Plán návratu Ameriky ke zlatému standardu bude zveřejněn ve Washingtonu | ZLATÉ REZERVY\nPlán návratu Ameriky ke zlatému standardu bude zveřejněn ve Washingtonu\nLehrman, někdejší člen Komise pro zlato za éry Reagana, předpovídá pětileté stádium přechodu.\nNEW YORK 26. září 2011 - Další velký krok v diskuzi o zlatém standardu bude učiněn příští měsíc ve Washingtonu, kde jeden z někdejších členů Americké komise pro zlato (US Gold Commission) za éry Ronalda Reagana předloží pětistupňový plán návratu Ameriky ke zdravým penězům.\nTvůrce plánu Lewis Lehrman, podnikatel a odborník, bude prezentovat svůj program 5. října na koferenci ve Washingtonu pořádané na téma "jak se navrátit ke stabilnímu dolaru". Lehrman nastíní pětistupňový program návratu Ameriky k měnám krytým zlatem, a to do pěti let.\nPodstatné na této události je to, že jejím cílem je posunout diskuzi k praktickým krokům, které by bylo možno učinit na záchranu amerického monetárního systému. Přichází to v době, kdy se dolar zřítil na své rekordní minimum; v jednu chvíli dokonce klesnul na méně než 1/1800 unce zlata. Dolar se sice nedávno nepatrně vzpamatoval, nicméně pořád setrvává pod 1/1600 unce zlata, což je úroveň, která by byla ze strategického hlediska téměř nepředstavitelná ještě na začátku prvního období George W. Bushe, kdy dolar dosahoval hodnoty 1/265 unce zlata.\n„Zatvrzelí obhájci současného systému papírového dolaru odrazí každý argument ve prospěch zlatého standardu tvrzením, že neexistuje proveditelný způsob, jak jej obnovit,“ říká editor Grant´s Interest Rate Observer, James Grant. „To, co Lehrman udělal, bylo, že sestavil praktický a přesvědčivý plán, jak přesně tohoto dosáhnout“. Grant předpovídá, že „míč se nyní nachází – nebo brzy bude – na straně papírových peněz, jako už dlouho ne.“\nV minulých měsících začal rostoucí sbor vážných pozorovatelů mluvit ve prospěch znovuzavedení vazby mezi dolarem a zlatem. Někteří z nich patří do skupiny vedoucích postav, jako například prezident světové banky, Robert Zoellick, který v listopadu loňského roku vyprovokoval debatu, když v londýnském listu Financial Times vydal polemický úvodník, ve kterém naznačuje, že by zlato mohlo hrát roli v reformovaném monetárním systému.\nOd té doby se řada uznávaných amerických novinářů – vedených především panem Grantem – veřejně vyslovila pro návrat ke zlatému standardu. Grantova demarše byla publikována jakožto polemický úvodník v novinách The New York Times. Několik republikánských kandidátů na prezidenta, od kongresmena Rona Paula po kongresmenku Michele Bachmannovou a guvernéra Perryho, mimo jiné naznačilo, že se domnívají, že ozdravení dolaru je součástí návratu Ameriky na cestu ekonomického růstu a plné zaměstnanosti.\nLehrman je nicméně hlavní postavou v diskuzi o pokračování plánu, který má být vyložen na Washingtonské konferenci o stabilním dolaru. Konference je pořádána expertní skupinou nadace Heritage Foundation. Lehrmanův plán je komplexně rozpracován v knize, kterou jeho institut vydá příští měsíc pod názvem: “Skutečný zlatý standard: Plán měnové reformy bez oficiálních rezervních měn“.\nPřestože byl Lehrman dříve členem Americké komise pro zlato, plán, který příští měsíc oznámí, nemá žádný oficiální status. Nicméně v době Lehrmanova působení u Komise spolupracoval s Dr. Paulem, známým disidentem, který předložil záležitost zlata k projednání a tato byla široce konzultována v průběhu desetiletí, dokud většina v Komisi nedoporučila držet se systému peněz s nuceným oběhem, o kterém zase obhájci stabilních peněz prohlašují, že je důvodem současného amerického lopocení.\nPrvním krokem, o kterém bude Lehrman ve Washingtonu mluvit, by mělo být to, že Američané oznámí „jednostranné obnovení zlatého měnového standardu“ k „určitému datu“, jak Lehrman napsal novinám The New York Sun. Měl tím namysli, že by americký dolar byl „stanoven zákonem jako konkrétní váhová jednotka zlata“ a „ Ministerstvo financí USA, Federální rezervní systém a celý bankovní systém“ by byl „povinen udržovat zlatou hodnotu dolaru.“\nPan Lehrman předvídá takový přechod, kdy by byly (ke dni, kdy Kongres schválí obnovení neomezené směnitelnosti mezi dolarem a zlatem) bankovky Federálního rezervního systému a dolarové bankovní vklady na požádání „vyplatitelné ve zlatě na požádání v zákonem stanovené zlaté paritě.“\nDruhý krok v Lehrmanově plánu by byla ražba prováděna ministerstvem financí a autorizovanými soukromými mincovnami toho, co Lehrman nazývá „zlatou mincí jako zákonným platidlem a to v odpovídajících denominacích, osvobozená od jakýchkoliv a veškerých daní.“ Záležitost zdanění je zde klíčovým bodem. Neboť nyní, pokud by se hodnota dolaru snížila a daný člověk by současně držel zlaté mince, pak by mohla být na dotyčného uvalena daň v případě utracení těchto mincí.\nPrávě utrácení, které vystavuje dotyčného dani, je kontroverzním rysem současného systému peněz s nuceným oběhem. V tomto bodě jsou pocity tak intenzivní, že již ve státech začalo hnutí za odstranění kapitálových výnosů z daní ze zlatých mincí na státní úrovni. Tento rok to byl Utah, který jako první formálně učinil zmíněný krok.\nJako třetí krok navrhne Lehrman ve Washingtonu mezinárodní měnovou konferenci, která by, jak si Lehrman představuje, „zajistila záměrné ukončení oficiálního rezevního měnového systému založeného na dolaru a konsolidaci a refundaci zahraničních státních dolarových rezerv“.\nLehrman počítá s tím, že mezinárodní dohoda, kterou je třeba vyjednat, by uvedla do funkce reformovaný mezinárodní měnový systém, nebo to, co on sám nazývá „mnohostrannou směnitelností měn za zlato bez existence oficiálních rezevních měn“.\nČtvrtým krokem by bylo vyhlášení zlatého uspořádání jakožto „jediného prostředku, kterým by národy vyrovnávaly zbytkové deficity platebních bilancí“. Cílem by bylo prohlásit zlato za „jediné oficiální rezevní měnové aktivum namísto rezervních měn“. Jakmile by došlo ke konsolidaci a refundaci zahraničních měnových rezerv, Lehrman prohlašuje, že „důsledkem by byly stabilní měnové kurzy“.\nKonečně pátým krokem by bylo vyřadit z užívání „floating“ a „podhodnocené fixní směnné kurzy“, jak je Lehrman nazývá a také to, že by „reformovaný mezinárodní měnový systém ustavil a udržoval stabilní směnné kurzy a volný a spravedlivý obchod, což by bylo založeno na vzájemné konvertibilitě všech hlavních měn a zlata“.\nJediné, čemu by mohl Lehrmanův plán čelit, by bylo jakékoliv znamení, že se dolaru začíná navracet zpátky jeho hodnota. V minulých dnech hodnota dolaru poněkud stoupla, ačkoliv v procentuálním vyjádření ne příliš. Pokud ale bude zmíněný trend pokračovat, mohl by vzít vítr z plachet tomuto hnutí pro monetární reformu.\nTo je jeden z důvodů, proč na začátku Reaganovy administrativy upadla intenzita úsilí o měnovou reformu. I přestože se Komise pro zlato scházela, zavedl tehdejší nový předseda Federální rezervní rady Paul Volcker režim, který zvítězil nad velkou inflací v 70. letech.\nKonference ve Washingtonu nicméně usiluje o strategii navrženou k nahrazení otázky "kam se dolar v jakémkoliv momentě posouvá" otázkou, o které mnozí věří, že je zásadní, a totiž otázkou stability dolaru z hlediska zlata, tj. jeho užitečnosti jako měřítko hodnoty. Lehrman zdůrazňuje, že pravý zlatý standard je stejně tak efektivní při prevenci deflace, jako je efektivní při prevenci inflace. To je motiv, který se může stát ústředním, jestliže se bude dolaru i nadále navracet jeho hodnota.\nZDROJ: Plan To Return America To the Gold Standard Set To Be Offered at Washington


Zajímavé hry na Oculus Rift a Gear VR pro tento týden | CSHDD.cz\nČlánky > Zajímavé hry na Oculus Rift a Gear VR pro tento týden\nZajímavé hry na Oculus Rift a Gear VR pro tento týden\nNeexistuje lepší příklad rozdílných strategií dvou platforem než Oculus Rift a Gear VR. V případě Oculus Rift, vývojáři přijali postoj, kdy správně staví kvalitu nad kvantitu, soustředí se tedy na menší počet her, ale v co nejlepším zpracování. Gear VR na druhou stranu zaujímá podobný přístup jako HTC Vive, když na nás chrlí velké množství obsahu, který se ani nedá všechen projít a zároveň se ve velkém množství nejedná o nic světoborného.\nPokud vás zajímajý nové releasy, tak jste tady správně. A nezapomeňte, že UploadVR má na Steamu slušnou komunitu, kde naleznete řadu doporučení, čímž se můžete vyhnout tomu, že šáhnete vedle.\nA tady je seznam těch zajímavějších kusů pro Rift a Gear VR, které jsme pro vás vybrali + novinky na Steamu pro Rift.\nBatman: Arkham VR (od Rocksteady Studios)\nCena: 19.99 $ (Rift)\nBatman: Arkham VR přináší vizuálně impozántní pohled na Gotham City očima ikonického Batmana. Jako Bruce Wayne začínáte sestupovat do netopíří jeskyně, kde budete muset prokázat svou ostražitost. Každopádně se zatím jedná o poměrně krátkou záležitost a za tyto peníze bychom čekali o trochu víc. Fanoušci Batmana si toto ale nemohou nechat ujít.\nFancy Beats (od HashVR)\nCena: 4.99 $ (Gear VR)\nHudební hra se spoustou barev a světel, každopádně bychom čekali víc, ale jedná se o lowcost záležitost a tak to také vypadá. Pokud vás nebaví hudební žánr, přeskočte dál.\nWilson’s Heart (od Twisted Pixel)\nCena: 39.99 $ (Rift)\nFirst-person psychologický triller zasazený do čtyřicátých let dvacátého století. Převezmete zde kontrolu nad postavou Roberta Wilsona a budete bojovat o svůj život.\nReflex Unit (od Robosaru Games)\nV Reflex Unit kontrolujete jeden malej badass tank a hromadu zbraní a raket. Hodně zábavná záležitost.\nNovinky vydané na Steamu pro Oculus Rift\nGlider Island (od Joey Sipos)\nCena: 7.99 $ (Rift)\nDeathlike: Awakening (od Cybreath)\nCena: 9.99 $ (Rift)\nTitan Slayer (od COLOPL, Inc.)\nCena: 9.9 $ (Rift)\nSeeking Evil: The Wendigo (od Copybugpaste)\nCena: 10.19 $ (Rift)


Dluhopisový trh minulý týden ovlivnila aukce 15-letého státního dluhopisu - Patria.cz\nDluhopisový trh minulý týden ovlivnila aukce 15-letého státního dluhopisu\nDluhopisový trh ovlivnily minulý týden zejména dvě události. Nejprve to byla středeční aukce 15-letého státního dluhopisu (4,6/2018). Stát nabízel dluhopisy v objemu 5 mld. Kč, účastníci požadovali 13,1 mld. Kč. Ministerstvo financí nakonec nepatrně navýšilo nabídku na 5,6 mld. Kč, přičemž průměrný výnos dosáhl 5,22 %, což je hodnota, na které se tento dluhopis obchodoval před aukcí. Aukce i přes její nepřekvapivý výsledek odstartovala výprodej delších dluhopisů a naopak nákupy kratších. Celá výnosová křivka se tak mírně otočila. Následující dny bylo obchodování velmi klidné, docházelo pouze k částečné korekci středečních pohybů. Z poklidu vytáhly trh až páteční data z amerického trhu práce. Nižší než očekávaný růst počtu pracovníků v USA vyvolal celosvětový pokles výnosů dluhopisů. Výnosy českých dluhopisů se tak v týdenním srovnání prakticky nezměnily. Spread mezi českými dluhopisy a německými dluhopisy se ale dále se rozevřel.\nTento týden bude bohatý na zveřejňovaná domácí data, přesto očekáváme, že se domácí dluhopisy budou držet spíše vývoje na vyspělých trzích. Z tohoto důvodu bude pravděpodobně nejvýznamnější událostí středeční vystoupení šéfa Fedu Alana Greenspana před Kongresem o měnové politice. Celkově by ale tento týden neměl přinést významné pohyby dluhopisů.


Federer nedal Safinovi šanci a je světovou jedničkou - Sport.cz\n1. února 2004 13:42 - MELBOURNE\nPrvní grandslam sezóny v mužské dvouhře vyhrál třiadvacetiletý Švýcar Roger Federer. Ve finále jasně přehrál Rusa Marata Safina 3:0 na sety. Federer se tak stal novou světovou jedničkou.\nŠvýcar získal titul na Australian Open poprvé v kariéře. Jeho dosavadním nejlepším výkonem bylo čtvrté kolo. Nedělní duel začali oba tenisté nervózní hrou a o vítězi první sady tak rozhodovala až zkrácená hra. Ve druhé sadě předvedl jistější hru Federer. Safin nebyl podle předvedeného výkonu zcela ve formě. V semifinálovém duelu s Andre Agassim si připsal 33 es a žádnou dvojchybu. V souboji o titul jich však vysekl pět a přímo z podání získal jen tři body.\nFederer vyhrál po Wimbledonu svůj druhý titul na turnaji Grand Slamu. V Austrálii hrál bez trenéra a na jeho triumfu má mimo jiné zásluhu i český masér Pavel Kováč. "To je přece parádní začátek sezony, vyhrál jsem Australian Open a stanu se světovou jedničkou. Naplnil jsem si svůj sen, to je nádherné," radoval se Federer v proslovu před diváky.\n"Neměl jsem energii. Nohy jsem měl moc unavené," vysvětlil Safin, proč se mu nedařilo. Únavu ze sebe nesetřepal, i když měl před finále dva dny volna, zatímco Federer jen jeden. "Všude jsem ztrácel a proti Rogerovi je potřeba hrát v perfektní kondici. Nehrál jsem proti žádnému joju, on tenis umí," řekl po utkání Safin.\nFederer se s Rusem utkal popáté v kariéře a zvýšil své vedení ve vzájemných zápasech na 4:1. Safin ho dokázal porazit pouze na turnaji v Moskvě v roce 2002. Letos na lednovém Hopmanově poháru Safin porazil našeho Jiřího Nováka. I přes neúspěch ve finále je jedno jasné. Loňský rok plný zranění chce Rus nechat za sebou a svým výkonem na Australian Open se mu to povedlo více než dobře. Loni kvůli zraněním vynechal kolem 14 profesionálních turnajů a ve světovém žebříčku se propadl až na 86. místo. Finálová účast v Melbourna Parku by ho měla vynést do první čtyřicítky.\nFederer (2-Švýc.) vs. Safin (Rus.) 7:6 (7:3), 6:4, 6:2.\nŠvýcarský tenista Roger Federer poprvé v kariéře vyhrál dvouhru nad grandslamovém Australian Open. Turnajová dvojka v Melbourne ve finále jasně přehrála nenasazeného Marata Safina a Rusa porazila 7:6, 6:4 a 6:2.\nKrálovnou Australian Open a vítězkou prvního grandslamu sezóny se ve finále ženské dvouhry stala Belgičanka Justine Heninová-Hardenneová. V sobotu...


