I.ÚS 260/06 ze dne 24. 1. 2007\nN 10/44 SbNU 129\nK povaze státního podniku Letiště Praha jako veřejné instituce; k právu na informace\nÚstavního soudu - I. senátu složeného z předsedy senátu Vojena Güttlera a soudců Františka Duchoně a Ivany Janů - ze dne 24. ledna 2007 sp. zn. I. ÚS 260/06 ve věci ústavní stížnosti J. H. proti rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 17. 6. 2004 č. j. 11 Ca 298/2003-39 a proti rozsudku Nejvyššího správního soudu ze dne 17. 1. 2006 č. j. 6 As 52/2004-67, vydaným ve věci žádosti stěžovatele o poskytnutí informace podle zákona č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím, ve znění pozdějších předpisů.\nRozsudek Městského soudu v Praze ze dne 17. 6. 2004 č. j. 11 Ca 298/2003-39 a rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 17. 1. 2006 č. j. 6 As 52/2004-67 se zrušují.\nVe včas podané ústavní stížnosti, která i v ostatním splňuje podmínky zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů (dále jen "zákon o Ústavním soudu"), napadá stěžovatel v záhlaví citovaná rozhodnutí obecných soudů a uvádí, že jimi bylo porušeno jeho ústavně zaručené právo na spravedlivý proces dle čl. 36 odst. 1 a zároveň právo na svobodu projevu a právo na informace dle čl. 17 Listiny základních práv a svobod (dále jen jako "Listina"). Proto se domáhá zrušení napadených rozhodnutí.\nJak Ústavní soud zjistil, stěžovatel se obrátil podáním ze dne 4. 9. 2003 v elektronické formě na státní podnik Letiště Praha (dále též jako "daný státní podnik") se žádostí o poskytnutí kopie Smlouvy o financování výstavby terminálu S 2 uzavřené mezi daným státním podnikem a Evropskou investiční bankou. Na tuto jeho žádost reagoval daný státní podnik dopisem datovaným dne 18. 9. 2003 tak, že informaci neposkytne, neboť není povinným subjektem ve smyslu zákona; současně poukázal na to, že stěžovatelem požadovaná smlouva (její kopie) tvoří obchodní tajemství žalovaného, a v příloze svého vyjádření shrnul některé podmínky smlouvy, které obchodní tajemství netvoří. Jednalo se o 11 stran textu označovaného žalovaným jako "informace o obsahu smlouvy". Stěžovatel proti tomuto způsobu vyřízení jeho žádosti podal dne 25. 9. 2003 odvolání, na které daný státní podnik reagoval dopisem ze dne 10. 10. 2003. V něm setrval na názoru, že není povinným subjektem podle zákona, a zákon se tedy na něj nevztahuje.\nStěžovatel poté podal správní žalobu, kterou se domáhal zrušení rozhodnutí daného státního podniku (jeho dopisu datovaného dne 10. 10. 2003), neboť trval na tom, že tento podnik je povinným subjektem, a musí mu tedy informace podle zákona poskytnout. Městský soud v Praze rozsudkem ze dne 17. 6. 2004 č. j. 11 Ca 298/2003-39 žalobu zamítl, neboť dospěl k závěru, že daný státní podnik nesplňuje část znaků podávaných z § 2 odst. 1 zákona č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím, ve znění pozdějších zákonů (dále též jen "zákon o svobodném přístupu k informacím"). Není veřejnou institucí; aby tomu tak bylo, musel by plnit výlučně veřejné účely stanovené zákonem. Veřejný účel tu není stanoven zákonem, daný státní podnik provozuje podnikatelskou činnost jako právnická osoba, § 3 odst. 2 zákona č. 77/1997 Sb., o státním podniku, ve znění pozdějších předpisů, (dále jen "zákon o státním podniku") vymezuje toliko důvody, z nichž bývají státní podniky zakládány. Jde tedy o subjekt, který není veřejnou institucí, neboť je zřízen za účelem podnikání, tj. k činnosti v soukromoprávní oblasti, a není povinným subjektem podle zákona o svobodném přístupu k informacím. Rozsudek o zamítnutí žaloby byl stěžovateli doručen dne 13. 7. 2004. Stěžovatel jej dne 26. 7. 2004 napadl kasační stížností.\nNejvyšší správní soud dospěl v napadeném rozhodnutí k závěru, že daný státní podnik není veřejnou institucí, jak je podávána z § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím, a již z toho důvodu není povinným subjektem podle zákona. Argumentoval především poukazem na to, že není subjektem, jenž by vznikl jako konkrétně určená právnická osoba normativním právním aktem, ale jde o státní podnik, který byl založen způsobem obecně předvídaným v zákoně o státním podniku. Státní podnik se podle § 4 zákona o státním podniku zakládá zakládací listinou, kterou jménem státu vydává příslušné ministerstvo. Zakládací listina je přitom zakladatelským dokumentem ve smyslu obchodního zákoníku. Státní podnik pak vzniká podle § 5 zákona o státním podniku dnem, ke kterému byl zapsán do obchodního rejstříku. Návrh na zápis podává zakladatel. Procedurálně jde tedy o režim plně korespondující s režimem aplikovatelným na obchodní společnosti - zřetelně osoby soukromého práva. Obdobné lze uvést ohledně zániku státního podniku. Je-li dále činnost příslušného státního podniku činností výdělečného charakteru, jež je jinak srovnatelná s činností jiných subjektů disponujících příslušným podnikatelským oprávněním, pak není důvodu považovat příslušný subjekt, byť podnikající ve formě státního podniku, za osobu práva veřejného, jež by byla veřejnou institucí, a tedy není důvodu jej považovat ani za povinný subjekt podle § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím.\nI když se Nejvyšší správní soud ztotožnil s právním názorem soudu prvního stupně o nemožnosti podřadit dotyčný státní podnik pod pojem "veřejná instituce", přesto shledal v napadeném rozsudku Městského soudu v Praze zřetelný prvek zmatečnosti dostatečně odůvodňující jeho zrušení podle § 110 odst. 1 za použití § 109 odst. 3 zákona č. 150/2002 Sb., soudní řád správní (dále jen "soudní řád správní"). Pokud totiž žalovaný nebyl povinným subjektem podle zákona o svobodném přístupu k informacím, což je závěr, k němuž Městský soud v Praze správně dospěl, nemohlo být vyjádření žalovaného, proti němuž žaloba směřovala, po materiální stránce rozhodnutím podle soudního řadu správního, což nutně muselo založit kompetenční výluku podle § 65 odst. 1, § 68 písm. e) a § 70 písm. a) soudního řádu správního. Pro Městský soud v Praze tak nebylo jiné možnosti, než takovou žalobu odmítnout, byť tak mohl v daném případě učinit nezvykle až poté, kdy právní otázku postavení žalovaného z pohledu zákona o svobodném přístupu k informacím vyhodnotil hmotněprávně. Z právě uvedeného důvodu tedy Nejvyššímu správnímu soudu nezbylo, než napadený rozsudek zrušit a žalobu podle § 110 odst. 1 z důvodu podávaného z § 68 písm. e) za použití § 70 písm. a) soudního řádu správního odmítnout.\nStěžovatel v ústavní stížnosti argumentuje zejména poukazem na formalistický a restriktivní výklad čl. 17 Listiny obecnými soudy, které nebraly v úvahu obsah práva na informace zakotvený v čl. 17 odst. 1 a 4 Listiny; uvedená ustanovení je dle stěžovatele nutno chápat jako široké právo na informace, které může být omezeno jen v taxativně vymezených případech. Mluví-li zákon o svobodném přístupu k informacím o veřejných institucích, nelze mít na mysli toliko subjekty, jejichž postavení souvisí s výkonem vrchnostenské správy, ale i subjekty zabývající se správou majetku. Veřejnou institucí tak může být i subjekt zajišťující správu majetku, typicky např. státní podnik, a to přímo z titulu své formy. Letiště Praha je přitom subjektem, který zajišťuje správu majetku státu. Dále stěžovatel namítá - v souvislosti s názorem Nejvyššího správního soudu, že rozhodujícím kritériem rozlišení osob soukromého a veřejného práva je míra přítomnosti soukromého úkonu v procesu jejich vzniku a za právnickou osobu veřejného práva tak lze považovat pouze právnickou osobu, která vznikla přímo jako individuálně určená osoba v právním smyslu aktem veřejné moci, tj. zákonem či jiným individuálním aktem zákonem k tomu povolaného orgánu veřejné moci, že základním předpokladem vzniku státního podniku je individuální akt příslušného orgánu učiněný ve formě zakladatelské listiny vydávané příslušným ministerstvem. Skutečnost, že zakládací listina je přitom zakladatelským dokumentem ve smyslu obchodního zákoníku, není prý vůbec rozhodná, stejně jako podobnost s procedurou zakládání a vzniku obchodních společností. Stěžovatel má dále za to, že forma státního podniku vyhovuje všem definičním znakům veřejné instituce; státní podnik je totiž veřejným podnikem, který je jednou z podmnožin veřejné instituce. Poukazuje rovněž na zásadní rozdíl mezi podnikáním státu ve formě státního podniku a ve formě obchodní společnosti, a nelze proto dovozovat, že pokud by měly mít podle zákona o svobodném přístupu k informacím určité postavení obchodní společnosti, musí ho mít analogicky i státní podniky, a naopak. V závěru stěžovatel poukázal na judikaturu Ústavního soudu (sp. zn. III. ÚS 686/02, III. ÚS 671/02, Sbírka nálezů a usnesení Ústavního soudu, svazek 29, nález č. 30 a 10), ve které Ústavní soud vymezil základní znaky "veřejné instituce" tak, že jde o subjekt, který je zřízený za veřejným účelem, je zřízený státem, jeho orgány jsou kreovány státem a jeho činnost podléhá státnímu dohledu. Dle stěžovatele je pak Letiště Praha zřízeno za veřejným účelem správy státního majetku, zejména v podobě nemovitostí letiště Praha - Ruzyně, a jeho provozu, bylo zřízeno státem (zakládací listinou), jeho orgány jsou jmenovány státem (ředitele jmenuje ministr) a jeho činnost podléhá státnímu dohledu (silné postavení ministerstva jako zakladatele, který mj. jmenuje dozorčí radu).\nK ústavní stížnosti se vyjádřil Městský soud v Praze, který odkázal na napadené rozhodnutí s tím, že žalovaný nebyl subjektem povinným k poskytnutí informace podle zákona o svobodném přístupu k informacím. Městský soud v Praze vyslovil souhlas s upuštěním od ústního jednání.\nNejvyšší správní soud ve svém vyjádření k ústavní stížnosti uvedl zejména následující. Stěžovateli nebylo upřeno právo domáhat se stanoveným postupem svého práva u nezávislého a nestranného soudu podle čl. 36 odst. 1 Listiny. Mohl se obrátit na soud, což také učinil. Odmítnutí jeho žaloby bylo založeno na hmotněprávním posouzení postavení původně žalovaného subjektu (nyní vedlejšího účastníka), který nebyl povinným subjektem podle zákona o svobodném přístupu k informacím, povinnosti stanovené tímto zákonem se tak na něj nevztahovaly, a tedy jeho vyjádření ke stěžovatelově žádosti o poskytnutí informací nebylo rozhodnutím podle soudního řádu správního; to nutně způsobilo kompetenční výluku podle ustanovení § 65 odst. 1, 68 písm. e) a 70 písm. a) soudního řádu správního. Této otázce se Nejvyšší správní soud podrobně věnoval v odůvodnění rozsudku na č. l. 76 (zejména ve třetím odstavci zdola). V této části tedy Nejvyšší správní soud nepovažuje ústavní stížnost za důvodnou.\nPokud jde o stěžovatelem namítané porušení čl. 17 odst. 5 Listiny, Nejvyšší správní soud uvedl, že podle odstavce 5 tohoto ustanovení jsou státní orgány a orgány územní samosprávy povinny přiměřeným způsobem poskytovat informace o své činnosti. Je zřejmé, že vedlejší účastník není státním orgánem, a i kdyby jím při nejširším možném pojetí byl shledán, pak podmínky stanovené zákonem jeho informační povinnost vylučují.\nNejvyšší správní soud dodal, že pokud stěžovatel opírá svoji argumentaci o premisu, podle níž činnost veřejného sektoru označovaná jako veřejná správa se rozpadá jednak do výkonu vrchnostenských oprávnění příslušných orgánů a jednak do správy veřejného majetku a prostředků, pak taková interpretace popírá princip, na němž je informační povinnost veřejných institucí podle ustanovení § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím vystavěna; je nezákonná a s ohledem na vztah k čl. 17 Listiny a zákona o svobodném přístupu k informacím nemůže být dle názoru Nejvyššího správního soudu shledána ani ústavně konformní. Pokud totiž zákon o svobodném přístupu k informacím váže informační povinnost na "veřejnou instituci hospodařící s veřejnými prostředky", pak jde o povinnost vázanou na kumulativní splnění jak podmínky "veřejné instituce", tak podmínky "hospodaření s veřejnými prostředky"; tedy podmínku druhou (tj. "hospodařící s veřejnými prostředky") má smysl zkoumat toliko u těch subjektů, u nichž je splněna podmínka první (tj. jde o "veřejnou instituci"), nikoli tedy coby prvek nezbytný pro splnění podmínky první, jak zřejmě činí stěžovatel. Vymezení dvou samostatných podmínek toho, aby vedlejšímu účastníkovi svědčila stěžovatelem tvrzená informační povinnost, přitom bylo klíčovým východiskem úvah Nejvyššího správního soudu.