdu vzdá, míváme i bojové výsledky.“ Major se usmál. „Proto jsem si naivně myslel, že se stanete mým pobočníkem místo Steškanina. No, nedá se nic dělat, přeji vám hodně štěstí poručíku.“\nMajor se s poručíkem rozloučil a díval se za ním, jak odchází. Po chvíli se otočil zpět k táboru.\nPoručík ale nespěchal, naopak zpomaloval, až zastavil úplně a otočil se.\n„Co se děje, poručíku?“\n06.08.2019 21:57:37 dát kritice tip K3\nJeště se zmíním o vojně nebo o tom učení. Tradovalo se, že až budeš mazák, nebo třeťák, vrátíš to zase bažantům. Tohle se mnou skončilo, protože hned zkraje jsem prohlásil, že já to nikomu vracet nebudu, protože to je projev slabosti a zbabělosti. Nikdo nechtěl být v mých očích slabý a zbabělý, tak to nedělal. Nikdo si to nedovolil. I když jsem byl proti některým celkem střízlík.\n06.08.2019 16:22:45 dát kritice tip Arcs\npromin reakci na reakci na... nechci ti kazat, jen zlehka poukazat na trochu jiny smer 'premysleni' - vic terapeuticky, vic osobni, taky (promin za velka slova) vic laskyplny, mimo klasicke kategorie a schemata dobra a zla, vic detsky magicky, pokrevne rodinne propleteny... neda se to popsat, dojud to sam neuvidis, na prubezich, svem, svoji rodiny, pak jinych. Tenhle zpusob videni, tyhle zakonitosti jeste do literatury nepronikly (literatura je pro ne prilis subjektivni a zabira prilis kratke useky casu). Nechci ti nic vnucovat, jen naznacit, ze mozna proto je tema zatim neresitelne, protoze se stale pohybujeme v prilis omezenem ramci, kde ho nelze pochopit, ze jeste musime vystoupit out of the box, z terminu a konceptu jednoducheho dobra a zla, viny, bioligicke empatie (psychopati nemaji plne funkcni systemy zrcadlovych neuronu, takze u nich neni na co apelovat kvicicimi prasaty)...\n06.08.2019 16:07:23 dát kritice tip K3\nKdo vybočí z řady, dráždí většinu. Ano, je to dědičné, ale dá se vzepřít a to je ta odvaha. Je to je skutečně na dlouhé psaní. Já teď přečetl Nabarvené ptáče a mám zase o čem přemýšlet. Dík.\n06.08.2019 15:52:32 1 tipů\ndát kritice tip Arcs\nbylo mi potesenim, K3, ma mala zkusenost s sikanou - coby lektor rodinnych konstelaci jsem parkrat videl, jak je to dedicny, jak se predava ten cejch, kterej doslova vybizi - "bijte me!". A ze ti, co ho prebiraji, to delaji - z lasky. Z ladky ke svym take ponizovanym otcum, dedum, pradedum, ktere treba ani neznali. Ze je to zvlastni zpusob spojeni podobnym osudem - budu trpet jako ty, nebo dokonce 'budu trpet za tebe' jako je ochotne male dite onemocnet i zemrit namisto svych rodicu - radeji ja nez ty. specham, da se o tom napsat mohem vic...\n06.08.2019 15:30:09 dát kritice tip K3\nArcs, tahle povídkaje pro mě hrozně důležitá a jsem rád, žes přečetl právě tu. Nejhorší šikanu, mnohem horší než na vojně, jsem zažil v učení...\n06.08.2019 09:44:40 dát kritice tip Arcs\nuz to vsichni napsali, tak jen pocit, ze me kolisani mezi realitou a jakymsi obecnym podobenstvim nepustilo bliz, myslenky jsou v tom dulezitejsi nez lidi a to z toho couha jako slama z panaka.\nArmade je sikana vlastni udajne z podstaty.\nTeda nebyl jsem na vojne, zato jsem ucil a ziskal dojem, ze tohle je nadratovany v cloveku hodne natvrdo. Nebo je to sama spolecnost, ktera to v sobe ma - skola, valka, kapitalismus volne souteze vyrabej deprivanty jaksi z podstaty, takze lecba prasetem se obraci k tem nesystemovym zbytkum empatie, ktere lecba systemem z cloveka vytloukla.\nSamozrejme pak o to vic zazari vyjimecne pripady jako tuhle porucik, ale jestli je to cesta...\n13.04.2017 07:41:39 dát kritice tip K3\nKytiii - díky moc.\n12.04.2017 22:12:06 dát kritice tip Kytiii\nNemám sílu na nějakou hlubokou kritiku, za což se omlouvám. Dílo je... skvělé!\n02.03.2016 18:46:58 dát kritice tip K3\nPsal jsem to všeobecně jako podobenství proti zneužití moci - násilí - šikaně... Dík za názor.\n02.03.2016 15:09:17 dát kritice tip upupa\nJe to samozrejme nie realistický príbeh. Autor asi sledoval iný cieľ. Je to skrátka tak, našinec si moc nepomôže, keď mu rozkazujú z pozície moci.\n20.02.2016 09:56:13 dát kritice tip Gerty\nK3 - ty hříčky se jmény jsou moc fajn. Podobenství s prasetem mi uniklo, ale tohle je výhoda litwebů, že autor může méně chápavým čtenářům dodat manuál :-) Jo, a MASH určitě dej - můžeš na to koukat od jakéhokoliv dílu. Ono je málo podobných filmů (a vůbec uměleckých děl), které by tolik šily do války a do lidský blbosti - a zároveň nespadly do sentimentu a moralizování.\n20.02.2016 09:19:09 dát kritice tip K3\nGerty: MASH jsem neledoval, viděl jsem asi jeden díl. Ale Hlava XXII je výborný film. Co se týče postav? Přesně to jsem chtěl. Aby nikdo vlastně nevěděl kde se to odehrává, kdo proti komu bojuje a v jaké době. Steškanin: můj velitel čety na vojně, jeliko jsem se nesmál jeho vtipům, protože on se smál vždycky někomu druhýmu a nelezl jsem mu do zadku, dělal mě, už jako mazákovi samé naschvály. Záměrně mi nepodepisoval vycházky ani dovolenou, jenže já to vydržel a tady jsem se mu trochu "pomstil." Kareta a Kofroň, to byli takový napůl zvířata, něco jako nemyslící opice, žádní hromotluci ale se zvířecí silou. Škultéty byl slušnej chlap, ale s maďarským jménem. CHmureczka, to jsem vyhledal v polským slovníku a znamená to malý mrak, takže mráček. Plukovník Mikolín byl můj velitel útvaru. Nebývale oblíbenej chlap. Všichni ho měli rádi. A major Areduk? Trochu "geniálně" jsem otočil jméno mého tchána. /Zatím si to ho doma nikdo nevšim./\nMimochodem, to prase mělo být taky symbol. Něco jako ukřižování a zmrtvýchvstání. A bůh, prostřednictvým majora-kněze, mu měl zaručit věčný život. Takže takové podobenství. :). A díky, že ses stavil.