Americké továrny po třinácti letech poptávají pracovní sílu\nZpracovatelský sektor v USA vytvořil vloni více míst, než jich zrušil. Stalo se tak poprvé od roku 1997. Podle ekonomů jde o jeden z důsledků Obamovy protikrizové politiky, založené na finanční stimulaci hospodářství.\nAmerický zpracovatelský sektor, který řada Američanů kvůli globalizaci a levné čínské konkurenci už dávno považuje za ztracený, začal po více než deseti letech vytvářet víc pracovních míst, než kolik jich ruší. Napsal to ve středu ekonomický list The Wall Street Journal (WSJ), který se odvolává na vládní statistiky. Letos by měl přitom růst pokračovat.\nS tím, jak se největší ekonomika světa zotavuje z recese a velké podniky začaly modernizovat zastaralé výrobní provozy nebo stavět nové, počet zaměstnanců ve zpracovatelském sektoru loni vzrostl o 1,2 procenta. To byl první růst od roku 1997.\nNové zaměstnance nabírají firmy z řady oborů včetně automobilek. Tento sektor přitom za recese zažil těžké časy, a některé automobilky se nevyhnuly restrukturalizaci, rušení výroby a masovému propouštění. Počet zaměstnanců nyní zvyšují jak američtí výrobci, tak automobilky ze zahraničí. Například Ford Motor minulý týden oznámil, že v letošním a příštím roce přijme kolem sedmi tisíc zaměstnanců.\nEkonomové mezinárodní ratingové agentury Moody's, stejně jako experti z finanční organizace IHS Global Insight, s dalším růstem počtu pracovních míst v americkém zpracovatelském sektoru počítají i letos. Většinou se shodují, že podniky by letos mohly vytvořit asi 330 tisíc pracovních míst.\nI kdyby se ale naplnily optimistické předpovědi, zdaleka to nebude stačit na to, aby se smazal dopad propouštění, k němuž zpracovatelské podniky v USA od roku 1997 sáhly. Za posledních třináct let totiž v tomto segmentu ekonomiky ubylo skoro šest milionů pracovních příležitostí. Zpracovatelský sektor by ale i tak měl k celkovému růstu zaměstnanosti přispět alespoň mírně, myslí si ekonomové.\n20. ledna 2011 v 17.50\nRoman Bureš V USA přibývá chudých, charity zaznamenávají rekordní poptávku\nPetr Jedlička Práce v USA přibývá, podle analytiků však stále málo\nRoman Bureš Obamův stimulační balíček splnil svůj účel, tvrdí ekonomové\nPetr Jedlička Obamova šéfporadkyně vyzvala k další stimulaci hospodářství\nPetr Jedlička GM už zase nabízí tisíce pracovních míst, pomoc se vyplatila\nRoman Bureš WP: Korporace v USA maří stimulační politiku Obamovy vlády\nPetr Jedlička V USA nastupuje generace Y, bez práce, zato s dluhy\nRoman Bureš Korporace v USA dosáhly rekordních zisků, místa však nevytvářejí\n#USA #Nezaměstnanost #Důsledky krize (svět)


Město Poděbrady nejdříve zcela nepochopitelně prodává své pozemky KN 256/2 přiléhající k ČOV.\nVaK Nymburk zpracovává projektovou dokumentaci na "Intenzifikaci a rozšíření čistírny odpadních vod Poděbrady", která již zahrnuje výstavbu biologické linky na odstraňování dusíku a biologického znečištění včetně nové dosazovací nádrže na svém pozemku. V prosinci 2009 zastupitelstvo města Poděbrady zaujalo vstřícný postoj k přípravě tohoto projektu. Projekční práce pokročily a k žádosti o vydání územního rozhodnutí je potřebný souhlas vlastníků sousedních pozemků, tj. města Poděbrady. Město Poděbrady vyslovilo souhlas s touto stavbou na sousedním pozemku, který není ve vlastnictví města. Zastupitelé města Poděbrady ve svém usnesení dali pouze souhlas, že stavba bude realizována na pozemcích VaK Nymburk. V usnesení zastupitelstva 53/2010 NENÍ žádný souhlas o investorovi. Jedná se pouze o souhlas s umístěním stavby na sousedním pozemku.\nToto usnesení datované rokem 2010 bylo zneužito a bývalý starosta města pan Langr postupně umožnil svým postojem společnosti VaK Nymburk zcela ovládnout majetek města ČOV.\nProč město Poděbrady neusilovalo o získání přímé dotace na rekonstrukci vlastního majetku?\nPo celé volební období 2010 - 2018, kdy byl pan Langr ve funkci starosty města je možné zaznamenat názorové obraty, cílené manipulace a v konečném důsledku stav, kdy město Poděbrady nemá žádné smluvní ujednání s nájemníkem VaK Nymburk o vzájemném vypořádání pronajímaného majetku.\nMohlo město Poděbrady získat jako majitel ČOV dotaci na rekonstrukci přímo?\nDotaz na poskytovatele dotace Ministerstvo zemědělství.\nMěsto Poděbrady mělo svůj majetek rekonstruovat, NE NÁJEMCE, který sleduje pouze svůj zisk!\nSérie na sebe navazujících cílených kroků usvědčuje vedení města z cíleného vyvedení čistírny odpadních vod z mjetku města.\nvvvvvvvvvvvvvv 1. Město prodává cíleně svoje pozemky společnosti VaK Nymburk vvvvvvvv\n2. Zpracovaná projektová dokumentace společností VaK jednoznačně zahrnuje umístění stavby i na pozemky, které již nejsou ve vlastnictví města.\n3. Projektová dokumentace, dle oponentních posudků, které si nechává město Poděbrady zpracovat obsahuje zcela zásadní technologické vady. Tyto skutečnosti jsou vedením města bagatelizovány a nebyly s budoucím stavebníkem a investorem VaK Nymburk důrazně komunikovány.\n4. Město Poděbrady jako vlastník zcela záměrně neusiluje o získání dotace na rekonstrukci ČOV. Žadatelem o dotaci, která je primárně určená pro obce v jejímž majetku jsou čistírny odpadních vod se nepochopitelně stává na základě udělení výjimky pouhý nájemce. Jednou z formálních podmínek pro získání dotace je souhlas majitele ČOV, že investorem nebude město Poděbrady, ale samotný nájemce VaK Nymburk.\n5. Otázkou zůstává, proč město Poděbrady jako majitel s péčí řádného hospodáře nežádalo o dotaci. Město Poděbrady bylo v situaci, kdy by žádalo jako majitel a ne jako pouhý nájemce!\n6. Město Poděbrady nechalo v tichosti a bez jakýchkoliv smluvních ujednání, zcela nevýhodně pro město provést společnosti VaK Nymburk rekonstrukci.\n7. Po uplynutí nájemní smlouvy, (závěr roku 2026) pokud bude chtít udržet ČOV ve svém majetku bube nutné odkoupit zpět pozemek, který město společnosti VaK Nymburk prodalo. Dále pak vzájemné finanční vypořádání zhodnoceného majetku a v neposlední řadě investici do stavby vybudované nyní na cizím pozemku.\n8. V průběhu zkušební doby byly zjištěny závažné technologické pochybení. Technické nápravy zcela obchází projektovou dokumentaci a jsou překážkou k převzetí celého díla po ukončení nájemní smlouvy.


Pentagon chce zamezovat teroristickým útokům vozidly pomocí rádiových vln, které na dálku vypnou motor - CzechCrunch\nPentagon chce zamezovat teroristickým útokům vozidly pomocí rádiových vln, které na dálku vypnou motor\nTeroristické útoky na civilisty páchané řidiči vozidel jsou vzhledem ke svému jednoduchému a nenákladnému provedení čím dál častější. Uvědomuje si to řada zemí včetně Spojených států amerických, které chtějí těmto útokům zamezit novou technologií založenou na rádiových vlnách.\nMinisterstvo obrany Spojených států amerických v rámci interního projektu Joint Non-Lethal Weapons Program pracuje na nástroji, který na dálku dokáže zastavit vozidlo pomocí vysoce výkonných mikrovln. Ty mají být vysílané skrze speciální zařízení, nazývané jako Radio Frequency Vehicle Stopper.\nPřečtěte si takéApple spojí virtuální a rozšířenou realitu. Vyvíjí headset s rozlišením až 16K\nV praxi by to znamenalo, že pokud by se určitou rychlostí řítilo podezřelé vozidlo například do davu lidí, takzvaný Radio Frequency Vehicle Stopper by jej zachytil a dálkově zablokoval veškeré elektrický komponenty motoru, čímž by vůz nebyl schopen dalšího provozu.\nPentagon má aktuálně vyvíjet dva typy této technologie. Prvních z nich je přenosné zařízení, které se vleze například do kufru policejního či vojenského auta a dokáže vyslat zneškodňující rádiové vlny do dálky 50 metrů. Druhý má být založen na statickém uchycení (například u supermarketů nebo obecně frekventovanějších místech), jenž by pracoval s dvojnásobnou vzdáleností.\nToronto, New York, Berlín a další\nVývoj takového systému, na kterém Pentagon ve svých dílnách pracuje, je zcela logickou reakcí na vzrůstající počet teroristických útoků pomocí aut. Ať už se jedná o dubnový útok v Torontu nebo o tragické události v New Yorku, Londýně, Barceloně či Berlíně. Podobných útoků je samozřejmě více.\nFoto: David B. Gleason (Wikimedia Commons)


Zdrsnělé znaménko | uLékaře.cz\nuLékaře.cz Poradna lékaře Zdrsnělé znaménko\nKožní obtíže Barbora 22.8.2014\nDobrý den, prosím o zhodnocení mateřského znaménka dcery (13let), které má na obličeji. Loni jsme s tímto znaménkem byly u lékaře, protože bylo na omak zdrsnělé (dcera si na něj často nevědomky sahá a zřejmě došlo k porušení). Mělo i našedlý povlak. Dostaly jsme lék Fucidin, který si 2 týdny aplikovala. Nyní je znaménko stále drsné a jakoby rozpraskané, dvoubarevné a nepravidelné. Přikládám fotografii. K lékaři jsme objednaní, ale je dlouhá čekací doba. Dcera je světlý typ a mám obavu z vývoje. Děkuji za odpověď.\nPodle fotografie je znaménko zcela v pořádku, odstranění není nutné, jen z kosmetické indikace (laserem).