Poprvé mě letos v létě zamrazilo, když Škoda Auto oznámila, že končí s mimořádnými pracovními sobotami. Prý škodováci začali lépe pracovat a je to dočasné, oznámilo vedení vůbec největší české firmy.\nsoucasti prosperity jsou i krize\ntu jste jeste nezazili, ale ona prijde\nCim drive to zabali tim lepe\ntim drive se snad tahle zeme probudi s falesneho snu a zacne invetovat do vlastniho rovoje a kvality pred kvantitou montoven\na budou znovu otvírat svou starou pobočku siemens treblinka ?\na na co ? bude tam tanec v vejlama\nTeď se budou valit na východ ,za pár let zjistí že náklady na dopravu ( stále se zvyšující cena ropy )jsou tak velké ,že to nespraví ani levná pracovní síla ( většinou nic moc odborná ) a šup zase se postěhují zpět.\nono nebude tak zle.....\n.....ty "české montovny" při obchodním obratu 10miliard stejně za 9,5miliard nakoupily komponenty za dolary,a tedy levněji,a v čechách jsou především proto,že na krabici můžou tisknout " Made in EU". To je hlavní důvod.Zatím nekomentuji energie..... Do problému se ovšem mohou dostat ryze české výrobky,tam může být při prodeji za dolar nebo euro problém.\nODS a ČSSD....\nRe: ODS a ČSSD....\nČunka taky, prosíííím...\nProste mame za dvermi celosvetovou krizi a nase zemicka s tim nic neudela......na dovolenou nepoletime na druhej konec sveta, nebudem si kupovat naytek podle mody a vuz vo dva roky. Nebudem jezdit autem pro kazdou kravinu do hypersupermarketu, ladovat se zeleninou z druheho konce sveta za par korun........\nKonecne jeden clanek\ns rozumnym postojem. Skoda Auto se chlubila zrejme naposled, prodej aut se zastavil v kvetnu, v CR pouze pribrzdil, ale v SRN prakticky zastavil. Daimler Benz ma ke dnesku hodnotu na burze o 80% nizsi nez loni (z 200 mld Euro na 40 mld), zastavil se prodej mobilu, export SRN dobiha setrvacnosti do konce roku. Prognozy hospodarskeho rustu SRN na 2009 +/- 0,00% HDP, stagnace jako v 1998. Vzhledem k tomu, ze ceska kotlina je svazana s automobilovym prumyslem i v SRN (subdodavky dilu), Nemci si z CR dovezou to, co objednali na zac. 2008 a kontrakty na 2009 omezi na minimum.....CR mozna bude mit silnou korunu, ale pujde se past...Nosovice nemusi pospichat, ta auta stejne zustanou na sklade....hlavne ze premier je se soucasnou situaci spokojen.....SIEMENS ponekud mene.....\nzacnete investovat na Zapad\nCesko zacina prozivat to, co jini od nich na zapd maji od dob tzv "revoluci" jiz zasebou. Je na case, aby Cesi se svou tzv. "silnou" korunou zacali naoplatku investovat do jinych statu a to do tech, ktrere jim umoznili jejich ekonomick vzevstup a ktere diky jim a celemu postkomunistickemu vychodnimu bloku museli schudnou.\nRe: zacnete investovat na Zapad\nchtel jsem koupit pristi tyden Daimlera, je ted na burze za hubicku, ale schazi mi asi 40 mld Eur, nemas nejake drobne ?\ntrochu sis popletl světové strany.......\nZa 6 let to zabalí tpca, za 10 let nošovickej hnůjdaj. Vždy bezprostředně po vypršení daňovejch prázdnin. Tedy pokud dříve nepřijde automobilová krize.\nRe: Zachrání nás\nSlabá koruna znamená jedině\nže se na jednotku exportu více nadřeme.\nRe: Slabá koruna znamená jedině\na nebude nakonec nejlepsi nic neexportovat?\ntak 90% ludi v Ček Repablik ma stale ten isty nazor na to.." bude lacna dovolenka " takze im tento clanok nic nehovori...10 % vie, ze s tou vasou korunou nieje nieco v poriadku.kde asi soudruzi udelali chybu..\nS korunou je vse v poradku, neb se ridi trznimi pravidly a obchoduje na burze. Chyba je v zakoniku praci, ktery znemoznuje pokles nominalnich mezd pri zhodnocovani kurzu nebo pri deflaci.\nProblém tzv. nepružných mezd směrem dolů měly i státy, které neznaly zákoník práce. A zákoník práce pouze ochraňuje investice jednotlice do svého lidského kapitálu.\nNajdeš mi pěkně prosím paragraf v ZP, který to znemožňuje???\nA co kdybys šel sám příkladem a požádal zaměstnavatele o snížení mzdy, abys pomohl národní ekonomice?\nLibertanci neznají pojem národní ekonomika, jim to nic neříká.\nNech odpadne, čo je kolísavé, nech zostane to čo je pevné a charakterné, a nech odpadne to, čo je oportunistické!\nsurise ma pravdu, slovaci se sikovne a bezbolestne zajistili (kdyby nebylo Fica, tak by mohli casem byt vzorovy stat) Polsko a Madarsko dopadnou stejne jako CR -zrejme v 2009


Gynekologie anna 8.7.2013\nDobrý den chtěla bych si zeptat jak poznám zda je panenská blána protržena ? Je možnost odkázat mě na nějaký obrázek rozdílů mezi protrženou a neprotrženou blánou ? moc děkuji za odpověď\nDobrý den, zkuste se podívat na stránky MUDr. Mlčocha, pár obrázků tam najdete.\nBojím se prvního sexuálního styku,protože jsem slyšela,že se přetrhne panenská...\nDobrý den, vyspala jsme se se svojím přitelem tedka poprve a nevím jestli mám...\nDobrý den mám asi neobvyklou otázky. Pokud dívka ještě s panenskou blánou použije...


Laser a světlice. Jaký bude trest pro neukázněné fanoušky? - Rychnovský deník\nLaser a světlice. Jaký bude trest pro neukázněné fanoušky?\n/INFOGRAFIKA/ Trest je na spadnutí. Sledovali jste 291. derby mezi fotbalisty Slavie a Sparty? Třaskavý zápas měl vše, jen ne klidný průběh. Šlo o pravou fotbalovou válku na hřišti, ale bohužel i v hledišti. A ony (opakované) excesy už řeší disciplinární komise.\nZápas 28. kola Fortuna ligy mezi Sparta Praha a Slavia Praha, hraný 14. dubna v Praze v Sinobo stadium. fanoušci Slavia | Foto: Deník / Martin Divíšek\nDůvody jsou zřejmé, vršovický celek nezvládl pořadatelské povinnosti. Konkrétní prohřešky diváků? Užití (a pronesení) pyrotechniky, hanlivé skandování, výtržnosti. Na potrestání je toho víc než dost, navíc vězte, že tribuna Sever byla už tak v podmínce za urážky karvinského trenéra Františka Straky. Na pranýři je i Sparta, a to za pyrotechniku, vhazování předmětů na hřiště a použití laseru.\nTrošku podivně tak vyzní komentář slávisty Tomáše Součka: „Fanoušci byli úžasní. Vše bylo v normě.“ Je to spíše naopak. Za hranou byly vulgarity či konflikt domácích příznivců s jedním ze zaměstnanců Sparty.\nUž ve čtvrtek se dá čekat verdikt. Vysoké pokuty a zřejmě i něco víc. Jenže uplynulé kolo nebylo jen o derby. Ještě větší „divočina“ byla k vidění ve Slezsku, kde se při duelu Opavy a Olomouce „vyznamenali“ fanoušci domácích.\nNejvětší blikance? Trapný pokřik: „Černá svině patří do kuchyně“, který kotel spustil na rozhodčí Janu Adámkovou, či sprcha pyrotechniky, již vyslal do hostujícího sektoru. Policie měla co dělat, dva „fanoušci“ byli dokonce zatčeni už během zápasu. „Bude se to řešit hned na příštím zasedání disciplinární komise,“ prozradil mluvčí Ligové fotbalové asociace Štěpán Hanuš.\nNepoučitelní. Fanoušci na derby řádili: Světlice, nadávky, útok z tribuny\nSlezanům hrozí tučná pokuta. Není proto divu, že odmítli navýšení počtu lístků na derby s Baníkem. „LFA má k podobným prohřeškům nulovou toleranci. K ní se připojujeme,“ prohlásilo vedení opavského klubu.\nPodobné chování nepatří nejen na stadion. Teď ještě zbývá vyřešit, jak zamezit opakování excesů. O tom je řeč už delší čas.


dětské holiny DEMAR STORMER PRINT 0031 T kosmos 28-35 | Obuv Demar a Befado|obuv-shoes.cz\ndětské holiny DEMAR STORMER PRINT 0031 T kosmos 28-35\nDětské barevné holinky DEMAR STORMER PRINT jsou ideální pro deštivé letní počasí. Barva holinek je modrá s barevnými planetkami. Mají hrubší protisklu... celý popis\nVyberte 28-29 30-31 32-33 34-35\nDětské barevné holinky DEMAR STORMER PRINT jsou ideální pro deštivé letní počasí. Barva holinek je modrá s barevnými planetkami. Mají hrubší protiskluzovou podrážku zajišťující bezpečnost chůze. Materiál je vysoce kvalitní a odolné PVC podšité příjemnou textilií. Na patě obuvi je bezpečnostní reflexní pásek pro dobrou viditelnost dítěte ve tmě.\nVelikost 24/25 - váha 610 g\ndětské holiny DEMAR STORMER PRINT 0030 N maskáč 20-27\ndětské holiny DEMAR STORMER PRINT 0030 B krokodýl 20-27\nBIGHORN - Dětské barevné holinky KLOBOUČEK 1630 C\ndětské zateplené holiny DEMAR STORMER LUX 0032 T kosmos 20-27


