Zdravotní karta od lékaře, který již neordinuje\nmám panickou hrůzu z lékaru, proto je nenavštěvuji. Naposledy jsem byla u svého dětského lékaře v 18-ti letech. Nyní mi je 35 let, a našla jsem si nového lékaře, ke kterému jsem se zaregistrovala. On však po mně vyžaduje mou zdravotní kartu. Nevím kde bych ji měla hledat. Můj dětský lékař už neordinuje. Poradíte kam bych se mohla obrátit, abych dala své dokumenty do pořádku.\npři změně lékáře, má původní lékař povinnost předat novému lékaři informace ze zdravotnické dokumentace, nikoliv zdravotnickou dokumentaci celou. Předávají se například její opisy, kopie, fotokopie. Tyto si můžete pořídit z Vaší karty sama, například tak, že si s sebou vezmete fotoaparát a informace z karty si vyfotíte. Jelikož Váš původní lékař již neordinuje, budete muset zjistit, kde se Vaše zdravotnická dokumentace nachází.\nPediatři mají ze zákona povinnost uchovávat zdravotnickou dokumentaci po dobu 10 let od změny registrujícího poskytovatele, tedy 10 let od té doby, kdy jste se odregistrovala u svého bývalého pediatra. Lékaři však většinou uchovávájí zdravotnické dokumentace i déle. Pokud lékař ukončuje praxi předá lékařskou dokumentaci lékaři, který praxi přebírá a pokud takový lékař není, předá ji příslušnému správnímu orgánu.\nMůžete se tedy zajít zeptat pediatra, který praxi po Vašem původním pediatrovi převzal a pokud takový není, je třeba dotázat se na Váš Krajský úřad.


Brenta - Via delle Bocchette | Adrex.com\nNacházíte se zde Úvod » Lokality » Itálie » Brenta - Via delle Bocchette\nJedinečným světem skalních věží a cimbuří skupiny Brenta probíhá zajištěná vysokohorská cesta „Via delle Bocchette“.\nJe vedena v kolmých skalních stěnách a překonává mnoho vysoko položených horských sedel (bocchette = sedlo). Putování po ní je pro každého opravdového milovníka hor nezapomenutelným zážitkem, pokud ovšem má odpovídající zkušenosti a správnou výstroj a výzbroj.\n1. Úsek – Sentiero Bocchette Centrali\nJe to nejznámější a nejvyhledávanější část celé velkolepé cesty Via delle Bocchette. Tento úsek je veden centrální částí skupiny Brenta velmi často ve velké expozici po vzdušných skalních římsách pod nejznámějšími věžemi Campanile Basso, Campanile Alto, Sfulmini a Torre di Brenta.\nVýchodiskem bývá obvykle chata Rifugio Pedrotti. Od chaty se po krátké široké skalní rampě a po krátkém firnovém poli vystoupí během 15 minut na sedlo Bocca di Brenta (2552 m). Ze sedla následuje sestup po firnovém poli asi 100 m vpravo k západní stěně vrcholu Brenta Alta k prvním žebříkům na této zajištěné cestě. Asi 20 m dlouhý svislý žebřík končí na širokém skalním pásu. Cesta po něm obchází v narůstající výškové expozici západní rameno vybíhající z vrcholu Brenta Alta až ke skalnímu úseku, který se překonává lehkým lezením. Z těchto míst se při dobrém počasí nabízí pohledy na známou věž Campanile Basso – Guglia di Brenta. Následuje krátký a strmý firnový úsek (zajištění ocelovým lanem), který vede na sedlo Bocchette del Campanile Basso. Odtud jsou jedinečné výhledy východním směrem do hluboko ležící kotliny jezera Molveno.\nDále následuje nejprve přechod strmého, většinou firnem vyplněného žlabu. Po jeho překonání pokračuje cesta výstupem dalšími několika žlaby a po římsách na vyhlídkové sedlo na úpatí vrcholu Sentinella – charakteristického skalního zubu ve skupině Brenta.\nCesta je dále vedena po poměrně širokém skalním pásu s výraznými expozicemi vysoko ve východních stěnách vrcholu Campanile Alto. Tento úsek nás zavádí až ke strmému žlabu pod věžemi Bocchette Bassa degli Sfulmini. Žlab bývá po celé léto a především pak po jarním období vyplněn sněhem. Přechod tohoto úseku je velmi nebezpečný a i náročný, neboť fixní ocelové lanko bývá během letní sezony dlouho ukryto pod vrstvou firnu. Za žlabem následuje další skalní římsa, traverzující svislou východní stěnou věží Sfulmini, široká často pouhého půl metru. Po celé své délce je dobře zajištěna ocelovým lanem. Odtud jsou jedinečné pohledy zpět na masiv a věže Brenta Bassa a Campanile Basso. Tento velice vzdušný úsek cesty končí ve svislé stěně vrcholu Torre di Brenta, ve skalní štěrbině vysoko nad ledovcem Vedretta degli Sfulmini. Zde jedinečné pohledy na ledovec s dobře viditelnou chatou Rifugio Alimonta a do údolí Val Brenta. Sestup do sedla Bocca dei Armi a na ledovec je po několika dobře zajištěných svislých ocelových žebřících. Po sestupu ze stěny a po opuštění žebříků se během asi 20 minut dojde po ledovci k chatě Rif. Alimonta.\n2. Úsek – Sentiero Bocchette alte\nJe to nejobtížnější úsek celé Via delle Bocchette, který překonává značný výškový rozdíl a který je především v prvé části veden po mnoha svislých a v jednom úseku i převislých ocelových žebřících. Od chaty Rifugio Alimonta začíná nejprve pozvolný výstup po ledovci směrem pod jihozápadní stěny vrcholu Cima Molveno. V blízkosti stěn pokračuje strmý výstup po firnovisku vlevo až pod široký žlab, kde začíná vlastní zajištěná cesta. Pomocí ocelových lan a několika žebříků se velmi rychle překoná převýšení až na markantní suťovou terasu ve stěnách Cimy Molveno. Následuje široké skalní plató, po kterém je cesta vedena až pod věže Bassa dei Massodi. Z těchto míst pokračuje výstup po svislých žebřících do skalního zářezu, dále pak traverzem vlevo mohutnou skalní stěnou pod systém svislých ocelových žebříků, které končí až na Spallone dei Massodi – nejvyšším místě celé Via delle Bocchette.\nPak následuje sestup po několika vzdušných ocelových žebřících zvaných „Scala degli Amici“ do skalního zářezu Bocchetta Alta dei Massodi, během něhož můžeme obdivovat strmé stěny Cimy Brenta. Po přechodu zajištěných vzdušných skalních partií se obchází jižního rameno vybíhající z vrcholu Cima Brenta až do skalnatých partií ve východní stěně tohoto druhého nejvyššího vrcholu skupiny Brenta. Tento úsek cesty je velice zajímavý, terén je proměnlivý s typickými dolomitickými formami skalních věží. Překonávají se zde dva velice strmé žlaby, které bývají každoročně začátkem letní sezóny vyplněny vysokou vrstvou sněhu. Ta ukrývá i fixní ocelová lana. Pro překonávání žlabů by měl mít každý sebou alespoň 30 m dlouhé lano. Východní stěnou vrcholu Cima Brenta je zajištěná cesta vedena po širokém skalním i suťovém pásu zvaném „Cengia Garbari“, který poskytuje úžasné výhledy do stěn severně ležících masivů Cima Sella a Campanile di Valesinella. Za úsekem „Cengia Garbari“ následuje velmi strmý sestup na úzké firnové sedlo Bocca del Tuckett – celý sestup je zajištěn mnoha ocelovými lany a žebříky. Ze sedla sestupujeme po nejprve velmi strmém, později mírném ledovci Vedretta di Brenta inferiore až na suťová pole v horní části doliny. Dolinou následuje sestup po značeném chodníku 303 až k chatě Rifugio Tuckett.\n3. Úsek – Sentiero Benini\nTento úsek Via delle Bocchette probíhá v severních masivech centrální části skupiny Brenta. Začíná u chaty Rifugio Tuckett a končí u horní stanice lanovky Funivia Grosté vysoko nad nejznámnějším střediskem celé této oblasti, městečkem Madonna di Campiglio.\nOd chaty Rif. Tuckett začíná nejprve pozvolný výstup po širokém chodníku směrem do sedla Bocca del Tuckett. V horní části údolí pod stěnami Cima Sella přechází chodník na ledovec a po něm končí v závěru poměrně strmě na úzkém sedle, na kterém bývají i v pozdním létě vysoké vrstvy sněhu. Ze sedla následuje přechod vlevo do skal a po krátké skalní římse pak výstup strmým žlabem jižní stěnou vrcholu Cima Sella zajištěným několika ocelovými lany a žebříky. Po překonání obtížných zajištěných skalních partií ústí cesta na skalní pás a po něm vede až na sedlo Bocca Alta di Vallesinella. Krátce za sedlem se pokračuje po ledovci Vedretta di Vallesinella až pod skalní partie a přes jižní hřeben vybíhající z vrcholu Campanille di Vallesinella. Na tomto místě dochází k prudké změně tváře krajiny – cesta opouští západní úbočí hřebenu, kterému vévodí ledovec a firnové plochy a přechází velmi rychle do skalních úseků ve východní stěně vrcholu Campanille di Vallesinella. Po překonání jednoho delšího strmého skalního výšvihu dobře zajištěného ocelovým lanem obchází cesta východní stěnu Cimy Falkner až na sedlo Bocchetta Alta dei Camosci. Tato část vede většinou po úzké rampě vysoko ve skalních stěnách a bývá především na začátku letní sezony nebezpečná díky mnoha strmým firnovým polím, které ukrývají fixní ocelová lana. V celém tomto úseku jsou jedinečné pohledy na jižně situovaný vrchol Cima Brenta i na hluboko ležící skalní pasáže a na kotlinu s ledovcem Vedretta di Flavona.\nZávěrečná část této cesty obchází ze sedla Bocchetta Alta dei Camosci obloukem k východu jižní rozsochu vybíhající z vrcholu Cima Grosté a pokračuje nakonec poměrně jednoduchým sestupem přes mnoho suťových a skalních polí až k horní stanici lanovky na sedle Passo del Grosté. Od horní stanice je pohodlný sestup pod lanovkou na chatu Rif. Graffer.\nVelice pěkná a zajímavá zajištěná cesta, která spojuje chaty Rifugio Brentei a Rifugio Tuckett. Není příliš těžká a přitom jsou na ní dva úseky typické pro všechny zajištěné cesty ve skupině Brenta – několik desítek metrů vysoké svislé žebříky. Je vhodná i pro méně zkušené vysokohorské turisty.\nSentiero SOSAT začíná u chaty Rifugio Brentei sestupem po značené cestě 323 do kotliny nedaleko pod chatou. Za kotlinou následuje výstup podle značení směrem na chatu Rif. Alimonta až k rozcestí s označením odbočky – Sentiero SOSAT. Za rozcestím pokračuje výstup po krátkých žebřících na široký skalní pás, který obloukem obchází jižní a západní stěny vrcholu Punta di Campiglio. Jedno nízké místo je přitom nutné překonat téměř plazením. Skalní pás v západní stěně končí nad úzkým a hlubokým žlabem. Zde začíná sestup po dlouhém svislém žebříku na dno žlabu, po druhé straně žlabu pak následuje výstup po několika kratších žebřících protilehlou stěnou až na travnatý hřeben. Z něj jsou jedinečné výhledy na vrchol Cima Tosa, na hluboko ležící chatu Rif. Brentei i na celé údolí Val Brenta. Za hřebenem následuje poměrně nenáročný přechod po většinou širokém chodníku západními a severními úbočími vrcholu Punta Massari až na začátek strmého a i v pozdním létě sněhem vyplněného žlabu, který spadá z hřebenových partií vrcholu Cima Brenta. Z těchto míst sestupuje značený chodník mezi velikými balvany a zlomisky do údolní kotliny Val di Tuckett pod ledovec Vedretta di Brenta. Zde je již zdaleka viditelná chata Rifugio Tuckett, kde tato cesta končí.\nTato zajištěná cesta spojuje chaty Rifugio Agostini a Rifugio Pedrotti. Není ani příliš náročná, je však vedena zajímavými skalními pasážemi v jižní části skupiny Brenta. Od chaty Agostini začíná výstup po značené cestě 358 až k dolní části ledovce Vedretta dell Ambiez. Cesta je vedena vlevo pod stěnami Cimy d'Ambiez do horního patra kotliny. Kotlina se obchází obloukem vpravo až pod markantní úzkou štěrbinu Bocca delle Tosa. Výstup úzkým žlabem do štěrbiny zajišťují ocelová fixní lana a žebříky. Další část cesty pak pokračuje po vzdušném skalním pásu, výškové rozdíly se překonávají po ocelových žebřících. Skalní pás končí na sedle Sella della Tosa. Z těchto míst je označena krátká odbočka po hřebínku na blízký vrchol Cima Polsa (2839 m). Je to jedinečné vyhlídkové místo na celý tento úžasný skalní svět v okolí nejvyššího vrcholu Cima Tosa (3173 m) – na skalní věže a cimbuří vrcholů Brenta Alta, Cima Margherita, Campanile Basso (Guglia di Brenta) i do hluboké kotliny s jezerem Lago di Molveno.\nZe sedla Sella della Tosa pokračuje cesta severním směrem podél výrazného skalního žlabu až na ledovec Vedretta della Tosa a sestupem rozsáhlou kotlinou pod vrcholem Cima Margherita. Přechod kotlinou je vyznačen kamennými mužíky. Závěrečná část cesty obchází jižní stěny vrcholu Cima Brenta Bassa a ústí na široké skalní plató, po kterém se dojde ke zdaleka viditelné chatě Rifugio Pedrotti.\nVýchodisko : Rifugio Pedrotti, 2491 m\nCíl : Rifugio Alimonta, 2600 m\nČas : 3 - 3,5 h\nVýškový rozdíl : 600 m\nObtížnost : těžká zajištěná cesta\nVýchodisko : Rifugio Alimonta, 2600 m\nCíl : Rifugio Tuckett, 2272 m\nČas : 5,5 - 6 h\nVýškový rozdíl : 1200 m\nObtížnost : velmi těžká zajištěná cesta\nVýchodisko : Rifugio Tuckett, 2272 m\nCíl : Rifugio Graffer, 2261 m\nČas : 4 - 4,5 h\nVýškový rozdíl : 1300 m\nVýchodisko : Rifugio Brentai, 2182 m\nČas : 2,5 - 3 h\nObtížnost: lehká zajištěná cesta\nVýchodisko : Rifugio Agostini, 2410 m\nCíl : Rifugio Pedrotti, 2491 m\nVýškový rozdíl : 800 m\nZaokrouhlete a sečtěte (17.0 + 43.5) *