\nNení-li přitom pojem "veřejná instituce" pozitivněprávně vymezen, postupoval Nejvyšší správní soud tak, že nejprve popsal aplikovatelná doktrinální východiska, na jejichž základě dospěl k závěru, že "veřejnou institucí" může být v daném případě toliko "osoba veřejného práva", jejíž znaky Nejvyšší správní soud definoval na č. l. 71 (poslední věta třetího odstavce). Jedině prostřednictvím těchto svých závěrů pak mohl nahlížet na prejudikaturu Ústavního soudu. Další argumentace Nejvyššího správního soudu pak spočívala v odmítnutí toliko formy státního podniku jako rozhodného kritéria, ověřeného testem prvorepublikové judikatury, doktríny a podpůrně též smyslem i účelem pozitivní úpravy státního podniku a jiných předpisů práva jednoduchého. Na to Nejvyšší správní soud navázal podpůrnými úvahami ohledně definice "veřejného podniku" podle práva komunitárního se zohledněním judikatury evropských soudů.\nPokud stěžovatel zpochybňuje výklad, jak jej Nejvyšší správní soud podal k pojmu "veřejná instituce", spočívá jeho argumentace v zásadě toliko v jeho odmítnutí, aniž by jednotlivé argumentační pasáže napadeného rozsudku za použití práva pozitivního či za použití všeobecně uznávaných doktrinálních východisek vyvracel; pokud to výjimečně činí, děje se tak výlučně v rovině pozitivního práva jednoduchého.Tato argumentace by tedy dle názoru Nejvyššího správního soudu měla v řízení o ústavní stížnosti postrádat relevanci.\nNejvyšší správní soud konečně prohlásil, že napadený rozsudek není v rozporu se základními právy stěžovatele, a navrhl, aby Ústavní soud ústavní stížnost jako zjevně neopodstatněnou podle ustanovení § 43 odst. 2 písm. a) zákona o Ústavním soudu odmítl, případně ji podle ustanovení § 82 odst. 1 téhož zákona zamítl. Nejvyšší správní soud vyslovil souhlas s upuštěním od ústního jednání v dané věci.\nÚstavní soud konstatuje, že podstatu stěžovatelovy argumentace tvoří jeho nesouhlas s interpretací pojmu "veřejná instituce hospodařící s veřejnými prostředky" užitého v ustanovení § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím.\nÚstavní soud zdůrazňuje, že není vrcholem soustavy obecných soudů a není v zásadě oprávněn zasahovat bez dalšího do jejich rozhodování a provádět výklad právních předpisů, jenž je v pravomoci soudů obecných. Tato maxima je prolomena pouze tehdy, pokud by orgány veřejné moci na úkor stěžovatele vybočily z mezí daných rámcem ústavně zaručených základních práv nebo svobod. Vycházeje z tohoto obecného východiska, posuzoval Ústavní soud v těchto intencích i nyní projednávaný případ. Ve smyslu své, dnes již ustálené judikatury zvažoval nikoliv to, zda napadený výklad pojmu "veřejná instituce hospodařící s veřejnými prostředky" v ustanovení § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím ve vztahu ke státnímu podniku Letiště Praha je podle jeho přesvědčení "optimální", nýbrž toliko to, zda tento výklad nelze kvalifikovat jako vybočující z kautel zakotvených v hlavě páté Listiny a tak i v konečném důsledku zasahující do práva stěžovatele na informace dle čl. 17 Listiny.\nÚstavní soud úvodem konstatuje, že rámcově a obecně vymezené právo na informace dle čl. 17 Listiny je blíže konkretizováno a rozvedeno speciálními zákony (např. zákonem č. 123/1998 Sb., o právu na informace o životním prostředí; zákonem č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů, a další). Není-li těchto zákonů speciálních, uplatní se obecná úprava zakotvená v zákoně č. 106/1999 Sb., jejíž interpretace byla předmětem zkoumání i v dané věci.\nV tomto kontextu je namístě poukázat na to, že z hlediska ústavněprávního je povinnost poskytovat informace o své činnosti, nadto toliko přiměřeným způsobem, uložena státním orgánům a orgánům územní samosprávy, a to za podmínek stanovených zákonem, jímž je in concreto mj. právě zákon č. 106/1999 Sb. Této povinnosti potom odpovídá právo oprávněných subjektů domáhat se v příslušném rozsahu sdělení požadované informace. Na základě čl. V zákona č. 39/2001 Sb., kterým se mění zákon č. 483/1991 Sb., o České televizi, ve znění pozdějších předpisů, a o změně některých dalších zákonů, byla pak do ustanovení § 2 odst. 1 zákona č. 106/1999 Sb. vložena slova "a veřejné instituce hospodařící s veřejnými prostředky". Toto ustanovení tedy po zmíněné novele znělo: "Povinnými subjekty, které mají podle tohoto zákona povinnost poskytovat informace vztahující se k jejich působnosti, jsou státní orgány a orgány územní samosprávy a veřejné instituce hospodařící s veřejnými prostředky." Ústavní soud přitom k pojmu "veřejné instituce hospodařící s veřejnými prostředky" již dříve (srov. např. III. ÚS 671/02, Sbírka nálezů a usnesení Ústavního soudu, svazek 29, nález č. 10) vyslovil právní závěr, že do množiny subjektů veřejných institucích hospodařících s veřejnými prostředky patří - kromě České televize a Českého rozhlasu - všechny subjekty, naplňující definiční znaky pojmu "veřejné instituce hospodařící s veřejnými prostředky". Ke změně ustanovení § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím došlo poté zákonem č. 61/2006 Sb. s účinností od 23. 3. 2006, kdy byla vypuštěna z tohoto ustanovení slova "hospodařící s veřejnými prostředky", tato změna však na rozhodování Ústavního soudu v dané věci neměla vliv (k tomu srov. argumentace na straně 17-18 tohoto nálezu).\nNejvyšší správní soud ve svém výkladu (usilujícím o nalezení definičních znaků pojmu "veřejné instituce hospodařící s veřejnými prostředky" ve vztahu k danému státnímu podniku) rozložil interpretaci daného pojmu do dvou dílčích podotázek; první z nich směřovala ke zjištění, zda je žalovaný veřejnou institucí či nikoli, druhá z nich ke zjištění, zda hospodaří s veřejnými prostředky. Jak správně Nejvyšší správní soud uvedl, aby mohl být daný státní podnik shledán povinným subjektem, musely by být obě právě uvedené podmínky splněny kumulativně, tj. na obě otázky by muselo být odpovězeno kladně. Nejprve se dle systematiky dikce § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím zabýval první z obou otázek, tj. zda je žalovaný veřejnou institucí či nikoli. Pokud by na ni bylo odpovězeno kladně, shledával Nejvyšší správní soud smysl zabývat se otázkou druhou, tj. zda hospodaří s veřejnými prostředky. Jestliže by na první otázku nebylo odpovězeno kladně, nebylo by zapotřebí zabývat se druhou otázkou, neboť nikoli každý, kdo hospodaří s veřejnými prostředky, je dle § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím povinným subjektem; tím je toliko ten, kdo hospodaří s veřejnými prostředky jako veřejná instituce. V takové "technice" přezkumu nelze dle Ústavního soudu shledávat nic protiústavního.\nProto se Ústavní soud zaměřil na posouzení ústavní konformity výkladu obou soudů, že daný státní podnik veřejnou institucí není (pozn.: nutno přitom reflektovat to, že se jedná o výklad pojmu "veřejná instituce" ve smyslu zákona o svobodném přístupu k informacím).\nZa rozhodující (a přitom v podstatě jediné) kritérium výkladu pojmu "veřejná instituce" považoval Nejvyšší správní soud míru přítomnosti soukromoprávního úkonu v procesu vzniku daného státního podniku. K tomu především uvedl, že procedurálně jde v případě založení a vzniku státního podniku o režim plně korespondující s režimem aplikovatelným na obchodní společnosti - zřetelně osoby soukromého práva (obdobně u zrušení a zániku státního podniku). Není potom důvodu - dle Nejvyššího správního soudu - považovat příslušný subjekt, byť podnikající ve formě státního podniku, za osobu práva veřejného, jež by byla veřejnou institucí, a není tedy důvodu považovat jej ani za povinný subjekt podle § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím.\nK tomu Ústavní soud uvádí následující.\n1) Ústavní soud především nijak nezpochybňuje relevanci v předchozím odstavci zvoleného kritéria pro účely interpretace daného pojmu. Je zřejmé, že jedním z kritérií, jak diferencovat veřejnou instituci od instituce soukromé, je právě způsob vzniku (zániku) instituce (z pohledu přítomnosti či nepřítomnosti soukromoprávního úkonu). Nicméně Ústavní soud současně poukazuje na nutnost reflexe toho, že pro konečný závěr, zda se jedná o instituci veřejnou či soukromou, je třeba akcentovat i jiná kritéria, která mají v souvislosti s takovou otázkou význam. Pokud totiž usilujeme o vyřešení otázky, zda má ten který subjekt povahu veřejné instituce, je nutno přistoupit ke zkoumání jeho povahy. Přitom je zřejmé, že ze samotného způsobu vzniku (zániku) instituce - který ve své podstatě znamená v jistém smyslu "formální" hledisko - nelze logicky vyvodit úplný a přesný závěr o povaze dané instituce, neboť ta je ovlivněna i dalšími faktory. Takovou reflexi Nejvyššího správního soudu a rovněž soudu prvního stupně však lze v napadených rozhodnutích jen stěží nalézt.\nV tomto kontextu není bez významu, že současný vývoj prakticky znemožňuje striktní oddělení všech institucí soukromých od všech institucí veřejných (přitom ani dříve o tom v teorii práva nepanovala shoda), což souvisí právě s tenkou a často ne zcela zřetelnou hranicí mezi soukromým a veřejným právem. Je potom možné poukázat na sbližování právnických osob soukromého práva a práva veřejného v poslední době; například G. Peiser poukazuje na to, že "ve Francii některé morální (tj. právnické) osoby veřejného práva jsou činné obchodně podobně jako morální osoby soukromého práva a naopak, že některé činnosti soukromých subjektů mají úlohu srovnatelnou s kolektivy veřejnými" (viz Hendrych, D.: Právnické osoby veřejného práva, Správní právo, č. 1/1996, s. 5). Je tak třeba reflektovat skutečnost, že se v činnosti mnoha institucí prolínají aspekty soukromoprávní s veřejnoprávními a rozhodující pro kvalifikaci instituce jako veřejné či soukromé potom je, které aspekty převažují. Zařazení zkoumané instituce pod instituci veřejnou či instituci soukromou tak musí vyplývat z "převahy" znaků, jež jsou pro instituci veřejnou či soukromou typické. Lze si tak představit instituci, která kupříkladu v procesu svého vzniku (zániku) obsahuje soukromoprávní prvky, nicméně ostatní hlediska budou směřovat k závěru o její veřejnoprávní povaze. Pouze na základě přítomnosti či nepřítomnosti soukromoprávního úkonu v procesu vzniku instituce tak nelze konstruovat o její povaze úplný a přesný závěr.\nV této souvislosti lze poukázat i na názory části odborné nauky, které dokonce považují za nevýstižné kritérium rozlišování právnických osob soukromého práva a právnických osob veřejného práva podle jejich vzniku (totiž tak, že právnické osoby soukromého práva vznikají na základě soukromoprávního úkonu, kdežto právnické osoby veřejného práva vznikají zákonem nebo administrativním zřízením či schválením, popř. administrativně právní registrací) a domnívají se, že toto kritérium rozlišení právnických osob na právnické osoby soukromého práva a právnické osoby práva veřejného spolehlivě nepodává (srov. Knapp, V.: O právnických osobách, Právník, 1995, s. 998).\nMezi relevantní hlediska pro určení, zda se jedná o instituci veřejnou či soukromou, patří tak dle přesvědčení Ústavního soudu nejen a) způsob vzniku (zániku) instituce (z pohledu přítomnosti či nepřítomnosti soukromoprávního úkonu), ale rovněž b) hledisko osoby zřizovatele (z pohledu toho, zda je zřizovatelem instituce jako takové stát či nikoli; pokud ano, jedná se o znak vlastní veřejné instituci), c) subjekt vytvářející jednotlivé orgány instituce (z toho pohledu, zda dochází ke kreaci orgánů státem či nikoli; jestliže ano, jde o charakteristický rys pro veřejnou instituci), d) existence či neexistence státního dohledu nad činností instituce (existence státního dohledu je přitom typická pro veřejnou instituci) a e) veřejný nebo soukromý účel instituce (veřejný účel je typickým znakem veřejné instituce). Prostřednictvím těchto kritérií je pak nutno zkoumanou instituci posuzovat a podle výsledku dojít k závěru o její veřejné či soukromé povaze.\nÚstavní soud nejprve podotýká, že ve svých úvahách vychází z úpravy de lege lata, tj. ze zákona o státním podniku, který upravuje vznik, změnu a zánik a celkově postavení státního podniku toliko obecně, nikoli ve vztahu ke konkrétním státním podnikům. Nicméně pokud se Ústavní soud dále vyjadřuje o "státním podniku" obecně, má tím logicky za to, že se tím míní rovněž státní podnik Letiště Praha.\nSe zřetelem k výše formulovaným aspektům uvádí Ústavní soud následující.\nAd a)\tV rámci tohoto hlediska poukazuje Ústavní soud na právní úpravu vzniku státního podniku. Podle ustanovení § 4 zákona o státním podniku se zakládá státní podnik zakládací listinou, kterou jménem státu vydává příslušné ministerstvo. Zakládací listina je přitom zakladatelským dokumentem ve smyslu obchodního zákoníku. Státní podnik pak vzniká podle § 5 zákona o státním podniku dnem, ke kterému byl zapsán do obchodního rejstříku. Návrh na zápis podává zakladatel. V jistém směru tak lze souhlasit s tvrzením Nejvyššího správního soudu, že procedurálně jde o režim korespondující s režimem aplikovatelným na obchodní společnosti - zřetelně osoby soukromého práva (obdobně rovněž str. 4 odůvodnění rozsudku Městského soudu v Praze). Podobně je tomu též v případě zrušení a zániku státního podniku. Je tak možné tvrdit, že v rámci procesu vzniku (zániku) státního podniku je přítomna i jistá míra soukromoprávního úkonu.