Jak to bylo - 78 - Diskusní fórum NaKole.cz\nNaKole.cz > Diskuse > Ostatní – cyklo > Jak to bylo - 78\nJak to bylo - 78\nJaké to bylo dnes, včera či tak nějak okolo.\nVybavila se mi scénka z dekorování vítězů tenisového turnaje, kdy…\nJindřichu, psal´s to mě, tak nevytahuj mlácení černochů. A na tu santůrku…\nSložité to až tak není, ale pokud člověk o tom "dobrém kusu práce" neví…\nTo sice může, ale pořád to je jen mobil se kterým jdou mimo jiné …\nPodle tvých fotek vskutku ukazuješ světu, že jsme národ vzdělaných. Jen…\nRe: Jak to bylo - 78\nDíky PepíkuW za ty tři nádherné podvečerní fotky ČeskoSaského Švýcarska. Jsem nějaký nachladlý a je mi zrovna blbě a ty fotky mi udělaly velikou radost. Mám ten kraj přes všechny jeho současné i minulé problémy moc rád.\nDneska jsme vyrazili naopak směr středozemě do Středohoří, pěšo. Na Trojhoru, v lednu jsme jí už nestihli, další byla Varhošť s výhledem do vyschlého labského údolí.\nJen vždycky ty návraty přes město trochu pokazí dobrou náladu z okolní přírody. Úspěšně doháníme Ústí :o(\n"Ústí nad Labem se chystá na volby. Trápí ho vyloučené lokality a obchodníci s chudobou. Zhruba půlka obyvatel žije na sociálních dávkách. Kdo je mladý a schopný, odchází."\nV pátek jsem zjistila, že na Suchých skalách kvetou borůvky, v sobotu navštívila Pusté kostely, dnes ráno jsem si vzpomněla na PepikaW. A je po víkendu.\nTak tu poslední fotku bych si hned dala jako favorita na PéeFko.\nNádherná vyhlídka, ale není to Favorit :(\nKlokočské zátiší s bicyklem :o)\nJo, mladý borůvčí je bujný jak na jaře a kvete. Myslim, že koncem října vyrazíme sbírat ... na sněžnicích :o)))\nA měla's to kolo aspoň zamčený,když's ho tam nechala tak napospas? :))\n:D Nebylo k čemu. Jen jsem tolik neriskovala jako PepikW, aby mi ho nesfouknul vítr.\nVčera večer návrat z pětidenního výletu na Slovensko - Podunajská nížina. Počasí nakonec parádní.\nPřímo Boží :-))\nJe podzim, delší dobu sucho a rosničky slíbily pěkné počasí, tak jsem nemohl odolat a vyrazil na Chřiby.\nVyjel jsem z mého oblíbeného místa, Nového Města nad Metují a tentokrát jsem jel Klopotským údolím. Pokud někdo zabloudíte do té oblasti, tak doporučuji si údolí projet, moc pěkné i pro děti, pro které tam je dost zajímavostí.\nVyjel jsem si na Chřiby, letos sucho a žádné bahno, tak příjemný a dobře zvládnutelný výjezd a sjezd tentokrát do Sedloňova. Pěkný sjezd po modré do Olešnice, výborné občerstvení v Loveckém zámečku.\nPřes Polsko jsem jel do Nového Hrádku a na hraničním přechodu jsem potkal dvě zdatné turistické dorostenky-sokolky, které měly v ten den v nohách určitě 25 km a alespoň 10 je čekalo a od nich jsem se dověděl, že dnešní den a počasí je přímo od Pána Boha, kterému tam také děkovaly.\nZ Hrádku úžasnou žlutou přes Čermnou na Dobrošov k Jiráskově chatě a dál po modré a zelené přímo luxusní sjezd do kaňonu k Metuji. Samozřejmě nechyběl nádherný závěr po žluté a červené podél Metuje zpátky do Nové Města.\nFotky - jeden z rybníčků po Chřiby, výhledy při výjezdu na Chřiby a hranice s Polskem.\nS těmi Chřiby se mi začal vařit mozek protože mi to připadalo z Nového Města nad Metují nebo od Polských hranic krapet daleko ... a ony to jsou jiné Chřiby než ty na Moravě!