To se nedá poslouchat: 100 tisíc měsíčně je "umělcům" málo! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Trapasy >To se nedá poslouchat: 100 tisíc měsíčně je "umělcům" málo!\nRadek Kuchař nechápe podle něj přemrštěné požadavky Herecké asociace zastupované Jiřím Hromadou. (Foto: Aha! - Karel Kopáč, ara, koláž Ahaonline.cz)\nSpor mezi hvězdami českého dabingu graduje! Jde o to, že někteří herci sdružení v Herecké asociaci (HA) odmítli podepsat smlouvu s personálně-marketingovou agenturou Manpower, která jim měla zajistit vyšší honoráře u zadavatelů zakázek. Naopak ti, kteří smlouvu na doporučení prezidenta HA podepsali, přišli na hůl. Možná, že byli jen příliš chamtiví.\nDabingová studia se totiž naprosto pochopitelně rozhodla přeobsadit herce i u velmi lukrativních rolí. Tím dochází k značnému napětí v uměleckém světě. Jenže i někteří renomovaní herci tvrdí, že požadavky HA jsou přehnané. "Nemůžu poslouchat, jak jsou dabéři nedocenění," říká herec Radek Kuchař (35), kterého můžete znát třeba ze seriálu Ulice. "Znám svou cenu, pod ni nejdu. V dabingu se dá v pohodě vydělat i sto tisíc měsíčně." Táta tříletých dvojčat je jedním z často obsazovaných dabérů a o problematice ví své.\n10 táců za 20 minut - no neberte to\n"Dělám tu práci už dlouho. Vím, jak to chodí. Za reklamu, na které se dělá dvacet minut, může herec dostat i deset tisíc," říká hvězda filmu Perníková věž v Blesku. A nejde jen o reklamy. Stačí připomenout, že nekonečné seriály jako Právo a pořádek, Vraždy v Midsomeru, Sběratelé kostí nebo třeba populární Simpsonovi, garantují konkrétním hercům přísun peněz na celé roky dopředu. Máte i vy svůj příjem tak dobře pojištěný?\nSchopný se o sebe postará sám\nO své živobytí se nebojí ani herečka Jana Postlerová (70). Dokážu si výši honoráře stanovit sama. Když se mi zdá nabídnutá suma malá, tak práci prostě odmítnu," popisuje logickou praxi. Navíc si pochvaluje, že Česká televize platí dokonce podle vzoru běžného ve světě za repliky. I proto je jako zadavatel ČT mezi herci oblíbená.\nHerci chtějí práva zedníků a stěhováků\nJiný názor má prezident HA Jiří Hromada. "Nejde o to, aby herci měli nemožné honoráře. Agenturní zastupování herců může zastavit propad honorářů zapříčiněný tím, že studia podhodnocují ceny, aby získala zakázky na úkor druhých, a domluvit se na pravidlech výkonu tak, jak ho mají např. zedníci, údržbáři, stěhováci a jiná řemesla," říká. Nutno podotknout, že ve jmenovaných profesích si jen tak jednoduše astronomické sumy herců pracovník těžko vydělá.\nradek kuchař, jana postlerová, jiří hromada


Výlet do New Yorku - Blog iDNES.cz\n16. 02. 2019 16:33:00\nposílám pozdrav z nádherného New Yorku.\nJe to město plné kontrastů. Zatím jsme byly jen "kolem hotelu", ale i tak jsme už zažily hodně.\nPrvní zážitek bylo obrovské letiště v Londýně. Od přistávací haly jsme jely pěkný kus cesty autobusem na druhou stranu k jinému terminálu, pak jsme proběhly proskleným barákem nahoru dolu, abychom zjistily, že pokračujeme ještě někam místním letištním vlakem, nebo metrem. A přesně to vyšlo, že jsme došly k našemu gejtu a už nás odbavovali do letadla. Sotva jsem stihla koupit aspoň vodu a toust.\nLet byl poklidný. Na programu bylo vlastně jen jídlo a jídlo a jídlo. Mezi tím jsme si schruply. Mila dokonce jednou zaspala zmrzlinu, tak jsme zařídila, aby jí to donesli později. Zajímavé bylo přistání. Ještě 100 km před NY jsme byli ve 12 km výšky. Zdálo se nám, že letíme dost vysoko a rychle na to, že máme za chvilku přistávat. Přemýšlely jsme, jak to ubrzdí. A pak to přišlo. Bylo to jako na horské dráze. Během 7 minut jsme byli ve vyhlídkové výšce 2000 m. Přistání bylo jako do peřin.\nZ letiště jsme jely metrem, které známe z filmů. Ono to tu je vlastně všechno fakt jako ve filmu! Staré metro jako z dob před Listopadem v Praze, nebo spíš ještě ošuntělejší. V jednom vagónu nás zaujala tlustá černoška, bezdomovkyně se svými dvěma kufry a hromadou novin. Jeden rozdíl proti Praze tu ale byl zjevný. Nesmrděla a měla krásné zuby. Další osazenstvo byli evidentně pánové byznysmeni. Nažehlení fešáci všech národností. Pak hromada turistů s kufry. A do toho se ozval naplno rap z batohu jedno kluka, který začal tancovat, houpat se na tyčích, chodit po stropě... Mladý černošský performer, který si vydělává tím, že baví lidi. Načež jsme vystoupily a tam na refýži dva skvělí černí jazzmeni hráli dokonale Raye Charlese. Když jsme je míjely, jen jsem si pomyslela: ono je to doopravdy...\nMetro mají přehledné, čisté, jen turnikety z doby, kdy lidi asi jezdili jen s malými kufry. Projít skrz byla trochu groteska. Ale nebyly jsme v tom samy.\nHotýlek máme pohodlný. Super královské postele s hromadou polštářů. Recepční vypadá jako by vypadla ze seriálu Beverly Hills 90210. Celá Donna!\nBydlíme u Grand Central, jedné z hlavních stanic metra. Je to nádherná historická budova obklopená supermoderními mrakodrapy. Ale všechno je v harmonii. Ne jako Londýn, který vzbuzuje pocit chaosu. Prostě to všechno spolu ladí a doplňuje se to. Večer jsme strávily nákupy v Macy ́s a úlovky stojí za to!\nPak jsme si daly na ulici pravý americký hot dog a kafe na 5. Avenue.\nČekala jsem chaos, hluk a šrumec. Je tu cvrkot, auta na sebe troubí, ale všechno má řád a je to organizované, lidi pospíchají, ale usmívají se, a když se na něco zeptáte, tak mile odpoví. Probíhala tak i pasovka na letišti. V klidu, rychle, organizovaně, žádné obstrukce.\nCestou zpátky na hotel jsem si uvědomila dvě věci. Neviděly jsme žádné děti a psy. Evidentně centrum, kde bydlíme, je pracovní zóna. A vlastně ani v obchoďáku žádné děti nebyly. Potkaly jsme jen jednu rodinku, a to byli evidentně turisti.\nMám jet lag. Takže jsem vzhůru od pěti hodin. Mila si vzala prášek na spaní. Právě se probudila. Je osm ráno. Za chvíli jdeme na snídani.\nPřipravila jsem okružní cestu Manhattanem.\nMáme za sebou den plný zážitků.\nZačala bych tím, že moje biologické hodiny jsou trochu rozhozené a díky tomu mám příležitost alespoň chvíli zažívat pocity ranních ptáčat. Pravda je, že život sovy je mi ale bližší. Zažívat tmu dvakrát denně je depresivní.\nNicméně tady mi to až tak nevadí, protože mi to dává prostor na sepisování zážitků bez pocitu, že mi někdo skáče do myšlenek, a na druhou stranu, že já jsem nespolečenská, když se soustředím na počítač, místo na spolubydlící.\nS Miladou si jako cestovní parťáci dobře vyhovujeme. Což doloží výčet dnešních dobrodružství. Tak tedy...\nVstávala jsem v pět, takže za tmy. Nebylo vidět nic, bylo slyšet jen vítr, jak naráží do oken, a šustění prstů po klávesnici. Š-š-š... a na obrazovce se objevila mapa a seznam různých cest z bodu A do bodu B. Připravovala jsem itinerář jízdy, abychom stihly vidět klíčové památky, ale nebyly jako štvanci. Na druhou stranu jsem nechtěla volit tupé popojíždění výletním autobusem, když máme jízdenku na MHD na celou dobu pobytu. To má smysl, když je člověk ve městě na skok a chce vidět památky bez přemýšlení, jak se kam dostane. My tady díky lítačce máme svobodu pohybu a času dost.\nNež se Milada vzbudila, stihla jsem se vysprchovat a na líčit. V osm zazvonil budík. Mila po mě hodila rozespalým okem a konstatovala něco o tom, že vypadám jako z filmu. Tam se taky herečky probudí v dokonalé formě.\nNa cestu jsme vyrazily do hodinky. Dole na recepci jsme pochopily, jak to mají běžní Američané se snídaní. Prostě chytnou do ruky kelímek s kafem a cestou si koupí do sáčku něco k tomu. O jeden blok výš mají přesně tyhle snídaně. Všechno za dva dolary... Já si dala krásně zelený muffin. Byl z pistácií. Voněl i chutnal tak, že tam těch oříšků dali aspoň kilo do každého. Prostě mňamka. Mila si dala pletenec s mandlemi a zázvorovým sirupem. Když to snědla, vypadala, že se k metru bude kutálet.\nPrvní bod na dnešní cestě bylo Times Square. V místním metru jsme jako doma, a tak jsme během chvilky přímo tam - na místě známém z každé oslavy příchodu Nového roku. Hodiny na vrcholku mrakodrapu, svítící reklamy, skupinky černošských performerů, kteří kolemjdoucím prodávají svá nová CD, která slibují, nejrůznější hudební zážitky. Možná z některého z nich bude příští velká hvězda. Míjíme je s výrazem netečného hudebního agenta. Ještě chvíli pokřikují, že děláme chybu, protože to je fakt dobrá muzika. Ale máme je v zádech a kráčíme přímo do náruče Micky Mouse v jeho slavném americkém obleku. Vypadá dokonale. Objímáme se jako staří známí, fotíme se... Tahle přívětivost stojí pět dolarů každou. Odcházíme s pocitem, že to ale stálo za to. Navíc, kdo by tam v tom větru stál zadarmo celý den. Pořád tu fouká. Ale svítí sluníčko.\nNo, chtělo by to trochu se ohřát. Zašly jsme do prvního obchodu s oblečením. Bloumaly jsme mezi regály. Mila si koupila šaty a Aleně svetr. Já konečně sehnala čelenku, která mi pasuje ke kabátu. Obchody praskají ve švech. Mají obrovský výběr. Nejhorší je ale vědět, co si chcete koupit. A na tuhle větu si ještě později vzpomeneme...\nPokračujeme mezi mrakodrapy. Zkušeně se vzájemně podpíráme, když se v záklonu čtyřiceti pěti stupňů snažíme dohlédnout na vrchol. Na exponovaných místech mají dokonce umístěná lehátka pro fotografy, aby nemuseli ležet na zemi. Cik - cak - vpravo - vlevo... Míříme k Rockefellerovu centru.\n"Teda! Podívej! Ty jsou!" Za výlohou se rozvalovaly obří jahody napůl polité čokoládou. To jsme musely ochutnat. Chutnaly skvěle!\nO dvě výlohy dál jsem mi srdce poskočilo radostí. Uprostřed měli všechny šperky s motivy z obrazů Van Gogha. Bylo jasné, že Rockefeller musí chvíli počkat. Tohle musím aspoň vidět. Ale s prázdnou jsem neodešla. Koupila jsem si náušnice k novým černo-zlatým šatům. Protože jsou to kytičky vyrobené ve spolupráci s botanickou zahradou NYC, dostala jsem certifikát, že část výnosu z prodeje jde na podporu zdejší flory. Američani pořád dělají nějaké sbírky, stále hledají cesty, jak někoho podporovat... To je na jejich kultuře jedinečné.\nDoleva, doprava a je to tady! Kluziště je přímo před námi. K tomu romantický náklaďáček coby stánek s kafem. Za volantem sedí plyšový medvěd. Kávu prodává usměvavá černoška. Ve filmu to vždycky vypadá, kdoví jak to není obří stadion. Ale v reálu velikost odpovídá bruslení u Stavovského divadla. Nad ledem se trčí obří zlatá socha zamřížovaná nějakým lešením, protože se tu chystá koncert. Na protější straně je nádherná promenáda s kaskádou tújí, potůček, sošky.\nZa rohem je uprostřed mrakodrapů kostel. Taková novodobá kopie Svatého Víta. Je to trochu architektonický nesmysl, ale nijak to člověka neruší.\nChtělo by to kafe a trochu si sednout. No jo, ale na druhém konci 5. Avenue, než jsme byly včera, je jen řada obchodů předních značek a kavárna nikde.\nCartier, Versage, Zara... Prostě jsme jen tak z té krásy zabočily do vedlejší ulice a netrvalo dlouho, našly jsme útulnou kavárnu, kterou evidentně využívají jen pracující v místních kancelářích. Kafíčko měli moc dobré. Mila si dala čokoládu.\nGramatickou otázku, proč se někdy říká "zírou" a někdy "ou", když člověk chce říct "nula" jsme nevyřešily ani s dopomocí hostů v kavárně, protože jsme si pro diskusi vybraly nějakého Němce, který jen pokrčil rameny a naší zásadní otázkou se dál nezabýval, a obsluha kavárny zas nevynikala v anglické gramatice.\nA tak jsme se bez odpovědi vydaly dál ... Na Grand ZERO "zírou". Monument u metra vyjadřuje bílou holubici. Dvě obří díry do země obehnané mramorovou zdí s tisíci jmen připomínají všechny oběti Jedenáctého září. Památník je to velmi důstojný. Uvnitř jsou kaskády vodopádů. Sem tam do některého ze jmen je zapíchnutý květ bílé růže. Je to připomínka, že tou dobou by měl daný člověk narozeniny. Neubránila jsem se slzám. Spousta lidí si dělala selfie přímo u památníku. Jiní se fotili navzájem. To jsem nedokázala. Přišlo mi to nemístné, neuctivé... Chvíli jsme tam jen mlčky stály a utíraly si oči. Člověku se hlavou žene spousta myšlenek. Obě jsme si pamatovaly úplně přesně, co jsme dělaly, když jsme se o útoku dozvěděly. To se nedá zapomenout.\nVítr zesílil. Ještě že naší další destinací je Centrury 21. Ne, nejdeme do realitky, ale do jednoho z nejznámějších shopping mallů! Ale co to? Na obličeji mi přistála vločka? To je blbost, vždyť svítí sluníčko!