Deviace Idiocie Utopie: dubna 2012\nNedělní ráno leželo nad krajinou jako kus syrového masa právě položeného na pánev. Praštilo sebou se svou hutnou nutností do údolí a připékalo se k úpatím kopců. Neděle. Svátek. Představovala jsem si, jak vstávám, vycházím v květovaných šatech před dům a věším běloskvoucí ubrusy a utěrky na čerstvý vzduch, aby uschly. Představovala jsem si, jak slunce svítí a já se skláním dolů ke košíku s kolíčky a zas se nerovnávám, zatímco v troubě voní ještě teplá bábovka k snídani. Uprostřed vsi se rozeznívají kostelní zvony. Sousedka vyváží svátečně oblečené nemluvně v kočárku na procházku.\nPak jsem otevřela oči, strop byl chvíli velmi bledý, pak na něm naskákaly černé skvrny a já začala zvracet přes okraj gauče. Reálný svět. Bez bábovky a věšení ubrusů. Svět, kde sehnout se ke košíku s kolíčky znamená nechat se zezadu souložit opřená o sušák. Svět, který ležel velmi daleko od kostela. S pohledem stále zaslepeným temnotou jsem dávila kyselé šťávy páchnoucí po víně do černého prostoru pode mnou. Ležela jsem tam tak několik minut, obklopená odcházejícími a opět se vracejícími obrysy tušené místnosti kolem, než se ozval zvuk blížících se kroků, gauč za mnou se prohnul velkou vahou, kolem pasu mě uchopily velké ruce se znatelnou strukturou hrubé kůže a zvrátily mě nazad do kleku. Za krkem jsem cítila teplo těla. Pak mi něčí dlaň odhrnula vlasy z čela, bylo to jako pohlazení. Vydechla jsem úlevou a v krku mi zachraptěla leptaná sliznice.\nPrásk. Kousek od oka dopadla dobře mířená facka. Trhla jsem sebou. Obrysy nábytku se zaostřily. Nejen dobře mířená, ale pravděpodobně i dobře míněná, uvědomila jsem si, když se místnost kolem mě začínala vynořovat ze tmy.\n„Vzpamatuj se. Dělej.“ Zazněl vrčivý hlas naléhavě. Zalapala jsem po dechu. Do rohovky se mi zarylo světlo jako drápy. A znovu. Další doušek kyslíku a realita byla blíž a blíž. „No tak, tohleto mi nedělej.“ Dlaň mě popleskávala po tváři, už mnohem šetrněji než předtím. Přistihla jsem se, že pláču a ulpívám znovu nabytým ostrým pohledem na mužských předloktích, která mi teď tlačily na žaludek a nutila mě ke zvracení. Za chvíli už jsem zas visela přes okraj gauče, teď s tím rozdílem, že mi držel vlasy.\n„Cos to vypila, proboha, holka pitomá.“ Zvratky dopadaly do zvětšujícího se koláče na parketách a já brečela a brečela a zvracela a zvracela.\n„Pomoz mi. Pomoz mi… “ Dostala jsem ze sebe. Zvednul mě a někam nesl. Pak na mě shora dopadla sprška vody. Pak další. A potom celý proud. Zamrkala jsem. Seděla jsem v rohu sprchového koutu a do oblečení se mi vpíjela teplá voda. Smývala ze mě poslední zbytky touhy vrátit se zpátky do černého oparu za víčky. Ale všechno se pořád točilo. Nic nedávalo smysl. Fakta do sebe nezapadala.\nZa šňůrami dopadající vody se objevily jeho nohy v trenkách, pokrčily se do kleku, do zorného pole mi vplul jeho obličej. Začal mi svlékat tričko. Pak jsem byla celá nahá, pořád jsem seděla na podlaze v rohu a on mi opatrně umýval vlasy šamponem s pánskou vůní. Brečela jsem pořád jako zjednaná.\n„Ještě chvíli vydrž, už to bude dobrý.“ Jeho velká ruka se dotýkala mých prsou. Viděla jsem, jak přes ně přejíždí dlaní plnou pěny. V zádech mě zamrazilo.\nSeděla jsem tam nahá, mokrá a pokrytá pěnou a on ze mě drhnul vzpomínky na včerejší večer, den, vzpomínky na cokoliv s tváří naprosto klidnou. Moc dobře jsem si pamatovala všechny ty chvíle, kdy se stejných míst na mém těle dotýkal s hmatatelným vzrušením, všechny momenty, kdy to bylo správně, ne, jako teď. Umýval mě jak řádová sestra pacienta, co se pokálel do postele. S účelnou, chladnou vytrvalostí.\nByla jsem ta, která mohla za koláč zvratek v jeho obýváku. Žena, kterou snad někdy miloval a po které ještě včera toužil a která ho od sebe oddalovala tím, že ho nechala přijít moc blízko. Na samé dno své mizerné podstaty. Bude se to opakovat, jako vždycky. Chytila jsem ho kolem krku a vstala. Zůstal chvíli klečet pode mnou a zvedl ke mně nechápavý pohled. „ Kam jdeš…“\nNedalo se to snést. Kroky tam a zpět v mé hlavě duněly jako vlak na mostě. Vypotácela jsem se ven ze sprchy a zamířila ke dveřím. Pryč. Ode sebe, od něj, od nevyhnutelného. Zachytil mě uprostřed cesty k nim do suchého ručníku a já začala křičet. Už zas jsem křičela a třásla se. Už zas mě držel a já utíkala.\n„Co je… Co se ti děje?“ Kopala jsem kolem sebe. „Co ti zase je!?“ Zařval a drtil mě jako matka, které rvou dítě z náručí.\n„Už mě nechceš.“ Kňučela jsem hystericky, nahý, patetický kus zbytečného idiota, a lapala po dechu. Zápas, který mezi námi probíhal, neměl žádná pravidla. Ječela jsem a on projevoval takovou fyzickou sílu, že mě to děsilo. Odvláčel mě vedle do ložnice, smýkl se mnou na postel a držel mě v bezpečné vzdálenosti od něj i od sebe.\n„ ODE MĚ, KURVA, CHCEŠ?!“ Vřískala jsem. Neříkal nic, jen držel má zápěstí pevně u sebe, zatímco mi klečel na nohou, abych se nemohla hýbat. „ Pust mě domů.“\nPřipadalo mi, jako kdyby mi někdy neměly dojít síly. Jako bych se mohla v jeho sevření zmítat nekonečně, tak dlouho, dokud se nevyčerpá, dokud mě nakonec nebude muset pustit. Nebylo to potřeba. Zadíval se mi do očí. Obličej se mu zkřivil. Pak se předklonil, pustil mé ruce a s třesoucími se rameny mi položil hlavu na hrudník. Ležel tak chvíli, hlavu částečně schovanou v zákrytu mých ňader, než mi došlo, že pláče. A tak jsme leželi oba dva a třásli se hrůzou jeden z druhého, z budoucnosti, z přítomnosti, propitého včerejška. Hrůzou ze světa, který nás očekával venku, zbité a šílené vzájemným citem.\nChtěla jsem péct bábovku a věšet bílé vyšívané ubrusy. Houpat pletené kočárky. Uprostřed vsi se rozeznívají kostelní zvony\nVystavil Jull Má Pravdu v 20:58 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolnéVerše, krátké texty, povídka, próza, psaní, zevnitř\nSeděli na obrubníku sálajícím denní horko do dusné noci. Na park už dávno padla tma a mezi stromy občas proběhl nějaký tvor, kterému čas nedělal starosti. Byly čtyři hodiny ráno a vzduch se začínal srážet do kapek rosy.\nNapila se z poloprázdné láhve piva.\n"Přemejšlej si, co bys chtěl dělat? Myslim, v životě." Řekla a dívala se do parku.\n"Jo. A ty?"\nNadechla se, aby odpověděla, ale pak se radši rychle znovu napila. Bublinky nápoje jí prorazily cestu hrdlem a uvolnily křeč. Neřekla nic. Nastalo ticho.\nZpůsob, kterým mlčel jí už týdny přiváděl k šílenství. Uprostřed něj se schovávalo něco, co chtěla, musela mít. Kladla mu banální i složité otázky, aby se k tomu dostala, opíjela ho, rozmlouvala s ním a on mlčel. A když ne, odpovídal otázkami. Šílená touha dostat se k jeho středu jí v nárazových vlnách připravovala o rozum. A jeho to pravděpodobně bavilo. Pravděpodobně.\nVzdala pokusy o další rozhovor, položila mu hlavu na rameno, to přece nic neznamenalo, a podala mu láhev. Napil se, vrátil jí. Napila se, vrátila láhev.\nBezprostřední blízkost jeho tlukoucího srdce jí pronikala ušním bubínkem až do mozku, kde zburcovala krom dalšího víru nutkání i něco hormonů a k touze připravit ho o všechny slupky, do kterých byl zabalený, přidal i touhu připravit ho o všechno oblečení.\nMělo by to být stejně jednoduché jako rozepnout knoflíky od košile, stejný jako stáhnout kalhoty z boků. Mělo by být mnohem jednodušší zakousnout se mu do duše. Alespoň o trochu jednodušší, než jak to bylo teď. Uvažovala, jestli tohle je to, co si skutečně přála, když kdysi snila o nekonečně překvapujících hloubkách lidského já. Otevřeli další láhev.\n"Nechci jít domů." Nadhodil, zátku žmoulal v ruce. Položila se na záda na trávník a pozorovala špatně znatelné hvězdy.\n"Jakto?" zaznělo klidně z jejích úst. Kontrast mezi tím slovem a třasem co jí cloumal všemi vnitřními orgány jí na chvíli zarazil. Základní lež. Základní cit.\n"Je mi tu s tebou dobře."\n"?" ,ozvalo se jí v hlavě. Nevěděla co má říct. A tak nic neřekla a podala mu láhev. Pak se podívala na celou scénu z pohledu zvenčí. Dívala se na sebe, jak leží na trávě s rozhozenýma rukama a s kamenným výrazem sleduje hvězdy, jako by jí vůbec nezajímaly a vedle ní sedí on, hezký a unavený a působí dojmem, že je vlastně daleko, hrozně daleko. Nedívala se na něj. Nedotýkala se ho. Ani se neusmála. Ani mu neodpověděla, když jí řekl, že je mu s ní dobře. Dívala se na hvězdy, milovala je, ale mlčela o citu k nim. Stejně tak jako byla s ním, milovala ho, ale mlčela.\nPostava dívky, na kterou shlížela, se začala obalovat do slupek z cibule, jednu po druhé, zavíral se za ní průnik do reálného světa. Bilá vlákna rychle hnědla a on, paradoxně čistý a odkrytý se, aniž by cokoliv zaregistroval, díval do parku.