Sára a Jakub: dubna 2010\n- Sárinka za mnou přišla do kuchyně a poručila si:" Já chci pustit Mamma Miu!" Vše bylo vysloveno srozumiteln\ně a s perfektní výslovností:)\n- Ráno začala zpívat "Good morning, good morning, how are you today....". Už dlouho jsme od ní tuto písničku neslyšeli, takže potěšila naše srdíčka, že si na ni vzpomněla.\n- Dopoledne přišla za námi na zahradu kamarádka s malou holčičkou a děti se vůbec nebály. Kubíček se nechal houpat, jezdil s Violkou na odrážedlech a živě se zajímal o kamarádčin řetízek - visela na něm ozdoba ve tvaru květu.\n- Sárince se podařilo po obědě usnout = odpoledne i večer prožije v lepší náladě a budeme moci strávit více času na sluníčku.\nVystavil Monika Zavadilová v 23:13 2 komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nVystavil Monika Zavadilová v 22:28 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nPřesně před rokem nám MUDr. Eva Hrubá ve VFN na pražském Karlově oznámila, že naše holčička trpí mukopolysacharidózou třetího typu, zvanou Sanfilippo syndrom.\nOd března jsme čekali na zprávu o nemoci, která ničí Sárince zdraví. Mukopolysacharidóza byla jednou z těch pravděpodobných, takže verdikt paní doktorky už nás v tu chvíli nepřekvapil, ale definitivně pohřbil naději. Naději na Sárinčino uzdravení, naději na život.\nMěli jsme za sebou cca devět měsíců sledování jejího neutěšeného vývoje, devět měsíců strachu a tápání, návštěv u lékařů a náročného diagnostického pobytu v nemocnici, takže po vyřčení diagnózy jsem neuronila ani slzu. V tu chvíli se nedostavila lítost, strach nebo beznaděj, nekladla jsem žádné otázky, chtěla jsem být doma. Pamatuji si jen strašnou únavu a otupělost. Když jsme z ambulance odcházeli, jednu otázku jsem přece jen položila: "Jak dlouho bude Sárinka žít?" Myslím, že jsem si tento dotaz mohla ušetřit, po odpovědi jsem nebyla moudrá o nic víc než před tím. "Deset let, patnáct, některé děti se dožívajíi dvaceti let. Tady ale nejde o délku, ale o kvalitu života."\nTen den odebrali krev a moč i Kubíčkovi... Ještě jsme netušili, že se nám začíná dosavadní život hroutit.\nchom všichni ten letošní sedmadvacátý duben prožili veseleji, vzali jsme děti na hřiště a zašli na zmrzlinu:)\nVystavil Monika Zavadilová v 22:55 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nPříroda kvete, sluníčko hřeje, větší pohoda v nás je zřejmá. Konečně jsme se dočkali.\nMám radost ze zahrady, kam chodíme s dětmi trhat luční kvítí a kde pleteme věnečky z pampelišek.\nStarost mi ale dělají Sárinčiny neustálé pády. Pády do měkké trávy nebo do písku jsou bezpečné, nebolí. Pády na jakémkoli jiném povrchu začínají být velkým problémem. S přibývajícím sluníčkem ubývají vrstvy oblečení, která chránily Sárinku před odřeninami a zraněními. Dnešním dnem začala "sezóna", ve které nonstop ošetřujeme rozbitá kolena a krvavé dlaně. Kvůli časté frekvenci pádů nemají šanci ani drobná zranění zaschnout a zahojit se, nemluvě o tom, že si Sárinka každou náplast okamžitě odlepí. Přemýšlíme, že jí koupíme chrániče na kolena( popř. i dětské cyklistické rukavice). Zkusili bychom jí je dávat už ted' pod kalhoty, aby si na ně zvykla a nesundávala je. Ostatně chrániče by byly třeba skutečně už nyní, dnes jsem se přesvědčila, že tenká látka kalhot ji v žádném případě neochrání od zranění - díru v koleně má pořádnou. Co myslíte? Máte nějaký typ? Docela se mi líbí chrániče firmy Farlin pro malinké děti, které teprve lezou. Určitě budou měkké a snadno vypratelné. Nejsem si ale jistá, jestli nebudou pro Sárinku příliš těsné a kolik "zátěže" snesou. Pod kalhoty by mohly být ale ideální. Další variantou jsou klasické dětské chrániče na kolena. Nějaké kvalitní s pěkným motivem by se jí mohly líbit. Napadá-li Vás ještě něco, budu ráda, když mi napíšete.\nVystavil Monika Zavadilová v 21:23 3 komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nBěhem několika posledních dnů Sárinka opět použila celou větu k vyjádření svého přání a dokonce v ní užila zájmeno ve správném tvaru!! Řekla:" Já chci napít." " Já chci pohádku." " Já chci Popelku." A dnes se vzbudila až 6.30 a hned prohlásila: "Já chci vstávat!!" Je to moje šikulka, nemoc se sice silnější, ale ona se ještě nevzdává.\nObě děti zkouší samy chodit po schodech (!), které máme na zahradě. Sárinka vyjde první tři schody, další dva už bere po čtyřech, Kubíček jde na "to"přesně opačně:) (Jeho "verze" je víc nebezpečná.) Pokud chce Sárinka zpět, tak si sedne na první schod a zbytek sjede dolů po zadku. Kubíček volí postup opět přesně opačný. Klekne si na kolena a sleze dolů pozpátku.\nJsem na ně moc pyšná.\nMartin mi nachystal překvapení. Včera odpoledne přivezl tchýni, večer jsme uložili děti do postele a vyrazili jsme spolu na večeři:) Vzpomínali jsme, kdy a kde jsme byli naposledy sami a zhrozili jsme se, že to bylo v době, kdy měla Sárinka 1,5 roku. Slíbili jsme si, že příští rande uskutečníme dříve, ne až po třech letech!\nVystavil Monika Zavadilová v 22:23 1 komentář: Odkazy na tento příspěvek\nPo obědě jsem uložila Kubíka do postele a tušila jsem, že bude spát minimálně dvě hodiny - usnul během asi pěti vteřin - poslední dobou se z něho stává ranní ptáče, takže kolem 12:00 je opravdu nachystaný k odpočinku. Přemýšlela jsem, jak zabavit Sárinku, aby vydržela v obýváku a nebyla příliš hlučná. Chvíli jsme četly knížky a pak jsem si vzpomněla na film, který byl minulé léto pro děti hitem číslo jedna - MAMMA MIA. Sárinka nadšeně souhlasila, často totiž běhá po domě a zpívá refrény k písničce "Mamma Mia" a "Money, money":) Takže jsme si udělaly "dámskou jízdu" v obýváku. Sárinka byla spokojená, zpívala o sto šest, já jsem si odpočinula a vybavily se mi vzpomínky na dobu, kdy jsme pouštěli dětem tento muzikál denně (někdy i 2x). Bylo to období těsně po zjištění diagnózy i u Kubíčka a DVD mi tenkrát poslala kamarádka - chtěla nám nějak pomoci, nějak nás v tom těžkém období rozptýlit a dodnes asi netuší, jak se tenkrát trefila "do černého". Děti si příběh okamžitě zamilovaly (písničky a tanec - to u nás "zabírá" ) a my jsme při sledování této "pohádky" pro dospělé alespoň na pár okamžiků zapomínali na krutou realitu. Irčo, díky moc!!\nVystavil Monika Zavadilová v 20:36 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nDnes jsem Kubíčkovi obula jeho první zdravotní botky a málem se u toho rozbrečela. ... Další zdravotní "pomůcka" v naší domácnosti. Tentokrát už i pro Kubíska. Jako bych ho tímto krokem oficiálně zařadila mezi hendikepova\nné děti. Stejně stísněný pocit jsem zažila minulé léto se Sárinkou, když jsem jí poprvé přivezla pleny z lékárny. Na podzim přibyl zdravotní kočár, v zimě její první zdravotní boty. A od dnešního dne je už obouvá i Kubík. Jsou sandálového typu, takže v nich oba chodí zatím doma, nosí je místo bačkůrek. Vím, že Sárince doslova pomáhají chodit - dobře fixují kotníček a "nutí" ji při chůzi používat celé chodidlo. Čím dál více totiž přenáší váhu na špičky a na vnější okraje chodidla. Není divu, že pak velmi snadno ztrácí stabilitu. Už i Kubík začíná mírně stáčet špičky k sobě, takže mám naději, že mu kvalitní obuv doporučená už v tak raném věku pomůže zachovat nožičky v dobré formě co nejdéle. Prostě se ty - na pohled ošklivé a vůbec ne dětsky vypadající - boty učím mít ráda.\nVystavil Monika Zavadilová v 19:35 2 komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nDnes odpoledne nás mile překvapila svou návštěvou Martinova babička. Vždy ji rádi vidíme a její návštěvy si ceníme, vždyt' za námi a dětmi váží kus cesty autobusem. Nikdo nevaří a nepeče líp než ona:), takže jsme dětem na svačinu dopřáli její výbornou švestkovou buchtu:) Martin se zas nemůže dočkat večeře - její knedlo-vepřo-zelo je nepřekonatelné. Děkujeme! Babička si nenechala ujít pobyt s pravnoučky na zahradě a i oni se z její přítomnosti těšili = vypadali spokojeně - viz. foto. Konec babiččiny návštěvy už tak idylický nebyl. Chtěli jsme ji doprovodit k autobusové zastávce, která je vzdálená cca 350m, ale nejenže se nám tam s dětmi (vezoucími se v kočárku) nepodařilo dojít, málem se nám nepodařilo vrátit se zpět domů ze vzdálenosti, kterou každý zvládne pomalou chůzí za 5minut.\nJak se dostat zpátky domů?\nTak takovou otázku si klademe poslední dobou pokaždé, jakmile s dětmi opustíme hranice našeho pozemku bez auta nebo kola, tedy jenom s kočárkem. A to vždy vyrážíme do nejbližšího okolí, tedy pohybujeme se jen v okruhu do cca 800m. Skutečně dochází čím dál častěji k situaci, že se děti zastaví na jednom místě a nemůžeme je dostat směrem dopředu, dozadu nebo směrem domů. Možná se to zdá přehnané a nepravděpodobné, ale je to tak.\nPokud si dá říct Sárinka, je situace jednoduchá - vezmu Kubíčka do náručí a jde se. Rád se nosí, tak se po chvíli v mé náruči uklidní. Už i on se pořádně pronese, ale domů se dostaneme bez cirkusu. Horší je situace, když se Sárinka odmítá pohnout z místa. Do kočárku se nenechá posadit, za ruku se nenechá vést. Co dělat? Snažíme se ji motivovat, slibujeme hory doly, nic nepomáhá ...., čekáme dalších 10min, zkoušíme to znovu, ale se stejným výsledkem - pobíhá cca 10m dopředu a zas dozadu. Víme, že se prostě nepohneme z místa a čím déle budeme čekat, tím více bude Sárinka unavená (a Kubík taky). Pak nezbývá než ji vzít do náručí a tím okamžitě ztropit scénu na celou vesnici. Zkuste si představit Martina držícího 116 cm vysokou Sárinku, která křičí, bojuje s ním a snaží se vyprostit z náruče.... Po takové cestě domů se vždy cítíme, jako kdybychom zdolali K2 - vyčerpaní, ale št'astní, že jsme přežili. Už několikrát jsme takovou situaci řešili tak, že Martin doběhl pro auto a dojel pro nás. Ne vždy se ale pohybujeme po cestách, kam se dá s autem přijet.\nPrakticky neřešitelná je situace, pokud se nechce pohnout ani jeden z nich. Já Kubíčka sice zvládnu, ale do toho musím ještě nějak dostrkat domů kočárek.\nI dnes jsme stáli před problémem, jak dostat Sárinku domů ze hřiště, které je od našeho domu coby kamenem dohodil. Původně jsme měli v plánu doprovodit babičku k autobusové zástávce, ale jakmile jsme míjeli hřiště, Sárinka plán okamžitě změnila. Takže jsme se s babičkou rozloučili a zůstali na hřišti. V jakém "duchu" se pak odehrála cesta ze hřiště domů už si asi dovedete představit.\nVystavil Monika Zavadilová v 19:05 1 komentář: Odkazy na tento příspěvek\nVčera jsme slíbili dětem další výlet na kolech, takže dnes dopoledne jsme využili krásného počasí a vyrazili do parčíku v sousední vesnici. Tam se děti pořádně proběhly, užily si prolézačky a Kubík se navíc velmi zajímal o oranžové rybky v rybníčku. Skvělý výlet pro všechny!\nJestli budeme takové vyjížd'ky absolvovat častěji, tak si pojedu s Martinem odběhnout Marathon :)\n"Na světě je krásně:)"\n"Jsem tááákhle vysoko".\nVystavil Monika Zavadilová v 21:32 1 komentář: Odkazy na tento příspěvek\nJako Popelka jedoucí v kočáře se dnes určitě cítila Sárinka v kočárku Kimba Cross:) Uskutečnili jsme zkušební premiérovou výjižd'ku. Děti už druhý den nosí cyklistické helmičky na hlavách, a tak dnes Martin dělal možné i nemožné, aby dodělal poslední úpravy na jeho kole a mohl za něj zapojit Sárinčin zdravotní kočárek.\nZ projížd'ky byla nadšená Sárinka i tatínek, přestože tato jízda byla dobrou zkouškou jeho fyzičky - táhne za sebou přes 50kg:)\nMěli jsme radost, že se Sárince ( a samozřejmě i Kubíčkovi) výlet líbil a slíbili jsme jim, že zítra zase vyrazíme. Určitě Vám je vyfotím.\nVystavil Monika Zavadilová v 19:46 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nVystavil Monika Zavadilová v 19:35 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nWednesday, April 14, 2010 10:53 AM, CEST\nVčera se Sárinka stala velkým objektem zájmu redaktorky Andrey z časopisu Betynka. Těšila se na to, až pozná nás i děti, a pak se jich nemohla "nabažit". Jen Sárinku si vyfotila snad stokrát:) Ani já nezůstala pozadu a dopoledne ji zachytila tak, jak ji známe od malička - s knížkou v ruce:) Viz. foto.