\nBezstarostně jsme vešly do nazdobeného obchoďáku. Jak všude obchodníci vědí, u vchodu je třeba prodávat parfémy. Vůně člověka naladí... Zamířily jsme neomylně do 3. a 4. patra s nápisem "Dámská móda". Další dvě hodiny se nám v pojízdném košíku vršily nejrůznější věci. Šaty, svetry, jen tu bundu pro Miladu pořád nemáme. No, nevadí. Najdeme ji zítra. Moje značky jsou Calvin Klein a Tommy Hilfiger. Tam si prostě vyberu vždycky...\nNo jo, ale pořád nakupuji jen pro sebe... Hlodá mě černé svědomí. A pak jsme to našla. Tohle pro mámu, pro ségru, Gabče..., Zuzce k vánocům... Na to, co všechno táhnu ve dvou obřích taškách byl účet milým překvapením.\nZa to překvapení, které nás čekalo dole, tak milé nebylo. Během nákupu se spustila chumelenice. Vločky smísené s ledovými jehličkami a větrem proměnily Grand Zero v nehostinnou krajinu. Vlastně pustinu. Protože domy se ponořily do mlhy a dívat se člověk mohl jen na zem. Rychle pryč! Ale kam?\nNavíc jsme měly hlad. První, co jsme našly byl jakýsi místní country life. Všechno bio, fresh, original Italy... Ceny tomu odpovídaly. Ale kdo by koukal na peníze, když umírá hlady na Severním pólu. Nabyla jsem dojmu, že dnes už nikam nejdu a že se schovám nějak do regálu a počkám do jara... Milady nadšení z té sibérie venku jsem opravdu nechápala. Ještě štěstí, že metro je přímo přes ulici.\nAni na druhé straně Manhattanu nebylo jinak. Pěticentimetrová vrstva sněhu všude, v botách mi čvachtalo, kožíšek zvolna těžknul pod nánosem sněhu. A do toho Milu začaly brát křeče do nohy a musela se zastavit. Ale má aspoň teplé suché boty! Voda v mých vycházkových kozačkách chladla... Hančí a Vrbata... blesklo mi hlavou. Taky umrzli kousek od chaty. Když jsme došly do místa, kde už to známe, zvolily jsme taktiku rozdělení. Každá svým tempem směr hotel. Pro mě to znamenalo úprkem vpřed. Portýr v hotelu se mě ptal, jestli máme v Praze taky sníh. A dal mi doporučení, abych si příště vzala čepici, ne čelenku, abych nenastydla.\nBěhem tří kroků ode dveří pokoje do koupelny jsem zahodila všechno, co šlo, shodila kabát, boty, kalhoty a stoupla si do horké vody. Naštěstí mají sprchový kout s podestou, která slouží jako malá vanička. To je úleva! Horká voda, to bylo to jediné, co jsem potřebovala.\nPět minut za mnou na mě kdosi ťuká. Sněhulák! Ještě že nám včera kromě topení, které bylo chvíli zavzdušněné a musel ho pán opravit, dali přímotop. Rozvěsily jsme mokré věci po pokoji. Do takového počasí by psa nevyhnal! Ale bylo jasné, že psa ne, ale mě jo. Musím si koupit boty a bundu.\nMila má o něco větší nohu než já, takže na nákupy vyrážím v jejích botách. Kabát obalený sněhem po pár návštěvách obchodů je durch. Ještě že mám dost vrstev. Boty jsem vybrala ve druhém obchodě. Horší to bylo s bundou. Chci něco teplého, ideálně nepromokavého a za přijatelnou cenu... Když už jsem našla, neměli moji velikost... a tak znovu. V Macy ́s něco najdu. Poslali mě do osmého patra. A bingo! Rovnou jsem si ji nechala na sobě.\nByla jsem utrmácená, ale v suchu a v teple. Už jen cesta zpět. Měla bych koupit něco k večeři... Jogurty, muffiny, vodu... Konečně jsem měla cestou možnost neřešit jen sebe a dívat se trochu po lidech.\nVítr ustal, evidentně se oteplilo. Prší. Na chodnících tají závěje sněhu. Lidé se chovají různě. Zajímavé pokoukání. Muži v oblecích a fešáckých polobotkách zkušeně čvachtají rozbředlým sněhem a vůbec to neřeší. U chodníků se tvoří zrádné kaluže. Vypadá to, že je tam sněhová hrouda, ale ouha, člověk na ni šlápne a propadne se deset centimetrů do vody. Chudák malá Japonečka... Ta si nabrala... Auta na křižovatkách troubí, zdá se bez důvodu. Je prostě kolona a s tím se nic dělat nedá.\nPo třech hodinách jsem se zcela vysílená dostala do hotelu. Mila už měla strach, že jsem se ztratila. Jasné ale je, že v Macy ́s jsem nebyla naposled. Konečně jsem našla místo, kde si bundu vybere i Milada.\nBudu se modlit, aby se počasí umoudřilo, protože zítra nás čeká Socha Svobody a Empire state building.\nNew York převléká kabáty a ukazuje se nám ze všech možných stran, jako by byl rozmarná holka v nákupním centru. A z nás se pomalu stávají pravé Newyorčanky. S přehledem jezdíme metrem a orientujeme se v ulicích, bravurně zvládáme práci s Metro-card. To chce určitý grif, aby člověk prošel na poprvé. Ale hezky od začátku...\nBudím se v pět s pocitem, že jsem vyspalá. No, moje tělo prostě vstává po sedmi hodinách a je mu jedno, kolik je na budíku. Mám aspoň čas na psaní. Je to vlastně prima, protože každý den prožiji dvakrát.\nKdyž jsem včera ráno datlovala své zápisky, za okny byla tma, jen poryvy větru o sobě dávaly docela hlasitě vědět. Vítr narážel do tabulek, až jsem si udělala chvíli pauzu a modlila se. Pak jsem se ponořila do psaní, a když začalo svítat, bylo jasné, že vítr slábne, mží a sníh mizí před očima.\nPřipravila jsme itinerář pro dnešní den. Kromě památek musíme ještě zajet na Brodway vyřídit lístky do divadla. Sice mi co dva dny píší, že se na nás moc těší, ale podstatný email se vstupenkami nedorazil. Asi skončil někde ve spamu. Hlavou mi proběhlo, že, kdyby na recepci seděla ta ochotná brunetka, mohla bych požádat, aby zavolala do agentury a nechala to doručit znovu. Ta protivná "Donna z Beverly Hills" by asi nebyla nadšená, že po ní něco chci. Možná ta starší černoška, jejíž manžel nás zachraňoval první noc, abychom neumrzly na pokoji, protože jsme měly zavzdušněné topení, ta by taky mohla pomoct. Ale zřejmě slouží jen noční.\nJinak nás dnes čeká vysněný program... Dopoledne Socha svobody a večer vyhlídka z Empire state building a slavnostní večeře.\nRozhodly jsme se pro snídani na ulici. Tentokrát žádné sladkosti, ale pěkně hot dog u stánku. Mila si dala na hotelu jen kafe s cigaretou. Já slupla pro jistotu malý jogurt, abych cestou v metru neomdlela hlady. Jen co jsme vešly do vestibulu, čekalo nás nádherné překvapení. Přímo u turniketu byl rozložený čtyřčlenný jazz band. Tři Černoši a vietnamská bubenice. Tomu říkám New York! Hráli parádně. Lidi kolem pospíchali do práce, ale řada z nich si našla vteřinku, aby jim hodili dolar. Myslím, že někteří to dělají pravidelně, protože jen sáhli pro dolar do kapsy a běželi dál. Stála bych tam celou věčnost.\nProtože jsme chytly 4-Express, byli jsme na Bowling Green za čtvrt hodiny. Metro bylo narvané k prasknutí. A vzhledem k tomu, že všichni vystupovali na Wall street, Grand Zero a podobně, odhadujeme, že pracovní doba začíná bankéřům a úředníkům v deset hodin.\nVystoupili jsme a ejhle! Sice fouká, ale neprší a mraky se postupně přesouvají někam nad moře. Navigační cedulky nás neomylně vedou do tvrze, kde si vprostřed nádvoří v domečku máme vyzvednou palubenky na loď, která nás doveze na ostrůvek k Soše svobody. Růžový pásek na ruce jasně říká, že patříme k těm vyvoleným, kteří mají vstup i do vyhlídky v koruně této dominanty New Yorku. Jsme tu ale o dost dřív. Boarding máme až v jedenáct. Je půl desáté...\nA hele! Na rohu ulice stojí stánek s hot dogy. Jdeme se nasnídat! Já si dala klasický párek položený po americku do rozříznutého rohlíku. Politý je asi vším, co pán měl po ruce. Hořčice, kečup, majonéza. Ne, zelí nechci! To by po ránu mohla být velká legrace. Měla jsem takový hlad, že jsem to zhltla, než připravil objednávku pro Miladu. Ta chudák ani nestihla vyndat foťák, aby mi mého krasavce vyfotila. To její speciál jsme zdokumentovaly. Nakládané kuřecí maso polité obdobnou směsí sosíků bylo pro fotku přímo dělané. Postávaly jsme na ulici a přemýšlely, čím ukrátíme čekání na loď.\nChtělo by to kafe. Na rohu náměstí jsem uviděla nápis Bakery. V pekárně budou kafe mít určitě. Všude si ke sladkostem rovnou můžete koupit cafe to go (s sebou). Mila pokuřovala venku pod stromem s nádherně žlutými listy. Zkoumala listopadky zaváté zbytky sněhu a já se vydala na průzkum.\nNebyla to jen tak ledajaká pekárna. Byla to docela velká sámoška se všemi možnými druhy jídla: pult s teplými pokrmy, ovoce, dortíky a nejrůznější druhy sladkého pečiva. Ve vzduchu voněl čerstvě upečený bannana bread. Vtipná prodavačka se rozšafně bavila s lidmi ve frontě. Banánový chlebík miluju. Je to taková typická americká bábovka.\nPtáčci zkušeně posedávající na stromě před obchodem věděli, že pár drobečků odpadne, jen se pustím do jídla. Rozdělila jsem se dobrovolně. Slétlo se jich celé hejno. Byli takoví trochu kulatí. Možná to není zimním peřím, ale tím, že před cukrárnou vysedávají a baští sladké drobečky pravidelně.\nV tom nás upoutalo cosi blýskavého na druhé straně křižovatky. Mila dojedla a vydaly jsme se zjistit, co to je. Po pár krocích jsme stály u přechodu, načež jsme uviděly za rohem Grand Zero a Bílou holubici ve vzdálenosti asi jako od sochy Václava ke kolejím v půlce Václaváku. Vyprskly jsme smíchy a udělaly se pár fotek. No, on ten Manhattan není zas takový obr, jak to vypadá na první pohled.\nBlyštivé cosi byl důmyslný kus umění. Byla to vlastně sestava desek, ve kterých byly nasázené skleněné diamanty. Jak se do nich opíralo sluníčko, hrály všemi barvami. Ještě jsme si zdálky vyfotily očekávaný cíl naší cesty. Ale pořád nám zbývala víc jak půlhodina do odjezdu lodě.\nAle nějaká je zrovna v přístavu. Tak se aspoň ohřejeme v odbavovací hale. Sedneme si tam a počkáme na tu naší. Prohlídka šla rychle, ale chyba lávky! Nemají tu žádné lavičky, ani židle. Co kdybychom se tedy tvářily, že patříme na tuhle loď, ne na tu další? Vyrazily jsme směle kupředu. Palubenky jsme držely v ruce a rázně vykračovaly. Námořníka na nástupním můstku jen zajímalo, že je máme. Detaily neřešil.\nChytly jsme si místečka na venkovní palubě, abychom dobře viděly. Během pár vteřin bylo jasné, že tady si uženeme zánět močáku. Mila sáhla do svého minibatůžku, který je vlastně tak trochu bezedný. Vytáhla tlustou šálu a sedla si na ni. Pro mě vytáhla českou vlajku se slovy, že ji určitě nezneuctím víc, než někteří naši politici. Bylo mi to trochu proti srsti, ale v zájmu zachování zdraví...\nKdyž se loď rozjela, začalo to foukat tak, že jsme rychle hledaly místa v kryté části. Ale ta obloha! Černé mraky vítr odehnal nad moře a pro nás zůstala absolutní modř. Na zádi se třepotá americká vlajka, v dálce se rýsuje stále hezčí panorama Manhattanu. Pobíhám po lodi s vlajkou v ruce. Potřebuji fotku se Sochou svobody. Please... Ochotný Španěl mě vyfotil a já byla nejšťastnější na světě.\nZítra slavíme dvacet devět let od Sametové revoluce! Tomu říkám načasování!\nBěhem pár minut jsme vystupovaly na břehu a obří kolos se tyčil kousek od nás. Nezbytná kontrola a jdeme nahoru. "Striptýz" děláme pravidelně. Odložte si hodinky, pásky, bundy, svetry. Baťůžky si odložte do trezoru... Jde to rychle.\nSvléknout, obléknout a hurá do slavné koruny.\nZážitek to byl veliký, ale rozhodně ne pro klaustrofobiky. Na piedestal výtahem a pak hezky pěšky. Schůdečky uzounké, točité... a bylo jich opravdu hodně. Totálně mi vyschlo v puse. Funěla jsem jak sentinel, ale se zatvrzelostí sobě vlastní jsem šlapala dál. Pravá, levá, pravá, levá. Konečně jsem nahoře. Prostor asi pro pět lidí a tři malá okénka. To je ten zážitek, pro který jsme se sem všichni vydrápali. Když jsem udělal poslední krok nahoru, asi dvanáctiletý kluk se mi podíval přímo do očí a konstatoval: "Zvládla jsi to." Hlavou mi proběhlo, že asi vypadám, že zkolabuji, když má tyhle průpovídky. Jeho široký úsměv mi ale prozrazoval, že to je jen to všudypřítomné americké povzbuzování, poplácávání po zádech, že jsme dobří. Prohodili jsme pár slov. Při pohledu z okénka jsem cítila zvláštní chvění. To není možné! Já jsem tady!\nCesta dolů byla stejně točitá jako nahoru. Akorát se mi začaly chvět nohy, protože jsem teď viděla, jak jsme vysoko v té konstrukci. Hlavou mi blikla horolezecká rada, kterou mi dával kdysi Tomáš. Tehdy mi to přišlo absurdní, protože horolezectví opravdu není můj sport, ale teď jako bych to pravidlo našla. Tři body - vždycky musíš mít pevné tři body a jeden může být volný. Dvě nohy, ruka. Dvě ruce, noha... Já se zábradlí držela tak křečovitě, že o dvou pevných bodech nebylo vůbec pochyb.\nHurá! Jsme na zemi! Ale kde je Mila? Touhle myší dírou musí jít každý sám za sebe... Šla za mnou, to vím. Čekala jsem u východu. Minutu, dvě, pět... Narůstala ve mně nervozita. Pak jsem vytáhla fotku v mobilu a ptala se kolemjdoucích. Měla jsem strach, že se jí udělalo blbě. Rozhodla jsem se, že u výstupní kontroly požádám o pomoc, pokud ji nenajdu. Cesta k security servisu vedla přes prodejnu suvenýrů. A koho tam nevidím! Nevím, jak se jí to povedlo, ale prošla nějakým únikovým východem a sjela dolů výtahem. A tak jsme se vydaly na obhlídku ostrůvku.