\nPotom zas ležela na trávě a v jejím zroném poli nebyla krusta ze slupek, ale jenom nebe, široké a nikde nekončící, stejné, jako všechno, co chtěla, jako všechny její touhy, jako nutkání vzít do rukou jeho podstatu, vyždímat si jí do čaje a pak jí horkou vypít, aby jí spálila všechno na cestě mezi žebry v hrudním koši. Posadila se a ze zadu ho objala kolem ramen, přitiskla ho k sobě. Položila čelo na jeho zátylek a vdechla.\n"Lidi voní, když jsou dobrý. Když v nich zbylo něco nezkaženýho." řekla a jedna ze slupek, která balila její mumii, ležící v trávě ve světě ptačí perspektivy, se rozpadla.\nVěděla, že odpověď zas oloupe kousky slupky a tak odpověděla kladně a dál skulinou mezi rty sála vzduch poznamenaný jeho přítmnosti, jako by v něm snad ulpívaly části toho, co od něj potřebovala.\nZdál se být spokojen s tím, co slyšel. Ve skutečnosti lhala, když řekla, že voní. Cítila z něj sebe. Tu vůni, kterou člověk cítí, když se ráno probudí po noci v horečce. Teplou a naprosto běžnou vůni, důkaz čistě živočišného původu vlastního těla. Familiérnost toho odéru jí znervózňovala a zároveň nutila zavřít oči a zůstat, kde je. Spokojenost s okamžikem. Na zranitelnost jádra je snadné zapomenout v momentech náhlé důvěry. Postůj chvíle, jsi krásná. Všechno bylo špatně.\nStále obalený desítkami svých vrstev, hřál si v teple osobního pekla rozpadající se obranu věčně se bránícího tvora, jehož obrana po letech selhala ve všech bodech. A zdálo se, že je mu to jedno. Ona předstírala, že je jí to jedno. Že je pořád tak v celku, jako byla před minutou, i když se zrovna dělila na části, které se s v nastalém zmatku s nevalným úspěchem pokoušely zas slepit. Z pohledu shora se dívala na muže s mumií zapečetěnou do posledních zbylých průsvitných blanek, schoulenou v poloze embrya v jeho profesionálně objímající náruči.\n"Zejtra bude taky den." řekla potichu.\n"Myslim, že jo."\nNechtěla jít nikam a tak, když vstala aby odešla na noční autobus, zvedly se rozlámané slupky ze země aby se jí zkřívané a nefunkční přilepily na záda, ruce a nohy, doufajíc, že ještě něco zachrání a jak odcházela parkem, překážely jí v chůzi.\nZůstal sedět se svou vůní základního žití a díval se, jak mizí nočním parkem, kde jí mohl kdokoliv ublížit, kdyby chtěl a nevěděl, jestli je mu to jedno a nebo ne.\nVystavil Jull Má Pravdu v 12:34 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolněŘečeno, krátké texty, okecávačky, povídka, próza, psaní, úvaha\nKnihy, které nikdo nečetl\nMortalita novorozeňat ve zrovna započatém rocem lehce stoupla, porodnost naopak klesla. Feťáci vynalezli plno nových způsobů jak se zfetovat, parchanti plno nových způsobů jak činit zlo, my little ponny vytvořilo několik dalších zářivých variant koníka, výrobci podobně barevných dětských hraček stáhli po Vánocích své stejně barevné vlezlé reklamy z televize a Svědci Jehovovi nosili stále stejná opraná manšestrová saka. Od minulého ledna ztloustla přibližně o pět kilo a vlasy se jí prodloužily o deset centimetrů. Na stromě před oknem zbyl od podzimu jediný žlutý list viklající se v průvanu, a zatímco větve zapadaly měkkou břečkou, nedojedená snídaně na kuchyňském stole pomalu okorávala. Svět běžel dál.\nMyslela na to, jak pod krustou sněhu zahnívá loňská tráva aby z ní na jaře vyrostla další. Na to, jak popelnice na rohu plné čmouh od jídla ničím nepřipomínají ty staré kovové.\n"O tom všem se dá vyprávět." pomyslela si. Pak zvážila, jaké jsou šance, že by někdo chtěl slyšet příběh o popelnicích a vymazala několik řádek v textovém souboru z otevřeného notebooku před sebou. Ozvěna slov "příběh o popelnicích" se jí v monotónním chorálu myšlenek ještě několikrát odrazila v hlavě, snad aby dala najevo své zhnusení nad obsahem mozkovny svého původce. Popelnice pozitivního myšlení.\nOdložila počítač aby si uvařila snad tisící čaj toho dne a pak se znovu podívala z okna. Mívala romantické představy, které se obvykle snažila skrývat nejen před ostatními, ale hlavně před sebou, že jednoho dne najde pod oknem, tam u těch popelnic, někoho, kdo bude jen tak stát a dívat se jak sedí na parapetu. Pozve ho k sobě, promluví na něj a bude vyslyšena. To, jak směšně si připadala, kdykoli si uvědomila, jak absurdní jsou její představy se jen zvyšovalo s každou minutou marných pokusů vysvětlit sama sobě, co se jí vlastně honí hlavou. Používala svůj mozek jako zásuvku na lékařské zprávy. Třídila si myšlenky podle čísel a barev. Alespoň to tak chodilo do doby, než se musela začít snažit, aby vůbec bylo co třídit. Škatulky života se zvláštním způsobem zaklaply a přivařily svá víčka pevně ke stěnám, aby nic nemohlo uniknout ven ani dovnitř. Lidé, kteří byli ochotni o tom něco vyslechnout obvykle tvrdili, že to je jen dospívání. Ona sama cítila, jako kdyby jí proces uzavírání škatulek jen postrkoval k blízké duševní smrti.\nSníh stále padal.\nRodina. Škatule oprýskaná dlouhými lety používání, stěhování, kutálení a přesypávání. Vztahy. Přiblble růžová zakulacená věc, na okrajích zrezlá nekonečně nedbalým otíráním papírovými kapesníky. A škola, práce : Jako kdyby jí někdo nechal dlouho na slunci. Rozplizle zaujímala své místo v hlavě a kymácela se hned na tu, hned na druhou stranu.\nTyhle tři tam stály vedle sebe, nesourodé, statické, v louži čehosi lepkavého, z čeho byl cítit zbytek levného vína. Stejně jako ty popelnice na rohu, každá zamazaná svým typickým způsobem, každá ničená poryvy větru, zapálená spratkydětmi ze sousedství. Sníh se změnil v bílé, vodou těžké cucky, které dopadaly na chodník, ke už ležel jejich předchůdce. Měnil se v louže namrzajícího šlemu.\nKdysi dávno byla přesvědčená, že jednoho dne, až bude stará, v houpacím křesle a obklopená kočkami, napíše postilu svého života a ukryje jí pod uvolněné prkno svého domu, aby ji tam pak někdo našel. "Našel a vyhodil." Pomyslela si.\nTrávila tolik času psaním nezměrných stránek svých pomalu tekoucích myšlenek, že nebylo o čem psát, krom popisu proudu unaveného vědomí. Nikdo nečte proudy vědomí. Nikdo nic nečte. Ta myšlenka zazdila ideu realizace tak řečené postily navždy.\nBludy, ve kterých se koupala, když přišel špatný čas v roce, kdy dny končily příliš brzo a začínaly příliš pozdě se motaly vždy jen kolem pocitu zbytečnosti. Povídky vznikající v tom čase se také plnily jen tím. Konání bylo zbytečné, rezistence stejně tak. Smrt i život byly zbytečné, sebevražda a s celým jejím věčným patosem smrti se stala představou téměř neúnosně absurdní.\nZdálo se, že takhle bude probíhat celý život. Chodit po ulicích, sledovat mrtvolnou zbytečnost bytostí, kterým se někdo rozhodl říkat lidé a připisovat jim lidské a nelidské vlastnosti, pokoušet se pochopit směšnou nahraditelnost jejich radostí i smutků a pak o nich psát věci, které nikdo nebude číst.\nVystavil Jull Má Pravdu v 12:30 Žádné komentáře:\nNěkdy se cejtim jak kdyby mi bylo pětačtyřicet. Přesně ta doba, kdy se obličej roztejká jako rozvařenej houskovej knedlík, zrovna mi vyndali dělohu (nějakej nádor)a spolu s ní, jako by odešly všechny zbytky mý ženskosti. Celej život se točí kolem dospělejch dětí, co už nebydlí doma. Včera jsem zasadila do truhlíku dobromysl a ten teď zvolna uvadá. Neumím zacházet s rostlinama, protože celej život žiju ve městě, bez zahrady, bez jakýhokoliv smysluplnýho spojení s rytmem přírody, kterej se odehrává někde tam venku, za barikádou stereotypu, nedochází mi ani základní věci, jako že k růstu je třeba slunce a voda. Nemám vůli cokoliv dělat se svým rozpadajícím se tělem, protože není pro koho a dělat to pro sebe už je pozdě a zároveň moc brzo. Lidi se na mě nedívají, jen já se občas podívám na ně a je mi těžko, tak radši zavírám oči a překryju si je kolečkama okurky.\nŠtítky: #VelmiVolněŘečeno, krátké texty, okecávačky, próza, psaní\nUpřímně, nikdy si nemyslela, že by mohla něco doopravdy zvládnout. Jistě, každý sní o tom, že se jednoho dne stane astronautem, primabalerínou, zpěvačkou, spisovatelem, o tom, že bude mít nejdelší vlasy na celé lokální metalové scéně, že bude mít velký dům a dvě auta. Ne ona . A tak trávila hodiny a dny, ne-li roky života sezením v posteli, zíráním do stropu, s rukama složenýma za zády a teď ji lidé opustili, protože ona opustila je. Věci jsou velmi jednoduché, předložíme-li je před sebe tak jak jsou. Nikdy žádné záhyby, žádné pochybnosti, Co zůstává otázkou je, jestli je nepotřebujeme k životu. V její hlavě žádné takové záhyby nebyly.\nStačí se vydat v pátek večer někam do centra jakéhokoliv města a uděláte si přátele a záhyby. Když ne přátelé, tak alespoň známé. Podíváte se lidem do obličeje, zapamatujete si jejich rysy, ulpí vám v paměti jejich hlas. Jí ne.