\nSice jen takové menší a komorní, ale zase o to vyšší a při výjezdu si na ně se člověk i docela zadejchá. Bohužel tady těm chybí Brdo a hlavně Bunč :-)\nTaky jsem o nich do loňska neměl potuchy i když jsem kolem nich mnohokrát jel.\nDneska "cestou z práce" na Tisou. Původně jsem chtěl pokračovat k hranicím na Grenzplatte a podél Suché Bělé zpět. Jenže jsem vyrazil o hodinu později, tak jsem to vzal zpět jihem kratší cestou. Slyšel jsem z dálky spoustu hasičských houkaček i zvuk vrtulníku. Až doma koukám, že hoří přesně tam, co jsem nakonec nejel:\nPříště se na práci vy.... a pojedu podle plánu!\nDneska to bylo takové " narcistické" :) jak ráno tak podvečer jsem totiž prakticky pořád viděl svůj " šlapající stín" někdy klidně 20-30 metrů v polích, slunce krásně kreslilo, takové to zlaté světlo všude.\nProstě paráda na takovou cestu do práce/z práce.\nÚžasná podzimní turistika v Bílých Karpatech od pátku do neděle\nByla to pěší akce, ale máme nový tandem! :-)\nkdyž už na cestě do práce musím počkat, až se objeví slunce nad Hradešínem, tak to znamená, že se cyklodoprácedojížděcísezona chýlí ke konci :(\nfoceno někdy kolem 7,30 dnes ráno od Sibřiny\nProstě prakticky od nevidím do nevidím :) Západ slunce nad Kolodějemi od Újezda\nTak tímto snímkem jsi překonal i Jinru. Je tam vše kolo, stožáry i sluníčko, no super:-)\nKdo je Jin-ra ? Nějaký cyklista z Baruun Urtu, který mluví perfektně česky ?\nVypadlo mi "d" i to se stává. Jindra a jeho elektrokolo s motorem Bosch:-)\nkup si lepší mobil\nTo sice může, ale pořád to je jen mobil se kterým jdou mimo jiné taky udělat nějaké fotky :-)\nNetuším čeho je to památník, ale nafotil jsem to ve Vratislavi s myšlenkou na Jindru, když pořád řeší ty ocelové stožáry.\nČéče, ono je to letitý!\n"Symbol władzy ludowej"\nNapadá mě poslední inovace vynálezu Prokopa Diviše. Ale to by Poláci museli kecat. :-)\nObčas mám problém vymyslet si kudy kam a tak jsem velice rád využil inspirace z fotohádanek https://www.nakole.cz/diskuse/24039-fotohadanky...\na zajel se podívat na oba akvadukty u Sezemic.\nMalý sezemický akvadukt je úplně na suchu v obou křížených potocích. Taky byl nedávno opravený - foto, ale dojet k němu je možné jen v podobnou dobu jako nyní, kdy je posečeno a hlavně hodně sucho, jinak snad jen traktorem.\nVelký akvadukt je dost velký 13 m dlouhý a 6,5 m široký a hlavně jeho okolí je docela hezky a procházkově upravené.\nKdyž jsem jel k malému akvaduktu, tak mě docela překvapila dost velká přírodní zajímavost - docela velká písečná duna - písečný přesyp u obce Veská. Dost velký kopec hodně jemného sypkého písku - foto.\nA když jsem jel domů tak na jedné štěrkové lesní cestě - houby a kvanta hub. Lesy jsou vysušené, že široko daleko ani muchomůrka a tady v prostředku štěrkové cesty toliká hub.\nZ výletu na soutok Moravy a Dyje.\nŠlapu si takhle večer, už potmě, z práce po asfaltce mezi polem a remízkem. A najednou něco obrovského přeletí těsně přede mnou přes cestu. Docela jsem se lekl. Pak mi došlo, že to byla laň, které přeskočila cestu snad tři metry před kolem. Ale takovým stylem, že se odrazila už v poli a dopadla až za cestu. Skok nejmíň 5 metrů dlouhý.