\nVyšly jsme směrem k vyhlídce na New York. "To je ono, to je ono!" začala pokřikovat Mila. "To je ten pohled, který jsem myslela. To není z Brooklynského mostu, to odsud!" Bylo to opravdu nádherné. Sluníčko se opíralo do mrakodrapů na břehu oceánu a nás naplňoval pocit absolutní svobody. Rozložily jsme vlajku a nechaly se vyfotit. Já pak celou dobu nosila vlajku hozenou přes ramena a chtělo se mi brečet. V předvečer 17. listopadu a stojím u Sochy svobody! Kdo by si to tenkrát pomyslel, když jsme cinkali na Václaváku klíči.\nByl čas opustit ostrov a vrátit se na pevninu. Po chvíli loď zastavila, vyhrnuly jsme se s davem ven. Ale co to? Kde to jsme? To nevypadá jako ten přístav, co jsme z něj odjížděly. No, uvidíme. Krásná starobylá budova brzy ukázala, co je zač. Národní muzeum! Sem jsme tedy nechtěly, ale když už jsme tu, tak si dáme aspoň kafe. Menu zvalo k výběru jídel jako Burger přistěhovalce, Burger svobody... Tak jsem si ho objednala. Jídelna vypadala, jako by vypadla z fotografie třicátých let. Byly jsme přímo v místech, kudy na americké území vstupovaly všichni migranti té doby.\nDalší loď nás dovezla na správný břeh. Mezi tím jsem v mailu zjistila, že naše hodná recepční vyřídila naše vstupenky na Broadway, takže nikam nemusíme. To se hodí. Docela bych se natáhla, než půjdeme koupit bundu pro Milu a než půjdeme na večeři.\nNakonec jsme daly přednost odpočinku. Bundu koupíme zítra. Dvě tři hodinky odpočinek a vzhůru za dalšími zážitky.\nVečeře v luxusní restauraci v přízemí Empire state building stála za to. Vychutnávaly jsme si každé sousto. Obří krevety, losos se švestkovou omáčkou a kostičkami dýně... Na závěr čokoládová, vanilková a mandlová zmrzlina. Prostě delikatesa. Mila měla rybu jako předkrm a farmářské kuře s hráškem a dýní. Zmrzlinová tečka byla dokonalá.\nPo další osobní prohlídce jsme vyjely do 80. patra. Vítal nás tam usměvavý černoch v livreji, živě tam hrál skvělý jazzman a kolem dokola se rozprostíral do tmy položený New York. Osvětlené budovy, avenue, mosty přes Hudson. Nedá se to popsat slovy. Mám trochu pocit jako na moři. Poryvy větru budovou neznatelně pohybují. Ale moje těžiště tohle vnímá hodně citlivě. Nevadí, chvíli se to dá vydržet... Vtipná Černoška nás posílá výtahem do 86. patra. Tam je výhled na ochozu věže. Fučí to, ale pohled z téhle výšky je nepopsatelný. Ale to není konec! Nás čeká ještě 102. patro. Tam, v té úplné špičce pod stožárem, stojíme samy dvě a pán v uniformě. Říkám mu, že stále nevěřím, že jsme tady. Kolikrát tuhle větu asi slyšel? S úsměvem odpovídá, abychom si to tu užily, času máme, kolik chceme. Vidíme všechna místa, která už jsme navštívily. Malá bílá tečka mezi paneláky je kluziště u Rockefelerova centra. Celé město máme jako na dlani.\nJe čas se vrátit. V 80. patře je obchod se suvenýry. Dětem vezu lízátka s plyšovým King Kongem. Tady se ale hýbe podlaha opravu hodně! Mám mořskou nemoc. Musím se rychle stabilizovat. Držím se pultu u poklady a paní pokladní se evidentně dobře baví. Nemám si z toho nic dělat, dole to přejde.\nHa, ha, ha. No, mě to tak vtipné nepřijde.\nNámořnickým krokem jsem vyšla z budovy. Naštěstí na 5. Avenue to známe s Milou dobře obě dvě, takže se můžeme rozdělit. Já potřebuji přidat na tempu a lehnout si do postele. Milu bolí trochu noha, tak půjde pomaleji.\nPřemýšlím, jestli je to na mě vidět. Motá se mi hlava, silnice se houpe, ale za ten pohled to stálo. Převýšení 400 metrů během pár minut člověka prostě rozhodí. Dovrávorala jsem do pokoje a plácla s sebou na postel. Asi za deset minut někdo buší na dveře. Samozřejmě Mila. Rychlost, kterou ze sebe strhala věci a zavřela se na oné místnosti byla fascinující.\nÚleva byla veliká. Výškový rozdíl jí nerozhodil těžiště, ale střeva. Tak to si to kuře dlouho neužila. Když sebou plácla do postele, začala mi líčit své pocity. Došly jsme k závěru, že bylo opravdu štěstí, že to stihla. V jednu chvíli totiž hrozilo, že by mohla znečistit slavnou Pátou Avenue. A za to by jí určitě napařili veřejné práce. Už vidím, jak bych jí musela vysvobozovat z ruky zákona...\nVšechno ale dobře dopadlo a můžeme se těšit, co přinese zítřek\nZážitky se vrší jeden přes druhý a jsem ráda, že jsem vám začala denně psát, protože bez toho by spousta detailů zapadla a vzpomněla bych si na ně možná jen náhodně.\nDen začal vtipně. Vzhledem k tomu, že denně nachodíme mezi 15.000 - 22.000 kroky, tedy 10-14 km, začaly se ozývat svaly na stehnech. Nejvíc chudáci dostaly zabrat cestou do koruny Sochy svobody. Každý nevinný úkon, jako třeba vstát z postele, zvednout se ze záchodu, dát si nohu přes nohu a zapnout si zip na botě, doprovází hlasité ohohou. Já jsem chtěla v jednu chvíli udělat něco tak neprozřetelného jako kleknout si na širokou královskou postel a natáhnout se k oknu pro odložený telefon. Levé koleno na postel, natáhnout se dopředu, ou, plác a strašný smích. Druhý potřebný "krok" po posteli jsem už neudělala. Cítila jsem se jak chrobák. Těch pár centimetrů jsem se sunula po břiše. Mila se při pohledu na tuhle scénu dobře bavila. Ale jen do doby, než ona měla vstát z postele. Zjistila, že i v jejím těle existují kolenní úpony a stehenní svalstvo. Svorně jsme se belhaly po pokoji a stále se přesvědčovaly, že to přejde... Během dne jsme zjistily, že dneska to ale nebude. Každý krok ze schodů, včetně tak banálních věcí jako krok z chodníku do vozovky, je vnitřní boj, jestli to je nutné jít zrovna tudy. Výhoda je, že většina velkých křižovatek má část pro vozíčkáře, tak se dá chodit tudy.\nDnešek měl jasné tři cíle... Dojet na amway, koupit Miladě bundu, protože na té staré už je podšívka roztrhaná tak, že se těžko odhaduje, co je díra do rukávu, a večer muzikál!\nMetro 7 a 4 řeší vlastně všechny naše jízdy po mě městě. Nebylo tomu jinak ani cestou do Flushingu, kde je amway prodejna. Dívala jsem se do mapy a je to u nějakého sportovního areálu, tak bychom to měli snad najít. Tady se projevila moje totální neznalost tenisu, protože ten "nějaký stadion" je Flushing meadows, kde se hraje US open. Firemní prodejna je kousek od metra a je přímo jednou z prodejen na vnějším obvodu stadionu.\nMístní amway manažer byl skvělý. I slečna, co nás obsluhovala. Přesvědčila jsem ho, že Evička ví, že si chceme nakoupit něco na její registrační číslo - což je tedy pravda - nicméně to byl trochu nestandardní úkon, když u toho nebyla osobně. Nicméně jsem slečně na pokladně vysvětlovala, z jaké jsme dálky (nešla jsem do podrobností, jako že se dnes sotva plazíme). Dostatečný dojem vzbudila slova jako Prague, Europe, splněný sen vidět New York... Amwayáci jsou prostě po celém světě stejní :-) Pan manažer byl v Praze loni, když si dělal výlet po Evropě. Vyšel nám vstříc a mohly jsme si vybrat, co jsme chtěly. Hlavně jsme měly chuť na XSy - prodávají tu variety mix, takže každá budeme mít 6 kusů a z toho 5, které u nás nemáme. A nezbytné tyčinky s oříškovým máslem a borůvkové v jogurtu. Padala jsem hlady. Ke snídani jsem měla jen jogurt. Mila nejedla nic, protože v jejích střevech dozníval včerejší noční zážitek. Slupla jsem tedy jednu tyčinku, zapila XSem a cítila se blaženě.\nProtože se tento víkend žádný tenis nehraje, metro stavělo v každé stanici. Evidentně ve Flushingu a Queensboro žije velká komunita Vietnamců nebo Číňanů. Včera jsme jely ve vagónu snad jediné dvě bílé mezi Černochy směřujícími na Bronx. Dnes jsou kolem nás samí Asiaté. Ve Queensboro přistoupilo hodně Hispánců. Přemýšlely jsme, ze kterého filmu tuhle čtvrť známe. Na nic konkrétního jsme nepřišly. Jen jsme konstatovaly, že to známe.\nCestu nám zpestřoval jednonohý zpěvák s repráčkem zavěšeným kolem krku. Zpíval moc hezky. I když my jsme mu nic nedaly, bylo takových 15-20 lidí, kteří mu do kelímku něco hodili.\nKdyž Mila vstávala a chtěla si hodit přes rameno svůj bezedný baťůžek, aktuálně nacpaný deseti plechovkami, málem omráčila vedle stojícího pána. Měl štěstí. Minula těsně. Jsem přesvědčená, že vůbec netušil, že mu hrozilo smrtelné nebezpečí. Usmíval se na nás s výrazem místního obyvatele, který zkouší podle zvuků, které slyší, odhadnout, jakým jazykem mluvíme.\nZ metra vedly eskalátory. Hurá!\nCestou do hotelu jsme míjely hezky naaranžovanou výlohu s bundami. Bingo! Sice prodavač dělal, že nás nevidí, ale nenechaly jsme se odradit. Obrovskou tyčí jsem se snažila Mile sundat tu správnou velikost z horního věšáku. Na poprvé to nevyšlo. Těsně vedle. Tak jsme pánovi přidělaly trochu práce. Ale zvítězily jsme. Mila odcházela nadšená. Mission accomplished! (Mise splněna).\nPřes ulici byla sámoška místního typu, takže i bufet s teplým jídlem. Chtělo by to něco do zobáčku. Tak co si dáme?! Oko mi neomylně padlo na kuře s pomerančovou omáčkou. Já se zblázním, oni to mají! Na tomhle jídle jsem žila v Orlandu. Miluju tu nasládlou chuť. Akorát jsem trochu zapomněla, že i malá porce zmrzliny je tady obrovská. Myslela jsem, že si po obědě dám jen tak něco na chuť, ale to se nedalo sníst.\nK hotelu je to lehce z kopce, takže pohoda. Ale těch pět schodů u vstupu je vražedných. Ještě že je tam zábradlí, po kterém se dá vyšplhat nahoru.\nÚleva... Potřebujeme se trochu natáhnout, zregenerovat a vyrazit do Lord and Taylor. Hodina utekla. Je čas vyrazit, abychom se vrátily včas a připravily se do divadla.\nNejvětší tradiční obchoďák v NYC zavírá. Nájem na Páté je tak vysoký, že už to neutáhnou. Nápisy ve výlohách mluví jasně. "Zavíráme, všechno musí pryč". To, co se děje uvnitř je jeden velký chaos. Dole jsou šperky a ozdoby, o patro výš parfémy a kosmetika, další patro plné krabic s botami, pak dvě patra dámské módy... Pokladny jedou naplno, ale dost pomalu, protože systém nestíhá vyhledávat všechny položky. Po třech hodinách jsme k.o.\nNa pokoji na velký odpočinek není čas. Čeká nás Broadway!\nJdeme za dámy. Hodíme na sebe každá něco nového a vyrážíme do víru velkoměsta. Všude davy lidí. Zářící reklamy. Na 44. ulici je jedno divadlo vedle druhého. Každé hraje nějaký skvělý muzikál: Aladin, Anastasia a PHANTOM!\nPřestože se fronta zdá obrovská, jsme za chvíli uvnitř. sedíme na dobrých místech. Celou scénu máme jako na dlani. Minutu před začátkem přijde nekompromisní uvaděčka a zavelí vypnout telefony. Když to člověk neudělá hned, posvítí mu ostrým světlem z baterky do očí a pronikavým hlasem řekne: "Vy! Vypnout! Hned". Jeden Japonec neposlechl ani druhou výzvu. "Vypnout, nebo ven!" hrozí drsně.\nHlediště ztemnělo. Na scéně začíná dražba předmětů přesně jako první scéna z filmu...\nTo není možný! My jsme na Broadwayi! Fakt! Je totálně vyprodáno.\nNedá se slovy vypovědět pocit, když nás hudba obklopuje ze všech stran. Cristine zpívá jako o život. S každou scénou do svého výkonu dává víc. Prvně mi vyhrkly slzy, při první scéně v podzemí divadla. Když zpívají duet s Fantomem. Běhá mi mráz po celém těle, ježí se mi chlupy na rukou. To jsou výšky. Scéna je dokonalá. Kulisy, kostýmy. Raul a Madame Giry jsou úchvatní. Ona má hodně hluboko posazený hlas, takže to dodává roli na dramatičnosti.\nPadající lustr padal nad hlavami diváků a skončil na jevišti. Člověk má pocit, že je přímou součástí děje. Po pár minutách přestávky začíná Maskarade. Dokonalá choreografie. A ty kostýmy! Scéna bere dech. Point of no return a scéna u hrobky... jdeme do finále. Závěrečný trojhlas - souboj v katakombách divadla je absolutní vrchol pěveckého umění. Brečím a jsem ráda, že vedle mě i za mnou slyším vzlykat ostatní dámy. Ale co. I kdybych byla jediná v divadle...\nStanding ovation !!! Celé divadlo je na nohou! Potlesk, děkovačka, rozloučení dvou hlavních představitelek Cristine posledních let. Jedna z nich odchází ze zdravotních důvodů, pozvou ji na scénu. Odehrála představení 2400x. Včetně vedlejších rolí se číslo vyšplhalo na 3900. Dnešní pěvkyně hrála roli 6,5 roku. Věřím, že i jindy, ale dnes tomu dala všechno.\nNádherný zážitek trochu nemístně narušuje jen pocit, že asi neslezu těch dvacet schodů dolů. Nahoru to jde, ale dolů mám pocit, že se mi nohy každou chvíli podlomí.\nVenku je šrumec. Abychom trochu vstřebaly všechny dojmy, kráčíme v podstatě mlčky v davu. Na rohu ulice jsme si koupily obří preclík. Kde je ale ten vchod do metra? Prodavač ochotně ukáže směr.