Mateřská škola – ZŠ a MŠ Hranice, příspěvková organizace; Hranická 100; 753 61 Hranice IV – Drahotuše\nZákladní údaje o mateřské škole:\nAdresa: ZŠ a MŠ Hranice, příspěvková organizace, Hranická 100\nTelefon: 775 779 573\nZřizovatel školy: Město Hranice\nDatum zřízení: 1. 1. 1994\nKapacita mateřské školy: 50 dětí\nTyp mateřské školy: s celodenním provozem\nProvozní doba: 6,00 – 16,00 hodin\nBc. Nikola Rybková\nMateřská škola zabezpečuje předškolní vzdělávání uspokojováním přirozených potřeb dítěte zaměřené na základy celoživotního vzdělávání. Rozvoj jeho osobnosti probíhá ve spolupráci rodiny a mateřské školy. Nejvýznamnější místo ve vzdělávání zaujímá tvořivá hra, která prolíná spontánními a řízenými aktivitami, které jsou správně vyváženy a dostatečně dynamické.\nRespektujeme zákonitosti psychického i tělesného vývoje dítěte a rozvíjíme jeho zdravé sebevědomí a všestrannost dítěte. Důraz je kladen na dostatek pohybu na čerstvém vzduchu, otužování, správné držení těla, pitný režim.\nPracujeme podle „Rámcového vzdělávacího programu“ pro předškolní vzdělávání.\nMateřská škola úzce spolupracuje se základní školou, a to především v oblasti přípravy předškolních dětí pro vstup do ZŠ.\nNaše děti navštěvují své kamarády v první třídě a pedagogové ze ZŠ pak děti v naší MŠ.\nSportovní dovednosti pak děti předvádějí na pravidelných Tv olympiádách: v běhu, hodu a skoku. V průběhu roku se aktivně zapojují do výtvarných soutěží.\nKulturní akce pro děti pořádá kulturní středisko Hranice, některé divadelní společnosti jezdí s poutavými pohádkami přímo za dětmi do mateřské školy.\nJiž několik let v rámci grantového programu města Hranice pořádáme některé akce /Děti pozor červená, Přírodu chci znát/ spolufinancované městem Hranice.\nVelká pozornost je věnována spolupráci s rodiči, kteří jsou vtahováni během celého školního roku do událostí školy.\nVe spolupráci s KRPŠ tradičně probíhá cyklistický závod, Drakiáda, večerní pochod Drahotušemi, oslava Dne dětí.\nV průběhu roku jsou uskutečňovány různé akce pro děti a rodiče /mikulášská nadílka, vánoční besídka, karneval, besídka ke Dni matek, školní výlet, loučení s předškoláky/.Pracujeme také pro veřejnost /výroba vánočních dárečků pro jarmark, vystoupení dětí ke Dni matek /.\nDbáme, abychom dětem v naší mateřské škole vytvořily pohodové prostředí, děti se cítily maximálně šťastné, spokojené a rády do mateřské školy chodily.\nRozdělení dětí a pedagogických pracovnic:\nMateřská škola je dvoutřídní s celodenním provozem – děti jsou rozděleny do dvou tříd:\ntřída věk pedagogické pracovnice\nI. – Berušky 3 – 5 Nikol Volková\nII. – Sluníčka 5 – 6 Bc. Matějková Michaela\nPřímou výchovnou práci vykonávají 4 pedagogické pracovnice, které mají předepsanou odbornou pedagogickou způsobilost.\nVzdělávání dětí v mateřské škole se uskutečňuje dle školního vzdělávacího programu „Příroda může existovat bez člověka, ale člověk bez přírody nikdy“,\nkterý vychází z Rámcově vzdělávacího programu pro předškolní vzdělávání, vydaného MŠMT ČR. Každá třída má dále samostatný třídní vzdělávací program, který obsahem odpovídá věku, možnostem, zájmům a potřebám dětí konkrétní třídy a svou formou způsobu práce pedagoga.\nSmyslem předškolního vzdělávání je rozvíjení osobnosti dítěte, podporování jeho tělesného rozvoje a zdraví, osobní spokojenosti a pohody, napomáhat mu v jeho chápání okolního světa a motivovat je k dalšímu poznávání a učení.\nPublikoval Administrátor webu 19:31


Mazání na srdce :) - Opravy, servis a pomoc s hodinkami - Chronomag fórum\nJuly 19, 2020 in Opravy, servis a pomoc s hodinkami\nMám rozebraný - teď už spíš poskládaný - náramkový chronograf a potřebuji namazat nulovací srdíčka.\nMoje nejistota spočívá v technologii.\nNejsem si jistý množstvím a správnou technikou nanešení maziva.\nPokud byste byli ochotni podělit se o rady a zkušenosti, byl bych vděčný\nNikdo si srdce nemaže?\njestli ti tedy mohu poradit, tak srdcovku na chronografech mažu a můžeš mazat několika způsoby a několika mazivy.\nVždy se používá minimální množství maziva a přímo na boční stranu srdcovky srdcovky. Je dobré mazivo lehce roztáhnout po straně srdcovky.\nMazat můžeš HP 1300, pak je ale dobrá lázeň v Epilamu a nebo použít Molikote a nebo Jismu.\nLehce roztáhnout se hezky čte asi musím víc trénovat ...\nZaujala mě zmínka o Molykote - já mám Molykote DX a jsem velice spokojený. Mažu tím věci kolem natahování.\nAle že bych to dal na srdíčko u chrona, to mi přijde už dost tuhé.\nasi to budu muset malinko rozvést...\nMazání je věc, která se neustále vyvíjí a mazání čehokoliv jiného než jsou ložiska kol a setrvačky je neustálá změna a vývoj.\nNás je na dílně víc, konkrétně 6 hodinářů a každý má nějaký svůj způsob mazání. Nejčastější odborné debaty jsou právě na toto téma a v podstatě je pořád o čem se bavit.\nZáklad je v různých prováděcích instrukcí od různých výrobců a zde narážíme hned na dva problémy. První je ten, že stejný výrobce ti 10 let tvrdí, že se to musí dělat zrovna takto a jakýkoliv jiný způsob je špatný. Najednou z ničeho nic přijde nová provádějící instrukce, kde to o čem tvrdili, že je špatně je náhle jediný správný způsob. To samé se týká i druhů maziv. Dva stejné stroje dvě rozdílné značky. Mazací plány jsou od sebe značně odlišné.\nPak je tu i to co ti poradí přímo na školení. Takové ty fígle, jak co udělat a jak se na co dívat, aby jsi to měl co nejjednodušší.\nTak pojďme rozebrat HP 1300, Molykote a Jismu jako maziva jedno po druhém.\nHP1300 je jeden z nejlepších olejů, který se na mazání hodinek používá. Mě osobně se s ním maže velmi dobře má velkou soudržnost v kapce a vysokou viskozitu. Jeho barevnou červenou verzi mám pak velmi rád. Vysychání oleje je minimální a při správném množství dokáže olej plnit funkci v hodinkách spoustu let. Ale v případě přemazání třeba ložiska kola, dokáže udělat pěknou paseku. Docela dost díky své viskozitě lepí a dostane-li se pod páku třeba chronografu, který se nepoužívá, tak ji dokáže přicucnout k základně tak, že přestane fungovat např. nulování. Naposled jsem toto řešil na jedněch AP.\nMolykote je v podstatě mazací tuk - vazelína - olej s obsahem aditiva. Dlouhé roky byl v oblibě u různých výrobců hodinek, ale poslední dobou mnozí z nich od něj upouští. Důvodem je postupné oddělování aditiva od oleje. Je to dobře pozorovatelné v olejničkách, kde pokud máš molykote dlouhou dobu, tak se začne po okraji olejničky dělat taková mastná linka. To je právě olej který se oddělil od aditiva. Toto pak způsobuje takové ty známé zatvrdlé vrstvy v natahovacích mechanismech na okrajích páček apod. Údajně pak znehodnocuje čistící vody, což my na servisu nejsme schopni posoudit, odsledovat.\nVýhoda je velmi snadné použití a to že zůstává tam kam to dáš.\nJisma je to, co začínáme po intervenci jednoho nového kolegy používat a seznamujeme se s tím. Vypadá to jako mazací tuk nové generace, který je podstatně řidčí než je Molykote a má i lepší mazací vlastnosti.\nJá osobně na mazání srdíček používám stále HP 1300 a jen sem tam sáhnu po Molykote. Kolega to má obráceně.\nMohlo by se zdát, že Molykote je na srdíčka moc tuhý, ale uvědomme si, že při nulování, úderu nulovací páky na srdcovky, dochází k velkým silám.\nO mazání by se dalo psát a psát a psát...ale je taky zapotřebí něco dělat.\nTak snad takto stačí a pomohlo to.\nMěj se ahoj Ruda.\nMoc děkuji, že ses tak pěkně rozepsal.\nJen se teď nemohu rozhodnout, jestli náhodou nutně nepotřebuju Jismu ...\nSuper čtení , Díky.


Administrativní pracovník/-ice 11000 Kč (Hradec Králové, ESOF, spol. s r.o.) - QPráce.cz\nÚvodní strana / Výsledky vyhledávání / Administrativní pracovník/-ice\nAdministrativní pracovník/-ice (Hradec Králové)\nADMINISTRATIVNÍ PRACOVNÍK/-ICE - PP na dobu neurčitou, nástup možný ihned, zkrácený úvazek 30 hod. týdně (prac. doba 10 - 16 hod.) - Náplň práce: administrativní činnost na recepci účetní firmy, došlá a odeslaná pošta, kontakt s úřady - FÚ, pošta, zakládání dokumentů, kontakt s klientem, zajišťování provozního materiálu - Požadujeme: ÚSO vzdělání s maturitou, práce na PC - word, excel - Nabízíme: stravenky - V případě zájmu zasílejte životopisy na e-mail: hajkova@...\nZadavatel: ESOF, spol. s r.o.\nADMINISTRATIVNÍ PRACOVNÍK - CE Pracovní náplň: - administrativní činnost - tvoření objednávek, nabídek - servis zákazníků - práce s "excelovými" soubory - zadávání dat do interního systému Požadu...\nvčera Trutnov MEKR´S , s.r.o.\nPracovní poměr na dobu určitou s možností prodloužení. Nástup po ukončení výběrového řízení. Náplň práce: příjem, výdej, inventarizace materiálu; nákup a plánování zásob; komunikace a korespondence...\n16. 6. 2018 Náchod BOHEMIA - Trafo s.r.o.\nPRACOVNÍK - CE INFOCENTRA Požadujeme: - Středoškolské vzdělání - Aktivní znalost německého jazyka, případně anglického jazyka - Znalost práce na PC - Znalost Pece pod Sněžkou a Krkonoš - Komunikačn...\n16. 6. 2018 Trutnov Eva Krejčí\nKontakt zasláním životopisu na e-mail kubistova.petra@... Ráno nástup na depu v Rychnově n. Kn., odkud bude doručovatel převezen do Kostelce, kde roznáší poštu, potom již zůstává v Kostelci n...\n16. 6. 2018 Rychnov nad Kněžnou Česká pošta, s.p.\nKontakt zasláním životopisu na e-mail kubistova.petra@... Požadujeme: - min. SŠ vzdělání s maturitou (SOU vzdělání pouze za předpokladu praxe) - výborné komunikační schopnosti a odolnost vůč...\nKontakt zasláním životopisu na e-mail kubistova.petra@... Požadujeme: - NSO/SOU/SŠ - základní znalost práce na PC - řidičský průkaz sk. B - odolnost vůči stresu a fyzické zátěži - k nástupu j...\nKontakt e-mailem marie.hruskova@... - SŠ/VOŠ/VŠ - výborná znalost MS Office, AJ na komunikativní úrovni - důslednost, spolehlivost, zodpovědnost, samostatnost, časová flexibilita - účast p...\n16. 6. 2018 Rychnov nad Kněžnou BOHEMILK, a.s.\nREFERENT/-KA - PÉČE O DÍTÉ - PP na dobu neurčitou, nástup 1.8.2018 nebo dle dohody - Náplň práce: výkon sociálně-právní ochrany dětí - sociální pracovník/ce - dle zákona č. 359/1999 Sb., o sociálně...\n15. 6. 2018 Hradec Králové Statutární město Hradec Králové\n15. 6. 2018 Rychnov nad Kněžnou LogEx logistics s.r.o.\nPřihlášky k účasti na výběrovém řízení posílat na e-mailovou adresu podatelna@... Nástup možný ihned. Předpoklady: - SŠ vzdělání s maturitou - psaní všemi deseti prsty, státní ...\n15. 6. 2018 Rychnov nad Kněžnou Okresní soud v Rychnově nad Kněžnou\nWEB EDITOR/-KA - PP na dobu neurčitou, nástup možný ihned - Požadujeme: pokročilou znalost redakčního systému WordPress, výbornou znalost PHP, (X) HTML, CSS (validní kód, dodržování sémantiky), pov...\n15. 6. 2018 Hradec Králové FORMEDIA CZ s.r.o.\nVŠEOBECNÝ/-Á ADMINISTRATIVNÍ PRACOVNÍK/-ICE Náplní práce jsou administrativní a personální činnosti, komunikace s obchodními partnery a klienty a asistence paní ředitelce. Požadujeme zodpovědnost...\n15. 6. 2018 Jičín Ing. et Bc. Lenka Štichauerová\nDISPONENT/-KA SPEDIČNÍ SLUŽBY - PP na dobu neurčitou, nástup možný ihned - Požadujeme: chuť pracovat, energičnost, loajálnost, komunikační dovednosti, 1 rok praxe v oboru výhodou, jazykové znalosti...\n15. 6. 2018 Hradec Králové LogEx logistics s.r.o.