\n19.02.2016 22:40:28 dát kritice tip Gerty\nK3 - ono je trochu problém, že v téhle tématice je laťka nasazená bestiálně vysoko - třeba knihou (a i filmem) Hlava XXII nebo seriálem MASH. Člověk pak má tendenci srovnávat - ale když to vezmu kolem a kolem, tak tvé dílo není špatné. Jen jsem možná čekal méně komplikovaný závěr - ale už holt jsi to napsal takhle :-) Jo, a jednu pozitivní věc jsem zapomněl vyzvednout - moc se mi lbí jména postav a pak ta neurčitá doba a situace, v jaké je to zasazené. Tenhle příběh by fungoval jak před dvěma sty lety, tak třeba i v současnoti.\n19.02.2016 19:02:51 dát kritice tip K3\nJesse H. - Dík za přečtení a za příznivé hodnocení. Ten konec... chtěl jsem to tak nějak postavit na hlavu, jako že to je všechno absurdita, násilí, válčení. Nakonec jsem to takhle zidealizoval. Přišlo to náhle a tak jsem to napsal. Máš pravdu, víceméně to je blbost. Ale po tom všem... není kouzelná?\n19.02.2016 18:46:19 dát kritice tip K3\nG. Jinak dík za přečtení.\n19.02.2016 18:44:19 dát kritice tip K3\nGerty: moralizování tam je dost, máš pravdu. Odstavec, kde major popisuje jak šikana vzniká, jsem si mohl odpustit. Ale víc bych neškrt ani slovo. Mělo to být takové podobenství proti násilí vůbec. Pro mě to je zásadní; jsem rád, že jsem se vyjádřil...\n19.02.2016 15:26:34 dát kritice tip Gerty\nZačátek mě hodně chytil - mám rád příběhy postavené na dialozích. Postupně jsem se ale v příběhu trochu ztratil a závěr mě dokonce i trochu zklamal. Možná je v povídce příliš moralizování, možná není dostatečně absurdní - sám nevím. Problém šikany tenhle příběh taky neřeší - v armádě proti ní obrana v podstatě neexistuje - jde jen o to, jestli ji i sami velící důstojníci (i poddůstojníci) uznávají nebo ne, nebo co ještě považují za šikanu a co nikoliv, nebo jestli je jim lhostejná či nikoliv.\n16.02.2016 08:01:36 dát kritice tip K3\nIrčo, smím-li tě tak nazývat. Ber tu povídku jako takové zařvání nebo bouchnutí do stolu. Vím, tys to pochopila asi hned a chápu, že je to na tebe dost tvrdé. Jenže spousta lidí, ani to zařvání, vůbec nevnímá. Taky na tebe asi zapůsobila, jako na mě, šikanovaná učitelka z poslední doby. Jak je vidět, nelepší se to, a je to o to otřesnější, že jsou na školách psychologové, učitelé jsou proškolováni jak šikanu odhalit a předejít ji, je spousta míst kam může každý zavolat... Ale je to dál a je klid, jako by se nic nedělo. Psychologická šikana je ještě horší než fyzická a i malé děti jsou v tomhle mistři. Jenže za to mohou dospělí a celý systém. V první řadě by mělo odstoupit celé vedení školy...\nTvých kritik, si moc cením, vážně.\n15.02.2016 16:10:52 dát kritice tip Gora\nJeště jednou se vracím k tvé povídce. Možná bych vytkla pár drobností jako místy přílišná popisnost odporností. Bylo by mi "příjemnější" si je "jenom" domýšlet než o nich natvrdo číst.\nAutor však napsal natolik naléhavý apel na téma šikany, že se dá přenést do různých prostředí a času a má trvalou platnost. Jistě by se daly "vychytat" některé maličkosti, celkově je to pro mne však nezapomenutelné dílko, kterých jsem zde zatím moc nečetla.\n12.02.2016 14:33:05 dát kritice tip Zdenda\nDíky Janině se s tím nemusím vypisovat. V zásadě s ní souhlasím. Jen to vysvětlování v uvozovacích větách mi vůbec nevadí. Co kdyby to ty postavy myslely jinak, než to říkaj, že jo?\n25.01.2016 20:21:31 dát kritice tip K3\nJanina6: díky Janino, vezmu k srdci. Už jsem toho nokonečnýho opravování měl dost a chtěl jsem to poslat do určité doby. No, nic naplat, chtělo to ještě odložit.\n25.01.2016 17:04:31 dát kritice tip Janina6\nPřečetla jsem se zájmem, děj je napínavý a téma určitě aktuální. Ale abych se přiznala, na můj vkus je to příliš okatě moralizující. Myslíš to dobře, ale moc „tlačíš na pilu“. Hned od začátku mi vadilo mnoho vysvětlovacích uvozovacích vět – uchechtl se zlomyslně, zvolal uštěpačně, usmál se škodolibě, sykl nenápadně... Čtenář si hodně věcí rád vyvodí sám ze situace a z dialogu, není třeba všechno doslovně pojmenovat. A už vůbec ne nadvakrát (když někdo řekne, že nemá z něčeho radost, je vážně zbytečné dodat, že projevil lítost). Podobně škodí textu vysvětlivky, proč se někdo nějak chová, typu „Uvědomil si, že ztrácí půdu pod nohama“. Vůbec mám z celé povídky dojem, že opravdu hodně za čtenáře přemýšlíš (nejen vysvětluješ, ale i hodnotíš), dáváš vlastně „návod“, co si o které postavě myslet. Ale všechny tyto soudy by měly vyplynout nepřímo, z jednání postav a z děje, a to, že si čtenář tyto hodnotící soudy může sám při četbě vytvářet, je jednou z hodnot, kterou mu literatura dává.\nJeště bych se snažila vyhnout příliš patetickým formulacím. Třeba „Prase začalo nepředstavitelným způsobem kvičet“ – afektovaná, ale přitom málo konkrétní formulace. Věcný popis mnohdy zmůže víc, než přehánění – čtenář totiž vycítí, když na jeho city „tlačíš“.\nPo gramatické stránce bych uvítala hlavně doplnění chybějící větné interpunkce (jeden příklad za všechny: oslovení se vždy odděluje čárkou - „Dobře, Petře...“ „...vaše jméno, pane...“ „jednotko, nástup“).\n25.01.2016 14:14:30 dát kritice tip Lakrov\nMé vzpomínky jsou tedy o osm let mladší a doměnka, že svět (společnost) se měnila (nebo mění?) k horšímu je mylná.