SLON V JAHODÁCH - Radka Včelná\nJe čas rození i čas umírání, čas sázet i čas trhat - Michal Kitta\nAnketa - Z čeho jste měl největší radost?\nBible a radost - Jiří Mrázek\nA co k tomu psycholog? - PhDr. Jiří Mrkvička\nSvatí blázni počtvrté - Mikuláš Vymětal\nInternet !? - Existuje Bůh? - Jakub Zeman\nLITERATURA - Očistec literátův - Tomáš Bartovský\nDoporučuji: Zpověď tajného biskupa\nRozhovor s Ondřejem Štindlem\nNic nového pod sluncem (Kazatel 1,4-11) - Dalibor Antalík\nDoporučuji: Apoštol Pavel - Günter Bornkamm\nJak já to vidím - Jan Jandourek\nKaždej pes jiná ves - P a ř a n i aneb Kdo si hraje, nezlobí! - Martin Balcar\nDoporučuji: Neverhood - Jakub Zeman, Mravenec Z - Jakub Zeman\nCo mne zaujalo? - Tereza kellerová, Jana Rumlová\nHistorie hudby - Sourozenci ze čtrnáctého století -Matouš Kubeček\nRecenze Mettalica Garage Inc. - Jakub Zeman\nRecenze - Pluto - Tři - Jakub Zeman\nStručně a jasně - Petr Brodský - tajemník ETF UK\nOznámení akcí a pozvánky (Kirchentag)\nNaši příbuzní si nedávno koupili takové ty příšerně drahé deky z ovčího rouna. Celý život spali pod peřinou, a teď se najednou dozvěděli, že se vlastně dusili. Peří je totiž strašně neprodyšné. Důkaz? Kdyby bylo prodyšné, nemohli by ptáci lítat, neudrželi by se ve vzduchu - říkala jim ta paní. A já jsem až dosud netušila, že ovce nelítají jenom proto, že by jim vlnou profukovalo.\nReklamní trik, řeknete si, a co má být?\nPřipomnělo mi to, že jako děti jsme si vyprávěly vtip o slonovi: Proč má slon červené oči? Aby ho nebylo vidět v jahodách. Už jste někdy viděli slona v jahodách? Ne? To protože má červené oči!\nKameňák, řeknete si, a co má být?\nCelkem nic, kdyby se podle této logiky přemýšlelo jen v dětských vtipech. Slon v jahodách je ale populární i leckde jinde. Recept je jednoduchý: vezměte naprostý nesmysl, opatřte jej absurdním vysvětlením a pak se toho skálopevně držte, ať se děje, co se děje.\nSlyšela jsem známého vyprávět o návštěvě, kde je hostitel vážně přesvědčoval, že Židé ke svým obřadům potřebují krev křesťanských dívek. Nic nebyla platná argumentace, že tohle snad už definitivně vyvrátil Masaryk při hilsneriádě. Dotyčný zůstal ve svém přesvědčení pevný jak helvetská víra.\nTa příhoda je stejně současná jako zážitek dívky, která přivedla domů k rodičům svého vietnamského přítele. Jejich rodinný lékař jim potom kladl na srdce, aby všechno, čeho se host dotkl, pečlivě vydesinfikovali. Z Vietnamců prý totiž v noci lezou červi.\nNevím, jestli je nějaký podstatný rozdíl mezi těmito perlami ducha a vírou, že vodník sbírá dušičky do hrníčků. Žijeme ve věku informačních technologií, tvrdí se hrdě. Kdo dneska nesurfuje po internetu, je vyloženě trapný. Dokonce i do Bratrstva už to dorazilo. Obávám se ale, že dostatek informací všechno nevyřeší. Přemýšlet nikoho nedonutíte, ani kdybyste ho od rána do večera mlátili do hlavy. Kdo věří něčemu, co mu umožní dívat se na druhé přes prsty, jen tak se toho nevzdá.\nMimochodem, víte, že slon vůbec nemá červené oči?\nNo dobrá, řeknete si, a co má být?\nTeď už bude řeč jenom o čase kairos . Chronos bude dál na pozadí nepozorovaně tikat - bez něj to nejde, ale nechte si ho pro chleba s máslem, protože od teďka se jmenované události měří výhradně časem kairos - jde přece o jejich pravý okamžik, o jeho nalezení či přijetí, když vás přepadne.\nVacek - Hroznou radost mívám často, mám z toho až křečovité záchvaty. Ale když se mi narodily děti, poznal jsem jinou radost, takovou klidnou, jasnou, vyrovnanou... Konečně byl aspoň chvilku svět na svém místě.\nPetr Brodský- Podobně to platí i o radosti (pozn.: stejně jako strachů je mnoho, těžko je lze seřadit do žebříčku). Ale přece jen možná patří k mé největší radosti moje aktivní účast a podíl při první volbě Václava Havla prezidentem Československé socialistické republiky v prosinci roku 1989.\nPetr Pokorný - Pokaždé, když se sejde celá naše rodina.\nJan Milíč Lochman - V listopadu 1989, kdy jsme s napětím sledovali, co se doma děje. A byla zde možnost návratu do našich rodných měst a země byla obrovská, protože jsme se na ni již neodvažovali myslet.\nVáclav Malý - Mimo jakoukoli pochybnost v listopadu 1989. Prožil jsem zkušenost pádu totalitního režimu a příchodu nové naděje.\nPavel Dvořáček - Největší radost? Nepamatuju. Vybaví se mi spíš drobné radůstky, a těch je kupodivu docela dost. Pravda, některé byly svého času i největší. Třeba ty politické: nebylo to špatné radovat se společně s radujícími. Teď už se žel v tomto směru raduju zase víc s plačícími... Opravdu velkou radost mám například vždycky, když z něčeho nemilého sejde. A ještě větší, když naopak něco nečekaně dobrého nastane. Třeba řízek. Nebo setkání. Prostě když se daří. Když něco dobře zazní, když se něco dobře čte, když se někdo povede a vy můžete být při tom. Třeba mládež. Fakt, to je vám taková radost, ti naši mladí, tedy někteří, někdy... pokud zrovna nejsou tak zoufale vážní a smutní, a pokud zrovna není pod jejich úroveň radovat se z obyčejných maličkostí...\nAnketa - mládež:\n- Keď ma moj snúbenec požiadal o ruku.\n- Radost asi, když jsem dostala jako malá dárek pod stromeček. Ale šťastná jsem jen tehdy, když mi něco vyjde.\n- Když jsem dostal dobré vysvědčení.\n- Při setkání s nejbližšími po příjezdu z ciziny.\n- Když jsem se dostal na gymnázium.\n- Když jsem překonal sám sebe.\n- Když začínaly velké prázdniny nebo o Vánocích. Nebo když jsem vyhrála soutěž.\n- Když jsem dostala hezký dárek.\n- Když věřím, že prožívám opětovanou lásku.\n- Když padla vláda KSČ.\n- Setkání s přáteli, v době studií to bylo složení zkoušek, když slyším dětský smích, dokončení těžké práce.\n- Radost mám, když mám přátele, se kterými si navzájem rozumíme, umíme si vyjít vstříc...\n- Po pádu železné opony.\n- Při narození svých dětí.\n- Když jsem se jí dovolal (pozn.: dívce, které volal - a měl z toho největší strach v životě).\n-Když jsem dostal kocourka.\n- Přijetí na MFF UK, obhajoba diplomky.\n- V době, kdy kolem mě byli lidé, kteří mě mají rádi.\n- Mám radost vždy o Vánocích.\n- Když jsem dostala pěkný dárek a když můj dárek udělal druhému radost.\n- Nemohu říct, kdy jsem měla co největší. Většinou nemám radost, vztek ani strach největší naráz, ale se zpožděním - déle mi vydrží - rozloží se to do několika dní.\nBible a radost\nKdy měl apoštol Pavel největší radost, to nevím. Vím spolehlivě, kdy o ní nejvíc mluví: ve svém dopise Filipenským. Slova o radosti se mu tam vracejí na jazyk co chvíli. Že je to až skoro podezřelé. Protože: člověk, který má radost, o tom nemusí tak usilovně přesvědčovat. A lidem, kteří se radují, to není třeba co chvíli připomínat.\nPravda, apoštol Pavel píše z vězení a ve vězení možná stačí k radosti málo. Třeba když člověk dostane zvenku balíček z jídlem (a ten mu Filipští právě doručili - Fp 4,10.14) nebo když mu s tím balíčkem přibalí ještě nějaké ty zprávy, co se tam venku za zdí děje (což učinili filipští křesťané se stejnou pečlivostí). Jenže ty jejich zprávy mluví o tom, že někteří přezbožní bratří hned využili Pavlovy nepřítomnosti a jemu na truc loví v jeho misijních vodách po svém (Fp 1,15-17) a rozvracejí, co se dá (Fp 3,2). Potom ta Pavlova radost vypadá přece jen trochu jako póza: skončil jsem ve vězení - ale my je převezeme, my se budeme radovat. Nejenom ne-přátelé, ale i vlastní spolubratří nám dělají naschvály a podrazy a dívají se, co my na to - ale my nedáme nic znát a zamáčkneme slzu a budeme se radovat i s nimi z jejich úspěchů... A vůbec, za každé situace se budeme usmívat a radovat a nedáme nic najevo - a co nám kdo může! I kdyby nám už nezbylo nic než ta nešťastná radost.\nA přece... A přece za tím vším, co vypadá jako nepravděpodobná, křečovitá póza, což možná chvílemi i je - za tím vším je těžko vyslovitelná a ještě hůře vysvětlitelná, ale opravdová radost člověka, který si už skutečně myslel, že všechno stojí za... (Fp 3,8 - tady ekumenický překlad zbytečně cenzuruje slovo, které ještě kraličtí bratří docela dobře ovládali) - ale potom zjistí, že přece jen zbývá cosi, co není ke spláchnutí, ale k Životu.\nA co k tomu psycholog?\nPhDr. Jiří Mrkvička\nPokusí se odpovědět na otázku, která se vnucuje: Co je to vlastně radost? Nebo lépe: Jaký vklad přináší do našeho života?\nPodívejte se jenom do tváře životního mrzouta. Jak je zachmuřená, jaká listopadová nevlídnost z ní čiší. Jak je celá jeho osobnost zešeřelá. S ničím není spokojen, nic mu nejde pod nos. Je plný napjatého neklidu a svou podrážděnost nedokáže zakrýt. Vlastně ani nechce. Pořád mu někdo ubližuje, svět se proti němu spikl. Neví, co je radost.\nRadost je zážitek vnitřního jasu. Je to stav našeho srdce. Svítí z nitra navenek. nedejme se proto oklamat povrchní veselostí. Ta zašumí, vzkypí a rozplyne se. Je to jen pěna a proud ji odnáší. A nesedněme na lep vyznavačům hesel jako vždy s úsměvem. Jsou to profesionální optimisti se strnule úsměvnou maskou.\nAle existuje jeden intenzivní niterný zážitek, o kterém se hovoří téměř jedním dechem zároveň s radostí. Je to slast: pocit libosti, rozkoše, který někdy prožíváme. Slastný je doušek vody žíznivému, odpočinek unavenému. Slastné může být i snění, vzpomínání. Slastný pocit může vyvolat droga. Slast se může stát životním cílem a život bažením po slasti.\nRadost se však životním cílem stát nemůže. Je však průvodkyní života, který ke svému cíli míří. Slast nás povahou svého prožitku izoluje od ostatních. Omamuje nás až k mdlobě, člověk v ní tone, rozplývá se. Proti tomu radost se obrací navenek, projevuje se v setkání s druhým, v nalezení souzvuku. V radosti člověk nechce utonout: chce být víc. Slast je dostředivá. Radost odstředivá: tryská, proudí, aktivizuje. I tichá radost vede k činu - i když jím je jen vztažení ruky a pohlazení.\nSlast může být destruktivní. Radost - tu jsme u jádra věci - je tvořivá. A my přece chceme svůj život tvořivě naplnit Pak platí: Tvořivý život je život v silovém poli radosti. Tehdy totiž v nás nezměrnost skutečnosti nevyvolává úzkost, ale naopak radostný úžas: toho všeho jsme účastni, na tom všem můžeme mít svůj podíl. Svět nás nezavaluje, nesvírá. Rozprostřel se do dálek a my vidíme věci jakoby poprvé. Nazvěme to tvořivou, kreativní zkušeností: v ní je základ tvořivého vztahu ke světu.Vztahu, který můžeme uskutečnit tvůrčím činem.\nSvatí blázni počtvrté\nDřevěný kostelík pod skalou se pomalu plnil zájemci o letošní ročník festivalu Svatí blázni. Je 14.00 a do začátku zbývá ještě celá hodina. Že by byl o představení tak extrémní zájem, že diváci obsazují lavice hodinu před začátkem představení? Ale ne, to jen reklama v Bratrstvu nalákala zájemce už na druhou hodinu odpolední.\nV 15.00 sedí v lavicích asi sedmdesát diváků a konečně se začíná. Modřanská mládež předvádí Děti z Bulerbynu. Příběhy Lasseho, Bosseho, Olleho, Lisy, Britty a Anny, dětí ze švédské vesničky Bulerbyn, jsou poměrně věrny románovému vzoru Astrid Lingrenové. Zdařilou dramatizací a tím, že děti z románu jsou představovány mládežnicemi a mládežníky nejméně dvojnásobného věku, však příběh ještě získává na komičnosti. Lavice kostela se otřásají pravidelně smíchem. Díky rychlému střídání skečů a dalším nápadům (sáňkování na scéně, zdivočelému beranovi pobíhajícímu kostelem a pod.) probíhá čtyřicetiminutové představení za napjaté pozornosti diváků. Mnozí, kteří četli Děti z Bulerbynu jako povinnou školní četbu, teprve objevují jejich krásu. Bravo modřanští, jen tak dále!\nPo dvacetiminutové přestávce vystupuje divadlo jednoho herce, režiséra i scénáristy s představením Delirium tremens. Tomáš Najbrt hraje současně tři role: Vypravěče celého příběhu a dvě stránky osobnosti hlavního bezejmenného hrdiny: Jedna jeho část hledá zoufale sama sebe a východisko ze své situace, druhá ji napomíná a snaží se ji zachránit. Celý příběh končí skokem do tmy v zákulisí, snad sebevraždou. Nečasové básnické drama, ve kterém se hlavní hrdina hádá sám se sebou, je obtížně sledovatelné, zvláště asi proto, že vše se odehrává jakoby v jedné rovině napětí, křiku a obviňování. Přestože Tomáš Najbrt dobře podal náročný herecký výkon, po představení zůstávají smíšené pocity. Zřejmě měla pravdu česko-izraelská herečka Nava Shan, když svá představení v divadle jednoho herce popsala v knize Chtěla jsem být herečkou slovy: "Nevidím budoucnost divadla v představeních pro jednoho herce,... Monodrama zůstalo literárním experimentem... Pomocí žádné teorie nelze změnit základ dramatu: dialog. ...Monodramata byla a jistě budou opět a znovu hrána herci, kteří se sami chtějí vyzkoušet a ohodnotit své schopnosti."\nZávěrečné představení Stařena představovalo zřetelný vrchol festivalu. "Společnost v podzemí" předvedla dramatizaci povídky ruského spisovatele třicátých let Daniila Charmse. Příběh muže, jemuž v pokoji zemřela stařena a který neví, jak se zbavit jejího těla, se prolínal mezi absurditou (klanění se umírající stařeně), komikou (pitky se sousedem Sakerdonem Michajlovičem, vyprávění o nebožtících), romantickým příběhem (flirtování s paničkou ve frontě na chleba) a tragédií (hrdinův strach a nejistota, stísněné ovzduší Sovětského svazu 30. let v pozadí celého příběhu). Výborné herecké výkony i skvělá dramatizace byly dány nejen talentem, ale také věkovým průměrem herců - všichni zúčastnění mládežníci už byli poněkud obstarožnější.\nNa závěr patří poděkování - všem třem zúčastněným hereckým společnostem za dobré výkony a umělecký zážitek, který zanechali, divákům za poměrně hojnou návštěvnost, pražskému POKu za organizaci, branickému sboru za zapůjčení kostela a branickému básníku M. F. Pecharovi za klavírní improvizace, kterými dotvářel atmosféru přestávek.\nUž jste se někdy vašeho počítače zeptali, jestli existuje Bůh? Nebo kdo byl Ježíš Kristus? Že neodpovídá! Pokud je váš domácí počítač připojen do sítě nikoliv však elektrické, určitě vám odpoví. Pokud vás trápí ještě nějaké jiné obskurní otázky, odkazuji na nově zavedenou službu serveru altavista. Jde o to, že je tento server schopen odpovídat otázky. Když tedy hledáte stránky věnované Panně Marii, jednoduše se zeptáte: Kde najdu informace o Panně Marii?\nPoložil jsem tedy dvě základní otázky: Existuje Bůh? a Kdo byl Ježíš? Pozoruhodné bylo, že na první otázku bylo nalezeno 1.013.015 stran. Na otázku druhou však počítač vyhledal stran dvojnásobek, přesně tedy 2.643.190. Jakoby byl Bůh méně populární než Ježíš...\nStránka www.bruceandstate.com je místem určeným všem nenapravitelným hledačům pravdy. Pánové Bruce a State totiž odpoví na jakoukoliv otázku, kterou pošlete na jejich e-mailovou adresu. Musím upozornit, že u podobných služeb člověk riskuje, že si bude nějakou dobu dopisovat s automatem, tedy zařízením, které je schopno automaticky vybrat příslušnou odpověď ze své knihovny podle slovního rozboru zadané otázky. Tyto odpovědi působí leckdy dosti přesvědčivě, tedy alespoň tak dlouho, dokud se vám nedostane odpovědi, která vůbec nesouvisí s položenou otázkou.\nStránka www.aaronc.com/doctri-ne/existgod.html nabízí obsáhlou stať na výše zmíněné téma, a to podobně jako stránka:\nles_bradlaugh/who_was_jesus.html odpovídá na otázku kdo byl Ježíš.\nLenoši mohou zabrousit na stránku www.ccci.org/whoisjesus/choice.html, která je interaktivním a zábavným způsobem seznámí s touto nejpopulárnější postavou v historii. Stránka je graficky pěkně barevně vyvedena a nemine minuty, aby se na vás odkudsi nezasmála vousatá a vlasatá tvář jakéhosi hipíka. Informace, které poskytuje jsou však vcelku povrchní.\nNaproti tomu stránka: www.icInet.org/pub/resources/if/links.html#bible je opravdovým pokladem. Je to stránka, která shromažďuje adresy většiny stránek zabývajících se křesťanstvím. Adresy jsou přehledně rozděleny podle témat, či oboru svého zájmu.\nTi bratři, jenž se řadí ke skupině lidově označované jako charismatici mohou navštívit stránku: www.answering-islam.org/AudioVideo/index.html, kde naleznou několik živých svědectví ve formátu realplayer. Bratři se s vámi podělí o zážitek, jakým způsobem konvertovali od islámu ke křesťanství.\nPoslední zajímavou stránkou bude dnes www.escape.cal~pekubine, která je domovskou stránkou knihy Does the God exists - Engineer telling why (Existuje Bůh, Inženýr říká proč). Stránka představuje nejen již zmíněnou knihu, ale také rodinu pana XY. Má čtyři dcery ve věku přesně na vdávání a jednoho syna v pubertě o manželce nemluvě. Není mi jasné, proč všichni Američani musí všem, nejlépe celému světu, ukazovat fotografie svých blízkých. O výše zmíněné knize jsem nikdy neslyšel, ale ve Spojených státech to musel být pravděpodobně dost velký trhák. Samotná stránka polahodí oku a duši volbou jemných ladících barev.\nLITERATURA Očistec literátův - Tomáš Bartovský\nV únorovém očistci vám chci představit verše rodáka z Českých Velenic Vítka Jandy. Je mu sedmnáct let a v jeho poezii se odráží určité vlivy české barokní poezie; některé verše a celkové vyznění básně pak vzdáleně připomínají Jiřího Ortena.\ni když je krvavé\nje přeci právě tvé\nokvětí mého dne\nudidlo noci mé\nvědro jsi bezedné\nšestého vstal jsi dne\nulitko v moři mém\ndech tvůj je provoněn\nNa poezii je fascinující, že dokáže do několika slov ukrýt množství významů. Právě to je jedno z kritérií, podle nichž je možno poezii hodnotit. Z tohoto hlediska jsou verše Vítka Jandy velice podnětné.\nPrvní věcí, jež je svým způsobem výjimečná, je název. Ten v tomto případě nemá funkci shrnutí obsahu básně, ale jejího určení; zjednodušeně řečeno je to jméno adresáta, pro nějž je báseň psána. A právě to je zajímavé. Báseň není určena někomu konkrétnímu, je určena člověku, lidem, lidstvu\nVíme-li tedy komu jsou verše věnovány, můžeme se zaměřit na jejich celkové sdělení a na význam jednoho každého verše.\nCo se tedy skrývá ve slovech posvěť se jméno tvé? Jedná se samozřejmě o citát z Otčenáše, což jak později uvidíme, předznamenává celkové vyznění básně. Nicméně tato slova mají i svůj vlastní význam: člověče, tvé jméno, ty sám, jsi pro mne posvátný, nedotknutelný; budu tě ctít, jakkoli tě nazývají, jakkoli jsi dobrý či špatný. To je také v zásadě obsahem celé první sloky.\nU první sloky bych se chtěl ještě na chvíli zastavit, a to hlavně kvůli jazyku a stavbě. Právě zde se totiž projevují ony zmiňované barokní vlivy. Jsou zde zřetelné barokní motivy - nicotnost člověka, expresivně vyjádřené lidské utrpení, ponížení a zavržení. Rým je založen na asonanci (souzvuku posledních samohlásek), což je spolu s převráceným slovosledem pro českou barokní poezii rovněž typické.\nDruhá strofa ve své první polovině významově navazuje na předchozí, její druhá polovina však přináší změnu. Okvětí mého dne, udidlo noci mé - zde již není stopa lítosti. V obou těchto verších autor vyjadřuje potřebu druhého člověka ve svém životě. Ve dne, tedy v pozitivním období života, je mu člověk okvětím, ozdobou, radostí. V noci, v době temna a nejasnosti, je mu udidlem, vodítkem, které jej vyvede zpátky na denní světlo, zkrátka pevným bodem v nejisté době.\nedenem edenem. V poslední strofě se člověk vyjevuje jako věčná záhada. Bezednost vědra symbolizuje možnost neustále v člověku nalézat nové věci, novou životní inspiraci, zároveň však také určitou nemožnost pochopit motivaci lidského jednání. Biblický odkaz poukazuje na tajemnost lidského stvoření a určení; kdo jsme a kam jdeme? To vše shrnuje obraz člověka jakožto tajemné ulity v moři, světě, jiného člověka. Dech člověka, lidský život je provoněn Edenem, rajskou zahradou - to je symbol v současnosti dost zřídkavé víry v dobrou podstatu každého člověka, oslava lidství, výraz pokorného přístupu k věcem a lidem, který mi připomíná právě Jiřího Ortena.\nZpověď tajného biskupa - Jan Konzal, Bob Fliedr\nCírkev bude buď jiná, nebo žádná\nV řadě rozhovorů s českými kněžími římskokatolické církve (V. Malý, T. Halík, utajený M. Vlk), které nakladatelství Portál začalo v roce 1997 vydávat, je "zpověď" Jana Konzala tou nejoriginálnější, nejživější a nejodvážnější. Nejde v ní o pouhé odkrývání života podzemní či skryté církve (odtud ona "tajnost") v normalizovaném Československu, tedy mapování oněch struktur, které byly a jsou dodnes většině křesťanů utajeny. Sledujeme tu životní proměnu mladého konzervativního katolíka v nadmíru otevřeného ženatého biskupa, který se vahou své osobnosti (jak sám říká, ta váha není malá) pustil do budování společenství víry zdola, dům od domu. A podstatné je, že s ohledem na pravdivost, věrohodnost a budoucnost církve Kristovy se pan biskup se svými kritickými názory na církev svou pozemskou netají. Většinou se v církvi z těch samých ohledů všechno zahraje do autu a zamlží. Ne tak pan Konzal v rozhovoru s Bobem Fliedrem. Ochotně a velmi výstižně vysvětluje, proč se v tom či onom od vyjádření svých netajných bratří, v moci církevní postavených, odlišuje. Otázka navracení církevního majetku, celibátu, pokání, zbožnosti, křesťanských stran, řeholního stavu a řada dalších "věčných" témat, to vše je zde propráno z nezvyklé perspektivy a velice přímočaře. Konečně, čtěte sami, jaký pan biskup sní sen o církvi 21. století:\nTak za prvé bych byl rád, kdyby církev uvěřila, že je Pánova, že nepatří sobě, že jejím úkolem není starat se o sebe. Já myslím, že tomu moc nevěří. Za druhé bych byl rád, kdyby se jí podařilo uvěřit, že blahoslavenství nejsou prázdná slova, že Bůh má pro ně slabost. Za třetí toužím po tom, aby deklarovala, jak vypadá změna smýšlení. Lidé dnes dovedou převlékat kabát, ale změna smýšlení tak, jak to uměl apoštol Pavel, když se s brekem rozešel se svou minulostí, to se nedaří. Já mám obavu, že moje církev je strašně pyšná, strašně hrdá na to, že dobře věří. Za čtvrté, aby přestala zachraňovat svoji pozici ve světě. Církev totiž věnuje své pozici a pověsti spoustu sil a energie, a přitom na tom vůbec nezáleží. Za páté bych si přál, aby brala vážněji povolání být svátostí tohoto světa. My tady nejsme proto, abychom udělovali svátosti, ale abychom byli svátostí těm, kteří na naše svátosti kašlou. Protože lidé kašlou na naše rituály, potřebují se setkat s Bohem - ale nám se do toho nechce. Za šesté, aby se odhodlala být přístřeším i těm, kteří s ní nesouhlasí a které třeba nemá ráda. A za sedmé bych si přál, kdyby si konečně přestala namlouvat, že je matka církev. Ona ve skutečnosti miluje otcovsky, ne mateřsky. Matka totiž miluje bezpodmínečně, ale církev miluje podmínečně jako otcové. Ti říkají, když budeš dobrej, když se vyučíš a dotáheš to tam a tam, tak tě budu mít rád. Takovou "jistotu" lidé znají na tisíc způsobů, ale potřebují mít někoho, kdo je přijme, i když zkrachují. Přál bych si, aby církev přestala řečnit, že je matkou, a začala matkou skutečně být. Vize krásná nejen pro katolíka... Vřele DOPORUČUJI.\n(Jan Konzal, Bob Fliedr: Zpověď tajného biskupa, Portál 1998, 144 stran, cena 149,-Kč)\n(věk 33 let, redaktor Lidových novin)\nPokud vím, Ondřeji, tak jsi jako novinář nezačínal. Jak ses vůbec k novinařině dostal? A co jsi původně dělal?\nJá jsem původní profesi vlastně neměl. Po ukončení gymnázia jsem sice rok pracoval v Jedličkově ústavu, ale hned nato jsem šel studovat speciální pedagogiku, kde mne v posledním ročníku zastihla revoluce. A právě tady jsme začali spolu s kamarády dělat rádio - dnes Rádio 1. Bylo to takové pirátské vysílání, ale počátek své cesty k oboru, v němž jsem nyní zakotvil, bych asi hledal zde.\nPráce v rádiu ovšem trvala jen pár měsíců, neboť nás neuživila. Chvíli jsem proto přijímal příležitostné zakázky: spolupracoval jsem na dvou pořadech pro televizi a také jsem překládal. Časem jsem však musel začít pomýšlet na stálejší zaměstnání a tehdy jsem se dostal nejprve do jedné soukromé tiskové agentury, kde jsem pracoval v zahraničním zpravodajství, a odtud jsem už pak přešel do Lidových novin.\nPsát vlastní texty jsem se naučil díky lidem z redakce Kritické přílohy Revolver Revue, kam přispívám i dnes. Trpělivě totiž opravovali moje první pokusy - na něco takového v novinách není moc času.\nA jaké to tedy je být novinářem? Je to náročné? Co to obnáší? Jak vypadá tvůj pracovní den?\nNáročné? Náročné to asi je. Člověk občas slyší názor, že novináři jsou lidé, kteří jen kritizují ty, co pracují. Ale novináři také pracují a někdy docela tvrdě. Nicméně jsou tu také hezké momenty a je to i zábava.\nNěkteří podnikatelé říkají, že pracují 20 hodin denně. Já dvacet hodin denně nedělám, ale tu dobu, co je člověk v práci, prožiji docela intenzívně. Svou roli tu hraje - zvláště v deníku, který každý den prostě vyjít musí - časový tlak. Ten tě honí. Těžko můžeš něco odložit, když to má být ten den hotové. Z toho potom vznikají i problémy, že člověk něco odbude anebo ví, že by to šlo udělat lépe, přesto to vzhledem k daným časovým uzávěrkám prostě nestihne.\nS tím pak souvisí ještě další věc. Dost lidí hledá za novinami do posledních podrobností propracovanou koncepci, zkoumají každé slovo, každou souvislost, pídí se po skrytých záměrech. Někdy to přerůstá až v jakési spiklenecké nazírání událostí a souvislostí. Tak to ovšem nechodí a ani chodit nemůže, neboť v takovém fofru, ve kterém noviny vznikají, nemá nikdo šanci se takovýmito podrobnostmi byť jen zabývat. Na to prostě není čas.\nČasto se dnes vedou diskuse o tom, co je vlastně posláním novináře? Jak ty osobně vidíš svou roli?\nPosláním novináře je být novinářem, a to znamená, že by novinář měl odolávat ve své profesi jistě silným pokušením brát na sebe ještě další role. Novinář není a ani by neměl být politikem, vychovatelem či spolutvůrcem dějin. Novinář události zaznamenává, a to buď zpravodajsky, anebo tak, že tyto události jistým způsobem reflektuje a napíše, co si o dané věci myslí. Ale neměl by tyto věci spoluvytvářet. Samozřejmě, že svým způsobem novinář dění ovlivňuje, rozhodně by tu však neměla být společná strategie s někým, kdo stojí mimo noviny, stejně jako je třeba dát si pozor i na autocenzuru, v níž bych se nechal určovat sympatiemi či antipatiemi, ať již osobními nebo politickými.\nPro novináře je jistě nesnadné i to, že se sami často dostávají pod palbu ostré kritiky a musí odolávat i nejednomu tlaku různých zájmových skupin. Máš nějaký recept na to, jak v tom všem zůstat nezávislý, ale zároveň si zachovat i sebekritičnost?\nPředně, pokud člověk sám vystavuje kritice jiné lidi, pak by jistě měl unést to samé od druhých. Osobně však zase až tak mnoho bombardován kritikou nejsem. Nicméně v této věci je patrně rozumné a dobré mít několik lidí, jejichž úsudku věříš a bereš je vážně, a s nimi mluvit. Tady je mi třeba i manželka dobrou zpětnou vazbou.\nNejvětší kritiky však probíhají na každodenních ranních poradách přímo v novinách. To kdyby čtenáři tušili, co si tam povídáme... občas to bývají velmi nesmlouvavé odsudky. Ale tak to má být.\nA co ty osobně považuješ při svém povolání za nejtěžší?\nNejtěžší je, když člověk udělá nějakou hrubou chybu. Když už v novinách určitou dobu děláš, tak ti přijde až legrační, že někteří lidé berou to, co se v nich dočtou, hodně vážně. Tím se ovšem z odpovědnosti nevykecáš. Novinář je prostě člověk, který nějakou moc má, který druhé svým způsobem ovlivňuje. Každému, když jede ráno tramvají do práce, se něco honí hlavou, rozdíl je ovšem v tom, že to, co se honí hlavou novináři, si potom přečte nemalé množství lidí. A v této souvislosti je chyba prostě průšvih.\nTedy vyrovnat se s tím, když se zmýlím, když udělám nějakou nepříjemnou botu, když se zbytečně někoho dotknu, někoho nařknu neprávem - tak to je pro mne asi to nejtěžší.\nA z čeho máš největší radost? Co tě na tvé práci nejvíc těší?\nTo je asi stejné jako u jakékoli jiné práce - když se prostě povede, a to třeba i v tom smyslu, že přispěje k tomu, aby se něco nestalo či naopak stalo. Uvedu alespoň jeden konkrétní případ: myslím si, že dost velká zásluha českých médií vůbec bylo například to, že nebyl přijat již připravený, ale bláznivý zákon umožňující střílet psy v útulcích čtrnáct dní po té, co se nenašel jejich majitel. Samozřejmě, že je to především zásluha těch, kteří proti tomu aktivně vystupovali, ale kdyby neměli podporu a oporu ve sdělovacích prostředcích, tak by se to mnozí ani nedozvěděli.\nTakže to je jeden z příkladů, co mne v práci těší.\nS Ondřejem Štindlem rozmlouval Zvonimír Šorm.\nNic nového pod sluncem (Kazatel 1,4-11)\n... doblýskalo se. Ustal déšť a na nebi se začala rýsovat duha. Zem pomalu osychala. Právě proběhla lustrace všehomíra, kterou člověk neprošel zrovna s čistým štítem. Přesto Bůh pohlédl na svět po potopě a rozhodl: Setba i žeň a chlad i žár, léto i zima a den i noc nikdy nepřestanou po všechny dny země (Gn 8,22). Už nikdy víc potopu! Never more! I přes lidskou pošetilost uzavřel Adonaj s člověkem takovou smlouvu ...