2022 - Vše pro Bydlení\n4. 7. 2022 Redakce\nMezi hlavní benefity zimní zahrady patří možnost celoročního využívání. V případě pěkného počasí jednoduše odsunete posuvné zasklení a necháte proudit svěží vzduch po celém prostoru zimní zahrady. Zimní zahrady je možno realizovat v hliníkové provedení s minimalistickými […]\n29. 6. 2022 Redakce\nLéto nám konečně ukazuje svoji tvář. Sluníčko hřeje a do žil nám vlévá novou energii, krásné počasí nás přímo vyzývá k toulkám přírodou. No jo, ale co si obout? Nohy se v botách paří, pásky často dřou. […]\nKonečně jsme se dočkali slunečných dnů! Když se ale příjemné teploty překlenou v letních měsících v nesnesitelná vedra, je na čase hledat možnosti ochlazení. Vyzkoušejte naše tipy, jak se vyhnout přehřátí organismu a zdravotním rizikům… Ochlazujte […]\nHučení, pískání, šumění nebo praskot v uších, odborným názvem tinnitus trápí značnou část populace. Jde o nepříjemný stav, jenž může ve výsledku vést až k psychickým problémům. Zjištění důvodu a následná léčba tinnitu jsou velmi […]\nS koncem topné sezóny přichází pro majitele rodinných domů spousta prací a kontrol, které je potřebné provést. Tento článek nabízí checklist, kterým se můžete řídit. Jen s kvalitní kontrolou a údržbou budou všechny systémy ve vašem domě […]


DANIEL LANDA – ŽITO TOUR DOJEZD » Hudba-Koncert (Vstupenky online)\nDANIEL LANDA – ŽITO TOUR DOJEZD Hudba-Koncert\nÚvod » Program » Hudba-Koncert » DANIEL LANDA – ŽITO TOUR DOJEZD\nV listopadu 2016 představí opět show s podiem uprostřed zimních stadionů. Na ŽITO TOUR DOJEZD zazní opět ty největší hity Danovy kariéry a samozřejmě také písně z nového alba.\nDaniel Landa nastartoval úspěšnou sólovou kariéru, rámovanou více než 1 200 000 prodaných CD, milióny zhlédnutí jeho písní na kanálu Youtube, desítkami koncertů ve velkých halách, množstvím nejrůznějších českých hudebních cen. Značné pozornosti a četných repríz se dočkaly jeho muzikály Krysař, Tajemství, Touha a naposledy opera Klíč králů. V září 2015 uspořádal Velekoncert v pražských Letňanech, kde představil novou desku s názvem ŽITO.


Volkswagen skončí s prodejem spalovacích motorů nejpozději v roce 2035 | REFRESHER.cz\nVolkswagen skončí s prodejem spalovacích motorů nejpozději v roce 2035\nNěmecká automobilka chce mít zároveň do roku 2050 nulovou uhlíkovou stopu.\n27. červen 2021, 17:29 Čas čtení: 0:33\n27. červen 2021, 17:29\nNěmecký výrobce automobilů Volkswagen se se světem podělil o své plány do budoucna. Mezi lety 2033 a 2035 chce definitivně ukončit prodej spalovacích motorů. Po Audi je to druhá německá automobilka, která tento týden ohlásila své plány na zavedení stoprocentní elektrifikace.\nAudi končí s benzinem i naftou. Poslední auto se spalovacím motorem vyrobí v roce 2025Audi končí s benzinem i naftou. Poslední auto se spalovacím motorem vyrobí v roce 2025\nPrvotní ukončení prodeje benzínových, naftových a plynových agregátů plánují jen v Evropě. Klaus Zellmer ze společnosti Volkswagen AG řekl, že v Americe, Africe a Asii bude tato změna ještě několik let vstupovat do platnosti.\nTento rok se k elektromobilitě vyjádřilo už několik automobilek. Ford by chtěl mít plně elektrický vozový park do roku 2030, Honda do roku 2040. Zmíněné Audi spěchá a chce této mety dosáhnout nejpozději do roku 2026.\nKonec spalovacích motorů si však nepředstavují jen automobilky, ale i země. Například Norsko by chtělo provoz benzinových a naftových aut zakázat již od roku 2025, Francie v roce 2040 a Velká Británie ještě o 10 let později.\nZdroj: theverge.comNáhledový obrázek: Volkswagen


První prohřešky na dětských táborech - Zlínský deník\nCelkem 70 kontrol, které se zabývaly zajištěním dětské rekreace, v kraji vykonali od minulé středy do pátku hygienici. Výsledek? První prohřešky.\nVe třech případech v kategorii ubytování dětí, 2 ve zdravotnické dokumentaci dětí a jeden v obecném v zajištění podmínek. Oproti minulým kontrolám už udělili jednu pokutu ve výši 3000 Kč, dvakrát za dostačující považovali kontroloři domluvy.\nCelkem v předchozích dnech na táborech a podobných akcích bylo skoro 10 tisíc dětí. Hygienici to uvedli na svých webových stránkách.


Za co, soudruzi, za co? Komunistické důchody & estébácké výsluhy |\nHomeHistorieZa co, soudruzi, za co? Komunistické důchody & estébácké výsluhy\n30/09/2021 Historie 2\nInterpeloval jsem ministra vnitra Jana Hamáčka (předseda ČSSD) a ministryni práce a sociálních věcí Janu Maláčovou (místopředsedkyně ČSSD) ohledně důchodů a výsluh bývalých příslušníků Státní bezpečnosti i členů ÚV KSČ. Abychom získali nějaká tvrdá data pro naši diskusi o snížení důchodů či výsluh komunistické stranické a bezpečnostní nomenklatury, znovu otevřené návrhem Mariana Jurečky.\nJen ministerstvo vnitra za posledních 14 let ve své gesci vyplatilo průměrně cca 900 bývalým příslušníkům StB skoro jednu miliardu a 360 milionů Kč. Údaje o tom, kolik bylo vyplaceno před rokem 2007 prý resort nemá k dispozici. Stejně tak, kolik se vyplácelo příslušníkům politického aparátu SNB…\n(Logickým odhadem před rokem 2007 zrcadlově obdrželi “důchodci” z řad StB adekvátně vysokou částku (tj. 1 360 000 000 Kč), či spíše vyšší.)\nMaláčová za MPSV suverénně tvrdí, že ČSSZ neví, komu z nomenklatury ÚV KSČ (chtěl jsem i nomenklaturu krajskou) a z řad příslušníků StB vyplácí jaké důchodové dávky. A za co, to neví také. Nevěřím tomu, právní předpisy pro výplaty nomenklatuře jsou přece k dispozici. Jinými slovy, budu se tomuto fenoménu i nadále věnovat.\nPro úplnost uvádím, že jsem chtěl také vědět, kolika členům komunistické stranické nomenklatury ČSSZ vyplácela důchodové dávky ještě v roce 2020. (Při vědomí, že do ÚV KSČ bylo na XVII. sjezdu KSČ v březnu 1986 zvoleno 134 členů, 32 kandidátů, 11 + 11 členů předsednictva a sekretariátu ÚV KSČ, 52 členů ÚKRK.) Nic, nic, nic. MPSV je totálně pokryl. Opravdu se ČSSZ nezajímá komu, na základě čeho a hlavně proč se vyplácejí důchody? Podivné…\nMaláčová také odmítla uvést, kolika se v jejím resortu vyplácí bývalým příslušníkům komunistické tajné policie a v jakém objemu.\n(Pokud u útvarů StB sloužilo před rokem 1989 na 15 000 osob a MV jich vyplácí cca 1000, zbývá asi 14 000 důchodů. Když vynásobíme částky z MV (fluktuace vymaže úmrtnost) dojdeme za roky 2007-2020 k částce větší než 15 mld.)\nU nejvyšší stranické nomenklatury tudíž může jít o částku minimálně o řád vyšší. Překvapivé? Hrůzostrašné? Ne, realita.\nStydím se, že komunistické kádry takto zneužívají naší polistopadové velkorysosti (hlouposti) a bojovníci za svobodu a demokracii živoří s minimálními důchody. Pokud vezmeme třeba jen část důchodů funkcionářům zločinné a zavrženíhodné KSČ za jejich službu totalitnímu režimu a dorovnáne průměrné důchody všem těm členům 3. odboje, odpůrcům režimu, politickým vězňům a disidentům, ještě nám spousta finančních prostředků zbude na další potřebné projekty!\ndůchody jsou placeny ze sociálního pojištění, tedy jinými slovy, pokud máte uzavřeno havarijní pojištění na auto a jste komunista, tak vám pojištění podle Žáčka být vyplaceno nemá. Myslím, že je to naprosto stupidní názor Žáčka, jak někdo mohl nechat něco tak hloupého zde vystavit.\nToto sociální pojištění ovšem není pojištění, ale daň. Při srovnání třeba se zmiňovaným havarijním pojištěním je to snad jasné. Žáček kritizuje různé výsluhy a pak to, že ministerstvo odmítá sdělit informace. Současný socialistický důchodový systém nemá moc smysl nějak analyzovat a opravovat, ten je třeba zrušit. A nahradit skutečným sociálním pojištěním.


Na podzim lidé vysadí do krajiny stovky nových stromů - Ekolist.cz\n17.8.2017 12:08 | PRAHA (Ekolist.cz)\nZ ovocných dřevin se budou sázet krajové odrůdy, které se u nás pěstovaly zhruba do poloviny minulého století a po té téměř zanikly. Ilustrační snímek.\nNadace podporuje návrat původních druhů dřevin do krajiny a obcí, protože se lépe přizpůsobily místním podmínkám a jsou odolnější vůči nepříznivým vlivům než nepůvodní dřeviny. Mezi vysazenými stromy proto budou lípy, jeřáby, duby, jilmy nebo břízy. Z ovocných dřevin se budou sázet krajové odrůdy, které se u nás pěstovaly zhruba do poloviny minulého století a po té téměř zanikly.\nJejich výsadba do alejí a veřejně přístupných sadů mimo jiné přispěje k zachování pestrosti ovocných odrůd, zajištění potravy pro hmyz a další živočichy či zkrášlení míst v období květu.\nSázet stromy letos chtělo 33 obcí, škol, spolků a dalších organizací, finanční příspěvek od nadace obdrželo čtrnáct z nich (v jedné obci získali grant dva různí žadatelé). Pět míst k výsadbě vybrala veřejnost v internetovém hlasování Stromy místo letáků, které je podpořeno společností Makro.\nPřečtěte si článek Nemáte zahradu ani sad? Nevadí, vyrazte na-ovoce.cz\n„V této iniciativě se již osmým rokem snažíme motivovat naše zákazníky k odběru elektronických letáků. Za každého zákazníka odebírajícího elektronický leták, věnujeme Nadaci Partnerství dvacet korun. Hlasování rozhodlo, že nashromážděné finance letos poputují do Prahy, Bakova nad Jizerou, Pusté Polomi, Měcholup a Vrchlabí,“ vysvětluje Romana Nýdrle ze společnosti Makro.\nNadace Partnerství se výsadbou stromů zabývá dlouhodobě. Od roku 2004 se díky finančním příspěvkům nadace a dobrovolné práci aktivních lidí podařilo v České republice vysadit téměř 58 tisíc stromů a keřů. V roce 2016 se díky nadačním příspěvkům vysadilo 880 stromů a keřů na 20 místech republiky.


Škola - Základní škola Semice\nRozvrhy pro šk. rok 2021/2022 nebo *.pdf\nSpecifické symboly pro platby na účet školy\nVážení rodiče a milí žáci naší školy, zde naleznete další informace z MŠMT k chodu školských zařízení od 13.9.\nKe stažení ZDE (106.4 kB)\nNadále platí povinnost nosit ochranu nosu a úst ve společných vnitřních prostorách školy (žáci mají chirurgickou roušku, nanoroušku nebo respirátor, zaměstnanci školy respirátor). Po usazení žáků ve třídách si mohou ochranu úst sundat. Ti žáci, kteří se testování nepodrobí mají ochranu dýchacích cest po celou dobu přítomnosti ve škole.\nVe třídách se bude pravidelně větrat a také se budou dezinfikovat lavice, kliky dveří apod. Žáci si mají možnost mýt ruce mýdlem, které je k dispozici v každé třídě a na toaletách. U umyvadel jsou také k dispozici jednorázové utěrky.\nMožnosti Historie Zpětná vazba Donate Zavřít\nVítejte na stránkách ZŠ Semice\nPočet žáků: 242\nPočet tříd: 11\nPočet učitelů: 19\nAsistent pedagoga: 8\nŠkolní asistent: 2\nOddělení školní družiny: 3\nOddělení školního klubu: 3\n2. třída - Plavání.\nŽáci z druhé třídy úspěšně dokončili plavecký výcvik.\nVaření na přání\nOd 1.9.2021 naše školní jídelna zavedla novinku. Každý měsíc si žáci jedné třídy odhlasují, jaké jídlo se v jídelně uvaří. Tento měsíc hlasovala 9. třída. Jejich výběrem byla pizza\nVyužití nové techniky ve vaření\nZačali jsme vařit polévku novou kulinářskou technikou.\nProjekt EDBA - bezpečně do školy\nAkce 2021⁄2022Zobrazit více\nAkce 2020⁄2021Zobrazit více\nSlavnostní ocenění naší kolegyně Mgr. Zdeny Miksové ve Valdštejnské zahradě\n1. třída - Vysvědčení.\n1. třída - Den dětí.\nNaše škola oslavila „DEN DĚTÍ“ sportovní akcí.


Volvo S90 2.0 D5, 173 kW, Naftový, 4x4, Automatická převodovka | Driveto.cz\nVolvo S90 2.0 D5, 173 kW, Naftový, 4x4, Automatická převodovka\nVůz Volvo S90 je vybaven naftovým motorem o objemu 2 l, s výkonem 173 kW napojeným na automatickou převodovku. Výkon tak uspokojí i náročnější řidiče. Zrychlení z nuly na sto za 7 s vás příjemně zatlačí do sedačky. Maximální rychlost dosahuje impozantních 240 km/h. Motor je vybaven filtrem pevných částic (DPF), což snižuje emise, ale může mít nákladnější servis. Moderní motory se bez něj ale už neobejdou. Pro víkendové pobyty na chatě nebo dovolenou vám 500 l zavazadlového prostoru postačí. Trvalý pohon všech kol vám zajistí stabilitu vždy a všude. Délkou 5 m už se nejedná o kompaktní vůz do města, takže budete muset být při parkování do úzkých mezer opatrnější.