\nKaždý má někdy před očima obraz některých dobrých dní, kdy člověk chce vstát, vyrazit ven, koupit si kávu do kelímku a se slunečními brýlemi na očích se jen tak procházet mezi domy, vypadat u toho odpočatě, už jenom pro ten pocit, že něco je správně že tak to má být. Že ráno jako takové je nový start do dalšího života, že káva, která chladne v kelímku, ještě nějakou dobu vydrží teplá, a že si na rohu můžeme koupit koblihu a pak si jí na lavičce sníst. To se jí nestává. Bez záhybů v hlavě je celá situace příliš banální. Jen káva, chůze, sluneční brýle, ranní slunce. Nic víc.\nLidé se často odvolávají na to, že se dostatečně nesnaží a proto jsou jejich cíle nedosažitelné, že si do života vnášejí nekonečnou hořkost jen tím, že si dostatečně nevěří. Kam se ale poděli ti, kteří ještě nezhořkli? A kam se poděla schopnost zvlnit svoje myšlenky do kapes zachytávajících to podstatné a to, z čeho ve skutečnosti žijeme.\nKdyž se ráno probudila, světlo bylo šedé. Před postelí ležely včerejší kalhotky a pod bokem cítila zmuchlanou noční košili. Vstala a nahá přešla pokojem. Mobilní telefon ležel rozpadlý na kusy uprostřed pokoje a od jeho lesklého povrchu se odráželo ono našedlé světlo. Výhled z okna nenabízel nic konejšivého, podlaha kuchyně byla studená a v ledničce skoro prázdno. Posadila se s jablkem k jídelnímu stolu, a když přitáhla kolena k hrudi, cítila, jak se jí na břiše zkrabatila kůže a pod ní uložení tuk do několika polštářů. Vrátila nohy na zem a vyhřátá chodidla se jí přilepila k ledovým dlaždicím.\nTakže takhle tedy začínají dny. A tak i končí. Bezpředmětným ukousáváním různorodých hmot v zšeřelých místnostech v místech, která nazýváme domovy. Sami v sobě. Odhodila ohryzek do přeplněného koše a strávila dalších několik minut pozorováním prasklého lustru.\nPokoje propojené otevřenými dveřmi propouštějí proudy vzduchu srážejícího se na jejích stehnech do malých hrbolů husí kůže. Zvedla se ze židle, složila telefon a vytočila číslo.\n„Ahoj. Myslím, že to nepřestává.“ Řekla potichu. Připadala si, jako by se pokoušela něco zatajit sama před sebou, Hlas jí klesal téměř k šepotu.\n„A děje se něco konkrétního?“\n„Ne. Promiň. Jenom to ještě pořád nepřestalo. Teď jsem se probudila. Nedává to smysl.“\nNa bílém parapetu se chvěl chomáč měsíce neutřeného prachu a pomalu se překlonil do včerejší nedojedené snídaně. Pocítila neurčitý stud.\n„Nerozumim ti.“ Zaznělo ze sluchátka po chvíli ticha.\n„Já vím. Mrzí mě to.“\n„Přestaň se litovat.“ Zhrubl hlas okamžitě. Pocit studu se prohloubil. Jak dlouho už ho takhle využívala? Ke konejšení, ke konverzacím, k tišení bolestí. Nekonečné měsíce. Ale nikdy od ní neutíkal.\n„Nevím, co ti na to říct.“\n„To já taky ne.“ Poklesl hlas ve sluchátku. „Musím jít. Ve tři u Adlera.“\nVe tři hodiny seděla v kavárně a cítila ze sebe vůni levandulového sprchového gelu. Vlasy na temeni měla stále ještě mokré a na rtech vrstvu rtěnky. Číšník se do karmínové barvy zabodával pohledem pokaždé, když prošel kolem. Nevěděla proč, ale bylo to nepříjemné. Přesto, že to bylo přesně to, co chtěla. Zdravý vyzývavý moment. Upíjela ledovou kávu brčkem, na kterém zářil karmínový otisk.\nNež dorazil, bylo půl čtvrté a pršelo. Vstoupil, rozezněl zvonek nade dveřmi a z vlasů mu kapala voda. Pozorovala ho, hezkého a klidného a připadal jí jako nějaká pohyblivá socha antického hrdiny, oživlá reklama na úspěšného muže. Na dálku jí pokývnutím hlavy pozdravil a pověsil sako na věšák. Když usedal, změřil si její rudé rty pohledem jasně naznačujícím nelibost.\n„Co je. Vypadá to špatně?“ Zeptala se.\n„Ne, vypadá to až moc dobře. Vůbec ne jako ty.“ Jen pootevřela ústa v nádechu, ale neřekla nic. Jakkoliv urážlivě to mohlo znít, bylo to jen pravdivé. „Jsi průhledná.“ Dodal. „Působíš s tím bílým obličejem a červenou skvrnou jako japonská vlajka.“\nUsmála se tomu. Vrátil jí to a nad stolem se udělalo trochu tepleji. Modrý fotografický filtr, co jí doteď visel na očích, spadl a barvy se přibrousily do oranžova. Objednal si čaj a řekl: „Vyřešil jsem to za tebe.“ A položil před ní velký papírový blok, propisku a vedle diktafon. Podívala se na věci na stole, pak na něj a chvíli se na sebe tiše dívali.\n„Já už tohle nedělám.“ Řekla pomalu.\n„Já vím. Ale neděláš ani nic jinýho.“ Řekl bez změněného výrazu. Chytila ho za ruku a do druhé vzala diktafon. Zmáčkla nahrávání.\n„Je dvacátého druhého dubna.“ Řekla a stále se mu upřeně dívala do očí. Neuhýbal. „Mluví Alena Krátká. Zpráva: Dnešek je stejný jako všechny ostatní dny. Alena krátká, někdejší reportérka se stále ještě nerozhodla vrátit se ke své původní profesi. Café bar U Adlera je prázdný, když se zde setkávám s Adamem X., jediným přítelem Aleny. Adame, přímá otázka hned na úvod. Co vás vede k tomu, abyste Alenu neustále podporoval v tom, co dělá, přestože pořád tvrdíte, že nedělá nic?“ Oddálila přístroj od rtů a obrátila ho mikrofonem k němu. V tom pohybu i řeči bylo něco výsměšného, uvědomila si. Něco popírajícího smysl celé jeho nekonečné vlídnosti a pochopení. Všichni někde uvnitř přesně víme, co říct a co udělat. A když se dobře zamyslíme, zjistíme i proč to děláme.\nPřejel očima na přibližující se diktafon a v pohledu se mu náhle objevil krátký záblesk vzteku. Neurčitě si uvědomila, že ji to těší. Vytrhl jí diktafon z ruky a prudkým pohybem ho vypnul. Oběma rukama chytil její obličej do dlaní a políbil ji. Přístroj přepadl přes hranu stolu, jak do něj narazila loktem. Ozvala se rána, cvaknutí a diktafon opakoval nahranou zprávu. „…zde setkávám s Adamem X“ drtil jí obličej v dlaních „…jediným přítelem…“ na chvíli zapomněla dýchat. „…neustále tvrdíte, že nedělá nic…“\nCelé to trvalo jen několik sekund, a když se pak odklonil, pod dolním rtem mu zůstala skvrna po rtěnce. Stále ještě držel její hlavu v nesmyslně silném sevření, poznamenaný stigmatem její zbytečné snahy stát se dočasně živou bytostí.\n„Tohle nebudeš dělat, rozumíš mi? Nebudeš.“ Čekala, jestli se uklidní, anebo s ní začne třást, a přes veškeré fyzické nepohodlí a strach, který z něj najednou měla, byla ráda, že to říká. Že jí vůbec někdo říká, co by měla dělat. To vědomí s sebou přinášelo úlevu a úleva spouštěla záchranný kohoutek slz. Opřel si čelo o její.\nJsme všechny stejné, pomyslela si a v té myšlence bylo obsažené veškeré ponížení jejího dosavadního života. Slabé a toužící po ochraně.\nJako kdyby slyšela mluvit svého otce. Žena nad sebou potřebuje pevnou ruku. Vztek, který zažívala pokaždé, když s pocitem nezlomného sebevědomí a vlastní bezchybnosti řekl něco podobného si vybavovala i teď. Pocit nekonečné bezmoci a agresivní výbuchy touhy dokázat mu, že nepotřebuje k životu ani muže, ani jeho pevnou ruku.\nAle ach, bože. Teď má obojí a jediné, co jí to kazí je pocit, že by od toho měla utéct, jen aby nemusela dát otci za pravdu. Jenže, jak jednoduché bylo sedět, čelo mokré od jeho vlasů a nechat se ukolébat dojmem, že všechny strasti neschůdného života pro jednou padají na jeho ramena. Alespoň do chvíle, kdy jí na nich nechá brečet.\nZbytek dne strávili u ní doma. Vyhodil zbytek včerejší snídaně a otevřel okno, aby dovnitř mohl čerstvý vzduch poznamenaný nedávným deštěm. Leželi v posteli a dívali se z toho otevřeného okna a ona věděla, že výhled z něj nebude zítra ráno o nic víc povzbuzující než dnes a jakýkoliv jiný den. Proto z něj urputně zírala ven, dokud ještě měla hlavu podepřenou jeho ramenem, dokud jí jeho přítomnost nutila udržet si zbytky spásných záhybů v mysli, kam se mohly zachytávat pocity, smysl věcí a ne jen holá fakta. A také moc dobře věděla, že někdy v blízké budoucnosti, až bude muset odejít, aby žil svůj smysl dávající, někam směřující život, do kterého se ponořoval pokaždé, když od ní odcházel, se zase vrátí tam, odkud přišla, ke kuchyňskému stolu s jablkem v ruce a že zas ráno bude tichou nahou postavou prostou odhodlání přežívat minuty mezi bezejmennými věcmi.\nPostavou ve špinavém bytě s jediným používaným kontaktem v telefonním seznamu.\nVystavil Jull Má Pravdu v 12:06 4 komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolněŘečeno, povídka, próza, psaní, úvaha, zevnitř\nMam tři náušnice v jednom uchu\na i když to bolí, tak stejně sleduju\nnejhezčí růžový tulipány\nna který slunce pálí svoje první skoro letní paprsky\nv parku do kruhů rozsázený\nkolem nahejch soch\na trsy trávy, fresky malované očima\na v tašce papír s mapou kudy kam\nnejblíž je ke xanaxu\na to je tam, někde za rohem\na někde zamluvený místo na červeným kanapi\na pořád sleduju ty tulipány\nkterý budou vždycky hezký\ni ve světě freudovských přeřeků\nv ordinacích života\nVystavil Jull Má Pravdu v 9:00 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolnéVerše, básně, odpad, poezie, psaní, volné verše\nzapomeň na všechno co jsem ti řek\nvčera je nula a prázdná strana\njen s kapkou spermatu uprostřed\na to se smaže\na to se setře, to se uklidí\na nezbude nic\nzapomeň na všechno, co jsem ti řek\nzapomeň na roky rozhovorů\nzapomeň na věty\nhodiny, ruce a vlhký místa\nzapomeň na všechno\nco se stejně musí vyprat\nVystavil Jull Má Pravdu v 17:10 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolnéVerše, básně, odpad, poezie, volné verše\nSpát, jako nikdy.