\nNicméně hledisko způsobu vzniku (zániku) instituce nelze omezovat pouze na v předchozím odstavci uvedené aspekty (ty hovoří v podstatě pouze o formě zřízení - tj. zakladatelské listině - a o formě a okamžiku vzniku instituce, tj. o jejím vzniku ke dni, ke kterému byla zapsána do obchodního rejstříku). Při zkoumání daného hlediska je totiž namístě rovněž zvažovat celkovou míru ingerence státu při vzniku a zániku instituce, která je daleko intenzivnější u veřejné instituce než u instituce soukromé (při které má podstatně větší převahu její "vlastní" vůle). I když se tedy z pohledu formy zřízení jedná o zakládací akt ve formě zakladatelské listiny ve smyslu obchodního zákoníku, tj. ve formě soukromoprávního úkonu, nelze nereflektovat při úvahách o způsobu založení státního podniku skutečnost, že zakladatelem je stát, který také státní podnik ruší a rozhoduje o jeho sloučení, splynutí a rozdělení [zde se zčásti prolíná bod a) s bodem b)], přičemž významné je to, že založení státního podniku musí ze zákona předcházet usnesení vlády, kterým se uděluje souhlas se založením podniku. V případě takového usnesení vlády jde přitom v podstatě o schvalovací proces v rámci rozhodování orgánu výkonné moci [srov. ustanovení § 3 odst. 5 a § 5 odst. 2 písm. d) zákona o státním podniku]. Obdobné potom platí u procesu zrušení státního podniku; zakladatel může rozhodnout o zrušení podniku podle odstavce 1 paragrafu 6 pouze po předchozím souhlasu vlády (srov. ustanovení § 6 odst. 2 zákona o státním podniku). Jedním z charakteristických znaků veřejné instituce přitom je, že nemůže svou činnost ukončit "dle své libosti" (tj. např. rozhodnutím svých vlastních orgánů). Při vzniku a zániku státního podniku je tak přítomna velká míra ingerence státu, a naopak absentuje "vlastní" vůle státního podniku, což pak svědčí spíše o jeho povaze veřejné.\nZpůsob vzniku a zániku státního podniku zde tedy kombinuje na jedné straně soukromoprávní postup dle obchodního zákoníku (zakladatelská listina, forma a okamžik vzniku), ovšem na druhé straně i prvky veřejnoprávní, tj. předchozí schvalovací proces orgány výkonné moci a celkově velkou míru ingerence státu v procesu vzniku a zániku státního podniku. Není proto přesné tvrzení Nejvyššího správního soudu ve vztahu ke vzniku a zániku státního podniku, že "procedurálně jde tedy o režim plně korespondující s režimem aplikovatelným na obchodní společnosti - zřetelně osoby soukromého práva".\nV tomto směru úvah lze rovněž poukázat na ustanovení § 6 odst. 3 zákona o státním podniku, který stanoví, že "Zakladatel podnik zruší, jestliže ...". Vzhledem k tomu, že zákon používá výraz "zruší", a nikoli "může zrušit", "má právo zrušit" nebo "může zrušit", ukládá zakladateli povinnost zrušit státní podnik při splnění v něm uvedených podmínek (např. pokud podnik porušuje ustanovení zakládací listiny týkající se rozsahu podnikatelské činnosti, výše kmenového jmění). Jen stěží lze potom konstruovat takový pojem soukromé instituce, jejíž zakladatel by měl zákonem uloženou povinnost zrušit ji např. v případě porušování ustanovení zakládací listiny týkající se rozsahu podnikatelské činnosti, výše kmenového jmění apod. V zákonné konstrukci zrušení státního podniku se evidentně zobrazuje veřejný zájem a tím i aspekty veřejnoprávní.\nAd b)\tPokud jde o hledisko osoby zřizovatele, je namístě poukázat na ustanovení § 3 odst. 1 zákona o státním podniku, dle kterého zakladatelem podniku je stát. Jeho jménem potom vykonává funkci zakladatele ministerstvo, do jehož působnosti spadá předmět podnikání podniku (věta druhá tohoto ustanovení). Je přitom zcela zřejmé, že jedním z charakteristických znaků veřejné instituce je její zřizování státem.\nAd c)\tNahlíženo kritériem subjektu vytvářejícího orgány státního podniku, lze odkázat jako na relevantní na ustanovení § 11 zákona o státním podniku, dle kterého orgány podniku jsou ředitel a dozorčí rada. Přitom dle ustanovení § 12 odst. 2 zákona o státním podniku ředitele jmenuje a odvolává ministr nebo vláda v těch případech, kdy si toto právo vyhradí. Pokud jde o dozorčí radu, její dvě třetiny jmenuje a odvolává zakladatel, přičemž pouze jednu třetinu členů dozorčí rady volí a odvolávají zaměstnanci podniku na základě výsledků voleb (srov. ustanovení § 13 odst. 2 zákona o státním podniku). Z toho pak jednoznačně vyplývá, že ke kreaci převážné části orgánů státního podniku dochází státem, a je zde tak naplněn jeden z dalších typických znaků veřejné instituce.\nAd d)\tZ hlediska existence či neexistence státního dohledu nad činností státního podniku uvádí Ústavní soud následující. Již důvodová zpráva k zákonu o státním podniku naznačuje přítomnost státního dohledu nad činností státního podniku, neboť uvádí, že "Pravomoci zakladatele, který zde plně reprezentuje vlastníka - tedy stát, kontrolovat podnik, musí být takové, aby na jedné straně plně zabezpečily odpovídající garance péče o státní podnik. Proto půjde především o koncepční a schvalovací funkce.". Státní dohled je ve vztahu ke státnímu podniku potom možné shledávat ve více směrech. Jednak ve smyslu schvalování účetní závěrky a výroční zprávy [ustanovení § 15 písm. i) zákona o státním podniku] a kontroly, zda potřeby státu, které podnik svou podnikatelskou činností zabezpečuje, jsou zajišťovány účelně a hospodárně [ustanovení § 15 písm. h) zákona o státním podniku], jednak práva a povinnosti státu požadovat informace o hospodářské činnosti a stavu majetku podniku. Dále jde o kontrolu a ověřování těchto informací způsobem stanoveným zákonem č. 552/1991 Sb., o státní kontrole, ve znění pozdějších předpisů [ustanovení § 15 písm. g) zákona o státním podniku]. Na kontrolu prováděnou státem (prostřednictvím ministerstva) dopadá přitom i zákon č. 320/2001 Sb., o finanční kontrole ve veřejné správě a o změněn některých zákonů (zákon o finanční kontrole), ve znění pozdějších předpisů (srov. ustanovení § 1 odst. 2 tohoto zákona), přičemž tato kontrola je vykonávána tzv. "veřejnosprávní kontrolou" (srov. ustanovení § 7 až 11 tohoto zákona).\nZ uvedených oprávnění tak zjevně plyne, že nad činností státního podniku je vykonáván státní dohled, což je jedním z typických znaků veřejné instituce; oprávnění, která má stát vůči státnímu podniku, lze totiž v demokratickém právním řádu jen stěží konstruovat vůči instituci soukromé.\nAd e)\tPokud jde o hledisko účelu, za kterým byla instituce založena, tj. zda za účelem veřejným nebo soukromým, lze uvést následující. Institucí zřízenou za veřejným účelem je ta, která byla zřízena k uspokojování veřejných či celospolečenských potřeb; má za účel prospět nikoli jen zájmům svým, nýbrž uspokojuje svou činností také potřeby veškerenstva nebo alespoň neurčité části subjektů, jimž činnost instituce slouží k dobru. Ústavní soud nahlížel na účel založení státního podniku Letiště Praha v těchto rovinách:\n- Relevantní je v tomto kontextu zejména legální deklarace účelu zakládání státních podniků podle zákona o státním podniku. Dle ustanovení § 3 odst. 2 "Podniky založené podle tohoto zákona jsou zakládány k uspokojování významných celospolečenských, strategických nebo veřejně prospěšných zájmů.". Je přitom nepochybné, že se jedná o vyslovení veřejného účelu zakládání státních podniků, a to v obecné rovině, kdy v následném postupu státu při zakládání jednotlivých státních podniků dochází ke konkretizaci jejich veřejného účelu. Ve vztahu k danému státnímu podniku je pak možné shledávat konkretizovaný veřejný účel v poskytování služeb v oblasti jednoho z mnoha veřejných statků - dopravy (letecké). Všechny druhy veřejné dopravy lze totiž vzhledem k jejich charakteru, potřebě a významu považovat za veřejné služby. V případě státního podniku Letiště Praha se jedná o mezinárodní veřejné civilní letiště.\n- Dále lze ze zákona o státním podniku vyvodit (v jistém slova smyslu) nepřímou deklaraci veřejného účelu státních podniků, a to z jeho ustanovení § 15 písm. h), dle kterého "zakladatel kontroluje, zda potřeby státu, které podnik svou podnikatelskou činností zabezpečuje, jsou zajišťovány účelně a hospodárně". Z tohoto ustanovení implicite vyplývá odpovídající povinnost státního podniku takto zajišťovat potřeby státu, přičemž je zřejmé, že potřeby státu jsou potřebami veřejnými.\n- Za hledisko, dle kterého lze zkoumat, zda se jedná o soukromý či veřejný účel, je možné rovněž považovat skutečnost uznání "všeužitečnosti" a veřejnoprávního rázu účelu příslušného subjektu právním řádem. To se může stát mj. přiznáním určitým privilegií danému subjektu (srov. Hoetzel, J.: Československé správní právo, Část všeobecná, 2. vydání, Praha, 1937, s. 74). Ve vztahu ke státnímu podniku lze přitom poukázat např. na jeho zvýhodnění ve srovnání s jinými dlužníky a v jistém smyslu na zvýšenou ochranu vlastnictví státu ve srovnání s vlastnictvím jiných subjektů, jestliže "určený majetek" nemůže být postižen výkonem rozhodnutí pro pohledávky věřitelů státního podniku. Vyplývá to z ustanovení § 16 odst. 5 zákona o státním podniku, dle kterého "Za závazky odpovídá podnik svým obchodním majetkem s výjimkou určeného majetku (§ 2 odst. 5).".\n- Veřejný účel může být přitom právním řádem uznán i existencí záruk, jež právní řád pokládá za nutné, aby příslušný subjekt ke splnění jeho účelu donutil, a které mají býti korelátem poskytnutých privilegií. Tomu slouží především dozor státu, jehož smyslem může být i ochrana subjektu samého proti jeho činnosti, jež by mohla znemožnit jeho účel splnit (srov. např. Matějka, J.: Korporace veřejnoprávní, in Slovník veřejného práva československého, Red. E. Hácha, J. Hoetzel, F. Setr, K. Laštovka, Sv. II., Brno, 1932, s. 372). Ve vztahu k danému státnímu podniku je přitom možné odkázat na argumentaci sub d) (dohled státu nad činností státního podniku).\n- Veřejný účel daného státního podniku je možné v jistém směru shledávat - Ústavním soudem podpůrně uvažováno - i v činnosti státního podniku v podobě hospodaření s majetkem státu. Státní podnik má dle ustanovení § 2 odst. 2 zákona o státním podniku právo hospodařit s majetkem státu. Právo hospodaření státního podniku s majetkem státu spočívá v právu vykonávat za stát - coby přímého vlastníka majetku - některá jeho vlastnická práva, za určitých, státem předem stanovených podmínek a jen způsoby jím určenými. Obsah vlastnického práva státu, který je státní podnik oprávněn za něj vykonávat, vyplývá potom z ustanovení § 16 odst. 2 zákona o státním podniku. Přitom nabývá-li státní podnik majetek od jiné osoby než od státu, nabývá jej pro stát. K tomu lze dodat, že rovněž Nejvyšší správní soud připustil, že jednání státního podniku lze kvalifikovat jako jednání ve veřejném zájmu, a to z důvodu "podnikání s využitím státem svěřeného majetku".\nPodle přesvědčení Ústavního soudu z výše uvedené argumentace vyplývá, že státní podnik Letiště Praha byl zřízen státem, jeho orgány jsou vytvářeny státem, stát zákonem zakotvenými prostředky vykonává dohled nad jeho činností, a plní veřejný účel; pokud jde o způsob jeho založení (zániku), ten kombinuje na jedné straně soukromoprávní postup dle obchodního zákoníku (zakladatelská listina, forma a okamžik vzniku), leč obsahuje na druhé straně schvalovací proces v rámci působení orgánu výkonné moci a celkově velkou míru ingerence státu v procesu vzniku a zániku daného státního podniku. Nelze potom než uzavřít, že výrazně převažují znaky svědčící o veřejné povaze státního podniku Letiště Praha, a proto je namístě přijmout závěr, že se jedná o instituci veřejnou.\nTakový závěr Ústavního soudu je přitom kompatibilní s jeho vlastní ustálenou judikaturou, dle které za definiční znaky veřejné instituce (hospodařící s veřejnými prostředky) je třeba považovat veřejný účel, zřizování státem, vytváření jejích orgánů státem, jakož i státní dohled nad její činností (srov. nález sp. zn. III. ÚS 686/02, Sbírka nálezů a usnesení Ústavního soudu, svazek 29, nález č. 30, usnesení sp. zn. IV. ÚS 29/03, ve Sbírce nálezů a usnesení Ústavního soudu neuveřejněno).