\nSrnčí potkávám skoro denně, ale laň snad ještě ne.\nTa by zvládla i taxisův příkop. :-)\nMě kdysi v Brdech, serpentiny od Mníšku do Řevnic, vyskočil v zatáčce před auto jelen, skákal zespodu z prudkého svahu rovnou přes svodidlo a doskočil až za půlící čáru a plynule skočil rovnou do svahu nad silnicí, řekl bych zadníma tak 1,5 metru vysoko a zmizel, celý to proběhlo tak 10-15 metrů před námi, klika že jsem jel tak 30kou a začal brzdit hned jak jsem viděl paroží nad svodidly...\nMně před lety při sběru hub v Kryštofáku málem způsobil srdeční příhodu jelen. Vyskočil, pacholek, z křoví pár metrů ode mě a jakým tryskem hnal ty svoje metráky do prudkýho svahu, to mě úplně konsternovalo.\nTo je velký jak kráva. Jsem jelena s parožím potkala párkrát v lese s koněm a aji ze sedla jsem se toho bála. Prej to v říji aji zaútočí na člověka. Pak jsme jednou v létě koukali na stádo laní, který brodily řeku, víc jak deset kusů, rachot jak hrom, impozantní to bylo.\nSranda je, že když vylezeš na kopec, vidíš Brno. Prostě údolí kousek za městem...\nJo, umí doslova ohromující skok. Tos mi připomněl, jak jsme se kdysi vraceli s konima domů z lesa a ve výběhu stál jelen. S tím parožím působil větší jak ty naše koně. Z místa se odrazil a přelítl ohradu (130cm), za ní asi metr šóší vyšší jak ta ohrada, potok, a pak teprve cesta, po které jsme jeli. Deset metrů před náma za bílého dne a zmizel ve stráni na druhé straně cesty.\nJá si to pamatuju hlavně proto, že jsme dojeli na dvůr a trenér se nás ptal, jestli jsme prej viděli toho jelena. Že zavřel ohradu, aby nezdrhl a mohli jsme se na něho kouknout až přijedem :-)\nOpět krásné až letní počasí, které už asi dlouho nevydrží, tak jsem se byl projet v Jestřebích horách.\nVyjížděl jsem z Hronova na hřeben a přes Odolov na rozhlednu Žaltman. Na rozhledně jsem byl někdy před pěti lety a musím říct, že z ní je vidět stále míň :-) (fotka), rozhledna Markoušovice je na tom mnohem líp, přece jenom je asi o 10 m vyšší.\nPodíval jsem se co nového na trutnovských trailech a novinek a zlepšení docela dost. Jednak docela pěkně upravili Panský stoupák, který je teď delší a techničtější, ale dá se mnohem snadněji vyjet, proto jsem nemohl odolat a dal si ho 3 x. Modrý trail konečně prodloužili a dokončili a nyní je skutečně pěkně hravý a vyblbnou se na něm i děti a začátečníci, moc pěkný, skutečně se jim povedl. Potrénoval jsem i červený trail, který také doznal místy vylepšení, je technický, ale dobře zvládnutelný. Černý jsem nezkoušel, na to se mám moc rád :-))\nPo cestě zpátky do Hronova jsem pozdravil císaře Josefa II. A když jsem byl v Odolově, tak mě docela vystrašila bouřka a hrozivé mraky. Nějak se mi nechtělo se zdržovat v lesích na kopci a tak jsem krapet přišlápl a urychlil návrat, bouřka šla naštěstí stranou.\nKrásných 70 km.\nBylo docela zajímavé opakované setkávání se stejnými lidmi na různých místech Jestřebích hor.\nPodzim ve Valdštejnské zahradě.\nCo to tam uzrálo za Máničku??\nNějaká paní v moravském kroji (hanáckém?). Co dělá ve Valdštejnském paláci?\nHele, ta mezi těmi džaponci byla jak zjevení. A úžasně se tam hodila.