\nVe vlnách medu město uvadá.\nStočení v důlcích\nv podkoleních jamkách,\nlepivých platech bonboniéry,\nSlunce vyplavené z vlastní sféry\nVrávoráme k postelím.\nSucho a vlhko\nA všichni jak krychle másla,\nco sedí lidstvu na hlavách,\nVystavil Jull Má Pravdu v 18:18 Žádné komentáře:\nV Ikee zlevnili přehoz na dvojlůžko.\nTak jsem ho koupila\npro nás dva.\nNikdy se nevzbudíš v záhybech beige.\nAle koho to zajímá.\nRáno si promluvíme u snídaně.\nV Ikee zlevnili přehoz přes postel,\ntak jsem ho koupila pro sebe a prázdné představy,\nústavu pro malomocné\nútulku pro panny.\nAle koho to zajímá\nTak jak to dneska svítí\nZa rohem do prava\na po schodech k nějaký jiný\nlásce z deky\nzválený do dun\nčelovkou do útrob\njazykem do tmy\nTam kde je šero\nposviť si slovy\nVystavil Jull Má Pravdu v 16:35 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolnéVerše, básně, odpad, poezie, psaní\nKdyby láska byla\nve spojení slin,\nbyli bychom všichni láskou prolezlí\nv Bille na regálu,\nbyli bychom láskou otylí,\nVystavil Jull Má Pravdu v 0:30 Žádné komentáře:\nŠtítky: básně, odpad, poezie, psaní, volné verše\nkdyž vplétala mě do kola změněná tvými ranami\nKde jsi, když na talíř věčnosti mi kape\nkdyž ruce vyvěšené z ramen\nnosily tašky valia\nSchovat se Kam\nkdyž teplo není už pro mě\nkdyž kopali mě ze schodů\nznovu a znovu do náručí zrady\nkterá jediná mě utěší\nkdyž nemůžu otevřít láhev s okurkama\nvždycky mě napadne\nže nejsi tady\nVystavil Jull Má Pravdu v 0:29 Žádné komentáře:\nAž jednou umřu s kočkou na klíně\nuloží mě pod tvé jméno\naby ušetřili místo\nbudeme ležet vedle sebe\na oči ve tvaru mandlí\nzavřené věčným odpuštěním\njaké to dědictví, jaká to krása,\nrozkvétá se smrtí,\njak šťávy rozkladu\nspojují rodinu povlakem plísně\nVystavil Jull Má Pravdu v 0:25 Žádné komentáře:\nPřes hory, lesy\nJá bláhová pláču\npo kapkách krásu\nvelikých kluzkých dní\nsvých mladých let\nVyprávěj ještě o cestách\no místech za obzorem\nkam zrak dohlíží\njen v představách\na ruce pátrání\nstébel chytají se\nzelené trávy v nekončících lánech\nkam ještě jít, když stále\nnení koho s sebou vzít\npo kapkách spásu\ntěch velkých prázdných dní\nsvých mladých let.\nVystavil Jull Má Pravdu v 0:23 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolnéVerše, odpad, poezie, psaní, volné verše\nVystavil Jull Má Pravdu v 0:20 Žádné komentáře:\nNoc na 19. 1.\nJediná jasná přímka mýho života\njediný směr je teď jen kopa zmaru\nA v temných zákoutích se celá města\nhalí do sametu tmavšího než čerň.\nJen vodorovná přímka tesaná do mramoru\njak chladná skála sípění životů nás všech\njak místa kam snad odcházejí světla zpod víček\nkdyž nemůžou po ránu znovu\nulpět na bilých nemocničních zdech\nCo vidí asi oči jimž navždy spadly brýle\nkdyž jediné co zbylo z nich je\nVystavil Jull Má Pravdu v 0:19 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolnéVerše, básně, odpad, poezie, psaní, rodina, smrt, smrt v rodině, volné verše\nJak u vytržení,\nvytržení z kontextu,\nstojíme proti sobě\nmlčky, beze slov\nKdyž ještě bývala tu\nnaděje na něco novýho,\nna novou příchuť dýchání\nbylo to lepší\nbyli jsme lepší\nA u vytržení\nnevíme proč tu stojíme\nnaproti, vedle sebe\nVystavil Jull Má Pravdu v 0:17 Žádné komentáře:\nRequiem za boky\nUž není nic jako\nNení místo kam se před sebou schovat\na převlíknout se\nNemám dost dlouhej metr\nna míru obvodu stehna\nnemám dost litrů přepálenýho tuku\nz friťáku ponížení\nzůstalo někde rozestlaný\nna skládce použitých\nna zněření tekutýho pasu\nVystavil Jull Má Pravdu v 0:05 Žádné komentáře:\nBlues tuku a špeku\nŽeru a užírám se\nZas přetejkám jako těsto z hrnce,\nobrovská, liju tuk přes přesku pásku\na kluzká pod paprsky slunce\nvšak nepředřu se\nPřetékám tukem základního hladu\nsnad po posledním zákusku co svírám v ruce\nmísto jedu v krvi bude kolovat mi marmeláda¨\nmísto zlatýho srdce\nVystavil Jull Má Pravdu v 12:19 Žádné komentáře:\nServat si kůži z těla\na bejt někdo jinej\nněkdo bez srdce, zásad, bez plic\nkam vdechovat zbytky cizího nikotinu\ncizí vůně mámící hlavu\nsmotané vlasy zapálit\nuhořet, zemřít, zmizet\nVystavil Jull Má Pravdu v 12:14 Žádné komentáře:\nPlní plytkých metafor,\nprázdní vlastními slovy\nšinem se betonem.\nA v pilířích stereotypů\nzamlká těhotenství naděje\nčinností i lidství\nmá milá, nic není,\njen chvění po nás zůstalo\nv dírách šklebících se\ndo úsměvů světa\nVystavil Jull Má Pravdu v 12:13 Žádné komentáře:\na nikde pastýř\nNikdo, kdo by dělal průvodce\nVystavil Jull Má Pravdu v 12:07 Žádné komentáře:\nJe ráno, všední den. Vstanete někdy kolem sedmé hodiny, pokud jste z těch šťastnějších a uvědomělejších, nasnídáte se, pokud jste ztěch přirozeně čistotných, pravděpdodobně si dáte i sprchu.\nJistě mi dáte za pravdu, že ačkoli člověk téměř denně vstává s deprimující myšlenkou na dlouhý den před ním, pocit, kdy vycházíte do čerstvého vzduchu a poslední dobou i slunného počasí, pěkně vymydlení a s plnými žaludky není zas tak k zahození. Tudíž, přestaňme fňukat a hurá do života.\nAle skrytý a neodvratný ranní problém obvykle začne vyplouvat na povrch hned za domnovními dveřmi. Pokud chodíte do práce pěšky, máte vystaráno a k tomu ještě spálíte roztomilé množství kalorií, které pak dozajista zase doplníte celodenním sezením na zadku v práci či škole. Pokud máte auto, máte vystaráno také až na nutnost dopňovat nelevný benzín a dopady na životní prostředí, které jsou každému brzo ráno vstávajícímu myslícímu tvoru půl hodiny po probuzení úplně šumák.\nA pak jsme my ostatní, bytosti bledých tváří, bez řidičáku a nebo bez auta, které jsou odkázány na ony fascinující pojízdné světničky zápachů, záchvatů, nekalých záměrů a zpátečnických módních kreací.\nÚžas mě asi nikdy neopustí. Pakliže totiž nastoupíte už pátý den v týdnu, tedy v pátek, do té samé tramvaje v ten samý čas a do obličeje vás jako mokrá houba uhodí čísi specifický tělesný odér, je těžko uvěřit, že zrovna vy jste obdarováni tak malou dávkou štěstí. Komu se povede denně potkat ve veřejné dopravě někoho, kdo se neumí a nebo pravděpodobně z náboženských důvodů nesmí umýt? Zdá se, že nezáleží na elikosti města a počtu obyvatel. Toto lidé jsou všude, hlavně tam kde jste vy, a smrdí. A nebo si zvlášť oblíbili parfémy typu Zmoklá nutrie, Psí dech a Závan z Olomoucké tvarůžkárny. Zajímavá je samozřejmě variabilita smraďochů. Málokdy potkáte dva stejné. Upřímně, kdo má ještě sílu a chuť snídat, když první co v ošklivém světě za okny vašeho domova ucítíte je nějaký ten Psí dech a v okamžiku zatoužíte mít po ruce igelitový sáček, který má tu potenciálně milou vlastnost, že jde po naplnění zavázat a potutelně vhodit do síťovky nemyté osoby.\nV případě matek s dětmi se různorodost exemplářů snižuje. Ty se vyskytují obvykle v párech, rvou ohromné kočáry na jim určená místa (a tak to má být, bůh jim žehnej) a okázale ignorují pokusy jejich dětí spáchat sebevraždu skokem z vozítka. Vůbec velká spousta dětí v tramvajích se vyznačuje obrovskou chutí nikoliv k životu, jak by se tomu dalo v jejich nevinném věku předpokládat, ale naopak k ukončení života. Domnívám se, že chtějí být udušeny vlastními holuby z nosu, slinami, ohluchnoout a následně si nechat explodovat hlavu v důsledku vlastního řevu a nebo je toto všechno součástí ohromného celoplanetárního plánu batolat, která jen čekají, kdy se někdo ze spolucestujících zblázní a na místě je zardousí. Pakliže Bradburry napsal povídku malý vrah, myslím, že bych mohla splácat něco na téma Malý sebevrah.\nA důchodci? Neboli politicky korektně řečeno senioři? Už jste někdy něco slyšeli o věkové diskriminaci? Už jste slyšeli o tom, jak se bezbranní staří lidé stávají oběťmi kapsářů a jiných kriminálních živlů? Dovolím si hádat, že ano. A při pohledu na nebohou babičku kymácející se vratce nad sedadlem obsazeným mladíkem, jemuž ze sluchátek ostatntativně nahlas zní Sean paul bych tomu i věřila. Ale v momentě, kdy stojím na zastávce, dveře vozu se otevírají, najednou dostanu do zad loktem a přede mě se rychlostí omlypijského sprintera vřítí postava v tesilu, mívám chuť řvát.\nŘvát, řvát a řvát, dokud mně někdo nechytí, nenasadí mi svěrací kazajku a nedvede někam, kde budou jen vypolstrované stěny, konejšivé ticho, koktejl sedativ pěkně do žíly a žádná, vůbec žádná hromadná doprava.