Zděšený poslanec ČSSD: Takhle to po Rathovi nejde, nemůžeme lidem na oči | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Politika » Poslanecká sněmovna » Zděšený poslanec ČSSD: Takhle to po Rathovi nejde, nemůžeme lidem na oči\n„Máme tu známé usnesení Ústředního výkonného výboru ČSSD. Dnes odpoledne zasedání krajského výboru, tak já předpokládám, že na základě usnesení ústředního výboru dojde k vyvození politické odpovědnosti celého krajského stranického vedení a že bude vyhlášena nová konference a příprava primárek na novou kandidátku do krajských voleb,“ řekl ParlamentnímListům.cz optimisticky Milan Urban před středečním jednáním krajského výkonného výboru strany.\nOdejdeme, když odejdou jiní...\nUž za pár hodin ale bylo jasné, že nic z toho, co by si přál, se nestalo. Na několikahodinovém jednání krajského výkonného výboru sociální demokracie totiž bylo schváleno usnesení, které by se dalo shrnout: Jsme připraveni odstoupit, ale neodstoupíme, dokud neodstoupí krajští radní.\nA snad pro jistotu, aby krajští radní něměli příliš velké nutkání odstoupit, podpořila krajská výkonná rada ČSSD do boje o post hejtmana Rathovu dosavadní náměstkyni Zuzanu Moravčíkovou. Zkrátka politickou zodpovědnost, ani přes doporučení ústředního vedení ČSSD, za kauzu Rath nikdo nepřijal.\n...takhle žádat o důvěru občanů nelze\nRozhodnutí rady Urbana znechutilo. „Sebereflexe středočeského vedení ČSSD nula,“ konstatoval pro ParlamentníListy.cz evidentně rozladěný poslanec. „Žádná nová konference, žádná nová kandidátka, žádné odstoupení,“ definoval výsledek několikahodinového jednání Urban.\nTo, že středočeské vedení strany konstatovalo, že odstoupí, pokud odstoupí krajští radní, považuje Urban za taktiku oddalování. „Bohužel, sebereflexe nenastává, obroda také ne, takže sociální demokracie ve středních Čechách bude dále ztrácet. A okamžik, kdybychom mohli znovu prosit občany po nějaké očistě o důvěru, je v nedohlednu,“ dodal Urban.\nNení možné mít tady dvě ČSSD\n„Teď už bude muset zřejmě zasáhnout vedení strany,“ nevidí jiné řešení Milan Urban: „Protože Ústřední výkonný výbor ČSSD vyzval krajské vedení k odstoupení, a to se nestalo.“\nJak přesně by mělo vedení ČSSD postupovat, nicméně Urban v tuto chvíli upřesnit neuměl. „To teď neumím říct. Nejdříve by se asi mělo vyjádřit politické grémium, protože ta situace je vážná. Je to smutný příběh a je to situace, která dál poškozuje nejen středočeskou ČSSD,“ míní Urban.\n„Prostě nemohou být dál dvě sociální demokracie, jedna ve středních Čechách a druhá celostátní,“ přidává Urban rozhořčeně.\nStředočeské vedení chce problém vysedět\nSpekulovat o tom, zda krajská rada odstoupí a tím naplní podmínku, kterou si pro své odstoupení klade vedení středočeské ČSSD, Urban nechtěl. „To je otázka co radní v pondělí na zastupitelstvu udělají. Ale v každém případě nebylo přijato žádné usnesení, které by umožnilo vyhlášení nových primárních voleb pro kandidátku do krajských voleb,“ shrnul Urban.\n„To je zřejmě taktická varianta středočeského vedení sociální demokracie, které chce ten problém vysedět,“ dodal Urban.\nTen na dotaz ParlamentníchListů.cz zatčení Ratha nepovažuje za pochybení jednotlivce. „Nemyslím si, že by kauza Davida Ratha bylo selhání jednotlivce. Ve Středočeském kraji došlo k různému prorůstání všelijakých struktur do stranických orgánů,“ konstatoval poslanec.\nNásledně popsal, jak prorůstání zájmových struktur do ČSSD vypadá. „Někteří se stali místopředsedy, někteří jsou na stávající kandidátce do krajských voleb. A já si myslím, že kauza Rath je systémová chyba, za kterou nese zodpovědnost současné vedení sociální demokracie,“ drtí spolustraníky Urban kritikou.\nStřední Čechy? Společenství funkcí, strachu a peněz\n„Já určitě nebudu nikoho jmenovat, ale že to bylo společenství funkcí, strachu a peněz, o tom si myslím už dnes nikdo nepochybuje. Že si tam sociální demokraté umí dosadit některé lidi, tak to je také pravda. A co horší, celé to fungovalo na modelu počítání hlasů pro různé konference. Volební matematika uvnitř ČSSD tak byla pokřivená v tom, že se dávali dohromady lidé, kteří za to pak byli odměněni funkcemi, možná penězi a někteří samozřejmě jednali ze strachu o svoji budoucnost,“ popsal fungování ČSSD kolem Ratha Urban.\nKritikou za liknavý přístup Urban nešetřil směrem k celorepublikovému vedení ČSSD. „Já myslím, že nemůže vedení dělat to, že říká: Nějak si to tam vyřešte v těch středních Čechách. Vedení do toho musí nějakým způsobem zasáhnout. Zatím je ale to vedení bezradné.\nPodle mého to vyžaduje zásah a dohled nad tím, co se děje ve Středočeském kraji. A je nutné učinit pokus nastolit v sociální demokracii jiné mechanismy, jinou atmosféru. Pak se teprve můžeme pokoušet získávat ztracenou důvěru voličů. A to bez zásahu ústředního vedení ČSSD bude podle mého obtížné,“ uzavřel Urban.\n"Richard Dolejš (předseda středočeské ČSSD) potvrzuje, že je obyčejnej aparátčík, politický Hujer!" píše na svém facebookovém profilu pro změnu poslanec ČSSD Jaroslav Foldyna.\n"... Od Grosse ..přes Ratha ..pořád ..jen Hujer. Měl šanci ukázat, že už se v politice něco naučil, neukázal," dodává Foldyna.\nČSSD , Rath , Urban , Rathovo zadržení , Moravčíková


Jakou rychlostí proletí asteroid 2012 DA14 kolem Země? | Odpovědi.cz\nJakou rychlostí proletí asteroid 2012 DA14 kolem Země?\nZajímalo by mě jakou rychlostí proletí asteroid 2012 DA14 kolem Země, 15-16. Února 2013, podle simulace. Případně kolik asteroid obsahuje železa. Přeci cca 35 000km není daleko a zemská gravitace může na objekt působit už o něco dříve než ukazují simulace, kde se může změnit trajektorie v kolizní kurz. Nechci nic zakřiknout, ale nejspíš by to odnesl oceán a způsobilo to velkou vlnu tsunami..\nZajímavá: Označit otázku jako zajímavou 1Pro koho je otázka zajímavá? odpovídámež\npodle mě by bouchnul už v atmosféře - neni zas tak velikej - tenkrát někde na sibiři naposled něco takhle řachlo - CCCP to ututlala a až po letech se tam dostali vědci a přinesli zprávu na veřejnost - http://www.youtube.com/…\nApofis bude asi horší :D\nAno máš pravdu. stačí nepatrná iniciace čehokoliv a ke srážce se Zemí by mohlo dojít. Dráha asteroidu je více než blízká. Srážka by měla obrovské následky ale, nikoliv globální !\nNěkde jsem četl, že v takovém případě by se uvolnilo tolik energie jako z vodíkové bomby o síle cca 200 MT TNT.\nV Americe je kráter z minulosti, který má průměr 1200m a udělalo ho těleso o průměru cca 50 m. Tento asteroid má průměr cca 130 m !\nJeště k těm bludům o tunguském "meteoritu" .\nVýbuch způsobilo těleso ( dosud se stále tápe co to bylo) v roce 1908 !!!! To ještě vesele vládl car Mikuláš (nevím kolikátý) takže Voloďa to nekryl a bylo 10 let před výstřelem z Aurory ! Těleso vybuchlo ve vzduchu a naštěstí v neobydlených oblastech Sibiře v té době tehdejšími prostředky, téměř nedustupné oblasti řeky Podkamenné Tungusky . Také existuje hypotéza že UFOuni zasáhli a odklonili tento meteorit do těchto neobydlených oblastí, jinak by spadl na Evropu.\nHypotéz je ale velmi mnoho včetně havarie UFO, dopadu zbytků komety a já nevím čeho všeho. Odpovídám z hlavy , kdo chce ten si to najde.\nPrvní výpravu do této oblasti uskutečnil akademik Kulik až v roce 1921 !! Tedy 13 let po dopadu a 3 roky po výstřelu Aurory na začátku občanské války v čerstvě vzniklém SSSR.\nSice to přímo nesouvisí s otázkou, když ale vidím ty cancy nedá mně to.\nAsteroid má průměr 44 m a má hmotnost 120 000 tun (zaměnil jsem to). je tedy velikostí podobný tomu prehistorickému co spadl v Americe .\nA ta rychlost je u asteroidů někde kolem 16 - 17 km/sec.\nZměny v roce 2012 (7 odpovědí)


Neapol - Levnocestování.cz\nNeapol z Prahy na víkend za 938 Kč! (letenky tam i zpět)\nPokud rádi plánujete dopředu, už teď si u aerolinky EasyJet můžete rezervovat podzimní letenky do italské Neapole. Termínů za cenu 938 Kč je víc, pokud zvolíte ten námi vybraný, v Itálii strávíte říjnový víkend. Zůstávat přitom nemusíte pouze v Neapoli,\nNeapol z Vídně na víkend za 690 Kč! (letenky tam i zpět)\nVíkendový výlet můžete podniknout do slavné Neapole! Byla by přitom škoda zaměřit se jenom na město, když poblíž máte takové atrakce jako Pompeje či Vesuv. Doporučujeme nahlédnout do našeho průvodce po Neapoli. Na výlet se vydáte v sobotu navečer s\nNeapol z Prahy na víkend za 1011 Kč! (letenky tam i zpět)\nKdo viděl Neapol, nemůže být nikdy smutný. Tato moudrá slova jednoho dne pronesl německý básník Goethe a tím posunul toto italské město na pomyslný seznam míst, které je třeba alespoň jednou za život navštívit. Teď k tomu máte perfektní příležitost\nIschia z Prahy na týden za 1990 Kč! (letenky tam i zpět, včetně odbaveného zavazadla)\nNádherné zátoky, historické hrady a italská kuchyně. Že to zní jako ideální dovolená? Díky těmto letenkám za velice výhodnou cenu se můžete podívat na italský ostrov opředený legendami a užít si výlet, na který jen tak nezapomenete. Celý týden se\nIschia z Prahy na týden za 2490 Kč! (letenky tam i zpět, včetně odbaveného zavazadla)\nLáká vás cestování po vlastní ose, ale rádi byste i tak do tepla? V tom případě jsou pro vás letenky z Prahy do Neapole a zpět za 2 490 Kč ideální volbou. Zůstat můžete v samotném městě (inspirovat se můžete\nIschia z Prahy za 1990 Kč! (letenky tam i zpět, včetně zavazadla)\nHledáte tip na zajímavý výlet z Prahy? Pak by pro vás skvělou volbou mohly být letenky z Prahy do Neapole a zpět za 1 990 Kč. Můžete zůstat v Neapoli, za nás by to ale byla škoda, neboť město samotné\nŘím a Neapol z Prahy na víkend za 1980Kč! (obě letenky + jízdenka)\nUdělat si velmi zajímavý výlet můžete díky spojení dvou levných letenek. V pátek odletíte do Říma, kde budete mít celý den na prohlídku. Večer (nebo v sobotu) pak zamíříte do Neapole, odkud se v neděli vrátíte zpět do Prahy. Vzdálenost\nNeapol z Prahy o letních prázdninách za 1260Kč! Prozkoumejte Pompeje, Sorrento a Capri! (letenky tam i zpět)\nPokud hledáte tip na nezapomenutelný Vánoční dárek, skvělou příležitostí by pro vás mohla být dnešní sleva na letenky od EasyJetu. Tu můžeme využít i k návštěvě Neapole (já pro názornost zvolil prodloužený víkend v červenci, ale termínů je více a\nTip na dárek: Květnové Pompeje, Sorrento a Capri z Prahy na víkend za 1270Kč! (letenky)\nHledáte zajímavý tip na vánoční dárek pro vaše blížké? Skvělou volbou by pro vás mohly být víkendové letenky z Prahy do Neapole a zpět za cca 1270Kč. Ta sice příliš nezaujme (až na velmi levné a hezké oblečení), ale v\nPompeje na víkend z Prahy za 1230Kč! (letenky tam i zpět)\nHledáte tip na zajímavý výlet z Prahy? Skvělou volbou by pro vás mohly být víkendové letenky z Prahy do Neapole a zpět za cca 1230Kč. Samotná Neapol sice příliš nezaujme (až na velmi levné a hezké oblečení), ale v jejím