\n25.01.2016 13:50:03 dát kritice tip K3\nDo učení jsem nastoupil l968.\n25.01.2016 12:13:52 dát kritice tip Lakrov\nTo už se blíží (tušeným) poměrům v kriminále. To je ze 70. - 80. let nebo později?\n25.01.2016 08:29:44 dát kritice tip K3\nMuseli jsme se třeba dívat, jak nutili jednoho ze svého ročníku, aby onanoval. Samozřejmě mu to nešlo, protože byl ve stresu. Ale větší ponížení snad ani nemůže existovat... A dodnes mám výčitky, že jsem mu nepomohl.\n25.01.2016 08:08:35 dát kritice tip Lakrov\nNeznám to až v tak hrubé podobě, jak popisuješ v komentáři, ale vím o čem mluvíš, když zmiňuješ šikanu. I mě odpuzovalo ono utěšování se tím, že to vrátím další "generaci" (ročníku). Tahle nechuť vracet, se někomu jeví jako záblesk pacifismu, jinému jako slabost. Slušnost ovšem není projevem slabosti. Nenapadlo mě, že v dnešní přecitlivělé době je na Písmáku ještě někdo, kdo zažil to, co popisujěš. Dnes se šikana objevuje v i jiných formách, zdánlivě neškodných -- aspoň pro ty, kteři nejsou na netu "závislí". I na Písmáku se občas náznaky kyberšikany projevily, ale obvykle uhynuly v zárodku. Holt se tu sešla slušná společnost :-)\n22.01.2016 21:19:07 dát kritice tip K3\nLakrov: dík. Některé pasáže jsou přehnané, některé zidealizované a na vojnu nezvykle filozofické. Máš pravdu. Ovšem právě to jsem chtěl. Maximálně zvýraznit násilí. Psychologické i fyzické. Dost jsem ho zažil. Zatímco dnes se mluví pomalu o špatném podívání, jako o šikaně. Já jsem to opravdu prožil. Na vojně a především na učilišti. Tam nás naháněli v oblečení do ledové sprchy. Tam si nás podávali pěstmi, když jsme byli tři proti dvaceti. A vždycky říkali: "za rok budete totéž dělat vy, těm mladším." A já říkal pěkně nahlas, že to nikomu vracet nebudu, protože to je zbabělost. Za rok, když odešli, veškerá šikana i násilí skončilo. Na vojně i v učilišti. Mojí zásluhou. Nikdo by si to nedovolil, protože by ho každý považoval za zbabělce. To je to nenásilí. Celkově to mělo vyznít hlavně proti válce, protože tam je násilí nejvíc. Proto je to situované ve vojenském prostředí.\n22.01.2016 13:09:00 dát kritice tip Lakrov\nV prvních několika dialozích je sice trochu nepřehledné, kdo co říká, ale na druhou stranu jsou dobrým způsobem, jak čtenáře vtáhnout do děje. Následné líčení vojenské šikany mi zpočátku přijde zdlouhavé -- jako několikerá ilustrace téhož. Líbí se mi řešení, jaké zvolil major pro "léčení nálady" v jednotce. Tedy nelíbí, ale ocěnuji jeho "svinskou" promyšlenost a účinnost. Závěr -- poslední stránka -- mi přijde (na vojenské poměry) nadměrně filozofická, ale vzhledem k majorovu "původu" je ta filosofičnost a kultivované vyjadřování přijatelné. Četlo se to (až na již zmíněných několik prvních dialogů) nezvykle dobře. Z některých scén -- ať už v nich trpí člověk nebo zvíže -- mrazí a vezmu-li v úvahu dramatickou současnost a nejistou budoucnost, mrazení zesílí.\nOdhlížím k názvu, jménu autora a ostatním údajům v hlavičce a docházím k závěru, že tahle povídka bude jednou z těch, jimž budu fandit v příštím kole povídkové soutěže. Tip.\n19.01.2016 21:59:44 dát kritice tip K3\ncareful: s prvním odstavcem s tebou souhlasím. Nevím jak jsi to myslela s tou hovadinou. Jestli jsi to myslela na tu povídku, tak to je věc názoru. Co se týče Havla, tak většinou se mu vytýká to, za co nemůže. Třeba ta privatizace, nebo rozpad Československa. To on mohl jen málo ovlivnit, to je věc vlády. A že byl hodnej? Ano, za dobrotu na žebrotu, ale kdyby byl zlej, tak by to bylo nesrovnatelně horší. To je ode mě už vážně všechno, už jsme si popovídali dost, měli bysme dát taky slovo dalším. Měj se.\n19.01.2016 20:27:39 dát kritice tip careful\n...někteří lidé chovají doma i prasata... je jen blud, že je prase míň než pes, prý mezi tím není moc rozdíl... brala bych to u živočichů s poněkud omezenější nervovou soustavou, kde se o velké inteligenci dá mluvit jen těžko... třeba hmyz, nebo ať nežeru, tak některé ryby... ale chápu, že lidé rádi věří hovadinám, aby si ospravedlnili, jak jsou neskutečně zlí... rasisti taky věří, že černoši jsoui míň, ač pro ani proti není moc důkazů:D\n...jinak v klidné době se dá jít klidnou cestou, ale fyzickému násilí básničkou asi nezabráníš a navíc existují věci, co musíš řešit okamžitě... a nevím jak Ghándhímu, ale Havlovi je toho dost zazlíváno...třeba kupóvá privatizace...možná byl hodnej i na lidi na který neměl a tak jsme tam, kde jsme...\n19.01.2016 19:48:12 dát kritice tip K3\ncareful: klidnou cestou šel třeba V. Havel, Gándhí a mnoho dalších. Chápu, že se ti konec zdá naivní. Jenže většinou je to tak, že někdo rozhoduje za vojáky, pošle je na nějakou steč a pak zjistí, že to bylo zbytečné nebo předem prohrané. Chtěl jsem říct, že normální lidi mají válek plné zuby. Tak jsem si ten konec tak trochu zidealizoval. Záleží jak to kdo vidí. No a kočka a pes?: protože to jsou přátelé člověka. Prase lidi chovají aby ho snědli, kdežto kočka a pes jsou na tom mnohem líp. Chtěl jsem je použít abych ještě víc zesílil to, aby si lidi uvědomili co dělají. Soudnému člověku by měl bohatě stačit ten pytel. Jenže jsou tací, kterým by to nedošlo ani s tím psem. Ale na povídku už by to bylo asi moc.\n19.01.2016 14:31:26 dát kritice tip careful\n...klidná cesta je dle tebe co? Buď bojuješ, nebo nebojuješ, čím bojuješ to už je vedlejší...problém je v tom, že většina lidí nebojuje vůbec... na to aby to bylo obrazné jsi to imho zařadil do dost reálného okolí a ten konec zas působí dost naivně...viz oni se vzdají, když je hezky poprosíme... to je ptákovina na entou... skoro nikdo se nevzdá a taky se blbě odhaduje, kdo je jak silný... nebo se předem spočítali...dle mě to moc nefunguje ani jako alegorie, ani jako realita...