Nový začátek | Bez frází\nUnavovalo mě i mluvení.\nNěkdy mi dělalo problém vzít do ruky sklenici vody a napít se.\nRáno jsem se obvykle budila s pocitem, že nevyjdu schody.\nTo všechno pár měsíců po tom, co jsem na olympiádě v Soči 2014 dojela pátá na volné třicítce. Od éry Kateřiny Neumannové to byl pro české běžkyně na lyžích nejlepší výsledek, ale já si připadala všelijak, jen ne jako kvalitní sportovec.\nBěh na lyžích je malý sport.\nO to víc jsem nechápala atmosféru v reprezentaci, kde se odjakživa nebojovalo proti světu, ale proti sobě navzájem.\nAsi nikdy nezapomenu na to, jak jsem už v osmnácti jela jako juniorská mistryně světa na olympiádu v Turíně 2006. Pro mě to byl úžasný zážitek, tím spíš, že Kateřina Neumannová a Lukáš Bauer získali medaile. Skákala jsem nadšením, ale zbytek ženského týmu křivil pusy. Neměly radost, místo toho říkaly, že s těma dvěma zase nebude k vydržení.\nA pak, když tyhle hvězdy odešly, se všechno zvrhlo na boj holek proti klukům.\nPořád jsme poslouchaly, že patříme k plotně, že si tady nemáme co dokazovat. Hlavní kouč byl super odborník, ale ani za svět nechtěl vést ženské. Když už mě v jedné sezoně dostal na starost, hned zdůraznil, že na velké výkony nemám. Prý bych si to měla přiznat a jít se domů starat o chlapa.\nJeho tréninky přitom byly skvělé, ale všechno ostatní makačka na bednu. Celou dobu se ke mně otáčel zády a dělal, že mě nevidí. Proto se mě nakonec ujal manžel, můj Martin, bývalý juniorský reprezentant, který byl tou dobou zaměstnaný jako servisman. Psal mi plány, já mu věřila a ostatním to bylo fuk. Nebylo to jednoduché, připravoval padesát párů lyží a před závody musel prosit, aby se mnou mohl aspoň na jeden trénink. Zbytek času jsem se vedla sama a vnímala, co mi sedí a co už ne.\nPáté místo v Soči bylo zadostiučiněním.\nReprezentační trenér za mnou přišel, plácnul mě po rameni a řekl, že gratuluje. To bylo všechno.\nMnohem víc než nějaký úspěch mi zůstávala v hlavě blbá nálada. Tu umocňovaly i rádoby diagnózy lékaře českého týmu, který mi neustále zdůrazňoval, že mám nadváhu. Prohlásil, že bych došla bez jídla na Severní pól a zpátky. Podobné věci byl koneckonců schopný říct každému. Některé holky se tím hodně trápily, nejdřív měly náběh na anorexii, pak skokově nabraly na osmdesát kilo.\nV souvislosti s mými problémy se tohle začalo říkat i o mně. Byla jsem hubená a vyšťavená. Určitou poruchou příjmu potravy jsem si prošla, to je fakt, jenže nešlo jen o nechuť k jídlu, ale o nechuť ke všemu. Skolila mě kombinace fyzického a psychického stresu. Moje problémy pramenily z pocitu, že jsem jako běžkyně na lyžích zbytečná, že jsem neúspěšná, že mě nikdo nepotřebuje. To vše v době, kdy jsem dosáhla životního výsledku.\nProstě jsem se složila a vnitřně už nechtěla pokračovat.\nNaštěstí se ukázalo, že krize odstartovala můj přerod v běžkyni bez lyží. V nejlepší českou maratonkyni od dob Emila Zátopka. Nový začátek.\nBellča, naše milovaná bílá fenka samojeda, má čtyři roky.\nJe stejně stará jako moje atletická kariéra. Skoro se dá říct, že symbolizuje můj vývoj závodnice v maratonu, která během pár let překonala národní rekordy, získala bronz na mistrovství Evropy a sedmé místo v New Yorku.\nPřišla k nám v době, kdy jsem ještě coby běžkyně na lyžích kvůli streptokokovi sotva lezla.\nUprosila jsem Martina, abychom si pořídili pejska, protože jsem zvyklá na zvíře odmala. Táta, bývalý člen nároďáku na běžkách, dělal vedle trenéra i školníka. Když mi bylo šest, přinesl domů Bena – křížence špice z odložených štěňat, kterým hrozilo utracení. Vydržel s námi šestnáct let.\nVe chvíli, kdy mě vedle blbých nálad z nemoci ničilo i další prázdno, protože nám na srdeční vadu umřela pětiletá kočka Bessie, jsem měla pocit, že potřebuju dalšího čtyřnohého parťáka. V situaci, kdy jsem hodně cestovala na soustředění a na závody, to sice znamenalo velký závazek, ale já to tehdy chtěla mnohem víc než dobré výsledky.\nRasu jsme vybírali podle atlasu a shodli jsme se, že když už psa, tak pořádnýho. Vybrali jsme si chovnou stanici samojedů ve slovenské Skalici a nejvíc se nám líbily tři fenky, jenže právě tato štěňata nás ignorovala. Zato Bella se kolem nás od začátku motala, takže jakmile se druhý den ráno otevřela vrata výběhu, kde stála a dávala mi pac, bylo hotovo.\nV určitém ohledu se dá říct, že mi zachránila život.\nPřišla ve chvíli, kdy mě vůbec nic nebavilo. Najednou všechno změnila, začala na mě působit jako dodavatelka energie.\nMartin ji venčil, protože mi lékaři kvůli mizerné imunitě zakázali chodit ven. Doma jsem se jí pořád věnovala. Pomohla mi hlavně tím, že jsem se díky ní cítila užitečná, jednoduše mě potřebovala, zároveň jsem neměla pocit, že jí musím něco dokazovat.\nV Belle se objevil někdo, kdo mě bere se vším všudy, a já si říkám, že mi tím vrací lásku, kterou dostává.\nNeřeší, jakou mám formu. Je jí jedno, jak vypadám a jestli mám doma bordel. Když mi je smutno, přijde a lehne si ke mně. Když jsem veselá, spokojeně si vrní. Když se s Martinem úplně nepohodneme, skáče mezi nás a snaží se, abychom se ztišili. Pak jde dokonce za tím, kdo má podle ní pravdu, a dělá nám soudce.\nHned se z ní stala moje ségra a dcera zároveň. Fajn, někdo řekne, že je to pořád jen pes, ale pro mě znamená mnohem víc. Nikdy jsem neměla lepší kámošku. Navíc vypadá, že se pořád směje, takže stačí jeden pohled a hned mám lepší den. Podařilo se nám rychle se sladit.\nMěsíc po tom, co k nám přišla, jsem byla zdravá.\nI nová chlupatá kamarádka stála za tím, že jsem se postupně odpoutávala od běhu na lyžích, protože se mi ji nechtělo opouštět. Nicméně sezonu jsem ještě objela a dokázala být devátá na mistrovství světa a celkově šestá na Tour de Ski. Výsledků jsem dosáhla zásluhou péče Martina, kamaráda Michala Víta, fyzioterapeuta Richarda Jisla a pana doktora Jirky Doliny. Díky nim to pořád mělo význam, ale moje hlava už byla jinde.\nPotřebovala jsem odbornou pomoc, ale reprezentační doktor ode mě dal ruce pryč.\nPo olympiádě jsem začala v rámci přípravy objíždět amatérské běžecké závody. Na pohodu. O to víc mě povzbudilo, jak mi to šlo, vyhrála jsem i desítku v Běchovicích a zažívala při tom radost.\nRadost, která mi ve stopě chyběla.\nRadost, kterou nejlíp symbolizuje čas 1:12:11. Můj výkon z prvního půlmaratonu v kariéře v Ústí nad Labem, kdy jsem 12. září 2015 zaběhla druhý nejlepší český výkon v historii. Bez speciální přípravy.\nDo té doby jsem byla hlavně běžkyně na lyžích, ale od tohoto dne jsem se začala cítit především jako atletka.\nŽe chci žít jinak, jsem si uvědomila i díky organizačnímu týmu RunCzech. Přivítali mě v něm veselí lidé, kterým záleželo na tom, jak se cítím. Přijali mě od první chvíle a vážili si toho, co dělám.\nNepotřebuješ něco? Nechceš na masáž? Nemáš zájem o nové vybavení? Máš dost doplňků výživy? Máme pro tebe někam přijet?\nRychle jsem si uvědomila, jaký zažívám kontrast oproti tomu, co znám. Podél trati mi fandilo strašně moc lidí. A v cíli mi po doběhu všichni gratulovali a objímali mě, na to jsem zvyklá fakt nebyla. Stačilo mi, že jsem se cítila dobře, byl to pro mě nejkrásnější zážitek v kariéře, přitom jsem už měla na kontě tři olympiády a tady šlo o akci, kde bylo devadesát procent hobíků.\nHned ten večer jsem při posezení s přáteli poprvé nahlas řekla, že se mi zpátky k lyžování nechce. Zároveň na mě byl tlak, protože jsem měla nasmlouvané sponzory.\nTo, co přišlo, vše vyřešilo za mě.\nOdjela jsem na měsíční soustředění do švédského Gällivare, kde byla jen zima dvacet pod nulou a tma – rozednívalo se v deset a stmívalo v jednu. Navíc nebyl sníh a kroužilo se na malém okruhu, kde mě všichni předjížděli. Nešlo mi to, neměla jsem sílu ani vůli, v úvodním sprintu sezony jsem dojela na 79. místě a zase jsem se složila vyčerpáním.\nPotřebovala jsem odbornou pomoc, ale reprezentační doktor ode mě dal ruce pryč a poslal mě domů. Nezajímala jsem ho. Nikomu nepřeju zažít ten pocit, kdy máte dojem, že jste ukradení někomu, kdo by vám měl už jen kvůli tomu, že je to jeho práce, vytvořit co nejlepší podmínky.\nNaštěstí se mě ujali ve fakultní nemocnici v Brně a pan doktor Dolina mě postavil hodně rychle na nohy. Odpočívala jsem a pak se šla po měsíci podívat na Světový pohár do Nového města na Moravě. Nikdo mi neřekl křivé slovo, ale stejně se mi všechno protivilo. Nelíbila se mi tamní atmosféra, ale objevil se jeden velký rozdíl. Už jsem se necítila být součástí toho všeho…\nUvědomění, že jsem vnitřně jinde, mi přineslo zvláštní úlevu.\nK rozhodnutí skončit s lyžováním mi kromě věčně šťastné Bellči pomohl i Martin.\nPoprvé jsme o tom uvažovali už rok před olympiádou, kdy jsem jezdila nejlíp čtyřicátá, ale nakonec mi to nedovolil. Jako můj trenér byl přesvědčený, že se posunu dál, udržel mě u toho a až po Soči poznal, že je s lyžováním spojeno až moc mých problémů.\nNa jaře 2016, kdy jsem to položila, mu přitom nabídli práci reprezentačního trenéra, ale když měl jet do Liberce potvrdit nabídku, řekl, že to nebere. Bez něj jsem se připravovat nechtěla, nikomu jinému bych nevěřila, nestaral by se mi o lyže, neměla bych v něm oporu na soustředění, byla bych poloviční.\nTohle byla ta chvíle, věřila jsem, že je jeho rozhodnutí správné, a nepochybovala jsem, že udělám dobře, když skončím i já. Vlastně jsem za tenhle impulz manželovi dodnes nepoděkovala, i touto formou to chci napravit.\nMartin, moje první a celoživotní láska, mě v těžkých chvílích vždy podpořil. Já si tím potvrdila, že s ním prožívám příběh z pohádky.\nZnám ho odmalička a byl pro mě vždycky velký vzor, ale ani ve snu by mě nenapadlo, že se stane mým životním partnerem. Tím spíš, že jsem byla celé dospívání ta, o kterou se kluci štítili opřít i kolo. Hodně lidí mě označovalo jako hnusné a tlusté něco, co je potřeba nesnášet. Málokdo se se mnou bavil jako rovný s rovným.\nDnes si uvědomuju, že jsem ve čtrnácti letech vypadala na čtyřicet. Ale proč na tom tolik záleželo?\nVážila jsem sice osmapadesát kilo, zatímco dnes mám padesát tři, ale rozhodně jsem nebyla machna, která se neunese. Jen jsem jako jedináček ze sportovní rodiny vůbec neřešila vzhled. Máma i táta žili pohybem, nějaká móda nebo líčení nikoho nezajímaly, i v oblíkání jsem měla pochroumaný vkus. Lítání venku mě bavilo natolik, že jsem se vizáží nezdržovala.\nLidi, kterým jsem vadila, se toho chytli.\nNašli se totiž takoví, kteří těžce kousali, že porážím kluky, a vraceli mi to urážkami. Holky mě taky moc nedávaly, protože jsem okolo sebe měla povětšinou chytré pečlivky, které mají věci složené v komínku, zatímco já byla bordelářka.\nBohužel jsem vyfasovala i dost hnusnou přezdívku. Ne, nechci ji říkat nahlas, doteď mě trápí. Nejen, že mi tak říkali, ale podle toho oslovení se mnou i jednali. Nejslušnější, co jsem o sobě slyšela, bylo „pozor, běží lokomotiva“. Tím, že jsem byla ostatním odporná, jsem se o to víc snažila realizovat se ve sportu. Bez téhle náplně bych si krutost okolí uvědomovala mnohem víc, ale i tak mě vše mrzelo každý den. Navíc jsem s tím nejdřív neuměla nic moc dělat.\nObrat přišel v mých sedmnácti po mistrovství republiky. V juniorské repre jsem prožívala nejhezčí období, byla jsem konečně v partě fajn lidí a postupně jsem se jim otevřela. Jednou, když jsem slavila na soustředění narozeniny, dostala jsem chuť na palačinky. Ve chvíli, kdy jsem si je šla objednat, mi ale ostatní přinesli jako překvapení dort. Tak mi Martin, který slavil s námi, řekl, že mě na ně pozve jindy.\nUž to bylo pro holku, jakou jsem byla, něco velkého.\nPak, přes léto, jsme se poznávali víc. Vídali jsme se kvůli blbostem, vždycky se něco našlo, půjčil mi třeba kopírku. A v září napsal, že musíme dohnat ty palačinky. Když mi pak táta řekl, že si někoho můžu přivést na oslavu jeho padesátin, měla jsem jasno. Otec i ostatní trenéři byli v šoku, když nás viděli pohromadě, jak jinak, ale dá se říct, že od té chvíle jsme spolu chodili.\nUž po roce jsme si pořídili vlastní bydlení. Martin byl první a věřím, že bude i jediný chlap mého života.\nMusím se usmívat, když si dnes vzpomenu na jednoho spolužáka, který mi ještě na základce říkal, abych se probrala z představy, že na mě čeká princ z pohádky. Tak vidíš, fakt přišel!\nManžel je moje největší vítězství, kdybych neměla s kým sdílet úspěchy i trápení, je to o ničem. Nerad to slyší, protože je skromný, ale jako chlap i manžel je úžasný. Každý má samozřejmě chyby, někdy bych ho nejradši přiškrtila, ale pořád v něm vidím své štěstí. Umím si představit život bez všeho, ale ne bez něj.\nOdchod z lyžování mi to potvrdil.\nŘešila jsem, že se vzdám platu a budu si jen tak běhat pro zábavu, a i v téhle situaci byl ochotný mě živit. Jako můj trenér přitom nikde oficiálně nevystupoval, nebyl placený jako člen mého týmu. Pracuje jako správce sportovní haly v Trutnově, kam dojíždí každý den z našeho domečku v Hradci Králové. Od nového roku už ale bude zaměstnaný jako já v Centru sportu Ministerstva vnitra.\nDíky téhle podpoře jsem dostala příležitost stát se vrcholovou atletkou. Když jsem se rozhodla skončit s lyžováním, nevyhodili mě, naopak mi dali šanci a podporovali mě i jako neznámou běžkyni. Zejména pánové Drbohlav a Beran za mnou stáli a dodnes mi fandí.\nTeď, když všechno klaplo, mě mrzí, že předtím nikdo kromě mě veřejně neoceňoval manželovu práci.\nI Martin věřil, že se prosadím, ale byl připravený i na situaci, že se to nepovede.\nTeď, když všechno klaplo, mě mrzí, že předtím nikdo kromě mě veřejně neoceňoval jeho práci.\nNejdřív ze mě udělal nadprůměrnou běžkyni na lyžích a pak ještě lepší běžkyni. Přitom vychází hlavně z toho, že rozumí sám sobě. Zná mě od pěti let, prostudoval moje tréninkové plány a na tom postavil další vývoj. Hodně o přípravě diskutujeme, navíc těží z toho, že se sama hodně sleduju a vím, co si můžu dovolit.\nZ mládí je manžel skoro to jediné, co mi zůstalo. V kontaktu jsem už jen s několika lidmi a nevadí mi to. Naopak od těch, co se chovali krutě, si držím odstup. Nemám důvod chovat se jinak.\nUž pár let žiju druhý, mnohem šťastnější život.\nNe, nenapadlo mě, že v půlmaratonu i v maratonu hned vytvořím české rekordy.\nNečekala jsem ani to, že budu vyhrávat a vozit světové medaile.\nPro mě bylo nejdřív podstatné, že mě běžci berou. A že mi přejí. Po každém úspěchu mám v telefonu tisíc zpráv a nepřijatých hovorů. I po několika týdnech od zisku bronzu na mistrovství Evropy mě lidi z RunCzechu objímali a radovali se. Často si uvědomím, že jsem ze společenského marastu běžců na lyžích, kde jsem po každém závodě slyšela, co bylo blbě, skočila mezi vysmáté a přirozeně pozitivní lidi.\nProjevilo se to i po zpackaném mistrovství světa v půlmaratonu ve Valencii, kde jsem se protrápila ke 44. místu. Nesedlo mi vůbec nic. A pak, dva týdny po šampionátu, jsem přišla na pražský půlmaraton, tým RunCzechu mě přivítal, jako bych ve Valencii vyhrála, a vnitřně jsem věděla, že mi chtějí pomoci. Šla jsem na start, byla v pohodě a zaběhla český rekord 1:11:01, vymazala jsem čtyřiadvacet let starý výkon Aleny Peterkové.\nStačilo mi uvolnit se. A stačilo mi vědět, že se uvolním díky běhu.\nZ těchto důvodů je to pro mě ten pravý pohyb. Neumím přesně popsat, co mi přináší, přijde mi, že to není potřeba. Zažívám při něm stavy jako umělec, který maluje na plátno a baví ho to jako ta nejpřirozenější věc. Nepřemýšlím, vnímám jen volnost a pohodu. I v závodě je mi nejlíp ve chvíli, kdy mám čistou hlavu a nechávám všechno okolo plynout. Někdy ani nevím, jak na tom jsem, zůstává jen samotná činnost.\nJako atletka si věřím, to jsem jako běžkařka neuměla. Každý den mi navíc přinese hezký zážitek hned ráno, kdy vezmu Bellu a jdu se s ní rozklusat. Dělám to dokonce i v den, kdy mám volno.\nNelituju, že jsem začala běhat až v osmadvaceti. Je to přesně naopak. Běžky mi daly základ, bez kterého by mi to tak nešlo.\nLidi, co mě znají dlouho, vidí, že jsem šťastná, a někdy se mě ptají, jestli nelituju toho, že jsem začala běhat až v osmadvaceti.\nJe to ale přesně naopak.\nBěžky mi daly základ, bez kterého by mi to tak nešlo. Byla to taková makačka, fyzická i psychická rasovina, že mi teď všechno ostatní připadá snesitelné. Vždycky, když si sama začnu myslet, že by to mohlo být jinak, vybavím si, co jsem byla schopná s lyžováním vydržet.\nVedou dva nezapomenutelné zážitky.\nPrvním je jízda na horských kolech z Trutnova na Zadov za dva dny, když mi bylo teprve šestnáct. Nikdy jsem nebyla dobrý cyklista, ale zůstala jsem ve skupině s klukama, protože až na mě a jednu kamarádku holky tempu nestačily. Už na konci prvního dne mě postrkovali, abych dojela aspoň do kempu, kde jsme spali pod širákem.\nStrašně mě bolel zadek a druhý den jsem si na něj nemohla sednout, ale dorazila jsem aspoň do Sušice. Bylo vedro, chtěla jsem mít co nejmíň věcí, tak jsem odevzdala zavazadla a nechala si jen lahev s pitím. Během pěti kilometrů mi naše skupina nadělila deset minut a dalších deset kilometrů jsem šlapala hodinu a půl. Došla mi voda a poslední věc, která mi zbyla, byl energetický gel, slepila se mi z něj pusa a bylo to ještě horší.\nDosunula jsem se aspoň k benzínce, kde v příkopu ležel trenér a divil se, kde se flákám, tak jsem na záchodě vypila čtyři lahve vody a vyčerpáním mi na celém těle vyskákaly pupínky. Na Zadov jsem dorazila se zimnicí a teplotou, ale už druhý den ráno jsem musela vyběhnout na trénink, který jsem si zase protrpěla.\nDruhý – a ještě horší – zážitek mám z letního soustředění v Tatrách. Dopoledne nás čekal vytrvalostní trénink kolem Štrbského plesa a odpoledne jsme měli jít na výlet. Trenér nás odvezl do Tatranské Polianky, odtud jsme museli indiánským během dorazit na Sliezsky dom a pak se dostat zpátky na hotel přes magistrálu a Popradské pleso.\nNeměli jsme ani pití, jen trenky a triko. Přišla bouřka a rychle se ochladilo na dva pod nulou, takže jsem skákala po kluzkých skalách a nakonec jsem zůstala vzadu s holkou, kterou bolela kolena. Přišlo mi hloupé nechat ji tam samotnou a na chatu jsme dorazily úplně podchlazené až v osm večer. Trenér nás ještě sjel za to, kde jsme tak dlouho, a pak mi zdůraznil, že s tímhle přístupem dobrá nikdy nebudu.\nJo, bylo to krutý, ale zase to ve mně vybudovalo výdrž.\nKdyby dřinu v pozdější fázi kariéry doprovázela i dobrá parta, myslím, že mám v těchto dnech plnou hlavu Tour de Ski.\nDnes, když obouvám maratonky, se mám po všech stránkách líp. I finančně. Ve stopě všechny prize money shrábly Norky. V dlouhých bězích sice taky většinou vyhrává silná skupina Afričanů, ale i když nerada rozlišuju lidi na takové a makové, je znát, že patřím k nejrychlejším běloškám.\nOrganizátoři mě chtějí mít na startu, dávají mi startovné plus vysoké bonusy za čas i za umístění. Proto mi po sedmém místu v New Yorku přistálo na účtu 375 tisíc korun, přitom to byla zhruba půlka z původní částky, ze které se odečetly daně a provize pro manažera. Ten můj je z Nizozemska a jsem moc ráda, že k němu patřím, bez něj bych měla podstatně těžší dostat se na největší světové závody. Stará se totiž i o Keňany, takže obvykle o vítěze.\nAfričané vyhrávají skoro všechno a běhají vyloženě pro peníze, proto se na startu objevují pořád nová jména. Už se ani nesnažím zapamatovat si jejich tváře, výjimkou je Mary Keitany, trojnásobná vítězka New Yorku a držitelka nejlepšího výkonu v půlmaratonu, která je hodně často v USA a sportem naprosto žije.\nOstatní to většinou mají postavené jinak. Vyhrají jeden velký závod, dostanou na účet třeba dva miliony korun a zabezpečí z toho do konce života celou rodinu. Nebo z části peněz koupí dobytek do vesnice, odkud pocházejí, a jsou tam za legendy.\nChlapi z Keni se proto klidně zdravotně odrovnají. Ti nejlepší zvládnou za dva roky tréninku maraton pod 2:10 a půlmaraton za 1:01. Vědí, že s tím dřív nebo později uspějí, takže často závodí přes bolesti a zranění. Zničí se, ale splní úkol.\nTo víte, že stejně jako všichni ostatní řeším, proč tak snadno a rychle mají výkonnost, kterou Evropan nebo Američan nemá ani po celoživotní dřině.\nJednou jsem měla možnost masírovat je, protože jsem chtěla poznat atmosféru závodů i z druhé strany, a zjistila jsem, že mají jiné svaly. Jsou dlouhé, protažené a gumové, žádná mohutná struktura, na kterou jsme zvyklí u nás. Navíc je zdobí jiný běžecký styl, takový, kdy se skoro vznáší, jsou v tomhle jinde.\nPřesto vidím, že se dají porazit. Nejlepší výkon v historii drží Britka Paula Radcliffová, výrazná je i Američanka Shalane Flanaganová a já sama vím, že rozhodně nejsem na limitu, i když mě teď zastavilo zranění achilovky z přetížení.\nTo možná ukazuje další a ještě větší rozdíl mezi námi. V hlavě jsem měla, že musím mít velké objemy zhruba tisíc kilometrů za měsíc, z nichž polovinu tvoří běh a zbytek kolo. Keňan naopak nepřemýšlí o osobáku, o mezičasech, o průměrných tepech. Prostě přijde a běží.\nJednou jsem se bavila s bývalým rekordmanem Wilsonem Kipsangem o tom, jak vypadá jeho příprava. Dostal mě, když řekl, že většinu týdne jen vyklusává. Trénuje ráno. Dvakrát týdně si dá hodinové intervaly, kdy běží například pět minut rychle a pět minut pomalu, přičemž časy úseků pořád střídá. O víkendu má dlouhý běh ve svižném tempu a mezitím si to dává jen na pohodu podle chuti.\nDřou zkrátka míň než všichni Evropani a Američani. Něco na tom asi bude.\nNa běžky si vzpomenu celkem často. Od konce kariéry jsem sice jela jen dva pouťáky s veřejností, ale když jsem se trápila v zimní přípravě a pak sledovala olympiádu v Pchjongčchangu 2018, kde jely o medaile holky, s nimiž jsem se dřív tahala o umístění, zalitovala jsem, že jsem jinde.\nHned vzápětí jsem si ale vybavila, jak mě tenhle sport poznamenal. Nebo spíš lidi v něm.\nJo, překonala jsem to a stal se ze mě někdo jiný, mnohem lepší, ale v něčem to bylo příliš bolestné.\nVrcholový sport musí být někdy přísný, ale i v něm by všichni měli víc myslet na to, jakou moc mají slova, která vypouštějí z pusy. Můžou povzbudit i ublížit a je na každém, co si vybere.\nI táta, který je hrdý na to, co jsem dokázala, mi dřív pořád dával najevo, že to, co umím, nestačí. Že je pořád něco špatně. Jednou mě dokonce vyhodil z domu. Chystala jsem se na důležitý zátěžový test, přišel ke mně do pokoje, řekl, ať si vyhodím věci ze skříně a přerovnám si bordel. A pokud místo toho půjdu na trénink, nemám se vracet.\nOdešla jsem. A pak počkala na nádraží na mamku, která byla zrovna na den pryč. Právě ona byla dlouho moje nejlepší kamarádka, než její roli přebral Martin, a nakonec se k nám přidala i Bella.\nUžívám si, že je to teď o něčem jiném. Skoro po každém závodu na mě oba čekají v cíli. Jeden tleská, druhý štěká. Při vítězství v Mikulášském běhu ve Skalici mi Martin v cílové rovince předal Bellu na vodítku a poslední metry jsme si vychutnali společně.\nS jejich podporou a pozitivním přístupem ostatních běžců je pro mě vrcholem každý závod.\nSplnilo se mi, co jsem si tak dlouho přála.\nJana Mensatorová, www.olympic.cz a archiv Evy Vrabcové Nývltové\nbronz na ME v maratonu, 5. místo na olympiádě v běhu na lyžích\n24 hodin Jany Macháčové\nPohled na přípravu na nadcházející sezonu z vysokohorského soustředění z italského Livigna přináší reprezentantka ČR do 23 let v…\nOpřela jsem se o síť pod umpirem, podívala se do hlediště směrem ke kamarádce Míše, taky tenistce, která mi…