\nZ těchto definičních znaků v ustálené judikatuře Ústavního soudu přitom vycházel v napadeném rozhodnutí Městský soud v Praze, neboť stejně jako Ústavní soud dospěl k závěru, že státní podnik (Letiště Praha) byl zřízen státem, jeho orgány jsou vytvářeny státem a stát vykonává dohled nad jeho činností; nesprávně však zhodnotil hledisko veřejného účelu, jestliže uzavřel, že státní podnik veřejný účel neplní. Pokud jde o existenci veřejného účelu daného státního podniku, odkazuje Ústavní soud na výše uvedenou rozsáhlou argumentaci v bodě III. a) 1) e), v níž uvedený názor Městského soudu v Praze popírá. Na tomto místě Ústavní soud jen stručně uvádí, že Městský soud v Praze argumentoval především tím, že právní předpisy pozitivně nevymezují veřejný účel, ke kterému by státní podniky byly zřizovány. Přitom Ústavní soud již výše prohlásil, že k vyslovení veřejného účelu zakládání státních podniků, a to v obecné rovině, dochází v ustanovení § 3 odst. 2 zákona státním podniku a že v následném postupu státu při zakládání jednotlivých státních podniků dochází k jeho konkretizaci. Interpretace, že pokud nedojde k vyslovení veřejného účelu (tak jak je má Městský soud v Praze na mysli) v zákoně konkrétním způsobem, nelze shledávat v činnosti té které instituce veřejný účel, se jeví Ústavnímu soudu jako nepřípustně formalistická, pohybující se mimo rámec požadavků vyplývajících z materiálního pojetí právního státu. Pokud bychom nebrali v úvahu explicitní deklaraci veřejného účelu v obecné rovině v ustanovení § 3 odst. 2 zákona o státním podniku, je podstatné, zda je veřejný účel danou institucí materiálně naplňován; to je přitom v případě daného státního podniku - jak již výše Ústavní soud uvedl - splněno. Navíc je nutno zdůraznit, že zákon ani z povahy věci nemůže konkrétním způsobem vymezit veřejný účel toho kterého státního podniku v tom směru, jak Městský soud v Praze argumentuje, neboť činnost každého státního podniku je vykonávána v jiné oblasti a zákon upravuje vznik, změnu, zánik a postavení státního podniku pouze obecně. Současně však Ústavní soud zdůrazňuje, že veřejný účel státního podniku shledal i v rovinách jiných [srov. argumentace v bodě III. a) 1) e)].\nV této souvislosti lze poukázat i na nahlížení zákonodárce na pojem "veřejná instituce" v souvislosti s novelou zákona o svobodném přístupu k informacím provedenou zákonem č. 61/2006 Sb., účinnou od 23. 3. 2006, v níž byla vypuštěna z tohoto ustanovení slova "hospodařící s veřejnými prostředky" (Ústavní soud v dané věci musel postupovat dle předchozí právní úpravy, neboť předmětná změna nabyla účinnosti až po vydání napadených rozhodnutí). Důvodová zpráva k této novele uvádí, že "Druhou změnou v tomto ustanovení je vypuštění slov ‚hospodařící s veřejnými prostředky'. Předkladatel vychází z názoru, že žadatel má právo na informace vztahující se k působnosti veřejné instituce bez ohledu na to, zda hospodaří s veřejnými prostředky či nikoli, tento názor vychází především z povahy těchto institucí, které jsou zřízeny státem, sledují veřejný účel, jejich orgány jsou vytvářeny či spoluvytvářeny státem a stát na jejich činnost dohlíží... Pokud některá instituce naplní tyto znaky, je to samo o sobě dostatečným důvodem pro to, aby i na ni dopadla povinnost poskytovat informace.". Závěr Ústavního soudu tak odpovídá i zákonodárcem vnímanému pojetí veřejné instituce v době současné, tedy trendu legislativy. Přitom Ústavní soud podotýká, že i když dnes, v době rozhodování o ústavní stížnosti stěžovatele, je v účinnosti úprava daného ustanovení jiná (došlo k vypuštění slov "hospodařící s veřejnými prostředky"), jeho rozhodnutí má v podobě právního názoru význam i pro interpretaci právní úpravy předchozí. Výše uváděná argumentace se totiž vztahuje na výklad pojmu "veřejná instituce", který zůstal shora citovanou novelou nedotčen.\nNa podporu závěru Ústavního soudu o uváděné povaze daného státního podniku lze poukázat i na důvodovou zprávu k zákonu o státním podniku, z níž lze vyvodit, že zákonodárce zřejmě chtěl považovat i státní podniky za instituce povahy veřejné, a nikoli soukromé (aspekt historického výkladu). Důvodová zpráva totiž uvádí, že "v členských státech EU (s výjimkou Spojeného království a Irska) je úprava zřízení, organizace a činnosti veřejných podniků provedena dvojím způsobem: jednak s využitím soukromoprávních forem, tj. různých forem obchodních společností (především formy akciové společnosti a společnosti s ručením omezeným), upravených občanskými nebo obchodními zákoníky; jednak s využitím veřejnoprávních forem, jež jsou v různé míře organizačně a finančně spojeny se státními orgány a jež jsou podřízeny administrativně právní úpravě. V právu členských států EU počtem výrazně převyšují soukromoprávní formy veřejných podniků. Podniky veřejnoprávní povahy byly zřízeny v menším počtu, v některých státech zcela ojediněle. Rovněž navrhovaná úprava počítá s tím, že účast státu v podnikové sféře se v ČR bude realizovat dvojím způsobem. Jednak je obecně přípustná účast státu v obchodních společnostech upravených v obchodním zákoníku, jednak ve výjimečných, málo početných případech, kde je sepětí podniku se státními orgány podstatně užší, bude možné využít navrhovanou formu státního podniku.". Z uvedeného lze tedy dovozovat, že citovaný druhý způsob účasti státu v podnikové sféře (tedy formou státních podniků) považuje zákonodárce za úpravu zřízení, organizace a činnosti s využitím veřejnoprávních forem, a že tedy považuje státní podniky za podniky veřejnoprávní povahy.\n2) Pokud jde potom o splnění legálního požadavku (platného v době vydání napadených rozhodnutí obou soudů), aby se jednalo o veřejnou instituci, která hospodaří s veřejnými prostředky, lze v duchu systematického výkladu poukázat na legální definici "veřejných prostředků", obsaženou v ustanovení § 2 písm. g) zákona č. 320/2001 Sb., o finanční kontrole, ve znění pozdějších předpisů, dle které veřejnými prostředky jsou "veřejné finance, věci, majetková práva a jiné majetkové hodnoty patřící státu nebo jiné právnické osobě uvedené v písmenu a)" (srov. obdobnou argumentaci v III. ÚS 686/02), přičemž státní podnik hospodaří právě s majetkem státu a nemá vlastní majetek (srov. ustanovení § 2 odst. 2 zákona o státním podniku); za "majetek" státu je přitom namístě považovat souhrn věcí, práv a jiných majetkových hodnot státu.\n3) Ústavní soud tak dospěl k závěru, že se v případě státního podniku Letiště Praha jedná o veřejnou instituci hospodařící s veřejnými prostředky, jde tedy o povinný subjekt dle ustanovení § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím. Takový interpretační závěr Ústavního soudu přitom přispívá k žádoucímu širšímu pojetí práva na informace a důsledněji tak směřuje k realizaci smyslu právní úpravy o svobodném přístupu k informacím (jde o realizaci práva na informace, která je Listinou chápaná široce, tj. jako taková, kterou člověk žijící ve státě potřebuje k tomu, aby v prakticky dosažitelné míře znal, co se děje na veřejnosti a v jeho okolí. - srov. usnesení Ústavního soudu sp. zn. III. ÚS 156/02, ve Sbírce nálezů a usnesení Ústavního soudu neuveřejněno; srov. rovněž pojetí informace v tom směru, že se vztahuje především k těm údajům, které "mají vztah k veřejnému životu a nebo souvisejí s veřejným zájmem" - Klíma, K.: Ústavní právo, Aleš Čeněk, Dobrá Voda, s. 307). Je namístě v této souvislosti poukázat i na názory literatury, že "pokud má být zákon o svobodném přístupu k informacím skutečně účinný, musí postihovat všechny instituce, do nichž stát ingeruje, ať přímo, nepřímo anebo prostřednictvím veřejných finančních prostředků" (srov. Kužílek, O., Žantovský, M.: Svoboda informací - svobodný přístup k informacím v právním řádu České republiky, Linde, Praha, 2002, s. 18).\nÚstavní soud současně dodává, že tento závěr odpovídá i těm názorům odborné nauky (reflexe subsumpce státních podniků pod pojem "veřejné instituce hospodařící s veřejnými prostředky" je však v odborné nauce málo přítomna), která se k této otázce výslovně vyjádřila (srov. Korbel, F., a kol.: Právo na informace, komentář, Linde, Praha, 2005, s. 66-67; zde se autoři přiklánějí k zahrnutí "obchodních společností a jiných formálně spíše soukromých subjektů založených orgány veřejné moci, jejichž právní podstata vyplývá z předpisu soukromého práva (zejm. obchodního zákoníku)", pod rozsah pojmu veřejné instituce hospodařící s veřejnými prostředky a toliko demonstrativně uvádějí státní podnik Povodí řek).\nTomuto závěru svědčí i následující argumentace. Odborná nauka považuje za právnické osoby veřejného práva mj. veřejné podniky (srov. např. Průcha, P.: Správní právo, Obecná část, 6. doplněné a aktualizované vydání, Doplněk, Brno, 2004, s. 134; Hendrych, D., a kolektiv: Správní právo, Obecná část, 5. rozšířené vydání, C. H. BECK, Praha 2003, s. 387). Lze-li usuzovat, že státní podnik je podnikem veřejným, bude se současně jednat o právnickou osobu veřejného práva, a tím i o instituci veřejnou (nelze totiž logicky konstruovat takový subjekt, který by byl právnickou osobou veřejného práva, a současně soukromou institucí).\nK tomu Ústavní soud navíc dodává, že již ve svých dřívějších rozhodnutích (srov. III. ÚS 686/02, IV. ÚS 29/03) konstatoval, že z množiny veřejnoprávních subjektů v postavení veřejné instituce hospodařící s veřejnými prostředky je za takové nutno považovat veřejný ústav a veřejný podnik, veřejné fondy a veřejné nadace. Takový závěr přitom odpovídá i názorům vyjádřeným v teorii správního práva (srov. již citovaný Korbel, F., a kol.: Právo na informace, komentář, Linde, Praha, 2005, s. 68).\nPokud by tedy Ústavní soud dospěl k závěru, že daný státní podnik je veřejným podnikem, jednalo by se ve smyslu závěrů odborné nauky a předchozí judikatury Ústavního soudu o instituci veřejnou.\nÚstavní soud v této souvislosti poukazuje na teoreticko-právní traktaci veřejných podniků; pro vymezení pojmu "veřejný podnik" je totiž namístě reflektovat závěry, ke kterým dospěla odborná nauka dlouhým vývojem. V předválečné literatuře se rozlišovaly podniky státní a podniky veřejné, byť rozdíl mezi nimi nebyl nikdy zcela zřejmý, neboť obsahově šlo v obou případech o podnikání ve veřejném zájmu. Pokud však šlo o státní podniky, byla jejich existence vysvětlitelná určitou aktivitou státu na poli hospodářském, která byla ohraničena zvláštními předpisy, jež stanovily i formu tohoto podnikání a vztahy státních podniků ke státu. Odborná nauka potom vymezila pojem "veřejný podnik" jako pojem společný pro obě výše uvedené kategorie tak, že jde o podnik, jehož činnost je spojena s veřejným zájmem (srov. Hendrych, D., a kolektiv: Správní právo, Obecná část, 5. rozšířené vydání, C. H. BECK, Praha 2003, s. 386, který takové pojetí veřejného podniku považuje za "užší"). Teorie správního práva vymezila nejobecněji veřejný podnik tak, že "... má účel prospěti nikoli jen zájmům svého subjektu, nýbrž že ukájí svou činností také potřeby veškerenstva neb alespoň neurčité části subjektů, jimž činnost podniku přichází k dobru" (srov. Havelka, J.: Podniky státní a veřejné, Slovník veřejného práva československého, Sv. III., s. 126). V tomto směru poukazuje Ústavní soud na výše uváděnou argumentaci ohledně veřejného účelu daného státního podniku, z níž lze vyvodit zřejmou přítomnost veřejného zájmu při jeho činnosti. K tomu je třeba dodat, že rovněž Nejvyšší správní soud připustil, že jednání státního podniku lze kvalifikovat za jednání ve veřejném zájmu, a to z důvodu "podnikání s využitím státem svěřeného majetku".\nStátní podnik je přitom možné podřadit i pod pojem "veřejný podnik" podle dalších odbornou naukou vnímaných náhledů (náhledů spíše konkretizujících), dle nichž se míní veřejným podnikem "každá hospodářská činnost veřejnoprávních subjektů. Je pak veřejným podnikem vše, co provozuje stát, obec a jiné veřejnoprávní korporace a co leží ve sféře hospodářské (a contrario působnosti vrchnostenské)" (srov. Havelka, J.: Podniky státní a veřejné, Slovník veřejného práva československého, Sv. III., s. 126; obdobně rovněž vymezení pojmu veřejného podniku v užším slova smyslu dle Hendrych, D., a kolektiv: Správní právo, Obecná část, 5. rozšířené vydání, C. H. BECK, Praha 2003, s. 385-6). Lze tak konstatovat - jak správně uvádí Nejvyšší správní soud ve svém rozhodnutí - že "stát prostřednictvím státních podniků vstupuje na trh" a provozuje tak aktivitu na poli hospodářském, a to ve formě provozování podnikatelské činnosti státními podniky s jeho majetkem, přičemž nabývá-li státní podnik majetek od jiné osoby než od státu, nabývá jej pro stát (srov. rovněž výše citovanou část důvodové zprávy, která uvádí, že "účast státu v podnikové sféře se v ČR bude realizovat dvojím způsobem", jestliže pod jeden z těchto dvou způsobů podřazuje státní podnik). I v tomto směru tak lze nalézt naplnění pojmu "veřejný podnik" ve formě podniku státního.\nI se zřetelem k těmto úvahám lze považovat daný státní podnik za veřejný podnik a je namístě dospět k závěru, že se jedná o veřejnou instituci. V tomto směru je možné rovněž odkázat - v duchu historického výkladu - na výše citovanou část důvodové zprávy k zákonu o státním podniku (str. 10-11 tohoto nálezu), ze které jednoznačně vyplývá, že zákonodárce měl v úmyslu považovat státní podnik za podnik veřejný.\nSoučasně se přitom jedná o instituci hospodařící s veřejnými prostředky, neboť hospodaří s majetkem státu [srov. argumentace Ústavního soudu sub III. a) 2].