\nVtom to s Koheletem škublo. Zvedl hlavu od Tóry, kterou si právě četl, jako by ho polili studenou vodou. Jako by ho skropila sprška z mýtické potopy. Smlouva? No, jasně. Ale smlouva naděje, nebo beznaděje? Smlouva o vesmíru jako prostoru stvořitelské Boží péče či o světu jako hodinovém stroji, který hodinář natáhl a dál už jen vyčkává, dokud se mu setrvačník nezastaví? Smlouva o rytmu života, který je člověku nabízen jako šance a možnost, nebo o otrockém koloběhu, který nakonec dohání k naprosté otupělosti?\nKazatel vzal do ruky rákosové pero a před očima měl svět a člověka v něm. Země, voda, oheň, vzduch: mění se, cirkulují, rozkládají se a znovu se spojují, ale zůstávají. Koloběh živlů. Tak praví smlouva s Adonajem. Slunce vychází, zapadá a znovu začíná svoji pouť. Měsíc dobývá, po úplňku ubývá, mizí a znovu se vrací. Kdo navždy odchází ze scény, je člověk - generace za generací. Žádné františkánsky rozjásané stvoření tu na nás nedýchá: žádný bratr Slunce, žádná sestra Luna, žádná matka Země, žádná sestřička Smrt... Jenom železný zákon, jemuž je veškerenstvo podrobeno. Židovští milovníci moudrosti před Kazatelem mnohokrát ujišťovali, že ve světě vládne dobrý Boží řád, který umožňuje život. Že Stvořitel zvítězil nad chaosem. A ví to i Kohelet: Poznal jsem, že vše, co činí Bůh, zůstává na věky; nic k tomu nelze přidat ani z toho ubrat (Kaz 3,14). Stačí však pouhé ujištění o železném zákonu? Stačí pomíjivému člověku ke štěstí útěcha, že soukolí světa je dobře seřízené a že ho přetrvá? Nebo spíš opáčí: Všechny věci jsou tak únavné, že se to ani nedá vypovědět; nenasytí se oko viděním, nenaplní se ucho slyšením (Kaz 1,8)? I dokonalý kosmický řád někdy spíš zebe. A z celé velebnosti vesmíru zůstává člověku jen jeho Ťtadyť.\nPanta rhei - vše plyne. Uplývá i čas, mašírují dějiny. Přinášejí okamžiky těhotné očekáváním, děním, naplněním i zklamáním. Tytéž dějiny tytéž okamžiky i odnášejí a halí závojem zapomnění. Rozpadají se sochy generálů, práchniví stohy knih učenců, vyčichá poselství kumštýřů. Bortí se radostné zítřky. A z celého času člověku zbývá jen jeho Ťteďť. Tak proč skuhrat: ŤČím to je, že dny dřívější byly lepší než tyto?ť To není moudré, ptáš-li se na to (Kaz 7,10)? Vždyť není nic nového pod sluncem. Žádné zklamání, žádná bolest ani vina nejsou tak výlučné, aby je někdo již nenesl. A každá volební kampaň hlásající, že je naprosto nezbytné začít nově myslet a nově konat, každá teologická moderna, každé zvěstování New Age či nebývalosti postmoderny, každý nový cíl a nový prostředek nejsou než prastaré triky reklamních agentů.\nNespasí falešně chápaná minulost, nespasí falešně chápaná budoucnost. Je jenom člověčí Ťteď a tadyť a v tom je ta šance a možnost. V tom tkví ona naděje v beznaději.\nDalibor Antalík, přednáší religionistiku na filosofické fakultě\nApoštol Pavel - Günter Bornkamm\nNedávno se mi dostala do rukou velice zajímavá kniha G.Bornkamma, Apoštol Pavel (Kalich, 1998). Autor věren názvu knihy pojednává na cca 250 stranách téměř výhradně o apoštolovi Pavlovi. Ovšem jinak než ho známe ze Skutků apoštolských, drží se přísně Pavlových autentických dopisů - chce umožnit, aby ke slovu přišel opět sám apoštol.\nV první části knihy autor rekonstruuje apoštolův život. Snaží se na základě epištol chronologicky seřadit události Pavlova obrácení, počátku misijní činnosti, apoštolského konventu a jeho cest. Snaží se také zmapovat Pavlovu činnost v maloasijských sborech, zjistit, které apoštol založil , které pouze navštívil, a jaké další křesťanské vlivy na sbory působily.\nPoměrně rozsáhlý prostor věnuje autor pojednání o apošolově původu z helénizova-ného židovstva. Podobně podrobně se zabývá také vztahy mezi helénskými a farizejskými židy, kteří se setkávali na půdě křesťanských sborů, a také apoštolským konventem. Občas se zde sice G.Bornkamm dopouští, vzhledem k nedostatku pramenů, spekulací, ale vždy objasní, proč považuje tento závěr za správný.\nV druhé části knihy autor shrnuje a systematizuje Pavlovo poselství a teologii. Nejdříve je shrnuto Pavlovo učení o Zákonu a vztahu člověka ke světu. Další část pojednává dějiny spásy v chronologickém řazení (událot spásy, přítomnost spásy, budoucnost a přítomnost...)\nGünter Bornkamm (1905 - 1990) byl profesorem Nového zákona na universitě v Heidelberku. V češtině vyšla také jeho kniha Ježíš Nazaretský (Kalich, 1975).\nKdybych musel někomu objasňovat pojem dědičný hřích, použil bych jako příklad automobilismus. Nevím, jak to mají jinde, ale katolíci pojímali dědičný hřích jako něco, co ve skutečnosti není ani hřích, ani se to nedědí. Je to stav, za který nemůžeme, takže kvůli němu nemusíme činit žádné pokání, ani se nepředává nijak biologicky. (Byť někteří staří autoři si to mysleli.) Je to narušenost člověka, o které sice víme, se kterou ale nemůžeme nic dělat. Při únavném úsilí zaparkovat v pražských ulicích mi došlo, že s auty je tomu taky tak. V podstatě je nechceme, víme že jejich kupování a používání neprospívá ani nám, ani civilizaci, ale jednoho dne se v nás cosi zlomí a toho netvora si opatříme. Není naší vinou, že na mnoho míst se bez něj nedostaneme a že v moderní civilizaci je všude daleko. Duch by chtěl, ale tělo je slabé. Společnost nás svým tlakem opět jednou donutila udělat něco, co bychom jako odpovědní jedinci sami samozřejmě neučinili. Ale stejně jako má dědičný hřích aspoň tu přednost, že nás svými projevy upozorňuje na podmíněnost a slabost lidské existence, tak nás i auto upozorňuje na podivnost a nemoce civilizace, ve které žijeme. Jak se zbavit dědičného hříchu, to je popsáno v mnoha knihách. Jak se zbavit našich benzinových mazlíčků však není jasné. Jsou jako stádo golemů, které se nám jaksi vymklo z rukou. Rád si ve svém postarším autorádiu poslechnu, co s tím kdo udělá.\nP a ř a n i aneb Kdo si hraje, nezlobí! - Martin Balcar\nK standardnímu vybavení průměrné české rodiny již dnes začíná patřit i počítač. Mašinka je to chytrá na mnoho věcí - můžete na ní psát, počítat nebo si můžete zapařit, to znamená hrát nejrůznější množství počítačových her.\nPrvní počítačové hry se k nám dostaly spolu s počítači Atari, Amiga či ZX Spektrum (samozřejmě i jinými) někdy v polovině 80. let. Hry však byly díky nízké výkonnosti počítačů nekvalitní - obraz i zvuk působily nepřirozeně. S nástupem počítačů řady PC se zdokonalila grafická a zvuková úroveň her. Rychlý vývoj počítačů se promítl i ve vývoji a kvalitě her. A čím vyšší kvalita, tím více produktů. A čím více produktů, tím větší zisk a zase lepší kvalita atd. atd. .......\nVývoj dospěl k tomu, že se dnes prakticky všechny hry vyrábějí v tzv. 3D (z angl. three dimension - tři rozměry), což v praxi znamená, že hra působí plasticky - můžeme rozeznat nejen vpravo a vlevo, ale také vpředu a vzadu. Vše je pak doplněno dokonalým stereofonním zvukem. I vzhledem k tomu, že mnoho lidí využívá počítač jenom jako hračku, začaly se vyrábět počítače určené pouze na hry (SEGA, Nintendo, PlayStation apod.). Výsledkem vývoje her je tedy daleko vyšší schopnost zaujetí a vtažení do hry. Hry vypadají často tak reálně, že jsou mnohé z nich využívány jako simulátory např. pro výcvik armády. Nemůžeme se tedy divit, že tak pestrý svět počítačových her se dnes pro mnohé lidi stává životní zálibou číslo jedna.\nMému kamarádovi Vaškovi je 18 let. Studuje gymnázium, kde se věnuje hlavně počítačům. Ze školy jde každý den hned domů. Holku nemá a nijak ho to netrápí. Sem tam si zahraje fotbal. Trávím u počítače i 11 hodin denně. To se zamknu do pokoje a protavím se do rána .(Pozn. aut.: protavit - hrát až... . Pařani o sobě často mluví také jako o smažičích či tavičích). Nejhorší je, když pak třeba musím do školy a není to dohraný. To se pak nedá vydržet! Vašek tvrdí, že takových jako on je jen u něj ve třídě asi dalších pět. O přestávkách či po škole rozebíráme různé situace. Kdo se kam dostal, kde kdo zakysnul (viz. slovníček) a tak. Když se s Vaškem bavím o počítačích, nerozumím mu. Ne jeho názorům, ale jazyku. Chrlí různá slova, pro mě často libě až legračně znějící. My tomu rozumíme, je to slang. Je to jasný a zřetelný. Pak se zamyslí:  ... Já zase nerozumím politikům... \nSprávný pařan o sebe moc nedbá, o úklid ve svém pokoji se moc nezajímá - jediný úklid, který dělá pravidelně, je pouze v počítači.\nVe světě počítačových hráčů existuje několik typů her dle zaměření:\n- střílečky - jdete a střílíte všechno, co vám vleze na mušku,\n- strategie - často s herním plánem - třeba vymyslet taktiku bitvy,\n- adventury - dobrodružství - hledání pokladů či lidí,\n- logiky - cosi kamsi přemisťujete - příkladem je známá hra Tetris,\n- sporty - dnes třeba velmi populární hokejová hra NHL 98,\n- simulátory - simulují let stíhačkou, jízdu autem apod. Tyto hry jsou zřejmě teologicky nezávadné, neboť ve výsledkové listině jedné z nich jsem našel jména 4 farářů ČCE. (Do toho, pánové a dámy!)\nPro pařany existuje na trhu mnoho časopisů - Level, Score, Excalibur atd. Obsah bývá podobný - mnoho návodů, jak hrát tu kterou hru, dále pak kódy k tomu, jak se vyhnout problematickým místům ve hře či jak se stát nesmrtelným. Zajímavé jsou některé rubriky těchto časopisů, jako např. Pařanův zákysník či Irenin koutek zoufalců, kde člověku poradí, co dělat v nesnázích. Takovým problémem je třeba to, že nemůžete najít lahvičku se speciálním jedem na otrávení draka ve sluji. A tak vám časopis ochotně poradí, že řešením je návštěva místní hospody, kde když obehrajete číšníka a políbíte krásnou kuchařku, je vaše. V Německu dokonce zřídili pro takové zoufalce zdarma telefonní linku, neboť byly zaznamenány sebevražedné pokusy nešťastných hráčů.\nPočet pařanů roste - patrné je to např. na nákladech pařanských časopisů (měsíčník LEVEL v dubnu v roce 1998 - 46 000 výtisků ). Pařanství je životní styl převážně mladých lidí - vzniká nový slang, způsob chování, oblékání atd. Hraní her má - asi jako vše - své výhody i nevýhody. Za výhody bych považoval rozvoj uvažování a logiky či učení se cizím jazykům (to snad nejvíc). Hry též mohou pomoci k odreagování od jiné, často náročnější práce na počítači. Riziko vězí snad v propuknutí závislosti na počítači či odchod z reality do světa za monitorem. My všichni počítač užívající pak známe, jak umí před monitorem neskutečně rychle plynout čas. Asi jako u mnoha jiných zálib platí i u počítačů: Všeho s mírou!\nPařanština pro samouky\nřežbička = hra, při které je prvotním zájmem hráče pozabíjet vše, co stojí v cestě\nzagejmit = zahrát si hru\nvyhnít = zhroucení počítače (vlivy nerozlišeny)\npresnout = zmáčknout\nbuton = knoflík ovladače (joysticku)\nzapausovat = uvést hru do stavu přerušení\nzakysnout = beznadějně uvíznout bez nápadu jak dál\nzoufalec = osoba zakyslá\nodkrekovat = obelstít kódy chránící originální verzi (možno dále kopírovat)\nsrágora = špatná hra\nZ dopisů čtenářů časopisu SCORE ...\n( ... ) Sem Duřil Důmíč Dvojčičku a do Kakodemona sem z Ločnížřku (Lánčříčku) naduřil pjět rocketů a von nezgabal. Co mám do něj naduřit aby pugnul. Jinag ste dost kůl megezin. Dosud mě seří že si nemůžu mněnit pilu za boksera. Tež me seří žhe ste nevotisgly kůl letr mýho káma Vojtěcha Bloody Maliny (Drogo).\nS pozdravem zduř vás zdraví Go!\n(č. 31/96, str. 103)\n( ... ) Když se mi do ruky dostalo CD-27 byl jsem šťastný jako blecha z inkubátoru, že si zapařím nová dema. Tak to CD narvu do bedny (do PC) a začnu gejmit. Samo, že mi z toho polovina her nešla, ale co se dá dělat. Za pár dní jsem se rozhodl projet CD antivirákem. A našel jsem tam vir Whisper. Našel jsem ho v programu SEEK AND DESTORY. Ale jinak jste fakt super a moc se mi žerete.\nVáš věrný čtenář Milan Fiala\nJiž dlouho jsem vám nenapsal (píšu poprvé) a proto takto činím. Velice mě rozhořčicovala, ale fuck moc cenzurace hry od Lea (ano, ta nemravná). Naprosto souhlasím s autory těchto poznámek ohledně cenzurace oněch míst mnohoúhelnicky. Vždyť jsme lidi, nebo ne? (až na Pepu, ale toho asi neznáte - mimochodem bydlel v Praze). Je to přirozené a lidské a vůbec ...\nJinak jste fuckt super a čtu vás nejen pro recenzace, ale také for pobavení.\n(č. 30/96, str.100)\nNeverhood - Jakub Zeman\nKaždý, kdo má doma počítač, má také určitě nějaké hry. I když byli naši miláčci stvořeni kupodivu k celkem odlišnějším legracím než je hraní her, mnozí z nás ho vlastně používají pouze za tímto účelem. Je spíše ojedinělým případem, když se jich někdo zásadně a bez výjimky zřekne. I ten nejzaritější odpůrce se ve slabé chvilce nakonec přizná, že i on občas prožene nějakou tu pěknou strategii a vzápětí dodá, že to je ale hra u které se opravdu musí přemýšlet... Většina příznivců her typu "najdi a zabij" se při takové myšlence skoro osype, ale přece jenom. Pokud byste tedy chtěli dopřát svému počítači trochu toho rozptýlení mezi předposledním levelem dooma a nějakou další pařbou mohu vám doporučit pouze jediné: Neverhood.\nCo Neverhood je? Při jejím vzniku bylo vyplácáno kolem 5 tun plastelíny a její tvůrci vypadají spíše jako umělci, kteří počítače využívají, než jako počítačoví maniaci. Na celým projektem podržela ruku firma Dream Works Inc. Tuto společnost můžeme znát např. z produkování filmu Zachraňte vojína Ryana či filmu Mravenec Z, který jenom ukazuje, jak dnes může vypadat skvělá počítačová animace. Pokud jste viděli již zmíněný film o mravencích a líbilo se vám jeho zpracování, od Neverhooda čekejte podobné.\nNa této hře je zajímavá především její myšlenka. Hlavní postavou je panáček, který prochází tajuplnou zemí plnou nástrah a hádanek. Ty musí řešit, aby se dostal dál do dalších místností. Po cestě nachází tabulky se záznamem o počátku světa. Ten je pojat zhruba ve smyslu knihy Černošský pánbůh a páni Izraelité. Co vás čeká na konci, prozrazovat nebudu, ale co prozradit mohu, je opravdu skvělé grafické zpracování. Každý detail je domyšlen, a tak se ocitáme v plně funkčním plastelínovém světě, který vás potěší na těle i na duchu. Po adrenalinovém šoku, který ve vás vyvolá většina moderních her je tato uklidněním a plnohodnotnou komunikativní zábavou. Jediným pocitem, který jsem během hraní nezažil, byla nuda a strach z toho, že na mě někde za rohem hupne nějaká potvora...\nMravenec Z - Jakub Zeman\nKaždý z nás alespoň jednou v životě dupal mravencům po mraveništi, každý z nás se alespoň jednou radoval, jak ti mravenečci pěkně běhají sem a tam, jak se snaží ubránit si svoje územíčko proti vpádu toho obrovského vetřelce. Připadalo nám to jako veselá a nezávazná hra. Za chvíli po tom už jsme ani nevzpomněli na tuto epizodu našeho výletu do přírody a pokračovali dál za krásami tuzemských luhů a hájů. Co na to mravenci? No o to přece nejde, napadne nás. Ale přece.\nJak se cítí takový mravenec, který má bránit mraveniště proti podivné obludě, či jak asi vypadá naše země odtud zdola. Ne to není další pokračování Včelky Máji, to je nový film producentské společnosti Dream works Inc. Mravenec Z (AntZ).\nJde o půvabné dílko, na kterém se spolupodíleli osobnosti jako Woody Allen nebo Gene Hackman. U jedné z postaviček můžeme také poznat hlas Silvestra Stallona. Typicky allenovské dialogy doprovází opravdu detailně propracovaná animace. Počítače nám tentokrát umožnily podívat se do opravdového mraveniště, které si v ničem nezadá s tím opravdovým. Série gagů je pospojována nití otřepaného příběhu o tom, jak se chudák zamiluje do princezny... Ta má však již jiného ženicha. Je jím generál vojsk, který opravdu není kladnou postavou tohoto příběhu. Animátoři odvedli kvalitní práci, protože každá z postaviček má jiný obličej, jinou mimiku, jiné pohyby.\nFilm, který hezky začíná a do tří čtvrtin filmu dále hezky pokračuje, je ukončen tím nejdrastičtějším způsobem, jaký si člověk vůbec dokáže představit. Problematiku anonymity současné společnosti, kterou tvůrci vtipně parafrázovali na obrazu mraveniště, nechávají nedořešenu a končí film s typicky americkou uslintanou nostalgií.\nK osmdesátému výročí založení církve se rozhodla symbolická komise Synodní rady vyjasnit ještě jednu záležitost: Jakou konkrétní rybu vlastně představuje starokřesťanský symbol ryby (ICHTHYS)? Synodní rada ihned komisi pověřila nalezením vhodné ryby, která nás bude důstojně reprezentovat v necírkevní veřejnosti i v ekumeně.\nKomise získala celou řadu návrhů: Na znamení toho, že ČCE je největší evangelickou církví v republice, by to mohla být velryba. To, že je církví národní, by mohla připomenout ryba tvarem se nejvíce blížící obrysu původního Československa - kapr špígl zvaný lysec. Na připomínku bělohorské tragédie byl navržen žralok bílý, na památku statečných husitských bojovníků dravá štika.\nPrvní reakce na uveřejnění návrhů byly pouze negativní - Český rybářský svaz, který má kapra ve znaku, komisi žaloval; biologický ústav zaslal upozornění, že paryba žralok a kytovec velryba nejsou vůbec ryby; historik Archiv Knihomol zapůjčil komisi Chelčického Síť víry, kde se píše o velrybě vplouvající do sítě církve a trhající ji; a Miroslav Štika, arcibiskup pražský a primas český, varoval, že pokud evangelická církev přijme znak připomínající jeho jméno, naruší tím ekumenické vztahy.\nProto se komise rozhodla najít novou rybu, která by vyjadřovala specifika naší církve: diaspornost, dlouhou věrnost tradici a odlišnost od okolí a přitom nebyla nikomu trnem v oku. Po vyčerpávajícím, mnohaměsíčním pátrání v různých atlasech ryb mohla komise konečně oznámit, že církev má nový znak: Je jím druhohorní ryba latimerie podivná (latimeria chalumnae), již osmdesát miliónů let přežívající v podmořských jeskyních Indického oceánu. Synodní senior radostně komentoval nalezení znaku slovy "dejž nám Pán Bůh to, co dal latimerii!".\nLatimerie podivná dorůstá délky až 1.5 m.\nTereza Kellerová speciální pedagožka na mateř. dovolené\nFilm uváděný ČT v rámci tzv. Romské trilogie: Gádžo dilo (francouzského režiséra T.Gatlifa mne zaujalo svou podmanivou výpovědí o romské osobitosti, svéráznosti, náčrtem života a kultury v romské vesnici.\nV dílech dokumentárního cyklu Století lidí (ČT) mne ohromuje vylíčení síly lidského snažení se na zemi (v souvislosti s vývojem ve 20. století), které může mít nedozírné zhoubné či bohulibé důsledky.\nA nakonec si neodpustím - pohádková Popelka mne svojí čistotou upoutala tak jako každý rok o Vánocích.\nJana Rumlová, farářka v Letohradu\nHudební zážitek - z 5.12.: Vystoupení pěveckého sboru Naši pěvci pod vedením B. Rataje a L. Vendla a Salvátorského pěveckého sboru pod vedením J. Dvořáčka při Jubilejním shromáždění k výročí ČCE . (...a pak, že v ČCE nejsou na něco lidi...!)\n- vánoční: 8. symfonie A. Dvořáka (poslech cédéčka)\nZážitek z četby - Viktor E. Frankl - Co v mých knihách není(Autobiografie) (Vydala Cesta, Brno 97)\n(včerejší četba ... jedním dechem...)\n- Cecilia Sternbergová - Cesta - paměti české aristokratky (Mladá fronta, Praha 96)\n- četbě předcházela návštěva zámku v Častolovicích)\nSourozenci ze čtrnáctého století\n- Matouš Kubeček\nV tomto čísle se pozastavíme nad dalšími dvěma pěknými kousky, přičemž daný rámec nutí mne pominout jiné, tobě, drahý čtenáři, možná známé lidové duchovní písně z doby předhusitské. Tématem zde tedy budou písně Buoh všemohúcí a Jesu Kriste, štědrý kněže.\nPrvní skladba pochází ze začátku 14. století. Její vznik souvisí s velikonočními hrami, které byly velice populární, rozšířené po tehdejší Evropě a otevíraly cestu národním jazykům do hájemství latiny  liturgie. Pod vlivem cizích vzorů tak docházelo k počešťování jednotlivých částí velikonočního officia ( officium  modlitba breviáře, též nazývána jako bohoslužba hodin ), později k počeštění úplnému. Klíčové pro naši píseň je monumentální ukončení obřadu, kdy se celý sbor připojil k oslavnému zpěvu a tím byla právě píseň Buoh všemohúcí.\nTaké zde jsou sloky uzavírány invokací Kyrie eleison, nicméně pro jednoznačně lidový charakter písně a melodickou soudržnost se nezdá pravděpodobné, že by šlo o rozvinutý tropus. Invokace Kyrie eleison byla obecně známá, zároveň pevně zakotvená v latinské bohoslužbě a tradičně oblíbená, neboť vyjadřovala základní prosbu církve i jednotlivých věřícím. Dalším důvodem byl proces vyučování. Když byla píseň někomu neznámá, mohl alespoň odpovídat na zpěv kléru i všech ostatních, kteří ji znali.\nPo formální stránce zaujme posluchače již pravidelné metrum ( schéma rytmického uspořádání verše ), shodující se vždy s taktem melodie založené v dórické tónině, což proti Hospodine, pomiluj ny představuje rozhodně pokrok.\nO několik let později, zhruba v polovině 14. století, vzniká píseň Jesu Kriste, štědrý kněže. Melodie vychází z německé svatodušní písně Nun bitten wir den heiligen Geist, zachované ve Štrasburském rukopise z r. 1525, připomínané však již ve 13. století a odvozené z latinské sekvence (sekvence  zvláštní druh tropu související s aleluiatickými zpěvy mešního propria) Veni sancte Spiritus et emitte.\nČeský text však není z německé předlohy odvozen, ačkoli oba vznikají též pod vlivem původní invokace Kyrie eleison, které původně i zde zakončovalo sloky.\nPísně Buoh všemohúcí a Jesu Kriste štědrý kněže máme zaznamenány až v Jistebnickém kancionále, tj. asi z roku 1420, nicméně zmínky o nich jsou starší a starší jsou i některé nenotované zápisy jejich textů. Je z toho patrné, že našly velmi široký ohlas. Když například chtěl r. 1399 zakázat zpěv písně Buoh všemohúcí týnský farář, zapříčinil tím takové pohoršení, že se do věci vložil arcibiskup Olbram a faráře uvěznil. Její popularita jí na druhou stranu vtiskla smutnou roli při krvavém pogromu r. 1389 v pražském židovském městě.\nDruhá skladba se také těšila značné přízni a byla například pravidelně zpívána při procesích k poctě Božího těla, zavedených Arnoštem z Pardubic. Obě spolu s Hospodine, pomiluj ny a Svatý Václave tvořily šťastnou čtveřici lidových duchovních písní v českém jazyce, které směly být po roce 1408 zpívány při mších a odolaly tak tendenci eliminovat národní jazyk z liturgie. Odtud je už jen krok do Betlémské kaple.\nRecenze: Mettalica Garage Inc.\n- Jakub Zeman\nJe železným pravidlem, že každá trochu slavnější skupina vydá nějaké to Best of... Jde o dílka různě vydařená. Mnohdy shrnují jednu etapu hudebního putování skupiny, nezřídka jsou však pouze komerčním tahem producentské firmy jak na miláčcích vyrejžovat ještě o trochu víc... V případě skupiny Metallica tomu tak zcela určitě není. Už u toho důvodu, že toto Best of je odlišné od většiny ostatních. Nepřináší totiž skladby, které už všichni posluchači znají z předchozích alb. Dva disky jsou věnovány různým cover verzím, které Mettalica buď v minulosti již nahrála (CD2) nebo zhotovila pro tuto příležitost (CD1).\nMettalica, která byla ještě před pár lety známá jako čistě metalová, prodělala zásadní přerod a příklon k hard-corovějšímu zvuku. To se obrazilo také na tomto albu. Nalezneme na něm písně punkových legend jako Killing Joke ale i rockových monster typu Black Sabath či Queen. Opravdovým bonbónkem je pak skladba Nicka Cavea Loverman.\nInterpretům se podařilo prezentovat své pochopení skladeb, ale zároveň zachovat jejich zvláštnost. Ostře kontrastuje zvuková promakanost a nezávislost na typicky metalových rifech nových skladeb se spíše tendenčními skladbami staršího data. I přesto jde však o dílo hodné poslechu a mohu vám ho jedině doporučit.\nRecenze: Pluto - Tři\nKdyž jsem před nějakou dobou poprvé slyšel písničku Tbillisi, mou první myšlenkou bylo: konečně!! Konečně se našel někdo, kdo měl dostatek vůle zpívat česky, dostatek síly aby vydržel nápor líbivosti a udržel svou originalitu. Byla to kapela Pluto v čele s bubenickým mistrem O. Fajtem (Dunaj). Píseň z jejich prvního alba Tbillisi jste mohli spatřit i na televizních obrazovkách v podobě velice podařeného videoklipu.\nNa nové album jsem čekal opravdu netrpělivě. Naneštěstí to, co bylo poprvé originální, je podruhé už pouhým "podruhé." Nedošlo k nějakému výraznějšímu vývoji. A tak i přes zvukovou dokonalost je toto album spíše jakýmsi zopakováním již použitých motivů. Také co se týče výkonu zpěváka Václava Bartoše, byl jsem spíše rozpačitý. Jeho zpěv je monotónní. Dost mi scházel důrazný zpěvový výraz. Tedy abych poznal o čem píseň je, i bez porozumění konkrétnímu textu.\nI přesto se toto album pohybuje výrazně nad úrovní většiny našich ustálených profesionálů, a proto si raději kupte album Tři než poslední hity Ivety Bartošové.\nPane světa, mocný Bože, laskavý Otče,\nslyšíme, mluvíme a zpíváme o tom, že Tvá moc a Tvá láska drží a tvoří celý svět i nás. Tvé slunce na nás svítí, Tvůj déšť nás svlažuje, Tvé slovo nás obživuje. Ty jsi náš Pán, Ty jsi náš Bůh, Ty jsi náš Otec.\nPokorně vyznáváme, že lidská moc a lidská moudrost jsou nedostatečným a špatným základem pro život. Vyznáváme, že chceme porozumět světu, ale mnohé naše představy o věcech, o lidech i o sobě nás omezují a pletou. Vyznáváme, že chceme být úspěšní a užiteční, ale naše skvělé plány nás často zavádějí do bludných kruhů. Vyznáváme, že chceme být spravedliví, ale mnohé naše zákony a předpisy a pravidla přinášejí tvrdost a hořkost. Čím více představ, tím méně pravdy. Čím více plánů, tím méně užitku. Čím více zákonů, tím méně spravedlnosti.\nProsíme, smiluj se nad námi. Uč nás a pomáhej nám opouštět a hledat. Opouštět zažité představy a hledat skutečné lidi. Opouštět svévolné plány a hledat společný užitek. Opouštět přísné zákony a hledat Tvou vůli a Tvou milost.\nProsíme, rozmnožuj svou Církev po všem světě a naplňuj ji Duchem lásky a naděje.\nUčiň to pro své svaté Jméno, jehož sláva je od věků až na věky. Amen\nDnes - devět let po pádu komunismu - se ve vysokých politických funkcích struktur demokratického státu (vláda, parlament) objevují i lidé, kteří se dříve více či méně aktivně podíleli právě na režimu komunistickém. Jak hodnotíte tuto situaci?\nVstoupili jsme do desátého roku období sametové revoluce. Že byla sametová se odráží i v problému, který naznačuje položená otázka. V prvních letech po r. 1989 se plně nepodařilo to, po čem mnozí toužili - vytěsnit staré struktury z oblasti politického a ekonomického vlivu. Ani to nebylo dost možné. Neuměli jsme to, a navíc nechtěli jsme být jako ONI. Pocit svobody a demokracie nás zahlcoval. S nadějí a jistou dávkou naivity jsme očekávali, že demokracie a svoboda změní společnost k lepšímu. A jak se zdá - opak se stal pravdou.\nTo, že situace vypadá tak, jak vypadá, je podle mého názoru mimo jiné výsledek naší nedůslednosti, důsledek nepolepšitelného myšlení, že někdo druhý to vyřeší za nás. Jen si promítněme, kolikrát jsme měli možnost ve svobodných a demokratických volbách přispět svým hlasem ke změně v oblasti politiky nejvyšší i té komunální. Obhajoba, že můj hlas nic neovlivní, že stejně sám nic nezmohu, není argumentem. A že zájem o věci veřejné upadá, lze doložit z procentuálních výsledků účasti ve volbách. Zřejmě to chce přehodnotit svůj vlastní postoj a nasazení, vyznat podíl vlastní viny na výše uvedených skutečnostech. Pokud se tak nestane, bude platit: co si zasloužíme, to máme.\nTichá věřící SŠ 178 /26 by ráda poznala\nmuže se zájmem o kulturu a přírodu, který by ji vedl.\nZn.: Společně za Kristem.\nVěřící, svobodný VŠ z Prahy, 32/182, by\nchtěl nabídnout lásku a rád by se seznámil s dívkou, která lásku hledá a usiluje o totéž. Zn.: Pomůžeme náhodě?\n31-letá romantická dívka se zájmem o\nsport z Vysočiny by se ráda seznámila s evangelíkem do 35 let, který je nekuřák a také rád sportuje. Foto potěší.\nEvangelík 28/182 hledá muzikální\ndívku, nejlépe z Moravy. Zn.: Společné životní duo.\n37/164 věřící muž hledá touto cestou\nhodnou věřící ženu ke společnému růstu v pevné víře v Boha. Zn.: Láska, chápavost, víra.\nAdresa: Bratrstvo - Kontaktník, Jungmannova 9, 111 21 Praha 1. Obálku s odpovědí označte příslušným grafickým znakem (viz tištěné Bratrstvo), abychom ji nemuseli otvírat, ale mohli ji předat. Inzeráty posílejte na stejnou adresu.\nKlimentská 18, 110 15 Praha 1, tel. 02/2316306\nhledá věřícího chlapce na CIVILNÍ SLUŽBU\nNástup od března 1999, ubytování nemůžeme zajistit.\nVe dnech 16. - 20. června 1999 se uskuteční ve Stuttgartu tradiční sjezd německých evangelíků - Kirchentag - pod heslem Vy jste sůl země.\nKirchentag je příležitostí k setkání s bratry a sestrami nejen z celého Německa, ale z mnoha zemí z celého světa. Současně je to i možnost k zamyšlení nad nejrůznějšími otázkami křesťanského svědectví a života v současnosti, i k novým podnětům, které vzejdou z diskusních skupin či návštěv výstavních stánků.\nEkumenická rada církví v České republice připravuje zájezd do Stuttgartu. Zájemci obdrží informace s přihláškou na adrese: Ekumenická rada církví, Donská 5, 100 00 Praha 10, tel. 02/71742598 nebo 71742128. Předběžná cena se odhaduje na 200,- Kč (zprostředkovací poplatek) a 800,- Kč autobus. Autobus bude naplněn podle pořadí přihlášek.\nDalší nabídky jsou pouze v tištěném Bratrstvu (z technických důvodů)