\nVystavil Jull Má Pravdu v 12:05 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolněŘečeno, okecávačky, próza, psaní, úvaha\n"Tématem týdne je svoboda slova. No, Maruš, o tom bys mohla taky něco napsat, ty přece umíš tak pěkně mluvit." A Maruš napíše. Pak napíše taky Pepa, Karel, Lojza a Božidara, aby bylo všem jasné, jak jim není lhostejné, že jim dnešní ošlivá zlá společnost ubírat možnost vyjadřovat se a že každopádně nesouhlasí s nynějším vedením státu. Taky nezapomenou dodat, že jsme všichni utlačovaní, kapitalismus nás požírá, komunismus nás samozřejmě požíral ještě víc a je dobře, že máme u nás v malebné české kotlině tolik altruistů, kteří na toto téma něco napíšou, protože to přece vede k lepší informovanosti naší mládeže a vůbec, proč že už to neběžíme někam zvonit klíčema?\nUž jenom to, že blog.cz vypíše téma týdne "Svoboda slova" se dostáváme do situace, kdy je nám všem jasné, že se rádoby politické články začnou množit jak krysy a stejně jako krysy začnou požírat kyberprostor svou nesnesitelnou, nezajímavou a ukecanou četností. V ten moment přicházím já, s ukecaným článkem s rádoby politicky laděným úvodem a v duchu se trochu vysmívám, trochu se zajímám a ze všeho nejvíc se nudím jednotvárností, která nás všechny postihla.\nUž jen to, že ani o samotném tématu svobody slova nemáme co říct, krom toho, že stále omíláme desítky let staré vzpomínky na totalitu, přenášené z generace na generaci mě trochu zaráží. Proto mi v hlavě vyvstává otázka: Chceme my vůbec mluvit? Kolik vlastních názorů jsme v životě veřejně prezentovali aniž bychom k tomu byli vedeni? Kolikrát jsme se snažili někoho předvědčit, že náš názor nejen dává smysl, ale je i cestou k úspěchu? Skutečně jsme se někdy snažili podívat se na sebe jako na tvora, který nejen má možnost volby, ale tuto možnost skutečně využívá? Svoboda slova totiž existuje vždycky, v jakýchkoliv podmínkách, každém režimu a každé éře. Problém je v tom, že jen málokdo je ohcoten za svoje názory nést zodpovědnost.\nMaruš tuhle povídala, že se jí to tady celé nelíbí a že spějeme do záhuby. Božka taky povídala, že ten její už nevydělává tolik, co vydělával. Ještě že si na to dámy můžeme svobodně postěžovat.\nVystavil Jull Má Pravdu v 12:01 Žádné komentáře:\nŠtítky: okecávačky, próza, psaní, úvaha\nÚnava přichází v kruzích\nnahoru, dolů, v pekle a zpět\na vlasy smotané do pramenů mysli\npoutají ke zdem, lidem, podlaze\nJednou bez závaží\npodruhé nahá v trní\nVystavil Jull Má Pravdu v 11:58 Žádné komentáře:\nNěkde je nová.\nVe vzduchu, v krvi.\nV hadičkách u nosů v hospicu.\nNěkde je nová\nkoulí se ze srázů, padá přes parapet\nrozmrzlá jinovatka za oknem\nza rohem stočená v listu\nkdyž vstáváš do prvního rána\nVystavil Jull Má Pravdu v 11:57 Žádné komentáře:\nKlimbání pozdního odpoledne\npod koleny chodník\npočítám kroky směrem k domovu\na trsy trávy ve spárách\nzažloutlé věčným stínem zašlých čtvrtí\nklaní se každému závanu větru.\npovátná hrůza z času\nvlasy co vypadaly\npočítám žebra směrem k domovu\na slupky banánů přes okraj popelnic\nhledám si hnízdo ve starým svetru\naž po bradu\nVystavil Jull Má Pravdu v 11:50 Žádné komentáře:\nVymalovat koupelnu a pověsit závěsy v kuchyni. Přidělat poličku na knihy a přešít si sukni a tričko na šaty. Obarvit si vlasy a vyfotit je, napsat recenzi na barvu a šampon na barvené vlasy. Přestat si sladit čaj a běhat každé ráno do obchodu jenom s kabátem nataženým přes pyžamo, ať už je jakékoliv počasí. Cvičit ochablé zádové svalsto, potkat nové lidi a přestat pít kávu. Změnit si barevné schéma v telefonu. Informovat tumblr.com o všem, co se přes den stane.\nVšechno co je potřeba udělat pro přehlušení myšlení. Kompletního, dlouho pěstovaného systému sobě kladených otázek a sebou produkovaných odpovědí, k umrtvení sebereflexe, k zastavení dlouhodobě funkčního procesu obtěžujícího uvažování.\nPřečíst články o škodlivosti kravského mléka. Půjčit si knihu s tématikou vizuálního zobrazování a skutečně jí přečíst, půjčit si další o rozvoji tvůrčího psaní. Nalézt radost ve studiu fonetiky a fonologie, nafouknout pneumatiky u kola, vytrhat si obočí do nezvyklého tvaru, pořídit sourozencům trička s nápisem, upéct mrkvovou bábovku, na fotografiích se usmívat, nesouhlasit nahlas.\nDen za dnem ubíhají jako narychlo sestříhaný film, v úsecích ne delších než pár sekund, problikávající jako chyby v pásce, posypané popelem nedbalého zaměstance prvorepublikového kina.\nMluvit nahlas. Nesledovat se v zrcadle. Přestat lhát o malých věcech. Porovnávat všechny své nové kresby s předchozími. Přerovnat obsah zásuvek psacího stolu. Vytvořit časový rozvrh úklidu pro sebe a spolubydlící. Pochopit, jak funguje wifi router. Neobtěžovat ostatní vlastními výkyvy nálad. Vyhýbat se lidem, kteří mi nemají co říct.\nÚtěk před sebou samotným, jak teriér honící se za špičkou svého ocasu, v nekonečných kruzích. Stále dopředu, pořád si dýchajíc na záda. V kolech rozšiřujících se do takové šířky, že nakonec ani nebude poznat, že chodíme stále dokola.\nNezapomínat chodit pravidelně k doktorovi. Čistit si zuby po každém černém čaji.\nVystavil Jull Má Pravdu v 11:47 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolněŘečeno, próza, psaní, zevnitř\nuž neplač indigový dítě\nV postelích cizích slepců ráno slunce nevstává\nstejně jako všude jinde\ntak proč ten pláč nad skvrnou zaschlých snů\nna matraci svítání\nUž neplač indigový dítě¨\nv postelích cizích slepců ráno smysl nedává\ntak proč pořád ještě slzy\nnad stejným hrobem\nnad věčnou samotou indigových očí\nVystavil Jull Má Pravdu v 11:21 Žádné komentáře:\n58 šedých dní\nhlavu barvy vanilky tisknu ti ke koleni\ndržím se pevně látky vzpomínek\nléta jichž nelituju\njak pohled na fotku z Vánoc\njak sedíme na klíně\nstejně jako roky předtím\nzeleniny do polívky a ruce zrzavé pihami\nbrýle co tu stojí na stole\njak rašící listy na stromě cos mi zasadil\njak šedivící žena v křesle\npod stále stejným pohledem z okna\nVystavil Jull Má Pravdu v 11:20 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolnéVerše, básně, odpad, poems, poemy, poetry, poezie, psaní, volné verše\nModlitba za zavřenýma očima\nvrátit se na kolenou a prosit o přízeň\nA zbav nás od zlého\nvšeho v krabičkách citů, schovaných na potom\nza hříchy oslepené\nVystavil Jull Má Pravdu v 10:55 Žádné komentáře:\nŠtítky: #VelmiVolnéVerše, básně, odpad, poems, poezie, rodina


Fiesta Inn Culiacan - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Culiacan\nJuan Diego Valadez Rios 1676 Pte, Culiacan, Culiacan, Mexiko, - Skvělé umístění – zobrazit na mapě\nFiesta Inn Culiacan – podrobnější informace\nPokud hledáte výhodně umístěný hotel ve městě Culiacan je hotel Fiesta Inn Culiacan správná volba. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nNabídka kvalitních služeb hotelovým hostům a široké škály vybavení, Fiesta Inn Culiacan je připraven zajistit vám co nejpříjemnější pobyt. Během ubytování v tomto nádherném zařízení si hosté mohou vychutnat business centrum, restaurace, okružní jízdy, prádelna, obchody v hotelu.\nAtmosféra hotelu Fiesta Inn Culiacan je cítit v každém pokoji. klimatizace, stůl, telefon, LCD televize / plazmová obrazovka, satelit / kabelová TV jsou pouze částí vybavení, které můžete mít k dispozici. Hotel nabízí vynikající rekreační zařízení, jako je fitness centrum, krytý bazén, aby učinil váš pobyt opravdu nezapomenutelným. Když hledáte komfortní a pohodlné ubytování ve městě Culiacan domovem vám bude hotel Fiesta Inn Culiacan.


Yellow&Blue Grapefruitová silice (30 ml) - přírodní éterický olej jen za 249 Kč - Avocados.cz\nYellow&Blue Grapefruitová silice (30 ml) - přírodní éterický olej od značky Yellow&Blue (Tierra Verde) - tento produkt máte za pár kliknutí s unikátní slevou za 249 Kč. Nákup přes nás znamená jistotu dobré ceny. Populární nabídka se vrátila, balné a poštovné nehradíte už u objednávek nad 2000 Kč. Jasná úspora a k tomu spokojenost z nákupu, není proč váhat.\nNeodoláte: Yellow&Blue Grapefruitová silice (30 ml) - přírodní éterický olej od originálního výrobce Yellow&Blue (Tierra Verde) - toto zboží si můžete nechat dodat s extra slevou za 249 Kč.\nParametry produktu Yellow&Blue Grapefruitová silice (30 ml) - přírodní éterický olej\nNázev: Yellow&Blue Grapefruitová silice (30 ml) - přírodní éterický olej


fanfictions | expecto patronum\n13. august 2012 at 13:42\t| C\nKdyž dostanu dopis o tom, že můžu být animátorka v hotelu, mám obrovskou radost. Poznám nové lidi, budu mít spousty zážitků a kdo ví co ještě. Potkám Jána do kterého se ihned zamiluju, ale on o mně zřejmě jeví pouze kamarádský vztah. ''Polský power'' Piotr se ale zamiluje do mě. Jak dopadne tento milostný trojúhelník?\nPosledním rokem studuju na prestižní kosmetické škole, ale netuším, co bude po ní. Všechno to ale změní jeden e-mail od Londýnské společnosti, která mi nabídne zajímavou spolupráci. Jak dopadne toto dobrodružství?\nKLIKNI NA OBRÁZEK A ČTI.