\n...navíc mi šlo o tvůj komentář, že kočka nebo pes už ti přišli moc a já se ptala, proč ti přišli moc...jestli jsi to myslel jako alegorii už je vedlejší... jako alegorii jsi mohl myslet i kočku...\n19.01.2016 14:18:30 dát kritice tip K3\ncareful - rozhodně nemyslím že jsi hňup. Spíš si myslím že sama sebe podceňuješ a máš dojem křivdy a to je možná Tvůj problém. V zásadě s tebou souhlasím v tom, že žalování je zbabělé a proti šikaně a podobným věcem se musí bojovat. Jenže bojovat můžeš pěstmi a nebo klidnou cestou. Proti mnohonásobné přesile ti pěsti moc nepomohou. Ten voják bojoval klidnou cestou a čestně. Dokázal se vzepřít proti demagogii a buzeraci svým způsobem. Hierarchii samozřejmě uznávám. Vůbec ale neuznávám, že když je někdo o stupínek víc, že si může bezdůvodně vyskakovat. To bysme byli jako hejno slepic, kde první slepice klove do všech ostatních a ta předposlední jenom do té poslední. Bohužel to tak ale někdy je. Co se týče toho prasete: to je jako alegorie, podobenství, aby vynikla zásadní věc, že např.: každý miluje svoje zvířátka a k lidem se chová jako ke zvířatům. Doufám že mi rozumíš. Trápení zvířat odsuzuju stejně, jako trápení lidí. Ale co je lepší, nechat se sežrat nebo si za svobodu něco vytrpět? Prasátko Jim, dostalo svobodu!!! To všechno je obrazně. Podobenství. Jestli to je dobrá povídka nebo špatná, ať rozhodnou čtenáři. Já si za ní stojím.\n19.01.2016 12:45:53 dát kritice tip careful\n...ještě k tomu bonzování... takový příběh z internetové realiti...pak to prosím šoupni do smazaných, ať tu nemáš zbytečný ot... ale já nedávno zjistila, že jeden týpek, co ho mám z nějakého důvodu ráda...prostě někde v něm cítím někde hluboko něco fakt hezkýho, ale možná se pletu...ale co já vím.. no prostě on bonznul jednoho tak trochu prdlouše, ale jinak neškodnýho týpka, že mu někde v komentu napsal, že je idiot... ..no a tamten dostal ban... já se to dověděla a byla jsem z toho tak konsternována, že jsem tomu svému idolovi v nejlu normálně vynadala...on teda začal, že na tom nic špatnýho nevidí, nemusí se obhajovat a celý mu to je u prdele... ale prostě jsem to tak nemohla nechat, páč mě to normálně užíralo, že tohle udělal... no, nevím jestli si z mého nadávání něco vzal...možná aspoň to, že to není všem jedno...\n19.01.2016 12:13:33 dát kritice tip careful\n...ten neexistující edit tady mě jednou zabije:D...chtěla jsem opravit tu filozofii...tak ten koment s tvrdym Y smázni, pls... ..nebo si to tu nech, jestli chceš:)\n19.01.2016 12:10:44 dát kritice tip careful\n..jo a jaký je dle tebe rozdíl mezi psem, kočkou a prasetem? V čem by to bylo víc ošklivé? Prase trpí míň?\nJako, že kdyby to tam major dělal kočce, tak by lidé tvou povídku odsoudili? To bylo to čeho jsi se bál...odsunutí z kolektivu čtivých povídek...protože lidičkové pejsky raději?\nSnaží se to být hluboké a svou mělkostí mě to popouzí... ale tady to možná může být hit... tomu bych i věřila... ale já jsem holt ten rozmazlený fracek, či co... co zásadně nemá pravdu. Tak je to asi děsně hluboká filozofie, které takový hňup jako jsem já, nemůže rozumět.:)\n19.01.2016 11:54:30 dát kritice tip careful\nSnaží se to být hluboké a svou mělkostí mě to popouzí... ale tady to možná může být hit... tomu bych i věřila... ale já jsem holt ten rozmazlený fracek, či co... co zásadně nemá pravdu. Tak je to asi děsně hluboká fylozofie, které takový hňup jako jsem já, nemůže rozumět.:)\n19.01.2016 11:14:19 dát kritice tip careful\n(vlastně se ani moc nedivím tomu, že to tady některým místním připadá děsně hluboké a dokonce tam i s někým sympatizují:D)\n19.01.2016 11:13:17 dát kritice tip careful\n...právě že v tom vidím i tu nechutnou zbabělost ze strachu z vyloučení kolektivem..proto řada lidí proti tomu, co není správné nezasáhne...většina je zbabělá...zvlášť když se jich bezpráví přímo netýká...právě umět bojovat proti tomu, kdo je v přesile, nebo ve výhodě je správné... ano, mě to právě přišlo, že on je jen zbabělec, který se bojí za žalování vyloučení z kolektivu... a proto nechá toho poručíka dělat si co chce...ostatně tak jako zbabělý poručík a ostatní nechají majora týrat prase... promě jsou to všechno antihrdinové a nemám je ráda, stejně jako nemám ráda většinu lidí... oni to špatné, tak jako ty teď, prostě ani nevidí... jen sprostá slovíčka a jiný trapný věci nad hladinou...\n19.01.2016 11:06:03 dát kritice tip careful\nNeprotiřečím si..bonzování je trapná blbost v případě nějaké ptákovinky, kdy proto sobě stojí lidé na stejných stupních...jakmile má jeden z nich na d tím druhým moc, už si nejsou rovni a není to to samé...pokud tohle nechápeš, tak asi nemá smysl to rozebírat.\n19.01.2016 06:17:32 dát kritice tip Vigan\nDěkuju za souhlas..\n18.01.2016 21:38:15 dát kritice tip K3\nGora - máš pravdu, je to na hraně. Ovšem původně jsem počítal ještě s kočkou a se psem. To už by ale bylo za hranou. To prase stačilo až až. Dík.