Docent Trnka: COVID? Budou se zavírat hospody, vynucovat roušky. Vláda důvěru ztratila\nČlen iniciativy Model antiCOVID-19 Jan Trnka poskytl webu A2larm rozhovor o koronaviru. Leckde prý máme nové poznatky, jinde však toho moc nového nevíme. Bavlněné roušky mají funguvat skvěle. „Ale třeba elastické návlekové rukávy to naopak ještě zhoršují, protože relativně velké kapénky se roztříští na spoustu malých, které doletí ještě dál. U roušek tedy záleží i na materiálu,“ zhodnotil Trnka. Vláda sice první vlnu zvládla, ale od té doby neudělala údajně skoro nic. „Bude se muset vynucovat, aby se nosily roušky a zavíraly hospody. Důvěru už vláda ztratila,“ myslí si.\n14.09.2020 14:10 |\nŘeditel pražského magistrátu Martin Trnka v závěru roku skončí. V pondělí rezignoval na svou funkci. Trnka se jí vzdal několik dní poté, co primátor Tomáš Hudeček (TOP 09) oznámil, že ho chce odvolat. Dlouholetý šéf Trnka podle něj pochybil, když podepsal zakázku za půl miliardy korun.\nPrimátor Hudeček zřejmě odvolá vlivného ředitele pražského magistrátu kvůli pochybení\nVlivný ředitel pražského magistrátu Martin Trnka patrně skončí ve své funkci. Primátor Tomáš Hudeček (TOP 09) ho chce odvolat. Dlouholetý šéf Trnka podle něj pochybil, když podepsal zakázku za půl miliardy korun. Trnka na magistátu působí bezmála dvacet let, od roku 2002 jej vede. Vyjádření ředitele ČTK zjišťuje.\n12.12.2013 09:15 |\nVlivný šéf magistrátu skončí, pochybil v zakázce za půl miliardy\nVlivný ředitel pražského magistrátu Martin Trnka patrně skončí ve své funkci. Primátor Tomáš Hudeček (TOP 09) ho chce odvolat. Dlouholetý šéf Trnka podle něj pochybil, když podepsal zakázku za půl miliardy korun. Trnka na magistrátu působí bezmála dvacet let, od roku 2002 jej vede.\n12.12.2013 10:30 |\nTrnka je jen loutka mafiánů z ODS, tak vidí čtenáři podvody s dotacemi EU\nBývalý ředitel úřadu Regionální rady regionu Jihozápad Jiří Trnka a jeho zástupce Martin Půlpytel budou možná obžalováni kvůli podvodům v rozdělování evropských dotací v 5. kole výzvy. Vrchní státní zastupitelství v Praze totiž už obdrželo od policie návrh na podání obžaloby na tyto dva lidi.\n27.04.2011 13:00 |\nOsobnosti: Jiří Trnka (27 článků)\nTrnka je všelék. Pomáhá na trávicí nebo ledvinové potíže. Funguje i jako přírodní dezinfekce. Z plodů trnek si můžete vyrobit celou škálu nápojů od čaje až po víno. Výborná je také trnková marmeláda.\n10.11.2016 12:15 |\nFrancouz pátrá v traileru po české filmové legendě Trnkovi\nJiří Trnka, český vizionář animovaného filmu, zemřel před padesáti lety. Jeho dílo i za komunismu dokázalo překročit hranice. Ve filmu Jiří Trnka: Nalezený přítel jde po jeho stopách francouzský režisér Joël Farges.\nOsobnosti: Jiří Trnka (27 článků) , Joël Farges (1 článek)\nFilmové premiéry: Jiří Trnka: Nalezený přítel, Výjimeční, Last Christmas či Valhalla: Říše bohů\nDokument Jiří Trnka: Nalezený přítel je příběhem velkého umělce 20. století. Francouzský film Výjimeční vypráví s humorem i velkým citem o lidské naději. Hvězda Hry o trůny Emilia Clarke hraje ve vánoční romantické komedii Last Christmas. Valhalla: Říše bohů je výpravná fantasy založená na severských bájích a mýtech. Na motivy Sněhurky a sedmi trpaslíků vznikl francouzský film Bílá jako padlý sníh. Vstříc létu jde Bezstarostná dívka. Kuchařského génia objeví hrdina filmu S chutí Toskánska.\nOsobnosti: Jiří Trnka (27 článků) , Emilia Clarke (28 článků)\nCO NÁM DAL ROK 2018 „Problémy dneška vyřešeny nebyly, a ani jsme se k jejich řešení příliš nepřiblížili,“ bilancuje uplynulý rok vysokoškolský pedagog, docent Michael Kroh. Vrací se i k prezidentským volbám: „Jiří Drahoš byl zvolen senátorem na mém obvodě Praha 4, kde by s trochou nadsázky uspěl i populární gorilí samec Richard, kdyby jej nominovala pravice.“ Rok 2019 může přinést sice změny v EU a jaro bude ve znamení tvrdého politického zápasu, ale krize Unie a eurozóny bude pokračovat. Docent Kroh hovoří také o nebezpečí v narůstajícím rozporu mezi vymoženostmi moderní techniky a úrovní společenského vědomí, které uvízlo ve stereotypech z dob dávno minulých. „Technický pokrok se v tomto kontextu mění ve zbraň, která může zahubit celé lidstvo. Konfrontace v kyberprostoru může lehce přerůst v opravdový ozbrojený konflikt.“\n04.01.2019 15:15 |\nOsobnosti: Michael Richard (12 článků) , Michael Michael (1558 článků)\n16.11.2019 20:05 |\nOsobnosti: Pavel Fischer (166 článků)\nROZHOVOR Euro? „Prokristapána, NE!“ Vraťte se k vlastní měně! Vysokoškolský pedagog, docent Michael Kroh doporučuje některým státům přiznat si, že vstup do eurozóny byl špatně naplánovaným dobrodružstvím. Docent hovoří o cestě maximální podpory národního kapitálu. „Z možných sporů s Evropskou komisí bych si velkou hlavu nedělal, než by její žaloby soud EU vyřídil, EU se buď radikálně zreformuje, nebo rozpadne,“ komentuje. Dnešní politické elity podle něj převzaly pomyslnou štafetu od komunistů ve svalování vlastních chyb na „imperialisty“ a potlačování disentních názorů. Zároveň varuje: „Někteří ekonomové si dovolují hodnotit situaci na základě vlastního či pojišťovacího ocenění hodnoty lidského života.“\nOsobnosti: Michael Michael (1558 článků)\nROZHOVOR - Konec snění o EU, pomoci si budeme muset sami, říká proděkan Národohospodářské fakulty Vysoké školy ekonomické, docent Miroslav Ševčík. Evropská unie podle něho bude rozdávat jen to, co národním státům sebere. Doufá, že krize by mohla "eurohujerům" otevřít oči. "Potvrzuje se, že spoléhat můžeme pouze sami na sebe," říká ekonom, ale je podle něho otázkou, zda toto poznání mezi lidmi vydrží. A teď zavádět euro? Ekonomický nesmysl, míní docent Ševčík. "Museli bychom vložit až stamiliardy," řekl.\n16.04.2020 14:31 |\n20.09.2020 00:05 |