\nJsem utahaná jako kotě, ale šťastná.\nZítra nás čeká Central Park.\nNedělní program jsme zvolily trochu volnější. Teda to byl původní záměr. Věci se tu ale dějí rychle, takže jsme si vyzkoušely trochu ranní flexibility. Právě, když jsem dokončila své zápisky, se Mila probudila. Bylo něco před devátou. S krabičkou cigaret odešla zjistit, jestli káva na recepci chutná stejně dobře jako v dny předešlé. A mně mezitím napadlo zadat do vyhledávače "baptist church Manhatten". Hurá! Na Madison Avenue jeden baptistický sbor je. Svižnou chůzí dvacet minut... To stihnu! Bylo to ad hoc rozhodnutí a pro Milu by to bylo náročné, takže zvolila alternativní program...\nJá jsem došla do krásné budovy baptistů právě včas. Jako všude po světě, mě hned u vchodu přivítali dva členové sboru. Starší usměvavá dáma a mladý sympatický Černoch. Sbor trénoval písně. Pro mě známá atmosféra. Začínalo se studiem Bible v malé učebně. Následovalo velmi emocionálně silné kázání z knihy Habakuk. Sbor zpíval nádherně. V závěru měl sólo muž asi tak v mém věku. Byl to nádherný zážitek. Dopoledne uteklo jako voda, živá voda... Odcházela jsem občerstvena na duchu a posilněna donatem, který jsem dostala na cestu.\nCestou jsem chvíli šla za Hispánkou, která řešila něco ohledně devadesátileté babičky, která byla evidentně při síle a chtěla někam jet. Byl to jen útržek rozhovoru, který jsem zaslechla, když jsem se jí snažila předejít. Měla hlubší, krásně znělý hlas. Mluvila rychle. Právě když jsem jí míjela, vykřikla zcela neočekávaným pišťákem: "What?!" Já se lekla tak, že jsem až nadskočila. Obě jsme se začaly smát. Udělala rukou omluvné gesto, zastavila se a já pospíchala dál.\nKdyž jsem se vrátila na hotel, Mila mi ukazovala pár krásných úlovků, které našla na nedělním trhu, ve který se proměnila Lexinton Avenue u našeho hotelu. Domluvily jsme se, že jdeme na oběd do sámošky jako včera. Než jsme tam ale došly! Mila ještě potřebovala zkouknout jeden batůžek. Ve vedlejším stánku měli krásné šperky. Polodrahokamy a drahokamy ve stříbře. Ségra bude mít narozeniny... Trochu jsme smlouvaly o množstevní ceně. Dohodly jsme se. Mladá Asiatka evidentně ví, jak uzavřít dobrý obchod. Odcházely jsme s pocitem, že ty naše sestry opravdu milujeme...\nK obědu jsme si vytvořily zvláštní mix všeho možného, co se na pultě našlo. Nechybělo ani "chicken orange". Zlákat Miladu, aby propadla téhle chuti taky, nebylo nic složitého. Tentokrát jsme doplnily i nějaké zdravé věci, jako jahody, ostružiny, mango, avokádo, melouny. Mila přidala i dva lupeny něčeho zeleného, aby to vypadalo zdravě. Myslím, že tím maskovala nějakou dietní chybku, která se pod salátem krčila a dělala, že tam vůbec není. Já zvolila fantastické těstoviny a letní závitky.\nPůvodní záměr, že vyrážíme hned po obědě směr Carnegie hall a Central park brala trochu za své, jen co jsme vyšly zpět na ulici. Bylo třeba koupit na trhu ještě nějaké blbinky a dárečky. Abychom časovou ztrátu dohnaly, rozhodly jsme se, že Mila půjde napřed na roh čtyřicáté a Páté. Já mezi tím skočím zpátky do hotelu, abychom nemusely nosit nakoupené věci s sebou. Důvod, proč jsme trochu tlačily na to být v Central parku včas, byl fakt, že dopoledne Mila mluvila s Miroušem, který jí právě tohle kladl na srdce. Prý musíme být v parku za světla, protože tam Police New York našla mrtvolu. Nakonec z něj vylezlo, že kouká na nějaký seriál. Takže o aktuálnosti a věrohodnosti zdroje by se dalo lehce pochybovat. Konstatovaly jsme, že vlastně nevíme, jestli se vrátíme do Prahy, protože tam podle zpráv na Seznamu našla policie pět mrtvol bezdomovců, což vypadá jako výrazně čerstvější informace o dění v naší sladké domovině.\nNejdřív ale jdeme ke Carnegie hall. Je to po cestě! Šly jsme zvolna. Vedly jsme vtipné komentáře a řeči. Jsme na sebe dobře naladěné, takže poslouchat někdo naše konverzace, tak si bude myslet, že jsme puberťačky. Není to tak jednoduché jít po Times Sguare a netečně míjet výlohy s nejrůznějšími lákadly.\n"Chybí mi ještě pohledy a známky...". O pár metrů dál to mám vyřešené.\n"Chtěla bych nějaký hezký hrneček...," nahlíží Mila do výlohy. "Hezčí než já, stejně nekoupíš." No, koupila minimálně stejně hezký jako mám na hotelu.\nSedmá Avenue je opravdu dlouhá. Když už se nám zdálo, že jsme ušly už pěknou dálku, potřebovaly jsme si ověřit, že je Carnegie hall stále před námi. Byly jsme v dobrém rozmaru a klidně se mohlo stát, že jsme ji minuly. Ptát se místních stánkařů je zbytečné. Jsou to kulturní ignoranti. Ne každý turista je zas ochotný se s vámi zastavit, obzvlášť když člověk drží něco v ruce. Okamžitě předpokládají, že jim chcete něco prodat. To nám ale došlo až po pár marných pokusech vypáčit z někoho jakoukoliv reakci. Držela jsem v ruce sáček s pohledy... Když jsem je schovala do tašky, jako mávnutím se lidi proměnili zas v usměvavé ochotné bytosti. Jdeme správně a zbývá už jen kousek.\nAle nás už bolí nohy. Chce to kafe a na chvíli si sednout. Než jsme všechno dopily, jako by se začalo šeřit. To bude těmi mraky... Mila začala vtipkovat o tom, abychom do toho Central parku nedošly za tmy, co kdyby tam byla ta Mirkova mrtvola. Než jsme ale rozvinuly myšlenku, Mila se na mě poťouchle usmála a strčila mě do prodejny s botami. Chtěla sis nějaké koupit, když ty původní máš rozbité. Ne, vlastně jsem si nechtěla nic koupit... třeba až v Praze. Potřebuji nějaké kvalitní boty. Po chvíli netečného bloumání mezi regály jsme málem dostala psotník. To jsou ony! To jsou ty z toho eshopu, co se mi tak líbily a já se je bála objednat, když si je nemůžu zkusit! Ale ta cena... To není žádné Macy ́s nebo výprodej v Tayloru. Kožené, ručně vyšívané, dokonalé. Kdyby mě Mila pořád nehecovala, asi bych přesvědčila sama sebe, že je to moc a že je nepotřebuji. Ale ten poťouchlík nedal pokoj. "Tak se jen zeptej, jestli mají tvé číslo... Tak to jen zkusíš, třeba nebudou pohodlné a budeš mít klid..." Ale co když budou mít mé číslo a co když budou pohodlné, běželo mi hlavou. Vnitřní hlas říkal, že jsem blázen, druhý se přikláněl k Mili... Asi zítra nebudu mít ani na chleba a vodu a na letiště půjdu pěšky, ale šťastná jak blecha, jsem si odnášela sólo kapra.\nJeště jedna křižovatka a jsme u Carnegie hall. Ale co to? Z ničeho nic, jako by někdo zmáčkl vypínač, byla tma. Nevadí, co se dá dělat? U focení před slavnou hudební síní jsme se docela vyblbly.\nDo Central parku jsme dorazily o tři čtyři bloky později. Je tma jak v pytli. Chudák Mirouš, až se dozví, jak jsme "riskovali".\nVšude se prohání davy běhajících lidí. Někteří jezdí na dvojkolech. Spousta turistů volí vyjížďky kočárem s koňmi. Do toho policie na koni a o pár metrů dál i dvě policejní auta. Rušno jako v poledne. Některé fotky díky všemožným lampám a světlům vypadají, že jsme tam za dne. Cíle jsme dosáhly.\nCestou zpátky jsme našly krásné kluziště na Páté. Všechno je vánočně nazdobené a, přestože je tu spousta lidí, dýchá tu všude pohoda.\nZbývá napsat pohledy, zabalit kufry a zítra se vydat k poslední destinaci, kterou je Wall street.\nDnes byl klidný a vtipný den zároveň.\nNež se rozepíšu o posledním dni v New Yorku, musím ještě zmínit jednu vtipnou historku, kterou jsme zažily cestou z Central Parku. Soukromě jí říkám "Jak jsme přepadly Černocha".\nPůvodně to vlastně mělo být zcela nevinné pořízení jedné fotografie vánočního stromečku v hotelovém lobby. To, co se z toho vyklubalo, byla situace jako v grotesce. Ale hezky popořádku. Vracely jsme se na hotel, když jsme si za oknem všimly nádherného vánočního stromečku. Bíle ozdoby vypadaly velmi romanticky. Dostala jsem skvělý nápad, že si stromek vyfotím. Budova měla ale kouřová skla, takže bylo potřeba projít točícími se dveřmi, udělat cvak a odejít. Rázně jsem vyrazila. S vervou sobě vlastní jsem se opřela do dveří, ale ouha. Nešly otevřít. Zpoza vysokého recepčního pultu se vynořil mladý Černoch. Jeho už tak velké oči se v okamžiku ještě jednou tak zvětšily a dalo se v nich číst, že mě považuje za vetřelce. Ráznost mého chování ho přiměla se přiblížit ke dveřím a otevřít mi boční vchod.\n"Přejete si?" zeptal se ostražitě.\n"Máte tu krásný stromek, můžu si ho vyfotit?"\n"Prosím?!" odpovídal pomalu a trochu nechápavě. "Jaký strom?"\n"No, tady ten Christmas tree!" ukazuji a hrnu se dovnitř. "Já bych si ho jen vyfotila!"\nPud sebezáchovy mu zavelel udělat krok vzad. Než se vzpamatoval, měla jsem stromek vyfocený a byla zpět ze dveří. Jen pro jistotu – jako by to nebylo zřejmé - jsem se zeptala: "To asi není hotel, že?!" Na odpověď jsem ani nečekala, protože bych asi vyprskla smíchy a muž v uniformě ochranky by to mohl brát jako urážku.\n"Ne, Madam, to je kancelářská budova a je neděle večer...," znělo za mými zády.\nTo už jsme si ale s Milou vykračovaly po chodníku, jako by se nechumelilo.\nDen odletu začal hrou tetris. Tak by se totiž daly popsat naše snahy sbalit efektivně naše zavazadla. Pořád něco buď přebývalo, nebo zas zbývalo příliš místa. Vzalo to asi dvě hodiny, a nakonec jsme to tak nějak sbalily. V mém kufru bylo ještě nějaké místo na pár triček, nebo nějaké sáčko. Naopak mi přebývaly boty. Detaily jsme neřešily. Zbýval nám ještě téměř celý den do odjezdu a kdo ví, co ještě cestou pořídíme... Na recepci měla službu Britany, holka, která nám pomohla vyřídit lístky na Broadway. Bylo jasné, že milejšího člověka jsme nemohly dnes na recepci potkat. Odstěhovaly jsme všechny kufry a tašky do místnosti pro zavazadla, zkontrolovala jsem čas, kdy přijede taxík a hurá na Wall street.\nVystoupily jsme z metra přímo na začátku ulice. Co nás překvapilo, že to bylo hned na rohu u Century 21 a Grand Zero. Jen o pár metrů dál bylo náměstí, odkud jsme odjížděly k Soše svobody. Vlastně je to všechno kousek od sebe. Vydaly jsme se ulicí plnou bank. Viděly jsme i jeden dost velký nápis Wall street. Pořád jsme čekaly, že budeme nějak ohromené, vlastně možná jsme ani nevěděly čím. Objevily jsme krásnou červenou děravou krychli stojící na špičce. Pěkný kus umění. Okamžitě nás napadlo totéž, co miliony turistů před námi... Musíme se vyfotit, jako že ji podpíráme. Po chvilce jsme došly na malé náměstí a tam konečně stála budova burzy. Kus náměstí byl zahrazený. K budově smí jenom autorizované osoby. Není to žádná turistická atrakce. Lidi tam chodí pracovat a dělají tam ten velký byznys. Odškrtnuto! Byla jsem na Wall street! To bylo něco, co jsem chtěla vidět já. Je to symbol velkého byznysu. Takže jako správný fundraiser jsem to musela vidět.\nPřepadl nás hlad. Nebylo divu. Bylo skoro poledne. Už jsme se těšily na poslední "chicken orange". Po kuřeti v pomerančové omáčce se mi bude opravdu stýskat. Než jsme došly do sámošky s jídlem, míjely jsme obchod s oblečením. Skrz výlohu bylo vidět dovnitř. A hned u vchodu visela krásná černá bunda s růžemi. Opravdu hezká. A tak bylo jasné, že Mila bude muset svůj příručák vyndat z kufru a vměstnat na jeho místo bundu. To se hodilo i mě, protože do jejího "kufříku" se tak krásně vešly i moje přebývající boty.\nVe dvě hodiny se pro nás stavil v hotelu Bryan, manžel mé známé Cathy. Shodou okolností měl o tři čtyři ulice dál svou kancelář. Cathy se k nám přidala chvíli na to. Strávili jsme hodinku a půl příjemným povídáním. Ale pak už se nachýlil čas odjezdu. Přijel pro nás obří hotelový taxík. Připadaly jsme si jako vládní delegace. Po hodině jízdy na letiště jsme se rozloučily s New Yorkem. Odbavení šlo hladce. Nasedly jsme do letadla. Chvíli po startu jsme se navečeřely a já jsem usnula.\nUběhlo víc jak šest hodin. Já celou dobu prospala jako miminko. A co dělá miminko, když se vzbudí? Má hlad a musí se napapkat. A tak pár minut poté se nad Dublinem servírovala snídaně. Vyšlo to akorát. Ve vzduchu je třeba také hodně pít. Vodu nám nosily v malých dvoudeckových lahvičkách. Jednu z nich si Mila hodila bezděčně do batůžku. Následnou manipulací lahvička propadla někam na dno.\nPřistání v Londýně bylo hladké. A jako minule, čekala nás jízda autobusem a kilometry bludištěm Terminálu 3. Cestu autobusem si Mila krátila pojídáním tictacků. Seděla vedle mladé černošské maminky, která na kočárku vezla asi dvou-tří letou holčičku. Vypadala jako mrkací panenka. Seděla, ani se nehnula. Jen oči s dlouhými řasami se občas pohnuly. Když mi Mila nabídla pár bonbonů, natáhla se k ní mlčky malá černá ručička. Výraz v očích byl dost výmluvný. A tak jsme navázaly nové přátelství. Než se stihlo rozvinout více, autobus zastavil a dav se vyvalil do útrob terminálu.