\ncareful - vidíš, já si myslel, že právě u tebe, coby "rebelky bez příčiny," doufám že se neurazíš; povídka zaboduje. Opak je pravdou. Ale zkusím vysvětlit. Píšeš, že je to užvaněné a přitom právě mě byla spíš vytýkýna popisnost. Tohle je založené na dialogu, to máš pravdu. Celé je to zamýšleno jako alegorie, či podobenství. Tak nějak se zmínila Vigan. Je to "pro každou příležitost..." Nevím jestli jsi někdy zažila šikanování, buzeraci a pod. Tím začátkem, který bys škrtla, to vážně začíná, takže si myslím, že je důležitý. Vždycky to začíná nevinně, nenápadně, plíživě. Já jsem toho dost zažil a dost viděl, to mi věř. Třeba co se týká bonzování, tam si trošku protiřečíš, nejdřív jím pohrdáš a vzápětí řekneš, že je to nutné aby to zabránilo dalšímu zlu. Jedno je jisté, kdo si stěžuje, toho kolektiv vyloučí. Proto, třeba já bych si nikdy nestěžoval. Ale Chmureczka zasáhl v pravou chvíli tím, že řekl, že bylo všechno jinak. To ale není žalování, to je ten zvednutý prst. A to chce odvahu, takže u mě hrdina je. Rozhodně to není slaboch a bonzák. Co se týče víry, je myšlena jako vlastní přesvědčení, nikoli náboženství.\nVigan - s NOMINAC'I samozřemě souhlasím. Dík. Sama jsi povídku popsala mími představami, tak nemám co dodat.\n18.01.2016 15:30:30 1 tipů\nPrve jsem chtěla napsat, jak není příliš šťastné začínat povídku hned dialogem, skočit do ní „rovnýma nohama“, ale myslím, po přečtení, že je to dobrá volba. Takhle totiž násilí, pokud jej člověk hodlá použít, většinou začíná, dialogem - narážkou. Nakonec rozhovorem si začal i tvůj úspěšný Petrklíč, takže už to pomalu beru jako tvůj styl.\nVýborně si odstupňoval napětí, opravdu jsem četla dychtivě, jak to dopadne. Příkladně si ukázal, jak se zlo, s rostoucí silou (tady hodnostmi) na sebe nabaluje další zlo jako sníh na tělo sněhuláka. Vypichuješ symptomy, kdy člověk pociťuje strach a bolest z ponížení, urážky a lži. Líbí se mi, jak pracuješ s náboženskými motivy, otázkami víry, nevnucuješ je čtenáři, nenabízíš, dáváš možnost volby a jistého moudra. „Obrácení“ majora balancuje ovšem na hranici uvěřitelnosti, ale budiž, pomož a bude nám pomoženo, trochu zparafrázuji.…Pointa pěkná, silná s opravdovým hrdým člověkem na konec. Sice je to „jen“ o vojácích, ale dá se to použít všeobecně na nás na všechny. Když dovolíš, ráda bych nominovala do Povídky měsíce? Ju?\n18.01.2016 11:59:06 dát kritice tip careful\n..jo, už vím, proč mě ten vojín točí...za á, když už nechci bonzovat tak nemelu o víře, ale prostě jen řeknu, že se nic důležitýho nestalo..páč jinak je to stejně zní jako implicitní bonzování ... a pak za bé kdyby měl mozek a ta šikana nadřízeného přerostla nějaké to lehké "šťouchání", tak by mu mělo dojít, že může ubližovat komukoli a když to ohlásit může, tak musí, ani ne tak třeba kvůli sobě, ale kvůli jiným potencionálním obětem...jeho víra, že žalovat je tak špatný, že to neudělám, i když kvůli tomu budu trpět já a ještě třeba jiní...páč tamten to dělá jako nadřízený a tedy z pozice moci, což je podstatný rozdíl než soupeření "rovných"... vojínova představa dobra tedy je pro mě naprosto zcestná a pitomá...\njá taky nesnáším bonzování...tedy to nesmyslné ve stylu on mi řekl že jsem idiot, ale pokud má zabránit většímu zlu a jeho dalšímu šíření, pak je to nutné...proto u mě voják není hrdina, ale pako...\n18.01.2016 09:23:12 dát kritice tip careful\nJá ti nevím, major, co někoho učí "vlídnosti" tím, že týrá zvíře..a celý se mi to zdá zbytečně užvaněný a dlouhý...je tam asi snaha o gradaci, ale imho moc nefunguje...začátek s úšklebkem bych škrtla úplně... navíc je to celý pro mě zcestný.. a ani jedna postava, přes snahu vylíčit toho vojína jako dobráčka, mi není sympatická..on sice mele o neubližování a nežalování, ale celé to vypadá, že to má vmláceno od někoho (maminka?)do hlavy bez vlastního přemýšlení...furt jen opakuje, že se jedná o víru...tedy kdyby mu někdo vmlátil do hlavy, že zabíjet je super, tak by tomu asi věřil taky...navíc se mi zdá, že tam tu moc nad někým zneužívají k systémovému buzerování úplně všichni... z čehož dva to extrémně přehání... jeden na vojínovi, druhý na praseti..\n18.01.2016 07:40:04 dát kritice tip Gora\nHumanismus z povídky čiší, je to téma, které mne velmi zaujalo. Chvílemi to /pro mne/ bylo na hraně, zda dočíst nějaké pasáže, je to trýznivé. Ale konec dobrý, naštěstí. /T.


Profil Služby Kontakt\nOd roku 2001 surfuji na vlnách internetu. Nejdříve jakožto webový vývojář, později jako projektový manažer a majitel jedné z prvních social media agentur v ČR. Po mnoha letech jsem se ale vrátil blíže k webovému a mobilnímu vývoji a začal navrhovat technická řešení, která klientům šetří čas, peníze nebo zjednodušují procesy.\nZa svůj pracovní život jsem byl u vývoje jak malých a středních firemních webů a mobilních aplikací, tak u tvorby obrovských korporátních intranetových i extranetových aplikací. Aktivně sleduji trendy a dokážu je vhodně aplikovat při udržení cost-effective přístupu.\nNavrhoval jsem online systémy pro firmy jako jsou STRABAG, ŠKODA, Pernod Ricard nebo Adidas.\nAnalýza a návrh produktu\nKaždý projekt pro mě začíná důkladným pochopením businessu klienta. Budu si s vámi hodně povídat, hodně se ptát a hodně si u toho kreslit. Teprve poté je čas připravovat funkční specifikaci a rozkreslit základní drátové modely.\nJsem zvyklý úzce spolupracovat s vývojáři, rozumím jejich jazyku a technologiím, které používají. Rozumím principům CI/CD, kontejnerové orchestraci a dalším cool buzzwordům, které díky tomu nemusíte znát vy.\nChcete probrat možnosti spolupráce nebo získat cenovou nabídku? Kontaktujte mě prosím na telefonu či e-mailu, rád se s vámi setkám osobně či online na kterékoliv z hlavních platforem.