\nPřed chvílí jsme se vrátili z dopolední procházky s nepříjemným zážitkem a s plačící Sáruškou v náručí. Začnu ale od začátku. Před několika dny jsme před dětmi otevřeli branku, která je na úplném konci naší zahrady. Je přímým vstupem do lesa. Neotevíráme ji příliš často, protože pokud se rozhodneme pro procházku lesem, musíme jít s dětmi oba a pak stejně většinou volíme jinou trasu, les za naší zahradou se zvedá dost prudce do kopce, což není vzhledem k chůzi obou dětí nijak ideální. Dnes si Kubíček vzpomněl, že bychom mohli opět otevřít vrátka a projít se. Když jsme viděli, jak se Sárinka válí na zahradě v mokré trávě, tak jsme svolili. V lese tak mokro nebude. Vedli jsme děti kolem plotů našich sousedů, až jsme narazili na velkou hranici nařezaných kmenů. U ní se Kubíček zastavil, vzal větev a začal do každého kmene bušit, jako by hrál na xylofon:) Sárinka se mezi tím opírala o plot a házela slepicím listí do jejich výběhu. Pak ale se stalo něco nečekaného. Během asi dvou vteřin se ocitla mezi opeřenci. Posunula se o kousek dál, takže se v tu chvíli neopírala o plot, ale o drátěná vrátka, a ta nebyla zamknutá, vlastně neměla ani kliku, a tak se propadla přímo do výběhu. Tato událost by sama o sobě mohla působit spíš úsměvně až na fakt, že mezi místem, odkud Sárinka padala a kam dopadla, je výškový rozdíl asi 1,5 metru.... Naštěstí to nebyl přímý pád - sice stoupla do cca půlmetrového prázdna, ale pak se skutálela dolů po rampičce. V tu chvíli mě polil studený pot. Takových situací se nesmírně bojím. Vím, že kdyby si zlomila nebo naštípla jakoukoli část nohy, či jen vyvrtla kotník, tak už sama nikdy chodit nebude.Trochu mě trápí výčitky svědomí - byli jsme s dětmi oba, přesto jsme pádu nedokázali zabránit.\nVystavil Monika Zavadilová v 19:53 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nPřed chvílí jsem dotelefonovala s kamarádkou z našeho dřívějšího bydliště. Zná děti od malička, a tak se - mimo jiné - zajímá, jak se jim vede, jsou-li nějaké změny ve vývoji, v chování apod. Musela jsem popravdě konstatovat, že jsou to naši hodní andílci (co na tom, že Kubík právě trhá jednu z knížek) a jsou spokojení. Na druhou stranu je zřejmé, že si nemoc vybírá svoji daň. Patrné je to hlavně u Sárinky. MPS je nemoc, u které - od určité chvíle - neexistuje něco jako vzestup, pokrok, vývoj, je to vždy jen o stagnaci a postupné regresi.\nŘekla jsem jí o mé včerejší bolestné zkušenosti - prohlížela jsem si se Sárinkou knížku zaměřenou na barvy. Při tom se mi vybavily vzpomínky na dobu, kdy jsme tuto knížku často četly. Sárince bylo 18 měsíců a všechny barvy bez problémů rozeznala, nepletla ani růžovou s fialovou nebo oranžovou. Chvíli jsem váhala, jestli se jí mám zeptat, zda si je ještě pamatuje, podvědomě jsem se bála zklamání. Pak jsem se odvážila a zklamání se opravdu dostavilo. Nebyla jsem si jistá, zda barvy nepozná, nebo mně jen nechce odpovědet. Často totiž působí dojmem, že "nevidí a neslyší", pak ale poznám, že situaci vnímala. Poprosila jsem Martina, at' se jí zeptá on, ale výsledek byl dost nejistý. Určila správně "yellow", ale pak byla "yellow" i modrá švestka...\nKdyž jsem tuto situaci ještě jednou vzpomněla před Martinem dnes večer, tak mi přímo odpověděl, at' se nesnažím uchlácholit faktem, že si Sárinka barvy ještě pamatuje a že jen nechce spolupracovat. Prý možná ani pořádně nechápe, že se ptám na barvu.... Diagnózu přece znám, přesto je vždy kruté a bolestné, když se doberu k takovému zjištění. Vždyt' to byla taková chytrá holčička. Na druhou stranu mě ale včera potěšila, že všechny ty básničky o barvičkách má stále stejně ráda - stejně jako když byla maličká.\n"A co Kubíček?" "Nějaký pokrok?" Ani tentokrát nebyla má odpověd' nijak optimistická - od jeho druhých narozenin se sice naučil několik nových slov, zlepšilo se mu sociální chování, ale jinak se nám nezdá, že už by se naučil cokoli nového. Přesto je to stále ten nejlegračnější a nejmazlivější kluk, kterého známe.\nNa přání mé kamaráky přikládám foto jednoho andílka. Příště to bude určitě Sárinka, slibuji:)\nVystavil Monika Zavadilová v 20:32 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nDnes k nám přijela velmi milá návštěva - přátelé ze západního Slovenska. Naše přátelství s nimi je svým způsobem výjimečné - vídáme se jen zřídka (tak 1-2x ročně), o to více nás sbližují zážitky a zkušenosti z minulosti, z našeho seznámení na neobvyklém místě a za neobvyklých okolností a v neposlední řadě fakt, že naše a jejich děti jsou věkově téměř rovnocenné. Vašík se narodil o čtyři dny dříve než Sárinka a Emmička přesně o čtyři měsíce dříve než Kubík.\nI přes dnešní typicky aprílové počasí, kdy pršelo, padaly kroupy a svítilo sluníčko, jsme dopoledne zvládli rozdělat oheň, proběhnout se po zahradě, ogrilovat maso a zeleninu, zmoknout a odpoledne jsme pak zase stihli procházku po naší obci, navštívit místní hřiště a navzájem si sdělit vše, na co v e-mailech není prostor.\nSamozřejmě že byly děti po takové návštěvě vyčerpané, ale celkově ji zvládly dobře. Sárinka usnula již v 19.40 v rekordně krátkém čase.\nČas strávený s touto "světoběžnickou" rodinou je vždy velmi příjemný, obohacující a inspirující. Velmi si ceníme jejich návštěvy i z toho důvodu, že k tomu, aby s námi strávili cca 9 hodin, za námi procestují čas jen o třetinu kratší. Chápou, že v našem domě zatím není místo na přespání pro celou rodinu, ale věřím, že jednou jim ten prostor budeme moci nabídnout.\nMilá Radko a Davide, děkujeme za všechno! A at' děti trénují "The sailor went to ..." :)\nVystavil Monika Zavadilová v 20:19 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nKrásné počasí nabízí víc možností jak zpestřit dětem pobyt venku. Projížd'ka na kole je určitě jednou z nich. Ještě minulý rok se Sárinka vozila v sedačce, ale bylo zřejmé, že na tuto sezónu se budeme muset zařídit jinak. Sedačku a vlastně i kolo jsme už maximálně přetěžovali\n, a taky popruhy byly Sárince krátké, takže jsme ji nemohli řádně zabezpečit proti vypadnutí. Proto jsme při výběru zdravotního kočárku zohledňovali i fakt, zda se dá připevnit za kolo a sloužit tak vlastně jako vozítko. Takový kočárek jsme našli, nabízí jej firma Otto Bock a jmenuje se Kimba Cross.\nOdkaz s vyobrazením kočárku najdete http://www.ottobock.cz/cps/rde/xchg/ob_cz_cs/hs.xsl/1385.html\nVztek a odmlouvání\nZjistili jsme, že na Martinově kole budeme muset nechat speciálně upravit upínák, aby celý systém "fungoval" a my pak mohli vyrazit na projížd'ku. Kubíček celou zimu kola neviděl, a když jsme je vytáhli, velmi neodbytně si na ně chtěl sednout a nechat se vozit. Nenechal si vysvětlit, že by mohl spadnout, a tak jsem mu přinesla jeho malé kolečko, že ho na něm povozím. Okamžitě jej popadl záchvat vzteku, dětské kolo odhodil a pak se rozplakal tak, že mu tekly krokodýlí slzy po obličeji. Vypadal tak nešt'astně, že jsem podlehla a přiměla Martina, aby přinesl jeho sedačku a na chvíli se s ním jel projet. Já jsem mu nasadila cyklistickou helmu a v tu ránu byl jako v ráji. Přišlo mně líto Sárinky, která se velmi smutně dívala, jak táta odjíždí s Kubískem, tak jsem jí alespoň přinesla její helmičku. Po chvíli se táta vrátil a následoval další cirkus - Kubíka jsme nemohli dostat z kola. Nakonec jsme ho řvoucího dovlekli domů, ale aspoň mu nechali helmu na hlavě:) Bude prima, až bude to druhé kolo upravené na Sárinčin kočárek a až si někam všichni spolu vyjedeme.\nDnes mi Kubíček odmlouval. Po obědě jsem mu řekla, že je čas si jít odpočinout a on:"No". Já na to:"Ano". On:"No"....A tak stále dokola, až jsem se musela smát. Byla jsem na něj v tu chvíli strašně pyšná, že si prosazuje svou, přesně jako včera, když se vztekal, že chce jet na kole. V obou případech totiž reagoval naprosto přirozeně, jako úplně zdravé myslící dítě. Měla jsem z něj opravdu radost. Kéž by těchto situací bylo co nejvíce.\nPodobnou radost mi udělala i Sárinka. Přišla za mnou, v jedné ruce ruce držela gumového čmeláka-kousátko a ve druhé ruce mašličku a řekla mi :"Obléknout". Láskou jsem ji málem snědla. Abych to vysvětlila - včera jsem jí na čmeláčka přivázala dlouhou mašli, protože má ráda, když se hračky třepetají. Ale jak si s kousátkem hrála, cumlala ho a kousala, mašle se rozvázala. Sárinka si to uvědomila, přišla a řekla si o nápravu!!!! A použila k tomu to nejbližší slovo, na které si vzpomněla :"Obléknout". Dostala tisíc pusinek:))))\nPo přestěhování jsme měli povinnost najít v okolí našeho nového bydliště lékaře-specialisty, kteří budou dokumentovat zdravotní stav našich dětí. Zprávy od nich vozím na ÚDMP do Prahy. Téměř všechny nám doporučila naše pediatrička, takže jde o skutečné odborníky, navíc jsou trpěliví a zorganizovaní. Doposud jsme byli s jejich přístupem spokojeni.\nOční lékařku, u které jsme dnes byli s dětmi na první kontrole, jsem vybrala víceméně náhodně, roli hrála spíš praktická stránka (ambulanci má blízko našemu bydlišti) a taky prostý fakt, že by děti neměly mít problémy se zrakem, čili kontroly u ní by mohly být v ročních intervalech. Víme, že děti budou postupně ztrácet sluch, ale zrak by měl zůstat nepoškozen. Samozřejmě nic není stoprocentní, a tak je třeba procházet i očními kontrolami.\nVčera jsem do ambulance volala a opětovně se ujistila, jestli s námi počítají na 9.00 a ještě jednou jsem zdůraznila, že jde o děti "naročné" a s vážnou diagnózou. A tak mě potěšilo, že dnes v 9.04 opravdu vyšla sestřička a ptala se, zda jsou Zavadilovi přítomni. Podala jsem jí doporučení k vyšetření a ona mi řekla, at' chvíli vydržíme. Čekali jsme asi 15 min, pak si nás zavolala do sestrerny. Tam jsme naprosto zbytečně čekali dalších cca 10min (!!!!! zkuste si představit 10 min s našimi dětmi v malé sesterně, která je napěchovaná drahými lékařskými přístroji) a byli svědky toho, jak sestřička kontroluje zrak jinému pacientovi. Pak se stalo něco neuvěřitelného - lékařka, která zřejmě o něčem jako je lékařské tajemství nikdy neslyšela (dveře dokořán), NADALA velmi afektovaným hlasem staršímu pánovi:"...už mlčte, už nic neříkejte, už nechci nic slyšet." Podívala jsem se na Martina a hned bylo jasné, že myslí na totéž - sem už nikdy nevkročíme. Hned nato se vřítila do sesterny a poručila sestřičce, at' nás pošle na chodbu, že ji ruší naše děti. Před sestřičkou jsem prohodila, že jsme byli objednaní na devátou. Ta se na mě opáčila s odpovědí :" S tím přece musíte počítat, že dojde ke zdržení." V tu chvíli jsme se cítili, jako bychom se ocitli někde v sedumdesátých letech minulého století. A navíc jsme nechápali, proč jsme vůbec byli zvaní k sestřičce, když ona sama byla zaměstnána jedním klientem a doktorka jiným. Po dalších 10minutách čekání jsme opět napochodovali a Martin se Sárinkou vzápětí opět odpochodoval, prý nás lékařka vyšetří postupně. Tomu říkám chaos.\nKe mně a dětem se paní doktorka chovala poměrně slušně, byla seznámena s diagnózou, ale raději jsem ji před tím, než jsem dovedla do ordinace Sárinku, připravila na fakt, že bude spolupracovat hůře než Kubík. Nakonec i Sárinka vše zvládla na jedničku a lékařka konstatovala, že očka mají v pořádku, jen u Kubíčka je nepatrný náběh na krátkozrakost. Na brýle to prý rozhodně není. Mezi námi - on by je ani nenosil a rozbité by byly tak do dvou minut:)\nKontrola dopadla dobře, ale stejně jsem si dnes vzala od kamarádky telefonní číslo na jinou oční lékařku, dětskou lékařku, se kterou je velmi spokojena.\nPsala jsem o tom, že byla oční lékařka (i sestřička) seznámena s diagnózou našich dětí, přestože to byla naše první návštěva u ní. Došla mi totiž trpělivost odpovídat každému lékaři zvlášt' na tytéž otázky, a tak jsem jí nejdůležitější lékařské zprávy obou dětí poslala s vysvětlujícím dopisem už minulý týden poštou.\nJe samozřejmé, že neurolog klade jiné otázky než ORL lékař, nebo psycholog a na ty ráda odpovím, ale skutečně nevidím důvod, proč bych měla neustále donekonečna odpovídat na stejné otázky týkající se mého těhotenství, doby porodní, špatné poporodní adaptace dětí, otázky typu kdy a jak se začala nemoc u dětí projevovat, kde jsou léčeni, kdy a kde byly hospitalizováni, jaké léky berou atd. atd., když všechny tyto informace jim pokaždé přinesu velmi přehledně a dopodrobna zpracované lékaři ÚDMP.\nO mě a o moji trpělivost v tomto případě vůbec nejde, jde o ten drahocenný čas, který já trávím v ordinaci diktováním těchto infomací lékařům, a tím prodlužuji dobu našeho "pobytu" ve zdravotnickém zařízení. A odnáší to většinou Martin, na kterém zůstává hlídat neuhlídatelné děti.\nMáte-li jakkoli problémové dítě, nebo dítě s vážnou diagnózou, vřele tento postup doporučuji - tedy poslat důležité informace o zdravotním stavu předem, aby se lékař na Vás "nachystal". Mně dnes doktorka za poslání poděkovala a ocenila to.