Strany potápìèské - Ostrov Fuerteventura\npotápìní na Kanárských ostrovech v èervenci 1998\nautor: Böhm Jindøich (publikováno: 14.10.1998)\n"Letošní dovolenou trávíme s Fischerem na Kanárských ostrovech," oznámila mi má žena ze všech nejlepší, "mùžeš si vybrat na kterém z ostrovù!"\nO potápìní na Kanárských ostrovech jsem toho zatím moc neslyšel a tak jsem se jal surfovat po internetu a pro jistotu jsem si ještì v Nìmecku koupil úplnì nového potápìèského prùvodce "Tauchführer Kanarische Inseln." Z dostupných informací pak vyplynulo, že nejzajímavìší potápìní by mìlo být na ostrovì Fuerteventura. Sbalil jsem si nádobíèko a odevzdal se do péèe modrého letadla cestovní kanceláøe Fischer, která slibovala, že: "Fuerteventura leží nedaleko Prahy. Letadlem se tam dostanete za 4 a pùl hodiny. Pyšní se nejkrásnìjšími plážemi ze všech kanárských ostrovù."\nNašim cílem bylo letovisko ve støedu východního pobøeží Fuerteventury - Caletta de Fuste.\nPo pøíletu a ubytování jsem se zaèal shánìt po Dive Centru. Podle prùvodce tu mìly být hned dvì. K mému pøekvapení mi v recepci sdìlili, že Dive Centrum je asi zavøené a další je 5O km na sever ve mìstì Coralejo. Má žena ze všech nejlepší zaèala lomit rukama a to s intenzitou podle toho, jak jsem støídal barvu. "To bude dovolená," bìdovala, "my se tu s Tebou zblázníme!" Nacpal jsem si tu nejvìtší fajfku, opustil manželku, vzal dítì a vydal jsem se na pláž na prùzkum. Bázi jsem našel pomìrnì rychle. Je umístìna hned vedle staré obranné vìže na zaèátku pláže. Bylo otevøeno a ukázalo se, že je to jedno z center, o kterých se píše v prùvodci. Tep se mi uklidnil, fajfka zaèala víc chutnat a pomìrnì rychle jsem se s nìmeckým personálem dohodl na paketu deseti ponorù se zaèátkem pøíští den. Pøíjemnì pøekvapil šéf, když øekl, že k "tauchpaketu" pøidá ještì zdarma 11. a 12. ponor. Když jsem mu ukázal úplnì nového nìmeckého potápìèského prùvodce, ukápla mu slina od maulu (=nìmecky huba), dohodli jsme se na tom, že já mu prùvodce dám, koupím si v Nìmecku nového a on mi za to pøidá ještì jeden ponor.\nProvozovatelé potápìèského centra DEEP BLUE jsou manželé Regina a Peter Hein. Oba Nìmci. Domluvíte se nìmecky, anglicky a španìlsky. Základna nabízí celoroèní potápìní v menších skupinách (nikdy nás ve vodì nebylo víc než deset) a ve velmi pøíjemné rodinné atmosféøe. Pro zájemce jsou v nabídce kurzy dle výcvikových smìrnic CMAS, PADI a nìkteré odborné kurzy. Ponory jsou organizovány ze èlunu typu Zodiac. Trochu mne zaskoèilo, že zde standardnì pùjèují jen 10 litrové lahve. Když jsem si pozdìji øekl o dvanáctku, bez reptání a bez pøíplatku mi ji pùjèili.\nZ hlediska potápìní nabízí zdejší lokality smìs Atlantiku, Støedozemního moøe a Karibiku. Murény, barakudy, rejnoci, kanici, tuòáci a hejna dalších ryb jsou trvale pøítomnou kulisou. Jen porostu je tu ménì. Sasanky se vyskytují jen ojedinìle a za èerveným nebo èerným korálem se musí místy za hranici 40 metrù. Skalnaté lávovité dno tvoøí nádherné labyrinty, které dodávají zdejšímu podvodnímu svìtu osobité kouzlo. Teplota vody se celoroènì pohybuje kolem 21°C s dohledností až 40 metrù. Bohužel tu po vìtšinu roku fouká silný vítr a je zde èastý výskyt proudù, který mùže potápìní i znemožnit. Západní èást pobøeží je pro koupání a potápìní životu nebezpeèná. Roènì se tu nìkolik neopatrných lidí utopí. Nejvhodnìjší období pro potápìní je øíjen a listopad. To je moøe nejklidnìjší. V tento èas máte nejvìtší šanci vidìt želvy, kladivouny a parejnoky køídlaté. Ostrov Fuerteventura je také opravdovým rájem pro surfaøe. Poøádá se zde dokonce mistrovství svìta.\nNa ostrovì jsou potápìèsky zajímavé pouze tøi oblasti: Na severu Coralejo, uprostøed Caletta de Fuste a na jihu ostrova Jandia. Letovisko Caletta de Fuste bylo š�astnou volbou, protože zdejší lokality jsou nejzajímavìjší. Potápìèské školy z jihu i ze severu ostrova sem také obèas vozí své klienty. Na severu kolem Coraleja je sice nejvìtší výskyt ryb, ale zdejší lokality jsou pomìrnì mìlké - do 15 metrù. Na jihu ostrova je rezervace murén. Bohužel, rif murén je souèasnì jedinou lokalitou kolem Jandia. Nejvìtší dojem na mne udìlali velicí rejnoci, kteøí se všude vyskytují v hojném poètu.\nBìhem svého pobytu jsem se potápìl celkem tøináctkrát na rùzných lokalitách. Z èasových dùvodù jsem vynechal sever ostrova. K tìm nejdùležitìjším uvádím struèný popis. Èas v závorce udává vzdálenost od základny, údaj max. pøedstavuje maximální hloubku. Maximální hloubka, do které jsem se zde ponoøil, je uvedena na konci popisu.\nCASTILLO RIFF (10 minut) max. 25 metrù\nNejèastìji navštìvovaný rif severozápadnì od základny. Èlun zpravidla zakotví asi uprostøed rifu. Podél kotevního lana se zanoøíte na plató do 10 metrù. Po pár metrech smerem na sever následuje hrana a sestup podél kolmé stìny do 17 a 20 metrù. Snadná orientace podél cca 300 metrù dlouhé hlavní stìny rifu nabízí výlet k východu nebo k západu. Smìrem na sever je pak už jen kamenité a písèité dno. Na západì se rif svažuje a dno stoupá asi do 7 metrù. Zajímavìjší je asi strana východní, smìrem k širému moøi. Pod velkým pøevisem zaruèenì potkáte kanice slyšící na jméno Heinrich a Henriette. Jejich sousedy jsou barakudy a rejnoci. Rejnoci tu bývají opravdu velcí s prùmìrem tìla kolem 1,5 metru. Asi po 80 metrech se rif lomí za roh. Na tomto místì je skalní prùrva, tvoøící krásný kaòon, kterým si lze zkrátit cestu zpìt. Hned na zaèátku prùrvy vpravo bydlí muréna a na konci kaòonu její dvì sestry. Velká hejna ryb provázejí potápìèe na každém metru. Na podzim zde prý bývá k vidìní parejnok køídlatý. Nìmèina má pro nìj krásný název Engelhei, andìlský žralok.Od severu èi severovýchodu tu bývá obèasný proud.\nMaximální dosažená hloubka 20 metrù.\nPøi jednom ponoru na Castillo Riffu jsem pod pøevisem objevil rejnoka. Aby se i ostatní potìšili, pøivolal jsem je kývnutím ruky. Najednou nás pod pøevisem bylo jako trpaslíkù a zaèlo být tìsno. Zejména jeden Anglièan, který prokonával svùj teprve osmý ponor, hrozil, že nás všechny utopí, jak kolem sebe mával rukama. "Tady už být nemusím!" øekl jsem si. Zlomil jsem se v pase, abych mohl odplout a tìlem mi projela bolest. Do zadku jsem si zabodl ježovku, co se pásla na stropì pøevisu! V tu chvíli jsem mìl chu� toho rozevlátého anglického potápìèe utopit anebo vyhlásit válku Velké Británii. Nutno podotknout, že se "zranìní" obešlo bez chirurgických zákrokù. Za dva dny už jsem o nièem nevìdìl.\nSALINAS (20 minut) max. 55 metrù\nVelmi hezké místo jižnì od základny. Cesta na èlunu ve velkých vlnách však nemusí být právì pøíjemná. Pøibližnì 2 km dlouhý rif se táhne paralelnì s pobøežím od severu k jihu. Kotví se zde zpravidla na dvou rùzných místech. Buï v severní èásti nebo cca o 150 metrù jižnìji. Salinas rif nabízí opravdu hodnì. Skalní labirint, èervené a èerné korály, sasanky, parejnoky køídlaté, velké hnìdé rejnoky, makrely, tuòáky. Podél kotevního lana sestoupíte nejprve do 13 metrù na skalnaté plató. Èlun kotví zpravidla na hranì skalní stìny spadající do 35 metrù. V kouzelném labirintu "jižní varianty," který je tvoøen skalními bloky, je brána, kterou se dá proplout. Na stìnách rostou sasanky. V severní èásti rifu je v hloubce 25 metrù malá jeskynì. Na malé ploše zde žije na 150 sasanek. Vyskytuje se tu také èerný korál. Pøi dostateèném poètu zkušených zájemcù lze se základnou dohodnout ponor za èerveným korálem do 50 metrù. Hlavní èást ponoru na Salinas rifu se odehrává v hloubce okolo 35 metrù.\nMaximální dosažená hloubka 37 metrù. Dekompresní zastávka 3 minuty ve 3 metrech.\nNUEVO HORIZONTE (25 minut) max. 80 metrù\nNedaleko bøehu, poblíž letoviska Nuevo Horizonte, severnì od základny je další z významných rifù této lokality. Støecha cca 1 km dlouhého rifu je v 22 metrech. Kaskádovitì se klesá podél stìny do 30 a dále do 38-40 metrù. Smìrem na sever od místa kotvení je ve 40 metrech píseèné pole se spoustou píseèných úhoøù, které pokraèuje až do 80 metrù. Ponor je zpravidla smìøován na východ a jihovýchod rifu, podél hlavní stìny. Velmi hojnì se zde vyskytuje parejnok køídlatý. Vidìl jsem tu i hodnì velikého hnìdého rejnoka s tìlem o prùmìru dobré 2 metry. I s ocasem nìco kolem 4 metrù. Vypadalo to, jako když na dnì pøistál létající talíø. K vidìní prý bývají i vìtší. Plují tu hejna makrel, tuòákù a kanicù ostrohlavých. Potkáte tu i murény a rejnoka elektrického (radìji mu ani ze zdvoøilosti nepodávejte ruku). Pøekvapí i veliké ropušnice až 50 cm dlouhé.\nMaximální dosažená hloubka 37 metrù. Dekompresní zastávka 3 minuty ve 3 metrech. Potápìní se zde doporuèuje pouze pro pokroèilé.\nMURÄNENRIFF (80 km) max. hloubka 100 metrù\nRezervace murén na jihu ostrova patøí bezesporu k nejpodivuhodnìjším místùm, které jsem kdy pod vodou navštívil. Snad žádný potápìè nemùže z ostrova odjet, aniž by rezervaci navštívil. Za tímhle zážitkem jsme nejprve museli mikrobusem do 80km vzdáleného mìsta Jandia. Jandia je známa pøedevším svou 25 km dlouho píseènou pláží. Ponor na rifu murén se uskuteèòuje ze bøehu, pøímo z pláže. Pokud byste se sem nìkdy vydali sami, pak vám k navigaci snad pomùže, když dojedete do støedu letoviska. Nemùžete pøehlédnout maják, ke kterému vede od hlavní 4 proudové silnice prašná cesta. V blízkosti majáku je døevìná restaurace a lavièky, na kterých se dá pøevléknout. Pak pøejdete pláž a zamíøite do vody k místu, které je vytyèeno bójkou. U bójky se zanoøte. Odtud vede asi v 7 metrech lano až k rifu murén. Cesta podél lana trvá asi 3 minuty.\nStøecha rifu je ve 22 metrech, pata rifu je asi v 38 metrech. Odtud se svažuje píseèné dno do 55 metrù a klesá dále do 100 metrù. Rif je asi 250 metrù dlouhý a žije na nìm podle místních údajù okolo 200 murén. Je to jako ve filmu o Indiana Jonesovi. Kam se podívate, všude samí hadi. Malý, velcí, tlustí, tencí, ležící, visící, plující. Úchvatná podívaná. V rezervaci murén mùžete vidìt vše, co lokality kolem kanárských ostrovù nabízí: hejna sardinek sem lákají tuòáky a makrely, ve velkých hejnech plují kolem barakudy a kanici ostrohlaví. V písku leží parejnoci køídlatí a mùžete zahlédnout i želvu. Na støeše rifu žije veliká kolonie píseèných úhoøù. Hojnì se zde vyskytují kabmaly. Maximální hloubka 34 metrù.\nDALŠÍ MÍSTA V OKOLÍ CALETTA DE FUSTE\nBucht San Jorge (ze bøehu) max. hloubka 18 metrù - pro zaèáteèníky\nÚdolí palem (15 min.) max. 15m - pro zaèáteèníky\nSalinas - píseèné pole (ze bøehu) max. 25 metrù - pro zaèáteèníky a pokroèilé\nDíly vraku (10 minut) max. 15 metrù - pro zaèáteèníky. Pod názvem "Vrak" se skrývá malá rybáøská loïka a spousta harampádí z lodí. S vrakovým potápìním nemá nic spoleèného. Nicménì, našel jsem zde dva kousky amfory.\nPøevisy (10 minut) max. 18 metrù - pro zaèáteèníky a pokroèilé\nUvedená místa jsou málo zajímavá a nemá význam se o nich více rozepisovat.\nPotápìèská základna Deep Blue je velmi dobøe vybavená a lze si zde zapùjèit kompletní výstroj.\nKurz pro zaèáteèníky vèetnì 4 ponorù a certifikátu\nPonor se zapùjèenou výstrojí\nPonor s vlastní výstrojí\nVýlet do Jandia (rif murén) - pøirážka\nPotápìèský paket 10 ponorù (11. a 12. ponor zdarma)\nK bázi patøí i obchod s potápìèskou technikou. Najdete ho v centru mìsta. Ceny jsou velmi výhodné. Rozhodnì nakoupíte levnìji než doma. Je to dáno tím, že zboží je osvobozeno od cla a také DPH je øešena velmi mírnì.\nZákladna nabízí i zprostøedkování ubytování s polopenzí za 480,-DM/týden. Letenku si v tom pøípadì musíte obstarat sami. Pracovníci základny Vás na 4km vzdáleném letišti vyzvednou. Stravovat se dá pomìrnì "lidovì". Za cca 13,-DM si nacpete bøicho k prasknutí slušnými porcemi. Picca stojí okolo 7,-DM. Dùležitou souèástí zdejšího jídelníèku jsou dary moøe.\nPotápìní na Kanárských ostrovech bylo krásným zážitkem. Ostrov Fuerteventura je jako stvoøený k rodinné rekreaci typu potápìjící se a nepotápìjící se èást rodiny. Píseèné duny a pláže kolem Coraleja zlákají i toho nejvìtšího odpùrce slunìní. K návštìvì zve blízký ostrov Lanzarote i ostrùvek Lobos. Mìsteèko Caletta de Fuste je velmi pøíjemné se spoustou hospùdek a barù, které zvou k pøíjemnému posezení.\nAž pùjdete nìkdy kolem baru Hemingway, dejte si tam za mne drink. Obèas se tu schází potápìèi.