Slavná nevrlá kočka vydělává i po smrti - Můjchlupáč.cz\nSlavná nevrlá kočka vydělává i po smrti\nÚvodZajímavostiSlavná nevrlá kočka vydělává i po smrti\nZajímavosti, 19. 3. 2021\nJen málo koček bylo a je slavnějších než Grumpy Cat. Grumpy znamená v překladu nevrlý, nabručený, podrážděný. Výraz ve tváři této kočičí šelmy říká dost jasně, proč se tak jmenuje. Právě díky tomu se stala miláčkem celého světa. A co vy, znáte ji?\nGrumpy cat se původně jmenovala Tardar Sauce. Toto jméno jí vymyslela dcera majitelky Tabathy Bundesen. Srst kočky jí připomínala tatarskou omáčku (anglicky tartar sauce). Díky tomu vznikla zkomolenina Tardar Sauce. Jméno Grumpy Cat vzniklo až po uveřejnění fotografií a videí na sociálních sítích. Ačkoliv se ke jménu Grumpy Cat hlásila spousta lidí, není známo, kdo jej navrhl jako první.\nGrumpy Cat stále slyšela na obě jména, ovšem původní jméno Tardar Sauce už téměř nikdo nepoužíval a samotní majitelé ji často oslovovali jednoduše Grumpy.\nKočka, která se nikdy „neusmála“\nGrumpy byla z vrhu čtyř koťat, matka plemene Calico a otec byl obyčejný mourek. Nikoho by nenapadlo, že z tohoto spojení vznikne tak neobvyklá kočička, kterou si zamiluje celý svět. Už jako koťátko byla zakrslá, s krátkým ocáskem, plochým obličejem a s nezaměnitelným nevrlým výrazem. Podle majitelky to má na svědomí porucha zvaná nanismu, která se může projevit i u koček. Kromě zkrácených tlapiček měla problémy i s jejich neustálím třesem.\nGrumpy se stala slavnou díky jedné nevinné fotce, kterou zveřejnil bratr majitelky Bryan. Fotku pověsil na sociální síti Reddit. Parodie vytvořené z této první fotografie vynesly Grumpy až ke hvězdám. Byla předmětem populárního internetového memu, ve kterém byly z jejich fotografií vytvořeny vtipné, negativní, cynické obrázky.\nA rovnou do Hollywoodu\nGrumpy by mohla slávu závidět i kdejaká hollywoodská kráska, protože kariéra této kočka nabrala velmi rychle na obrátkách. Za chvilku tato „nevrlá“ kočka byla vidět doslova všude. Po svém debutu v roce 2012 se Grumpy Cat zúčastnila mnoha mediálních vystoupení, obvykle se svojí majitelkou.\nA nabídky se jen hrnuly, dokonce zazářila v reklamě na granule nebo na snídaňové cereálie. Objevila se i na Disney Channel a v roce 2014 si zahrála ve filmu. Na stanici Lifetime vyšel hraný televizní film „Grumpy Cat’s Worst Christmas Ever“ s vánoční tematikou. Hlavní kočičí roli namluvila herečka Aubrey Plaza.\nV roce 2013 CNN , CBS News a CNET označily Grumpy Cat za nespornou „největší hvězdu“ festivalu filmu a hudby South by Southwest. Více než 600 fanoušků čekalo hodiny ve frontě, která byla téměř tři bloky dlouhá, aby se s ní vyfotografovali. A mezi nimi stálo dokonce i pár známých osobností.\nKočka, která měla i vlastní cappucino\nTohle by jí mohl závidět i George Clooney. Na rozdíl od Grupmy je jen tváří lahodného kávového moku. Zato Grumpy Cat měla svoje vlastní Grumppuccino a zrnkovou kávu Grumpy Cat Coffee. Na konci prosince 2015 byl prodej ukončen.\nGrumpy bohužel v roce 2019 ve věku 7 let zemřela. Tato obdivovaná kočka usnula navždy v náručí své majitelky Tabathy po komplikacích způsobených infekcí močových cest. Na sociálních sítích truchlily tisíce fanoušků z celého světa.\nGrumpy je, ale stále mezi námi, její neobvyklí čumáček nás baví dál a díky bohatému merchandisingu a vlastní knize skutečně vydělává i po smrti. V nabídce jsou nejen hrnečky a trička, ale i boty nebo dokonce originální parfém s jasným poselstvím „Nebuď nevrlá kočka“.\nŠtítky: Grumpy Cat, slavné kočky, slavní chlupáči, vydělávající chlupáči


Smlouva mezi Českem a USA o radaru už je veřejná | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Zprávy z domova | Související témata: USA smlouva\nSmlouva mezi Českem a USA o radaru už je veřejná\nAni ne 24 hodin od podpisu dohody České republiky se Spojenými státy americkými o výstavbě radarové základny v Brdech odtajnilo naše ministerstvo zahraničí její obsah. Pokud smlouvu ratifikuje parlament, bude americký protiraketový systém chránit území České republiky. Domluvená je i kontrola provozu na samotné základně.\n22:20 9. července 2008 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nAmerická vlajka na Loretánském náměstí | Zdroj: ČTK\nPodle hlavní dohody se Spojené státy americké zavazují systémem protiraketové obrany chránit naší republiku. Důstojníci české armády pak mají mít vliv na způsob naprogramování celého systému, čímž drží v rukou možnost zajistit pro naše území přednostní obranu.\nStanice bude mít vedle amerického i českého velitele, jehož stálá přítomnost na základně má zaručit kontrolu toho, k čemu radar bude sloužit. Případné návštěvy reprezentantů jiných států podléhají souhlasu České republiky.\nProstor radarové základny totiž zůstává suverénním územím České republiky. Povolení se na něm pohybovat platí pro maximálně 250 příslušníků amerických ozbrojených sil. České úřady mají ve vymezených krizových situacích právo na okamžitý přístup na stanici.\nAmeričané jsou také zavázáni plně respektovat právní normy České republiky v oblasti životního prostředí, zdraví a bezpečnosti. Pokud při výstavbě stanice budou čeští dodavatelé nabízet dodávky stejné kvality a ceny jako konkurence, mají mít ve výběrových řízeních přednost.\nNabízíme vám k přečtení úplný text smlouvy mezi Českou republikou a USA o vybudování radaru protiraketové obrany.\nCelý systém amerického protiraketového štítu, jehož součástí je i plánovaný radar v Česku, má podle USA v budoucnu chránit před útokem ze zemí, které vyvíjejí jaderný program a nemají pro něj dostatečně přesvědčivé mírové vysvětlení, jako jsou například Írán nebo Severní Korea.\nVečerní aktualita: Čeští a američtí experti ukončili jednání o rámcové dohodě o průmyslové spolupráci. Ta by měla umožnit našim firmám snazší přístup na americký trh. Dohoda navazuje na čerstvě podepsanou česko-americkou smlouvu o radaru.\nHlavní smlouvu o umístění radaru na českém území podepsali v Praze americká ministryně zahraničí Condoleezza Riceová a její český protějšek Karel Schwarzenberg. Obě strany musí ještě ale dojednat doplňkovou smlouvu, která bude upravovat pobyt amerických vojáků na českém území (SOFA).\nAby dokument vstoupil v platnost, musí ho schválit český parlament a podepsat prezident. Václav Klaus už oznámil, že je připravený tak učinit "bez váhání". Radar považuje za další tmelící prvek našeho partnerství s USA. "Potřebujeme stát na dvou nohách, nejenom na jedné, nejenom na té evropské, ale i na kontaktu se Spojenými státy," řekl Klaus.\nMezi poslanci však nemá kabinet Mirka Topolánka podporu pro ratifikaci smlouvy jistou. Radaru v Česku není nakloněná ani veřejnost. Podle posledních průzkumů s ním nesouhlasí zhruba tři pětiny lidí.\nDalší část protiraketového deštníku má stát v Polsku, vyjednávání o smlouvě mezi Washingtonem a Varšavou ale zatím neskončilo. Rozhovory se zasekly na neochotě Američanů přistoupit na tvrdé polské podmínky.\nProti zvažovanému umístění amerického radaru v Česku a raket v Polsku důrazně protestuje Rusko, které vyjadřuje obavy z ohrožení vlastní bezpečnosti. Nový ruský prezident Dmitrij Medveděv pohrozil neupřesněnými odvetnými opatřeními za uzavření americko-české smlouvy o radaru. "Nebudeme kvůli tomu hysteričtí, ale budeme uvažovat o odvetných opatřeních," prohlásil Medveděv.\nPrezident Václav Klaus komentuje reakci Ruska na česko-americkou smlouvu o radaru


HAE Junior - Léčiva pro vzácná onemocnění nyní mají v Česku legislativní ukotvení - Zprávy\nDne 14. září 2021 byla ve Sněmovně schválena novela zákona č. 48 o veřejném zdravotním pojištění. Nová legislativa, platná od 1. ledna 2022, se týká skupiny tzv. vysoce inovativních léčivých přípravků (VILP), které jsou obvykle určeny pro pacienty se vzácnými onemocněními, mezi něž patří i HAE. Díky novele budou stanoveny speciální podmínky pro vstup VILP do českého systému úhrad a pacientským organizacím bude umožněno se zapojit do schvalovacího procesu.\nPro více informací na dané téma si doporučujeme přečíst článek: Léky na vzácná onemocnění i specializovaná centra čekají velké změny nebo dřívější rozhovor s Annou Arellanesovou a Tomášem Doležalem pro HAE Junior: Očekáváme, že rok 2021 přinese důležité změny pro pacientské organizace.\nPacientská organizace HAE Junior nadále pečlivě sleduje tyto legislativní změny a pravidelně o nich informujeme na webu i v rámci každoměsíčního newsletteru, k jehož odběru se může kdokoli přihlásit přes webový formulář ZDE.