\nVystavil Monika Zavadilová v 18:30 1 komentář: Odkazy na tento příspěvek\nBěžná situace známá každé mamince a tatínkovi - chystáte se na procházku, do obchodu, k lékaři...., obě děti obléknete, jedno z nich už je obuté a čeká v chodbě. To druhé si ale v tu chvíli usmyslí, že nikam nejde a usadí se v obýváku na sedačce. Čtyřapůlletému dítěti vysvětlíte, že je čas jít, že jeho sourozenec čeká obutý, popř. ho nějak motivujete či slíbíte odměnu. Pokud tento "postup" nezafunguje u dítěte ročního, dvouletého (popř. tříletého), tak vzdorující dítě prostě popadnete, obujete a jde se. Trochu se s ním "poperete", necháte vyvztekat a za chvíli si na tuto epizodku ani nevzpomenete. Prostě je to malé dítě, které má právo na vztek a postupně z těchto projevů vyroste. Pak už se s ním "domluvíte".\nK těmto situacím i u nás dochází často, tedy i dnes. Já bohužel své téměř 4,5 leté Sárince situaci nevysvětlím, velmi často ji nemůžu ani motivovat, takže mi nezbývá než ji popadnout jako to malé dítě, "poprat" se s ní a doslova ji vyvléknout ven. Nic výjímečného, ale...\nAle my tuhle epizodku vnímáme úplně jinak. Máme strach z budoucnosti. My už nebojujeme s dítětem, které váží 10kg nebo 16kg, ale 25kg...a bude vážit čím dál více. My nežijeme s vědomím, že dítě prochází obdobím vzdoru, z něhož jednou vyroste... nevyroste a nikdy se s ním nedomluvíme. Uvědomujeme si bolest zad a jsme z toho frustrovaní, když nás pobolívají záda už ted', jak na tom budeme se zdravím za 10-15 let, až budou děti téměř nehybné a budou potřebovat naši ustavičnou péči??\nKaždá taková situace, úplně normální a častá v jiných rodinách, je pro nás jedním z momentů, který nám připomíná, že ...to nebude lepší... Nikdy lepší.\nVystavil Monika Zavadilová v 20:45 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nSamozřejmě i u nás se chodí na mrskut, šlahačku, s pomlázkou ....jak je komu libo:) Martin vyrazil s Kubískem po snídani a do oběda se vrátili se žílami ozdobenými pentličkami - viz. foto. Já jsem mezi tím se Sárinkou přijímala koledníky ... ikdyž...všichni přišli v době, kdy Sáruška byla zaujatá sledováním její oblíbené postavičky Elma, jak učí děti oblékat se a povídá jim o knížkách, takže věškeré návštěvy absolutně ignorovala. Vůbec jí nevadilo, že se za ní do obýváku nahrnulo pět mužských se žílami a snažili se ji vyšlahat. Vypadalo to, že je ani nevnímá:), a to ráno vstávala v pět, takže jsme si mysleli, že se nemůže dočkat:) Zbytek času do oběda jsme vyplnily vybarvováním omalovánek s Popelkou. Sárinka byla spokojená a já jsem si opravdu užila ten čas věnovaný jen jí. Nebyly jsme rušeny pozornost neustále vyžadujícím Kubíčkem, málem jsem se cítila nevyužitá. Je to skutečný rozdíl mít doma jen jedno MPS dítko.\nTed' ještě přijela babička Hanka, takže Velikonoce pokračují...\nVystavil Monika Zavadilová v 23:07 2 komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nVšem přejeme radostné prožití velikonočních svátků.\nDen se chýlí ke konci a s ním i tento předvelikonoční týden. Prakticky celý byl vyplněn nějakými návštěvami. Dnes za námi přijely kamarádky z mé rodné obce. Chtěly poznat naše "drobečky" osobně :) Vážíme si toho. .....Velmi jsem se na jejich návštěvu těšila, jednu z nich jsem neviděla více než pět let a její sestru? Snad sedum osum let. Obě spadají do toho typu lidí, se kterými sice na čas ztratíte kontakt, ale když se znovu setkáte, vůbec to není znát. Martin zprvu zaměstnával Sárinku, aby nevzbudila Kubíka a abych si s holkama mohla v klidu poklábosit:). Když se Kubík vyspal, obě "tety" zahnuly děti dárečky - byly jim koupené doslova "na míru". Kubíček měl nesmírnou radost ze zpívající žížalky Jůlinky, nového kolečka a dalšího nutného "vybavení" na pískoviště, Sárinka zase zářila radostí z omalovánek s motivy její oblíbené Popelky:))) Pak za nimi přijela ještě další teta - tentokrát skutečná teta (Martinova sestra) a přivezla další dárečky - knížky a dvě dárkové tašky zdravého mlsání. No děti nemohly být št'astnější!!! To byl den!!!\nBylo velmi příjemné strávit den s lidmi, kteří mají snahu porozumnět a pomoci.\nDěti zvládly návštěvy skvěle. Sárinku nesmírně zajímaly hodinky "tety" Lidky (my je nenosíme) a třpytivá písmenka na halence "tety" Romči, tetu Katku pak zaměstnala vyráběním báboviček.\n"Nechcete se taky přidat? Báboviček máme dost."\nVystavil Monika Zavadilová v 20:44 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nNa konci dubna to bude rok, co jsem se dozvěděla zdrcující zprávu - naše krásná, třiapůlletá dcera Sára trpí vzácnou smrtelnou nemocí. Tři dny poté testy prokázaly, že její o dva roky mladší bratr Jakub má naprosto stejnou diagnózu.\nTěch prvních čtrnáct dnů žijete jako ve snu. Myslíte si, že je to jen zlá noční můra, ze které se lze probudit. U Sáry se už zdravotní problémy začaly projevovat, ale Jakub? To bylo v tu chvíli naprosto zdravé dítě, které dělá vše, co jeho vrstevníci - směje se, běhá a učí se nová slova. Pak na vás padne beznaděj, zoufalství a pocit nespravedlnosti. Trápíte se otázkami. Proč se nám to stalo a proč oběma dětem? Když se někdo zraní nebo onemocní, třeba i těžce, dají mu lékaři většinou nějakou naději, šanci na vyléčení či alespoň možnost doufat v to, že se objeví něco, co pomůže, třeba nový lék. Nám však nikdo žádnou naději dát nemohl a nemůže.\nProkletí, které naše děti postupně zabíjí, se jmenuje mukopolysacharidóza typu IIIA. Způsobuje ji vadný gen, který se přenáší z rodičů na děti. Jeho zákeřnost spočívá v tom, že se neprojevuje do doby, než se potkají dva nositelé takového genu. Ti pak mají pětadvacetiprocentní riziko, že zplodí nemocné dítě - tak jako se to stalo nám. Mukopolysacharidóza typu IIIA je poruchou metabolismu způsobená nedostatkem životně důležitého enzymu. Kvůli tomu dochází k postupnému hromadění produktu metabolismu - heparansulfátu - v orgánech a centrální nervové soustavě. To postupně způsobuje mentální retardaci, nespavost, hyperaktivitu a selhávání životně důležitých orgánů. Průměrný věk dožití je patnáct let.\nSárinka se narodila šestého listopadu 2005. Byla to krásná, vlasatá holčička s velkýma očima. O počátku byla zvláštní. Špatně spala, brzo se budila a nedokázala si hrát sama. Byla ale strašně vnímavá, citlivá a neuvěřitelně dobře se učila. Ve dvou a půl letech počítala do dvaceti, znala abecedu a uměla víc než třicet básniček a písniček, a to všechno dvojjazyčně. Česky a anglicky mluvil i Jakub. Plánovali jsme totiž, že se přestěhujeme na několik let do Anglie, a podle toho jsme naše děti vedli.\nKdyž bylo Sáře dva a půl roku, začali jsme tušit, že je něco špatně. Doktoři nás ale uklidňovali, že každé dítě je individuální a jeho vývoj bývá různorodý a nesrovnatelný. Postupně se ale začala horšit. Bála se dětí, neuměla si sama hrát, nedokázala se naučit na nočník, a nejenom že se její vývoj zastavil, ale začala se dokonce mentálně vracet zpět.\nKolotoč vyšetření, dlouhých čekání na výsledky testů, předběžných diagnóz a opatrných prohlášení lékařů nakonec vedl k tomu strašnému verdiktu pro obě naše děti.\nCelé to náročné období, kdy jsme u Sáry pozorovali zhoršování vývoje, manžel pracoval, ale když se diagnóza potvrdila i u Kubíčka, zhroutil se a dal v práci výpověd'. Přestěhovali jsme se z Hostivice u Prahy zpět na jižní Moravu, odkud oba pocházíme. Nedaleko Brna jsme koupili starší dům, a ted' jej rekonstruujeme tak, aby byly děti spokojené, št'astné. Do ničeho je nenutíme, protože jejich čas je drahocenný. Jejich jeden je jako náš týden a my musíme využít každou hodinu k tomu, abychom je bavili, dokázali rozesmát a dělali věci, které mají rády, protože si přejeme, aby si užívaly, než to bude horší.\nSárinka chodí ze dne na den hůř. Bojíme se, že u ní to bude všechno rychlejší. Děti s touto diagnózou postupně skončí na vozíku, poté na lůžku, až se doberou do vegetativního stádia a zemřou na kardiorespirační selhání. V deseti, patnácti, dvaceti letech...\nNemůžu vyslovit to slovo - smířit se. Smířit se sněčí, to zní tak hezky. Já ani manžel jsme se stím nesmířili. Jenom jsme pochopili našoi situaci a přijali jsme fakt, že se to děje a že to bude pokračovat. Vím, že to bude špatné. Nechci myslet na budoucnost, ale stejně mi to nedá... Co přijde, až se děti dostanu třeba do fáze, kdy budou spát hodinu dvě denně... nebo také vůbec za celý měsíc! Sárinka se k tomu blíží. Nespí a pláče. Pláče pláčem, kterému nerozumíme, pláčem, který spíš připomíná výbuch řevu, při kterém jí doslova čiší hrůza z očí, snaží se někde skrýt a je k neutišení.\nJediné, v co můžeme doufat, je, že to prostě přežijeme se ctí. Slíbili jsme si, že nám nemoc sice postupně vezme naše děti a my s tím nemůžeme dělat nic víc než to, že se o ně co nejlépe postaráme, ale nedovolíme, aby nám rozbila náš vztah. Nezbývá než vydržet.\nPříběh Moniky Zavadilové a její rodiny zaznamenal: Leoš Kyša\nZ úvodní stránky - v rubrice Mezi řádky\nNovinář musí být otrlý. A čím déle svou práci dělá, tím otrlejší bývá, protože se často setkává s lidmi, kteří se dostali do těžkých situací. Jenže jsou případy, kdy i ten nejotrlejší redaktor neudrží slzy na krajíčku. Když se Leoš Kyša vypravil na jižní Moravu za rodinou Zavadilových, jejichž dvě děti trpí vzácnou degenerativní chorobou, šly profesionální chlad a odstup jeho i fotografa Filipa Jandourka stranou. Některý příběh zapomenete v okamžiku, kdy jej dopíšete. Jiný ve vás zůstane celý život. Právě takový najdete v rubrice Osud.\nVystavil Monika Zavadilová v 20:55 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek\nDnes vyšel článek o našich dětech ve Víkendu Hospodářských novin.\nBudete-li chtít, můžete si jej přečíst zde.\nVystavil Monika Zavadilová v 20:52 1 komentář: Odkazy na tento příspěvek\nSárinka byla od rána v dobrém rozmaru. Dopoledne sice musela zůstat doma proti své vůli, protože Kubík ještě není úplně fit a venku se mi zdálo chladno, ale ani to jí na náladě neubralo. Smála se, když jsme mačkali chobotnici chapadla a přitom každé vydávalo jiný zvuk a do toho jsme zpívali "Ovčáci, čtveráci.." a "Kočka leze dírou". Kolem 13.00 jsem ji uložila do postele a ona se vzbudila až 15.30!!! Bez pláče a v ještě lepším rozpoložení, než ve kterém usínala:) Stále se něčemu chichotala, byla neskutečně sladká, krásná a evidentně spokojená. Byl to krásný pocit, byla jsem ta nejšt'astnější máma na světě - tak jako každá máma, která vidí své dítě št'astné a spokojené. Považovala jsem to za velkou satisfakci za veškerou starost a péči, kterou jim věnujeme.\nVím, že od svých dětí nikdy neuslyším: "Mami, mám tě rád/a." Ani "Mami, děkuju za všechno", nebo něco podobného, a právě proto jsem nesmírně vděčná za každý takový den, za každou takovou chvíli, kdy jsou děti št'astné, když se přijdou přitulit, když si zpívají, usmívají se. To je jejich způsob, jak nám říct, že nás milují. Nesmírně se snažíme, aby takových momentů a dnů měly v jejich rychle se krátících životech co nejvíce. Chtěla jsem Vám udělat nějaké fotky té naší veselé panenky, ale baterky vypověděly službu:( Já jsem si ji ovšem "nafotila" jinak... ten její krásný, bezelstný úsměv zůstane navždy v mém albu = srdíčku.\nOdpoledne bylo tak nádherné, že jsme ho všichni strávili na zahradě. Táta si udělal radost tím, že jel nařezat pruty na žílu, kterou ted' plete - v obýváku u televize:)\nVystavil Monika Zavadilová v 21:18 Žádné komentáře: Odkazy na tento příspěvek


TEST: Zvládli byste zkoušku z českých reálií pro cizince a dostali občanství? | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nTEST: Zvládli byste zkoušku z českých reálií pro cizince a dostali občanství?\n25. 11. 2013 07:17\nemigrace občanství Česko\nOd Nového roku chce ministerstvo vnitra zpřísnit podmínky, za kterých můžou cizinci získat české občanství. Musí nově například složit test z českých reálií. Vyzkoušejte si, zda byste ho sami dokázali úspěšně absolvovat. Tedy mít více než 60 procent otázek správně.\nZískat české občanství bude pro cizince od Nového roku těžší. Ministerstvo vnitra pro ně připravuje test z českých reálií a chce zpřísnit i zkoušku z českého jazyka. Žadatelé o český pas musí prokázat základní znalosti ústavního systému a orientaci v kulturně-společenských, zeměpisných a historických reáliích.\nPro úspěšné složení zkoušky je potřeba ze 30 otázek dobře zodpovědět 18 z nich. Kandidát na české občanství se může na internetu se všemi možnými 300 testovými otázkami seznámit včetně jejich správného řešení.\nKonkrétně tak mohou cizinci dostat otázku "Kolik korun je minimálně potřeba pro založení akciové společnosti?" či "Kolem které řeky leží největší nížiny v Česku?" a další.\nVyzkoušejte se\t Poslanci mají na stole novelu zákona, která zpřísňuje podmínky pro získání českého občanství. Obsahuje těžší zkoušku z češtiny a nově test z...