\nAno, byla z Hanácka a byli tady na výletě v Senátu. Tam je teď výstava Hanáckých krojů. Ale nečekej nic velkého, je to jedna malá místnost. Ovšem nakoukla jsem tam - kdy se mi podaří dostat se do senátu :o)))\nV zahradě se paní měla potkat se svojí tetičkou a byla hrozně šťastná, že našla někoho, kdo mluví česky a vyfotí ji :o)))\nTo je snadný, vstup do politiky, buď politicky vidět a jseš mezi nejlepšími syny a dcerami národa natotata. Jak prosté. :)))\njj, stačí cyklistům naslibovat všechny cesty z kopce a po větru.\nMyslím, že mi stačí jen to nádvoří Senátu a výstavní síň. A o víkendech pojedu radši na kolo než schůzovat.\nMoc pěkná výstava. Jedna z mála, co se na ta osmičková výročí fakt hodí.\nVernisáž byla prý moc povedená.\nHledá senátní kantýnu, taky jsem hledal.. .\nDneska jsem vyjela kousek do východního PříPraží\nKilometrově to pravda nebylo nic moc, ale copak se dají hltat kilometry, když člověk narazí na tak úžasné výhledy a zákoutí?!?\nA našla jsem také jeden nevšední pomníček.\nDneska takový příměstský - po pěšinkách a lesních cestách. Na slunci krásný teplo, ve stínu docela ledovo.\nTentokrát pěšmo a rovnou do Krkonoš na výlet se synem.\nCelkově za dva dny 622km vlakem a 32 pěšky. :-)\nV sobotu ze Svobody do Jánek a přes Černou horu. Spaní na chatě Krakonoš.\nDnes Javorka, Thámovy boudy, Toppeltovy boudy, Modrokamenná bouda a zase do Svobody k vlaku.\nPočasí krásné, lidí docela málo (kromě Černé hory), jen občerstvovny docela pozavírané.\nKdyž chata Krakonoš, byly i Sněženky? :-)\nVždyť píše, že byli jen dva Machři :o)))\nJá jsem se jel včera podívat do Průhonic, jak tam kolega hraje fotbal. Jel jsem po červené turistické značce podél Botiče, abych si to trochu užil. No a v Petrovicích hrály zrovna dorostenky ragby. Bylo to docela pěkné pokoukání. Ony to netlačily silou, ale snažily se hrát chytře a běhavě. Úplně jiný styl, než chlapské ragby, kde to často tlačí silou středem pole. Tak jsem na ten fotbal přijel až na druhý poločas :)\nRe: Jak to bude 15. - 18. 11.\ndnes to bude od rána do večera tenisové, holky už hrajou !!!\nDneska vylouhování v Sole-Felsen-Bad v Gmundu. Ale abych se jen nemáchala ve slané vodě, cestou bylo trošku kultúry.\nV Českých Velenicích jsem našla sloup od trolejového vedení z trolejbusové dráhy do Gmundu na počátku 20. stol.\nA v Gmundu jsem koukla na nádraží výletní úzkokolejky s historickými vagonky a parním soukolí před nádražím. Ačkoli na nádražíčku nebyla živá noha, bylo vše odemčeno a volně přístupno. Jídelní vůz byl dokonce vybaven pitím a jídlem. Říkala jsem si, jak dlouho by to asi netknuté vydrželo u nás...\nA v západní části Gmundu jsem nahlédla do kostela Srdce Ježíše Krista (postaven v letech 1950-1953).\nDneska jsem chtěla otestovat nový foťák a najít zapomenutý památník na Skautské jamboree z roku 1928\nPřekvapivě to nakonec ani nebylo tak složité - našla jsem na první dobrou. Resp. správně se podařilo odhadnout ten "hluboký les" :o)))\nJinak jsem si užila krásný podzim mezi rybníky.\nVe který části Doubí to je?\nMyslíš, že bys na to nepřišel sám?!? Pravda, označení místa "uprostřed hlubokého lesa" je hodně nepřesné, ale zase tak těžké to nakonec není.