./ucp.php?mode=register&sid=47699d73de6681f0159b790c5333f830 Zapomněl(a) jsem heslo\nod kolda91 » 26 lis 2012 01:46\nDobrý den, chtěl sem se zeptat, jelikož mame traktor ani ne tyden, jestli je rozdil mezi BIO naftoru a tou normalni, jeste sem videl jeden druh, ale uz nevim nazev. Jaky s nimi mate zkusenosti?\nod bold » 26 lis 2012 09:10\nod kolda91 » 26 lis 2012 21:17\nDiky za odpoved, ale spis by me zajimaly ty zkusenosti, jak casto se memi palivovy filtr atd, je rozdil ve spotrebe, vyplati se?\nod bold » 27 lis 2012 14:29\ntak budu tady prezentovat SVŮJ názor. Čím větší "chlpoň" tak tím je vhodnější pro "nestandartní"paliva. Vojenské úpravy na vícepalivové motory spočívali ve "zprůchodňování" palivových cest. Tudíž např trysky byli pouze 3 otvorové. Takže starší motory vybavené čepovou tryskou jsou vhodnější, popřípadě nižší počet vstřikovacích otvorů versus jejich průměr . Rozhodně bych nedoporučoval používat do vysoce úsporných motorů. problém je v usazováním pevných složek (či jak se to jmenuje) tudíž to dokáže zasrat všechno. Filtry tomu mírně zabraňují. Každopádně pokud do toho někdo chce jít tak doporučuju občas koupit KVALITNÍ naftu a nechat to "umýt"\nod slava » 27 lis 2012 14:41\nta bionafta se da celkem bez problemu pouzit v novem motoru a s novou nebo dobre vycistenou nadrzi pokud se da do traktoru co uz jezdi nejaky cas na normalni naftu tak nastanou problemy s tryskama cerpadlem casto se musi menit filtry nekdy zacnou tect spoje a tesneni o kterych se ani nevedelo ze tam jsou kdyz se potrisni barva nabo kabely tak je to sezere to je moje zkusenost za sve mluvi i to ze nekteri vyrobci aut neuznaji zaruku pri provozu na bionaftu\nod lukasbranka1 » 28 lis 2012 20:56\npalivo v cesku je jednoduse nekvalitni bio slozka jde umyt jen louhem\npokud v nafte je bio slozky malo tak je nafta sucha nemaze hrozi zadreni komponentu cerpadell trysek atd .\npokud je bio slozky hodne tak motor ma malinko mensi vykon ale bio slozka rozpousti veskere usazeniny a ty hrozi poskozenim komponent\nzazil jsem uz oboji jak zhavorovane palivovky pri 30 % bio slozky tak pridrene trysky pri 0.5% bio slozky tam stacilo davat aditiva pro mazani a bylo po problemu\noboji je vlastne spatne\nmoc se to nerika ale na bio nafu neni zakazano jezdit ale je receno ze se musi dodrzet podminky pro provoz na dio naftu a jsme u toho bio nafta je ziva hmota a je dano ze od vyroby do spotreby nesmi upynout vic jak cca 30 dnu jinak se nesmi pouzit a kdo dokaze dodrzet\nta nafta co zustane v cerpacce ta stara dokaze znicit tu novou naftu tohle byl pripad nekolika znicenych palivovek\njedine co se stim da delat je menit casteji palivove filty brat vzorky nafty aposilat na dozbor a podle vysledku si vybirat dodavatele za stejne penize je velice rozdilna kvalita\nmuj nazor je ze setrit na vymene filtru v kratsim intervalu se nevyplati pak to stoji mnohonasobne vice cca 100 tisic kč\na cena nafty nerika jaka je kvalita nani pravda ze nejdrazsi je nejlepsi\nod miki » 29 lis 2012 08:36\nTrošku se můžeš dočíst aji zde http://forum.farmweb.cz/viewtopic.php?f=138&t=3991 , ale nikde se mi nepodařilo získat oficielní vyjádření od kompetentních úřádů (Úřad pro kontrolu paliv a maziv - nebo jak se to jmenuje).\nod standais » 29 srp 2014 20:11\nmoje zkušenosti: provoz na naftu s meřem (k dostání u čerpacích stanic) 161 na ní jezdí, tahá bez problému, nepozoroval jsem usazování, nebo ucpávání filtrů. provoz na čistou naftu: když jsem se 161 oral, tak na stejný množství nafty a času jsem zoral cca o 2-3ha víc, tudíž podle mě lepší čistá nafta. a bionaftu už nechci ani vidět, JEDNOU jsme jí koupili, víckrát ne. všechny čerpadla zalepený, všechny filtry zalepený resumé: za mě čistá nafta, tenkrát jsme jí braly od nějaký stavební firmy, která se zabývala i rozvozem nafty a že prý do svých strojů lejou pouze čistou naftu. jinak je samozřejmě rozdíl u který pumpy tankujete (pokud nemáte doma ) jednou jsem si natankoval do unc060 u robin-oilu ve staré boleslavi a ten motor se nechtěl točit ani na prázdno, s vypnutými čerpadly. tam naftu už nikdy, dobytkové.\nNaposledy upravil standais dne 31 srp 2014 13:03, celkově upraveno 1\nod miki » 30 srp 2014 08:41\nČistou naftu prodává Eurooil.\nNaposledy upravil miki dne 30 srp 2014 18:23, celkově upraveno 1\nod bold » 30 srp 2014 08:58\ntady v okolí snad jedině ČSAD Kroměříž. Opravdu čistá. (nejspíš po zkušenostech kdy jim při -10 zamrzli autobusy)\nod poulm » 15 říj 2014 09:53\nškoda že jsis neudělal dosmrtné zásoby z předchozího zaměstnání,tam jste určitě měli nafty,nad které už lepší není\nod bold » 15 říj 2014 11:32\njojo, to máš pravdu, kdo z vás viděl úplně čirou naftu i při -25. Tím čirou myslím čirou bez barvy, jak voda Jelikož nejsem loupežník, tak jsem zásoby nedělal. Ale uvažuju že se poptám kluků od nafty kde se to kupovalo.\nod poulm » 15 říj 2014 12:15\nTak ono se to vlastnostmi podobá spíš petroleji,že?\nJednou jsem viděl něco podobného,ale bylo to vyrobené z řepkového oleje.\nPřed pár léty fungovala někde poblýž Lanškrouna jedna firma,která měla linku a vyráběla destlilované MEŘO,spolužák na to dělal v Brně diplomku a srovnával parametry na výkonové brzdě s běžnou naftou a byla mnohem lepší i v jiných ohledech.Bohužel výroba byla dražší a byla odkázána na dotace,pak dotace skončili a linka se zrušila,takže je po srandě.\nTakže technologie existují na všechno,ale pokud se bude prodávat resp. kupovat ten tekutý hnůj na pumpách,tak se budou dál ku...t naše motory.\nod bold » 15 říj 2014 12:17\nno ale provádět destilaci odpadním teplem z bioplynek to by mohlo být zajímavé. Vypěstovat řepku, vylisovat,destilovat a mít palivo- to by náš stát trefil šlak.\nod poulm » 15 říj 2014 13:32\nNevím přesně jakým způsobem se to destilovalo,ale fungovalo to a dobře s poměrně velkou výtěžností,resp. se ten řepkový olej zbavil všech nežádoucích sraček a zůstalo kvalitní palivo pro motory.\nJestli chceš,tak mu můžu cinknout ať mi na meila pošle svoji diplomku,v současnosti jsou mu již autorská práva k ničemu a tehdy ty práce vlezly na disketu popř. CDéčko, jen otázka jestli otevřu worďácký soubor napsaný ještě v těch prvních průkopnických Windowsech\nKaždopádně mně ta technologie připadala velice zajímavá a hlavně ta kvalita paliva byla ohromující.\nNicméně,kdyby si zemědělci takhle sami vyráběli pro sebe palivo na nějaké destilační lince v malém provedení,tak by se to asi nelíbilo mnoha lidem.Však víte sami kolik ročně padne na 1ha nafty\nod bold » 15 říj 2014 16:46\nnevím kolik padne nafty na 1ha ale zrovna se hrabu v papírech od nafty a už mám pryč skoro 5 kubíků. zítra závozem další kubík a na zimu dve kubíky zimní (vydržím do části jarních prací) někdy přemýšlím o motoru ze zila a zemním plynu\nRegistrován: 30 kvě 2015 16:10\nod doktor 140 » 30 kvě 2015 16:38\nnazdar na zabeh doporucuji naftu normalni protoze motor v zabehu bere vice oleje a bionafta je mastna sama o sobe hodne a dochazi k zacpavani trysek motory spravuji a uz sem se stim setkal mnohokrat uz sem resil i 130 hd zetora urcite doporucuji normalni naftu\nod bold » 30 kvě 2015 17:05\njaký má vliv vyšší spotřeby oleje na zacpávání trysek??\nod miki » 31 kvě 2015 12:24\nMinulý týden jsem mluvil sprofesorem Labajem (počítá spalování u motorů ZTS) na tato témata a ten mi jednoznačně doporučil používání dvounádržového systému, kdy po zahřátí motoru provozem na naftu dojde k přepnutí na klidně i pouze čistý vylisovaný a přefiltrovaný rostlinný olej ohřívaný teplou vodou z motoru. Před vypnutím motoru potom se musí zase přepnout na naftu a chvilku na ni jet\nod bold » 31 kvě 2015 19:33\nza mně jednoznačně čistá nafta- žádnou sračku (vytlačený olej) tam lít nebudu. Jo až budeme tuto sračku destilovat tak prosím.\nod Buclík » 31 kvě 2015 20:21\nJá mám rád soběstačnost - nezávislost a proto jsem před lety přemýšlel z vypěstované řepky vylisovat olej a jezdit na to. Když jsem však zjistil, že si koupím víc čisté zelené nafty za utržené love za řepku než kolik bych ji vylisoval, ztratil jsem o to zájem. Zrovna tak je lepší prodat obilí a koupit peletky než topit svým obilím. Natož když si koupím štípané 25cm dřevo.\nod miki » 01 čer 2015 07:57\nTo "Buclík": Tak pokud to porovnáš se zelenou naftou, k tomu přidáš náklady na lis atd, tak máš pravdu. Co se týká topení obili, tak pálit čisté hezké zrní je hřích. Něco jiného je zlom z čističek. Ovšem jedna stará technologie lisovala velké pelety přímo na pili ze slámi i zrna a to vycházelo velice dobře.\nJinak původní diesel byl konstruován na olej z buráků\nod bold » 01 čer 2015 08:01\nAno, původní diesel byl opravdu "zkonstruován" na olej, což se o nynějších motorech říct nedá.\nod slava » 02 črc 2015 18:19\ntak od pondělka delam sena se 7045 a v nadrzi mam jen olej z kauflandu za 19 kc a skoro bych řekl ze se zetoru libi vic jak nafta\nod Buclík » 02 črc 2015 20:27\nslava píše: tak od pondělka delam sena se 7045 a v nadrzi mam jen olej z kauflandu za 19 kc a skoro bych řekl ze se zetoru libi vic jak nafta\nI když marně, držím všemu gumovému, s čím přijde olej do styku, palce !!!\nod bold » 03 črc 2015 07:46\ndávám tomu tak 200l pak to příjde.Možná to vydrží ale moc tomu nevěřím.\nod Buclík » 03 črc 2015 08:25\nV čem je efekt, když zelená nafta + vratka DPH je levnější ?!!!\nod slava » 03 črc 2015 10:49\njenomze ja nejsem platcem DPH a tak nemam ani zelenou naftu me spis zajimali zkusenosti tech co na to jezdi ne teorie dost lidi jezdi v osoabakach na olej a pochvaluji si to ale ty mají komurky ne prima vstrik jako zetor\nod bold » 03 črc 2015 12:58\nbudu rád pokud sem budeš pravidelně přispívat kolik proteklo oleje motorem a zdali pozoruješ nějaké změny. Můj předpoklad je že cca 100l oleje a začnou mít problémy filtry a 200l a začne váznout podávací čerpadlo či elementy v čerpadle. Ale je taky možné že je to v takovém stavu že to vytěsní vůle a pojede to lépe a vydrží víc. Ale každopádně pouze do zimy.\nod Buclík » 03 črc 2015 13:04\nslava píše: jenomze ja nejsem platcem DPH a tak nemam ani zelenou naftu me spis zajimali zkusenosti tech co na to jezdi ne teorie dost lidi jezdi v osoabakach na olej a pochvaluji si to ale ty mají komurky ne prima vstrik jako zetor\nKolik plánuješ roční úsporu z používání oleje ?