ŽENA-IN - Netradiční vánoční květinová aranžmá\nNetradiční vánoční květinová aranžmá\nVánoční svátky už doslova klepou na dveře, a pokud ještě nemáte promyšlenou vánoční výzdobu, přicházíme s inspirací. Tentokrát o květinách.\nVánoční svátky už doslova klepou na dveře, a pokud ještě nemáte promyšlenou vánoční výzdobu, přicházíme s inspirací.\nTentokrát nebude řeč o tradičních betlémech, svícnech a věncích, ale o květinách. Věřte, že i vánoční květinová výzdoba může vystihovat váš osobitý životní styl a navodit vánoční atmosféru.\nKdo si zakládá na tradicích, dá jistě přednost osvědčené kombinaci červené a zelené. Pro romantiky, kteří rádi podlehnou hřejivé atmosféře, se ideálně hodí zlatá barva, kdy celkový dojem aranžmá podtrhují zlaté doplňky jako korálky, stužky a drátky. Květiny v tomto stylu jsou křehké, voňavé, aby odrážely jemnou romantickou duši. Dojem modernosti zase navozuje dnes tolik populární bílá barva, a aranžmá jsou pak ovlivněna minimalistickým stylem. Zastánci moderních interiérů určitě sáhnou po designových orchidejích.\nKlasika v dnešní době\nI když milovníci tradic použijí klasickou kombinaci červené a zelené, nemusí se omezit jen na vánoční hvězdy, ale mohou zkusit něco nového.\nVelmi svěží mohou být aranžmá díky využití nepříliš známé květiny Euphorbia fulgens. Květenství Euphorbia fulgens se nejlépe vyjímají v pevně vázaných biedermeierovských kyticích. Díky dlouhému stonku lze tuto květinu postavit i do vysoké vázy. Euphorbia fulgens pochází z Mexika, původní barva květů je oranžová, šlechtěním však vznikla celá řada dalších barevných variant, včetně smetanové, žluté, červené, růžové, bílé a lososové.\nPokud patříte mezi romantiky a chcete i interiéru dodat nádech jemnosti a hřejivosti, laďte ho dozlatova. O Vánocích nebude ani velmi hojné využití této barvy působit kýčovitě. A třpytivé odlesky zlaté barvy v tlumeném osvětlení nadchnou každou romantickou duši. Takovou atmosféru dokonale podtrhnete například lahodně vonícím šeříkem a líbenkou (Eucharis).\nŠeřík symbolizuje něžnost první lásky a city všeobecně. Právě jeho bílé květy jsou pro vánoční aranžmá ideální. Šeřík je nejen okouzlující, ale i nádherně voní. Mnoho lidí vnímá vůni šeříku jako svěží a ovocnou, a proto je řezaný častou výzdobou domácností. Kvůli mimořádné vůni se esence šeříku využívají při výrobě parfémů a mýdel.\nBílá je barvou nevinnosti, dokonalosti a čistoty a v přeneseném významu i čistých a jednoduchých linií moderního designu. V současné bytové architektuře je jednou z nejpopulárnějších barev. Bílá ale také navozuje zimní atmosféru, protože je barvou sněhu. A sníh rozhodně v představě dokonalých Vánoc nesmí chybět. Bílé barvě se připisují i další atributy spojované s Vánocemi – celistvost, otevřenost, pravda a vlídnost. Stejně jako roste popularita bílé v moderních interiérech, šíří se i obliba orchidejí. Exotické květiny, dříve považované za velice luxusní zboží, jsou dnes běžně k dostání a právě letos mohou dotvořit atmosféru vašich moderních Vánoc.\nKvěty orchidejí podněcují fantazii, jsou exotické, výrazné, nádherně tvarované, zdobené pozoruhodnými vzory v pestrých barvách. K velmi vyhledávaným orchidejím patří rod Cymbidium. Jako řezaná květina je velmi trvanlivá a oblíbená pro množství květů na jednom stonku. Některé odrůdy dokonce i voní. Velké oblibě se orchideje Cymbidium těší především v období Vánoc – jejich jedinečné květy vytvářejí pohádkovou atmosféru a přímo svádějí k oslavě svátků.\nPro mnohé může být překvapením, že květy orchideje rodu Phalaenopsis jsou stejně trvanlivé jako úchvatné – vždyť tyto výrazně exotické květy s jemnou kresbou vypadají nesmírně křehce. Phalaenopsis je krásná jako tajemný exotický motýl. Název Phalaenopsis doslova znamená připomínající můru. Tyto orchideje nalezneme v celé řadě barevných variant, zejména bílé, růžové a žluté. Květy jsou svojí barvou, tvarem a kresbou tak ojedinělé, že mohou stát ve váze i zcela samotné.\nKrásné Vánoční svátky s květinami vám přeje Holandská květinová kancelář.\nnádherné jako na svatbu\npěkné vánoční aranžmá, na slavnostně prostřený stůl květiny patří\nMiluju kombinaci bílých a zelených květů.\nKytiček dostanu, protože mǎm svátek, takže na stole nechybí\nkytičky krásné, ale já to takhe nenačančám\nkrásné, já na toto nejsem dost šikovná\nKvětinovou výzdobu mám ráda!\nVelmi hezké.Mám ráda květiny.Nejraději bych měla květiny všude.\nživé květiny v tuto dobu na slavnostně prostřeném stole jsou super... na naší vánoční tabuli nechyběly\nMoc pěkné, květiny mám ráda.\nMě chcípne všechno. Kupuju už jen břečťany v akci za 29,-, aby mi to pak nebylo líto při vyhazování. Fakt se snažím, hnojím, přesazuju, ale dřív nebo později umřou do jedné. A dlouho předtím mi to ještě dávají sežrat ve stadiu "mám poslední lísteček, ty krutá!"\nkrásné,mě ted na vánoce rozkvetl jen vánoční kaktus\nty amarylisy jsou nádherné


Klasicismus, budoucnost a týden mladých interpretů na JAMU | Brno – město hudby\n18. únor 2013, 7:00\nSmysl sci-fi názvu projektu zaměřeného na historickou interpretaci staré hudby mi zůstal zcela utajen. Význam spojení Zpět do budoucnosti se dá v této souvislosti vysvětlit jen za cenu velmi kostrbatých myšlenkových přesmyček. Těžiště večera spočívalo jednoznačně ve druhé, jasně klasicistní polovině, především ve Štěpánově koncertu pro kladívkový klavír.\nInterpretkou sólového partu byla Ilona Růčková, která se tvorbou Josefa Antonína Štěpána podrobně zabývala. Jeho Koncert pro kladívkový klavír a orchestr Es dur objevila v hudebním archivu arcibiskupského zámku v Kroměříži a připravila jej k vydání tiskem (JAMU 2012). Tady je hned potřeba říci, že Štěpán na titulní stránce rukopisu uvádí "per clavicembalo", ale Ilona Růčková podrobně a přesvědčivě vysvětluje, proč sáhla po kladívkovém klavíru (na základě interpretačních pokynů v partituře a dobových nejasností v názvosloví). Jen mi není jasné, proč tyto informace nebyly alespoň ve stručnosti obsažené v programu, který byl zaplácnutý informacemi vhodnými spíš do obecné tiskové zprávy o celém projektu Back to the Future. Tato událost byla věnovaná především interpretaci staré hudby (ale podíleli se na ní i výtvarníci, jednalo se o mezioborovou akci). Viditelným výsledkem bylo mimo jiné rozmístění orchestru vycházející ze starých vyobrazení. Postavení prvních a druhých houslí proti sobě a viol a violoncell mezi nimi připomnělo Vídeňské filharmoniky. Specialitou posilující houslový "stereoefekt" bylo separátní umístění dvou kontrabasů – každý stál na jedné straně za houslemi.\nIlona Růčková hrála opravdu poučeně, bylo vidět, že věc dokonale zná ze všech stran, což by vlastně mělo být běžné. J. A. Štěpán v partituře vypsal (respektive nechal vypsat) i kadence, ale myslím si, že ani tak se nejedná o závazné a nedotknutelné části kompozice. Možná by nebylo od věci pokusit se dotvořit koncert vlastními kadencemi, třeba i v současnějším duchu (podobně jako například Gidon Kremer).\nJeune Orchestre Atlantique je studentský orchestr, který pracuje ve Francii a působí v něm i několik studentů JAMU. Jeho členové se střídají i v dirigování, pro páteční večer tento úkol připadl houslistce Stéphanii-Marii Degand. Výkon orchestru byl velmi dobrý především ve druhé, ryze klasicistní polovině koncertu. Buď se v ní hráči víc našli, nebo ji víc cvičili. Zvolím mírně optimistický kompromis a budu si myslet, že ji více cvičili, protože se v ní víc našli. Hráli s jistotou, chyby je ještě stále možné přičíst studentským, a tedy pochopitelným nedokonalostem. Horší to ovšem bylo s první polovinou – v dílech rodiny Bachů se objevovala řada nedokonalostí, především v pomalých a tichých pasážích, které jsou spolehlivým indikátorem interpretační úrovně. Dirigentsko-houslistický výkon Stéphanie-Marie Degand ale opravdu oceňuji, především ve fuze úvodní Sinfonie d moll a samozřejmě v sólovém partu houslového koncertu Bacha otce.\nZpět do budoucnosti! Wilhelm Friedemann Bach: Sinfonia d moll, F 65, Johann Sebastian Bach: Koncert pro housle g moll, BWV 1056R, Carl Philipp Emanuel Bach: Sinfonia č. 4 G dur, Wq 183/4, Josef Antonín Štěpán: Koncert pro kladívkový klavír a orchestr Es dur, Jan Křtitel Vaňhal: Symfonie d moll, Bryan d1. Stéphanie-Marie Degand – hudební nastudování a housle, Ilona Růčková – kladívkový klavír, Jeune Orchestre Atlantique. 15. 2. 2013, Besední dům, Brno.


Stolní chladící vitríny | Eldos Ostroměř - servis a prodej chlazení\nGastro vybavení / Stolní chladící vitríny\nStolní chladící vitríny jsou vhodné pro celou řadu použití. Firma NORDline pečlivě sleduje požadavky ze strany zákazníků a připravuje pro ně modely na míru jejim potřebám. Možná i vy jste provozovatelem, nebo se chystáte provozovat restauraci, cukrárnu, pizzerii, rychlé občerstvení atp. Pokud ano, tak jistě oceníte naši nabídku vysoce kvalitních stolních chladících vitrín od ověřeného výrobce značky NORDline!\nS využitím námi nabízených stolních vitrín budou potraviny a cukrovinky v těch nejlepších rukou. Nabídněte svým zákazníkům to nejlepší. Prezentujte své zboží s pomocí vysoce kvalitních chladících vitrín.\nNabízíme autorizovaný servis na stolní chladící vitríny značky NORDline.\nBěžná cena 19 878 Kč\nBěžná cena 22 963 Kč\nBěžná cena 23 133 Kč\nBěžná cena 21 287 Kč\nBěžná cena 32 852 Kč\nBěžná cena 15 098 Kč\nBěžná cena 19 164 Kč\nBěžná cena 54 951 Kč\n45 414 Kč bez DPH\nBěžná cena 12 872 Kč\nBěžná cena 14 481 Kč\nBěžná cena 46 522 Kč\nZnačka NORDline nabízí špičkové vybavení pro firmy a menší provozy. U svých modelů klade velký důraz zejména na vysokou kvalitu provedení a dlouhou životnost. Při výrobě nejen stolních chladících vitrín využívá těch nejmodernějších technologií a postupů. Právě díky tomu se produkty této značky těší velké oblibě.


Barlow čočka Bresser 1,25″ 2x SA ★ Astro obchod\nObchod → Okuláry → Barlow → Barlow čočka Bresser 1,25″ 2x SA\nBarlow čočka Bresser 1,25″ 2x SA\nHlídat dostupnost - Barlow čočka Bresser 1,25″ 2x SA\nSA Barlow 2х Bresser nabízí dvojnásobné zvětšení každého okuláru Vašeho dalekohledu. Barlow čočka je speciálně určena pro klasický upínací průměr okuláru 1,25″. SA Barlow 2x Bresser zaručuje jasný obraz v celém zorném poli bez podstatných barevných aberací. Veškeré součásti jsou vyrobeny ze špičkového skla s vícenásobnými antireflexními vrstvami. Pomocí SA Barlow 2х lze ohniskovou vzdálenost objektivu zvýšit tak, že bude možné podrobně zkoumat povrch Měsíce, planetární disky a mnoho dalších unikátních objektů. Objektiv se dodává v kvalitním ochranném obalu.\nUživatelská recenze - Barlow čočka Bresser 1,25″ 2x SA