Palachův týden - středa 18. ledna 1989 pohledem denního tisku\nčlánek: Nezbytná opatření k zajištění klidu\nPRAHA (zr) - V úterý 17. ledna se několik skupin výtržníků pokusilo narušit veřejný pořádek na pražském Václavském náměstí. Pořádkové jednotky opět byly znovu nuceny učinit nezbytná opatření k zajištění klidu.\nčlánek: Nenávistná slina pánů z Kurieru\nNarodil jsem se v Praze, žiji tu. Zdá se mi, stejně jako statisícům Pražanů, že je - přes ty či ony potíže - jedno z nejkrásnějších měst na světě. Ale tak asi většina z nás smýšlí o svých domovech, ať jsou kdekoli, zvláště prožila-li v nich své dětství. Máme zde své čtyři, osm či šestnáct stěn, své parky s lavičkami, s těmi, či oněmi místy se váží naše vzpomínky na dětství, první lásky či bolesti, hrdě ukazujeme svým hostům Pražský hrad i Strahovskou knihovnu, Karlův most či sbírky Národního muzea, malostranské uličky i s místy, kde žil Jan Neruda. Jsme pyšní na své stanice metra, na pěší zónu i na novou krásou se pyšnící Staroměstské náměstí. Na výrobky, které nesou visačku "vyrobeno v Praze", i na úspěchy pražských sportovních oddílů. Máme být na co hrdi.\nJsou mezi námi ovšem lidé, kterým nic neříká také naše hrdost. Kteří pro peníze vyplacené kýmkoli, jsou ochotni poškozovat svou vlast. Psát traktáty i hnát pár stovek nezkušených do dobrodružství, jen aby sklidili potlesk někoho v zahraničí. A potlesk, to jsou zase peníze. Stovky tuzexových bonů, dolarů, marek, liber.\nZnovu jako před dvaceti lety se proto pokoušejí vyvolat napětí a tím zpomalit plnění našich záměrů. Bylo tomu tak i toto pondělí. Stovkám pracujících, kteří se přes Václavské náměstí a přilehlé ulice vraceli ze zaměstnání, zkomplikovalo život provokační vystoupení určené pro kamery západních televizních společností.\nCíl byl tedy jasný: dodat pomlouvačům protičeskoslovenské střelivo. Ano, dodali je. Ale život jde dál, hlavní město žije dál svým stálým rytmem, lidé žijí dál svými radostmi či starostmi. Jen buržoazní tisk má zase o čem psát, vymýšlet si a zkreslovat. Rakouský Kurier ve svém pondělním vydání dokonce vyhlásil heslo: "Raději být mrtvý než žít v Praze!"\nNenávistná slina pánů z Kurieru jen dokresluje, oč jde, oč šlo. Načasované varování, kterým si disidenti chtěli udělat reklamu, náhle zapadá do hodinového stroje jako další z koleček.\n"Raději být mrtvý než žít v Praze!" Opravdu? Život je krásná věc a naše hlavní město obdivuje každým rokem stále více turistů, kteří přijíždějí za jeho krásami. Statisíce Pražanů je hrdo na jeho historii a velikost. Nic na tom nemění křik několika set křiklounů, kteří by rádi otočili kolo dějin zpět. Ať to stojí, co to stojí. Třeba i lidské životy. Tak byste si to přáli, pánové z Kurieru, není-liž pravda?


Další články a zajímavosti - Úspěšný mladý atletický veterán - Oficiální stránky Města Zdice\nDalší články a zajímavosti - Úspěšný mladý atletický veterán\nÚspěšný mladý atletický veterán\nNejedná se o tiskovou chybu - čtěte dále.......\nMyslíte, že jde v nadpise o chybu? Máte představu, že veteráni jsou pouze vyššího věku? Potom pokračujte, prosím, dále ve čtení článku.\nVše v nadpise je v naprostém pořádku, protože se jedná o atletiku, kde atletickým veteránem se stává každý sportovec po dovršení 35 let. Pokud ho láska k atletice neopustí a nepomýšlí na „sportovní“ důchod, může se stát členem Sdružení veteránů Českého svazu atletiky (SV ČSA) a závodit v daných věkových kategoriích v mnoha soutěžích - od krajských přes republikové až po mezinárodní (pokud splní určitá pravidla). Nejvyšší soutěží jsou ME, MS v hale i na dráze a evropské či světové hry.\nPrávě tak se rozhodl Mgr. Pavel Němec, který se sportu věnuje od základní školy a hranici kategorie veteránů dovršil před dvěma roky. Od dětství prošel atletikou, gymnastikou, závodil v triatlonu, v aerobiku se jako 21letý umístil na 3. místě mistrovství ČR. Největší jeho láskou je ale atletika. Rád vzpomíná na začátky v TJ Lokomotiva Zdice pod vedením Mgr. Ivana Součka. Sport se stal i nedílnou součástí jeho povolání. Vystudoval tělesnou výchovu a zeměpis na Pedagogické fakultě v Plzni, učí na Obchodní akademii a Střední pedagogické škole v Berouně.\nPo delší odmlce od závodní atletiky začal Pavel Němec v loňském roce opět naplno trénovat v TJ Lokomotiva Beroun s trenérem Václavem Melicharem. Výsledky se dostavily. V březnu letošního roku se nominoval na HME do Gentu (Belgie). Zisk 15. místa v pětiboji byl významným úspěchem a motivací do dalšího usilovného tréninku. V polovině září se zúčastnil EMG (European Master Games) v městě Lignano v Itálii. V těchto evropských veteránských hrách, které jsou obdobou olympiády, obsadil po dvou soutěžních dnech krásné 2. místo za vítězným Shurathem Jörgem z Německa. Stříbrná medaile byla odměnou za poctivou letní přípravu ve všech disciplinách desetiboje, z nichž nejraději má hod diskem, skok vysoký a hod oštěpem.\nJaké jsou další plány mladého veterána? „V prosinci budu závodit v Chemnitzu v Německu. Od příštího roku budu opět startovat za TJ Lokomotiva Zdice. Pokud budu mít dobrou formu a zdraví (což je v kategorii veteránů víc než jen obvyklá fráze), dostatek finančních prostředků na přípravu a zabezpečení závodů (bohužel nejsme již podporováni SV ČSA a vše si hradím sami), rád bych se zúčastnil v příštím roce HMS ve Finsku a ME v Polsku,“ říká Pavel Němec.\nZa redakci Zdických novin mu přeji hodně sportovních úspěchů. Vždyť na závodech reprezentuje nejen sebe, ale i město Zdice.\nVytvořeno: 11. 12. 2011\nPoslední aktualizace: 11. 12. 2011 00:00


Ve speciálních školách je třetina Romů, ombudsman to kritizuje — ČT24 — Česká televize\nBrno - Počet Romů ve speciálních školách je podle ombudsmana Pavla Varvařovského příliš vysoký. Zvláštní školy navštěvuje třetina Romů, což neodpovídá zastoupení romské populace ve společnosti. Podle Varvařovského to ukazuje, že romské děti jsou do speciálních škol zařazování často bezdůvodně. Ombudsman to považuje za nepřímou diskriminaci a navrhne ministerstvu školství nápravná opatření. Ne všichni ředitele škol ale s kritikou ombudsmana souhlasí.\nOdhadovaný počet Romů v populaci ČR je 1,4 až 2,8 procenta. Podle ombudsmana by ve speciálních školách měly být jen děti se zdravotním postižením. Navíc mu chybí snaha o integraci těchto dětí do běžných škol. Navrhl také vládě a ministerstvu, aby školy do 1. září daly vědět, zda vzdělávají děti podle speciálního vzdělávacího programu pro lehce mentálně postižené a kolik takových dětí vzdělávají. „Vzdělání je alfou a omegou sociální integrace Romů a je to právo, které je dané zákonem. Takto si vychováme další generaci Romů, kteří budou pouze příjemci dávek,“ domnívá se Lucie Obrovská z kaceláře ombudsmana.\nO zařazení dítěte do speciálních škol dnes rozhoduje ředitel školy, který by k tomu měl mít vyjádření z odborné poradny a informovaný písemný souhlas rodičů.\nDo výzkumu pracovníci kanceláře ombudsmana vybrali 67 škol. V čase návštěvy výzkumníků bylo ve školách přítomno 2 801 žáků, 908 z nich bylo romského původu. Podle odhadů třídních učitelů je procento ještě vyšší. „Je absurdní, že by toto etnikum disponovalo tolika dětmi s mentálním postižením. Nabízí se vysvětlení druhé, tedy že zařazování dětí do těchto škol se neděje způsobem, kterým se dít má,“ okomentoval výsledky Varvařovský.\nKancelář ombudsmana sčítá romské žáky ve speciálních školách\nRomské děti zvládají v Británii učivo na základních školách, ukázal průzkum\nŠimůnková: Posílání Romů do těchto škol je přetrvávající tradice\nČesko je často ze zahraničí kritizováno za údajnou diskriminaci v přístupu ke vzdělávání. Evropský soud pro lidská práva v roce 2007 konstatoval, že Romové jsou nadměrně umísťování do základních praktických, dříve zvláštních škol. Ty jsou přitom určeny pro děti s lehkým mentálním postižením. Podle aktivistů však na těchto školách stále končí až 30 procent romských dětí, často jen kvůli špatnému sociálnímu zázemí. Výzkum kanceléře ombudsmana toto tvrzení v podstatě potvrdil. Zmocněnkyně vlády pro lidská práva Monika Šimůnková má proto obavy z dalšího mezinárodního soudu. „Proto musíme teď i na základě těchto výsledků udělat maximum. Věřím, že pod novým vedením ministerstva školství dojde k posunu v této problematice,“ uvedla Šimůnková.\nJinak než zpráva ombudsmana ovšem mluví oficiální dokumenty české vlády. Ta do Rady Evropy poslala komentář, podle kterého se vzdělávání romských žáků zlepšuje. Ministerstvo školství, které zprávu vytvořilo, přitom jasná a konkrétní data o poměru romských žáků ve speciálních programech stále nemá.\nO přízeň Pražanů se bude jako lídr ANO v podzimních volbách ucházet poslanec Nacher