\nZ pohledu práva jednoduchého dopadajícího na předmětnou věc dospěl tedy Ústavní soud k závěru, že ústavní stížností napadenými rozhodnutími porušily obecné soudy ustanovení § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím, neboť nepodřadily daný státní podnik pod toto ustanovení a nepovažovaly jej za subjekt povinný k poskytování informací.\nNa tomto závěru Ústavního soudu pak nemůže nijak změnit ani argumentace Nejvyššího správního soudu, že činnost příslušného státního podniku je činností výdělečného charakteru (srov. názor Nejvyššího správního soudu: "Je-li kromě právě uvedeného činnost příslušného státního podniku činností výdělečného charakteru, jež je jinak srovnatelná s činností jiných subjektů disponujících příslušným podnikatelským oprávněním, pak není důvodu považovat příslušný subjekt, byť podnikající ve formě státního podniku, za osobu práva veřejného, jež by byla veřejnou institucí." nebo "... I zde je tedy třeba za významnou považovat přítomnost prvku hospodářské výdělečné činnosti."). Nutno totiž uvést, že činnost výdělečného charakteru je vlastní nejen státnímu podniku, ale je též pojmovou náplní veřejného podniku, což ostatně vyplývá již ze samostatného názvu "veřejný podnik" (v rámci každého podnikání se jedná o činnost výdělečného charakteru). V tomto směru potom odborná nauka rozlišuje veřejný podnik a veřejný ústav, a to na základě kritéria materiálního prospěchu, přesněji řečeno zisku (srov. Hendrych, D., a kolektiv: Správní právo, Obecná část, 5. rozšířené vydání, C. H. BECK, Praha 2003, s. 386). Veřejné podniky tak lze diferencovat od veřejných ústavů z hlediska existence podnikatelského záměru (srov. Korbel, F., a kol.: Právo na informace, komentář, Linde, Praha, 2005, s. 68). Proto skutečnost, že příslušný subjekt vykonává činnost výdělečného charakteru, nemůže být sama o sobě argumentem pro odmítnutí povahy instituce jako veřejné; lze poukázat již jen na to, že činnost výdělečného charakteru je rovněž pojmovou součástí veřejného podniku, který je odbornou naukou i judikaturou Ústavního soudu považován za osobu veřejného práva a za veřejnou instituci.\nPokud potom Nevyšší správní soud uvádí, že nelze zaměňovat pojem "veřejný podnik" s pojmem "veřejná instituce", Ústavní soud s tím souhlasí, leč jen do určité míry; kdyby totiž soudy s náležitou pozorností zkoumaly názory odborné nauky a předchozí judikatury Ústavního soudu na pojem "veřejný podnik", musely by dospět k závěru, že pojem "veřejný podnik" je toliko podmnožinou pojmu "veřejná instituce".\nK vymezení pojmu veřejné správy provedené Nejvyšším správním soudem tak, že pod něj nelze zahrnout působení daného státního podniku, je třeba dodat, že - jak již Ústavní soud uvedl výše - daný státní podnik je veřejným podnikem; teorie správního práva považuje veřejné podniky za subjekty veřejné správy (srov. např. Průcha, P.: Správní právo, obecná část, 6. doplněné a aktualizované vydání, Doplněk, Brno, 2004, s. 133-134; Hendrych, D., a kolektiv: Správní právo, Obecná část, 5. rozšířené vydání, C. H. BECK, Praha 2003, s. 376 a 382-387), přičemž daný státní podnik veřejným podnikem je. V tomto směru Ústavní soud poukazuje na pojetí veřejné správy v odborné literatuře (srov. např. Hendrych, D.: Právnické osoby veřejného práva, Správní právo, č. 1/1996, s. 2), dle které veřejná správa nemůže být redukována jen na činnosti nařizovací, vrchnostensky vykonávající moc pomocí jednostranných a autoritativních abstraktních nebo konkrétních aktů správy. Ústavní soud tedy zdůrazňuje, že veřejná správa může být realizována jak vrchnostenským působením, tak i působením nevrchnostenským.\nK častému odkazu Nejvyššího správního soudu na obchodní společnosti (podnikání státu formou obchodní společnosti) a jejich srovnávání se státním podnikem (srov. např. tvrzení "... není důvodu tyto dva způsoby nepovažovat z hlediska práva na informace za zcela srovnatelné" a další), poukazuje Ústavní soud jen stručně (příkladmo) na jejich četné a podstatné rozdíly. Pokud jde o majetkový podíl u obchodních společností, jedná se o subjekt čistě soukromého práva (což se již nedá říci o státním podniku); postavení a právní poměry státního podniku jsou upraveny ve zvláštním právním předpise (zákon o státním podniku), který zohledňuje specifický charakter této právnické osoby, kdežto postavení a právní poměry obchodních společností jsou určovány obchodním zákoníkem (soukromoprávním předpisem); obchodní společnosti hospodaří zásadně se svým majetkem a tímto majetkem rovněž plně odpovídají za své závazky, kdežto státní podnik je subjektem hospodařícím s majetkem státu a odpovědnost státního podniku je omezena pouze na obchodní majetek apod. Není proto možné argumentovat v tom duchu, že pokud by měl být subjektem povinným k poskytování informací státní podnik, měla by jím být analogicky obchodní společnost s majetkovou účastí státu. Lze přitom poukázat na názory části odborné nauky, dle které je možné pod pojem veřejná instituce hospodařící s veřejnými prostředky dokonce zahrnout i obchodní společnosti zakládané státem (srov. Korbel, F., a kol.: Právo na informace, komentář, Linde, Praha, 2005, s 66-67).\nNejvyšší správní soud argumentoval - toliko podpůrně - i poukazem na Směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2003/98/ES o opakovaném použití informací veřejného sektoru, podle které "veřejnoprávním subjektem" není ten, kdo má průmyslovou nebo obchodní povahu. K tomu Ústavní soud jen stručně uvádí, že touto směrnicí skutečně není považován za "veřejnoprávní subjekt" ten, který má obchodní povahu [srov. čl. 2 bod 2 písm. a) směrnice], přičemž v důvodu přijetí směrnice pod bodem 10 je uvedeno, že "tyto definice se nevztahují na veřejné podniky". Tato směrnice byla transponována do právního řádu České republiky, a to zákonem č. 61/2006 Sb. (srov. ustanovení § 1 zákona o svobodném přístupu k informacím: "Tento zákon zapracovává příslušný předpis Evropských společenství ...", a je u něj dán odkaz na danou směrnici). Nelze však vytýkat zákonodárci, že se v rámci své autonomní zákonodárné vůle již dříve rozhodl - v ustanovení § 2 odst. 1 zákoně o svobodném přístupu k informacím - stanovit rozsah povinných subjektů šířeji (tj. dle interpretace Ústavního soudu rovněž ve vztahu danému státnímu podniku), než je okruh "veřejnoprávních subjektů" dle předmětné směrnice. Relevantní je v této souvislosti především fakt, že obsah směrnice byl do právního řádu České republiky transponován. Proto skutečnost, že snad směrnice do okruhu "veřejnoprávních subjektů" nezahrnuje subjekty obchodní povahy (a tím i veřejné podniky), nezakládá důvod, proč by nebylo možné interpretovat pojem "veřejná instituce hospodařící s veřejnými prostředky" pro účely zákona o svobodném přístupu k informacím tak, že zahrnuje i daný státní podnik (srov. rovněž např. vymezení veřejných podniků jako veřejnoprávních subjektů v nálezu sp. zn. III. ÚS 686/02: "Z množiny veřejnoprávních subjektů za takové pak nutno považovat veřejný ústav a veřejný podnik, ..."). K tomu lze navíc dodat, že citovaná směrnice vychází při stanovení definice "veřejnoprávního subjektu" ze směrnic pro zadávání veřejných zakázek (srov. bod 10 důvodů pro přijetí směrnice); v této souvislost je možné poukázat na vymezení pojmu "veřejných zadavatelů" veřejných zakázek dle ustanovení § 2 odst. 2 zákona č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách, které je velice podobné právě vymezení "veřejnoprávních subjektů" dle dané směrnice. Tedy, i rozsah povinných subjektů podle ustanovení § 2 odst. 1, 2 zákona o svobodném přístupu k informacím je stanoven šířeji než okruh "veřejných zadavatelů" veřejných zakázek dle zákona č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách.\nLze ještě dodat, že v argumentaci Nejvyššího správního soudu je možné nalézt i jistou dávku rozpornosti; jde např. o tvrzení, že "veřejnou institucí by mohl být pouze takový státní podnik, jenž by mohl být jednoznačně klasifikován jako osoba veřejného práva, byť vystupující též v soukromoprávních vztazích" a že "Nelze tak vyloučit, že postavení osoby veřejného práva ve shora uvedeném smyslu veřejné instituce může mít i subjekt zřízený ve formě státního podniku, a že tedy takový subjekt může být shledán povinným subjektem ve smyslu § 2 odst. 1 citovaného zákona.". Z těchto tvrzení přitom vyplývá, že Nejvyšší správní soud paušálně nevylučoval možnou subsumpci státního podniku pod pojem "veřejné instituce" (a že se domnívá, že může existovat státní podnik, který by bylo možné pod dané ustanovení zahrnout). Nicméně, následný argumentační postup - po vytyčení těchto tezí - v podstatě takové jejich paušální vyloučení znamenal. Pokud totiž bylo rozhodujícím argumentem, že se v případě procesu vzniku (a rovněž zániku) státního podniku jedná procedurálně o režim plně korespondující s režimem aplikovatelným na obchodní společnosti, je skutečností, že v případě vzniku a zániku každého státního podniku se vždy jedná o totožný režim; proto pohledem tohoto argumentu by žádný státní podnik nemohl být veřejnou institucí, neboť každý státní podnik vzniká a zaniká - dle Nejvyššího správního soudu - principiálně totožně jako osoby soukromého práva. Totéž je potom možné uvést ve vztahu k argumentu, že státní podniky provozují činnost výdělečného charakteru; všechny státní podniky totiž vykonávají činnost výdělečného charakteru, a vedlo by to tak k jejich paušálnímu vyloučení z okruhu povinných subjektů.\nZ pohledu ústavněprávního existují podmínky, při jejichž splnění má nesprávná aplikace jednoduchého práva obecnými soudy za následek porušení základních práv a svobod. V řízení o ústavních stížnostech lze přitom vyčlenit případy konkurence norem jednoduchého práva, konkurence interpretačních alternativ a konečně případy svévolné aplikace jednoduchého práva.\nV posuzované věci dospěl Ústavní soud k závěru, že se interpretace ustanovení § 2 odst. 1 zákona o svobodném přístupu k informacím, obsažená v napadených rozhodnutích obecných soudů, ocitá v nesouladu s obsahem obvyklých výkladových metod, jakož i se standardní právní dogmatikou a v neposlední řadě v rozporu s předchozí judikaturou Ústavního soudu. Tím došlo k porušení základního práva stěžovatele na spravedlivý proces dle čl. 36 odst. 1 Listiny a porušení základního práva na informace dle čl. 17 Listiny.\nÚstavní soud přitom nijak nepředjímá závěr obecných soudů, zda stěžovatelem požadovaná smlouva (její kopie) mezi daným státním podnikem a Evropskou investiční bankou tvoří obchodní tajemství státního podniku Letiště Praha či nikoli, a zda proto znamená zákonnou výjimku z povinnosti poskytovat informace o své činnosti. Nutno totiž reflektovat, že tuto otázku soudy v dosavadním řízení zatím vůbec neposuzovaly, takže Ústavní soud neměl co v tomto směru z hlediska ústavnosti hodnotit a svým případným vyjádřením k ní by předbíhal její nezávislé posouzení obecnými soudy.\nProto Ústavní soud napadené rozsudky Městského soudu v Praze a Nejvyššího správního soudu zrušil [§ 82 odst. 1, odst. 3 písm. a) zákona o Ústavním soudu].


6 názory na KITCHENAID 5KES0503EMS Objevte testy, hodnocení a srovnávání s Kávovar KITCHENAID 5KES0503EMS.\nDiplotop - porovnání produktů - shromažďuje KITCHENAID 5KES0503EMS uživatelé názory, testů a zkoušek.Díky rozsáhlé databázi, 6 stanovisky pro Kávovar KITCHENAID 5KES0503EMS, Diplotop porovnává Kávovar KITCHENAID 5KES0503EMS se jeho konkurenty s cílem nalézt nejlepší.\nStanovisko ze dne KITCHENAID 5KES0503EMS\nUživatelé hodnotí KITCHENAID 5KES0503EMS jako praktický a uživatelsky příjemný.Shledávají to spolehlivým., Skoro všichni se shodují v tomto bodě. Pokud máte nějaký problém, potřebujete pomoci, diskusní fóra Diplofix vám pomohou vybrat mezi KITCHENAID 5KES0503EMS a jiným výrobkem.\nPodle jeho uživatelů je mnohem efektivnější, že jeho konkurenti., V tomto bodě jsou jednotní. Shledají, že to opravdu není dobré, za ty peníze Nebudete nepříjemně překvapeni, když se podíváte na informace v uživatelské příručce KITCHENAID 5KES0503EMS ještě před nákupem.\nJe 5KES0503EMS snadné používat?\n6 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10, pokud KITCHENAID 5KES0503EMS je velmi uživatelsky příjemný.\nJe 5KES0503EMS vysoce účinný?\n6 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10, pokud je KITCHENAID 5KES0503EMS ve svém oboru: nejlépe na technické úrovni, nabízí nejlepší kvalitu, nebo nabízí největší škálu možností.\nPrůměrné skóre je dáno počtem názorů 8.17 a standardní rozdíl je 0.8.\nJe 5KES0503EMS spolehlivý, solidní?\n6 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10 pokud si myslíte, že KITCHENAID 5KES0503EMS je solidní produkt, který bude fungovat dlouho, než se poškodí.\nJe 5KES0503EMS dobrá hodnota za dané peníze?\n6 uživatelé odpovídali na otázky a hodnotili produkt na stupnici od 0 do 10. Hodnocení je 10/10, pokud si myslíte, že KITCHENAID 5KES0503EMS opravdu není drahý s ohledem na jeho vlastnosti.