O zvláštním obchodním modelu v náročných časech.\n„Podle některých předpovědí jsme měli hned první den rovnou zase zavřít krám,“ říká Peter Wildner. A tento 54letý muž to musí vědět. Je totiž nejen dnešním ředitelem firmy NIVONA, nýbrž také patřil k zakladatelům značky. Stanovený cíl: Stát se specialistou na automatické kávovary pro specializované obchody.\n„Dá se říct: Náš plán vyšel.“\nPřítomnost by sotva mohla vypadat lépe: Na téměř 2000 čtverečných metrech pracuje v Nürnberger Südwestpark momentálně více než 50 zaměstnanců – a k tomu je ještě nutno připočítat 13 kolegů v externí službě. NIVONA se tedy v dohledné době zavírat nebude. Což je také naším vlastním cílem.\nDovednosti velice dobrého baristy nedokáže nahradit žádný automatický kávovar. Ale vědomosti velmi dobrého baristy v sobě má. Proto při vývoji úzce spolupracujeme s experty na kávu a shromažďujeme nejrůznější zpětnou vazbu z praxe. Tak vznikl například náš systém Aroma Balance.\n„Úkolem našich automatických kávovarů je připravovat pokud možno jednoduše nejlepší kávu,“ říká ředitel podniku Peter Wildner. To je pevnou součástí naší filozofie.\nNa automatických kávovarech musí bez potíží fungovat nejen odebírání cappuccina a spol. Také čištění automatických kávovarů musí být intuitivní. Kromě toho musí být možné, aby každý zákazník vyjmul ze svého přístroje NIVONA varnou jednotku a sám si ji vyčistil. Rovněž chceme udržovat co možná nejjednodušší všechny postupy a procesy. Navzdory struktuře s velice rozdílnými distributory a velice rozdílnými nároky.\n„Nejlepším argumentem pro automatický kávovar NIVONA je stále ještě šálek kávy“\nFirma NIVONA se od počátku považovala za značku pro specializovaný obchod. Naše automatické kávovary nabízejí pražírny, ale také specializovaní prodejci elektrotechniky. „Chceme prodávat tam, kde se vyznají v kávě.“\nV současné době nám důvěřuje více než 2500 distributorů. Protože je přesvědčují naše automatické kávovary, protože je přesvědčuje náš koncept. Protože NIVONA má zvuk. Po 15 letech jsme se etablovali jako sympatická alternativa. Protože nám záleží na tom podstatném: Požitku z kávy v nejlepší možné kvalitě.