V Evropě je málo zemí tak svébytných, jako je Irsko. Už sám ostrovní charakter jednoznačně ohraničuje, kde Irsko začíná a končí, a svou polohou je, snad s výjimkou Islandu, �nejvystrčenější� stranou od masy obydlených evropských zemí. Místní specifika podtrhuje i klima � není snad oceáničtějšího klimatu než v Irsku. Cosi jako předpověď počasí zde zcela postrádá smysl � říkat každý den v televizi, že zítra bude proměnlivo s občasným deštěm, je zbytečné a unavující � má význam předpovídat jen jevy, které nejsou ani konstantní, ani zcela nepravidelné. Typická irská povětrnost (to slovo se zde výborně hodí, neboť chladný, vlhký a velmi silný vítr fouká téměř nepřetržitě) spočívá v tom, že na jednom místě viditelného sektoru oblohy prší, zatímco na jiném prosvítá slunce modrým otvorem v mracích a po zbytku se divoce prohánějí jakési mlhooblaky či jejich cáry. Teplota v průběhu roku kolísá v typickém případě mezi pěti a patnácti stupni, srážky podle místa mezi tisíci a pěti tisíci milimetry ročně (Čechy dělají po příjezdu dojem slunné a horké, polostepní země).\nV takovémto klimatu nemůže nic uschnout ani zmrznout, spíše tak chronicky nastydnout a prolézt revmatismem (s trochou děsu si představuji irské národní světce, jak ve svých kamenných poustevničkách vrzají artritickými klouby; někdy si nejsem zcela jist, zda keltské pohany nezaujalo na křesťanství nejvíc vypravování misionářů o ohni a plamenech pekelných ve spojení s hrozbou, že tam stejně všichni přijdou). Toto klimatické specifikum umožňuje pěstovat nejrůznější velmi exoticky vyhlížející subtropické rostliny, nejlépe tak z Chile, Tasmánie, Nového Zélandu či jižní Číny. Naše ovocné stromy například v Irsku nerostou - podnebí je na ně příliš oceánické. Na zahrádce před irským domkem roste povětšinou palma či yucca (v typickém případě novozélandská Cordyline), okolo je něco lišejníku. Lesy jsou plné zdivočelých rododendronů, gunner a dalších exotických rostlin - původní vegetace je velmi chudá a střízlivá a upomíná tak na flóru jižních Čech či šumavských rašelinišť - irských rostlin, které u nás nerostou, je jen několik málo. Ještě chudší je původní fauna - značná část původních zvířat je už dávno vyhubená, mnohé druhy v Irsku ani nikdy nežily - Irové vždy s pýchou uvádějí, že na jejich ostrově nejsou hadi, ba ani slepýši (svatý Patrik je totiž proklel a oni se vrhli do moře; bohužel to řečený světec neudělal např. s masově se vyskytujícími a krvelačnými muchničkami, které tam řádí hůře než v sibiřských bažinách).\nČecha asi nejvíce zaujmou velké kolonie mořských ptáků na západních útesech a polodivoce se potulující koně a hovězí dobytek v některých částech vnitrozemí. Množství ovcí pak dodává celému ostrovu onu atmosféru naivní bezmyšlenkovitosti a potřeštěnosti kombinované s plachostí, mírností a fatalismem. Celkově vzato je průměrná irská krajina (stejně jako průměrná krajina anglická) oproti průměrné středoevropské neobyčejně krásná a romantická. I relativně nízké kopce (nejvyšší hora má něco málo přes tisíc metrů) tu nabývají charakteru velehor (alpínské pásmo tu začíná ve čtyřech stech metrech a scenérie typu Vysokých Tater nejsou po celém ostrově vzácností; obdobné �zmenšení měřítka� se vyskytuje na ostrovech téměř pravidelně, ve Středomoří měly mnohé ostrovy nejen vlastní malé velehory, ale v relativně nedávné minulosti i malé formy slonů s výškou jen kolem jednoho metru - i rozmanití shetlandští a islandští poníci jsou proporčně přiměřeně menší).\nKombinace četných hor, jezer, kamenných zídek, pasoucího se dobytka, močálů a ruin dává poznat, odkud že brala romantická literatura i krajinomalba své inspirace, které působí v našich kontextech jakoby neskutečně � v Irsku však je polosesutá zeď s gotickým oknem, obrostlá břečťanem a rozmanitými kapradinami a zrcadlící se v hladině jezírka naprosto všednodenním úkazem. Irsko zaujme zejména tím, že je jedinou zemí, kde se úzce proplétají středomořské rysy se severskými. Dalo by se říci, že obě zóny by (při trošce myšlenkového násilí) tvořily v Evropě dvě víceméně poloměsíčitě ohraničené oblasti, přičemž oba jejich výběžky by se protínaly právě v Irsku. Mediteránní pocit tu posiluje hojnost exotické vegetace a absence mrazů, katolicismus s hojností soch, božích muk a lurdských jeskyní, chov oslů (dnes už k ničemu praktickému nejsou, ale z tradice se drží dál), volně pobíhající až toulaví psi, omítnuté domy a obsesivní bílení zídek a plotů, jen mírný pořádek a pracovní tempo, ponechávání ruin opuštěných domů v krajině, sklon ke konspiraci, zbojnictví a významná úloha rodinných vazeb a v neposlední řadě i pozdní hospodářský rozkvět, synchronizovaný s �Jihem�, nikoli se �Severem� Evropy.\nNaopak �skandinávské� rysy jsou tu zastoupeny zejména glaciálně formovanou krajinou s morénami a kary, hojností rašelinišť a vůbec spíše severskou faunou a flórou, v podstatě �norským� klimatem, nízko začínajícím alpínským pásmem, vikingskou periodou v minulosti i tradicí pití piva a kořalky oproti mediteránnímu vínu. Sami Irové Středoevropana zaujmou už morfologicky. Ne tak tradičně zdůrazňovanou ryšavostí (rezavá je tak stěží pětina populace, ale hnědá či černá barva vlasů dává znát, že se jedná v zásadě o velmi tmavě ryšavou, i téměř všichni kojenci jsou alespoň lehce nazlátle narezlí, oproti typicky bledým, téměř průsvitným nemluvňatům anglickým), jako spíše světlou růžovostí kůže, která by se kdekoli jinde než uprostřed mlh záhy spálila (školou povinné holčičky ve školních uniformách, z jejichž sukní vyčnívají nožky barvy frankfurtských párečků, a upírající na příchozího normovaný modrozelený pohled pod nazlátlými kadeřemi budí dojem, že vznikly klonováním). K celkovému habitu patří i tupé nosíky a masivní rty, pihy, časné šedivění vlasů a sklon k tloustnutí (ten je patrný i ve Walesu a zdá se být jednou z typicky keltských vlastností, patrných dobře i u nás, oproti germánské, třeba anglicko-holandské štíhlosti).\nOstatně se zdá být v Irsku hojně a v rozpuku zastoupen živel země, přízemnost v jejím příjemném aspektu, jakési plebejství a �pašíkovství� celé kultury (výraz �praseckost� by se četla jednoznačně negativně, ale kult prasete u Keltů, Římanů a Indů s jeho symbolickými konotacemi ukazuje právě tu veselou, vitální a zemitě podsaditou stránku celé věci, která je v Irsku markantně patrná). Ostatně Čechy spojují s Irskem, nepochybně přes keltské kořeny, i dvě nečekané společné reálie � přežívání dud jako hudebního nástroje až do novověku a výroba jaternic a jelit (tyto patří pod názvem white pudding a black pudding k repertoáru tradiční irské snídaně, od těch českých se liší snad jen větší dávkou muškátového květu).\nJe pozoruhodné, že v Irsku vznikl z místních zdrojů, zcela bez jakékoli indické imigrace, vlastní typ nomádů zvaných �travellers� se všemi k tomu příslušejícími atributy �cikánství� - původně kočovali v zaplachtovaných vozech a opravovali kotle a hrnce, dnes putují v pěkných přívěsech tažených terénními auty a pracují jako sezónní dělníci. Tito lidé jsou neméně růžoví a pihovatí než majorita obyvatelstva (průměrný Čech působí v Irsku dosti �začernale�) a názorně ukazují, že �býti nomádem� není ani tak záležitost národnostní jako spíše společenská funkce, do níž je někdo �zatlačen�. Typově nelze přehlédnout obrovský genetický podíl Irů na bílé americké populaci, pěknými ukázkami irského typu byli třeba Kennedyové. Rovněž lze těžko pominout obrovský vliv Irů na americké reálie - americké bary a saloony byly přímými potomky irských pubů - jakási obdoba tradičního �mužského domu� s rozmanitými trofejemi, �kultovními� sochami a fotografiemi. Irský vkus a irskou gestiku lze v americké snadno rozeznat.\nIrská vášnivost, plebejství, přátelství, srdečnost a bezprostřední otevřenost se zde podivným způsobem spářila s anglicko-puritánskou důstojností, zásadovostí a přetvářkou a dala tak vznik kvalitativně novému typu falše (málokterý národ kromě Irů ve své většině emigroval mimo vlastní území - po velkém hladomoru koncem čtyřicátých let 19. století se, jak známo, větší část obyvatelstva postupně vystěhovala do Spojených států).\nNení účelem tohoto článku suplovat lekci irské historie, ostatně stále jsou ještě v prodeji podrobné a čtivé Dějiny Irska ze série Lidových novin. Některé detaily je však těžko pominout. Irsko nebylo nikdy zemí, která by se z vlastních sil sjednotila - není tedy jen �slovanská nesvornost�, ale i nesvornost keltská (naši obrozenci, např. Karel Havlíček Borovský, poměry v Irsku a tamní snahy o emancipaci bedlivě sledovali). Bylo posléze jediným územím, které nebylo nijak ovlivněno římským impériem, kam bylo křesťanství zaneseno bez jediného mučedníka. Svatý Patrik či lépe řečeno Patricius, byl prostý římský občan z Británie a jeho misijní nadšení překonalo všechny překážky �pohanů�, nepřesahující ostatně občasné zfackování či oloupení. Irská národní povaha je bytostně religiózní, to jest také pověrčivá. Lidové čarování podnes zcela nevymizelo, pod hlohovými keři sídlí rozmanití skřítci a různé noční přízraky se plíží kolem trosek a zdí.\nV dobách na kontinentě nejtemnějších, tedy v 7. a 8. století, bylo Irsko se svou sítí klášterů, pousteven a škol zdaleka nejkulturnější zemí Evropy a místem, kde latinská i řecká vzdělanost přežívala a dále se rozvíjela (byla to ovšem éra bez měst, ta původní irská kultura nikdy nevytvořila a vždy zůstala kulturou venkovskou). Paralelně k církevní učenosti zde přežívaly i tradiční keltské instituce, zejména poezie a právo (starý právní systém měl pozoruhodné paralely se starým právem indickým, např. instituci pětigenerační velkorodiny či rituální hladovění poškozené strany na prahu viníka jako prostředek k vynucení práva), které se vzhledem k �šetrné� christianizaci postupně amalgamovaly s latinskou tradicí (Irsko znalo i vlastní písmo, tzv. ogamské, vyvinuté ještě v předkřesťanských dobách, jednotlivé hlásky byly vyjadřovány různým počtem čárek kolem svislé linie, jejich délkou a eventuálním zešikmením, tento systém zápisů asi vznikl jako vzdálený ohlas hláskového písma z kontinentu, ale zcela se od něj lišil; k psaní delších textů se ale nehodil). Irští mniši pak byli významným misijním činitelem a nositeli kultury v celé kontinentální Evropě, zejména pak v německých zemích (irsko-skotské misie), byť jednotlivé kláštery byly relativně daleko na východ - ve Vídni, ba i v Kyjevě. I k nám ostatně přinesli křesťanství irští mniši (zachovávající mnohé zvyky a rituály poněkud odlišné od římských) a sv. Cyril s Metodějem přišli do v zásadě už christianizované země.\nSlavná minulost je na ostrově vidět na každém kroku - počínaje spoustou megalitických památek po obrovské kamenné irské kříže a trosky nesčetných gotických opatství (reformační činnost si tu svou drsností hledá sobě rovné - tatík Žižka byl proti anglickým dekatolizátorům lidumil a šetrný ochránce historického dědictví). K naprosto charakteristickým dominantám každé irské vsi patří zbořeniště kláštera (anglická gotika, na rozdíl od irské, se dochovala většinou neporušená) s hroby okolo i uvnitř, ozdobenými replikami staroirských křížů, někde zůstala stát i charakteristická okrouhlá kamenná obranná věž, ne nepodobná minaretu (ještě jednu podivnou paralelu s islámskou architekturou jsem postřehl � známý hrad Bunratty má ve svém průčelí íván, charakteristický výklenek prostupující několik pater typický pro perské stavebnictví; kde se tam vzal, Bůh suď).\nLíčit zde na malém prostoru celou historii postupného ovládnutí Irska Anglií, začínající v 13. století a zcela ukončené roku 1691, by nemělo smysl. Jeho celková koncepce byla následující - angličtí králové se pokoušeli v Irsku usazovat anglické a skotské osadníky, což se však s výjimkou Ulsteru a okolí Dublinu prakticky nikde nepodařilo, zejména pak v západní části země, pusté, neúrodné a nepřístupné (genetický podíl mimoirského obyvatelstva je podnes minimální). Práva Irů a katolíků (oba pojmy posléze splynuly) byla postupně oklešťována, až poklesli v letech 1691 až 1829 v zásadě téměř na úroveň tažného dobytka. Je dobře si uvědomit, že naše �úpění pod Habsburkem� bylo naprostým žertem proti britskému panství v Irsku a divoká nenávist k Angličanům je na ostrově doma dodnes. Přitom se ovšem na celém ostrově anglicky mluví a několik posledních keltsky mluvících enkláv na Aranských ostrovech a rozmanitých poloostrovech a výběžcích čítá jen asi padesát tisíc lidí (je zajímavé, jak právě na takových výspách se udržely i ostatní keltské jazykové ostrovy � Walles, Bretaň, ostrovy u skotského pobřeží).\nNárodní identita se zde pojí ne s jazykem jako u nás, ale s náboženstvím. Katolictví bylo v minulosti, zejména pak v 18. století, neuvěřitelným způsobem perzekvováno, bohoslužby se děly v adaptovaných chlévech, v živých plotech, u dolmenů atd. (kostely, pokud jaké zbyly, dostali irští anglikáni, pozdější Church of Ireland). Klérus byl periodicky pronásledován a nucen ke konverzím, což provedla i prakticky celá irská společenská špička, pokud nebyla přímo vyhubena. Tím se stali Irové národem, skládajícím se prakticky jen z chalupníků a venkovského proletariátu, který se proti útlaku bránil jen veselou myslí, bezstarostností, hojnou konzumací alkoholu a lidovou hudbou (irští lidoví zpěváci byli jako přímí pokračovatelé dávných bardů Angličanům obzvláště trnem v oku; jejich vliv byl neobyčejný a úchvatná a dnes opět oživená irská muzika zřejmě způsobila, že se na ostrově �vážná� kontinentální hudba vůbec neujala). K aktivnějším obranným prostředkům patřilo intenzivní rozmnožování (nikde jsem neviděl tolik dvojčat jako v Irsku) a organizování rozmanitých spiknutí a povstání, nesených tajnými organizacemi (známí byli v 18. století tzv. �bílí chlapci� � white boys). Pro irská povstání bylo typické, že většinou ztroskotala na nějaké organizační chybě či laxnosti a byla potlačena. Nicméně Irsko po staletí bylo sudem prachu a britská vláda se děsila možnosti postupně španělské, francouzské a později německé invaze, která by byla Iry nadšeně přivítána.\nTěžko si přes veškerou podobnost krajiny i řeči představit protikladnější povahy, nežli je irská a anglická. Germánský organizační um, obchodní tvrdost, asketické sklony a touha po expanzi (u Angličanů sice v trochu jiné podobě než u Holanďanů či Němců, ale přece rozeznatelná) nikdy nezapustily kořen. Angličané zde obsadili niku �vznešenosti� tak jako v koloniích. Tento odstup je patrný už na architektuře � anglický dům, malá pevnost s mnoha plastickými výstupky (na rozdíl od víceméně hladkého irského), popř. anglo-irský zámek hemžící se drápovitými výběžky, tuto distanci hezky dokresluje. (Tvrdí se, že �rubovou� stránkou panského práskání jezdeckým bičíkem byl a je masochistický podtón sexuálního prožívání u tohoto národa - v rámci rovnováhy je nutno být občas zpráskán i sám; britské elitní internátní školy, líčené jako malá dětská inferna, byly zřejmě pro tento pocitový svět dobrou průpravou. Rovněž se zdá, že na britských ostrovech je procentuálně více homosexuálů než na kontinentě - jak známo �ostrovní efekt� může měnit frekvenci některých genů v populaci. Na každý pád nevědomé podtóny tohoto typu výrazně přispívají k soudržnosti společenství v rozmanitých klubech a univerzitních kolejích.)\nIrský jazyk byl pochopitelně pro Angličany zcela nesrozumitelný a dnešní místní jména spočívají v přibližném napodobení zvukové stránky původního názvu, často víceslovného, někdy i v přichýlení k nejblíže znějícímu anglickému slovu (řekněme jakoby Horní Počernice byly poněmčeny na Ortscheritz). Jak se které místní jméno vyslovuje, cizinec neodhadne téměř nikdy. Původní irský jazyk je sice nominálně hlavní úřední řečí, ale většina lidí jej zná jen ze školního vyučování, asi v té míře jako my kdysi ruštinu. Státní dokumenty se nicméně formulují irsky a obyvatelé v původních jazykových regionech se těší rozmanitým úlevám, zejména daňovým. Irsky tištěné noviny lze sehnat velmi těžko (na rozdíl od Irska např. ve Walesu je původní řeč živá a všechny nápisy důsledně dvojjazyčné � Wales dělá celkově dojem starodávnosti a odlehlosti, všudypřítomný modrý kámen jaksi asociuje archaično �kamenných� dob). Že keltské jazyky podléhají vlivům jiných, není vcelku divu. Jejich komplikovaná gramatika i fonetika je činí málo způsobilými pro novověké úřadování a denní použití a na poslech znějí neobyčejně podivně (waleština v psané podobě se svými nakupeninami souhlásek dobrodružně i vypadá).\nDnešní Irsko překvapí neobyčejným hospodářským růstem a vzestupem, založeným hlavně na exportu piva a strojírenských výrobků (nicméně stopy někdejší bídy jsou ještě místy vidět, byť tradiční kamenné domky s rákosovou střechou a proutěnými ploty jsou dnes už pouze ve skanzenech a rozvalinách). I irská tradiční kuchyně, nijak oslňující (pro chudé řekněme šťouchané brambory s mlékem, pro zámožnější totéž s dušeným skopovým a zeleninou), je dnes zcela vytlačena plejádou mexických, italských a orientálních restaurací (brambory, ač amerického původu, v Irsku zcela zdomácněly a anglicky se jmenují irish potatoe; v bezmrazném Irsku zplaňují i na mezích jako trvalky). Co vlastně způsobilo náhlý vzestup, je předmětem diskuse i v ekonomických kruzích, na každý pád je celý fenomén spojen s hospodářským vzestupem evropského �Jihu� a také s pádem moci katolické církve v Irsku, který byl časově přesně shodný s pádem moci komunistických stran ve východní Evropě (tento fenomén dějinných synchronicit zemí, které spolu nemají žádnou rozumnou příčinnou souvislost, je ještě markantnější na paralelitách vývoje zemí Dálného východu a Evropy).\nCírkev v Irsku na přelomu osmdesátých a devadesátých let náhle ztratila někdejší vliv a prestiž v rychle za sebou propuknuvších aférách (její moc byla v minulosti velká, v padesátých letech iniciovala jakýsi �mccarthismus po irsku� s cenzurou umění i školství), byly povoleny rozvody i antikoncepce (potraty jsou podnes ilegální) a země vyrazila do konzumně finančního reje. Pozoruhodné je, že vůči Severnímu Irsku neexistuje žádná hranice, kterou jsem si představoval jako nějakou obdobu železné opony � britská vláda vychází z předpokladu, že Irsko je součástí impéria, byť samo tvrdí opak, a tudíž zde hranici ani celní bariéry nezřídila. Nicméně mříže, drátěné sítě a kamery na veřejných budovách i oddělené čtvrti katolíků a protestantů na severu mluví samy za sebe.\nČasto nadhazovaná otázka, zda terorismus a islám jsou nějak příčinně spojeny, dostává v tomto regionu novou dimenzi � odpověď je ta, že asi stejně jako terorismus a křesťanství, to jest jen lokálně a málo. Irsko vyprodukovalo přímo či nepřímo celou plejádu světově významných osob, zcela neúměrně své velikosti a lidnatosti. Jen zcela namátkou: Beda Venerabilis, Duns Scotus Eriugena, J. Swift, G. Berkeley, O. Wilde, G. B. Shaw, J. Joyce, J. F. Kennedy a řada dalších. Má-li euroatlantská civilizace svůj střed, je to zcela nepochybně Irsko.