Stránkování: « 26 / 52 » — nejnovější 1 ··· 13 ··· 24 25  27 28 ··· 39 ··· 52 nejstarší\nNa "fish and chips" do Brightonu\nBrighton, přímořské město na jižním pobřeží Anglie, je z mnoha různých důvodů velmi oblíbené letovisko. Za hezkého počasí se tam sjíždí Angličané i turisté ze všech koutů Spojeného království, aby si tu užili prodloužený víkend, nebo jen jeden jediný den.\nMáte-li pocit, že už vás Evropská unie nemůže ničím překvapit, že jste sedmadvacítku procestovali křížem krážem a napříště už chcete zamířit do exotických končin, ještě to s Unií nevzdávejte. Po dvanácti hodinách letu z Paříže, poté co přeletíte velkou část Afriky a minete Madagaskar, dosednete s obrovským Boeingem na provinční letiště Rolanda Garrose na ostrově Réunion.\nPaříž je jednou z nejkrásnějších evropských metropolí, každý Pařížský bulvár má v sobě kus francouzské historie. Dějiny, které hýbaly celou Evropou a politickým děním celého světa, nemohly zanechat Paříž bez viditelných stop, které nám její slávu, velkolepost, bohatství a moc monarchie připomínají dodnes.\nNázory k článku: celkem 2 (poslední 7.10.2013 18:39)


Před námi je výrazné ochlazení, léto skončí - Diskuse o počasí | In-počasí\n# 20.09.2018, 10:38\nOd dubna se u nás pravidelně teploty dostávají nad letních 25 °C. Letní teploty se letos vyskytly nezvykle brzy. Také v těchto dnech zažíváme na druhou polovinu září výrazně nadprůměrné teploty.... Více >>\n# 20.09.2018, 10:42\nto že letní teploty skončili pro letošní rok ,tim bych si teda jistý vůbec nebyl\n# 20.09.2018, 10:49\nPříští rok prosím opět průměrné teploty a ne to, co bylo letos.\n# 20.09.2018, 11:04\nJá bych bral v rámci srovnání extrémů klidně i podprůměrné Ale realita zřejmě bude zase vedro\n# 20.09.2018, 11:11\nUvidíme co se bude dít, zatím ty osmnáctkové fronty byly vesměs o ničem, silný vítr nepotřebujeme, co potřebujeme jsou vytrvalé vydatné srážky, jenže těm se sem moc nechce, takže bude zase u cmrndání do 10 mm? Tyhle sranda-deštíky nic nevyřeší, vítr dokácí to, co zbylo na těch hnusných holinách,( sem tam nějaký jedinec, co se ubránil) a vzhledem k tomu že lesy už nejsou kompaktní celky ale jsou plné velkých odlesněných ploch, I malých kůrovcových "oček", budou do nich vichry snáze pronikat a kácet další a další stromy až z těch lesů nic nezbude. A když není vichr, tak je sucho, teplo, slunečno-prostě hnusné turecké léto. Z české kotliny se stává hnusná vysušená odlesněná země. Přemýšlíte už kam se dáme na pochod, jestli budou pokračovat ty hnusná turecká léta od dubna do září, a nebude tu voda ani život? A vůbec bych vedra ještě nevylučovala, pořád se ještě nacházíme ve zkázonosném 2018.\n# 20.09.2018, 22:13\nVypada to na razantni zmenu pocasi z letni na podnimni, velmi nadprumerne teploty spadnou na lehce podprumerne. Snad i budou srazky k tomu, jen ne anticyklony a inverze. Podobny skok byl na prelomu rijna a listopadu 2001, ale srazky taky zadna slava v tom listopadu.\nPodle clanku na infometu je rekord v poctu tropickych dni 1961-2017 49 v Dobrichovicich 2003. Jenze dnes podle tohoto clanku + Ogimet dali Doksany 50 a zitra nejspis 51 tropickych dni. Cislo stanice je 11509. GSOD (na Tutiempo, i na archov in-pocasi) v poslednich letech casto bere maxima z hodinovych pozorovani.\n# 20.09.2018, 22:31\nDriv v 60-tych a 70-tych letech bylo malo tropickych dnu a leta pomerne chladna a vlhka. Pak prislo leto 1983, nejteplejsi za nekolik desitek let, stejne tak cervenec (cely, ne jen 27.) byl extremne teply, dost to ne jen meteorology zaskocilo. V 90-tych letech bylo leto 1983 prekonano. Podle normalu 2001-2030 bude nejspis leto 1983 podprumerne.\nJa nepatrim k nejstarsim, leta 1983, 1992, 1994 si nepamatuji. Ale pocasi sleduji od roku 2000 a leto 2003 bylo asi pro vsechny velkym prekvapenim, bylo skutecne extremni, zatim v mnohem neprekonano. Stejne tak jako letos, v roce 2003 antycyklonarni situace zacali v unoru a skoncili az po 20. zari. V rijnu-prosinci bylo spis podprumer, srazky ale zadna slava. Po lete 2003 prislo leto 2015, kde byl spis pocet supertropickych dni extremni. Otazkou je, podle jakeho normalu bude leto 2003 a 2015 (a samozrejme taky 2018) podprumerne. Vyhled je velmi spatny ohledne zmen klimatu, hlavnekvuli srazkam.\n# 21.09.2018, 15:58\nKdo vzpomene rok 1994? Ta vlna veder z roku 1994 byla překonána až letos, co se týče délky. Jak tehdy skončila? Nějaká výrazná SF nebo vytrvalé deště? A podzim 1994 byl také teplý? A srážkově průměrný?\n# 22.09.2018, 00:13\nTak zatímco v Čechách je už podzim, u nás je zatím nejteplejší zářijová noc, ale už do 2 ráno podzim dorazí i k nám a do rána bude 12 C a odpoledne maximálně 16 C, ale Ecmwf očekává i odpoledne slunečno a větrno. Mnohem zajímavější, ale i nebezpečnější bude fronta v pondělí v noci. U nás by to hlavní mělo přijít asi kolem 5-7 ráno a ty další dny už budou vyloženě říjnové. Vítr, proměnlivo a chladno.\n# 22.09.2018, 08:06\nJeste o pulnoci jsme meli 20,2 a foukalo a pak prisel silny dest a rano 11 a podzim je tu.\n# 22.09.2018, 08:23\nchladno?Ve čtvrtek v příštím týdnu dává GFS teploty nad 20st!Zas lidi nepřehánějte.\n# 22.09.2018, 08:32\nNepřehání, teploty po ránu kolem 5 st, přes den 15 je podzim, zda se vyskytne 1 nebo 2 dny s teplotou lehce nad 20 na tom nic nezmění. Hlavně nevyhlizej teplo až horko, doba pokročila.\n# 22.09.2018, 09:02\nSem tam kolem 20 nebo přes jinak kolem 15 klasicky začátek podzimu\n# 22.09.2018, 09:04\nUž zase ten dawe a jeho psaní o nekonečných vedrech a "šílícím" GFS. Jasně, bude jasno a další vlna nekonečných "třicítek" 2018. Navíc mám pro tebe dobrou zprávu, protož GFS úplně megazešílel, a dává poslední vlnu veder na Vánoce!! Poslední "třicítka"\nmá být na Silvestra. V lednu se mírně ochladí, a budou dvacítky, a je jasné že bude jasno. Prostě GFS to jistí, "dává", "maluje" a "megašílí".\n# 22.09.2018, 09:36\nuvidíme,jak jsem psal letních dnů se letos podle mě ještě dočkáme na našem území...\n# 22.09.2018, 09:39\nNo zítra to vypadá na nejzajímavější situaci od ani nevím kdy. Přechod TN a jejího středu přesně přes ČR. V noci a dopoledne teplá fronta, za kterou se bude oteplovat až do půlnoci, kdy bude třeba 19°C a při přechodu fronty studené sešup o 10°C a ktomu to vypadá na plošné a vydatnější srážky všude a ne jen na V a JV jako na této frontě (což jsem mimo jiné čekal, že tam zase fronta zázračně ožije). Takže snad už bude denní úhrn > 10 mm a ne klasických pár mm nebo desetin, jak je letos zvykem. Snad se to prokletí tímhle zlomí a bude pršet nadnormálně.\n# 22.09.2018, 15:40\nZatím vypadá že bude průměrný říjen\n# 22.09.2018, 16:03\nJako to , že fronta obživne nad Moravou a Slezskem, jsem nečekal ani náhodou. Dokonce kolem 2 ráno se nad Klimkovicemi, vytvořila přeháňka, která do 2:20 zesílila až na bouřku. Projevy této 1. frontální vlny byly vskutku zajímavé. Nejdřív 22 C okolo 1 ráno a velké dusno. Poté silné nárazy až do 65 km/h, díky nimž dokonce pískaly alarmy na autech. A poté ochlazení až ke 12 C. Nejpřekvapivější však je těch 10 mm. A východně od nás to bylo dokonce přes 15 mm. Nyní je proměnlivo a větrno a příjemných 17 C.\n# 22.09.2018, 16:54\nSamozřejmě Morava si zase užila, a má zalito. Tady, mezi Hradcem a Jaroměří, nejdřív prachová bouře, potom chvilkové cmrndání, a konec. Výsledek- 4 mm. A dnes? Trochu se ochladilo, a samozřejmě se dnešek neobešel bez té protivné žluté koule.\n# 22.09.2018, 20:08\nTohle uz byla uplna zmena charakter proudeni, z antycyklonarni nekonecne situace. Konecne poradna nize pronikla do Evropy. Rozsahla nize je nad Skandinvii a lze ocekavat vzduch z Arktidy a severniho Atlantiku.\nD Dansku a na jihu Norska vcera a dnes radila vyse nejnic. Vlny i prez 10 m, vitr 30-35 m/s, kolaps dopravy (lode, letadla, vlaky). Dokonce napr. na yr.no bylo dano varovani, aby rodice drive vyzvedli deti ze skolky a nevychazeli z domu. Trochu prehnane, ale.\nTed uz ta nize postupuje na sever. Podle ty mapy nic extra u nas neni.\nRazantni ochlazeni v Evrope:


Dětské pohádky - Knihy\nDětské pohádky, knížky pro děti na prodej.\nPejskování s polynou 03.08.09, prodám\nAutor:Hana Doskočilová Nakladatelství:Albatros\nCelá ČR 50 CZK\nKategorie inzerce: Knihy > Dětské pohádky Detail inzerátu\nWalt Disney 13.06.09, prodám\nProdám krásné knížky v naprosto neporušeném stavu, jako nové. Kreslené s textem. 101 dalmatinů, Malá mořská víla Ariela, Dumbo. Nádherné, zajímavé příběhy. Cena po 50 Kč\nOlomoucký kraj 50 CZK\nARABELA všechyn tři díly 18.02.09, prodám\nProdám knihy ke známé pohádce, seriálu arabela, každá 100kč, vhodná pro děti, zachovala velice\nCelá ČR / Písek\nKrkonošská pohádka -Anče, Kuba, hajnej, Trautenber 13.02.09, prodám\nB. Šimková - Krkonošská pohádka - knižní zpracování oblíbených večerníčků z pera jejich režisérky. Lamino vazba, vyšší formát, kvalitní tisk, barevné celostr. fotografie z oblíb. seriálu jako ilustrace. Knížka pro celou rodinu. Možnost...\nLiberecký kraj / Liberec 186 CZK\nDětské knihy (31.8.2009)\nProdám větší počet dětských knih. Dobrodružné Mayovky, aj pohádky. Knihy pro různý věk. Petrovicová, 775 148 779, xmape@centrum.cz\nZakoupím pro syna Slovenské pohádky. Jen oba díly. Marie Dočasná, 779 545 13, docasna.knihy@seznam.cz


Colani 1 - Kruhová předložka ? 100 cm (červená) | Jena nábytek\nNacházíte se zde: JENA-NÁBYTEK »Colani 1 - Kruhová předložka ? 100 cm (červená)\nGrund Colani 1 - Kruhová předložka ? 100 cm (červená) 3219\nColani 1 - Kruhová předložka ? 100 cm (červená)\nKód výrobku: 179-0084/002\nPopis Colani 1 - Kruhová předložka ? 100 cm (červená)\nKoupelnová předložka Colani 1 je vyrobena z jemné polyakrylové příze, která velmi rychle schne a je přirozeně antibakteriální a protiplísňová. Neopomenta musí být také její hebkost a měkkost. Spodní strana je potřena speciální protiskluzovou směsí, aby byla zaručena vaše bezpečnost.