Primátor Hřib porovnal Česko s Běloruskem a představil alternativní totalitní historii země bez sametové revoluce - Sputnik Česká republika\n16:03 22. ledna 2021\n11:57 05.11.2019 Získat krátkou URL\n„Jedna věc je ale jistá: svobodu, kterou jsme v roce 1989 získali, jim už nedáme,“ dodal Hřib na závěr s tím, že přínosy revoluce pomohou tu svobodu udržet.\nNěkteří uživatelé si z primátora udělali legraci a připomněli pirátské kauzy. „Česko bez sametu by vypadalo tak, že by soudruha Hřiba nemuselo dráždit, že někdo vlastní více bytů, protože by jich nikdo více nevlastnil, žádný nenechavý novinář by ho nefotil na papaláškých cestách s děvčaty k moři, sám by mohl mít neobsazený celý dům (což má i teď, ovšem žádný zloduch by na to nepoukazoval, jako teď). No soudruhu Hřibe, nebyla by to (pro vás) krása?,“ zanechal komentář Václav Dvořák.\n„Tak doufám jenom, že Piráti budou prosazovat především tu svobodu. Protože sorry, ale čas od času vám to ujede a máte úplně stejně bolševický nápady. Především v oblastech, kde chcete řídit některé věci z pozice státu namísto, aby si lidi mohli sami rozhodnout, co pro ně bude lepší. A záležitosti s monitoringem např. prázdných bytů v Praze aj. Činy toto jenom potvrzují,“ dodal Václav Štursa.\nPiráti a Čína\nPiráti už v minulosti iniciovali konflikt s Čínou. Sedmého října rada hlavního města Prahy, jejímž primátorem je člen Pirátů Zdeněk Hřib, rozhodla o vypovězení sesterské smlouvy s Pekingem.\nNa varovné prohlášení čínského velvyslanectví v Praze ale Piráti nereagovali a pokračovali si ve svém. Dokonce na sociální sítě umístili poněkud nevhodný obrázek. Konflikt se tak dále rozvíjel a následně musel zasáhnout i český prezident Miloš Zeman. Ten poslal čínskému prezidentovi osobní dopis, ve kterém se snažil vysvětlit napjatou situaci mezi Pekingem a Prahou.\nSametová revoluce, sametová revoluce, Zdeněk Hřib, Piráti


Jsme schopni dodat tlumiče pérováni od výrobců:MONROE,KAYABA,TRW,MAXGEAR,MEYLE,BILSTEIN,ALKO,SACHS,KAMOKA,\nStránky výrobce MONROE\nPokud sháníte výfuk navštivte náš e-shop www.vyfukyabc.cz\nPokud máte zájem o jiné součásti na Vaše auto navštivte e-shop www.autodilyabc.cz\nemail:vyfukyabc@email.cz, tel: +420602879129\nNaše společnost nabízí tlumiče pérování těchto značek:<?xml:namespace prefix = o />\nDvojnásobná stabilita. Dvojnásobná bezpečnost. Drží vozidlo v bezpečné stopě, výrazně zvyšují stabilitu vozidla a bezpečnost v nouzových situacích.\nFirma Monroe byla založena v Americe roku 1916. V roce 1926 uvedla první tlumič pérování a od roku 1964 proniká do celého světa.\nMonroe Reflex - dvojnásobná stabilita, dvojnásobná bezpečnost\nMonroe Reflex je nejnovější revoluční tlumič pérování, který zvyšuje stabilitu vozidla, udržuje jej v bezpečné stopě a přispívá tak k maximální bezpečnosti jízdy. Pro tento tlumič byla vyvinuta nová technologie dvojího disku pístního ventilu (Twin Disc technology).\nMonroe Sensa-Trac - vynikající ovládání vozidla v každé situaci\nMonroe Sensa-Trac se systémem Safe-Tech poskytuje vozidlu optimální a progresivní tlumení, které se přispůsobí každé jízdní situaci.\nMonroe Original - originální kvalita pro všechny\nMonroe Original je přizpůsoben pro trh náhradních díl. tak, aby kompenzoval opotřebení zavěšení vozidla, k němuž dochází po ujetí tisíců kilometrů.\nMonroe Adventure - pro vozy Offroad a 4x4\nTlumiče Monroe Adventure jsou silné a trvanlivé. Jsou vyvinuty speciálně pro vozidla s pohonem všech kol. Kombinují skvělý výkon v terénu s maximálním jízdním komfortem.


HTC překonalo zájem o iPad v ČR – Letem světem Applem\nHTC překonalo zájem o iPad v ČR\nPo nových tabletech se v tuzemských prodejnách jen zaprášilo. Zájem byl mnohem vyšší, než počet kusů, které společnost Apple v první dodávce poskytla. Nicméně pokud jste chtěli iPad 2. generace, stačilo zajít do Datartu/ElektroWorldu kolem 16 hodiny a počkat, až se začne prodávat. Namísto toho zájemci o HTC Desire S strávili noc na chodníku před prodejnou HTC v Praze. Prvních sto zákazníků si totiž Desire S odneslo za poloviční cenu, čekalo se tedy již od 14:00 předchozího dne.\nTémata: iPad (první generace), iPad 2, HTC, tablet, Rode, iPad, Apple, app, AR\niPad mini 6 cena v ČR


Kypr | Nubis.cz\nHory a lyžování - sleva až 10%\nExotika dítě za letenku\nSenior program 55 + dotace EU\nKypr je třetí největší ostrov (rozloha 9 251 km2) ve Středozemním moři, situovaný v jeho východní části.\nMezi oficiální úřední jazyky patří řečtina a turečtina.\nKyperská republika - jižní Kypr\nKyperská republika je stát, který leží na ostrově Kypr. Zabírá přibližně 97% celého ostrova, ale vláda ve skutečnosti kontroluje přibližně dvě třetiny tohoto území na západě a jihovýchodě. Republika vznikla v roce 1960 odtržením od Velké Británie, která si však ponechala dvě vojenské základny – Akrotiri a Dhekelia, které se nacházejí na jihovýchodě ostrova. Na území kontrolovaném Kyperskou republikou žije přes 420 tisíc obyvatel a zabíra přibližně 5 900 km2.\nHlavním městem je Nikósie a mezi další velká města patří Limassol a Larnaca. Nejnavštěvovanějšími turistickými letovisky jsou Ayia Napa, Coral Bay, Larnaca, Limassol, Paphos a Protaras.\nNejvýznamnějším průmyslovým odvětví na jižním Kypru je turistický ruch, mezi další významná odvětví však patří potravinářský průmysl a výroba sádry a cementu. Nejvíce se vyváží citrusové plody, cement, brambory a farmaceutické výrobky.\nSeverokyperská turecká republika - severní Kypr\nSeverní Kypr, oficiálním názvem Severokyperská turecká republika je státním útvarem v severní třetině ostrova Kypr. Samostatný stát, který je uznáván pouze Tureckem a několika dalšími podobně separastickými zeměmi, vznikl v roce 1983. Od jižního Kypru je Severokyperská turecká republika rozdělena tzv. Attilovou (Zelenou) linií.\nJinak se jedná o překrásnou zemi, kterou zatím nezasáhl masový turistický ruch. Mnoho lidí tuto část Kypru označuje za mnohem hezčí než část jižní. Je totiž zřejmě poslední oblastí v Evropě, kde naleznete dlouhé písečné pláže bez velkých hotelů a s minimem turistů. To platí zejména o poloostrovu Karpaz. Velkou rychlostí se však i toto místo mění v turistické prázdninové resorty.\nNa tomto území žije necelých 300 tisíc obyvatel a zabírá 3 355 km2. Oficiálním jazykem je zde turečtina.\nHlavním městem je Lefkosia (Nikósie), která je též dělena Attilovou (Zelenou) linií, spravovanou OSN. Dalšími městy jsou – Omorfo (Morphou), Girne (Kyrenia), Magusa (Famagusta), Bafra a Dipkarpaz (Rizokarpaso).\nOd poloviny 11. století se Kypru vyhýbaly válečné konflikty. Na jaře roku 1158 se na Kypru však vylodila antiochijská armáda, posílená o arménské oddíly. Posádka byzantského guvernéra byla slabá a útok v žádném případě nečekala, proto byl boj velmi krátký. Posádka byla zčásti vyvražděna a zbytek byl zajat. Křižácí a Arméni poté několik týdnů ostrov pustošili. Z této invaze se Kypr vzpamatovával dlouhá desetiletí.\nV letech 1191 – 1489 existoval na Kypru křižácký stát, který založil Richard I. Když padl zbytek křižáckých států, byl Kypr prodán Benátkám. V roce 1571 ostrov získala prozměnu Osmánská říše.\nV 19. století začal narůstat řecký nacionalismus – řekové toužili po spojení ostrova s Řeckem. V roce 1878 však ostrov získali Britové, kteří se na něm udrželi až do roku 1960.\nV tomto roce také Kypr získal nezávislost a o rok později se stal součástí Commonwealthu. Současně se v roce 1961 však rozhořel konflikt mezi Řeky a Turky, kteří ostrov obývali. Mezi národy byla OSN stanovena tzv. Zelená linie. V roce 1974 proběhl v jižní části ostrova státní převrat, který mohl vést až ke spojení s Řeckem. Turecko na to odpovědělo invazí na severovýchod ostrova. Byl stanoven separatistický stát, který se roku 1983 prohlásil nezávislou republikou. Ta však byla uznána pouze samotným Tureckem a několika dalšími separatistickými státami.\nV roce 2004 se konalo referendum o sjednocení ostrova. Kdyby bylo přijato, vytvořila by se sjednocená Kyperská republika, která by následně vstoupila do Evropské unie. Ačkoliv byl tento záměr v severní části ostrova přijat, byl zamítnut řeckou částí ostrova.\nProto obě tyto části dodnes rozděluje „Zelená linie“ hlídaná vojsky OSN.\nCo dělat na Kypru?\nOpalování a koupání\nMůžete si zde vybrat z mnoha překrásných dlouhých písečných pláží, které jsou mnohdy označeny tzv. Modrou vlajkou, kterou každoročně získavají za svou kvalitu.\nKypr byl dlouhou křižovatkou mezi Evropou, Asií a Afrikou a stále nese mnoho stop po sobě jdoucích civilizací – románská divadla a vily, byzantské kostely a kláštery, křižácké hrady, mešity a prehistorické stanoviště. V této oblasti si můžete vybrat z mnoha památek, které se na ostrově nacházejí. Buď se za kulturním poznáváním můžete vydat na „vlastní pěst“ nebo můžete využít nabídky fakultativních výletů některé cestovní kanceláře.\nPěší turistika je na Kypru jednou z nejoblíbenějších aktivit, především díky krásné flóře a fauně. Nejlepším obdobím pro tuto činnost je bezpochyby jaro, kdy rozkvétají veškeré květiny a slunce ještě nepálí, ale jen hřeje. Nejvíce turistických tras naleznete určitě v pohoří Troodos a na poloostrově Akamas.\nKolo si můžete půjčit v jakémkoliv větším městě a pak již vzhůru do sedla. Můžete si vybrat mezi klikatými horskými cestičkami například v pohoří Troodos a nebo se vydat poznávat krásy malebných vesniček na pobřeží. Nejlepší obdobím je zima a jaro, kdy ještě není horko. Samozřejmě však nezapomínejte na dostatek tekutin, pokrývku hlavy a případně sluneční brýle.\nMilovníci koní si zde určitě přijdou také na své, Angličané tu totiž za dob britské vlády položily základy tohoto „sportu“. Je zde mnoho jezdeckých klubů, kde jsou školení instruktoři.\nI tomuto koníčku se zde můžete věnovat, stačí splnit jen pár věcí: být starší 12ti let, mít povolení, které seženete za drobný poplatek a vydat se na povolené místo.\nKurty na tenis naleznete v každém větším městě a mimo to i hotely mívají mnohdy vlastní tenisová hřiště.\nZní to neuvěřitelně? Ale je to tak. V zimě si skutečně můžete užít lyžování i zde, kvalitní sjezdovky jsou na hoře Olympos a v Sun Valley.\nTaké zde naleznete samozřejmě několik golfových hřišť. Například Minthis Hills Golf Resort nebo Elea Golf Resort.\nMezi oblíbené vodní sporty na Kypru patří především potápění, šnorchlování a jachting. Pro tyto sporty je vybaveno mnoho pláží.\nPotápění na Kypru je známé především díky jedné věci a tou je vrak lodi Zenobia. Jedná se o vrak trajektu nedaleko od Larnaky. Kypr je dobrým místem, kde se můžete naučit potápět. Je zde velké množství potapěčských center, kde Vás to jistě naučí. Určitě začnete od jednoduchých ponorů a nakonec se dostanete až k daleko dobrodružnějším ponorům, jako je právě ten k vraku Zenobia nebo do různých jeskyní a tunelů. Většina oblíbených potapěčských lokalit je jen pár minut jízdy lodí a také existuje řada pobřežních ponorů. Potápění je nejvíce populární na jihu ostrova kolem Ayia Napa a Paphosu. Místní potapěčské lokality patří mezi TOP 10 Středozemního moře.\nPokud již máte s potápěním zkušenosti, ale chcete něco méně okoukaného než je vrak lodi Zenobia, více nedotčených oblastí je na severozápadním cípu ostrova, kolem poloostrovu Akamas. Často se zde nacházejí různé artefakty, jako například římská keramika na mořském dně.\nPokud raději prozkoumáte různé vraky, tak Zenobia samozřejmě není tím jediným, můžete navštívit také vraky lodí White Star, Lighthouse, Achilleas a další.\nMilovníci podvodní fauny si zde také přijdou na své, je zde totiž velký výskyt murén, barakud, mořských želv a dalších. Jednou ze zajímavostí je, že se můžete také těšit na živočichy z rudomořské fauny, díky nedalekému Suezskému kanálu. Jedná se především o rejnoky a ploskozubce.\nPodmínky pro potápění jsou zde celoročně díky stálému počasí a teplé vodě, i v lednu zde teplota vody dosahuje kolem 16°C.\nTáhnou se zde dvě hlavní pohoří Pentadactylos a Troodos.\nHlavní ostrovní ekonomické aktivity jsou cestovní ruch, vývoz oblečení, řemeslných výrobků a obchodní námořnictvo.\nKypr se proslavil jako ostrov Afrodity – bohyně lásky a krásy, která se zde podle pověsti zrodila z mořských vln.\n198 last minute termínů\n216 last minute termínů\n270 last minute termínů\nNabídka zájezdů na Kypr\nNabídka zájezdů do letovisek Ayia Napa * Bafra * Coral Bay * Famagusta\nKyrenia * Larnaca * Limassol * Paphos * Protaras * poznávací zájezdy\nK článku není žádný komentář.