Poznáváme Brno - Petrov - Střední škola polytechnická Brno Jílová\nHome Blog Poznáváme Brno - Petrov\nPoznáváme Brno – Petrov\nLenka Pokorná 19.10.2018 Domov mládeže\nVe čtvrtek 18. 10. 2018 jsme byli na další podzimní procházce na Petrově. Historie Petrova je velmi zajímavá, váží se k ní pověsti, například o Projedené věži. Víme, proč v Brně zvoní poledne v 11 hodin. Dnešní Denisovy sady, bývalý Františkov nám poskytl krásný výhled na celé Brno. Nádherný den plný slunce nám umožnil užít si vycházku naplno.


Jak náročná je práce účetní pro několik firem? - Diskuze Omlazení.cz (2)\nBarcza 28. 6. 2016 22:58\nAhoj, určitě jdi do toho! Pokud tě baví účetnictví a chceš se tomu věnovat, tak opravdu doporučuji klientské účto. Já mám možnost to trochu porovnat - celkem pracuji v účetnictví necelé 4 roky, z toho půl roku v klasické firemní účtárně, pak právě v konzultantské firmě.\nNebudu ti nic nalhávat, třeba zrovna u nás (menší tým) je to občas hodně náročné, protože práce není málo a zastupitelnost v době DPH či ročních závěrek prostě nepřipadá v úvahu. Na druhou stranu, práce je různorodá (každá senior účetní má cca 8-10 klientů, od malých podnikatelů po velké společnosti), náročná na znalosti (pro mě je to plus ) účetní i daňové a nenechá tě upadnout do stereotypu.\nPředpokládám, že jdeš na juniorní pozici, takže tam určitě bude někdo tvou práci ještě kontrolovat. U nás to funguje tak, že junioři připravují doklady, my senioři kontrolujeme jejich zadání a účtujeme, zpracováváme podklady k daňovým přiznáním (DPH, DPPO, DPFO,...) a roční závěrky + máme k ruce daňové poradce a zvlášť mzdové účetní. Díky tomu, že každý klient je jiný a i jejich business se vyvíjí, tak se dostaneš ke spoustě méně obvyklých věcí - já se například loni ponořila do problematiky oceňování v zemědělství, letos mě čeká fúzování společností atd.\nAsi to není práce pro každého, ale já jsem se v tom našla a svou práci miluji. Za těch pár let na sobě pozoruji ohromný rozvoj znalostí a dovedností, jsem schopná je předávat dál (neformální vedení tří lidí) a hlavně vím, že kdybych chtěla dělat na sebe, tak to v podstatě jsem schopná zvládnout nebo si minimálně dokážu představit, co to všechno obnáší.\nJinak k té pojistce - každá společnost má pochopitelně svou firemní pojistku na odpovědnost vůči klientovi. Ty jako zaměstnanec můžeš platit maximálně 4,5 násobek svého platu, ale lze si sjednat pojištění odpovědnosti vůči zaměstnavateli na tuto částku. Já mám ČSOB a na 200 tis. to vychází cca 1.500,- ročně. Záleží ale např jestli máš k dispozici auto atd. Na netu jsou kalkulačky, tak mrkni. Za ten klid to stojí\nA dej vědět, jak jsi dopadla Držím palce!\nskarma007 30. 6. 2016 7:03\nReaguji na Barcza:\nmoc děkuju za vyčerpávající odpověď\nByla jsem tam, ale je to bohužel firma, která tě přímo hodí do vody, nezaučí tě a účtuj a zodpovědnost je na tobě... Pár známých mě od nich odrazovalo a měli pravdu. Každopádně nevadí, byla mi včera nabídnuta nabídka na finančním úřadě. (Účetnictví mě bohužel nebaví, ale práci potřebuji, naštěstí jsem se dostala tam, kam jsem skutečně chtěla). Každopádně Vaše zkušenosti se mi budou určitě hodit, abych věděla do budoucna, co to všechno obnáší Díky\n1730 30. 6. 2016 9:12\nCituji skarma007: na finančním úřadě\nto je taky dobrý, a na jakou pozici jdeš?\nskarma007 30. 6. 2016 9:23\npůjdu na vyměřovací, ale hlásila jsem se na kontrolní, nakonec mě vzali sem...(ale jsem hrozně ráda )Každopádně na finančáku je vysoká fluktuace prý, takže se tam furt něco mění i ty pozice, takže pak bych mohla bejt na méně náročnější pozici...uvidíme\nBarcza 30. 6. 2016 12:26\nCituji skarma007: Účetnictví mě bohužel nebaví, ale práci potřebuji,\nTak v tom případě bych volila, kdyby ses ještě někdy sháněla po účetních pozicích, firemní účtárnu. Dostaneš jednu agendu a jsi vysmátá. V mnoha případech také lepší plat v poměru k (ne)odpovědnosti a (ne)náročnosti, zpravidla více benefitů atd...\nJinak přeji úspěch v nové práci a doufám, že se pracovně nikdy nepotkáme\nskarma007 30. 6. 2016 12:36\nprosím tě, firemní účtárna je co?\nCituji Barcza: Jinak přeji úspěch v nové práci a doufám, že se pracovně nikdy nepotkáme\nteď jsem chvíli dumala, jak to myslíš a došlo mi to a děkuju\n1730 30. 6. 2016 14:18\nCituji Barcza: doufám, že se pracovně nikdy nepotkáme\ntak ať se ti tam líbí. A kdy nastupuješ? Budeš mít aspoň prázniny?\nskarma007 30. 6. 2016 14:24\nCituji Bacilek: taky doufám\nděkuju, nastupuju v polovině září (práce mi končí 31.7.),takže můžu jet i na předem zaplacenou dovolenou ke konci srpna. Takže si udělám prázdniny, pořádně si odpočinu a naberu síly (fakt mě z této nynější práce už dost hrabalo...)\n1730 1. 7. 2016 7:15\nTeda, 1,5 mesice prazdniny. Tak si to uzij ;-)\nskarma007 1. 7. 2016 16:45\ndíky , užiju, naberu hodně sil po téhle blbé práci\nBarcza 2. 7. 2016 0:12\nCituji skarma007: prosím tě, firemní účtárna je co?\nTím myslím prostě účtárnu přímo ve firmě, ne externí. Firma má své zaměstnance, kteří zpracovávají účetnictví - obvykle je to pak rozdělené podle jednotlivých agend (majetek, fakturace, banka, pokladna,...) a každý dělá pouze to svoje. Ne komplexní účto jak bývá zvyklem v poradenství (tím myslím firmu, která zpracovává účetnictví svým klientům dodavatelsky).\nskarma007 2. 7. 2016 12:14\nno o téhle práci jsem právě uvažovala, že by byla super, než externí účetní... ale zatím se nic nenašlo, ale nevadí,... děkuju za vysvětlení