Oogaa Sada nádobí - Fialový talíř, růžový příbor | Pro děti a dětské | Maxíkovy hračky Pro děti a dětské Oogaa Sada nádobí - Fialový talíř, růžový příbor Původní cena: 499 Kč Sleva: (s Maxíkem ušetříte 240 Kč) -48% Vaše cena: 259 Kč (cena s DPH) Množství: Dostupnost: Poslední kus skladem ověřit Dopravné: Od 94 Kč dopravné Kód zboží:OGA EP01750_2924 Značka: Oogaa Vhodné pro: děvčata i kluky od 4 měsíců Záruka: 2 roky poslat odkaz porovnat oblíbené To se mi líbí Popis Dotaz Oogaa Sada nádobí - miska + 2 lžíce - 5 druhů Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria.\nmodrozelený příbor Skladem (2 ks) 259 Kč 499 Kč -48% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA EP01750_2921 Oogaa Oogaa Sada nádobí - Modrý talíř,\nmodrozelený příbor Skladem (2 ks) 249 Kč 499 Kč -50% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA EP01750_2920 Oogaa Oogaa Miska - 4 druhy - Fialová Skladem (4 ks) 119 Kč 249 Kč -52% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01755_19 Oogaa Oogaa Lžička loď - 3 druhy - Modrá Skladem (4 ks) 99 Kč 199 Kč -50% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01752_35 Oogaa Oogaa Lžička loď - 3 druhy - Růžová Skladem (3 ks) 99 Kč 199 Kč -50% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01752_55 Oogaa Oogaa Lžička loď - 3 druhy - Zelená Skladem (4 ks) 99 Kč 199 Kč -50% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01752_18 Oogaa Oogaa Lžička letadélko - 3 druhy - Modrá Skladem (3 ks) 99 Kč 199 Kč -50% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01751_35 Oogaa Oogaa Lžička letadélko - 3 druhy - Růžová Skladem (3 ks) 99 Kč 199 Kč -50% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01751_55 Oogaa Oogaa Lžička letadélko - 3 druhy - Zelená Skladem (5 a více ks) 99 Kč 199 Kč -50% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01751_18 Oogaa Oogaa Lžička vláček - 3 druhy - Modrá Skladem (3 ks) 99 Kč 199 Kč -50% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01753_35 Oogaa Oogaa Lžička Baby 2-pack - 2 druhy - Modrá Skladem (3 ks) 199 Kč 249 Kč -20% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01756_35 Oogaa Oogaa Lžička Baby 2-pack - 2 druhy - Růžová Skladem (2 ks) 199 Kč 249 Kč -20% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01756_55 Oogaa Oogaa Prostírání - 4 druhy - Fialová Skladem (5 a více ks) 129 Kč 249 Kč -48% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01754_19 Oogaa Oogaa Prostírání - 4 druhy - Zelená Skladem (4 ks) 129 Kč 249 Kč -48% do košíku Unikátní koncept dětského silikonového nádobí, které splňuje ta nejpřísnější hygienická kritéria. Kód zboží: OGA 01754_18 Fisher Price Fisher Price Lžičky s motivem zeleniny Skladem (3 ks) 175 Kč do košíku Sada měkkých, přilnavých a snadno uchopitelných lžiček s rukojetí. Kód zboží: FRP Y3508 Boon Boon Talíř s přísavkou modro-oranžový B262 Skladem (2 ks) 229 Kč do košíku Tento talíř je vhodný pro dítě, které začíná samo jíst. Kód zboží: BOO B262 Boon Boon Sada dělených talířů 3ks B399 Poslední kus skladem 299 Kč 449 Kč -33% do košíku Jedinečné provedení misek bez hran pomáhá zabránit malým ručičkám, aby jej zvedly ze stolu. Kód zboží: BOO B399 Boon Boon Kompletní jídelní sada modro-oranžová B247 Skladem (3 ks) 399 Kč 499 Kč -20% do košíku Čtyři různé oddíly pro jídlo. Jedinečné provedení misek bez hran. Kód zboží: BOO B247 Boon Boon Svačinová nádobka B237 Skladem (3 ks) 199 Kč do košíku Malá bezpečná nádoba na pochutiny je ideální na cesty. Kód zboží: BOO B237 Boon Boon Ohýbací dětský příbor B347 Skladem (5 a více ks) 159 Kč do košíku Dětský ohebný příbor, díky kterému se rychleji vaše dítě naučí samo jíst. Kód zboží: BOO B347 Boon Boon Oboustranná lžička 2ks B298 Skladem (4 ks) 299 Kč 399 Kč -25% do košíku Oboustranná lžíčka s měkkým a tuhým koncem je ideální pro děti, které začínají jíst Kód zboží: BOO B298 Boon Boon Miska s přísavkou modro-oranžová B260 Skladem (4 ks) 299 Kč do košíku Tato miska je vhodná pro dítě, které začíná samo jíst. Kód zboží: BOO B260 NUK Nuk EL Dětský příbor - vidlička a lžička - Zelený Skladem (2 ks) 99 Kč do košíku Dětský příbor s ergonomicky správné protiskluzové rukojeti s výstupky, které navíc stimulují u dětí hmat. Kód zboží: NUK 10255047_5185 NUK Nuk EL Dětské lžíce soft 2ks - Fialová Skladem (5 a více ks) 159 Kč do košíku Velmi ohebná a měkká lžíce s ergonomicky tvarovanou, protiskluzovou rukojeti pro bezpečné uchopení. Kód zboží: NUK 10255065_19 NUK Nuk EL Dětské lžíce soft 2ks - Zelená Skladem (5 a více ks) 159 Kč do košíku Velmi ohebná a měkká lžíce s ergonomicky tvarovanou, protiskluzovou rukojeti pro bezpečné uchopení. Kód zboží: NUK 10255065_5185 NUK Nuk EL Dětské lžíce 2ks - Fialová Skladem (3 ks) 119 Kč do košíku Velmi ohebná a měkká lžíce s ergonomicky tvarovanou, protiskluzovou rukojeti pro bezpečné uchopení. Kód zboží: NUK 10255075_19 NUK Nuk EL Dětské lžíce 2ks - Zelená Skladem (2 ks) 109 Kč do košíku Velmi ohebná a měkká lžíce s ergonomicky tvarovanou, protiskluzovou rukojeti pro bezpečné uchopení. Kód zboží: NUK 10255075_5185 NUK Nuk EL Dětské lžíce 2ks - Tyrkysová Skladem (2 ks) 119 Kč do košíku Velmi ohebná a měkká lžíce s ergonomicky tvarovanou, protiskluzovou rukojeti pro bezpečné uchopení. Kód zboží: NUK 10255075_252 NUK Nuk Láhev Flexi Cup 300ml - Růžová holčička Skladem (2 ks) 175 Kč do košíku Dětská lahev s ohebným silikonovým nekapajícím brčkem Kód zboží: NUK 10255091_5187 NUK Nuk Láhev Flexi Cup 300ml - Modrý hroch Skladem (5 a více ks) 175 Kč do košíku Dětská lahev s ohebným silikonovým nekapajícím brčkem Kód zboží: NUK 10255091_7178 NUK Nuk Láhev Flexi Cup 300ml - Růžová holčička v kočáře Skladem (1 ks) 175 Kč do košíku Dětská lahev s ohebným silikonovým nekapajícím brčkem Kód zboží: NUK 10255091_8170 NUK Nuk EL Dětský příbor - vidlička a lžička - Fialový Skladem (4 ks) 99 Kč do košíku Dětský příbor s ergonomicky správné protiskluzové rukojeti s výstupky, které navíc stimulují u dětí hmat. Kód zboží: NUK 10255047_5184 Nahoru Nacházíte se: Maxíkovy hračky > Pro děti a dětské > Oogaa Sada nádobí - Fialový talíř, růžový příbor Maxíkovy hračky Hračky SKLADEM Podle ZNAČKY Maxík VYPRODÁVÁ Maxíkovy AKCE NOVINKY Hračky s licencí Podle věku Od narození do 3 let Od 3 do 6 let Od 6 do 12 let 12 let a více věk Hračky pro děti Hračky pro kluky Hračky pro děvčata Hračky z TV Dárkové kupóny Auta a autíčka Kojenecké potřeby RC Modely Autodráhy Panenky Hračky pro nejmenší Dřevěné hračky Výtvarné a naučné Hry na profese Vlaky a příslušenství Figurky a hrdinové Stavebnice Společenské hry Puzzle Plyšové hračky Hračky na zahradu Rekreační sport Dětské kostýmy Textilní hračky Loutky a Divadla Pro děti a dětské Hudební hračky Dětský nábytek Dětské potřeby Dětská elektronika Knihy pro děti DVD a CD Dětské oblečení Kosmetika Školní potřeby Dárkové předměty Oblečení pro děti Rozbalené zboží Tipy na dárek Vánoce Advent Tipy pro školky Mikuláš Hračky doprava zdarma ČESKÉ hračky Zimní radovánky Karneval a Maškarní Dárky k narození dítěte Dárek ZDARMA nebo 1+1 Drakiáda Dárky za vysvědčení Škola volá! Hračky na jaro Titulní stránka Kontakt na Maxíka Vše o nákupu Dárkové kupony Dopravné Způsoby úhrady Obchodní podmínky Reklamace Odstoupení od kupní smlouvy Registrace Jak nakupovat Maxíkoviny Proč Maxík Proč Maxík? Maxíkovy omalovánky Přihlásit Uživatel: Heslo: Neodhlašovat Zapomněli jste heslo? Nový zákazník Košík O nás Kontakty Proč Maxík? Vše o nákupu Certifikáty a ocenění Dopravné Reklamace Způsob platby Dárkové kupóny Obchodní podmínky Maxíkoviny Kariéra Přihlašte se k odběru novinek: Mobilní verze © 2016 Famico, s.r.o. | © 2016 The LEGO Group. LEGO® a LEGO logo jsou ochrannými známkami společnosti LEGO Group. © 2016 Lucasfilm Ltd. & TM. Všechna práva vyhrazena. Porovnání hraček Oblíbené Pokračovat v nákupu Přejít do košíku Obsah košíku Produkt Kusů Cena / ks Celkem Celkem s DPH: Do košíku vkládáte více kusů, než je akčních produktů skladem. Položka bude rozdělena na akční a za běžnou cenu. Nebo můžete zvolit jen akční a do košíku se vloží jen množství za zlevněnou cenu. Do košíku vkládáte více kusů, než je aktuálně skladem. U výprodejových produktů nelze do košíku vložit více kusů, než je aktuálně skladem (ks). Do košíku lze vložit maximálně ks Skladem je aktuálně ks. Do košíku nelze vložit více kusů, protože je produkt momentálně vyprodaný u dodavatele a jeho další dostupnost je neznámá. Za akční cenu skladem skladem u dodavatele Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte. Další informace V pořádku


Radnice městské části Brno-střed chce pomoci lidem, kteří trpí energetickou chudobou : Brno-střed\nRadnice městské části Brno-střed chce pomoci lidem, kteří trpí energetickou chudobou\nRadnice městské části Brno-střed se připojila k mezinárodnímu projektu, který má pomoci s bojem proti energetické chudobě.\n„Nejchudší lidé často bydlí v domech, které jsou kvůli stáří a technickému stavu energeticky velmi náročné. Značná část rozpočtu domácností žijících v bytech v takových nemovitostech je vydávána na platby za energie. Velký nedoplatek za elektřinu, teplo nebo za plyn pak může třeba osaměle žijícího seniora uvrhnout do existenčních problémů, na jejichž konci hrozí i ztráta bydlení. Pro tuto situaci se vžil pojem energetická chudoba,“ vysvětluje problematiku radní městské části Brno-střed pro sociální oblast David Oplatek a doplňuje: „Takto bývá označována domácnost, která za energie utratí měsíčně více než deset procent svých příjmů. Společně s nájemným pak za náklady spojené s bydlením padne většina příjmů domácnosti.“\nRadnice městské část Brno-střed se proto připojila k velkému evropskému projektu koordinovanému organizací CEE Bankwatch Network a společně s dalšími partnery žádá o podporu v programu Evropské komise Horizont 2020. Ten má ambici spojit vědce, municipality a neziskové organizace celkem v šesti zemích střední a východní Evropy a společně hledat řešení a finanční zdroje v oblasti energetické chudoby. Zaměří se nejen na tvrdá opatření v oblasti oprav a investic do bytových domů, která vedou ke snižování energetické náročnosti budov, ale i na osvětu a práci s obyvateli domů. Ti by měli dostat informace, jak správně užívat byty, aby minimalizovali své výdaje za energie.\n„Opatření realizovaná v rámci projektu by měla ulehčit těm nejchudším a nejohroženějším obyvatelům naší městské části. A ve výsledku na něm díky úsporám vyděláme všichni,“ říká David Oplatek, který účast městské části zaštiťuje.\nTZ - Radnice chce pomoci lidem, kteří trpí energetickou chudobou