PopisMateriál, provedení:1. Tělo hrdla z chromované oceli.\n2. Vzduchový filtr z polyuretanu (PU-pěna), jemnost filtru 40 µm. Průtok vzduchu až do 720 lt./min.\n3. Ploché těsnění z korku.\n4. Montážní příruba s upevňovacími šrouby, bajonetový uzávěr.\n5. Ploché těsnění z korku.\n6. Řetízek mosazný, poniklovaný.\n7. Plnicí sítko ocelové, pozinkované.Upozornění:Plnicí hrdla jsou dodávána s těsněním a zajišťovacími šrouby (M5).\nNehodí se pro vodní nádrže.Zvláštnost:\nDatový list 28071 Plnicí hrdla 316 kB\n28071-45 bez řetězu 46,5 27,5 52 25 41,3 6 (3x) 43 66 11,72 €\n28071-77 s řetězem 80 49 83 44 71,5 6 (6x) 57 80 14,33 €


Hamilton: Chci závod učinit mimořádným - Sport.cz\nHamilton: Chci závod učinit mimořádným\n4. července 2008 08:58 - PRAHA\nBěhem víkendu při Grand prix Velké Británie formule 1 bude Lewise Hamiltona podporovat 240 tisíc diváků. Domácí prostředí má být impulzem k utnutí zlých časů. V minulé sezóně byl Hamilton vynášen do nebe. Do posledního závodu držel v ruce všechny trumfy v boji o titul, nakonec skončil těsně druhý. Letos se mu nedaří podle očekávání.\nPrůběžně je čtvrtý. Ale o víkendu, při Grand prix Velké Británie na okruhu v Silverstonu, hodlá otočit kolem dějin. „Závod před vlastními fanoušky má zvláštní místo v mém srdci. Je takřka děsivé, když se vám dostane takové podpory, když vidíte ty vlajky a transparenty,“ citoval mladého jezdce server F1sports.cz.\n„Silverstone má některé zatáčky neuvěřitelně rychlé. Věřím, že tenhle víkend bude jedním z nejlepších okamžiků mojí letošní sezóny. A já tenhle závod učiním mimořádným,“ plánoval Hamilton, kterého v průběhu celého víkendu bude podle odhadů podporovat 240 tisíc fanoušků.\nHamilton byl z osmi závodů čtyřikrát na stupních vítězů. Ale také třikrát vůbec nebodoval. Co se změnilo proti loňské sezóně, kdy ho odborníci nazývali géniem? „Jsem pod mnohem větším tlakem, a byť mám rok v McLarenu za sebou, pořád procházím rozsáhlým učebním procesem,“ vysvětloval Hamilton.\nZtrácí jen deset bodů na vedoucího Massu\nPřes to všechno ztrácí jen deset bodů na vedoucího Massu. „Bitva o titul je vyrovnanější než loni,“ uvědomoval si před pokračováním šampionátu.\nLoňské vítězství obhajuje Kimi Räikkönen s Ferrari, úřadující mistr světa. Právě on v minulé sezóně vyfoukl Hamiltonovi titul. Letos je zatím třetí se ztrátou pěti bodů na týmového kolegu Massu. „Během minulého týdne jsme právě v Silverstonu testovali a myslím, že jsme se zlepšili,“ pronesl sebevědomě finský šampión. „Udělám maximum, abych měl pole position, protože čekám tuhou bitvu mezi Ferrari a McLarenem,“ uvedl Räikkönen s vědomím, že vozy Ferrari vyhrály pět z posledních osmi závodů.\nNedělní závod začíná ve 14 h, přímo vysílá TV Nova. Jezdci absolvují 308,355 km, což je 60 kol.\nHamilton se triatlonu s Buttonem nezúčastní, zakázal mu to otec\nVicemistr světa formule 1 Lewis Hamilton se vsadil s Jensonem Buttonem, že svého krajana porazí v triatlonu. Poražený pilot pak měl věnovat 10 000...\nFIA chce šetřit s benzínem a snížit rozpočty stájí F1 na polovinu\nFormuli 1 možná čekají velké změny. Mezinárodní automobilová federace FIA chce totiž od roku 2011 snížit rozpočty stájí na polovinu a také výrazně...\nFormuli 1 možná čekají velké změny. FIA chce od roku 2011 snížit rozpočty stájí na polovinu a výrazně omezit spotřebu benzínu. Podle FIA jsou změny nezbytné, aby se začalo závodit a šanci měly i menší stáje.\nStáj formule 1 Honda by ráda získala Fernanda Alonsa\nStáj formule 1 Honda by ráda získala dvojnásobného mistra světa Fernanda Alonsa. Podle šéfa týmu Rosse Brawna je totiž jen otázkou času, kdy bude...\nStáj formule 1 Honda by ráda získala dvojnásobného mistra světa Fernanda Alonsa. Podle šéfa týmu Rosse Brawna je jen otázkou času, kdy bude chtít španělský pilot odejít z Renaultu.\nPilot formule 1 Coulthard po sezóně ukončí kariéru\nSedmatřicetiletý pilot David Coulthard se po sezóně po 14 letech rozloučí s formulí 1. O rozhodnutí nejstaršího jezdce v letošním seriálu...


Softwarová sklizeň (2. 9. 2009) - Root.cz\nRoot.cz » Sklizeň » Softwarová sklizeň (2. 9. 2009)\nMiroslav Suchý 2. 9. 2009\nPravidelná středeční sonda do světa (převážně) otevřeného softwaru. Dneska se společně podíváme na jeden šikovný plugin pro Thunderbird. Následovat bude detektor virtualizace, video přehrávač pro sportovní trenéry a vektorový tabulkový kalkulátor. A přidáme samozřejmě oblíbenou blbinku nakonec.\nKolikrát se vám podařilo odeslat e-mail, ve kterém měla být příloha, ovšem tu jste tam zapomněli přiložit? Mně osobně mockrát. Minulý týden jsem objevil plugin pro Thunderbird, který před odesláním zkontroluje e-mail a pokud se v něm vyskytuje vybrané slovo (enclosed, attachment…) a u e-mailu není příloha, tak vám vyskočí varovný text ve smyslu: „Zdá se, že v e-mailu měla být příloha. Přejete si ho odeslat bez příloh? [ Nalezeno klíčové slovo ‚enclosed‘]“. Seznam klíčových slov je uložen jako jeden velký regulární výraz a je možné jej změnit, takže česká lokalizace – potažmo individuální přizpůsobení – je bezproblémové.\naddons.mozilla.org/en-US/thunderbird/addon/5759, 0.3.10, GPLv3\nProgram ABR2GBR umí převést štětce z formátu PhotoShop (.ABR) a Paint Shop Pro (.JBR) do formátů štětců GIMPu (.GBR).\nwww.sunnyspot.org/gimp/tools.html, 1.0.2, GPLv2\nVirt-what je jednoduchý program, který detekuje v jakém virtuálním stroji běží. Detekuje openvzm, kvm, qemu, virtualpc, vmware, xen, xen-dom0, xen-domU a xen-hvm. Pokud skript nic nevypíše, tak běžíte nejspíše na holém železe (nebo na virtualizační technologii, kterou skript nezná).\net.redhat.com/~rjones/virt-what/, 1.1, GPLv2\nLongoMatch je neobvyklý video přehrávač a editor. Jeho primární cílovou skupinou jsou sportovní trenéři. Umí totiž označit příslušnou značkou jednotlivé pasáže v nahrávce a na jeden klik se pak k nim vracet. Můžete si tak třeba v nahrávce fotbalového utkání označit všechny penalty, pak všechny červené karty… a ty si pak jedním klikem vyvolat. Pouštět normálně, zpomaleně. Udělat si z nich playlist nebo z nich vytvořit prezentaci. A to i napříč několika nahrávkami.\nwww.longomatch.ylatuya.es/, 0.15.1, GPLv2\nMatrex je tabulkový kalkulátor, který se specializuje na zpracovávání velkého množství dat. Tři základní věci ho odlišují od běžných tabulkových kalkulátorů: Funkce je možné aplikovat na celé matice, nikoliv jenom na jednotlivé buňky. Grafy jsou viditelné jenom když chcete. Kalkulace neblokují aplikaci a jsou navíc prováděny paralelně. Umí pracovat s Matlabem, Scilabem, Octave a R.\nsourceforge.net/projects/matrex/, 1.3.7, GPLv3\nTester - dokumentátor\nTechnik vývoje autodiagnostiky\nNávod na command prompt ve tvaru smajlíka, který reaguje na návratovou hodnotu spuštěného příkazu.\nProč se nemůže Linux prosadit. Což je vlastně jedno, když Ubuntu vyrábí Microsoft.\nKdysi jsem na poštu používal kmail a ten se taky připomínal. Podle všeho i lokalizovaně :)\nKaždopádně užitečná funkce!\nABRT automaticky nahlásí chyby za vás


SKOŘICOVÉ DONUTKY S KARMELEM - LC - Jídelní plán\nSKOŘICOVÉ DONUTKY S KARMELEM - LC\nVčerejší smršť zpráv s prosbou o recept na nízkosacharidové(lowcarb)skořicové donutky s karamelem mě opravdu mile překvapila:). Pekla jsem jich pořádnou dávku, ale přiznám se, že jsme doma ochutnali jen jeden :).\nmandlová mouka část jsem nahradila mletými vlašáky\nVšechny suroviny vyšleháme do hladkého těsta a nalijeme do formy na donuty. Pečeme na 180 stupňů cca 25 minut.\nDo hrnce dám máslo a sladidlo. Za neustálého míchání na středním stupni vařím, dokud se nezmění barva na zlatou (trvá to cca 5 minut).\nPoté vliju smetanu (pozor, vytvoří se pěna) a redukuji do zhoustnutí dalších cca 10 minut. Musí se neustále míchat, jinak se spálí. Pokud by byl karamel příliš hustý, naředíte smetanou.\nHotové a schladlé donutky polijeme karamelem, necháme vystydnout.\nEnergetická hodnota 1 406 kJ 858 kJ\nKalorická hodnota 336 kcal 205 kcal\n2,28 g 1,85 g\nz toho nasycené mastné kyseliny 34,8 g\n20,1 g 21,3 g\nBílkoviny 4,53 g 2,76 g\nSůl 0,161 g 0,098 g\nBÍLKOVÝ CHLEBÍČEK S OŘECHY - LC\nLetní koláč s tvarohem a ovocnou zavařeninou - LC\nROLÁDA OŘECHOVÁ - LC\n"Mars” donuty alias donuty s karamelovou polevou a čokoládou - LC\nMUGCAKE na cestu - LC\nMUGCAKE - nízkosacharidový


Vláda Fialy sestaví na rok 2022 nový rozpočet, se schodkem pod 300 miliard - Diskuze zpravy.tiscali.cz\n17.10.2021 | Tiscali.cz\nUž se těším, až staronoví křiklouni začnou šetřit. 😉 Jistě seškrtají výdaje Senátu a státní příspěvky politickým stranám. Tam miliardy jenom létají......\nanebo se vydají "PO MODRÉ" po které kráčeli od roku 1993 až 2013 do příchodu Babiše? Tak to nás chraňte všichni svatí, díky tomu totiž tahle banánová republika je tam, kde je.....3 000 miliard rozkradeného státního majetku a 1500 miliard státního dluhu.....kam se hrabe břídil Babiš.....\nPoradí jim určitě Alenka z říše divů a přivandrovalec Bureš, jak se rozkrádá státní rozpočet. Při Covidu "státní" úřady nefungovaly, darmožrouti narůstali, od té vyžrané Alenky dostávali za práci odměny. Fungovaly jen ty úřady , které vyplácely dávky cikánům.\nHalt, Vrchní Koblihář a jeho poskoci plýtvali a rozdávali na všechny strany a teď to bude muset někdo zaplatit. Proto Vrchní Koblihář od toho dává ruce pryč snaží se vecpat na hrad místo zeMANa. A najdou se ovce, které mu to zase budou baštit.\nA kdo že udělal ten dluh 300 miliard? Nebyl to náhodou ten Vrchní Koblihář a jeho smečka?\nVydáváme se cestou Řecka - buď budeme prodávat majetek věřitelům, nebo přijde větší krize nebo válka - YouTube\nJejich výmluvy na covid19 ...\nTam se nějaká ta kačka " schovala" ...\nNeočkovaná farmaceutka: U léčiv musíme hodnotit risk / benefit, to se u vakcíny proti covidu neděje - YouTube\nKolik jste z těch "Covidových peněz" strčila do své peněženky, jako ošetřovatelka v sociálních službách? Nebo jste je vrátila eráru?\nNebyla jsem ošetřovatelka ale zdravotní sestra s malým úvazkem...\nPodle toho také byly odměny...\nKdyby byly za to, kolik klientek jsem za tu dobu vyprovodila na onen svět, byly by mnohonásobně větší...\nAle ta beznaděj a psychický stres se nedá nijak penězi vyvážit...\nTakže, Jindřichu, od vás další nesmyslné rýpnuti...\nJste štastná to žena. Plat sester vzhledem ke vzdělání je nejvyšší ze všech státních zaměstnanců. Průměrný plat sester je uváďen 52 000 Kč. Teď Vám Babišova vláda schválila 6% zvýšení platů, takže jste na tom nejlépe ze všech státních zaměstnanců, nepočítaje samozřejmě politiky.\nBěžte se zeptat sester do nějaké malé nemocnice na jejich plat...\n52 000 Kč to skutečná není...\nMožná, že fakultních nemocnicích na některých odděleních...\nPři plném úvazku, nepřetržitý provoz,SO,NE,svátky,...atd...atd...\nI tak jste šlechtou mezi státními zaměstnanci. Nejste jediní státní zaměstnanci, kteří dělají o So a Ne. Ty prachy Vám dala ale Babišova vláda, i na úkor zadlužení, které kritizujete.\nV naší okresní nemocnici mají sestry v nepřetržitém provozu při plném úvazku základní plat 25 670,- Kč...\nA kdopak to asi odskáče? Zahraniční korporace nebo šedí mafiáni v pozadí?\nSkoro bych se vsadil, že tihle to nebudou. Politici a soudci si budou dál zlepšovat prebendy. Politolog Fiala nám to jistě krásně vysvětlí.\nKlasika. Modrý Moula se vrhne na vyjeté koleje. Začne se úspornými balíčky. Bude se omezovat chod státních úřadů. Modré straky budou tradičně chudým brát a bohatým dávat. A opět se opráší tradiční heslo: " Vivat ODS! Vivat tunelo prosperito!".\nještě Fiala nemá pověření sestavit vládu.\nDeska kečeři bude mít prezidnent Zeman Ing. NASOLEN´Y MATJESY S HOSKOU. Poslal mi to na wacap jeho mlučí z hradu OVČÁČEK .\nFiala sestaví rozpočet,akorát podle tradice ODS se dalších aspoň 150 - 300 miliard ztratí.Asi provozní náklady nebo co.\nTož se máme na co těšit.