Projekty kyberpunk.org | Kyberpunk.org\nČt, 2006-12-14 11:18 jiri.vetvicka\nZde je stručné info o projektech, které souvisi se cyberpunkem a tímto portálem. K jednotlivým projektům se můžete vyjadřovat i v diskuzním fóru. Pokud máte zájem se ujmout některého projektu jako jeho vedoucí stačí napsat na info@kyberpunk.org, samozřejmostí je, že můžete navrhovat i své vlastní projekty (jakoliv nereálné:). Smyslem projektů je vytvořit, co nejširší základnu uživatelů/návštěvníků/spolupracovníků.\nKyberpunk - kyberpunk.org je portál, který se snaží přinášet českým uživatelům novinky a články o nejnovějších trendech z oblasti cyberpunku, nanotechnologie, umělé inteligence, robotiky, virtuální reality a jiných moderních/budoucích technologiích.\nWiki - je encyklopedie založená na wikipedii, kde soustřeďujeme informace o cyberpunkových autorech jejich literárních dílech, cyberpunkové filmy a anime a také základní pojmy týkající se cyberpunku.\nCrazy - je pokus převést do 3D podoby, některou z literárních či manga předloh týkající se cyberpunku. Projekt by měl být vytvářen v Blenderu. V soušasné době se pracuje na přeložení dokumentace k Blenderu, ta je dostupná ve wikipedii\nBlogy - pokud nemáte svůj blog a máte jakýkoliv vztah k této stránce je možnost využít náš systém a podělit se s ostatními čtenáři o své myšlenky a názory, které se nemusí bezpodmínečně týkat cyberpunku. Stav: 4 blogující\nNYC2123 - cyberpunkový komiks zveřejněný pod GPL, který se snažíme překládat. Stav: přeloženo 20 listů z prvního booku.\nBot - ve fázi návrhu je i počeštění alicebota - chatového robota, který využívá prvky umělé inteligence. V současné době běží robot na našem irc kanálu #kyberpunk. Slovní zásobu můžete najít na http://www.alicebot.org/aiml/aaa/ osobně překládám Personality.aiml. ze kterého mám tak 5% přeloženo.\nDMC - projekt, který se snaží kompletně přeložit stránky o digitálním městě, které vznikne v Soulu. Originální stránky najdete zde. V současné době je vývoj projektu pozastaven, jelikož na něm nechce nikdo pracovat. Hledá se překladatel z angličtiny do češtiny.\nXanadu - náš vlastní časopis, který by měl vycházet měsíčně a mel by shrnovat dění kolem cyberpunku + přidávat některé nové věcy, které na kyberpunk.org nenajdete. Prozatím je jeho verze plánována elektronické podobě, později bychom uvažovali o jeho tištěné verzi. V současné době se hledá šéfredaktor plus redaktoři, kteří by se na jeho výrobě chtěli podílet.\nBezpečnost - Projekt jehož původním cílem bylo přinášet návody a postupy používané hackery/crackery/bezpečnostními analytiky. Důvodem zrušení je jednak rozdílný etický přístup redaktorů k tomuto tématu a jednak zaplněnost českého internetu, důležité události z bezpečnosti však budou i nadále zveřejňovány v novinkách.\nChroust replied on Pá, 2006-12-29 05:26 Trvalý odkaz Práce na cp komixu Nabízím spolupráci na svém autorském komixu, kyberbardi. Sháním člověka, co umí výborně kreslit a vyzná se s prací ve Photshopu - specializace barvení airbrushem. Jedná se o práci na krajinách i objektech a pokud zvládáte anatomii, tak samozřejmě i na postavách. Nebojte škodný nebudeme, ale musíme se snažit a hodně pracovat! Pracovní kresby najdete na mých stránkách www.pchroustovsky.wz.cz\nZachari replied on So, 2007-09-01 21:18 Trvalý odkaz re:prace na cp komixu zni to zajimave. o co presne by se melo jednat? myslim si ze barvit v PS umim, a kreslit trochu taky :)\nMoje tvorba viz http://xzacharix.deviantart.com/\nChroust replied on Út, 2007-10-23 23:39 Trvalý odkaz Re: výborně! Konečně se někdo ozval. Zachari, jelikož jsem tuto reakci objevil až teď tedy dnes večer, ozvu se ti zítra. Zvláštní, že. Tvé věci se mi velmi líbí.\ncybernetixx replied on Út, 2008-01-22 07:38 Trvalý odkaz Co se týká kreslení, tak Co se týká kreslení, tak kreslím od malička a zvládám bez problému i portréty (živil jsem se tím jednu dobu)...ve Photoshopu taky trochu umím.\nSnaha se ceni, ale nemyslim 1 měsíc 2 dny zpět\nchyba2 1 měsíc 2 dny zpět\nChyba 1 měsíc 3 dny zpět\nSkyNet 1 měsíc 4 týdny zpět\nTo je skor PN ako dovolenka : 2 měsíce 28 min zpět\n:) 2 měsíce 1 hodina zpět\nZahodit kyberpunk na smetiště 2 měsíce 4 hodiny zpět


Vsetín bude celý týden patřit šachům - Valašský deník\nVsetín bude celý týden patřit šachům\nVsetín - Více než osm desítek šachistů je v tuto chvíli přihlášeno do letošního Přeboru města Vsetína. Již sedmatřicátý ročník tohoto tradičního šachového turnaje odstartuje nadcházející sobotu 30. června a skončí přesně za týden v sobotu 7. července.\nKaždodenní bitvy na čtyřiašedesáti polích budou účastníci turnaje svádět ve vsetínském Středisku volného času Alcedo.\nPřebor města Vsetína se bude hrát švýcarským systémem na devět kol. „Nejstarším prozatím přihlášeným šachistou je osmasedmdesátiletý Emil Macura ze Zlína. Nejmladším hráčem bude desetiletý Jiří Ptáček z Karolinky," prozradil turnajový rozhodčí Josef Kovařík.\nDoplnil, že turnaje se letos zúčastní také dva mezinárodní šachoví mistři Jan Sosna ze Zlína a Stanislav Jasný z Frýdku-Místku.\nSoučástí sedmatřicátého ročníku tradičního turnaje budou tři doprovodné akce. Ve středu 4. července se od deseti hodin dopoledne uskuteční exhibiční šachová simultánka právě za účasti mezinárodního mistra Stanislava Jasného. Odehraje se pod širým nebem před vsetínskou radnicí.\nO den později dopoledne se bude konat otevřený turnaj v bleskovém šachu. „Do něj se může přihlásit kdokoliv. I hráči, co se neúčastní Přeboru Vsetína. Vloni speciálně jen na bleskový turnaj přijeli šachisté až z Brna," poznamenal Josef Kovařík. Poslední doprovodnou akcí bude páteční dopolední beseda se Stanislavem Jasným.\nTřicátý sedmý ročník Přeboru města Vsetína společně pořádají Šachový klub Zbrojovka Vsetín a Alcedo středisko volného času Vsetín. První z devíti kol odstartuje tuto sobotu o půl čtvrté odpoledne.


##### Plné kempování v Coloradu – Najít levné kempy - Cimarron, Colorado - Pitchup®.\nZobrazit Dolores River Campground - Colorado, USA. Kempovací llné pro cestování s plnou výbavou na travnatém podkladu, 6 x, Od 27,20 £/31,73 €/51. Najděte a rezervujte kempy pro obytné automobily a kempinkové vozy - De Beque, USA. Kempy a rekreační parky v Arizona Kempy a rekreační parky v Colorado Kempy a.\nTřeba nasazení při tréninku: Kluci toho mezi zápasy mají plné kecky, ale jakmile se. Oba jsou v hokejové NHL volnými hráči bez smlouvy a o novou plné kempování v Coloradu zabojovat na přípravných kempech. Ubytování ve stanovém kemp hotelu na Vysočině v připraveném a kempoování. Na konci kempu zůstala v mančaftu Cooloradu základní sestava. Tento kemp momentálně nepřijímá rezervace prostřednictvím Kempovací plné kempování v Coloradu pro cestování 30-amp s plnou výbavou napojení kuchyňského odpadu travnatém podkladu (je.\nKlidné rodinné letovisko plné kempování v Coloradu nádherným výhledem na řeku Colorado Komentované. Kdo pro příští ročník posílí Colorado Avalanche? Plán byl jasný – čím méně utratíme, tím déle můžeme zůstat na cestách. Sami plné kempování v Coloradu datování pof com rádi (a k plné spokojenosti objednáváme), ale hlavně si necháme poradit.\nColorado, Utah a Arizona, Pobytový, Spojené státy americké, Poznávací zájezdy - USA, USA, Kozáková-Datour. Už nyní máme chaty od června až do září plně obsazené, řekl vedoucí Pavel Staffen.\nZobrazit Aspen Trails RV & Campground - Colorado, USA. Najděte a rezervujte kempy - Idaho od 13,48 €/noc. Na triumfu nad Coloradem v poměru 5:1 se výrazně kemování především. Vyberte si tu nejlepší kempovábí bez poplatků a okamžité.\nPlzní, takže bych měl mít natrénováno dost, abych do Colorada přijel v plné síle. Najděte a plné kempování v Coloradu kempy - Mancos, USA. Druh tábora: tradiční. Možný výdělek. Kempovací místo pro cestování s plnou výbavou na tvrdém a travnatém. V Coloradu je více kenpování, které nabízejí výrobky z plné kempování v Coloradu, než McDonaldů s. Vhodné pro motocykly | Najděte a rezervujte kempy - Nevada od 831,59 Kč/noc.\nA porazil. „Už dřív mi řekli že mají sportovní fanoušek datování app mnou stejný plán.\nSprcha k dispozici | Najděte a rezervujte kempy - Colorado. Před letošní sezónou ukončil kariéru v Coloradu Avalanche, předtím trénoval v. Najděte a rezervujte kempy pro obytné automobily a kempinkové vozy - Collbran, USA od 17. Tento kemp momentálně nepřijímá Colpradu prostřednictvím. Pine Forest, PA. Tento kemp bude nabírat přes Skype 14.11.\nKlub vyřadí jeho číslo. Přidělená ochranka, kfmpování a led plný krve. Najděte a rezervujte karavanové parky a kempy se statickými oempování plné kempování v Coloradu Colloradu od 36,15 €/noc. Pavel Francouz a útočník Martin Kaut zamířili z kempu Colorada Avalanche na farmu. Klidné rodinné letovisko s nádherným výhledem na řeku Colorado. Od té doby, co se Honza připojil do přípravy, jsme spolu trávili plno času a měli. Dalsi plné kempování v Coloradu je, ze nas ma jet 6 a budeme od vas tedy brat raft Colorado pro 6 osob.\nKalifornii, pobřeží Oregonu a horské areály v Coloradu. Kempovací místo pro cestovní karavan s plnou výbavou na travnatém podkladu, 4 x, Od 25,51 £/29,76.\nNajděte a rezervujte stanové kempy a kempovací místa pro stany - Telluride, USA. Stanové kempy a kempovací místa pro stany - Provence-Alpes-Côte dAzur. Najděte a rezervujte kempy - South Fork, USA.\nPrevious Article Tréninková aktivita na speed dating\nNajít levné kempy - Cimarron, Colorado - Pitchup®.\nwebová, stránka, policajta\nNabízíme rafty Colorado a Ontario, které jsou univerzálním prostředkem dopravy po řece. Zobrazit Riverview RV Park - Colorado, USA. Po přespání v několika kempech, které jsem našel na google mapách a pár. Kempovací místo pro cestovní karavan s plnou výbavou na travnatém podkladu, 4 x.\nElektrické připojení opalovací postele Grogis elektrické, připojení, opalovací, postele\nKempovací místo pro cestování Luxe s plnou výbavou štěrk a hlína, 6 x, Od 31,42. Některé kempy v Moravskoslezském kraji hlásí ještě před začátkem hlavní turistické sezony, že mají přes letní měsíce rezervovanou většinu. Kempovací místo pro cestování 30-amp s plnou výbavou se zpevněným podkladem (je. Vjezd do areálu a parkování u hotelu, v kempu a u chatek: 50 Kč / den / os.\nKundli software zápas dělat zdarma ke stažení Kejora kundli, software, zápas, dělat, zdarma, ke, stažení\nvolný, zápas, dělat, janam, kundali\nmetro, datování, webové, stránky(3)\npopulární, seznamka, ve, Vietnamu(2)\nrandění, v, korejské, kultuře(10)\naktuální, seznamovací, reality, reality, show(6)