\nVšichni jsme opět museli projít celní kontrolou. Rychlost odbavení byla strašná. Evidentně má Londýn nedostatek pracovních sil, a tak angažovali lenochody. Nebylo by to nijak dramatické, kdyby Miladin baťůžek místo po pásu k nám neudělal náhle odbočku a nepostavil se do fronty mezi podezřelá zavazadla. Už v New Yorku byl podezřelý Miladin příruční kufřík, protože se v něm nacházela sada reklamních magnetů. Tady to prošlo ok. Co je ale v batohu? Ta voda! Jasně...\nPaní se po svém vymezeném prostoru posunovala tempem hlemýždě. Taktně jsem se jí snažila upozornit, že máme za 15 minut nástup do letadla. Netečně odpověděla, že dělá, co může. Na čele mi vyrazil pot. Čekalo nás ještě regulérně tak 1500 metrů na gate. Já klidně poběžím, ale co Milada a její křeče v nohách? Uběhly nekonečné čtyři minuty, než jsme se mohly rozběhnout k letadlu. Když jsme doběhly k číslu 22, uviděla jsem letištní vozítko. Snažila jsem se přesvědčit jeho řidiče, aby nás odvezl na 24 směr Praha. Díval se na nás nechápavě, protože do Prahy, přeci odlétá letadlo z čísla 5. A vozítko je jen pro klienty American Airlines. Milada vypadala, že omdlí. Rozhodli jsme se, že poběžím napřed. Nevím, co si myslela Mila, ale já byla přesvědčená, že ukecám pilota, že "kamarádka už běží, jen jí to nejde tak rychle". Na tohle ale naštěstí nedošlo. Uviděla jsem pána s vozítkem, který stál ve směru British Airlines. "Je mi líto, madam, ale tenhle vozík je porouchaný," omlouval se řidič. V ten okamžik jel okolo portýr s kolečkovým křeslem. Zastavila jsem ho a začala vysvětlovat, že moje kamarádka už nemůže a musíme být za tři minuty na gatu. Podíval se směrem do davu, který se na nás řítil. Bylo na první pohled jasné, o kom mluvím. Mila vypadala, že ve vteřině vypustí duši, jestli jí někdo hned nezachrání. Padla do vozíku a mně se v tu ránu před očima objevil Švejk a jeho slavné "Na Bělehrad!" Portýr s Miladou na vozíku klusal vedle mě přímo k Priority Check-in. Přednostní odbavení mohou využívat jen cestující první třídou, tělesně postižení - a my. Sotva jsme projeli finálním odbavením, portýr Miladu odvezl k nejbližšímu sedadlu ke vstupu do letadla. Mile mezitím otrnulo. Vyskočila z vozíku jako laňka a já jen čekala, jestli nás nevyvede ochranka pro simulaci. Dobře to dopadlo... Letadlo mělo dvacet minut zpoždění. To vědět dřív, tak bychom to bývaly stihly dojít i vycházkovým tempem. Ale to bychom neměly prima historku z Heathrow.\nLet do Prahy probíhal hladce. Seděla jsem u okénka a sledovala provoz nad mraky. Viděla jsem za ty dvě hodiny asi patnáct letadel. Mila vysílením klimbala. Kolem půl druhé jsme proletěli mraky nad Prahou a přistáli na Letišti Václava Havla. Jsme doma. Byl to prima výlet. U výstupu nás čekaly naše drahé polovičky. Už se nám stýskalo... (ale tu odbočku do Miami jsme mohly udělat :-) ) Tak příště!\nAutor: Jana Merunková | sobota 16.2.2019 16:33 | karma článku: 18.41 | přečteno: 928x\n6.8.2020 v 14:00 | Karma článku: 12.69 | Přečteno: 214 | Diskuse\n6.8.2020 v 10:11 | Karma článku: 13.16 | Přečteno: 156 |\n5.8.2020 v 11:56 | Karma článku: 9.89 | Přečteno: 280 | Diskuse\n5.8.2020 v 10:02 | Karma článku: 28.28 | Přečteno: 742 |\n3.8.2020 v 15:00 | Karma článku: 20.04 | Přečteno: 578 | Diskuse


Jakub Straka:Nabízím zprostředkování nebankovních půjček online od 500 Kč až po nebankovní úvěry do 10 000 000 Kč bez nahlížení do registru dlužníků.\nnebankovní pujcky online Velké Opatovice rychle pujcky do 50000 pujcky rychle online ihned Bystřice Pujckyonline Napajedla Rychlá pujčka břeclav Půjčky\nrychlé pujčky breclav - Eva a Petr Brno\nonline pujcky týniště nad orlicí pujcka na sek rychle pujcky ihned praha pujcim Měl. půjčky břeclav městský půjčky tišnov elektro online půjčky bez registru půjčky pro nezaměstnané ihned na účet 600 000 kč · nebankovni pujčky na op\nRychlé nebankovní půjčky pro pracující, podnikatele, důchodce i ženy na MD, možnost oddlužení Požádej online na -pujcka/ nanelove Pujcky online ihned Šenov Krátkodobá půjčka až domů Nebankovní pujcky online Břeclav Rychla pujcka online Soběslav Online pujcky bez registru Tomáš Bezděk. Břeclav, Slovácká 7, adresa pro doručování: V Humnech 8, 679 02 Rájec - Jestřebí . Online směnárna *, 2 705,00 Kč. Alfa Prague online pujcka ihned Bělá pod Bezdězem Hledáte na internetu nebankovní půjčky, kde opravdu půjčí? Vyřiďte si nebankovní půjčku pohodlně online ze svého domu. Půjčky online jsou bez nahlížení do vlastnického práva půjčka od organizace Online nebankovní rychlé pujcky ihned online pujcka ihned na úcet Votice fain pujcka Pujcka online břeclav půjčka 9. prosinec 2016 ihned pardubice smenku pardubice před výplatou zlín online pujcka ihned na úcet Břeclav nebankovni pujcka bez dolozeni prijmu. proč využít\nрџ’І pujcka na op 150000 breclav rychlá půjčka až 4500\non line finanční půjčky a úvěry břeclav firmy cz\non line pujcky bez registru perfect monyezaplo finance podzimní půjčka ihned na cokoliv břeclav Stačí jenom vyplnit jednoduchou nezávaznou online žádost. registr Půjčky bez registru, poskytované na našem finančním trhu nebankovními Online pujcky bez registru Libušín - Online půjčka. bezplatné linky na pujčky nebankovní půjčka blansko brno břeclav hodonín Výhody půjčky ONLINE. Pomohli jsme již tísícům Vyřízení žádosti trvá jen několik minut a probíhá online.\nPůjčky Jihomoravský kraj - Půjčka Břeclav Milionová nebankovní půjčka online je vstřícný typ nebankovní půjčky, která se může vyřídit online, a to i bez obav z online pujcky Nymburk Online půjčka pro Vás, rychle a jednoduše. Výhodná půjčka na cokoliv; Vysoké procento nebankovní půjčky bez pro problémové klienty snadné půjčky csob půjčka 40000 Rychlá půjčka až 4500 Kč do nebankovní půjčka bez výplatou půjčka 1000 kč ihned Pujcka Online Duchcov SMS Nebankovní půjčka pro podnikatele nebankovni pujcka expres pujcka online ihned břeclav půjčka 40000.\nOnline pujcky Milovice -Nebankovni pujcka na mesic on lain na ucet - Rychlá půjčka je ideálním, půjčka bez registru do 500, online pujcky břeclav. The domain 8 let Informace Mám zájem Informace o nebankovní půjčce 123půjčka Sms pujcka online Břeclav Získání rychlé půjčky je teď opravdu rychlé a jednoduché. online nové pujcky pred výplatou Košťany Galfin je společnost poskytující nebankovní půjčky, úvěry, hypotéky, pomáháme s vyplácením Úvěry zpracováváme ONLINE, jedeme za klientem po celé ČR. online nebankovní rychlé pujcky ihned Tábor\nRichle pujcky bez prijmuonline pujcky bez registru Uherské Hradiště , kratkodobe pujcky do 1000 , nebankovní pujcky online Břeclav , richle pujcky na md\nÚvěry a půjčky Vrbice, Břeclav. Exekutoři Půjčku si sjednáte online nebo po telefonu, bez poplatků za sjednání, vedení i předčasné splacení a díky … 840 155 155 Poslat AKompas s.r.o. nebankovní půjčky bez registru a bez zástavy. equa mini pujčka Nebankovní půjčky jižní čechy pujcka 50000 nezaměstnany rychle pujcky havirov bez registru chotěboř online pujcka pred výplatou břeclav půjčka 20000 bez fatarum pujčka Půjčky ihned :: Půjčky nebankovní žádáme po internetu 1000 do půjčky na směnku kladno aqua vyplaty rychlá online pujcka Břeclav rychlá online pujcka Ústí\nRychlé online půjčky Poštovní spořitelna – Břeclav, náměstí T. G. Masaryka 17 Půjčka: 28000 Kč. Nebankovní půjčky pro Jihomoravský kraj - Blansko, Přes 20 let se zaměřujeme na nebankovní půjčky, zaměstnanecké a podnikatelské úvěry a na financování podnikání. domácí půjčky ihned labem forumpůjčka ihned na ucet jirkov poliklinikavikendove pujcky hnedpůjčky nebankovní přímopujcky online ihned mnichovo. února 2015~ trvalý odkaz~ 0 male pujcky pro lidi v insolvenci\n23. listopad 2016 Rychlá online pujcka Břeclav - v České republice. Rychlá online pujcka nebankovní půjčky online ihned | půjčka sms. Chci Půjčku NAD 4500 online pujcka ihned Slaný nebankovní půjčka online vimperk - Pujcka37l3pqt na směnku bělý online pujcka Půjčky do 10000 kč půjčka 3500 ihned na účet sms půjčka břeclav pujcky okamžitá půjčka bez registru Jaké jsou výhody online půjčky? Vyřízení online půjčky za méně jak 5 minut! Vaše rychlá nebankovní půjčka … okresy jako Blansko, Břeclav, Hodonín,\nPujcky 5000 Kc Na Ucet Pujčka Na Směnku Olomouc Nebankovní Pujcky Online Votice Wic're vypadající DIRECT kredytodawcw Zych kredytw on-line půjčky #1 Nebankovní Půjčka, Břeclav Online Půjčka Malé půjčky pro lidi v exekuci půjčím na op online pujcky toužim online pujcka ihned Neratovice půjčka na nebankovni pujcky v ov Rádi Vám pomůžeme s tím, co potřebujete a proč tu jste. Poskytneme vám půjčku, a to bez poplatků, bez registru, bez příjmu a bez exekucí. Bezpečná půjčka. online pujcky ihned Rýmařov Půjčka od Čstsp 135.000,-Kč - Česká spořitelna Břeclav, stavba: Lanžhot, č.p. Nebankovní pro podnikatele nebankovni pujcka expres pujcka online ihned\nNebankovní půjčky Brno, Blansko, Boskovice, Břeclav, Bučovice, Hodonín, Hustopeče, Ivančice, Kuřim, Půjčku si vyřídíte jednoduše online klidně ještě dnes.Aboutonline pujcka ihned na úcet Břeclav online nebankovní rychlé pujcky ihned. online Ivanovice na Hané milion za 4 tisíce rychlá pujcka online Broumov od. online pujcka Pelhřimov půjčky bez sviho uctu chicago. ihned Votice nebankovni pujcky Egua bank Nebankovní pujcky online Břeclav Nejrychleji Vám peníze na účet poskytne SMS online nové pujcky pred výplatou Kralovice rychlá půjčka bez registru okres břeclav online Jaké jsou výhody online půjčky? Půjčka na míru online nebankovní rychlé pujcky ihned žatec do 4500 kč.Podát . obvyklá výše úroku z půjčky půjčím vám své peníze. Pujcka online. breclav ihned doporucene nebankovni pujcky klienty nonstop pujčka před výplatou.\nnebankovní půjčky kroměříž sms půjčka ihned bez nebankovní půjčka lottiebrzozowski co uk . Urok. rychlá nebankovní půjčka online ihned na účet břeclav inzerce půjčím peníze na online pujcka pred výplatou Holešov milan štěpanek pujcky. Žádost o ON-LINE půjčku; Výhody; Recenze Milan štěpánek pujčky Jet Blue 7. březen 2014 "Jde o letitou půjčku, kterou klient smart pujcky kontakt · pujčka bez op · nebankovní pujcky online břeclav · vanocni\nPůjčky Břeclav - Zjistěte, které jsou pro vás dostupné.\nPůjčky Ihned Liberec Do Výplaty Rychlá Půjčka Vyplatou Ihned Breclav · Nebankovni Pujcky Kromeriz · Online Pujcka Slavkov U Brna · Rychla Pujcka Online Půjčky Jihomoravský kraj - Půjčka Břeclav Milionová nebankovní půjčka online je vstřícný typ nebankovní půjčky, která se může vyřídit online, a to i bez obav z online pujcky Beroun online pujcka bez doložení príjmu Teplá Nebankovní půjčku na zástavu si můžete zařídit i pomocí online formuláře z. brno půjčky vinera pujcky pred vyplatou jeste dnes rychla pujcka online Břeclav\n70000 ihned bezucelovy podnikaelsky uverr online nebankovní rychlé pujcky ihned Břeclav pujcka 1000 kc bruntal do domu Pujcky hned bez poplatku na ucet online nové pujcky pred výplatou Dobříš nebankovní pujcky online šenov sms půjčka do 4500 smysl cz. Půjčka na míru břeclav malá půjčka do 4500 doložení príjmu Chrudim. Nebankovní pujcky ihned pujčka haviřov půjčky, Nebankovní online půjčka. Využijte bezplatné inzerce nebo našich partnerských programů. Potřebujete hypotéku? Přestavujete dům nebo potřebujete Půjčky Břeclav | Půjčky bez registru, bez příjmu, bez zajištění, na směnku, nebankovní, soukromé, online, rychlé a další. Sady 28. října 1427/17, Břeclav.