KTM 640 Adventure (2007) :: Katalog Motocyklů\nKatalog Motocyklů › Články › KTM 640 Adventure (2007)\nPřeposlat KTM 640 Adventure (2007)\nAhoj, posílám zajímavý článek: KTM 640 Adventure (2007).\nKTM 640 Adventure (2007)\nKTM 640 Adventure je hodně nekompromisní a pokud chcete civilizovanou a klidnou mašinu, podívejte se jinde. Mezi nejlepší vlastnosti tohoto motocyklu patří hlavně skvělé jízdní vlastnosti, výborná přilnavost a úžasné brzdy, které vás nikdy nenechají na holičkách.\nO pohon motocyklu KTM 640 Adventure z roku 2007 se stará kapalinou chlazený jednoválec o zdvihovém objemu 625cc, který nabídne nejvyšší výkon 53.64 koní při 7000 ot/min a točivý moment 55 Nm při 5500 ot/min. Motor nemá s touto mašinou prakticky žádnou větší práci, velmi příjemně zatahuje už v nižších otáčkách a dynamika při jízdě je více než dostatečná. Maximální rychlost tohoto modelu je 176 km/h a motor je spojený s pětistupňovou převodovkou, která je vcelku přesná a také vhodně odstupňovaná. Motor jako takový se k celkovému charakteru motorky hodí dobře a potěšil nás také jeho výrazný zvukový projev.\nPokud něčím tento motocykl opravdu vyniká, tak je to skvělými reakcemi na změny směru jízdy a také výbornou přilnavostí. Díky modernímu odpružení zvládne KTM velmi dobře i náročnější situace a na vaše povely bude reagovat velmi přesně. Bohužel, odpružení je docela tvrdé, takže na méně kvalitní cestě se dočkáte nepříjemných vibrací a příliš velkou porci kilometrů na jeden zátah pravděpodobně neurazíte. Určitě musíme pochválit fantastické brzdy, díky kterým zastavíte prakticky na pětníku a brzdy nevadnou ani při náročném používání. Rozměry kotoučů jsou 2 x 300 mm vpředu a 220 mm vzadu.\nPo stránce výbavy zde příliš velký prostor ke stížnostem není a motocykl je osazený množstvím kvalitních a značkových komponent, jako například již zmíněnými tlumiči WP nebo brzdami Brembo. Sedlo není ani trochu pohodlné, nachází se ve výšce 945 mm a nádrž pojme velmi slušných 25.5 litru paliva, což stačí na příjemný dojezd. Menší výtku máme ke zpětným zrcátkům, které nejsou zrovna rozměrné, a občas jsme měli problémy v nich něco vidět. Řidítka jsou dostatečně citlivá, což je trochu problém, protože k vám přes ně proniknou výrazné vibrace kdykoliv, když přejedete jakoukoliv nerovnost. Palubní deska vypadá docela zastarale, ale je alespoň dobře přehledná a bez problémů čitelná i na přímém slunečním světle. Rozměry pneumatik jsou 90/90-21 vpředu a 140/80-18 vzadu.\nÚroveň dílenského zpracování je docela diskutabilní aspekt, který je přímo podřízený roku, ze kterého Adventure pochází. Modely z počátku výroby nejsou příliš kvalitně zpracované, jsou velmi náchylné na korozi a při nákupu si na ně raději dejte pozor. Dílenské zpracování se´výrazněji zlepšilo až po roku 2004 a zlepšila se také spolehlivost. Nejspolehlivější by měl být motor, který je bytelný, vcelku jednoduchý a vysoká spolehlivost by neměla být cizí ani brzdám a tlumičům. Každopádně si dejte pozor na elektroniku, která by mohla dělat problémy, a to hlavně u starších modelů.\nKTM 640 Adventure je hodně nekompromisní a pokud chcete civilizovanou a klidnou mašinu, podívejte se jinde. Mezi nejlepší vlastnosti tohoto motocyklu patří hlavně skvělé jízdní vlastnosti, výborná přilnavost a úžasné brzdy, které vás nikdy nenechají na holičkách. Motor je dostatečně výkonný, příjemně zatahuje už ve středních otáčkách a vyznačuje se také nadprůměrnou spolehlivostí. Výbava je slušná a nic podstatného zde nechybí. Dílenské zpracování je spíše průměrné a dejte si pozor hlavně na nepříznivé počasí, protože motocykl je docela náchylný na korozi.\nDiskuse ke článku KTM 640 Adventure (2007)