Vhs originál bazar - Elektro | Bazoš.cz\nProdám vhs cenu nabídněte, škoda vyhodit\nRaritní sběratelská VHS Rychle a zběsile\noriginální dovezena z USA, zvuk Dolby, v originále angličtině. Funkčnost kazety garantují.\nPIONEER VSX 808 RDS + D.O\nPohledově slušný stav. NEJEDE RÁDIO ! Z předního panelu se dá připojit telefon... Prodávám jako zesilovač s originální dálkou. Na sms nereaguji Výkon: 80 wattů na kanál do 8 (stereo) Výstup prostorového zvuku: 60 W (přední), 6 ...\nSONY STR DE 1200ES\nES zesilovač v pěkném stavu. Horní kryt nese stopy po jiných komponentech, jinak zepředu krásný, včetně originálního D.O. Na sms neodpovídám... Reagovat můžete přes whatsapp Tuning range: FM, MW Power output: 100 watts per channel into 4 (ste ...\nProdám originál filmy na vhs kazetách, cena od 30 - 250 Kč/kus, nebo dohodou. Na požádání zašlu seznamy cca 800 filmů (cizí, české, dětské), které jsou dosud na prodej.\n11 KUSŮ ORIGINÁLNÍCH VHS KAZET-CENA ZA VŠE\nDobrý den, prodám originály na vhs. Cena za vše 199 nebo 100Kč kus nebo nejvyšší nabídka za kus. Osobní převzetí v okolí Rožnova pod Radhoštěm. PRODÁNO SNĚHURKA A VÁNOCE, POBŘEŽÍ KOSTLIVCŮ, MEDVÍDCI\nPANASONIC NV-FJ610EG-K HiFi\n- komponentní (430 x 87 x 303 mm), velmi zachovalý - bez škrábanců a v originální krabici, plně funkční, 6 hlavý, HiFi Stereo vhs videorekordér, displej čistý, nepoškrábaný, nevysvícený, rychlost: SP/LP/NTSC Playback, Fast Rewind - rychlopřevíjení, C ...\nPěkné. originální 40kč/ks, prázdné - vhodné k dalčím nahrávkám - 25kč/ks.\nReciever YAMAHA RX-1400RDS\nReceiver vyšší řady YAMAHA RX-V1400RDS, vč. originálního dálkového ovládání. Návodu, napájecího kabelu. Podporuje 7.1 se 110W na kanál (8) Tuning range: FM, MW Power output: 110 watts per channel into 8 (stereo) Surround output: 110W (front), ...\nOriginalni VHS kazety\njedna za 50,- již není: Genesis Podivna policie\nVHS GUITAR METHOD - EAGLES\n- originální, NOVÁ, zabalená vhs videokazeta, název: Guitar Method in the style of Eagles, výrobce: MVP Home Entertainment, Inc, délka záznamu: 60 minut, obrazový systém: PAL, r.v. 2004, instruktor: kytarista Curt Mitchell, Made in USA, vše viz. fo ...\nVHS GUITAR METHOD - VAN HALEN\n- originální, NOVÁ, zabalená vhs videokazeta, název: Guitar Method in the style of Van Halen, výrobce: MVP Home Entertainment, Inc, délka záznamu: 45 minut, obrazový systém: PAL, r.v. 1994, instruktor: kytarista Curt Mitchell, Made in USA, vše viz. ...\nVHS GUITAR METHOD - PINK FLOYD\n- originální, NOVÁ, zabalená vhs videokazeta, název: Guitar Method in the style of Pink Floyd, výrobce: MVP Home Entertainment, Inc, délka záznamu: 60 minut, obrazový systém: PAL, r.v. 1997, instruktor: kytarista Curt Mitchell, Made in USA, vše viz ...\nVHS GUITAR METHOD - KISS\n- originální, NOVÁ, zabalená vhs videokazeta, název: Guitar Method in the style of Kiss, výrobce: MVP Home Entertainment, Inc, délka záznamu: 50 minut, obrazový systém: PAL, r.v. 1997, instruktor: kytarista Curt Mitchell, Made in USA, vše viz. foto ...\nvše (něco přes 50ks)za 350,-osobně Praha 6, prosím pouze sms\nKzeti vhs. CD dvd\nProdám po dědovi je mi líto to vyhodit jednu kazetu nebo cd prodám za 50 Kc originál


Duthoron 91 80 96\nCoruba NPU Dark\nCraigellachie 8 yo Douglas Laing Premier Barrel Selection\nGlengoyne 15 yo Distiller's Gold\nGold Cock 23 yo 1992 49,2%\nKing Robert II Deluxe\nMacLeod's Single Island Malt 8 yo\nMacLeod's Single Islay Malt 8 yo\nMacLeod's Single Lowland Malt 8 yo\nMacleod's Single Highland Malt 8 yo\nMacleod's Single Speyside Malt 8 yo\nWestern Gold 6 yo\nAroma: Kvĕtiny, med a příjemné ovoce (nejspíš broskev), žádná ostrost.\nChuť: Opĕt med, tady už spíš s pomerančem a nástup koření.\nDozvuk: Docela dlouhý, kořením pronikne voňavý záchvĕv, konec je sušší a mihnou se nĕjaké oříšky.\nShrnutí: Na desítku překvapivĕ velmi dobrá, bez rozpakůznámkuji 2.\nLáhev: Aberlour 16 yo\nAroma: Švestkové dřevo, sladkost medu, hřebíček, čerstvě posekaná tráva. Moc pěkná vůně.\nChuť: Plná, sytá, kořeněná, krásně dřevitá, oproti vůni není sladká, po delší době narůstá kultivované koření.\nDozvuk: Dozvuk středně dlouhý, hořkost pražené kávy, koření ustupuje, ale dřevo doznívá moc hezky, do oříšků a vzadu se vrací ty švestky a možná trocha pomerančů.\nShrnutí: Zážitku vévodí vůně, v chuti mi trochu chybí sladká ovocnost, která se ale obloukem vrací v dozvuku. Celou dobu ochutnávky provází tuto whisky taková decentní čerstvost. Je moc dobrá, hodnotím známkou 1,3.\nLáhev: AnCnoc Peter Arkle\nAroma: Jablečný štrůdl s rozinkami a vlašskými ořechy bohatě sypaný moučkovým cukrem.\nChuť: Na první ochutnání takové květinové, lehce i do hořka (že bych hádal na Lowland). Na další loky již cítím sladký bonbón – asi citronovou sisinku (jestli je někdo pamatujete). Sisinky mi moc nechutnaly, ale tohle teda jo :) .\nDozvuk: V dokončení se vrací cukrová chuť a taky trošku ten štrůdl.\nShrnutí: Moc dobrá a příjemná whisky, cena v Travel Free lehce přes 900,- za litr, bohužel chutná i manželce (takže zmizí dvojnásobnou rychlostí). Navíc má velmi povedený design.\nLáhev: Appleton Estate 12 yo\nAroma: Kůže a Margotka.\nChuť: Samozřejmĕ rum :-), pak káva a hořká čokoláda, úplnĕ na konci je trocha medové chuti.\nShrnutí: Skotsko budu mít pořád mnohem radši než Jamajku, ale pozvání na panáka Appleton Estate mĕ rozhodnĕ neurazí.\nAroma: "Vůně" jako v kabině parní lokomotivy, oblak kouře ze zadehtovaného komína, z ložisek odkapává horká vazelína a pod koly karbolem vonící pražce.\nChuť: Opět ten dehtový kouř a pod ním jodová dezinfekce jako z polního lazaretu u trati.\nDozvuk: Táhlá kouřová vlečka co zůstává dlouho potom co vlak projel.\nShrnutí: Úžasná dobrodružná jízda. Bejt o sto let mladší, nechám se najmout k CK rakouské dráze jako topič :)\nLáhev: Ardmore Traditional Cask\nLáhev: Ardmore Triple Wood\nAroma: Příjemná, plná vůně, jako zelené větrové bonbony, přidá se jemná zatuchlost sýra, vzdáleně cítím těžší ovoce, jako zralý černý rybíz. Je znát vyšší obsah alkoholu.\nChuť: Dobrá hutná chuť s příjemným vývojem do intenzivní sladkosti, mihne se ten černý rybíz, pomeranč, krásná dřevitost a palčivost zázvoru.\nDozvuk: Hořká čokoláda s kousky pomerančové kůry, zvolna ustupující.\nShrnutí: Příjemné pití od Ježíška. Na desetiletý základ je dobrá, není divu, že mají tak úžasné finiše (nejlepší asi Port Cask). Láhev si sám nekoupím, ale příštímu Ježíškovi za ní nadávat nebudu.\nShrnutí: Mě přišla dobrá až velmi dobrá, dobře se pije, potěší lehce zvýšený obsah alkoholu a příjemná cena, za kterou se vyplatí lahev ochutnat, umím si jí představit i jako stálou členku mého barového souboru. ;)\nLáhev: Auchentoshan American Oak\nAroma: Tmavá čokoláda, vanilka, vzdáleně ovoce (broskev?), na Auchentoshan překvapivě příjemná, žádná hnijící tráva :D\nShrnutí: Velmi zvláštní a zajímavá, na Auchentshan zpočátku překvapivě dobrá, i když u druhé skleničky trochu zevšední a u třetí už není nic moc. :evil: Známka 3, takže někam těsně nad 80 bodů...\nAroma: Ovoce, slad, spálená kůže, zatuchlá tráva.\nChuť: Hrubší, sladká, lehce olejnatá, ozve se neurčitě ovocná chuť snad zralých třešní, meruňkovice.\nDozvuk: Hořkost, hřejivost a příjemná drsná dřevitost.\nShrnutí: První sklenička mi přišla taková hrubá, ale postupně mi docela zachutnala, rozhodně to není špatné pití. Další lahev? Když bude zase ve slevě, tak klidně.\nLáhev: Ben Bracken 12 yo\nShrnutí: Celkovĕ pomĕrnĕ dobrá, rozhodnĕ lepší než kolik za ni chtĕjí :-)\nLáhev: BenRiach Peated Quarter Casks\nAroma: Sladkost vanilky, hořkokyselá, vonící rašelina, švestková povidla a pražené mandle.\nChuť: Mastná, hutná, vanilkově nasládlá, výborná. Tmavé sušené ovoce, švestky, třešně, hrozinky, trochu připálené v sušičce. Pak se ozve hromada koření.\nDozvuk: Dlouhý, pomalu slábne to připálené ovoce a koření.\nShrnutí: Tahle kombinace mi moc chutná, velmi, velmi dobrá whisky.\nLáhev: Bladnoch 10 yo\nAroma: Takové sladké, cukrové, trochu rum a snad tráva (ale tu jsem si asi vsugeroval).\nChuť: Na mě moc lehká, sladká, přechází do nějakého koření.\nDozvuk: Příjemný, ale krátký, převládá to koření (nejvíc se projevuje pepř).\nShrnutí: Není to špatná whisky, ale příliš mě nezaujala, v ostré konkurenci na WF dost zaniká.\nAroma: Rašelina, kouř a trochu medu.\nChuť: Na první napití olejnatá, opĕt kouř, natlučená jablka (taková ta dužina co po nárazu zhnĕdla a časem by začala hnít) a pak chuť co neumím pojmenovat, po zkouknutí předchozích recenzí jsem ji popsal jako ten černý rybíz, ale naprosto bez stop kyselosti. Chuť připomíná vlnu, která sílí a když už by se přez vás mĕla převalit nĕjakým hutným sladkým pocitem, tak ustoupí.\nDozvuk: Příjemný, střednĕ dlouhý, rašelina s trochou pepře.\nShrnutí: Moc dobrá whisky, zpočátku mi vadil ten nedokončený chuťový orgasmus, ale zvykl jsem si a příjde mi to spíš takové hravé. Do notýsku si píšu pĕknou dvojku a poznámku "po vypití koupit znova". Jen mám strach, že vypitá bude moc rychle.\nLáhev: Bowmore Enigma\nAroma: Svěží ovoce a nakyslý rašelinný kouř.\nChuť: Zpočátku sladká, vystupuje závan toho ovoce, ale pak to převálcuje kouř a koření.\nDozvuk: Dlouhý závan sladkého kouře a občas trocha kávové sušenky. Jako když procházíte kolem doutnajících zbytků právě shořelého cukrářského krámu.\nShrnutí: Důstojný zástupce ostrova Islay, příjemná kouřová whisky, která se ale nesnaží vám srolovat podkolenky jako Ardbeg ani vás nechce zabít jako Octomore ;)\nLáhev: Bruichladdich Octomore 06.2\nAroma: Ze skleničky se nedá přímo nadechnout, s odstupem několika cm zelený větrový bonbon.\nChuť: Hustá, příjemně hřejivá sladkost se opírá o sílu alkoholu, pak vystrčí zuby slaná rašelina (s těmi 167 ppm).\nDozvuk: Dlouhý závěr, hodně dlouhý a kořeněný, vlastně chvíli trvá než se jazyk z toho zážitku vzpamatuje a zbude jen takový kouřový pocit.\nShrnutí: Silná a moc dobrá rašelinná whisky, která se zvenku tváří, že vás chce zabít, ale uvnitř je překvapivě příjemně přátelská a hřejivá. Hrozně mi ten večer sedla a rád se k ní někdy vrátím. Známkoval bych mezi 1 a 2, na letošním whisky festivalu patří k tomu nejlepšímu, co jsem pil a svým kamarádským přístupem aspiruje na moje "překvapení roku".\nAroma: Grepy, sladkost a koření, vanilka a skořice.\nChuť: Lehkou sladkostí proráží síla koření a trochu hořkosti, kapky na kašel, broskve a liči.\nDozvuk: Příjemně táhlý, dřevitost lískových ořechů a ovocná sladkost.\nShrnutí: Zase něco jiného než ty kouřovky, zajímavá a pěkná whisky s velmi dobrou chutí.\nAroma: Nevýrazné, čerstvé, meloun.\nChuť: Melounová žvýkačka, dubové dřevo a trošku alkoholové štiplavosti.\nDozvuk: Střední, docela příjemný, trochu do hořkého grepu.\nShrnutí: Není špatná, ale nezaujala a ta lehká štiplavost ji sráží o půl stupně dolů, známka 3-. Lepší než irské blendy, ale ne o moc, lahev mít nemusím.\nAroma: Kouř a rašelina ukrývají nĕjaké ovoce, ale nepodařilo se mi ho identifikovat.\nChuť: Kouřová, trochu štiplavá, nejvíc připomíná ty hořké kapky proti kašli.\nDozvuk: Dlohý a peprný.\nShrnutí: Není to žádná bomba, ale taková normální whisky, jsou na Islay i zajímavĕjší. (Známka 3).\nLáhev: Cardhu 18 yo\nAroma: Docela příjemné a vyvážené, směs ořechů (olejnatost para ořechů, dřevitost lískáčů), mandlí a sušeného ovoce (sladkost datlí a rozinek), v pozadí i trocha čerstvých květin.\nChuť: Hutná, olejnatá, potvrzuje vůni, mírná sladkost se střídá s ořechy.\nDozvuk: Sušší příjemně kakaový, končí sladkou chutí sušených broskví.\nShrnutí: Zajímavá whisky, velmi dobře splnila má očekávání, která sliboval její věk. Známkoval bych 1- (cca 84 bodů), ale byl to jen vzorek 0,05, tak je to s rezervou.\nAroma: Květiny, med, vzdálený dým zhasnuté voskové svíčky.\nChuť: Intenzivní vosková chuť, výraznější než stejně starý Oban, sládne do fialek.\nDozvuk: Kořeněný, příjemně peprný, středně dlouhý.\nShrnutí: Moc dobrá whisky s docela výraznou chutí, to můžu :-)\nLáhev: Conde de Cuba 7 Años\nAroma: Sladké, čokoláda a vanilka.\nChuť: Maliny, vanilka a bílá čokoláda.\nDozvuk: Káva a koření.\nShrnutí: Prostě RUM, přijde mi takový normální, pitelný, známkoval bych průměrem. V porovnání skončil na druhém místě.\nLáhev: Coruba NPU Dark\nAroma: Zatuchlé seno a přezrálý angrešt.\nChuť: Potvrzuje vůni a přidává pikantní sladkost.\nDozvuk: Střední, hřejivý s aromatickým kořením.\nShrnutí: Moc dobrý, známku bych dal 2, ale v rumech nemám dost napito, takže je to spíš orientační. Z ochutnaných rumů mi rozhodně sedl nejvíce (možná proto, že byl nejméně "rumový" ;) ) Kdyby to byla whisky, tak nějaký Auchentoshan.