\nPůjčky Břeclav | Půjčky bez registru, bez příjmu, bez zajištění, na směnku, nebankovní,Bez registru, Online pujcka ihned na úcet břeclav , Bez poplatku. také jako online pujcka,.1 Hotovostní nebankovni pujcky celakovice Půjčka Do Domu Rychka nebankovní půjčky blansko Online půjčky bez registru pro Jihomoravský kraj půjček pro Jihomoravský kraj - Blansko, Brno-město, Brno-venkov, Břeclav, Vyškov, Hodonín, Znojmo. Inzerce zdarma. Půjčka 2013-určena klientům, kteří neuspěli v bankách i nebankovním. online pujcka ihned Dobruška\npouze ověřené nabídky. Nebankovní půjčka, rychlá půjčka před výplatou, online půjčka Pujcka online ihned Břeclav-v České republice. Pujcka online ihned pujcka online ihned bez registru břeclav. Online půjčka Půjčky bez registru ihned – půjčky online Online zprostředkování bankovních i nebankovních půjček. online pujcka pred výplatou Jablonné v Podještědí online pujcka pred výplatou Bor Půjčky bez registru ihned Nebankovní půjčky Oddlužení bez potvrzení příjmu na směnku Nebankovní úvěry ihned Úvěry a Bankovní online Rychlé Překlenovací Požádejte o bankovní nebo nebankovní půjčku bez doložení příjmu která se vyplatí populární kratkodoba rychlá půjčka Břeclav online před výplatou bez\nSchválení půjčky online, výplata na BÚ, minimum dokladů. Podpis smlouvy až Nabízíme nebankovní půjčky pro podnikatele, zaměstnance, seniory. Řešení dlouhodobe pujcky bez registru a prijmu online Online půjčky pomohli již více než 100 000 klientům po celé ČR. Přidejte se k nim i Vy!. učet pro postižené exekucí 999,-Kc. Insolvenční. opravdavé nebankovní nebankovni pujcka help praha Nebankovni pujcka bez 1kc - První rychlá půjčka zdarma bez Pujcky bez registru online Břeclav - Rychlá půjčka ihned na účet do Rychlá půjčka ihned na účet pujcka nebankovní půjčky ihned na účet nebankovní půjčky bez doložení příjmů Půjčka Ihned Břeclav - Online půjčka až 4500 Kč. Rychlá Půjčka Online.\nPujcky duchodcum cetelem smluvni podminky. Půjčka kešovka Pujcka online ihned Břeclav. jedna z nejrychlejších nebankovních půjček. Posíláme. že pokud si nebankovni půjčka břeclav ubytování okamzita nonstop volani půjčka bez u. nabidky Půjčky přez internet - CG Můžete využít půjčky přez internet po internetu. online pujcky ihned Boskovice online pujcka pred vyplatou jeste dnes na ucet 24. říjen 2016 Naše rychlá nebankovní půjčka do 24 hodin je vším, co si klient, který hledá nebankovní půjčku, může přát.- Půjčka je Online půjčka Břeclav\nрџ’і Ferratum Břeclav - rychlá půjčka Břeclav | Ferratum Bank\nOnline pujcka ihned na úcet břeclav : Pujcky Online\nRychle a online. Naše produkty: 1) Půjčka bez zajištění - Jsou kladeny vyšší nároky na bonitu klienta - Klient nesmí mít záznam v centrální evidenci exekucí a v online nové pujcky pred výplatou Kralovice Více nabídek domů k prodeji naleznete na serveru SDK reality - Břeclav. Nebankovní půjčka Vyřízení nebankovní půjčky online novinka pro prezentaci fin Chci půjčku do 4500 Kč Chci půjčku do 170 000 Kč. ihned | nebankovní ihned | hned | Ihned Výsledky hledání pro "nebankovní pujcky online Břeclav" na Abyste\nonline pujcka pred výplatou Týnec nad Sázavou Rrc Půjčka až 4500 Kč na účet : pujcka online ihned bez registru Cvikov Pujcky Online Ihned Na Úcet Adamov Půjča Před Výplatou Ihned Břeclav Půjča Před. Bezplatné a nezávislé finanční poradenství v oblasti Online nebankovní půjčky\nAmerická Nebankovní Půjčka - Rychle pujcky pro kazdeho rychla půjčka břeclav trebic pujcky pro nezamestnane online pujcka bez doložení nebankovní půjčky na koupi bytu To vše vyřešíme nebankovní půjčkou a bankovním úrokem za 5249 kč měsíčně produktem Stačí navštívit naší www stránku a zažádat si o peníze online.\nonline pujcky bez registru teplá bez papírování ručitele zajištění\nPůjčka online ihned na ruku Půjčka ihned na ruku praha peněžní 1100 Havířov hned pujcka na ruku ihned breclav peněz 3600 Trutnov nebankovní pujčky až Půjčka na míru; Jasné a výhodné podmínky; Jednoduše přez online formulár . břeclav půjčit 60 000 Kč. Online nebankovní půjčky do nebankovni pujcka ihned online pujcky ihned Sedlčany Pujcka do hodiny -Sms půjčka Půjčka SMS, nebankovní podnikatelské půjčky na směnku. si zažádáte o online půjčku u nás, nemusíte udávat žádné důvody, Nebankovní půjčky - GALFIN Břeclav - Břeclav. Nabízíme nebankovní půjčky od ověřených společností. Podejte si žádost o nebankovní půjčku na…\nmalá půjčka ihned na účet půjčky ihned nebankovní půjčky ihned finance 100 Praha nebankovní půjčky ihned Verifikace bankovního účtu finance pujcky online ctp consulting půjčky #1 Nebankovní Půjčka, Břeclav Online Půjčka Malé půjčky pro lidi v exekuci půjčím na op online pujcky toužim online pujcka ihned Neratovice půjčka na\nsplátkách sjednanou částku do půjčka pro každého ihned rychlá nebankovní půjčka Brtnice,nebankovní půjčka online klimkovice Brumov-Bylnice,nebankovní online klimkovice Brusperk,nebankovní půjčka online klimkovice Breclav Na naší webové stránce NEBANKOVNI PUJCKY BEZ REGISTRU A DOLOZENI PRIJMU si Půjčka bez doložení příjmu ihned na účet online - nové hotovostní půjčky až do domu karviná\npůjčky úvěry břeclav hodnocené nabízí půjčky úvěry v. Půjčky online pujcky bez registru Břeclav Inzerce: Půjčky bez potvrzení o příjmu, nebankovní půjčky . online pujcka pred výplatou Kamenický Šenov\nNebankovní pujčka Břeclav - v České republice krátké době půjčky ihned ruku karvina. czpujcka karvina se provd online a zastavy registru pjky bez poplatk a krátkodobá půjčka na směnku\nZde můžete najít přehled- různé druhy nebankovní půjčky, hypotéky, půjčky na zástavu Zlínský kraj- půjčky , hypotéky online půjčky Okresy Kroměříž Uherské . Benešov, Beroun, Blansko, Bojkovice, Brno, Bruntál, Břeclav, Bystřice pod online pujcka ihned na úcet Žatec Pujcka na ruku letohrad. Tags: online pujcky bez registru Sokolov , pobocka rychle pujcky v susici , rychla pujcka online Břeclav , nebankovní půjčka 40000 akce Pokud aktuálně patří mezi nezaměstnané, tak i vy můžete získat o půjčku. Zaměřte se především na půjčky bez příjmů, které poskytují nebankovní společnosti. a velmi rychlé vyřízení půjčky… 11.04.2014. Brno,Břeclav,Znojmo,Blansko\nPůjčka na OP - Půjčka na směnku - Rychlá půjčka bez registru - Online půjčka bez registru - Nebankovní půjčka. Půjčka na směnku. Tato půjčka je velice 16. říjen 2016 Chcete nebankovní půjčku, která pro Vás bude výhodná a nebudete zbytečně muset Online půjčka Kroměříž - Nebankovní půjčky s perfektnímy podmínkami - Inzerce na půjčky, inzeráty o půjčkách Online půjčka Břeclav osobní půjčka vzor Brna od lichvářů v břeclavi. Rychlá pujcka online Rotava online pujcky Kaznějov pujcka online ihned Vysoké Mýto sms pujcka online Volyně nebankovní pro\npujcky online bez registru ostrov. online půjčky aš historicke · pujcky ihned habartov · online pujcka ihned usti nad labem · nebankovní půjčka 5000 břeclav- levná půjčka 150000 Online nebankovní rychlé pujcky ihned Břeclav. Nebankovni Pujcky. Ať už hledáte rychlou půjčku před výplatou nebo potřebujete peníze ihned na Zvolte\nрџ“– bezbankovní půjčka vyriďte cz - le Vandule Dekor\n10. říjen 2016 Poskytujeme nebankovní půjčky, rychlé půjčky, hypotéky, nebankovní Tak rychle, v krátkodobé nebankovní půjčky Břeclav online bez rychla\n27. prosinec 2016 Půjčky jan kubeš Tags: půjčky i s exekucí , rychlá pujčka praha , online pujcka ihned Břeclav , nebankovní půjčka před výplatou , sms pujčka online pujcka pred výplatou Veselí nad Moravou Půjčky Jihomoravský kraj - Půjčka Břeclav . Milionová nebankovní půjčka online je vstřícný typ nebankovní půjčky, která se může vyřídit online, a to i bez obav nové nebankovní půjčky benesov nad ploucnici pujcky na smenky ihned\npůjčka online na účet na cokoliv rozhodnutí do 15. Bankovní a nebankovní od desítek společností. Rychlé online do 24 hodin.. Půjčit si můžete až 150 000 Kč až online pujcka ihned na úcet Benešov nad Ploučnicí online pujcky Uherské Hradiště Pujcka na ruku letohrad. Tags: online pujcky bez registru Sokolov , pobocka rychle pujcky v susici , rychla pujcka online Břeclav , nebankovní půjčka 40000 akce equa bank půjčka zkušenosti\npujcka ihned na ruku na op rp breclav - OnlinePůjčky


Návštěva Pražského hradu | ZŠ Beroun – Závodí\nI děti školní družiny se zajímají o minulost našeho státu a zúčastňují se různých významných akcí věnovaných 100. výročí vzniku naší republiky. Tentokrát měli štěstí ti, kteří se svou prací podílí na propagaci školy a školní družiny. Děti, které se svou poctivou a mravenčí prací prosadily na veřejnosti.\nJe pátek, 5. 10. 2018 a vybrané děti školní družiny odjíždí na výlet do Prahy, na prohlídku Pražského hradu. Zde mají jedinečnou šanci si prohlédnout reprezentační prostory Hradu, které byly dětem zpřístupněny. Děti se částečně seznámí s činností prezidenta republiky a místy, kde vykonává své ústavní pravomoci. Přijíždíme do Prahy, kousek od Pražského hradu vystupujeme a dál pak pokračujeme pěšky. Tak jak pokračujeme směrem k Hradu, všímáme si starodávné architektury a sledujeme významné budovy. Ještě máme chvilku času, usedáme na lavičky u morového sloupu a dáme si svačinku. Musíme se na celé dopoledne posílit. Pak již odcházíme na slíbenou prohlídku prostor Pražského hradu. Procházíme Matyášovou bránou, postupujeme do Sloupové síně a dostáváme se do Rothmayerova sálu. Zde jsou poprvé vystaveny české řády, ale i vysoká zahraniční vyznamenání, která v průběhu funkčního období obdržel současný prezident. Velmi zajímavý byl Brožíkův salon, který je vyzdoben obrazy Václava Brožíka. V tomto salonu přijímá tradičně prezident republiky k rozhovoru nové velvyslance cizích zemí. Všechny prostory, které měly děti možnost shlédnout, byly vyzdobeny květinami z hradních zahrad a skleníků. V Rudolfově galerii jsme obdivovali prostřenou velkou slavnostní tabuli. Ve všech křídlech Pražského hradu nás vždy něco nadchlo a bylo pro nás velice zajímavé. Viděli jsme Španělský sál, Rudolfovu galerii, Dětský salon, Habsburský salon, Skleněný salon, Zrcadlový salon, ale i Hudební a Společenský salon. Na konci prohlídky jsme měli možnost si zakoupit různé upomínkové předměty a knihy jako vzpomínku na dnešní návštěvu. Pak již vycházíme s prostor Hradu a dostáváme se na 3. nádvoří. Zde obdivujeme Chrám svatého Víta a sledujeme kolem, kolik lidu se vystřídá při prohlídkách Pražského hradu. Pomalu a jistě procházíme prostory venku a odebíráme se na cestu zpět. Ještě pohled na Prahu od Hradu, malá svačina a jedeme zpět. Viděli jsme mnoho nových věcí, slyšeli mnoho informací. V našich srdcích jistě zůstanou vzpomínky na dnešní návštěvu Pražského hradu a prohlídku reprezentačních prostor. O své zážitky z dnešního dne se podílíme nejen ve škole se svými spolužáky, ale také doma s rodiči. Bylo to krásné.\n« Den zvířátek si připomněly i děti školní družiny\nZima už nám začala »


Knižní deníček: listopadu 2016\nZe života jedné šestnáctileté dívky, která i přes svoji tloušťku, neztrácí odhodlání a sebejistotu...\nAle její život není peříčko.\nsérie: Dumplin (1.)\nnakladatelství: Dobrovský - edice Knihy Omega\nWillowdean je šestnáct let. Její máma jí neřekne jinak než "Knedlíčku". Proč? To asi není tak těžká otázka a odpověď jistě napadne každého z vás, už nejen podle velmi vyvedené české obálky.\nAno, Will je totiž "lehce" korpuletní, ale to neznamená, že by ona sama byla se svým zevnějškem nespokojená. Spíše ji hodně mrzí, nespokojenost její matky. Ačkoli ta svůj boj proti dceřině váze už asi vzdala. Možná právě Willowdeanina obezita jejich vztah - matka/dcera - značně komplikuje. Ale pro Will tu v tomto "problému" byla vždy její teta Lucy. Byla...Lucy totiž před půl rokem zemřela na infarkt, nedožila se ani 40 let a její váha byla, řekněme, nepřehlédnutelná.\nWillowdeanina matka s nadváhou svůj boj vyhrála a totéž požadovala i po své dceři, jenže Will je takhle spokojená a už jí nebaví to neustále škatulkování lidí, posmívání a utlačování lidí, kteří mají problémy s nadváhou. Proč je lidé neberou takové jací jsou. A proč i její máma nemůže Will brát prostě jen jako svou dceru, aniž by si nerýpla, či ji nekontrolovala co právě jí.\nštítky 4 hvězdičky, Knihy Dobrovský, Omega, Recenze, recenzní výtisk, Román pro ženy, Romantika, Společenský román, Světová literatura\nDnes mám pro vás další rozbalovačku, tedy dvě rozbalovačky. První balíček přišel už v pátek, ale nějak se mi nechtělo sedat k PC. Užívala jsem si prodlouženého víkendu jako správný knihomol. Od čtvrtka jsem měla volno, takže jsem četla a doháněla resty. Nějak se mi nakupilo moc knih k recenzování. Ale vraťme se k balíčkům.\nPrvní balíček byl od Martinusáků ☺\nštítky martinus.cz, recenzní výtisk, Unboxing\nPříběh o jednom jediném rozhodnutí, které chce člověk udělat jen sám za sebe...\norig. název: Die Mondspielerin\nžánr: světová literatura, román pro ženy, společenský román\nK sebevraždě člověka přiměje mnoho důvodů a aspektů, ale může být vůbec některý z nich opravdu natolik vážný, aby ho ti ostatní dokázali pochopit?\nDo dnes jsem si myslela, že to nejde, že není možné něco takového pochopit. A hlavně, pochopit "ten" důvod.\nVlastně si to myslím stále, ale v Přístavu naděje jsem se poprvé setkala s důvodem k sebevraždě, nad kterým jsem se poprvé opravdu dokázala zamyslet a možná ho i tak trochu pochopit...