Středočeský kraj - Veteráni, autobazar cz, auto bazar, auto inzerce zdarma\nStředočeský Veteráni, autobazar cz, auto bazar, auto inzerce zdarma\nFiat 128 Sport Coupé 1100L, r.v.7/73, velmi krásný vůz, bez koroze, nové tlumiče, ramena, brzdy, výfuk....\nUzávěr nádrže na Škoda 1000MB\nCena: 690 ,-Kč | 23. 12. 2016\nSada matic na Škoda 1000MB\nCena: 490 ,-Kč | 21. 12. 2016\nNabízím sadu nových, náhradních matic na veterána Škoda 1000MB. Nabízená sada je vyfocena na přiložených fotografiích. Vyzvednout je možno osobně, nebo je mohu poslat poštou.\nRámečky světel na Škoda 1000MB\nCena: 990 ,-Kč | 21. 12. 2016\nProdám ozdobné a ochranné rámečky předních hlavních světel na Škoda 1000MB. Oba rámečky pravé světlo a levé světlo (pár) jsou v chromovaném provedení. Oba nabízené kusy jsou na přiložených fotografiích. Dotazy zodpovím na uvedené e-mail adrese nebo tel. Čísle.Vyzvednout si je možno osobně, nebo je mohu poslat poštou.\nHlavičky, fajfky na Škoda 1000MB\nCena: 90 ,-Kč | 20. 12. 2016\nProdám tyto hlavičky, fajfky na zapalovací svíčky a kabely rozdělovače na Škoda 1000MB a veterány JAWA 50. Uvedená cena je za vše najednou, ale možné i jednotlivě. Všechny nabízené fajfky jsou na přiložených fotografiích. Vyzvednout je možno osobně, nebo je mohu poslat poštou.\nDoraz, redukce na Škoda 1000MB\nCena: 150 ,-Kč | 20. 12. 2016\nProdám doraz na veterána Škoda 1000MB – 90Kč, gumovou redukci – 150Kč, 2kus gumových krytek – 90Kč/ks a těsnící gumu - 20Kč. Všechny nabízené součásti jsou nafocené na přiložených fotografiích. Vyzvednout je možno osobně, nebo pošlu poštou.\nČidla tlaku na Škoda 1000MB\nNabízím k prodeji čidla /senzory/ tlaku na Škoda 1000MB, celkem 3 kusy, možno i jednotlivě. Uvedená cena je za kus. Nabízené snímače jsou na přiložených fotografiích. Odebrat osobně, nebo pošlu poštou.\nSměrové světlo na Škoda 1000MB\nCena: 590 ,-Kč | 20. 12. 2016\nNabízí k prodeji starší směrové světlo blinkru na Škoda 1000MB, cena 590Kč, a dále 3 kusy náhradních oranžových skel – cena 390Kč/kus. Možno i po jednotlivých kusech. Nabízené směrové světlo (to horní na fotografii) a náhradní skla jsou na přiložených fotografiích. Vyzvednout osobně, nebo je mohu poslat poštou.\nZápadky, dorazy na autoveterána\nCena: 190 ,-Kč | 19. 12. 2016\nProdám dorazy (západky) dveří na autoveterána, na Aero, Tatru celkem 5 kusů, cena – 190Kč/kus. Průtokové holendry na Škoda 1000MB, 2kusy, cena – 90Kč/ks Dále kameny 4kusy a plech se šroubem na Š Favorit, cena 50Kč/ks a 30Kč. Vše nabízené je vyfoceno na přiložených fotografiích. Vyzvednout možo osobně, nebo pošlu poštou.\nSvětlo na autoveterána\nCena: 2 900 ,-Kč | 19. 12. 2016\nNabízím k prodeji svetlo na autoveterána. Světlo je osazeno 1x objímkou bajonetový závit na 21W, 12-24V pro hlavní červené (rudé) sklo a 1x kontakty, objímka na sulfitovou žárovku 5 – 15W, 12V-24V pro bílé boční sklo na osvětlení SPZ. Rozměry světla jsou: ovál 81 x 107 mm, výška světla je 70mm. Čelní sklo je přichyceno jedním středovýnm šroubem a pro uchycení světla slouží dva úchyty vzadu. Nabízené světlo je vyfoceno na přiložených fotografiích. Vyzvednout je možno osobně, nebo je pošlu poštou.\nProdám stěrače na autovetrána včetně gumiček. Nabízené stěrače jsou na uvedených fotografiích. Vyzvednout buďto osobně, nebo je mohu poslat poštou.\nStartér na autoveterána Alfa Romeo\nCena: 1 490 ,-Kč | 19. 12. 2016\nProdám starší startér Bosch 12V (0-001 211 215) na autoveterána. Alfa Romeo, pastorek má 9 zubů. Startér je přezkoušený a je funkční, cívka spíná a startér točí. Nabízený startér je uveden na přiložené fotografii. Další informace a foto mohu v případě vážného zájmu poslat. Vyzvednout je možno osobně, nebo ho mohu poslat poštou.\nRRámečky ke světlům na autoveterána\nNabízím rámečky ke světlům dva kusy – 190Kč, kulatý vnitřní rámeček 1kus – 70Kč, hranatý rámeček ke světlu 1kus - 70Kč a pružinu 1kus – 50Kč. Vše nabízené je na přiložených fotografiích. Odebrat buťo osobně, nebo mohu poslat poštou.\nDobová montážní autolampička\nCena: 490 ,-Kč | 19. 12. 2016\nProdám dobovou montážní retrolampičku na napětí 12V, výkon 20W včetně žárovky. Součástí tělesa lampičky je drátěný háček na případné zavěšení. Montážní svítidlo má 9 metrů dlouhou bílou dvoulinku ukončenou konektorem,kolíkem do palubní zdířky (zapalovač) pro přívod napětí. Nabízená lampička je uvedena na přiložených fotografiích. Lampičku lze vyzvednout buď osobně, nebo ji mohu poslat poštou.\nCena: 8 000 ,-Kč | 19. 12. 2016\nZájemcům o náhradní díly na autoveterány nabízím karburátor Solex/Pal typ 40UAIP , výrobní číslo 564101.Tímto karburátorem se osazoval autoveterám Škoda Superb, 3000, šestiválec OHV např. pro typ 924, 952 a další, který vyráběla mladoboleslavská škodovka od roku 1938 až 1943 a po té ještě v jiné karosérii 1945 až 1949. Karburátor je čistý, ve velmi dobrém stavu, nebyl rozebírán a je vyfocen na přiložených fotografiích. Cena od 8000Kč a nejvyšší nabídka, nabídněte. Je možné si ho vyzvednout osobně po domluvě, nebo ho mohu poslat poštou.\nStředočeský kraj - Inzerce veteránů a historických vozidel. Veteráni na prodej od soukromníků. Inzerce veteránů je zdarma. Inzerát veteránů můžete zvýhodnit nebo zvýraznit. Pro prodejce veteránů a pravidelné inzerenty nabízíme VIP účet se spoustou výhod.,bazar historických vozidel, veteráni, bazar veteránů, inzerce historických aut, inzerce veteránů, prodej veteránů


Čínská brána do nebes nebo jenom mrakodrap? Moderní architektura | Ábíčko.cz\n19. května 2020 • 12:00 Autor: Tomáš Haimann Vyšlo v ABC 4/2020\nV čínském městě Cheng-jang zniká architektonický unikát. Mrakodrap, který bude vypadat jako brána do nebes, se skládá ze dvou propletených věží. Přes den má připomínat dvojici hus vzlétajících z vodní hladiny. V noci se díky efektnímu osvětlení promění ve dvojici žhnoucích plamenů.\nO čínském městě Cheng-jang jste možná nikdy neslyšeli, i když v něm bydlí sedm milionů lidí. Leží v provincii Chu-nan v jižní části země. Nyní zde vzniká architektonický unikát – mrakodrap o výšce 177 metrů, který se skládá ze dvou propletených věží. Nese jméno Xiangjiang Gate a inspiruje se třemi symboly místní kultury: Řekou Siang-ťiang, divokými husami a také ohněm, neboť podle starých tradic je s městem spojen prastarý bůh ohně Ču-žung.\nV noci bude mrakodrap připomínat táborák • RMJM\nPřes den má připomínat dvojici hus vzlétajících z vodní hladiny. V noci se díky efektnímu osvětlení promění ve dvojici žhnoucích plamenů. Uvnitř bude ukrývat několik galerií, muzeum a úplně nahoře restauraci s výhledem. Mrakodrap navrhlo britské architektonické studio RMJM. To stojí mimo jiné za stavbou nejvyšší budovy v Evropě, petrohradským Lachta Centrem o výšce 462 metrů.\narchitektura, cina, mrakodrap, architekt


Syslí modelky v akci. Mladoboleslavské surikaty jsou jedním z lákadel Radouče - Boleslavský deník\nSyslí modelky v akci. Mladoboleslavské surikaty jsou jedním z lákadel Radouče\n/FOTOGALERIE/ V Mladé Boleslavi v těsném sousedství panelového sídliště je "Evropsky význačné chráněné území", Národní Přírodní Památka. Jmenuje se Radouč a je to stepní krajina.\nSyslové žijící na Radouči mohou opravdu někdy připomínat surikaty | Foto: František Hormandl\nPamatuji, že to vždy to bylo takové rozsáhlé hřiště, park pro děti ze sídliště. Byl zde dokonce i uměle vytvořen kopec dětem na sáňkování. Pouštěli se zde draci anebo se tu učily děti jezdit na kolech. Přesto se tu vždy drželo mnoho různých zvířat. Zajíci, bažanti, často i srna se tu objevila, ale hlavně to byl vyhlášený ráj divokých králíků, vyskytoval se tu i sysel. Pak přišly roky, kdy zajíce i králíky kosila myxomatóza. Bohužel také psy, které zde páníčkové navolno venčili. A stavy zvířátek šly prudce dolů. V té době se v celé Evropě stal sysel obecný silně ohroženým druhem.\nPři jeho počítání v roce 2004 i na Radouči zjistili jen pět kusů! Okamžitě se započalo se záchrannými kroky a dosáhlo se toho, že dnes je tu přibližně kolem 70 jedinců. Časem se z tohoto místa stala veliká atrakce. Hlavně pro děti. Ze všech možných koutů se sem sjíždí mnoho syslích obdivovatelů. Zvířátka jsou krotká a neustále v pohybu. Chovají se velice podobně jako tolik obdivované surikaty. Surikata je také denní a pospolitě žijící. Je jen o malinko větší, než je náš sysel, má stejnou barvu, také si hrabe nory v písku. Jen to není hlodavec, ale je to šelma.\nOBRAZEM: Vostrovní Fler jarmark se vyvedl skvěle\nSysel obecný je jediný evropský hlodavec, zástupce syslovitých - veverkovitých\nSysel je denní zvíře. Hloubí si nory, ve kterých spí. Vyskytuje se na místech s trvale nízkým travním porostem, aby měl přehled o blížících se predátorech. Potravu tvoří rostliny. Zimu sysel stráví hibernací. Nevytváří si žádné potravinové zásoby! (Nesyslí!!!) Během hibernace dojde ke snížení dechové a tepové frekvence společně s velkým snížením jeho tělesné teploty. Hibernace trvá 150–210 dní a sysel se z ní probouzí v březnu nebo v dubnu.\nSysel je kvalifikován jako kriticky ohrožený druh a podléhá ochraně z celoevropského hlediska.\nZa poskytnuté fotogafie panu Hormandlovi mnohokrát děkujeme.\nRadouč, Mladá Boleslav, Evropa