\nLáhev: Craigellachie 8 yo Douglas Laing Premier Barrel Selection\nAroma: Výrazné, svěží a sladké, jako zralé broskve nebo banán pokapaný limetkou.\nChuť: Začíná sladkostí broskvového sirupu, pak ještě zhoustne a objeví se pichlavé koření a dřevité tóny jako skořápky lískových oříšků.\nDozvuk: Středně dlouhý, vysychající. Koření odeznívá a zůstává lehká hořkost meruňkových pecek.\nShrnutí: Na osmiletou whisky velmi slušný výkon, navíc z jednoho sudu bez míchání, takže smekám - ten se opravdu povedl. 46 % alkoholu jí dodává přiměřenou hutnost, není filtrovaná ani dobarvovaná. Jedině to koření mohlo snad být trochu uhlazenější, kdybych měl známkovat, tak je to jednička s malým mínusem - spíš abych si nechal rezervu. Zajímalo by mě, jaká by byla po dalších dvou letech zrání.\nLáhev: Dalwhinnie Winter's Gold\nShrnutí: Vtipálkové tvrdí, že GlenDronach je spíš sherry než whisky a nĕco na tom bude :-) Ale ať je to co je to, je to velmi dobré pití (takže známka 2). Zařazeno do užšího výbĕru pro nákup celé lahve.\nAroma: Hmmmm, těžké pomeranče, sladkost fíků a rozinek a sherry\nChuť: Suchý, dřevitý začátek, pak mírná sladkost a pak náraz voňavého dřeva s takovou fernetovou hořkostí.\nDozvuk: Pekanové ořechy, skořápky lískáčů a hořkost karamelu.\nShrnutí: Překvapivě hodně dřeva a moc dobrého, vliv sherry je za tím hezky schovaný. Je mi moc příjemná.\nLáhev: Glen Parker\nAroma: Rozkrojená salátová okurka naložená v cukru.\nChuť: Nějaké citrusy a hlavně alkohol.\nDozvuk: Když ustoupí alkohol, zůstane slabá chuť jader lískových oříšků.\nShrnutí: Ta alkoholová příchuť je nepříjemná, nedivím se, že to výrobci nestálo ani za korkovou zátku. Na druhou stranu, když ji piju po malých doušcích a trochu si s tím pohraju (dýl pozdržet u špičky jazyka a nepouštět hned na patro), tak cítím tu lísku už v chuti a je to docela pitelné. Láhev bych nekoupil, jako dar mě nenadchne, ale neurazí.\nChuť: sladká, lesní ovoce, vzadu pak nĕco jako vosk.\nDozvuk: střední a takový zemitý\nShrnutí: docela dobrá, vzledem k vĕku až překvapivĕ\nLáhev: Glengoyne 15 yo Distiller's Gold\nAroma: Ovocné, banány, hroznové víno, švestkový kompot.\nChuť: Olejnatá, nejdřív do slana, pak med, luční květy, náznak fialek a jemná hořkost.\nDozvuk: Středně dlouhý, hořké mandle, taková mastná sytost buráků co vysychají do sladka.\nShrnutí: Výborná komplexní whisky, nejprve jsem ji ohodnotil známkou 1-, ale po druhé skleničce jsem to mínus umáznul, je to mls. Popis pro poety – babiččína spižírna na chodbě pod schodama, vyrovnané sklenice švestkových kompotů, medu, jablečných křížal, svazečky sušených bylinek, plátěný pytlík s burskými oříšky. Tak copak je tu otevřené a dalo by se ochutnat, aby to babička nepoznala ...\nLáhev: Glengoyne Balbaína\nAroma: Sladké fíky, rozinka, pomeranč a čokoláda.\nChuť: Hladké, smetanové tělo a sladká pomerančová šťáva s medem.\nDozvuk: Hřebíček postrouhaný hořkou čokoládou úplně na konci dřevitá sladost lískového ořšku.\nShrnutí: Výrazný vliv sherry, oproti Glenfarclas 12 jemnější a bohatší ve vůni i chuti, takže nezklamala.\nPocitově bych ji zařadil někam mezi Glengoyne 15 DE a Glengoyne 18.\nAroma: Sladká vanilka, hrozinky, sherry.\nChuť: Sladké fíky, citrusy, banán a příjemná hřejivost (budí zdání, že má víc % alkoholu než 46).\nDozvuk: Středně dlouhý, směrovaný do ořechových skořápek a příjemné citrusové hořkosti.\nShrnutí: Hezká komplexní chuť, velmi dobrá whisky.\nAroma: Zvláštní vůně, taková umělá, sladká, jakoby trochu zatuchlá, mírně nakyslá, asociuje mi svěží marshmallow.\nChuť: Chuť potvrzuje vůni, ale je velmi jemná až pastovitá. Dohromady připomíná ovocnou zubní pastu (TutiFruti) s nějakými květy a dřevem. Celkově moc dobře poskládaná.\nDozvuk: Sladký, voňavkový, středně dlouhý.\nShrnutí: Zvláštní a zajímavá whisky, příjemný zážitek. Známkoval bych mezi 1 a 2.\nAroma: Ananas v hořké čokoládě, nakvašené švestky.\nChuť: Zpočátku vzdálená smetana, pak intenzivní štiplavost ananasu a ořechy pražící se na pánvi.\nDozvuk: Dlouhý, zrnková káva bez cukru a hořká čokoláda.\nShrnutí: Je zajímavá, trochu drsná (Origin mi přijde takový jemnější), ale příjemně výrazná. Po pár skleničkách se do ní nechá dobře propít a nenudí.\nLáhev: Gold Cock 23 yo 1992 49,2%\nAroma: Pryskyřice, mentol a med, docela příjemné.\nChuť: Sladová sladkost, síla koření a snad kyselé hrozny, ale moc dobře to hraje dohromady.\nDozvuk: Dlouhý, kořenĕný, po hláškách kolegů na ochutnávce také cítím švestkové pecky ale nakonec zůstane kyanidová hořkost mandlí a kostelní kadidlo.\nShrnutí: Je to velmi dobrá whisky, navíc česká, sluší jí vysoký obsah alkoholu a vĕk, chuťovĕ dost výjimečná, známkoval bych ji 2+.\nLáhev: Gosling's Black Seal\nAroma: Připomíná kapky na kašel.\nChuť: Hořká čokoláda a (!) fernet.\nDozvuk: Doznívá do hořké kávy.\nShrnutí: Není to špatné, ale když chci chuť fernetu, tak si přece můžu dát přímo fernet :-(. Asi jsem od něj čekal moc (viz úvod), ale docela mě zklamal. Známkou se propadá někam k horšímu průměru.\nAroma: Zvláštní, lehce nasmrádlá, sýr, větrový bonbon, asi hašlerka, francovka. Čerstvá příjemná vůně, lepší než Sherry Cask.\nChuť: Mírně svěží, trochu do sladka, stopa nepříjemné alkoholovitosti. Sherry Cask mi chutná o něco víc.\nDozvuk: Krátký se stopou toho sýra.\nShrnutí: Na blend docela pitelná whisky. Oproti Shery Cask má zajímavější vůni, ale o trošku horší chuť. Dozvuk je i tady nejslabším článkem. Porovníní s Sherry Cask je hodně vyrovnané, ale subjektivně Ale Cask o kousek vede.\nAroma: Hašlerka a nějaké ovoce, trochu zastřené (Ale Cask voní o dost lépe)\nChuť: Hladká, ovoce v rumu (možná třešně), alkohol takový hřejivý. (Chutná líp než Ale Cask)\nDozvuk: Kratší, až tady alkohol zhrubne, objeví se trocha koření.\nShrnutí: Na blend docela pitelná whisky. Oproti Ale Cask má horší vůni, ale lepší chuť. Dozvuk je tady asi nejslabším článkem. Porovníní s Ale Cask je hodně vyrovnané, ale subjektivně mám Ale Cask o kousek výš.\nLáhev: Green Spot Château Léoville Barton\nAroma: Vanilkový pudik, rašelinný kouř.\nChuť: Příjemná, plná, odpovídá vůni, zase ta vanilka a kouř.\nDozvuk: Sládne do medu s trochou lískových oříšků.\nShrnutí: Přijde mi mnohem lepší než jsem si jí pamatoval, nemá výraznou slabinu, se známkou váhám mezi 2 a 3. Budu muset pořídit lahev a podrobit ji důkladnĕjšímu hodnocení :-)\nAroma: Trochu nevýrazné, rozvařená jablka se skořicí, v pozadí alkohol. Chybí tu syrečková nasmrádlost Jury.\nChuť: Trochu sladká, spíš slad než med, pak nesměle vykoukne nějaká vrstva květin a na závěr koření.\nDozvuk: Střední. Ustupijící koření vystřídá náznak těch květin a dozní to trochu do ořechů.\nShrnutí: Moc jsem od ní nečekal a tak mě mile překvapila, za ochutnání určitě stojí. Oznámkoval bych jí solidní trojkou, možná s malým plusem za ten domácí jablečný kompot ve vůni.\nAroma: Sladké hruškové křížaly, a trochu jurovské tvarohovitosti.\nChuť: Lékořicový bombón (ten v cukrové polevĕ), slabĕ rašelina.\nShrnutí: Moc mĕ nezaujala, Superstition mi chutná víc, kdybych mĕl známkovat tak za 3.\nLáhev: Isle of Skye 8 yo\nAroma: Nevýrazné, ale příjemnĕ ovocné.\nChuť: Zpočátku také ovocná, ale přechází do kořenĕné a trochu kouřové. Docela dobře vybalancovaná a taková uhlazená.\nDozvuk: Začíná dotekem ořechů, je kořenĕný a hřejivý, střednĕ dlouhý.\nShrnutí: Dobrá, lehce pitelná whisky s příjemnou chutí. Od whisky s takovým názvem bych čekal "taliskerovitĕjší" chuť, ale špatná rozhodnĕ není.\nAroma: Hezká rašelinná vůně, na sudovou sílu bych nehádal.\nChuť: Hustá smetana, kanagom a tady už zahřeje alkohol.\nDozvuk: Silný peprný závěr, sladkost a pak zůstává koření (kardamom s hřebíčkem)\nShrnutí: Velmi dobrá whisky, sudová síla jí sluší a vůbec nepůsobí hrubě, ač mladá - líbí se mi.\nAroma: Jemné svěží, při hlubším nádechu lékořice a sladká rašelina.\nChuť: Sladkost a postupně se objevuje decentní koření.\nDozvuk: Až tady na mě vykoukla víc rašelina a opět ta fajn sladkost.\nShrnutí: Dobrá whisky, kterou rozhodně stojí za to ochutnat.\nLáhev: King Robert II Deluxe\nAroma: Sušené meruňky, rozkrájený pomeranč a trochu snad i sladké jablečné pyré.\nChuť: Kyselé jablko nebo spíš limetka, pomeranč přechází do grepu a při delším kousání se objevuje nějaký lískový oříšek.\nDozvuk: Někde na pomezí chuti a dozvuku to kratičce zesládne, dozvuk sám je suchý, ovocný a kratší.\nShrnutí: Docela dobrý blend (za TF klubovou cenu 250 Kč/litr nemá konkurenci). Nenáročné pohodové pití k táboráku. Mohli by se docela dobře doplňovat s táborovou oblíbenou Passport Scotch, která je sladší a kouřovější.\nLáhev: Koval Four Grain\nLáhev: Kraken Black Spiced Rum\nAroma: Cukrkandl, višnĕ a švestkový kompot.\nChuť: Opečený toust s karamelem a připálenými povidly.\nDozvuk: Perníkové koření, hnĕdý cukr a káva. Střednĕ dlouhý.\nShrnutí: Zajímavý a docela dobrý rum. Při druhé sklence mi už mi trochu připomíná kapky na kašel, ale pít se dá :-).\nAroma: Jód, chaluhy válející se po ránu na pláži, závan čpavku a nĕkde hluboko pod tím zelené jablko.\nChuť: Olivový olej, mořská sůl, lékařská ordinace (teda kdyby šla rozkousat a sníst) a pak se objeví koření.\nDozvuk: Teprve tady přijde porce kouře a pod odeznívajícím kořením poprvé nesmĕle vykoukne sladkost, koření zmizí s náznakem lékořice a všechno zakončí pohlazení solených buráků.\nShrnutí: Jsem se nĕjak rozbásnil :oops: . No prostĕ citová záležitost. Známka za 1 (bez zkoušení ;) ).\nLáhev: Laphroaig 10 yo Cask Strength Batch 003\nAroma: Chaluhy a jód jako u základu, ale není tu to kyselé jablko, místo toho cítím nĕco zvláštnĕ sladkého, jako čerstvĕ rozlousknutý lískový oříšek. V intenzivní formĕ pod pokličkou mi to dokonce připomnĕlo spálený cuprextit ze zkratovaného elektronického obvodu.\nChuť: Tady se sudová síla projeví naplno, na špičce jazyka jako by jemnĕ perlila, sirupovitĕ olejnatá po stranách a nakonec oblak silného kouře a mohutný pepř.\nDozvuk: Relativnĕ krátký, ale silný a peprný, postupnĕ vysychající, úplnĕ na konci zůstane sladkost tĕch lískových ořechů.\nShrnutí: Výborná whisky, ta sudová síla ji hodnĕ zvedá, známka suverénĕ za jedna, ale favorit večera to není. Patnáctiletá verze mĕ totiž chutnala dokonce ještĕ víc.\nLáhev: Laphroaig 15 yo\nAroma: Překvapivĕ málo jódové (ale možná jsem si po předchozích vzorcích jen zvykl), cítím hlavnĕ ovoce, nakvašený banán a přezrálé kiwi.\nChuť: Úžasná, lehce sladká a ovocná, tady hlavnĕ ananas a grep, pak kouř, ale na Laphroaig docela málo jódový.\nDozvuk: Střednĕ dlouhý, lahodný, vybaví se mi tmavĕ rudé třešnĕ a zvolna ustupující kouř.\nShrnutí: Jako by nĕkdo dal dohromady Glenmorangii, Taliskera a Laphroaig a ono mu to báječnĕ vyšlo. Výborná whisky, moc se mi trefila do chutĕ. Zatím nejlepší Laphroaig co jsem pil.\nAroma: Medicimální jód, rašelina, ovocná sladkost a kyselost, jako nezralé bobule vína.\nChuť: Rašelinný kouř, jemná sladkost a koření (vanilka, skořice, hřebíček), pak nastoupí dřevitost hořících ořechů. Ale je tu ještě prostor na něco jiného, co tu chybí.\nDozvuk: Kouř s kořením, jako purpura (když byly ty vánoce), doznívá sladkost přecházející ve stévii.\nShrnutí: Lepší než QA Cask a s dalšími skleničkami se zlepšuje.\nLáhev: Loch Lomond\nAroma: Díky sudové síle cítím nĕco jako vazelímu nebo alkohol, kterým prostupuje nĕjaké lesní ovoce.\nChuť: Jakoby perlivá, hodnĕ silná a hřejivá, je v ní trochu sladkosti, lehká nakyslost a takový příjemný tón, který neumím popsat. Po delší chvíli mĕ sílící koření donutí polknout.\nDozvuk: Hřejivý rašelinný kouř, střednĕ dlouhý.\nShrnutí: Whisky moc dobrá, chtĕlo by to celou lahev a pohrát si s přidáváním vody, aby se rozkryla ta chuť.\nLáhev: MacLeod's Single Island Malt 8 yo\nAroma: Hodně příjemné, ovoce, moře, jód.\nChuť: Sladká, příjemná, lehce kouř, hodně koření.\nDozvuk: Delší, kořeněný s obláčky kouře.\nShrnutí: Jo, to by mohl být Talisker, konečně dobrý Macleod single malt. Toho bych mohl i celou lahev, známka - solidní dvojka.\nLáhev: MacLeod's Single Islay Malt 8 yo\nAroma: Pronikavé, sladově sladké, trochu rašeliny, trochu ovoce.\nChuť: Hřejivá, chvilku nahořklá (až nepříjemně, ale rychle to přejde) pak tabák. S vodou je sladší, ustoupí ta hořkost a celkový dojem je uhlazenější.\nDozvuk: Krátký, vrací se ta hořkost (tady spíš grepová). S vodou je paradoxně dozvuk delší a hřejivý.\nShrnutí: Na 8 let to není tak špatné, ale láhev bych nekoupil, známka zatím 3-. Voda trochu pomůže ale líp než na 3 to nevydá. :naughty: .\nLáhev: MacLeod's Single Lowland Malt 8 yo\nAroma: Nevýrazné, nejvíce cítím takovou zrající zatuchlost.\nChuť: Trochu olejovitá, trochu sladká, pak nastoupí palčivost až alkoholová a kořeněná. S vodou sladší a objeví se náznak ovoce (jablka se skořicí, ale to už je spíš volná asociace).