Marian Kechlibar 3. díl: Porodnost v sousedních afrických regionech je obří. A populační přetlak vedl v historii většinou k expanzi. - Svobodné Universum\nPrávě se nacházíte: Home / Všechny příspěvky / Společnost / Marian Kechlibar 3. díl: Porodnost v sousedních afrických regionech je obří. A populační přetlak vedl v historii většinou k expanzi.\nMartina: Opět bych zacitovala z manifestu o záchraně Evropy před populismem, o kterém byla řeč v předchozí části našeho rozhovoru, protože nám to možná pomůže přiblížit se k vysvětlení, co tím tito spisovatelé chtěli říci. „Evropa byla opuštěna dvěma velkými spojenci, kteří ji v minulém století dvakrát zachránili před sebevraždou. Jeden z nich je za Lamanšským průlivem, druhý za Atlantikem. Kontinent je zranitelný vůči nestoudnému zasahování Kremlu. Evropská myšlenka se nám rozpadá před očima.“ Opět jsme u evropské myšlenky, je vám už teď jasnější, co se nám rozpadá?\nMarian Kechlibar: Není. Myslím, že v rámci evropských národů je velmi nízká vůle k další integraci a že proces stále těsnější unie, který je zakotven už v římských smlouvách z padesátých let, narazil na své prosaditelné meze. Právě jsem četl rozhovor s vnukem Winstona Churchilla. On je „remainer“, ale přesto říkal, že snaha o čím dál větší integraci byla přesně tím, co Británii vytěsnilo ven, že v zásadě neopustila EU úplně z vlastní vůle, ale že nebyla schopna skousnout to, co se po ní požadovalo nebo do čeho byla tlačena.\nMartina: Generál Andor Šándor zde toto téma vzpomenul a říkal, že osobně, se svými zkušenostmi, se domnívá, že spojená evropská armáda je nesmysl.\nMarian Kechlibar: Jestli je to nesmysl a zda se to někdo pokusí reálně vybudovat, to jsou dvě různé věci. Ale myslím, že toto se zadrhne v nějaké velmi časné fázi. Dokonce myslím, že třeba i Německo a Francie, které nedávno v Cášské dohodě deklarovaly snahu více integrovat své ozbrojené složky, narazí na zásadní rozpory v mentalitě těchto národů. Němci se extrémně neradi pouštějí do zahraničních misí. V obyvatelstvu je silný pacifismus. Po druhé světové válce mají pocit, že by měli zůstat doma. A Francouzi naopak zahraniční mise dělají jak na běžícím páse, mají zájmy v půlce Afriky a v několika dalších státech. A moc neváhají tyto zájmy podpořit nasazením armády. Jak a kdy se tyto dva přístupy smíří? Nakonec část hodnoty armády spočívá v tom, že je nasazena v praxi na bojišti. Proto jsou Francouzi vojensky lepší než Němci, mají víc zkušeností a asi na každého jejich vojáka bylo stříleno. Jak chcete toto integrovat? To si úplně neumím představit.\nManifest intelektuálů za záchranu Evropy před populismem je jedním velkým milostným dopisem statu quo\nMartina: Říkal jste, že manifest tří desítek osobností možná vznikl ze zklamání z toho, že už se integrace nebude příliš konat. Ale zarazil mě ještě další výrok manifestu. „Naléhavě musíme bít na poplach proti žhářům duše a ducha, kteří si od Paříže po Řím se zastávkami v Barceloně, Budapešti, Vídni a Varšavě chtějí udělat táborák z našich svobod. V těchto městech se vyskytují ti, kteří nesouhlasí bezvýhradně s politikou EU.“ Jestli je toto odpověď, tak já bych ji bohužel tedy četla tak, že kdo nesouhlasí bezvýhradně s politikou EU, je označen za žháře duše a ducha. Dá se to číst jinak?\nMarian Kechlibar: Je překvapivé, že tam zařadili i Barcelonu, protože katalánský nacionalismus je relativně krotký, nikdy se nedopouštěl násilností, na rozdíl od baskického, proto si toho také prosadil méně. Baskové mají například oddělené rozpočty, zatímco Katalánci odvádějí své daně víceméně do Madridu a dostávají zpět jenom část.\nMartina: Je zajímavé, co vás zaujalo, to mě ani nenapadlo, ale…\nMarian Kechlibar: V těchto dlouhých výčtech má člověk tendenci vypnout mozek, ale když se na ně soustředí, tak zjistí, že tam jsou občas zajímavé prvky. A právě to, že je tam jmenována Barcelona, mě překvapilo, protože katalánský nacionalismus je velmi mírný a v zásadě prounijní. Oni by velmi rádi měli nezávislý stát, ale jako součást EU. Jsou také docela obchodně zasíťováni a izolace ze společného trhu by pro ně byla bolestivá.\nMartina: Vy můj matematický analytiku. Ale mně momentálně jde spíš jenom o vyznění. Jak to vnímáte?\nMarian Kechlibar: To vím, ale ještě jsem k tomu chtěl něco říct. Mám pocit, že celý manifest je jedním velkým milostným dopisem statu quo. V tom se skrývá stagnace a zkostnatění. Jaký je průměrný věk těchto signatářů? Není to náhodou kolem 70?\nMartina: Pokud bychom vzali ty, které jsem v předchozí části vyjmenovala, tak u tří z nich bychom se asi dostali k tomuto věku.\nMarian Kechlibar: Nechci se jim posmívat. Mají své životní zkušenosti a podobně. Ale není to moc reprezentativní ani z hlediska průřezu intelektuální vrstvou Evropy.\nMartina: Vy jste se v tom případě také musel cítit jako žhář duše a ducha, když jste napsal, že migrace může udeřit s ještě větší silou.\nMarian Kechlibar: Vidím čísla, tak přece nebudu lhát. To dlužím svým čtenářům, abych jim nemazal med kolem huby, nebo nenasazoval růžové brýle.\nPorodnost v sousedních afrických regionech není žádným tajemstvím. Tento populační přetlak je ohromný a v historii většinou vedl k expanzi.\nMartina: „Vidím čísla.“ Ostatní je nevidí? Odkud je máte? Z jakých dat čerpáte?\nMarian Kechlibar: Zrovna porodnost v sousedních afrických regionech není žádným tajemstvím a je otázkou pár minut si to naklikat, podívat se na populační pyramidy a na aktuální prognózy. A na to, že starší prognózy to spíše podhodnocovaly. Asi to nedělá každý, nevzbudíte se ráno s myšlenkou na populaci v Nigérii. Většina lidí má jiné starosti. A pak jsem já, kterého to napadne.\nAle tento populační přetlak je ohromný. A v historii populační přetlak většinou vedl k nějaké expanzi. Dokonce i s nájezdy Vikingů, o kterých si dnes myslíme, že byly primárně loupežně motivované, to tak primárně stoprocentně nebylo. Bylo to tak, že přišlo lepší klima, a na pobřeží Norska a Dánska se začaly rozrůstat rodiny, takže už se tam pomalu nevešly. Tak mladší synové odcházeli zaprvé si zaloupit a za druhé se někde usadit. A osídlili například kus Irska, Island a podobně. Tento vzorec vidíte v historii stále. Vidíte ho v tom, jak Británie expandovala z maličkého ostrůvku. Podíváte-li se na glóbus, tak to je maličký ostrůvek – a jak velkou říši svého času obsadila.\nMartina: Takže si myslíte, což jste napsal, že z tohoto důvodu se bude část Afriky stěhovat do Evropy?\nMarian Kechlibar: Minimálně by o to stála. Otázkou je, co s tím uděláme. Lecčemu se dá ubránit. Středověké Japonsko se ubránilo mongolským nájezdům. Padesát dalších států ne. Ale středověké Japonsko se ubránilo. Pravda, za pomocí tajfunu, kterému říkají kamikadze, božský vítr, ale podařilo se jim to. Je to otázka rozhodnutí.\nMartina: Ale už máme určité indicie, jak na to reaguje evropská politika.\nMarian Kechlibar: Vysoce pokrytecky. Je krásné vidět spor mezi Macronem a Salvinim, kteří se opravdu nemají rádi. Macron delší dobu kritizoval Salviniho za jeho přístup k migraci. Salvini mu to začal vracet tím, že ho upozorňoval, kde všude na hranici stojí francouzští četníci a vracejí Afričany zpět. Když to udělal několikrát, tak Paříž prostě zmlkla, protože je pravda, že na jednu stranu deklaruje vznešené myšlenky a na druhou stranu hraniční přechody se Španělskem jsou obsazené a jenom hlídají, jestli tam nejde někdo tmavší pleti a zda je tam legálně.\nPro zmírnění migrace bychom mohli zvýšit tresty za pašování lidí\nMartina: Hovoříte o tom, že evropská politika na to reaguje čistě pokrytecky. Tak co s tím mohou dělat lidé, kteří nás právě poslouchají? Těm se to třeba nelíbí a jsou na jedné straně okřikováni jako extrémisté – a argumenty, že u nás vlastně ještě téměř nikdo není, a tak dále. Zároveň člověk nechce odbrzdit situaci tím, že začne šířit paniku. Ale na druhé straně, je už čas na paniku? Je už čas na panikaření?\nMarian Kechlibar: Jsme tranzitní země. Naše sociální systémy nejsou zas až tak přitažlivé, ale jsme tranzitní země, tak to je. Neustále zde jsou záchyty. Myslím, že jednou z věcí, které bychom mohli reálně dělat, je zvýšit tresty za pašování lidí. V Bulharsku za to akutně hrozí tak 20 let. To je prostě činnost ohrožující životy ve velkém měřítku a myslím, že by na ni mělo být takto pohlíženo.\nMartina: Bude to stačit?\nMarian Kechlibar: Bude to mít nějaký vliv. Chtělo by ho nějak změřit, ale pár odstrašujících případů by mohlo stačit minimálně na to, abychom byli méně tranzitním územím.\nMartina: Jak odhadujete, že by mohla Evropa vypadat za pár let? Co se může pravděpodobně dít, pokud se budou naplňovat vaše prognózy?\nMarian Kechlibar: Myslím, že dojde k silné resurgenci protimigračních hnutí v těch zemích, které jsou zasažené. Což znamená třeba Španělsko. Dlouho jsem četl teorie o tom, jak je Španělsko imunní vůči posunu k pravici a vždy jsem se tomu hrozně smál. Říkal jsem si: „Ti lidi jsou naivní.“\nNějaké množství cizinců každý národ vstřebá. Ale od určité viditelné hranice se začínají vytvářet paralelní společnosti, které mohou být neškodné, nebo také ne.\nMartina: Víte, co mi vrtá hlavou? Právě jste popsal situaci stále silnějšího rozpolcení v zemích, které jsou přímo velmi zasaženy a zatíženy přílivem migrantů. Ale zajímalo by mě, jak jsme se my dostali do situace neuvěřitelného rozpolcení společnosti, o čemž se hovoří stále intenzivněji. Ale na začátku 90. let všechno vypadalo tak dobře. Vše vypadalo normálně, začaly vznikat klasické strany, pravice, levice, ty nestandartní poměrně brzy odpadly a zdálo se, že vývoj bude v pořádku. Kde se to všechno zvrtlo? Je to ovlivněním zvenčí, migrace, ukrajinská krize, arabské jaro, které se zvrhlo v arabskou krizi, evropská politika, nebo je to něco uvnitř?\nMarian Kechlibar: Myslím, že to je realignace. To je proces, kdy se politická strana začíná přizpůsobovat novým podmínkám v realitě. To se stalo mockrát, akorát se to děje nanejvýš jednou za generaci a půl, takže to úplně bezprostředně nevidíme. Kontinentální Evropa má nějakou demokratickou tradici starou necelých 200 let a za tu dobu se zde řešily takové otázky, jestli má mít šlechta nějaké privilegované postavení, nebo zda si mají být všichni rovni. A to dělilo společnost úplně stejně jako dnes. Nebo jestli mají mít katolicky věřící větší oddanost vůči papeži, nebo vůči psané sekulární ústavě, což bylo tak kolem roku 1870 ohromným tématem a dělilo to společnosti až do té míry, že to bránilo lidem se navzájem brát. Dnes je to úplně zapomenuto, protože se reálné poměry změnily, papež si nenárokuje žádnou sekulární moc a podobně.\nStejně tak je tomu u otázky kulturní identity. Nějaké množství cizinců každý národ vstřebá. Ale od určité viditelné hranice se začínají vytvářet jakási paralelní společnosti, které můžou být neškodné, nebo také ne. V Americe fungovala čínská města a podobně a nebyl to zásadní bezpečnostní problém. Ale třeba takový Molenbeek v Bruselu zásadní problém je. A některé východní státy nestojí o další Molenbeek – a to zase štěpí politiku, protože je pravda, že k zastavení migrace je potřeba poměrně tvrdých prostředků. Pro začátek třeba střežit hranice a vracet lidi. Ale ne každý na to má žaludek. Někteří lidé prohlašují, že to je neslučitelné s evropskými hodnotami. Jiní zase říkají: „Nemůžeme si dovolit volit nic jiného.“ A opět to jde napříč stranami. To je ta realignace – přizpůsobení se novým problémům.\nZákladním problémem po roce 1945 bylo, jakým způsobem vstřebat marxismus tak, aby mohla fungovat tržní ekonomika. To se povedlo tím, že vznikly na jedné straně sociální demokracie, a na druhé konzervativci – a ti se shodli na nějakých pravidlech žití. Dnešní problémy jsou jiné. Jsou takové, že systém z roku 1945 již v atmosféře velké migrace není funkční. A k tomu ještě globalizační efekty. Jako Evropa jsme dlouho počítali s tím, že jsme jedním z průmyslových center světa. A to už není pravda. Východní Asie to začíná docela výrazně přebírat a v některých věcech jsou lepší než my, což poněkud omezuje naši akceschopnost a budoucí růst. Je to opět něčím, co systém ještě zcela nevstřebal. Někteří říkají: „Musíme s tím dělat a, b, c, d…“ Jiní zase: „Ne, to je přirozený vývoj.“\nDokud si tento proces změny nesedne, tak ani nemůžeme prorokovat, jak bude vypadat politická scéna. Můžeme se třeba maličko podívat na země, kde tento proces už proběhl, nebo kde je dál. Jednou z nich je právě Itálie, kde jsou tradiční strany v podstatě pryč. Drží se Partito Democratico, socialisti, kteří jsou někde kolem 19 procent. Bývala to strana, která měla 45, 50 procent a kontrolovala celé regiony – a dnes jim skoro už žádné regiony nezbývají. Místo toho tam máte na jedné straně Ligu, která získala ve volbách 17 procent, v preferencích má 35 a je řekněme silně nativistická. A na druhé straně máte Hnutí pěti hvězd, které hledá postupy přímé demokracie. Nebo jak omezit prorůstání mafie do státní správy, což je problém, který předešlé mainstreamové strany nikdy neřešily – a teď už vyhnil natolik, že se musí řešit.\nPýchou akademiků a intelektuálů je, že mají tendence konstruovat utopie a plány, jak postupovat ohledně celých společností\nMartina: Dobře, u nás se také mění složení politických stran. Ale řekněte mi, kudy z toho tedy ven? My to popíšeme, zanalyzujeme a pak se rozejdeme – a všechno si půjde zase dál štěpícím se způsobem jako atom.\nMarian Kechlibar: Já nechci nikomu předepisovat nějaká universální řešení, ta jsou skoro vždy blbě. Je to pýcha akademiků a intelektuálů, že mají tendence konstruovat utopie – a k tomu patří i plány, jak postupovat dál ohledně celých společností. Myslím, že nejlepším průvodcem je zdravá skepse a ochota vytknout politikům, když jednají jinak, než mluví a zeptat se jich, co budou s danou věcí dělat. A případně jim vynadat, když vám odpoví nějakými bezobsažnými frázemi.\nMartina: A funguje vám to? Mně moc ne. Zatím.\nMarian Kechlibar: Moc ne. Ale přece to trošku funguje. Trošku. Ale ostatní věci, které mě napadají, nefungují vůbec.\nMartina: Co vás ještě napadá?\nMarian Kechlibar: Zejména si myslím, že je špatná představa, že můžete společnost nějak řídit za svým účelem. Tato představa je potomkem francouzské revoluce a skoro vždy to dopadlo naprosto nezamyšlenými efekty. Nejstabilnější státy světa, když se podíváte, Švýcarsko, Anglie, USA, nejsou shora centrálně konstruované systémy. Ale jsou to systémy, které se vyvinuly spontánně během staletí, zespodu. Vždy narazily na nějaký zásadní problém a opravily ho, ale nikdo se tam nesnažil o to zavést systém dokonalého státu. Když se podíváte na protiklad, jednu z nejdokonalejších ústav měla v okamžiku vyhlášení Demokratická republika Kongo. Rozmyšlená do posledních detailů. A lidi odtamtud utíkají jak na běžícím pásu. Bylo to k ničemu.\nMarian Kechlibar: Protože takovéto konstrukty většinou nepočítají s tím, že se je lidé budou snažit různě kreativně obcházet. I sovětská ústava byla ve spoustě věcí pokroková, že? V realitě to byl totalitní stát.\nMartina: Když se podíváte na blízkou budoucnost, řekněte mi, když bych vám dala kvíz. Když se zde sejdeme za 10 let, tak si budeme povídat podobně jako dnes? Nebo se sejdeme a budeme mít radost, že si můžeme povídat ještě otevřeněji? Nebo se sejdeme a budeme se bavit o počasí? Anebo se nesejdeme, protože budeme mít úplně jiné starosti?\nMarian Kechlibar: Myslím, že ČR je překvapivě robustní. Máme přece jenom tendenci, schopnost přežít a nebrat věci smrtelně vážně. A to je naše velká ochrana. Myslím, že to bude lepší život než leckde jinde, a už v podstatě je. Třeba takový typ násilných nepokojů, jaké máte ve Francii, je zde zatím nemyslitelný. A i ve Francii se vymyká tomu, co bylo dřív. Tam se vždy stávkovalo, ale všichni věděli, že jsou nějaká pravidla moštárny a nebyli z toho mrtví, vyražené oči a množství lidí, kteří zabírající celé JIPky v nemocnicích. Tentokrát je to krutější. I Francouzi, které potkáte u nás, vám řeknou, že to, co se tam odehrává tentokrát, už není hra na stávku, ale opravdová nenávist a strach.\nMartina: Takže jaká je odpověď? A, B, C, D?\nMarian Kechlibar: Mám důvěru v to, že se tady sejdeme a budeme v celku s klidem mluvit o tom, co se nám zachce.\nMartina: Mariane Kechlibare, moc děkuji za to, že jste přišel. Děkuji za vaše analýzy a za hloubku, s jakou se noříte do otázek, které my řešíme z titulků, nebo přímo šmahem. Díky moc.\nMarian Kechlibar: Rád jsem sem přišel a rád přijdu znovu.\nMarian Kechlibar je autorem knihy Zapomenuté příběhy, kterou si můžete zakoupit u něj na e-shopu za 250 Kč.\nV předprodeji je již rovněž druhý díl, Zapomenuté příběhy 2, který vyjde v polovině května 2019.\nPane Safr… Zijete v detsky naivnim svete ? Co to ma byt ze „jednat s jejich politiky“ ? Si prectete fakta z vicero clanku pana Kechlibara a zjistite ze treba v Nigerii ktera je casovana puma – za 20 let tam ma byt 400 milionu kusu !!! – jdou politici prikladem, s rodinami citajicimi desitky … Ne, tohle je jak ve filmu Titanic kde konstukter Anderson musel arogantnimu rejdari Ismaymu vysvetlovat ze lod pujde ke dnu : Je to matematicka jistota. My mame jen dve moznosti. Podvoleni a zanik – anebo „mlynek na maso“ na hranicich. Verim ze nas tu usetrite fantasmagorickych blouzneni o intergraci apod.\nPopulační růst není způsoben pouze vysokou porodností, Jak zde popisuje Atapana, cestovatel Mnislav Zelený, u jihoamerických indiánů je sice vysoká porodnost, ale zároveń i vysoká novorozenecká úmrtnost a tak se populace udržovala na přijatelné úrovni řádově asi stokrát nižší, než je tady. Až civilizace přinesla populační růst a jeho důspedky, jako jsou hladomory.\nA civilizace má i nástroje na snížení porodnosti. Tím nemyslím umělé potraty, které neuznávám. Je to zabíjení a narozdíl od přirozené dětské úmrtnosti primitivních kultur nezahrnuje v sobě přirozený výběr, který brání genetické degeneraci a snížování odolnosti jedinců. Degenerace je problém i antikoncepce. Ale pokud chceme využívat výhod zdravotnictví a bezpečí civilizace, je vědomé omezování porodnosti nutné.\nEvropská civilizace dala celému světu mnoho vědomostí. A taky se snažíne třeba právě v Africe šířit zdravotní péči, zachrańovat hladové.. To je první pohled pěkné. Jenže to vede k dalšímu růstu již mnohonásobně přemnožené populace. Snad by pomohlo vyslání odborníků, kteří by toto lidem vysvětlovali proč a učili je jak záměrně omezovat porodnost. Pomohlo by i zavedení důchodových systémů, aby lidé nebyli závislí jen na vlastních dětech, což vede k tomu, že jich mají raději více. To je zas na jednání s tamními politiky.Jsou sna tyto nápady sociální inženýrství? Ne, to je práívě nepřirozený stav růstu populace umožněný vymoženostmi covolizace podporavaný demagogy, ktteří hlásají, že jediný správný stav je růst. Růst populační, nebo alespoň settrvámí, jaklime populace mírně klesá děsí se, že vymíráme. A obdobně i růst ekonomický. Tam pouhé zpomalení růstu je krize.\nAle nechat afričany, araby a další se dál množit to i díky vymoženostem naší civilizace a pomoci našich dobrovolníků je cesta do pekel. Pokud se trend populačného růstu nezvrátí, přinese další problémy včetně narůstající migrace, pokud bude kam. Právě Evropa, zejména ta západní, je totiž velmi hutě zalidněná. Přežívá i díky dovozům potravin a krmiv z daleka. Ale to jednou skončí. A to i proto, že to děláme tak, že tamní půdu ničíme a páléme pralesy. Kolonialismus neskončil, má jen jinou podobu. Až dovozy skončí, budou hladomory i tady, vžtyť ničíme i vlastní půdu. To je i důvod strašení Ruskem, chamtivá západní Evropa hledá další zdroje. Především si musíme zamést před vlastním prahem.