Drzá Jordan - epizoda Opožděná spravedlnost | SerialZone.cz\nÚvodní stránka > Seriály > D > Drzá Jordan > Seznam epizod > Opožděná spravedlnost\nPřed čtyřiceti lety, v r. 1964, byl na Jihu zvražděn černoch Jackson Avery. Jeho syn Bill nyní žádá Jordan, aby mu pomohla najít pravdu o otcově smrti. Jordan zjistí, že Jackson byl zabit do zad střelou, která se používala při lovu ptáků.\nNigel získá od dr. Andersona důkaz, že při pitvě Jacksona Averyho se zjistilo, že šlo o jiné střelivo. To ovšem vyvolává spoustu nových otázek. Jordan se ale při vyšetřování střetává s nepřátelskou komunitou lidí, kteří nemají nejmenší zájem na tom, aby pravda vyšla najevo.\nGarrett a Woody mezitím pracují na případu mrtvého pacienta, který trpěl rakovinou. Zatím není jasné, zda byl zavražděn, nebo spáchal sebevraždu.\nmladá paní Averyová\nmladý Olin Price\n4. série, 5. epizoda (celkově 63. díl)\n4x04 - V pasti


Zakázkové Online Elektronika Organizátor Pytel Vodotěsný Online Elektronika Organizátor Pytel Vodotěsný Dodavatelů,Online Elektronika Organizátor Pytel Vodotěsný Továren\n1. Udržuje pořádek. Na elektronika bag má 2 vrstvy Nylon vnitřní prostor s dostatkem místa pro kabely, USB disk, mobil, nabíječku, myš, kindle, mini tablet a další příslušenství.\n2. Vodotěsný povrch se zabránilo vody násilné trhání, zajištění bezpečnosti. 3 premium zipy přinést, aby bylo snazší otevřít/zavřít tašku, aby se vaše nabíječky. vysoká pružnost smyčky udržet vaše nabíječky a kabely na místě.\n3. Jedna vrstva má pad pouzdro pro váš mini tablet, kindle a pocketbook. Tipy: Tento Organizátor taška se hodí pro iPad Mini(7,9-palcový), ale ne dost pro iPad Air & Microsoft Surface.\n4. Dobře polstrovaný semi flexibilní kryty nabízejí vynikající ochranu pro vašeho elektronického příslušenství. Vedle skladování pytel je také vhodný pro uložení pera, tablety a make-up. Nejlepší pro domácnost a cestovního využití.\nJméno Online Elektronika Organizátor Pytel Vodotěsný\nelektronika travel organizer elektronické bag elektronické kabel organizátor elektronické cestovní organizátor elektronika cestovní organizátor taška\npředmět : Online Elektronika Organizátor Pytel Vodotěsný


Krásný hlas Emy Destinnové | D-dur\nSopranistka Ema Destinnová (1878-1930), vlastním jménem Emilie Pavlína Věnceslava Kittlová, od jejíhož narození uplyne 26. února 140 let, často říkávala: „Není nic horšího než vystupovat na jevišti jako stárnoucí primadona“. Sama tuto zásadu dodržela, protože svoji tzv. velkou kariéru ukončila byť nedobrovolně v 38 letech. Během první světové války byla internována na svém zámečku ve Stráži nad Nežárkou. Přesto během spíše krátkého uměleckého života stihla odzpívat stovky představení na nejprestižnějších operních scénách světa a účinkovat v úctyhodných 73 velkých rolích nejrůznějšího oborového zaměření. Její hlas zůstal vždy svěží, mladý, pružný, sametově hebký a mimořádně nosný, vždy připraven nastudovat v krátké době nejobtížnější partie. Tím vyhrávala nad svými kolegyněmi jak u dirigenta Artura Toscaniniho, skladatele Giacoma Pucciniho a tenoristy Enrica Carusa, s nímž vytvářela dokonalou pěveckou dvojici. Všichni tři byli jejími bezmeznými obdivovateli.\nEma Destinnová - nar. 26.2.1878 v Praze|foto: Library of Congress, Public domain, A. Dupont\nZ Čech do MET a zpět\nPokud se sami o víkendu 24. a 25. února v předvečer jejích narozenin vypravíte na Vyšehradský hřbitov, naleznete její jméno mezi duchovní elitou našeho národa přímo na Slavíně. My si její pěvecké umění připomeneme v dopoledním čtyřhodinovém diptychu na digitální stanici Českého rozhlasu D dur. Pořad Krásný hlas Emy Destinnové bude v sobotu věnován zpěvaččinu působení na evropských scénách, v neděli pak jejímu účinkování v newyorské Metropolitní opeře. Abychom však nezůstali jen u historických nahrávek, které značně oklešťují plnost orchestrálního zvuku i hlasového fondu umělkyně, necháme zaznít v operním repertoáru slavné divy také její pokračovatele na českých jevištích, ale především operní hvězdy druhé poloviny 20. století.\nMůžete se těšit na ukázky z oper G. Bizeta, R. Strausse, R. Wagnera, B. Smetany, C. M. Webera, G. Verdiho, G. Pucciniho a dalších. Neopomineme pěvecké umění Gabriely Beňačkové, která byla v Met první Rusalkou, tak jako Destinnová první Mařenkou z Prodané nevěsty pod Mahlerovou taktovkou.\nVysíláme na D-dur 24. a 25.2. 8:00-12:00 s reprízou po půlnoci


Piráti si schválili vstup do vlády. Fiala ji zítra zřejmě představí Zemanovi. Jak bude vypadat? | Pravý prostor\nPiráti po “napínavém” hlasování členské základny dali zelenou svému vstupu do vlády. Očekávaně … přeci si neodhlasují cestu do politického hrobu a konec přísunu krmiva do svých politických koryt. Tak nějak pirátská nová vlna a liberální demokracie, ale ocamcaď pocamcaď, že soudruzi?\nA tak o většině jmen nové vlády Petra Fialy (ODS) už má pětikoalice jasno. Fiala chce kompletní seznam nových členů kabinetu prezidentovi Miloši Zemanovi představit ve středu během návštěvy v Ústřední vojenské nemocnici.\nU Pirátů se zřejmě stane ministrem pro místní rozvoj a digitalizaci šéf strany Ivan Bartoš. Bývalý poslanec Jan Lipavský by měl usednout do křesla ministra zahraničí. Naopak jasno strana nemá u postu předsedy Legislativní rady vlády, kterým původně měl být šéf poslaneckého klubu Pirátů Jakub Michálek, ale obsazení postu se vzdal.\nVláda nás bere jako nesvéprávné, nebo chudé duchem\nPijack\t 16.11.2021 10:21:37\tOdpovědět\nTi Piráti jsou fakt exoti. Furt nechápu, co pořád hledají za chyby… Tu zásadní ještě nikdo z nich nepřiznal – měli 12% preferencí jasných a spolčí se do koalice se STAN, která by se sama do PS nedostala (4%). Piráti mohli jít klidně do voleb sami, i když se proti nim vyrojila slušná protikampaň, na kterou se dnes vymlouvají. Oni snad mají v hlavě piliny se sádrou. Přece těch 12% voličů jim ty jejich plány věřilo. Tak co furt tady melou?\nPijack\t 16.11.2021 10:36:38\tOdpovědět\nTo bude asi tou trávou, co furt hulí. Je dokázáno, že mozek zasažený THC produkuje jiné myšlenkové extrakty.\nGarfield\t 16.11.2021 12:11:06\tOdpovědět\nŘíci to po lopatě znamená že sračkovatí!!!\nKomín\t 16.11.2021 11:55:37\tOdpovědět\nJá si myslím a doufám že máme štěstí že se spolčili se StarDanc .\nJirka1\t 16.11.2021 13:01:37\tOdpovědět\nZločinní piráti hráli jen komedii. Třesou se na vládu stejně jako TOP09 v čele s ruskou agentkou Pekarovou.\nstrom života\t 16.11.2021 15:49:25\tOdpovědět\nAno,exoti je to pravé slovo.Někdo tady (všeobecně) hlásá jak jsou vzdělaní.Může strana vzdělaných takto dopadnout u voleb?Vzdělání ještě není znak inteligence,pro mě je nepřijatelný jejich exotický vzhled jejich předsedy a dalších necivilizovaných zalostlých “kluků”.Ti si nevědí rady sami se sebou,natož aby vládli a reprezentovali stát.Nejdříve se musí zařadit mezi “slušné lidi”,a sloužit jim.Ne svým pirátským zájmům.Již i ten název asi způsobil jejich neůspěch-pár mladým se to asi líbilo-nakonec nešli volit.Zaplať Pánbůh.\nstrom života\t 16.11.2021 15:50:56\tOdpovědět\n“Podle kabátu se msvět měří”-platí to již léta.\nFrigo - jeden z mn\t 16.11.2021 16:08:07\tOdpovědět\nBLÁZNŮM VE FRAKU,KAŽDÝ VĚŘÍ…..\nFantomas\t 16.11.2021 10:32:48\tOdpovědět\nNa přezrok z jara, nový volby! Už nemaji Babiše, teď začne bratrovražednej boj! Žádná špinavost není dost špinavá.\nRoman Prymerákula\t 16.11.2021 10:34:52\tOdpovědět\nto zas bude “vláda odborníků”-jeden větší blb a hajzl jak druhej\nPijack\t 16.11.2021 10:37:58\tOdpovědět\nUž se těším. Na drahou elektřinu a bydlení budou navrhovat uzákonění volného prodeje drog…. aby si okradení lidé mohli beztrestně zahulit\nPijack\t 16.11.2021 10:39:44\tOdpovědět\n3 strany z této Bruselské pětky jsou schopny prosazovat volný prodej drog – TOP09, Piráti i STAN.\nMilan\t 16.11.2021 10:45:47\tOdpovědět\nDržme si klobouky totální sešup dolů.\njerry\t 16.11.2021 10:51:53\tOdpovědět\nBabička říkávala: To vás Pánbůh trestá že se nemodlíte\nDraDra\t 16.11.2021 11:06:05\tOdpovědět\nNĚCO SE V TOM POLITICKÉM RYBNÍKU ZASE MELE\nvynořují se velká břicha a tlusté prdele\nto všechno před znovuvytvořením víru\nkterý ve státním rozpočtu udělá\nještě větší díru…\nV\t 16.11.2021 11:21:52\tOdpovědět\nPiráti si potvrdili svůj konec a dopadnou stejně jako kdysi veverky, unie a podobné spolky, dali přednost korytům a zapomněli na svá hesla !pusťte nás na ně” , už jim nevadí co za megazlodějny se táhne za ODS včetně předsedy Fialy jako příjemce pochybných dotací pro ženy v Barmě, už jim nevadí že KDU má v čele předsedu, který pobírá nemalé dotace přes svou ženu……\nPijack\t 16.11.2021 11:38:08\tOdpovědět\nZ Pirátů bobky nemám… Ale větší problém jsou ODS. Na to se dnes bohužel zapomíná. Tuhle Bruselskou pětku už začal řídit Blažek. Voliči nějak ztrácejí paměť. Ale asi je to mlžení účelové… pořád se medializují Piráti a přitom v zákulisí ODS vytváří sobě vhodné podmínky. Oni ta chapadla mají pořád hluboko na různých místech, včetně ČT a ČRo. A blbům předhazují pidi stranu STAN s Piráty…\nStormbringer\t 16.11.2021 12:07:21\tOdpovědět\nDoufám, že Zeman pošle Fialu i s jeho seznamem do prdele… Jestli odkýve Lipavského, tak ať raději tchajwanec aktivuje ten svůj čl. 66 pro Zemanovu nepříčetnost\nJan\t 16.11.2021 12:24:37\tOdpovědět\nale tak nadrogovaný nejsou, aby se vzdali koryta\njarda cirkl\t 16.11.2021 12:33:32\tOdpovědět\njak může mít tento článek tak vysoké hodnocení\n6x plných 5*\nto jako všichni jsou spokojeni? opravdu všichni\ntak vzhledem k názorům (většiny) zdejších diskutujících a nespokojenosti s výsledkem říjnové šaškarády je tohle nemožné\nleda, že by… leda, že by i zdejší hodnocení bylo též cinknuté a to vzhledem ke zkušenostem, mnohokráte ověřeno př. celkové hodnocení 35/4.91 a při kliku 5* nenaskočí ani 1 setinka! ani jedna, se není čemu divit\nschválně zkuste sledovat hodnocení\nPepa Zatloukal\t 16.11.2021 13:04:05\tOdpovědět\nNyní je velice důležité, aby si Petr Fiala nenechhal do výběru svého týmu kecat oním dementním alkoholikem, kterého jde zítra navštívit.\nPodrážděný povyk místních vážených přátel nad výběrem ministrů je neklamným znamením, že Petr Fiala vybral dobře.\nPijack\t 16.11.2021 13:29:27\tOdpovědět\nChecht týýýý fole ty jsi vykouzlil vtip měsíce\nFialu už dávno řídí Blažek – nechvalně proslulý mafián ze staré party ODS. Jen naivka jako ty si myslí, že politiku ODS dělá nový nonšalantní akademik Fiala. Bóžínku tolik “inteligence” od voličů ODS, kteří ztratili paměť, jsem sotva očekával\nhovorka11\t 16.11.2021 14:27:33\tOdpovědět\nUpocený a ustrašený Fiala jen plácá prázdné fráze a slibuje nerozborné přátelství EU asi na věčné časy a nikdy jinak. To už známe, ale mladí bohužel ne.\nPepa Zatloukal\t 16.11.2021 13:43:00\tOdpovědět\nZdá se, že místním váženým přátelům zvláště intenzivně vadí Lipavský na zamini a Černochová na obraně. To je neklamná známka dobrého výběru.\nI když na zamini bych raději viděl Petra Koláře, neboť má velmi realistický a fundovaný pohled na naše vztahy s nepřátelským Ruskem a komunistickou částí Číny.\nJirka1\t 16.11.2021 14:26:58\tOdpovědět\nPetr Kolář je u mě demokratický politik se vším všudy.Takový nemá v postkomunistické ČR šanci.\nSTANJURA je z ODS, to znamená pro kasu ČR velké nebezpečí stejně jako když byl na tomto postu Kalousek\nv odesácké vládě . Navíc to jsou velcí kamarádi.\nNIC DOBRÉHO NÁM S TOUTO VLÁDOU NEČEKÁ !!!!!\nFrigo - jeden z mn\t 16.11.2021 16:12:56\tOdpovědět\nVaše bystré uvahy jsou zrcadlem vašeho ducha,\nvážený a milý prudiči.Co slovo to perla.\nPavel K\t 17.11.2021 08:49:40\tOdpovědět\nhovorka11\t 16.11.2021 14:24:58\tOdpovědět\nNejhorší složení vlády ze spodiny lidské společnosti s velkou mírou neznalostí, ale covidománií a hrdě vztyčenou vlajkou EU před zašlapanou českou.\nVždy si vzpomenu na Staroměstské náměstí kde před lety měl agitační stánek Člověk v tísni. Ve všech rozích měli vlajku NATO a EU. Poblíž byli měšťáci (asi hlídali aby je někdo neobtěžoval), tak jsem se jich zeptal, jestli mohou v těchto místech na rozdíl od ostatních pořádat akce. Nemohli, ale jeden z nich mě upřímně řekl, že se jich primátor zastal.\nTahle vláda bude nenáviděna abčany asi nejvíc ze všech předchozích- vše tomu nasvědčuje.\nCarlos\t 16.11.2021 15:20:28\tOdpovědět\nBude jednacím jazykem i němčina, protože v Bundestagu je to přece normální.\nAntipfizer\t 16.11.2021 15:47:32\tOdpovědět\nNové dekrety „diktátora a tyrana“\nV Bělorusku zasedala vláda (celý záznam je veřejně dostupný) a pan prezident Lukašenko doslova „roznesl“ úředníky, podnikatele, umělce…\nPolsko, Litva, Lotyšsko, vlastně celá EU je v šoku!\nZasedání vlády trvalo 36 minut, velmi stručně vyberu to nejdůležitější, kam samozřejmě nepatří nesmyslné a nemocné opatření o „rouškách“ a vůbec, o tzv. „rouškách“. pandemii nebyla řeč.\nZ projevu pana prezidenta budu citovat:\n„Byl jsem s manželkou na trhu a babička mi pláčem řekla, že nedokáže prodat brambory, druhá maso, třetí mrkev, čtvrtá jablka, pátá vejce…, tak jsem se vydal do obchodního centra. Plné regály brambor, jablek, mrkve, masa, vajíček.., podíval jsem se na výrobce – Polsko, Litva, EU…\nPtám se Vás zvýšeným hlasem pánové úředníci, dokdy budou naši rodiče a prarodiče, kteří celý život tvrdě pracovali a mají dnes důchod kolem 300 – 400 EUR trpět kvůli podvodníkům a překupníkům, kteří se dnes nazývají byznysmeni?“\nNaši umělci, který v televizi, naší, Běloruské vydělávají nemalé peníze neplatí žádné daně?\nUž ne zvýšeným hlasem, ale křikem se ptám Vás pánové úředníci, kdy začnou umělci platit daně?\nMáme v zemi milionáře? Ano máme, jeden konkrétní má jen 29 let a je jich mnoho.\nPtám se Vás pánové úředníci, kdy a jak stihl 29letý „obchodník“ vydělat desítky milionů USD?\nNyní Vám pánové úředníci, obchodníci, umělci řeknu, jak to od zítřejšího dne bude!\nS okamžitou platností nařizuji zákaz dovozu potravin, masa as tím souvisejícího zboží z Polska, Litvy EU… as okamžitou platností nařizuji obchodním centrům vykupovat v Bělorusku vypěstované produkty i maso, vajíčka a vlastně vše týkající se potravin.\nPro „obchodníky“ mám také jeden odkaz – vydělali jste miliony v Bělorusku? Ptám se, proč neinvestujete v Bělorusko, například do dětí, sportu, důchodců, byznysu, proč si kupujte vily v Turecku, Španělsku…? S okamžitou platností nařizuji Vám, pánové úředníci provést kontrolu vývozu peněz vydělaných v Bělorusku.\nPánové „umělci“, pro Vás mám také vzkaz.\nJelikož z nějakého mně neznámého důvodu, běloruská legislativa klesla na úroveň EU a Vy pánové úředníci jste umožnili, že umělci v daňových přiznáních uvádějí že pracují jako „samostatně hospodařící rolníci“, čímž jste jim Vy pánové úředníci umožnili neplatit daně, nakolik toto odvětví hospodářská je osvobozené od daní, buď umělci okamžitě začnou platit daně, nebo mohou nastoupit na pole a sady kde nám stále chybí lidé. Vy, pánové úředníci jste se tímto stali spolupachatelé toho, že umělci neplatí daně, toto od zítřejšího dne skončilo!\nTolik velmi stručně s nových nařízení pana prezidenta Lukašenka!\nZávěrem jen tolik, že každý jeden prezident by se měl starat v první řadě o svou zemi:\n-o to, aby překupníci zboží „vydělané“ peníze investovali ve vlastní zemi\n-o to, aby se platily daně (bez daňových prázdnin, bez „kliček“ v zákonech)\n-o to, aby pokud možno na trhu byly v první řadě domácí potraviny\nTakto se chová podle EU jedině „diktátor“, ale přesně takhle by se měl chovat každý jeden normální prezident!\nLady Nacersey\t 16.11.2021 15:53:45\tOdpovědět\nMně se obzvlášť líbí vědkyně Langšádlová. Než se jim to sesype, ještě se pobavíme.\nFrigo - jeden z mn\t 16.11.2021 15:58:21\tOdpovědět\nOtče náš ,jež si na nebesích………….\nAntipfizer\t 16.11.2021 16:02:12\tOdpovědět\nFranta\t 16.11.2021 16:21:06\tOdpovědět\nJaderná útočnice He-He-Heluš ministryní vlády. Nevymyslíš….. Ja som mala na fronte aj 27 stupnov a išla som na zteč …… Urrrááááá ! Automaty, gulomety …. a tak zme tych bolševikov bili …..\nPirát zahraničí ….. další ze zavíracích zmetků na min. smrti a eunuch premierem ……Vomitující smajlík