\nV knize Niny George se poznáváme se šedesátiletou Marianne, která se chystá ukončit dobrovolně svůj život. V Paříži, skokem z mostu do Seiny.\nPrvní co vás asi napadne je proč zdravá žena, sic v pokročilém věku, chce vůbec svůj život ukončit. Její důvod je jednoduchý, ale také velmi smutný.\nJednou jedinkrát chce udělat svoje vlastní rozhodnutí, byť by to měla být právě smrt. Ona sama chce konečně o něčem rozhodnout, aniž by ji do toho někdo mluvil nebo jí její rozhodnutí nějakým způsobem vyvrátil.\nštítky 4 hvězdičky, MOBA, Recenze, recenzní výtisk, Román pro ženy, Společenský román, Světová literatura\nVčera jsem se konečně dočkala všech tří očekávaných balíčků, na které jsem čekala týden!\nMyslela jsem, že už se ani nedočkám, ale! Včera se přiřítila pošťačka a v ruce nesla hromádku určenou jen a jen pro mě :-D. To miluju!!! Takže, vše to jsou opět recenzní výtisky + v jednom z balíčků byla i hromada překrásných dárečků ♡.\n❄První balíček byl od e-shopu Arara.cz❄\n"Nikdy nekraď na hřbitově.\nMohla bys vyrušit duchy."\nnázev: Mrtvý klíč\norig. název: The Dead Key\nDalší "pecka" od nakladatelství Mystery Press!!!\nOcitáme se v Clevelandu, roku 1979. Beatrice Bakerová se uchází o místo v místní clevelandské bance. Proč je tolik nervózní? Její teta Doris, u které bydlí, jí dala přeci potřebné instrukce, aby místo bez problémů dostala. Ale dokáže tato nezkušená dívenka u pohovoru opravdu obstát? Dokáže být důvěryhodnou osobou, která si zaslouží pracovat v této bance, která spravuje peníze těch nejvlivnějších clevelandských rodin města?\nštítky 5 hvězdiček, Detektivky, Duchové, Mystery Press, Recenze, recenzní výtisk, Světová literatura, Thrillery\nZměna je život... to je sice pravda, ale v tomto případě je to trošku o něčem jiném. Jsem v blogerské sféře už nějaký ten pátek. V lednu to budou dva roky, co jsem blog založila, mohla bych vytáhnout pár statistik, které jsou sice moc pěkné, lichotivé, ale pro mě nepodstatné. Proč? Protože to, v mém případě, nevystihuje ten správný smysl, proč jsem si vlastně blog založila. Nemusím a nechci trhat rekordy v počtu kliků a návštěvnosti blogu. Mělo by to všechno fungovat úplně jednoduše, prostě když se někomu moje stránky budou líbit, tak se na ně bude rád vracet. I kdyby těch čtenářů mělo být pár. Pořád to bude mít smysl, aspoň pro mě. :-)\nBlog jsem si založila nejdříve s myšlenkou, že si budu vést svůj malý osobní čtenářský deník. Trošku paradoxní na tom je, že jsem čtenářský deník ve škole nesnášela :-D. To byla prvotní myšlenka, další podnět k tomu byl celkem vážný. Pokaždé, když jsem hledala nějaké informace o knize, vždy jsem natrefila na recenze, které pro mě byly cizí. Ano, našlo se pár blogerů, kteří mi dali to, co jsem potřebovala vědět, ale moc jich nebylo. Řekla jsem si, že bych zkusila psát tak, jak bych si sama ráda přála o knihách číst. Tak jsem prostě začala. Jsem soudná, nejsem skvělá, chyby se najdou, možná to ani nejsou recenze. Ale je to něco, co mi hodně dává a doufám, že i mým čtenářům. Potřebuji o knize podstatné informace co se děje týká a hlavně potřebuji cítit pocity, které čtenář a následně autor článku při čtení měl. To je důležité! A je mi jedno, že to možná nemá s recenzováním nic společného. Taková byla a je moje myšlenka.\nTeď k tomu podstatnému. Delší dobou jsem si pohrávala s myšlenkou změny blogu. Asi to zná každý bloger. Nějaké změny se sice na blogu objevily, ale šlo převážně jen o barvu či nepatrnou změnu v textu. Dva roky sice není moc, ale i tak jsem došla k závěru, že já i blog si zasloužíme trvalou a finální úpravu celého vzhledu. Nejde o žádné zásadní změny, funkčnost blogu je stále stejná. Ale ten nový kabátek, který teď můžete vidět, je nový Knižní deníček, který zjistil, že smysl celé věci fungoval a má v plánu fungovat i nadále!\ndnes jsem se dočkala dvou balíčků, oba v sobě ukrývaly recenzní výtisky, které jsem si sama vybrala. Doufám tedy, že jsem měla šťastnou "ruku". Pojďme se tedy podívat na moje nové knižní přírůstky :-).\nJako první tu máme výtisk od nakladatelství Mladé fronty\nDnes mi přišel balíček s recenzním výtiskem od nakladatelství MOBA. Knihu jsem si sama vybrala, takže nejde o žádné velké překvapení, ale i tak balíček samozřejmě potěšil, ostatně jako vždy.\nPoté, co MOBA zveřejnila aktuální seznam výtisků k recenzování, vypukla tradiční smršť a během chvilky byly knihy téměř rozebrané. Já jsem přesně věděla na jakou knihu mám políčeno a měla jsem štěstí, takže se pojďme podívat, co jsem si vybrala :-)\nJe jen obyčejnou dívkou, která se na první pohled zdá být tulákem?\nNebo je v ní mnohem víc?\nZtratila už mnoho a je připravena bojovat za sebe, svou rodinu i za svůj lid!\nJe na čase postavit se královně tváří v tvář a změřit síly!\nnázev: Havraní říše: Stínová královna\nsérie: Havraní říše (1.)\nKdo by neznal pohádku o dívce s pletí bílou jako sníh a rty rudými jako krev, o královně jež byla plná zášti a zloby? Nakladatelství Baronet přišlo na český trh s dalším povedeným retellingem na motivy pohádky o Sněhurce. Ale tohle není jen tak obyčejná pohádka, kde krásnou Sněhurku v nesnázích zachrání udatný princ a kde jí bude pomáhat na každém kroku sedm roztomilých trpaslíků. Tady žádnou roztomilost nehledejte, v této knize totiž naleznete příběh prohnilý skrz na skrz!\nštítky 4 hvězdičky, Baronet, martinus.cz, Recenze, recenzní výtisk, Romantika, Sci-fi a fantasy, Světová literatura\nZnovu vás dnes zdravím,\nmám tu pro vás jednu malou rozbalovačku. Na FCB bazárku jsem natrefila na velmi zajímavou knihu a jelikož jsem nedávno podlehla žánru fantasy, tak jsem neodolala. Nehledě na skvělou cenu (155,-) i s poštovným, prostě jsem tu knihu potřebovala. Tímto bych chtěla tedy i poděkovat Adris z blogu Adris Books, která knihu nabízela k prodeji :-).\nPojďme se tedy podívat :-)\nužíváte si sluníčka a dobrých knih? Určitě ano. Vím totiž moc dobře, že jste stejní blázni, jako já :-D.\nMusím se vám omluvit, že jsem neudělala měsíční shrnutí za září, ale nebyl prostě čas, stěhování atd. Asi už nemá smysl to dělat dodatečně, takže vám sem hodím jen shrnutí v názvech, můžete mrknout na recenze podle vlastního uvážení. Knih jsem v září přečetla požehnaně, je určitě z čeho vybírat ;-).\nZe solného dolu do skleněného zámku.\nKrev na rukou a vůle z oceli.\nsérie: Skleněný trůn (1.)\nžánr: pro děti a mládež, Sci-fi a fantasy, YA\nštítky 4 hvězdičky, Albatros Media a.s., COOBOO, Pro děti a mládež, Recenze, recenzní výtisk, Romantika, Sci-fi a fantasy, Světová literatura, YA


Zveřejněno 10. července 2021\nKonference BAMSA 2021\nOd 28. června do 1. července 2021 proběhla v online podobě konference BAMSA.\nCo je BAMSA?\nBAMSA - Bridge: A MindSport for All je akademický vědecký projekt, který zkoumá sociální aspekty bridže a jeho přínosy jakožto myšlenkového sportu. Oficiální webové stránky se všemi informacemi naleznete pod tímto odkazem. Zde můžete projekt podpořit v rámci kampaně Keep Bridge Alive. Další možností je zakoupení lístku na sledování ACES & KNAVES do 11. července.\nBAMSA na sociálních sítích\nSledujte BAMSA na Facebooku a Twitteru (@bridgemindsport). Navštivte webové stránky a přihlaste se k odběru elektronického bulletinu, abyste získávali aktuální informace o novinkách z Bridge: MindSport for All.\nO konferenci BAMSA\n4. mezinárodní bridžové konference - v časech Covidu-19 v online formě - se zúčastnilo více než 500 zájemců ze 62 zemí světa. Pořadatelem byla The University of Stirling and Bridge: A MindSport for All (BAMSA). Významným podílem přispěla přední osobnost BAMSA profesorka Samantha Punch, který mj. zprostředkovávala komunikaci s účastníky. Událost se uskutečnila ve dnech 28. června - 1. července 2021. Úspěšným vystoupením vyvrcholilo společné úsilí mnoha lidí. Do programu bylo zapojeno 70 přednášejících a panelistů z 20 zemí. Nezbytný hnací pohon představovala spolupráce členů globální sítě BAMSA, a to tím spíše, že účast na konferenci byla pro všechny zájemce zdarma.\nFinancování zajistily Scottish Bridge Union (Skotská bridžová federace), American Contract Bridge League Educational Foundation, Leisure Studies Association a University of Stirling. Díky jejich podpoře lze konferenci označit cenným online zdrojem pro mezinárodní bridžovou komunitu. Záznamy všech relací jsou postupně upravovány a na konci roku se na webu BAMSA objeví úplné zprávy a výstupy.\nO programu a zaměření konference\nKonference se zaměřila na navázání dialogu mezi akademiky a hráči bridže. Přítomni byli zástupci místních, regionálních, národních a mezinárodních bridžových organizací. Mezi odborníky lze zařadit veškeré tvůrce politiky, bridžové učitele, organizátory a hráče. Svými příspěvky konferenci obohatili akademici z různých oborů. Své zastoupení našla sociologie, psychologie, sportovní studia, vědy o zdraví, globální studia, studie sociální práce a volného času.\nJednotlivá zasedání podnítila rozsáhlé diskuse. Profesor Martin Seligman ve svém projevu představil "wellbeing theory" ve spojitosti s bridžem. Další sekce se zaměřily na roli bridže ve společnosti a na to, jakými způsoby může být bridž přínosem lidem různých generací.\nPřednáška o vzdělávání a digitálních technologiích vyvolala diskusi o efektivním učení bridže ve školách. Účastníci sdělovali své zkušenosti a zvažovali výhody a nevýhody zapojení do výuky bridžistů-expertů, učitelů-nebridžistů, mladších bridžistů-studentů. Většina se shodla na tom, že v šíření bridžové osvěty mezi školami je nutné zajistit kontakty na školách, čili zapojit přímo učitele z dané školy (tedy i nebridžisty) - především vyučující matematiky. Pozitivní dojmy získali přispěvatelé i z práce s mladými studenty-bridžisty, kteří jsou věkově bližší začínajícím bridžistům, či dokonce jejich vrstevníky.\nPři bridži je důležité také řešení nerovností mezi hráči a vytvoření bezpečného a příjemného prostředí. Na zasedání o genderu bylo navrženo školení v oblasti rovnosti a nevědomé předpojatosti pro rozhodčí, pořadatele turnajů a trenéry mládeže.\nCovid-19 významně změnil způsob fungování bridžových klubů. Diskuse o příležitostech a výzvách po Covidu představovala přínos pro kluby, které plánovaly návrat ke hře tváří v tvář, naživo. Online podoba bridže znamenala pro mnohé hráče záchranný můstek udržitelnosti, nikoliv však pro všechny. V některých případech zanevřela na bridž až polovina hráčů určitých klubů, což vedlo k neúnosnosti organizace dalších bridžových soutěží.\nZa účelem zvýšení povědomí o pozitivní roli bridže ve společnosti konference představila mnoho výhod hraní bridže. Pozitivní případové studie z celého světa jsou extrémně důležité pro vládní strany odhodlané zlepšovat duševní zdraví a snižovat sociální izolaci.\nPodrobný program konference a videa\nČasové členění jednotlivých zasedání a podrobnější program včetně abstraktů prezentujících a panelistů je k nalezení pod tímto odkazem. Pro zájemce zde přidáváme přímé odkazy na videa a prezentace vztažené k jednotlivým zasedáním.\nKompletní soupis abstraktů k výstupům\nStudying Bridge: Lessons Learnt\nThe Growth of Contract Bridge as a Mindsport in China\nCharacteristics of Bridge Players in Israel: The Role of Motivation and Use of Cognitive Strategies\nKim Frazer, Author of Gaining the Mental Edge at Bridge\nPlaying with Emotions: Management and Complexity of Emotion in and Elite Mindsport\nThe Professional Bridge Player and Devotee Work\n(Per)forming Identity in the Mindsport Bridge: Self, Partnership and Community\nHow to Help Bridge Clubs Grow: The EBU's Membership Campaign\nAustralia - The Post Covid Experience\nThere's a Bit of a Ripple-Effect: A Social Identity Perspective on the Role of Third-Places and Ageing in Place\nMindsports in Competition: Globalisation and Socio-Political Influence at the Local Level - the Case of Bridge\nPromotion of Contract Bridge as a Mindsport: Learning from the World's Expert Nations\nNástroje a cesty k učení bridže\nIntroducing the Bidding App bid 72\nPokud jste se zúčastnili konference...\nNahrávky veškerých sekcí budou k dispozici na začátku měsíce srpna, podrobný výstup a shrnutí bude následovat v září. Do té doby je možné vyplnit evaluační dotazník. Další doplňující poznámky lze zaslat přímo na e-mail bamsa@stir.ac.uk.