Zima versus léto: Kdy navštívit Dolomity? - Cestolino.cz\nDolomity od 605 Kč\nAť je léto nebo zima, v Dolomitech je vždy prima. Horský masiv italských Alp, který se rozkládá na severu Itálie, je ideálním místem pro letní i zimní dovolenou. V zimě se tu „vyřádí“ milovníci bílé stopy a v létě pro změnu horolezci. Ale nemusíte se bát navštívit Dolomity ani s dětmi, najdou se tu totiž poklidné túry s výhledem na zasněžené vrcholky horských masivů.\nDojedete sem vlastním autem. Z Prahy přes Německo (Mnichov) a Rakousko (Innsbruck) vám cesta zabere přibližně 7 hodin (necelých 700 km jízdy po kvalitních dálnicích).\nDomluvíte se tady německy, italsky a anglicky.\nNajdete tu celou škálu ubytovacích zařízení – od apartmánů přes AirBnB až po wellness hotely se spa resorty.\nVeškeré vybavení (na ferraty) si půjčíte až na místě.\nVyžití tu najdete v kterémkoliv ročním období.\nZimní dovolená na Sella Rondě\nAť už jste začátečníci, anebo velmi zdatní lyžaři, na Sella Rondě se nudit nebudete. Dvěma slovy lze toto zimní středisko v Dolomitech popsat jako „světová extratřída“. Kde jinde v blízkosti České republiky najdete propojenou síť sjezdovek tak, že cca 4 hodiny projíždíte nové a nové sjezdovky, než se vrátíte na samý začátek? Navíc si můžete vybírat z několika okruhů podle obtížnosti. Obtížnější (oranžový) okruh po červených sjezdovkách měří 36,6 km a jednodušší (zelený) po modrých pak 38,7 km.\nStředisko Sella Ronda vzniklo propojením hned 4 známých lyžařských středisek – Alta Badie, Val Gardeny, Arabby a Val di Fassa E Carezza. Patří vůbec k nejstarším střediskům v Itálii. K propojení 4 středisek ve 4 údolích kolem masivu Gruppo del Sella došlo v 70. letech minulého století. Dodnes patří k těm nejoblíbenějším v Alpách, ale rovněž také k těm nejdražším. Za celodenní dospělý skipass zaplatíte 62 EUR (ceny platné k roku 2019). O ubytování ani nemluvě – pokoje v apartmánech v hlavních střediscích (např. Cortina d’Ampezzo, Canazei a další) začínají od 2 000 Kč/noc/osoba.\nStředisko v bodech:\ncca 688 km vzdálené od Prahy,\nvhodné pro začátečníky (mezi údolími jsou delší pozvolné přejezdy) i pokročilé (nachází se tady černé sjezdovky),\nrozdělení sjezdovek: 36 % modrých, 53 % červených, 11 % černých,\npřepravní kapacita až 285 tisíc lidí na různých typech lanovek,\nbezmála 250 sjezdovek,\n400 km délka všech sjezdovek,\nk dispozici: snowparky, bazény, kryté haly, restaurace, bary, obchody a wellness.\nNejklidněji bývá na Sella Rondě o víkendu, kdy se mění týdenní turnusy. Zácpy se přesunují na příjezdové silnice do jednotlivých údolí.\nA pozor, hlavní okruh Sella Ronda není lyžařsky až tak náročný díky delším přejezdům. Zato nabízí nádherné výhledy na rozeklané masivy Dolomit. Tak nezapomeňte občas zvednout hlavu nahoru.\nLetní dovolená v sedáku a pohorkách\nI v létě můžete vyrazit do již zmiňovaného střediska Cortina d’Ampezzo. Půjčit si tady sedák, lana, přilby a vyrazit na nějakou ferratu dle vaší zdatnosti. Chcete pokořit třítisícovku? Vrchol Marmolady čeká jen na vás. Máte s sebou naopak malé děti a ferraty vás vůbec nelákají? Zamiřte do údolí Val di Fiemme, k jezeru Molveno nebo jezeru Braies. Mimochodem, Italové mají rádi malé děti, takže v každém větším středisku najdete lanové parky a zábavní centra pro děti.\nKam tedy v létě do Dolomit podle toho, jaký typ dovolené hledáte?\n1) Máte rádi adrenalin\nDoporučujeme vyzkoušet pobyt na Passo Tonale. Nachází se zde na 500 km cyklistických tras pod názvem Adamello Bike Arena. Rovněž tudy protéká říčka Noce, která je oblíbená mezi nadšenci raftingu.\n2) Chcete dovolenou v sedle kola\nJako základnu si zvolte jakékoliv středisko v údolí Val di Fiemme. Kromě turistických tras vhodných i pro děti, je tu řada cyklostezek. Doporučit můžeme výlet z Canazei do Moliny, anebo naopak. V údolí se rozkládá malebné město Cavalesa, odkud se dá přiblížit lanovkou na začátky náročnějších hřebenových tras.\n3) Vybíráte rodinnou dovolenou\nVyberte si pěkné ubytování v oblasti Tre Cime Dolomity. Kromě nádherných výhledů se tady nachází hustá síť nenáročných výšlapů. Zkuste například tu po Sextenských salaších. Jde sice o delší túru, ale máte možnost trasu pozměnit podle sil nejmenších turistů. A navíc máte neustále před očima impozantní vrchol sextenských slunečních hodin.\nČemu dáváte přednost – zimě, nebo létu?\nPřed dvěma lety jsme bydleli cca 15 km od Cortiny. Vyzkoušeli jsme Ferratu Delghi Alpini, Ferratu di Valdaora (od Lago di Braies), Ferratu Toblinger Knoten u Tre Cime. Je tam neskutečný výběr túr a ferrat. Super!!\npro mě je nejlepší jaro\nItálie (Dolomity): může vás zajímat


Čisté ovzduší? Méně mrtvých a 26 bilionů dolarů navíc – Roklen24.cz\nČisté ovzduší? Méně mrtvých a 26 bilionů dolarů navíc\n15:06 18. července 2019\nEnviromentální regulace jsou v kontextu liberálního pohledu chápány jako něco, co firmy zbytečně zatěžuje, zdržuje a odebírá jim zdroje na produktivní aktivity. V důsledku toho pak klesají investice a oslabuje také hospodářský růst. To může být pravda, nicméně na druhou stranu znečištění životního prostředí má závažné dopady na lidské zdraví, a v důsledku toho i na produktivitu práce. A to ekonomice z dlouhodobého hlediska přirozeně neprospívá.\nVyčerpávající přehled fatálních následků vdechování zamořeného vzduchu, na který narazíte všude tam, kam vstoupila lidská civilizace, prezentuje server New York Times. Oxid siřičitý, oxid dusičitý a ozon zatěžují dýchací cesty, ohrožují plicní funkce a zhoršují astma. Oxid uhelnatý neprospívá lidem se srdečními onemocněními a může u nich způsobit závratě a malátnost, či dokonce stavy bezvědomí až smrt. Kontaminace vzduchu olovem zvyšuje riziko vzniku kardiovaskulárních a neurologických problémů.\nPodle odborníků jsou nejvíce náchylné děti, což otevírá otázky vstříc budoucnosti, která bude probíhat ve stále špinavějším klimatu. „Znečištění poškozuje každého,“ řekla New York Times Janet Currieová. „Ale děti jsou zasaženy nejhůře. Kontaminovaný vzduch ovlivňuje jejich zdraví v krátkodobém i dlouhodobém horizontu a v konečném důsledku se promítá do horších výsledků na trhu práce – nižší produktivity práce a nižších příjmů,“ vysvětluje ekonomka z Princetonské univerzity. Ta je zároveň autorkou studie, která zjistila, že vyšší hladiny oxidu uhelnatého vedou k vyšší nepřítomnosti žáků ve škole.\nBudoucnost ekonomiky, která závisí na dnešní nejmladší generaci, se tedy vytváří už nyní. A pokud se přitom naši současnost pokusíme přebarvit na zeleno, bude ona budoucnost, konkrétně v roce 2030, bohatší o celých 26 bilionů dolarů. Takový je závěr nového reportu Světové komise pro ekonomiku a klima (Global Commission on the Economy and Climate), který naznačuje, že boj za ochranu životního prostředí není pro hospodářství zátěží, ale naopak v dlouhodobém horizontu přináší ekonomické benefity.\nBuy or Sell? Stačí jeden pohled z okna – https://t.co/5I09iNDDcb https://t.co/F2HH8aviVC prostřednictvím @roklen24 #sell #buy #Weather pic.twitter.com/Os4d75ylAj\n— Roklen24.cz (@roklen24) 2. července 2019\nZpráva nazvaná „Odhalení příběhu o inkluzivním růstu 21. století“ vybízí k vyššímu zdanění uhlíku, zavádění udržitelných dopravních systémů a stanovení klimatických cílů v soukromém sektoru. Tato opatření by v příštím desetiletí mohla vytvořit více než 65 milionů nových „nízkouhlíkových“ pracovních míst, což odpovídá současným pracovním silám ve Spojeném království a Egyptě dohromady, shrnuje závěry server DownToEarth.org.\nPosun k nízkouhlíkové ekonomice by podle Světové komise pro ekonomiku a klima zároveň zabránil sedm set tisícům předčasných úmrtí v souvislosti se znečištění ovzduší. Současní politici k tomu však zatím příliš nepřispívají; podle autorů reportu se naopak poskytují dotace na výrobu a spotřebu fosilních paliv, přičemž od roku 2013 činí v průměru 373 miliard dolarů ročně. Světová komise pro ekonomiku a klima, že i dotace do zemědělství, kam ročně připlyne 519 miliard dolarů, často směřuje ke škodlivým činnostem, což nemusí být na první pohled patrné.


Informatika 7. ročník – dívky – ZŠ a MŠ Mysločovice\nÚvodní stránka / Nástěnky učitelů / Petr Měrka / Školní rok 2019/2020 / Informatika 7. ročník – dívky\nInformatika 7. ročník – dívky\nUčivo 19. 6. 2020\nNa webu Nedatluj pokračujte s trénování psaní deseti prsty.\nAbsolvujte lekce pro písmena s a l (musíte mít splněné předchozí lekce).\nPublikováno 18. 6. 2020 ve 20:10\nUčivo 12. 6. 2020\nAbsolvujte lekce pro písmena g a h (musíte mít splněné předchozí lekce).\nPublikováno 11. 6. 2020 ve 20:30\nUčivo 5. 6. 2020\nKontrolní úkol č. 5\nStáhněte si tento soubor a postupujte dle zadání.\nÚkol odevzdávejte v elektronické podobě jako soubor ve formátu .odt (můžete i .doc nebo .docx).\nVypracovaný úkol posílejte na email: merkap@zsmysl.cz, do předmětu napište Inf7_pátý kontrolní úkol.\nTermín odevzdání k průběžné kontrole je do 9. 6. 2020, 12:00.\nNa této stránce si můžete zopakovat základní možnosti formátování textu v textovém editoru. Na konci stránky je krátké video s ukázkou formátování. (Vytvořeno pro MS Word, ale v LibreOffice Writer je to téměř stejné.) Konec odstavce zadáváme klávesou Enter.\nPublikováno 5. 6. 2020 v 7:50\nUčivo 29. 5. 2020\nPřejděte na web Nedatluj a zaregistrujte se (Vytvořit účet).\nPro registraci lze použít e-mail nebo Facebook.\nZákladní verze aplikace je zdarma (zobrazují se reklamy), ale musíte mít vypnuté blokování reklam (AdBlock).\nOsvěžte si informace o způsobu psaní všemi deseti v záložce Jak psát.\nZačněte s procvičováním – tempo práce je na vás, zkuste si poradit se cvičeními pro písmena f, j, k, d.\nPublikováno 28. 5. 2020 ve 21:00\nUčivo 22. 5. 2020\nKontrolní úkol č. 4\nDokončete prezentaci (pokračování z minulého týdne) na téma (vyberte si jedno z nich):\nOblíbené zvíře, můj koníček, hudební skupina, oblíbená kniha, oblíbený film.\nSnažte se dodržet pravidla pro tvorbu prezentací.\nÚvodní snímek s názvem prezentace a jménem autorky.\nMinimálně pět snímků s vlastním obsahem (každý snímek bude obsahovat jeden obrázek).\nSnímek s uvedením zdrojů informací.\nSnímek s poděkováním a rozloučením.\nTermín odevzdání k průběžné kontrole je do 26. 5. 2020, 12:00.\nPublikováno 20. 5. 2020 v 17:00\nUčivo 15. 5. 2020\nPročtěte si prezentaci se základními pravidly pro tvorbu prezentací (odkaz).\nZhlédněte i videa, na která je odkazováno v závěru prezentace.\nZačněte pracovat na prezentaci na téma (vyberte si jedno z nich):\nPrezentaci můžete vytvořit v programu:\nImpress (LibreOffice) – videonávod.\nPowerPoint (MS Office) – videonávody.\nPokud si s něčím nebudete vědět rady, pište mi na Skype.\nPublikováno 14. 5. 2020 ve 22:50\nKontrolní úkol č. 3\nStáhněte si tento textový dokument a odpovězte na položené otázky.\nÚkol můžete vypracovat v elektronické podobě (posíláte zpět textový dokument), nebo si ho vytisknout a vyplnit ručně (posíláte scan/foto).\nVypracovaný úkol posílejte na email: merkap@zsmysl.cz, do předmětu napište Inf7_třetí kontrolní úkol.\nTermín odevzdání k průběžné kontrole je do 28. 4. 2020, 12:00.\nPublikováno 22. 4. 2020 ve 22:40\nUčivo 17. 4. 2020\nPročtěte si tento dokument věnovaný informacím. Zkuste najít odpovědi na otázky položené v závěru dokumentu.\nZačněte přemýšlet nad tématem krátké prezentace (oblíbené zvíře, můj koníček, hudební skupina, …), kterou budete tvořit v následujících týdnech, podrobnosti si řekneme při opakování tvorby prezentací.\nOdevzdání kontrolního úkolu č. 2\nStále postrádám spoustu kontrolních úkolů, do nedělního rána je ještě můžete poslat.\nPublikováno 17. 4. 2020 v 7:20\nZopakujte si zhlédnutí videí ze 3. 4. 2020.\nVypracovaný úkol posílejte na email: merkap@zsmysl.cz, do předmětu napište Inf7_druhý kontrolní úkol.\nTermín odevzdání k průběžné kontrole je do 14. 4. 2020, 12:00.\nV EŽK máte zapsané známky z kontrolního úkolu č. 1. Kdo chcete poslat zpět opravenou práci, ozvěte se (email, Skype).\nKdo v EŽK vidí zapsané N, tak mi práci neodevzdal (nepřišla mi). Do pátku (10. 4.) máte ještě možnost práci poslat, jinak přepisuji N na 0 b. V případě nejasností mě neváhejte kontaktovat (email, Skype).\nPublikováno 7. 4. 2020 ve 22:00\nUčivo 3. 4. 2020\nNa české verzi portálu Khan Academy se podívejte v sekci Základy internetu na videa:\nPublikováno 2. 4. 2020 ve 23:00\nKontrolní úkol č. 1\nNa české verzi portálu Khan Academy se podívejte v sekci Základy internetu na video:\nZopakujte si zhlédnutí videí z 20. 3. 2020.\nVypracovaný úkol posílejte na email: merkap@zsmysl.cz, do předmětu napište Inf7_první kontrolní úkol.\nV případě nějakých nejasností mi napište email, případně mě kontaktujte přes Skype (návod zde).\nPublikováno 27. 3. 2020 v 8:30\nUčivo 20. 3. 2020\nStáhnout a nainstalovat balík LibreOffice 6.3.5. (Pokud už LibreOffice máte, nic stahovat nemusíte.)\nČeština 7. ročník\nČeština 8. ročník