Levné lety z Prahy do Nuku'alofa | (PRG - TBU) - KAYAK\nPRG - TBU\nNajděte levné lety z Prahy do Nuku'alofa\nPRG — TBU\nKdy rezervovat let z Praha do Fua'Amotu Mezinárodní letiště\nNejčastější dotazy ohledně rezervací letů z Prahy do Nuku'alofa\nKteré letecké společnosti nabízejí přímé lety Praha – Nuku'alofa?\nPrahy do Nuku'alofa nejsou k dispozici žádné přímé lety.\nJaké typy letadel létají z Prahy do Nuku'alofa nejpravidelněji?\nJak KAYAK dokáže najít tak nízké ceny letů z Prahy do Nuku'alofa?\nKAYAK je vyhledávač pro cestovatele. To znamená, že prohledáváme web, abychom pro naše uživatele našli ty nejlepší ceny. Zpracováváme více než 2 miliardy vyhledávání letů ročně a jsme tedy schopni zobrazit širokou škálu cen a možností letů z do Nuku'alofa.\nJak mi funkce Cenová předpověď KAYAK může pomoct vybrat ten správný čas, kdy si koupit letenku z Prahy do Nuku'alofa?\nCenová předpověď KAYAK používá předchozí data s cílem určit, zda je pravděpodobné, že se cena letu do Nuku'alofa z Prahy v následujících 7 dnech změní. Uživatelé tak mají lepší představu o tom, zda je lepší s rezervací počkat, nebo rezervaci provést ihned.\nJak je užitečná funkce KAYAK Mix pro let z Prahy do Nuku'alofa?\nKAYAK Mix vám umožní kombinovat různé jednosměrné letenky, díky kterým oproti tradiční zpáteční letence ušetříte. Můžete tak letět do Nuku'alofa s jednou leteckou společností a do Prahy s jinou leteckou společností.\nCo je to funkce „flexibilní termín“ KAYAK a proč by mě s ohledem na let z Prahy do Nuku'alofa měla zajímat?\nTermín cesty není pokaždé fixní. Pokud termín vaší cesty není zcela pevně daný, díky funkci flexibilní termín uvidíte všechny dostupné možnosti letů do Nuku'alofa z Prahy až tři dny před/po preferovaném termínu. Můžete si tak vybrat let, který vám nejlépe vyhovuje.\nBezpečnostní opatření leteckých společností nabízejících lety z Prahy do Nuku'alofa\nLetecké společnosti nabízející lety z Prahy do Nuku'alofa zavedly dodatečná bezpečnostní opatření a upravily své podmínky, aby lépe splňovaly potřeby cestujících. Podmínky se pro každou leteckou společnost liší.\nKaždodenní čištění a instalace palubních HEPA filtrů pro lety z Prahy do Nuku'alofa\nV letadle jsou povinné roušky. Roušky budou pro lety z Prahy do Nuku'alofa cestujícím poskytnuty.\nProstřední sedadla nejsou pro lety z Prahy do Nuku'alofa k dispozici.\nTestování na protilátky a testování na příznaky pro lety z Prahy do Nuku'alofa\nBez poplatku za změny. Vyhledat flexibilní letenky z Prahy do Nuku'alofa\nZarezervujte si levný let z Prahy do Nuku'alofa\nLetenky Praha – Nuku'alofa\nVyhledávejte lety do destinace Nuku'alofa na stránkách KAYAK. Najděte levné letenky (Praha) do destinace Nuku'alofa. KAYAK vyhledává na stovkách stránek pro cestovatele a pomůže vám najít levnou letenku a zarezervovat let, který vám nejlépe vyhovuje. Se stránkami KAYAK také můžete porovnávat ceny last minute letenek Praha – Nuku'alofa.


Poslední poprava v Česku. Pětinásobný vrah skončil na šibenici | ČtiDoma.cz\nčtidoma.cz > Zajímavosti > Poslední poprava v Česku. Pětinásobný vrah skončil na šibenici\nTen nejtvrdší možný způsob výkonné moci zákonodárci zrušili v roce 1990, aby ho nahradili doživotím. Šibenice, na které zemřel poslední zločinec, se nachází v suterénu pankrácké věznice. Kdo byl ten úplně poslední popravený na našem území?\nPosledním popraveným v pankrácké věznici byl Vladimír Lulka\nMístnost v suterénu pankrácké věznice je doslova nasáklá smrtí. Jako na běžícím páse zde popravovali nacisti a v padesátých letech zde umírali také političtí vězni. Zároveň bylo místo svědkem poslední oficiální popravy na našem území.\nByl jím pětinásobný vrah Vladimír Lulka z Předměřic nad Labem. Když nebudeme počítat oběti během nacistické okupace, celkem bylo od roku 1918 v Československu popraveno přes 1 200 lidí. Kdo byl ten poslední?\nU nás a ve světě\nSametová revoluce přinesla změnu idealistického režimu. S komunismem skončilo i mnoho zákonů. Jeden z těch prvních, který se po listopadovém převratu uskutečnil, se dotkl práva na život. Trest smrti byl zrušen v červenci roku 1990.\nZákonodárci se tehdy shodli, že vykonávat spravedlnost tím, že je někdo potrestán smrtí, už se nachází za hranou humanity. Druhým argumentem bylo hledisko potenciálního justičního omylu. Zcela nevinný člověk tak mohl být nenávratně usmrcen.\nV lednu roku 1991 byl zákaz trestu smrti zakotven v Listině základních práv a svobod, která je součástí ústavy České republiky. Stejně tak Rada Evropy stanovila zákaz vynášet a vykonávat trest smrti, k čemuž se tehdy ještě Československo připojilo.\nJediným státem Evropy, kde se trest smrti dnes vykonává, je v Bělorusku. Na celém světě se nachází celkem 60 zemí, které mají tento způsob vykonávání spravedlnosti stále oficiálně zapracovaný v zákonech.\nNejvíce poprav se tradičně odehrává v Číně, kde není výjimkou, že potrestaný nemusí spáchat násilný zločin, a přesto ho čeká ten nejvyšší možný trest. V USA se trest smrti praktikuje nadále ve 36 státech s tím, že nejčastěji k němu dochází v Texasu.\nPosledním vězněm, který byl na našem území oficiálně popraven, byl Vladimír Lulka. Ten na sklonku roku 1986 doslova šokoval celou společnost. Muž, který měl již v minulosti problémy se zákonem, však tentokrát zašel nejdál, jak to jen šlo.\nPopsat to, co Luka provedl, vyžaduje nutnou dávku sebezapření. Po hádce nejprve ubodal 36 ranami nožem svoji mladší manželku a následně stejným způsobem zavraždil čtyři děti ve věku deset, osm, sedm let a 18 měsíců.