Tvůrci Far Cry 5, podobně jako tvůrci v sesterském titulu Assassin´s Creed Origins zapracovali na drobných detailech, které se týkají především otevřeného herního světa a fungování jednotlivých postav v jeho rámci. Hra je díky tomu uvěřitelnější a zábavnější – po dlouhé době (naposledy ve třetím díle) se mi díky tomu stalo, že jsem se šla projít krajinou, prostě jen tak, jenom abych našla další zajímavá zákoutí.\nFar Cry 5 je návykový podobně, jako droga v ní vyobrazená. Nejprve ani nevíte, zdali vám chutná, nebo nechutná, ale po pár dávkách jeho kouzlu propadáte, až se nakonec přistihnete u toho, že bez něj nemůžete být. Trošku mě mrzí jenom ten praštěný podtón, který v této hře vyniká ještě více, než v předchozích dílech, a který mi trošku zhatil pocit strachu. V zábavě samotné to ovšem nebrání.\nZa poskytnutí Far Cry 5 pro recenzi děkujeme e-shopu Electro World


Mrkev nakrouháme nebo nakrájíme na kousky, aby při vaření nevznikla kaše.V hrnci ji zalijeme podle potřeby omáčky, ale vždy, aby byla ponořená ve…\nZeleninová jídla Doba přípravy: cca 30 min. 42 názorů\nSuroviny Dle množství surovin.\nvepřové maso do omáčky (hovězí, sekaná apod.)\nMrkev nakrouháme nebo nakrájíme na kousky, aby při vaření nevznikla kaše.\nV hrnci ji zalijeme podle potřeby omáčky, ale vždy, aby byla ponořená ve vodě.\nMrkev hodně osolíme (mrkev snese dost soli, stejně jako brambory).\nVaříme (dusíme) pod pokličkou téměř doměkka.\nPodle potřeby doplníme horkou vodou, ale dá se i odebrat, i když vyléváme dobré.\nUděláme světlou jíšku - u nás na sádle (lze na másle) a mrkev dle potřeby zahustíme (u nás ne moc nahusto, já jím lžící, žena proto vrčí).\nDosladíme. Každý může ještě na talíři. Já rád hodně sladkou, jako děti.\nZvlášť vaříme bůček, ale jde i hovězí a je možná i sekaná. Jako příloha vařené brambory ve slupce těsně před jídlem oloupané. Někdo jí i s houskovým knedlíkem.\nJe to velice prosté a velmi levné a úžasně rychlé jídlo. Máme vyzkoušeno (na chatě u dětí sousedů) že i děti se dají na takto upravenou mrkev nalákat a doma ji nejedí, i když některé sáhnou raději po sekané, než aby jedly bůček. Z vývaru bůčku je super polévka. My ne, hi hi.\nKomentáře k receptu Dušená mrkev\n10. 10. 2016 09:23:58\njana08: bude sa ti to horšie miešať a rado sa to aj pripaľuje...\n10. 10. 2016 09:20:37\nNo, já dusím mrkvičku na cibulovém základě a zahušťuji až nakonec - sníží se tim riziko připálení\n10. 10. 2016 09:15:42\nZeptám se, blbý dotaz já vím :D ale stejně, nebude vadit, když si nejdříve udělám tu jíšku v hrnci a pak ji zaliji vývarem z masa a až pak tam dám vařit tu mrkvičku? Takhle nějak dělám totiž rajskou a je to dobrý :D tak jestli trochu podobný postup mohu použít i tady :) děkuji :)\n6. 7. 2014 19:55:09\n13. 6. 2014 23:36:19\nZítra bude i u nás!Všichni ji zbožňujeme.K tomu vepřové na česneku a brambory.Mám pozvanou i kamarádku.Bude ji dost!\n30. 3. 2013 12:55:25\nvýborné .... mnamka\n27. 2. 2013 15:47:25\nTak, hotovo :) Povedlo se :P :D... du mejt nádobí :( :D\n28. 11. 2012 11:56:30\nVynikají mrkev, moc nám chutná. Vybrala jsem k tomu kuřecí maso.\n24. 1. 2012 14:56:03\nOpravdu výborné, vařila jsem již několikrát a jinak už ji nedělám. Dávám velký bodík za celou rodinu\n18. 11. 2011 15:29:52\nJana:vidíš,že jsi si krásně poradila však ty na všechno postupně přijdeš,jsi šikulka\n18. 11. 2011 15:07:03\nTak jsem nakonec maso uvařila (vývar použila na polévku) a na másle osmahla mraženou zeleninu (baby karotka, hrášek a kukuřice), přidala cukr, citron, trochu vývaru z masa a hladkou mouku. Sice ta omáčka byla bílá ale dobrá....vše se snědlo! Mockrát vám dámy děkuju za pomoct! Bez vás bych to nezvládla!\n18. 11. 2011 14:20:31\nJana:Jani,jsem ráda a pokud budeš potřebovat klidně mi napiš,ráda ti pomohu!!!\n18. 11. 2011 13:27:12\nSimona: Mockrát děkuju, vše jsem pochopila a moc jste mi pomohla....\n18. 11. 2011 12:53:43\nJana:Jani,já bych si nakrájela maso,buď na kostky,nebo plátky co budeš chtít!!!Ale zkus nejdříve na kostky,bude to dříve měkké.Na sádlo nebo oleji bych si zpěnila cibulku/nakrájenou na drobno/a na to přidala maso,hezky ho orestovat,pak přidat sůl a třeba pepř trochu.Když je trošku maso orestované,tak přileješ trošku vody zamícháš a dáš pokličku a tím se maso dusí!!!Musíš ho,ale častěj kontrolovat,aby se ti nespálilo,jak se voda vydusí,tak musíš zase přidat trochu a dusíš dál.Když dáš moc vody,tak ho budeš míti spíše vařené než dušené!Musíš si s ním jakoby pohrát. Takto dusíme až do změknutí/může to trvat aj přes hodinu,aby jsi se nedivila,že maso neměkne!/ Neboj zkus to,vše se musí jednou vyzkoušet!!Taky pokud máš tlakový hrnec se to dá dělat i v něm!! Možná,že to nepíšu dostečnětak se klidně ptej když tomu nebudeš rozumět!!!Třeba to popíše ještě někdo lépe!\n18. 11. 2011 12:42:10\nAndrea: Moc Vám děkuju za odpověď....v kuchyni teprve začínám, takže se v tom moc neorientuju a opravdu jste mi hodně pomohla!\nTématické fráze: dušená mrkev jako příloha mrkev na husto dušená mrkev dušená baby karotka recept mrkev na husto mrkev jako příloha baby mrkev jako priloha dušená mrkev recept recepty mrkev na husto recepty - mrkev na husto dušená mrkev pro děti vařená mrkev s masem mrkev dušena recept baby mrkev recept dušená karotka baby mrkev vařená mrkev recepty na dušena mrkev recept na mrkev na husto dušená baby mrkvička


Plastová nádrž na dešťovou vodu RHIN 300 l, grafitová - ELKOPLAST CZ\nPlastová nádrž na dešťovou vodu RHIN 300 l, grafitová\nVelmi populární plastová zahradní nádrž na dešťovou vodu RHIN 300 l je nyní dostupná také v tmavě šedé - grafitové barvě.\nNádrž slouží ke shromažďování dešťové vody ze střech rodinných domů. Takto nasbíranou vodu pak můžete využít například k zalévání rostlin.\nSoučástí dodávky je i plastový výpustný kohout. Při instalaci je nutné jen vyvrat v nádrži otvor pro tento výpustný kohout (otvor v nádrži není předem vyvrtán).\nPodstavec pod nádrž na dešťovou vodu RHIN se objednává zvlášť.\n255-75857 2 roky skladem 1 984 Kč 1 640 Kč Do košíku\npolypropylen grafitová 300 l 800 mm 660 mm 920 mm 8 kg\nPokud máte dotaz ohledně Plastová nádrž na dešťovou vodu RHIN 300 l, grafitová uveďte prosím Váš kontakt:\nPokud chcete nacenit větší množství produktu Plastová nádrž na dešťovou vodu RHIN 300 l, grafitová, uveďte prosím požadovaný počet kusů a Vaše kontaktní údaje:


Dětské psychiatry navštěvují hlavně chlapci - Novinky.cz\nNovinky.czŽenaVztahy a sexDětské psychiatry navštěvují hlavně chlapci\nPozorování ptáků na Hradeckém rybníku. Foto: Jiří Šafránek\nDětské psychiatry navštěvují hlavně chlapci\n12. 3. 2003, 18:49\nPsychiatrickou ordinaci Jany Drtilové navštěvují nejčastěji chlapci. Začíná to prvňáčky, kteří mají ve škole problémy se zapojením do práce. Dalšími pacienty jsou pak čtrnáctiletí až šestnáctiletí s krizí identity.\n"V časném školním věku, tedy šestiletí až sedmiletí školáci, chodí do psychiatrických ordinací pro nepoznanou, ale důležitou skutečnost - jsou pro školu nezralí. Přestože jsou mnohdy mimořádně nadaní, nejsou schopni ve třídě pracovat podle svých předpokladů. Přicházejí ke mně označení jako nepřizpůsobiví jedinci, anebo se zpochybňují jejich intelektové předpoklady," vysvětluje MUDr. Jana Drtilová, psychiatrička z Prahy.\nObojí je v podstatě důsledkem toho, že nebyli ještě emočně a sociálně na školu zralí, jejich pozornost je nevyspělá. Říká se tomu školní nezralost. Bývá u dětí, které se vyvíjejí nerovnoměrně. Třeba ve schopnosti abstrakce předbíhají své vrstevníky, ale vývoj grafomotoriky, schopnosti zvládnout počáteční výuku čtení a psaní, je u nich naopak zřetelně opožděn. Jak říká doktorka Drtilová, když kvalifikovaný pedagog nebo rozumný rodič včas tento problém nepodchytí, děti postupují do dalších tříd. A tak se stane, že svůj dobrý intelekt promarní ve vynalézání způsobů, jak se školní práci vyhnout.\n"Chlapci sociálně dozrávají ve srovnání se svými pětiletými, dokonce i sedmiletými vrstevnicemi o několik měsíců a mnohdy až o dva roky později než děvčátka. To se týká schopnosti adaptace na úkolovou situaci ve škole. Děvčata často problémy, které nezvládnou intelektem, nahradí loajalitou, poslušností, prostě řekla bych pružnějším sociálním chováním," dodává psychiatrička.\nPro školu musí být dítě zralé\n"Stát, který dobře netestuje školní zralost a tím řadí nezralé děti do výukového procesu, přichází o kvalitní mozky. Stává se, že tyto děti, místo aby toužily po informacích, na ně zanevřou. Každý rodič, který má jen trošku nejistotu, zda je jeho dítě dostatečně zralé, by se měl obrátit na psychologickou poradnu," apeluje na rodiče Jana Drtilová. I pro výborného pedagoga je takové dítě těžký úkol. Může být nositelem problémového chování a učitel ho nemůže nerušeně učit základním znalostem, natož ještě nadstavbovým.\nVýznamnou věkovou skupinu pacientů tvoří chlapci čtrnáctiletí až šestnáctiletí. "Přicházívají s tím, čemu se říká krize identity. Hledají své místo a pozici ve skupině vrstevníků. Potýkají se se ztrátou sebejistoty, mají problémy s volbou povolání, někdy trpí neshodami s rodiči.\nNejhorší situace nastane, když v době puberty dětí současně prodělávají otec a matka krizi středního věku nebo partnerskou krizi. To všechno se sečte a mladí muži, a často i dívky, jsou, zejména v pubertě, jakoby vykořeněni. Je nasnadě, že pak jsou snadnou obětí skupiny, která nudu řeší různými násilnostmi a vandalstvím, či skupiny, která šíří drogy, pokud včas nenajdou nějaký pevný bod."\nDívky trápí šikana\nDěvčátka však ordinaci doktorky Drtilové navštěvují také, i když méně. Dostavují se častěji ve věku předpubertálním a pubertálním, a to zejména kvůli šikaně.\n"Samozřejmě přijdou hlavně oběti, šikanující bohužel nikdy. Děvčata bývají tak ve věku osmi až třinácti let. Je jich relativně hodně. Dívčí šikana, jak zjistili odborníci, je především dílem vrstevnic, tedy stejně starých holčiček ve třídě, které nezřídka vypadají jako nejhodnější. Obvykle vycházejí dobře s paní učitelkou, ale když se nikdo nedívá, dovedou být velice dravé a rafinovaně útočné směrem k těm, které se odlišují," uvádí dr. Drtilová.\nRozhovor s dítětem o jeho problémech umožní psychiatrovi udělat první kroky v rozpoznání příčin. Rozebere je s rodiči, případně s učiteli. Mnohdy dítěti pomůže několik sezení. Jindy je nutné na nějakou dobu předepsat léky, které ho zklidní a zbaví úzkostí. Někdy to ale dopadne tak, že dítě nedostane nic a medikamenty se předepíší rodičům.\nPohovorem s dítětem a s rodiči si zároveň dělá obrázek o osobnosti, okolnostech vývoje dítěte a o tom, za co mohou "geny" a co způsobuje výchova. Ještě málo se ví o tom, že z padesáti až šedesáti procent jsme předurčeni k úspěchu či neúspěchu svými geny. Ty ovlivňují osobnost a inteligenci. "Neobviňujme proto své děti zbytečně. Netrestejme je za nevinně poděděné geny. Za naši výchovnou neumělost," dodává MUDr. Jana Drtilová.\nBritskou vládou podporovaný kurz A Pause ponouká děti školou povinné ve věku do 16 let, aby experimentovaly s orálním sexem. Nezvyklá iniciativa se má stát...\nZkostnatělá není jen generace rodičů, ale i dětí!\nPlesová sezóna je v plném proudu a protože čas pádí jako zběsilý, než jsem se nadála, je pro plesy zralá i dcera. Ještě nedávno si hrála s méďou a najednou...


Memphis v NBA dál vítězí, zvládl i koncovku v Oklahomě - Sport.cz\n8. listopadu 2014 09:24 - New York\nBasketbalisté Memphisu pokračují v NBA ve vítězném tažení. V pátečním utkání porazili trápící se Oklahomu City v její hale 91:89, vyhráli i šestý zápas nového ročníku a v čele Západní konference se dotáhli na Houston.\nMike Conley (vlevo) se stal hrdinou Grizzlies v duelu na palubovce Oklahomy.\nDomácí přitom i bez hvězdné dvojice Kevin Durant, Russell Westbrook sahali po výhře, 53 vteřin před koncem vedli po trojce Reggieho Jacksona 89:87. Jenže na druhé straně odpověděl stejným způsobem Mike Conley, s 20 body nejlepší střelec vítězných Grizzlies.\nTři zápasy pátečního programu muselo rozhodnout až prodloužení, z toho v Charlotte a ve Phoenixu se nastavovalo dokonce dvakrát. Charlotte zvítězilo nad Atlantou 122:119 díky tříbodové střele Lance Stephensona sekundu před koncem, naopak ve Phoenixu se radovali hosté ze Sacramenta.\nO vítězný koš se postaral Rudy Gay, který přitom v utkání minul 17 z 22 střeleckých pokusů. „Trenér mi pořád věřil a já taky doufal, že to konečně zlomím," prohlásil Gay po páté výhře Kings za sebou. V Pacifické divizi je lepší jen neporažený Golden State.\nBoston - Indiana 101:98\nBrooklyn - New York 110:99\nCharlotte - Atlanta 122:119 po prodl.\nDenver - Cleveland 101:110\nDetroit - Milwaukee 98:95\nOrlando - Minnesota 112:103 po prodl.\nPhiladelphia - Chicago 115:118\nPhoenix - Sacramento 112:114 po prodl.\nToronto - Washington 103:84\nUtah - Dallas 82:105\n1. Toronto 6 5 1 83,3\n5. Philadelphia 6 0 6 0,0\n1. Chicago 6 5 1 83,3\n2. Cleveland 5 2 3 40,0\n5. Indiana 6 1 5 16,7\n1. Washington 6 4 2 66,7\n2. Miami 5 3 2 60,0\n3. Charlotte 6 3 3 50,0\n5. Atlanta 4 1 3 25,0\n1. Houston 6 6 0 100,0\nMemphis 6 6 0 100,0\n3. Dallas 6 4 2 66,7\n4. New Orleans 4 2 2 50,0\nSan Antonio 4 2 2 50,0\n2. Minnesota 5 2 3 40,0\n3. Utah 6 2 4 33,3\n5. Oklahoma City 6 1 5 16,7\n1. Golden State 4 4 0 100,0\n2. Sacramento 6 5 1 83,3\n3. LA Clippers 5 3 2 60,0\n4. Phoenix 6 3 3 50,0\n5. LA Lakers 5 0 5 0,0


Sháním DJ, který hraje hudbu 60. let, latinu. Prah...\nSháním DJ, který hraje hudbu 60. let, latinu. Praha\npickwick3 Sháním dj na svatbu, který bude hrát trochu ´jinak´ - žádné české 80 a současný český pop, spíše 60 léta, americký rock,pop, latinu, elektroswing...nějaké typy? Když tak piště do zpráv, ať to tu nesmažou jako reklamu! Díky moc!\n8. dub 2013 v 10:17 • Svatba byla v červenci 2014 • Odpověz • To se mi líbí •\nhudbamichal @pickwick3 Dobrý den, podívejte se na webové stránky Určitě bychom se domluvili\n8. dub 2013 v 11:30 • www.hudbamichal.cz • Odpověz • To se mi líbí •\ngiacomo Přeji dobrý den, protože jsem se v 60. letech narodil, mám k této hudbě niterný vztah a pokud o to nestojí, svatebčanům Michala Davida nebo Helenu Vondráčkovou necpu. Ani další zmiňované žánry mi nejsou cizí. Takže se když tak mrkněte i na mé stránky. Přeji hezký den a - se mnou nebo beze mne - hezkou svatbu!\n11. dub 2013 v 10:27 • www.djgiacomo.cz • Odpověz • To se mi líbí •\nsvatebnidj Dobrý den, mohu nabídnout služby svatebního dj včetně karaoke, vlastní světelnou i zvukovou aparatůrou. Praxe více jak 14 let a reference více jak 150 svateb. V případě zájmu mě kontaktujte a já Vám poradím. S pozdravem Svatební dj Jarek\n15. dub 2013 v 09:56 • www.svatebnidj.cz • Odpověz • To se mi líbí •


Motosvět - Motorky a motorkáři - Jawa inovuje svoji řadu 300 - na prvním místě je sportovnější model 42\nJawa inovuje svoji řadu 300 - na prvním místě je sportovnější model 42\nJawa 42 přichází s koly z lehkých slitin, které by měly výrazně napomoci k ovladatelnosti v městském provozu. Stranou nezůstal ani motor, který má o drobných 0,8 koní vyšší výkon.\nHliníková kola umožňují použití bezdušových pneumatik a Jawa je bude nabízet i jako doplňkovou výbavu pro již stávající majitele motocyklů Jawa 300.\nInovovány jsou i barevné kombinace, kdy je nyní rám černý a v barvě jsou jen nádrž, blatníky, kaslíky a kryt předního světla. V odstínu rámu a motoru jsou nyní i výfuky. Drobné změny jsou na podvozku, který byl naladěn více do tvrda. Stroj bude nyní vybaven standardně mřížkou před předním světlem, malým flyscreenem a závodním proužkem na nádrži. Instalovány také byly bar-end zrcátka a za sedačkou je nové madlo pro snadnější manipulaci se strojem.\nJawa tvrdí, že rám byl v klíčových místech posílen, aby se zvýšila jeho tuhost. Přes to je nyní o 1 kilogram lehčí a váží 171 kilogramů. Inovace na motoru přinesly 0,8 koňské síly navíc na výsledných 27,3 koně, s kroutícím momentem 27 Nm. Všechny změny které jsou na modelu 42 se brzy mají objevit i na Jawě Classic.\nJawa 42 s litými koly a jinak zbarvenými doplňky\nJawa hlásí 50 tisíc prodaných kusů nové třístovky a 5000 kusů Péráku\nIndická expanze. Mahindra kompletně přebírá motocyklovou divizi Peugeot


Co je u nás nového a mělo by Vás zajímat?\nLÉKÁRNA FiliFarma 31.5.2022\nOd 1.6.2022 spolupracujeme s on-line lékárnou FiliFarma. Pokud potřebujete "ještě něco v lékárně", doporučujeme hledat právě tady. Všechny dostupné léky i doplňky rychle zabalí a doručí až k Vám domů, abyste nemuseli vystrčit paty z domu. Navíc rychle a profesionálně.\nNový způsob platby s TWISTO 27.11.2019\nS unikátním způsobem platby Twisto zboží objednáte hned a zaplatíte do 14 dnů. Objednejte jako obvykle, vyberte způsob dopravy a jako způsob platby zvolte Twisto. Stačí Vám k tomu pouze založit si svůj účet Twisto a pak jen pohodlně nakupovat. Při platbách za Vaše nákupy už nemusíte opakovaně opisovat údaje z platební karty. Platby jsou bezpečné. Nakoupíte hned a platit budete později. Navíc s Twistem teď můžete získat mnohem víc!\nVěrnostní program | VIP Zákaznický účet 20.11.2019\nZapojte se do Věrnostního programu, získejte možnost nakupovat za zvýhodněné ceny pro stálé zákazníky a ušetřete v průměru 6000Kč ročně na Vašich běžných nákupech drogerie (závisí na počtu a výši objednávek).\nJak mohu získat VIP Zákaznický účet?\nZaregistrujte si svůj standardní zákaznický účet, díky kterému získáte mimo jiné přehled o svých objednávkách i účetních dokladech, budete moci spravovat své osobní údaje a získáte možnost přidávat hodnocení k produktům.\nVytvořte alespoň 3 objednávky do 90 dní v celkové hodnotě minimálně 3000Kč a bude Vám automaticky aktivován VIP ceník pro stálé zákazníky.


Pavel Bäumer je 19-letý student. Po maturitě přichází do jeho života 1. světová válka. …ve chvíli, kdy jsme sem přišli, přestal náš dřívější život, jako když utne, a my nebyli s to něco k němu přidat…Pávě nám, dvacetiletým, je všechno obzvlášť nejasné. Starší lidé jsou spojeni s tím, co bylo dřív, mají pevnou půdu pod nohama, mají ženy, děti, povolání a zájmy. My dvacetiletí však máme jenom rodiče a někteří mají děvče…pro ostatní, pro ty starší, je válka přerušením. Dokáží myslet na to, co bude potom. Nás však se válka zmocnila a nevím, jak to vše dopadne.(str. 17). Na frontě se setkává s dalšími vojáky, se Stanislavem Katczinským, s Tjadenem, Haie Westhusem, s Albertem Kroppem atd. Během války se pro něj stávají vším - poznává zde opravdové pouto přátelství …Rázem se ve mně zvedá vlna nesmírného tepla. Těch několik zašeptaných slov ty hlasy, ty kroky v zákopu mě rázem vysvobozuje z hrozné osamělosti. Jsou víc než můj život, ty hlasy, jsou víc než mateřská něha a strach, jsou to nejsilnější, co vůbec existuje, jsou nejmocnější záštitou: jsou to hlasy mých kamarádů. (str. 121)\nPostupem času se jeho povaha mění - z mladého vyjukaného vojáka stává dospělák – své zkušenosti předává mladším …cvičíme jejich sluch, aby bezpečně poznali zákežný cvrkot těch malých věciček, které je sotva slyšet…(str. 80), to si uvědomuje zejména při dovolené, kdy odjíždí domů…A před rokem byla dovolená opravdu jiná. Jsem to patrně já, kdo se změnil. Mezi dneškem a tehdejškem je propast…(str. 98n.). Začíná si uvědomovat nesmyslnost války …Teprve teď vidím, že jsi člověk jako já. Proč nám neříkají znova a znova, že vy jste stejní ubožáci jako my…. (str. 127).\nZačíná zjišťovat, že válka je prohraná. Během několika měsíců ztrácí všechny kamarády. Zejména smrt Katczy v něm zanechá hluboký smutek …Není možné, aby z mého života Katcza zmizel – Katzca, můj přítel… (str. 162) Je doslova zoufalý…Jdu? Mám ještě nohy? Zvedám oči, rozhlížím se kolem dokola, celý se s očima točím dokola, dokola, až se zastavuju. Všechno je jako jindy. Jenom zeměbranec Katczicky Stanislav umřel. …Nechť přijdou měsíce a léta, nic mi už nevezmou, už mi nic vzít nemohou. (str. 164)\nA Pavel Bäumer? …Padl v řijnu 1918, v den, jenž byl na celém bojišti tak tichý, že se zpráva vrchního velitelství omezila na větu: Na západní frontě byl klid. Klesl tváří k zemi a ležel, jako by spal. Když ho obrátili, bylo vidět, že se nemohl dlouho trápit – výraz jeho obličeje byl tak klidný a vyrovnaný, až se zdálo, jako by byl málem spokojený, že to vzalo takový konec. (str. 164).