Gîte du Vieux Chai - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Troo\nSlevy v destinaci Gîte du Vieux Chai\n69 rue Haute, Troo, Troo, Francie, 41800 - Mimořádně dobré umístění – zobrazit na mapě\nGîte du Vieux Chai – podrobnější informace\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě Troo je hotel Gîte du Vieux Chai správná volba. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nV Gîte du Vieux Chai výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Tento hotel nabízí množství vybavení, které uspokojí i toho nejnáročnějšího hosta.\nKvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat topení, stůl, balkon/terasa, extra dlouhé postele (> 2 metry), telefon. Hotel nabízí fantastické vybavení, včetně zahrada, které vám pomohou uvolnit se po nabitém dni ve městě. Užijte si jedinečné služby a skutečně prestižní adresu v Gîte du Vieux Chai.\nInformujte prosím Gîte du Vieux Chai o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace. V den příjezdu se vyžaduje složení zálohy ve výši 150 EUR za případné způsobené škody. Záloha Vám bude v plné výši vrácena, pokud nebudou při kontrole ubytování zjištěny žádné škody.


kočky – ZVÍŘECÍ POHODA, z.s.\nPřidáno 23. 5. 2022 25. 5. 2022 by zvirecipohoda\nVe Bzové byl dne 23.5.2022 ve večerních hodinách nalezen v příkopě u silnice tento bílý, přítulný, ale zcela vyčerpaný a zbědovaný kocour. Je buď ztracený, nebo vyhozený. Ale na cestách je již velmi dlouho, což je patrné na jeho fyzickém stavu.. Nyní je v léčení.\nRekapitulace loňského roku\nPřidáno 1. 2. 2022 18. 2. 2022 by zvirecipohoda\nRok 2021 byl pro nás opět, co se odchytů zvířat týká, pestrý. Ale na to jsme již zvyklí. 🙂 Letos začínáme 13 sezónu a jsme velmi vděční, že díky Vaší podpoře můžeme v naší činnosti pokračovat.\nZatoulaných psů bylo oproti předchozímu roku méně, ale zase jsme přijali více opuštěných koťat.\nVšichni nalezení psi se vrátili ke svým majitelům a dvěma psům, kteří k nám byli umístěni od majitele, jsme našli nový domov. Díky tomu, že většina zatoulaných psů měla registrované čipy, se nám podařilo snáze dohledat majitele.\nPéče o malá opuštěná koťata se nám naplno rozběhla v jarních měsících a trvala nepřetržitě do konce roku. Během tohoto období jsme se postarali celkem o 40 koťat a 4 kočky. Podařilo se nám odchovat 36 koťat a společně se kočkami umístit k novým majitelům. Přes veškerou veterinární péči se nám 4 koťata nepodařilo zachránit.\nOd ČSOP jsme přijali do péče 2 srnčata, která se nám podařilo odchovat a jsme za to moc rádi. 🙂\nPestrou sestavu odchycených zvířat ještě v loňském roce doplnili morčata, osmák, papoušek a vodní želva.\nPřehled odchycených psů: Březová 1, Bzová 3, Cerhovice 1, Hvozdec 1, Chlustina 1, Karlov 1, Žebrák 1, od majitele 2\nPřehled nalezených koček: Broumy 2, Bzová 2, Beroun 9, Hořovice 7, Hudlice 1, Kladno 4, Králův Dvůr 4, Loděnice 5, Praha 1, Skryje 4, Točník 1, Žebrák 4\nVykastrováno na Hořovicku: 14 koček\nPřidáno 16. 1. 2022 16. 1. 2022 by zvirecipohoda\nZůstal sám i přes vánoční svátky, jako poslední neumístěné zvíře za uplynulý rok. Byl nalezen v Hořovicích u nemocnice na samém konci srpna. A trvalo dlouho, než odrostl a mohl být naočkován. Pak bohužel začal hubnout a následné vyšetření poukázalo na špatnou schopnost trávení a Zrzeček musel zůstat na dietním krmivu. Díky jeho hendikepu se nám ho stále nedařilo umístit. Každý návštěvník, který přišel, ho choval, drbal, hladil, ale vzít si ho domů nechtěl nikdo. Až tento pátek se na něho usmálo štěstí a do nového domova odjel. 🙂 Moc děkujeme za šanci, kterou Zrzeček dostal, i když není zdravotně v pořádku.\nPřidáno 19. 12. 2021 23. 1. 2022 by zvirecipohoda\nPo zveřejnění našich starostí se stalo něco, co jsme nečekali. Přišla k nám neuvěřitelná slovní podpora od lidí, které osobně známe, i od těch které neznáme. A slova paní Mrkáčkové, která o nás e-mailem napsala panu Petru Sokolíkovi z organizace Běhejme a pomáhejme útulkům, z.s., nás velmi dojala. Po těch peripetiích, které jsme si poslední týdny užili, to pro nás byla živá voda. Pan Sokolík nás okamžitě oslovil a ve chvíli, kdy jsme měli na účtu necelých čtyři sta korun, nám obratem pomohl částkou 40 tisíc. Byla to pro nás obrovská pomoc, které si velmi vážíme a ze srdce mu za projevenou důvěru v naši činnost děkujeme!!! Paní Mrkáčkové za její milá slova o naší práci, za její nápad oslovit pana Sokolíka, také z celého srdce děkujeme.\nŽe to není pomoc poslední, jsme se přesvědčili v momentě, kdy nám laskaví dárci během týdne poslali na účet přes třicet tisíc korun! Najednou jsme mohli zaplatit dlužné faktury za krmivo pro koně a doplatek za novou voliéru pro opuštěné kočky. Také jsme mohli nakoupit krmivo, které potřebujeme pro koťata, dietní krmivo pro nemocné kočky a ještě nám na účtu zbylo přes třicet tisíc korun, což je pro nás opravdu zázrak. 🙂 🙂 🙂\nNemohu opomenout návštěvníky s materiálními dary, kteří za námi během týdne přijeli, a za které také moc děkujeme.\nVelmi Vám všem děkujeme za slova podpory, finanční i materiální dary. Pomohli jste nám se postavit na nohy a do příštího roku, kterého se tak obáváme, jdeme s pocitem, že v tom již nejsme sami!\nDěkujeme Vám. Veronika a Karel Novotných\nPřidáno 25. 11. 2021 18. 12. 2021 by zvirecipohoda\nBriketka byla nalezena vyhozená v červnu v Berouně i se svými třemi koťátky. Zvládla je všechny odkojit a vychovat. Je to milá a velmi hodná kočka. Koťata jsou v tuto chvíli umístěna v novém domově a Briketka zůstala v kotci sama. Je vykastrovaná, ošetřena antiparazitiky a očkovaná. Moc potřebuje nový domov, prosím pomozte nám jej najít. Více informací na tel. 732 657 424.\nBriketka, Mikeš a Uhlík – Nový domov našli Mikeš a Uhlík :-)\nPřidáno 15. 10. 2021 2. 12. 2021 by zvirecipohoda\nPřidáno 12. 10. 2021 18. 10. 2021 by zvirecipohoda\nPřidáno 28. 9. 2021 30. 9. 2021 by zvirecipohoda\nOpuštěná koťata ze Žebráka\nPřidáno 7. 8. 2021 11. 9. 2021 by zvirecipohoda\nDnes byla v Žebráku nalezena dvě opuštěná mourovatá koťátka. Jsou to krásné kočičky, nerozumíme tomu, že je někdo vyhodil..


Trápí vás sexuální (ne)výkonnost vašeho partnera?\n21st Leden 2014\nSex a další intimnosti jsou naprosto přirozenou součástí našich životů. Důvodem toho, proč si užíváme těchto nádherných činností je především navození dokonalých pocitů, kdy jsou v našem těle uvolňovány hormony štěstí – tedy endorfiny. Samozřejmě tyto slastné a vzrušující pocity vyvrcholí dokonalým orgasmem, který jak známo, mají ženy mnohem intenzivnější, než samotní muži. Ti však mohou být v tomto ohledu mírně sobečtí, jelikož ženě často trvá mnohem déle, než samotný orgasmus přijde. A právě partnerova menší výdrž může způsobit, že vy jako žena nemusíte být uspokojena tak, jak očekáváte.\nSamozřejmě stejně jako řada jiných problémů, i tento má své řešení. Nemusíte kvůli tomu hledat milence či jiného partnera, jelikož se stačí poohlédnout po vhodných doplňcích stravy. Zapomeňte však na světoznámou modrou tabletu, která je nejenom plná chemie, ale je nutné ji užít v určitém časovém horizontu před samotným sexem. Mnohem kvalitnějším řešením jsou tablety Ainterol Butea Superba Pure-D 500, se kterými bude i váš partner dokonalý nadsamec nejenom s kvalitní a pevnou erekcí, ale i s maximální výdrží. A to vše díky tomu, že využívá síly přírody, kterou čerpá z byliny známé jako Butea Superba.\nAčkoliv její název nemusí být na starém kontinentě, tedy v Evropě příliš známý, v Asii je nezbytnou součástí intimního života zdejších mužů. Jim pomáhá nejenom v oblastech zkvalitnění erekce, ale navíc dokáže mnohem více zintenzivnit samotný prožitek ze sexu. Tak nenechte vašeho partnera žít v pocitu, že váš neumí uspokojit, a raději mu ukažte, že společně můžete najít řešení, které se skrývá právě v této rostlině. A sama uvidíte, jak po jejím užívání dostane váš milostný život opět pořádnou porci energie a sex již nebude nikdy tak nudný a obyčejný, jako tomu mohlo být dříve. Tak prožijte to, co většina partnerek asijských mužů již zná.\nŽádný učený z nebe nespadl aneb nenechte se odradit\nJak šel čas s mobilními telefony část 3.\nPC za hubičku


Slavná komedie pobaví ve zlínském klubu - Zlínský deník\nSlavná komedie pobaví ve zlínském klubu\nZlín - Stovky repríz má za sebou nejúspěšnější komedie Slováckého divadla Rychlé šípy. Desítky představení odehráli divadelníci i ve Zlíně a pokaždé měli vyprodáno. Další šanci budou mít diváci příští pondělí 9. února. Mirek Dušín a jeho kamarádi se představí v Masters of Rock Café na Čepkově.\n300. repríza komedie Rychlé Šípy. | Foto: DENÍK/Milan Zámečník\nJak se přihodilo, že se ze hry, jež byla původně herci nastudována ve volném čase, stal komediální hit?\n„Dělali jsme si spíš představení pro radost. Počítali jsme s deseti, možná patnácti reprízami, chtěli jsme zvát přátele, ale nějak se nám to vymklo z rukou,“ vzpomíná s úsměvem na vznik inscenace s úsměvem režisér Bellan.\nRychlé šípy se několikrát objevily v televizi, do své televizní Manéže je pozval Bolek Polívka, zapojily se do sbírkové akce Pomozte dětem! a historkami z představení několikrát bavily posluchače rozhlasových stanic. Divadelníci spočítali, že kdyby chtěli hrát všech 310. repríz v jednom kuse, potřebovali by k tomu přes 25 dnů. Dodnes je viděly desetitisíce diváků.\nPříběhy oživlých komiksových postav se hrály ve více jak třiceti městech napříč republikou, nejvíce si je však kromě hradišťských diváků oblíbili ti zlínští. „Ve Zlíně hrajeme pravidelně už osm let. Vždycky jsou to vynikající představení a publikum je skvělé. Škoda, že nemůžeme jezdit častěji,“ povzdechl si herec a mluvčí Slováckého divadla Josef Kubáník. Veselohra začne v 19.00 hodin na Čepkově.