\nŠílenému záchvatu běsů se snažila zabránit sousedka, která přispěchala na pomoc. Tu stačil pouze pořezat, takže celý tento hrůzný čin přežila. To vše dva dny před Vánocemi.\nZvrhlost, brutalita a bestiální rozměr řádění vraha nemohlo skončit jinak než trestem smrti. Celý případ byl údajně popsán na 400 stranách.\nVladimír Lulka se pokoušel předstírat, že je duševně nemocný a během celého hlavního přelíčení neřekl ani slovo. Během trestného činu však komunikoval a jeho údajně špatný psychický stav vyvrátili i psychiatři. 2. února roku 1989 se tak stal posledním popraveným na území Česka.\nV rámci tehdejšího Československa byl totiž posledním popraveným Slovák Štefan Svitek. Trojnásobný vrah byl odsouzen k trestu smrti za umlácení těhotné ženy a dvou dětí sekerou. Poprava byla vykonána 8. června 1989 v Bratislavě.\nSuterén pankrácké věznice je dnes upraven jako pietní místo. Lidé zde mohou uctít památku nevinně popravených obětí nacistického režimu či několika politických věznů, kteří se nehodili komunistickému zřízení.\nŽe zde byli popraveni kriminálníci typu Vladimíra Lulka, je lepší zapomenout. Lze jen s nadějí doufat, že podobné případy šíleného vraždění nebudou muset stavět společnost před otázku, zda je zákaz trestu smrti správné řešení.\nSmrt a pomsta totiž žádné rány nezahojí a mrtvým život nevrátí.\nČeskou republiku v posledních letech zcela zaslouženě okouzlila úžasná turistická atrakce. Svůj výlet tak nemusíte nutně spojovat...


Hedvajs: bezecky denik v mobilu\nwww prodej aut tomobilu zabave..\nvánoční motivy do mobilu zdarma\nvýdej spz u osobních automobil..\nzrcadlení obrazovky z mobilu n..\nmotoristický čtrnáctideník baz..\npříběhy lidí po mrtvici\nrestaurace obecni dum sepekov toulava\nadventní věnec na venkovní dveře\nčim vyčistit sklenice zašle z myčky\nxiaomi aktualizace na android 9\nfén na vlasy remington professional\nreality jizni morava na prodej tábor\nski areál monínec ceník\npokojové palmy Cykasy pěstování\nNa Zboží.cz nabízíme 414 produktů v kategorii Běžecké pásy. Porovnejte ceny, zjistěte dostupnost, přečtěte si recenze produktů nebo hodnocení e-shopů. Zjistěte, které produkty v kategorii Běžecké pásy jsou nejkvalitnější a kde je koupíte ...\nBěžecké pásy - Eshop Bazénů\nBěžecké pásy jsou nepřekonatelné fitness stroje pro zvýšení vaší kondice, spalování tuků a posílení srdce. Kvalitní běžecké pásy pro fitness cvičení.\nBěžecké pásy - Duvlan.cz\nŠiroká nabídka kvalitních běžeckých pásů. Zaběhejte si v pohodlí domova a spalte přebytečné kalorie. Špatné počasí už ne vaší překážkou.


Úvodní stránka - Starám se a pracuji\nNikam nemusíte! Využijte pomoci našich odborníků z pohodlí vašeho domova.\nNaše bezplatná poradna funguje i online prostřednictvím aplikací Zoom, Skype, MS Teams a Whatsapp.\nJste neformálně pečující a hledáte pomoc?\nVyužijte ZDARMA našeho poradenství v sociální a zdravotní oblasti, práva, financí nebo podporu psychologa.\nJak se orientovat v sociálním a zdravotnickém systému a službách včetně konkrétních nároků, o které lze žádat? Zjistěte, co vše vám může pomoci ve vaší situaci.\nPodpořte své zaměstnance, kteří se snaží skloubit práci a péči o blízkou osobu. Spojte se s námi a zjistěte, jak společně pomoci neformálně pečujícím zaměstnancům.\nVyužijte ZDARMA až 60 hodin individuálního poradenství v oblasti sociálních a zdravotních služeb, práva nebo psychologické podpory. Jsme tu pro vás!\nVyhledávání poskytovatelů sociálních a zdravotních služeb\nAliance odpovědných firem Byznys pro společnost v partnerství s Ministerstvem práce a sociálních věcí slavnostně vyhlásily a předaly první ocenění v nultém ročníku ceny „Zaměstnavatel přátelský k neformálně pečujícím / Caregivers Friendly Employers 2021“.\nIng. Renata Kainráthová Sociální a zdravotní poradenství\nMgr. Marie Havrlíková Sociální a zdravotní poradenství\nIng. Bc. Jan Sembdner Sociální a zdravotní poradenství\nMgr. Denisa Kováčová Sociální a zdravotní poradenství\nMgr. Adriana De Martini Psychologické poradenství\nMgr. Hana Boháčková Psychologické poradenství\nMgr. Jan Toman Právní poradenství\nIng. Radek Hábl Finanční poradenství\nMgr. Šárka Homfray Právní poradenství\nBc. Barbara Halířová Finanční a dluhové poradenství


Hotely – Garafia | Hotels.com\nHotely ve městě Garafia\nHotely – Garafia\nHledat hotely – Garafia\nZobrazit hotely ve městě Garafia na mapě\nPředstavujeme destinaci Garafia\nGarafia je příjemná destinace, která nabízí něco pro každého. Místní historii destinace Garafia připomínají památky jako Archeologické muzeum La Zarza y La Zarcita a Observatoř Roque de los Muchachos. Nevynechte ve svém programu návštěvu okolních turistických atrakcí jako Farmářský trh Puntagorda and Vodopád Los Colores.\nKde se ubytovat v destinaci Garafia\nGarafia je město, které vítá každého návštěvníka a nabízí bezpočet hotelů i jiných možností ubytování. V destinaci Garafia je na výběr z 4 hotelů a na Hotels.com můžete vybírat mezi 41 speciálními nabídkami. Některé z nich poskytují slevu až 50 %. Ubytování je dostupné už od 323 Kč za noc a zde je počet hotelů podle počtu hvězdiček v destinaci Garafia i blízkém okolí:\nDoprava do destinace Garafia\nVětšina turistů přicestuje na letiště Santa Cruz de la Palma (SPC), které leží asi 26,1 km od středu města Garafia.\nNenechte si ujít v destinaci Garafia\n• Archeologické muzeum La Zarza y La Zarcita\n• Observatoř Roque de los Muchachos