\nDozvuk: Rychle doznívající koření, pod ním grepová nahořklost a na konci zbytková mentolová tic-tacovost.\nShrnutí: Prostě mi Auchentoshan moc nesedí (kromě Three Wood tedy), kdybych měl známkovat tak 4 (pít se to dá, ale nějaký zážitek v tom hledám obtížně). Z hlediska discovery packu mi víc chutnal blend Isle of Skye 8 yo.\nLáhev: Macleod's Single Highland Malt 8 yo\nAroma: Mírné, ovocné, nejvíc je znát broskev.\nChuť: Sladká, pokračuje v ní to ovoce a přidává se koření.\nDozvuk: Střední, lehce kořeněný s doznívající sladkostí.\nShrnutí: Na 8 let stáří je moc dobrá, oznámkoval bych jí 2- (Což podle mého regresního vzorce odpovídá 81,56 bodů ;)) .\nLáhev: Macleod's Single Speyside Malt 8 yo\nAroma: Mírné, obilné s nádechem ořechů, někde pod tím vykukuje nějaké tropické ovoce, ale jen takový závan.\nChuť: Sladká a sladová, zahřeje a pak se mihnou nějaké květiny.\nDozvuk: Střední až kratší, sladký s jemnou hořkostí, na závěr se vrací ozvěna těch ořechů.\nShrnutí: Na 8 let opravdu dobrá whisky, tady se potvrzuje, že Ian Macleod má vkus. Oproti variantě z Islay a Lowland mi přijde lepší. Známku bych dal lepší trojku.\nAroma: Sladká máta, podrcené bonbony Tic-Tac, citronová kůra.\nChuť: Začíná skoro sirupovou sladkostí, pak přijde prudký náraz horkého medu se zázvorem, přidá se šťavnaté ovoce, dokonce mám pocit, že se mihne příchuť nějaké citronové limonády.\nDozvuk: Hodně dlouhý, jemné prskající jehličky koření a příjemná oříšková dřevitost s lehkou hořkostí citronové kůry.\nShrnutí: Hmmm, tahle lahev večer u krbu potěší a v mrazech -10°C, co teď panují obzvláště. Sudová síla, příjemná vůně a skvělá chuť, známkoval bych skoro čistou jedničkou, což odpovídá cca 88 bodům.\nLáhev: Redbreast 12 yo Cask Strength\nShrnutí: Možná jsme na WF měli štěstí na konkrétní lahev, nebo se za poslední dva roky dost zlepšila, ale tohle je fakt dobrota a rozhodně ji zařadím do užšího výběru v příštím nákupním košíku. :clap:\nLáhev: Shieldaig Speyside\nAroma: Velmi příjemné, hodně ovocné, třešňová marmeláda, jahody a punč.\nChuť: Tady se sudy po sherry nezapřou, Chutná ovocně do sladších citrusů, ale nápor sherry není tak agresivní jako u Glenfarclasu. Chuť je taková plná, jako by měla víc procent alkoholu než uvádí.\nDozvuk: Postupně lehounce hořkne, závan ořechů a doznívající koření.\nShrnutí: Dobrá whisky, o fous lepší než třeba Glenfarclas 12y.o. Za akční cenu v Travel Free (cca 790,-Kč/litr) slušný výkon.\nLáhev: Slyrs Oloroso Faß 3 yo\nAroma: Příjemná vůnĕ, po chvíli rozeznávám mátu a sůl, Pedro a Hunter diskutují o polévkovém koření, tak asi jo :-).\nLáhev: Smokehead Rock Edition\nAroma: Rašelina, kouř a sladké jablečné křížaly, mírně připálené.\nChuť: Sladkost, kouř a hřejivost se stopou těch jablečných nebo možná hruškových křížal, příjemná hřejivost.\nDozvuk: Kouř, lehká hořkost a hromada koření.\nShrnutí: Oproti Extra Rare je znát větší obsah alkoholu, možná i víc kouřovosti. Dobrá kouřová whisky. Známkoval bych horší dvojkou (tak 80 bodů).\nLáhev: Smokehead Rock Edition II\nAroma: Hořící oheň, rašelina, citron, kouř a pomerančová marmeláda.\nChuť: Tekutý oheň, jemná sladkost, ořechy, sladké pomeranče.\nDozvuk: Kouř, kořeněný kouř a zachvění kouře. :-)\nShrnutí: Zase dobrá kouřová whisky, Ian Macleod nezklame. Oproti první edici mi přijde výraznější ta ovocná složka a zdá se mi celkově o kus lepší, ale je to s ročním odstupem, takže trochu bez záruky. Zpracování etikety opět perfektní, kovový tubus s prolisy a v červené barvě a s lebkou - sluší jí to. Škoda, že se v lahvi krčí poslední panák.\nAroma: Ostřejší, projeví se vliv sudů po burbonu, vanilka.\nChuť: Štiplavá a sladká, lehce ovocná.\nDozvuk: Ořechové skořápky, doznívající štiplavost, jde do hořka.\nShrnutí: Nic moc, ale pít se to dá, taková tuctová, Postupem času se do ní dá propít. Známku jsem dal 3,4 (přepočet 78,37 bodu) z ochutnané trojice u mě nejhorší.\nLáhev: The Balvenie 14 yo Cuban Selection\nShrnutí: Jo, tahle whisky mě dostala, přijde mi výborná a ten dozvuk mě vyloženě baví. Moje první Balvenie, takže nemůžu srovnávat, ale pokud jsou ostatní také tak dobré, tak se na ně už těším :-). Škoda, že v Maneo ji neměli, když jsem teď objednával, tahle by mi za celou lahev stála.\nLáhev: The Singleton of Dufftown Spey Cascade\nAroma: Jemná sladká vůně sladu a rozkrojeného jablka či hrušky.\nChuť: Překvapivě výrazná, sladká, dřevitá a kořeněná.\nDozvuk: Med, koření, hořkne do pomerančové kůry a ořechových skořápek. Kolega tam cítí i brusinky.\nShrnutí: Moc dobrá a pitelná whisky. Známka 2,3 (po přepočtu 81,74 bodu) ;)\nLáhev: Western Gold 6 yo\nAroma: Nakyslé, sladký med a vlašské ořechy, překvapivĕ docela zajímavá,\nChuť: Suchá a trochu štiplavá, za vůní dost zaostává.\nDozvuk: Kratší a docela hřejivý\nShrnutí: Na pochutnání to není, ale mezi levnĕjšími blendy u táboráku docela vynikla, kdybych mĕl známkovat, tak mezi 3 a 4 (blíž k té dostatečné)


Legenda jménem Harley-Davidson | Rakai\nHome / Moto / Legenda jménem Harley-Davidson\nBylo to v roce 1903, když se dva mladíci-synové skotských přistěhovalců v americkém Milwaukee rozhodli vylepšit jízdní kolo přidáním jednoduchého motoru. Ten první-Bill Harley pracoval v místní továrně jako konstruktér a druhý-Arthur Davidson jako slévač. Nepocházeli z bohatých poměrů, jejich hlavní devizou bylo nadšení a přesto, nebo snad právě proto jim osud přál. První motocykl vznikl údajně z dílů pronesených z továrny v kůlně Davidsonových a nebylo by ho bez pomoci Arthurova bratra Waltera Davidsona, který pracoval v továrně na výrobu motorů pro lokomotivy. Vložil do křehce vznikající firmy svůj veškerý kapitál, pomohl s konstrukcí prvního motoru a umožnil zakoupení pozemku pro stavbu první továrny, která v Millwaukee stojí dodnes.\nArthur, který byl do té doby považován za flákače, se stal velmi obratným manažerem. Dokázal prohlédnout příležitosti i v dobách, které se zdály být pro podnikání ztracenými. Jeho lidský přístup vyústil v prohlášení, ve kterém se vzdávala firma účasti na závodech v arénách, kde velmi často docházelo ke smrtelným zraněním. V té době a konkurenci, to bylo rozhodnutí velmi odvážné, protože tyto závody byly největšími prodejními a reklamními akcemi. A právě toto těžké rozhodnutí se stalo základem image firmy, která se přestala obracet na běžné prodejce, ale své prostředky investovala těm, kterým pro jejich motocykly plálo srdce-tak vznikaly první kluby Harley-Davidson. Nutno dodat, že ten nejstarší fungující-založený v roce 1928 je v Čechách dodnes.\nArthurova obratnost a srdcová rozhodnutí provázely firmu po celou dobu jeho působení-za první světové války, kdy dostal velikou zakázku na válečné motocykly i proto, že zaručil bezplatné školení pro jízdu i opravy stroje v armádních oddílech. Zachránil tím ve válce nejeden lidský život a zároveň získal nové příznivce značky. V době hospodářské krize ve třicátých letech, kdy specializoval výrobu na stroje užitečné pro státní úřady a tím udržel práci svým zaměstnancům, a nakonec i v době, kdy se proti nim spojila konkurence a obžalovala je ze zneužití patentu na výrobu spojky, který sice Bill Harley vymyslel, ale nenechal si patentovat. Továrnu mohla zachránit jen fúze s Fordem, při které by ale nevyráběli pod svým jménem. Arthur jí po dohodě s bratry odmítl a prodal výrobní práva na dosavadní motocykly Japoncům. Za utržené peníze sestavili díky geniálnímu Billu Harleyovi prototyp zcela nového stroje. Knuckelhead s unikátním rozvodem OHV a rychlostí 170 km/h byl ve své době nejrychlejším motocyklem na světě a také posledním, který zakladatelé firmy Harley-Davidson uvedli na trh.\nNext: Rozhodli jste se žádat o nebankovní úvěr?


DobraPoptavka.cz (Poptavej.cz) - AffiliatePort.eu : AffiliatePort.eu\nZískejte provizi 70 Kč za každý zprostředkovaný nákup na DobraPoptavka.cz (Poptavej.cz)\nProvize je vyplácena za každou unikátní poptávku, kterou inzerent telefonicky ověří a publikuje. Platná poptávka je v hodnotě alespoň 1 000,- Kč vč. DPH a má vyplněny všechny údaje.\nŘemeslníci (malíř, truhlář, podlahář...) - rozhodující hodnota 5 000 Kč DO hodnoty: provize 105 Kč, NAD hodnotu: provize 140 Kč\nPozemní stavby (výstavba RD, dřevostavby...) - rozhodující hodnota 1 500 000 Kč DO hodnoty: provize 175 Kč, NAD hodnotu: provize 350 Kč\nČásti stavby (koupelna, střecha, fasáda...) - rozhodující hodnota 50 000 Kč DO hodnoty: provize 140 Kč, NAD hodnotu: provize 210 Kč\nNábytek (kuchyně, skříně, dětský nábytek...) - rozhodující hodnota 30 000 Kč DO hodnoty: provize 105 Kč, NAD hodnotu: provize 210 Kč\nÚčetní služby (jednorázové, pravidelné...) - rozhodující hodnota 5 000 Kč DO hodnoty: provize 105 Kč, NAD hodnotu: provize 175 Kč\nReklamní služby a tisk - rozhodující hodnota 20 000 Kč DO hodnoty: provize 105 Kč, NAD hodnotu: provize 175 Kč\nNákladní doprava a stěhování - rozhodující hodnota 10 000 Kč DO hodnoty: provize 70 Kč, NAD hodnotu: provize 140 Kč\nStrojírenství (CNC, kovovýroba...) - rozhodující hodnota 50 000 Kč DO hodnoty: provize 140 Kč, NAD hodnotu: provize 280 Kč\nOstatní obory - bez rozdílu dle hodnoty - provize 70 Kč\nProvize vzniká u každé objednávky jejíž minimální výše je 1 000 Kč. Provize bude prvotně připsána v hodnotě 70 Kč, tato hodnota bude změněna na reálnou výši dle kategorie a hodnoty poptávky až po jejím schválení. Schvalování probíhá na týdenní bázi.\nProvize za schválený lead: 70 Kč Platnost cookies: 1 měsíc Věnujte prosím pozornost podmínkám, které specifikují zakázaný zdroj trafficu – viz. přímo podmínky kampaně v adminu Affiliate Portu.


RC Recenze: Moje drahá Caroline | Recenze\n10. srpna 2012 v 10:23\t| Briannag\t| RC Recenze\nAnotace: Copak může lady Caroline neuposlechnout otcova rozhodnutí, že se musí provdat? I když její sny a plány jsou úplně jiné, najednou stojí před oltářem s mužem, kterého vůbec nezná… Protože ví, že ani hrabě z Weymerthu o žádnou manželku nestojí, rozhodne se, že požádá o anulování sňatku a svůj sen o studiu si splní. A to i přesto, že je to pro ženu v jejím postavení velmi riskantní… Manželství s Brentem Ravenscroftem, hrabětem z Weymetrhu, však není takové, jak si představovala. Její atraktivní manžel jí ponechává volnost, v kterou ani v duchu nedoufala. Caroline se nejprve snaží odolávat jeho přitažlivosti, jeho náklonnosti… a hlavně jeho dotekům, ale je překvapena, když si uvědomí, že jeho lásku sama začíná opětovat. Stojí před těžkým rozhodnutím: Má si splnit svůj dávný sen? Nebo se má nechat vést svým srdcem a strávit život se svým pozoruhodným a milujícím manželem?\nCaroline je typická modrá punčocha a o mužích nechce ani slyšet. Chce studovat v Americe na univerzitě botaniku, protože botanika je její největší vášní. A jen tak mimochodem taky má fenomenální matematické nadání, díky němuž dokáže z hlavy násobit několika ciferná čísla. Dneska si řekneme "wow", je vážně dobrá, hodně toho v životě dosáhne. Ale když je žena matematický génius v 19. století je považována v lepším případě za podivínku. Na popularitě Caroline nepřidá ani to, že z pěti krásných blonďatých sester s očima v barvě ametysu je ona jediná tmavovlasá, tmavooká a bohužel v ní nikdo žádnou velkou krásku nevidí. Takže se upne ke studiu a zdá se, že to chápe i její otec a nebude jí klást překážky. Tak se to zdá až do chvíle, kdy ji otec donutí vdát se za hraběte z Weymetrhu. Weymerth nestojí o nevěstu o nic víc než Caroline o ženicha, ale je to jeho jediná možnost, jak získat zpátky své plnokrevníky, které Carolinin otec koupil. Může mít takové manželství šanci na úspěch? Nevěsta toužící po anulaci a odjezdu na studia do Ameriky a ženich skrývající mnohá tajemství? Uvidíme…\nAutorčin styl nás nezaujme ani neurazí. Prostě píše, píše, píše a ničím nevyniká. Je fajn, že popisy nejsou příliš zdlouhavé, detailně podrobné a otravné. Nicméně z napínavých scén by se dalo "vyždímat" o dost víc, takže příjemný průměr.\nJenže poté se to začalo vylepšovat. Jeho minulost v armádě, Roselyn. Po té pomoci Roselyn jsem si oblíbila i Caroline. Najednou je knížka taková "hlubší". Caroline se musí rozhodnout a najednou neví co si zvolit. No, a když se to pak provalí, je to samozřejmě pořádný malér. Celou dobu jsem čekala, že to dopadne jako s tím skleníkem a docela mě překvapilo, že se to dohnal až do takové krajnosti, ale rozhodně si nestěžuji, protože díky tomu jsme detailněji poznali sestry Caroline, což bylo hodně zajímavé zjištění. A poslední kapitola, ta je naprosto dokonalá a knížku pořádně vyzvedla, protože mě neskutečně pobavila a dostala. Po dočtení knížky jsem se zmohla jen na: "jo, ahá…!"