Tisková zpráva - Krajská telefonní infolinka stále nabízí pomoc s registrací k očkování | Moravskoslezský kraj |\nTisková zpráva - Krajská telefonní infolinka stále nabízí pomoc s registrací k očkování\nLidé, kteří nemají přístup k internetu nebo nejsou v práci s ním zběhlí, se stále mohou obrátit na krajskou INFOLINKU. Na bezplatném telefonním čísle 800 720 210 jsou sedm dní v týdnu od 8 do 18 hodin k dispozici operátoři, kteří pomohou s registraci, ale i s rezervací termínu očkování.\n„Operátory této bezplatné telefonní linky jsou zaměstnanci krajského úřadu, kteří nabídli svou pomoc a na infolince jsou k dispozici nad rámec svých pracovních povinností. Střídá se jich celkem 39, na drátě jsou denně včetně sobot a nedělí, od osmi rána do šesti do večera. Od poloviny ledna, kdy byla linka zprovozněna, už vyřídili pět a půl tisíce hovorů. S volajícími se jim podařilo udělat skoro čtrnáct stovek registrací, přímo k očkování vytvořili 830 rezervací konkrétních termínů. Tato linka je pro mnohé jedinou šancí, jak se k očkování přihlásit,“ uvedl hejtman Moravskoslezského kraje Ivo Vondrák a dodal, že s rezervací termínů zájemcům pomáhají také praktičtí lékaři nebo některé obecní úřady.\n„Získáním kolektivní imunity konečně nad koronavirem zvítězíme, proto je naší prioritou co nejrychleji proočkovat co nejvíce lidí. Zatím jsme ovšem odkázáni na množství vakcín, které máme k dispozici. Věřím, že už brzy se dodávky pro lidi z našeho kraje výrazně navýší. Také je nutné pohlídat, aby se k očkování dostali všichni, kteří mají o vakcínu zájem. Proto stále funguje naše telefonní linka, na kterou mohou zdarma volat nejen občané nad 70 let, ale také zaměstnanci škol, kteří mají aktuálně na očkování nárok,“ sdělil hejtman Moravskoslezského kraje Ivo Vondrák. Doplnil aktuální údaje vakcinace v Moravskoslezském kraji:\nAktuálně dostalo alespoň první dávku přes 70 tisíc občanů, revakcinací z nich už prošlo téměř 28 tisíc. Více než třetinu vakcín dostali občané nad 80 let, podobné množství zdravotníci. 22 % dávek šlo z celkového množství do sociálních zařízení. Zbytek dostali senioři 70+, pedagogové nebo členové integrovaného záchranného systému. V příštích 14 dnech má termín rezervováno dalších téměř 5 tisíc zájemců. V měsíci březnu má do kraje dorazit přes 67 tisíc vakcín Pfizer a BioNTech, necelých 15 tisíc vakcín Moderna a 27 tisíc vakcín AstraZeneca. V dubnu má pak kraj přislíbeno více než dva a půl násobné množství dávek.\nNa krajskou linku se lidé také často obracejí s nejrůznějšími dotazy, například se snaží zjistit, zda je jejich aktuální zdravotní stav pro vakcinaci vhodný. Krajští úředníci je pak odkazují na odbornou konzultaci s lékařem. Pokud se lidé ptají na běžné záležitosti, které s očkováním souvisí, snaží se jim pomoci, například jim vyhledávají nejbližší očkovací místo. „Na linku lidé často volají s určitými obavami či rozladěním. Pandemie nám všem komplikuje život mnohem déle, než jsme čekali. Proto jsem velmi rád, že se našim operátorům daří zachovat vlídnost a trpělivost. Občas dostáváme od volajících zpětnou vazbu a poděkování, že jim ochota našich lidí pomohla a povzbudila je. Tato zkušenost je jistě cenná i pro zaměstnance hejtmanství. Bezprostředně se účastní boje s koronavirem a podle jejich slov cítí lidskou sounáležitost a soudržnost. Děkuji nejen těmto dobrovolníkům, ale také krajskému odboru podpory korporátního řízení a kontroly, který infolinku koordinuje,“ řekl ředitel Krajského úřadu Moravskoslezského kraje Tomáš Kotyza.\nO své INFOLINCE Moravskoslezský kraj občany informuje průběžně, také prostřednictvím obecních úřadů a praktických lékařů. Informaci o lince předaly seniorům také krajské Senior Pointy.