Zjistěte si, zda vaše pH je normální - penzion-gallus.cz\nZajímavá fakta Pokud zaškrtnete seznam výrobků, které používají každý den, zjistíte, že většina z nich má schopnost snižovat hodnotu pH, nebo aby se tělo kyselejší prostředí. Co to znamená? To znamená, když tyto produkty vstupují do žaludku, mohou negativně ovlivnit tělo, čímž se člověk stane zranitelnějším vůči mnoha chorobám.\nAbychom lépe porozuměli tomuto procesu, je třeba si uvědomit, že úroveň pH má významný dopad na celkovou pohodu člověka. Kyselost může být stanovena v měřítku od 1 do 14, kde 1 je nejkysílejší médium a 14 je nejlokvátnější. Zdravý člověk bude mít pH v rozmezí od 7,35 do 7,45.\nModerní rytmus života a kvalita jídel, které konzumujeme, však může významně zhoršit pH v těle, čímž se stává kyselější než alkalické. Z tohoto důvodu musíte dodržovat zásady správné výživy a zvolit takové produkty, které obsahují zásadité vlastnosti, aby se udrželo dobré zdraví. Navíc alkalické produkty pomáhají překonat spálení srdce.\nČtyři kroky k překonání kyselosti\nJak jsme již zmínili, potraviny, které jíte, mají velký vliv na pH a žaludeční kyselost. Měli byste se naučit rozlišovat produkty podle úrovně pH, abyste mohli upravit hladinu kyselosti ve vašem těle a v případě potřeby ho nasytit alkalickými látkami nebo naopak zvýšit hodnotu pH.\nOpakovaně jsme zdůrazňovali, že "jsme to, co jíme." Proto je nutné přidat do svého obvyklého jídla další produkty s vysokým obsahem řasy. Koupit ty výrobky, které obsahují hodně draslíku, hořčíku a vápníku.\nPotraviny bohaté na alkalické médium: ovoce, zelenina (zejména listová a zelená), obiloviny a med.\nVýrobky s vysokou kyselostí: mléčné výrobky, sýry, červené maso, rafinované cereálie, bílý cukr, čaj a káva.\nPokud máte sedavý životní styl, pak se všechny procesy ve vašem těle zpomalují, a proto je v těchto podmínkách stále těžší vyrovnávat úroveň pH. Odborníci doporučují výběr stravy a cvičení, které je vhodné pro váš věk a atletickou úroveň. Pomůže vám začít metabolizmus, stimuluje vylučování toxinů z těla a pomůže správně fungovat všechny orgány.\nPravidelná detoxikace těla pomáhá kontrolovat úroveň kyselosti a zabraňuje vzniku mnoha nemocí. Vysoká úroveň toxinů snižuje pH, takže pokud chcete být zdravý, měli byste se postarat o odstranění toxinů z těla. Limuzína a bylinné čaje vám pomohou osvěžit a zlepšit vaši pohodu. Emocionální rovnováha\nPodle Světové zdravotnické organizace, tělo musí být v dobré fyzické i psychické kondici, aby muž jménem zcela zdravé. Také sociální prostředí člověka hraje důležitou roli - mělo by to být také příznivé, protože každý ví, že ve zdravém těle je zdravý duch. Když jsme stresováni, hormonální rovnováha je v těle narušena, což vede k nadměrné saturaci těla toxiny. Pokud chcete, aby pH bylo normální, měli byste se vyhnout stresu a obnovit emoční rovnováhu.\n2 jízdního pruhu, které pomáhají snižovat kyselost a pH rovnováhu výživných zeleného pásu\nTento chutný proužek obsahuje mnoho vitaminů a minerálních látek, prostřednictvím kterých vám poskytne energii na celý den. Tento nápoj také pomůže zvýšit pH, odstranit toxiny a poskytnout tělu potřebnou tekutinu. Ingredience\n10 odrůd mandarinek „Clementine“ 1/2 ananasové\nhrst čerstvé bazalky hrst čerstvého špenátu, římský salát, petržel nebo\nřezu pomeranče a ananasu kostky. Hoďte ovoce do mixéru a přidejte čerstvou zeleninu. Smíchejte směs na několik minut a pite ochlaďte, nejlépe na prázdný žaludek.\nListová zelenina obsahuje velké množství vlákniny, vitamínů a minerálů, které zlepšují trávení a odstraňují toxiny z těla. Tento špenátový proužek obnoví pH, zlepší vaši celkovou pohodu a pomůže vám vyhnout se mnoha chorobám. Ingredience\n6-8 špenátové listy 1 šálek\nmodré hrozny 1 středně oranžová, 1 nakrájený banán\n2 šálky vody Příprava: umístěte\nvšechny produkty va svrhnout mixér, dokud hladké konzistence. Napijte takový proužek na prázdný žaludek.\nExistují určité náznaky, že by vás mohly upozornit, že vy nebo někdo milovaný člověk může být infarkt. Srdce bude bít nerovnoměrně, bez rytmu. Člověk cítí silnou slabost, na pokraji mdloby. Pokud se objeví tyto příznaky, pak neztrácejte čas. Je třeba provést některé kroky. Ovšem víte, že může pomoci kašlat?\nZajímavých informací ledvin - organ nachází v Retroperitoneum paralelní k páteři. jejich normální práce je pro celkové zdraví člověka velmi důležité, protože odpovědné za regulaci elektrolytů, krevního tlaku a množství tekutin. Stejně jako u jiných systémů těla jsou ledviny neustále ohrožovány infekce nebo nemocemi.


Koala Café - Praha\nJak už sám název napovídá, jedná se o místo určené především dětem.\nKoala Café je dětské zábavní centrum, které má sloužit nejen k dětské zábavě, ale má být místem, kde se děti vzájemně potkávají, komunikují, poznávají svět a rozvíjí se. Většinu prostoru zaujímá prolézačka CHA-CHA BOX s dráhou pro šlapací káry a odstrkovadla. Další součástí je velká dvojskluzavka a dva tobogány. Pro nejmenší je v centru samostatný, oddělený dětský koutek. V něm si mohou děti stavět z velkých kostek, klouzat na malých skluzavkách, zkoušet svou zručnost na prohazovadlech a dřevěných labyrintech. Novinkou je 1060 ESDA kostek, ze kterých si můžete postavit domečky, prolejzky nebo rovnou hrad!\nKavárna, která je součástí centra, slouží především jako zázemí pro dospělý doprovod. Ten jistě ocení vynikající čerstvě upraženou kávu, ale i další teplé a studené nápoje a občerstvení. Pro malé i větší občerstvení si lze objednat polévku, pizzu, tousty, zákusky a dezerty a jiné.\nRodičům, kteří chtějí dobu v herně strávit prací, je k dispozici WIFI internet.\nKoala Café se specializuje na pořádání narozeninových oslavy pro děti, ale i dospělé, bez programu nebo s programem (malování na obličej, dočasné tetování, malování na keramiku, kouzelník, balónkování atd).\nTento prostor je též ideální pro firemní a rodinná setkávání s dětmi.\nOtevírací doba herny je: ÚT - NE od 10:00 do 19:00\n212 241 171\nAdresa: Dolnoměcholupská 209, 10200 Praha


Mise 25: Laser-Guided Bombs (Originální manuál strana 5-42 LASER-GUDED BOMBS)\nMise 25: Laser-Guided Bombs (Originální manuál strana 5-42 LASER-GUDED BOMBS) - 09. 02. 2007\nAutor: Harm | (4397 přečtení)\nJak ve válce proti Iráku, tak v Jugoslávii, použili naši spojenci laserově naváděné munice k ničení bodových cílů se zničujícím účinkem. Zatímco v Iráku byl použito laserově naváděné munice jen zlomek ve srovnání s klasickými pumami, v Jugoslávii Spojenci už i za naší skromné účasti používali téměř výhradně pouze této munice. Pokud jste nečetli knížky od Petera Nicholse a Johna Peterse Sestřelení Tornáda, od Andy Mc Naba Konečná stanice Bagdád nebo od jeho kolegy z hlídky SAS Bravo two zero Rayena Jediný unikl, vřele vám je doporučuji. Jsou to skutečné strhující příběhy vojáků, kteří se stali celkem proti své vůli hrdiny. Tito příslušníci jednak slavné RAF a jednak ještě slavnější SAS popisují, jak Bagdád vypadal, když je tam jakožto zajatce přivezli. Budova telekomunikací v troskách, vedle netknutý pětihvězdičkový hotel.\nZkratka LGB ( laser guided bombs - laserově naváděn pumy ) znamená totéž, co americká GBU ( guided bomb unit - naváděná bombová jednotka ). Ve Falconu existuje celá řada "Zpevněných chodníčků" aneb verzí Paveway od verze I ( představitelem je puma GBU-10 ) do verze III s pumou GBU-24. Letoun F-16 může nést laserové pumy na závěsnících č. 3, 4, 6 a 7.\nLaserem naváděná puma je vlastně klasická železná Mk-82 nebo Mk-84 pouze s tím rozdílem, že v hlavici má namontováno snímací zařízení, pomocí něhož jsou pak stavitelným křidélkům dávány povely ke korekci jejich letu k laserem označenému cíli.\nVe válce v Perském zálivu bylo poprvé použito systému LANTIRN, což jsou dva drobné podvěsy, které jednak pomáhají v navigaci a jednak velmi zefektivňují střelbu na cíle za snížené viditelnosti. Tyto podvěsy naše F-16 dostane automaticky s laserově naváděnou municí. Zařízení LANTIRN poskytuje zcela stejný videosnímek oblasti jako obrazovka Mavericku ale s jedním velmi podstatným rozdílem. LANTIRN snímá směrem dolů ve 150° zorném poli na všechny strany, limitem je mu trup našeho vlastního letounu. Na obrazovce ale zase vidíte jenom co si sami najdete. Oproti Mavericku mají laserem naváděné pumy ještě jednu velmi odlišnou vlastnost. Po jejich odhození musíš až do okamžiku zásahu držet laserový paprsek stále na cíli. Maverick se jen vypálil a dál se staral sám o sebe. Laserová munice vyžaduje jiný přístup a tím i jinou taktiku použití.\nPostup odhozu LGB v SP 2\nV SP 2 je problematika laserově naváděné munice řešena mnohem více realisticky a těžko říct, zda už plně realisticky, nebo tomu ještě něco malinko chybí. Na DEDu nejde zatím nastavit pulzní kód laseru, takže to asi plně realistické nebude. Postup je však následovný.\n1: Odjistěte si laser.\n2: vyber A-G režim a subrežim - GM, GMT nebo SEA. Ve válce v Zálivu však osádka letounu F-15E dosáhla řízeného sestřelu iráckého vrtulníku laserově naváděnou pumou.\n3: Na levém MFD vyber stránku FCR a na pravém MFD stránku SMS. Zde navol laserově naváděné pumy.\n4: Pak přepni na pravém MFD na stránku TGP ( to je nové ), kde dostaneš obrázek z podvěsu AN/AAQ-14 systému LANTIRN. Pod pravým spodním rohem vnitřního vyhledávacího okna by mělo svítit velké L - laser je odjištěn.\n5: Vyber cílovou oblast - kurzorem radaru najeď nad cíl na FCR a označ tzv. oblast cíle. Teď dojde k přepnutí SOI na TGP, tedy pravé MFD. Dobře si to pohlídej, jinak nebudeš moci pohnout paprskem laseru. Raději si povelem DMS dolů přepni SOI na TGP ručně.\n6: Pinky spínačem si z Wide ( širokého ) můžeš obraz zvětšit na Narow ( úzké ) zorné pole a pak na zorné pole EXP. Laserem najdi konkrétní cíl a můžeš na něm paprsek uzamknout, poznáš to tak, že se nápis Area pod vyhledávacím oknem změní na nápis Point a objeví se malý čtvereček kolem zaměřovacího kříže. To je uzamčení laseru. Uzamčení laseru není pravidlem, laser bude na tomtéž místě držet i bez uzamčení.\n7: Jakmile po odhozu pumy dosáhne doba odpočtu vpravo dole hodnoty nastavené na DEDu laser stránce, začne písmeno L blikat, laser ozařuje. Standardně je nastaveno 8 sekund. Přístup na tuto stránku: ICP List, ICP O, ICP 5. Jsou zde dvě hodnoty, první je kód pulzu laseru a nejde měnit, pod ním se nachází doba osvitu cíle před dopadem pumy. Zde lze nastavit jiné hodnoty.\nCíl lze ozařovat laserem i ručně, když stiskneš tlačítko dvoupolohové spouště do první polohy, ale pak pumu, která je již na cestě, musíš na cíl navádět ručně až do okamžiku zásahu.\nNa stránce TGP se nachází další tlačítka OSB, která mají další funkce a ty nejsou nikde v manuálu popsány. Jedná se o OSB 7, 8 a 9.\nOSB 7 nese vedle sebe nápis SP a slouží k tomuto:\nLaserově odhazovaná puma nemusí být zaměřována pomocí kurzoru radaru, ale přímo na TGP stránce. Změňte jenom SOI tak, aby se pod zaměřovacím oknem na stránce TGP objevil nápis Area a můžete laserem zaměřovat. Pohyb je stejný jako pohyb kurzorem radaru. OSB 7 vám po svém stisknutí dodá to hlavní - navádění CCRP ( locator line na HUD ) na laserový paprsek ve snowplow režimu - tedy nesepnutí s radarem.\nOSB 8 nese vedle sebe nápis CZ a slouží k tomu, že resetuje laserový paprsek přímo před letoun vpřed.\nOSB 9 s nápisem TG zjednoduší obrazovku. Jinou funkci jsem nezaznamenal. Vypadá to na stejnou funkci jako OSB 1 na stránce TGP.\nNa TGP se dále nachází další nápisy, o nichž se manuál opět nezmiňuje a to vpravo dole čtyřmístný odpočet do doby zásahu, vprostřed nápis rdy jako ready - připraven. Dále u OSB 6 a OSB 20 jsou nápisy, ale tyto OSB nejsou funkční.\nDalším důležitým symbolem na TGP stránce je místo, kde je laser zaměřen vůči poloze letounu a jedná se o bod - tečku ve vyhledávacím okně stránky TGP. Nezapomeňte, že laserový paprsek bude cíl osvěcovat i poté, co jej letadlo přelítne a cíl se dostane de facto za vás.\nProblémy, které Vám jistě nastanou pramení z následující chyby: dobře si kontrolujte, co je SOI a DMS dolů to napravte. Mnohdy po uzamčení kurzorem radaru není SOI na TGP, není to automatické ! Druhou chybou je, že na SMS nemáte navoleny LGB, ale kanón poté, co přepnete do jiného hlavního režimu a pak se vrátíte zpět na A-G režim. Pozor na to !\nNově si lze nakonfigurovat i odhoz pum na stránce SMS, kde můžeš pumy házet v párech, s rozptylem, v různém množství atd. Tohle nemám vyzkoušené, ale kdybych chtěl útočit na dva různé cíle, mělo by být na "int" na stránce SMS nastaveno 999 stop, abych měl čas laser přesunout na jiný cíl a druhá letící puma mohla ještě ukormidlovat tu změnu. Hledal jsem, zda by nešlo odhoz pum řídit časem, ale nenašel jsem to.\nTento způsob odhozu laserově naváděných pum chce trénovat a získat v něm praxi. Z vlastních zkušeností vím, že při nervech nad cílem je jakákoliv než automaticky zvládnutá činnost pilota odsouzena k nezdaru. Stačí se jednou přehmátnout a nervy udělají svoje.