\nAle abys neřekl, tady máš nápovědu:\nKdyž se nezadaří, tak se ozvi, ještě ti to upřesním. Ale myslím, že to najdeš. Ty dva staré tisy jsou hned u pěšiny co vede v jižním okraji doubí.\nOd silničky na západní straně doubí je to vzdušnou čarou cca 100 metrů. Ale vidět to ze silnice není.\nJistý místa tý lokality mám docela prolezlý, hlavně tam, kde jsou ty největší duby, ale na tohle jsem nikdy nenarazil. Přece jen hledat na 40 hektarech jeden šutr v lese a trávě není úplně nejjednodušší.\nA je to teda (na tý mapě na rajčeti) to červený cosi (kolečko??) v pravém dolním rohu toho lichoběžníku?\nTo bych asi našel.\nJe na týhle fotce https://vrstevnice.rajce.idnes.cz/20181026_K...\nv pozadí vidět nějaká cesta nebo ne?\nPravda, ty nejstarší duby jsou podstatně dál v dubině. Tady se jich najde jen pár. Je tu hodně jiných stromů.\nTen červený bod na mapce je přibližné místo, kde jsme nechali kola. Na tý fotce není vzadu cesta. To by mohl být akorát tak ten průsek s el. vedením nebo to prostě vytvořilo slunce mezi stromy. Památník je orientovaný čelem k silnici při západním okraji.\nOd silnice na západním okraji památník vidět není, ale od památníku je vidět cedule s označením PP, která je u jihozápadního cípu doubí. Vlastně od ní vede také ta jižní cesta.\nPokud trefíš tu cestu při jižním okraji, pak stopro najdeš i ty dva starý tisy.\nProstor mezi těmi potoky, průsekem a jižní cestou opravdu není ve finále moc velký. Myslím, že to nebude ani těch 150 x 150 metrů.\nTakže by se to dalo lokalizovat cca nějak tak, jak je na obrázku ten černý obdélník?\nTa jižní cesta si myslím, že je v místě, kde je na fotomapě ta červená šipka. Jest tak?\nPak by asi byl skoro jednodušší přístup z tý asfaltový dálnice, e-ee, pardon, "polňačky", co vede z Obory od koní do Branné, ne? Než se potácet cestou doubím od rybníka Chodec nebo z druhý strany od tý silážní jámy?\nCo si pamatuji, tak přibližná situace je na nákresu.\nJižní cesta - dolní tečka je zamčení kol, druhá tečka je památník.\nKaždý nechť si jede dle libosti. My jeli od Branné po silnici (viz trasa u alba) a objeli jsme ten západní cíp doubí dokola, než jsme si vybrali místo, kudy půjdeme na průzkum.\nZkrátka hledej u té jižní cesty, nebo spíš pěšiny, směrem od průseku k silničce dva statné tisy (jeden v koruně odlomený) a za nimi už to nemůžeš minout.\nTeda ... ale ... ten obrázek mi to moc neusnadnil.\nTo je ve stylu "Ješito, Ješito, už to máš ušito"??\nAle asi vím, kde hledat:).\nSorry, zapomněla jsem to oříznout.\nHele, když já to jako pržačka našla podle toho popisu na netu, tak ty to s dalšími indiciemi musíš jako místňák najít i po slepu.\nV nejhorším - tahle část doubí není velká, v nejhorším ji prolezeš sem tam.\nJj, já se tam nechci zbytečně zdržovat, aby zbylo víc času na očištění tím rejžákem:-).\nOsobně bych tomu nechala tu patinu času, ale je fakt, že místy památník už někdo vyspravoval.\nJo a asi by to chtělo trochu opucovat. Jestli se tam v dohledný době dostanu (dneska to vzhledem k dosavadnímu stavu počasí asi jistě nebude), tak si vezmu rejžák a trochu odrbu ten mech:).\nTen pomník dali asi instalovat imigranti, ne? Kroky k dobru to jó, ale pak by tam měl bejt Aláh.\n... a pak se nediv!!!\nNo tak to vidíš, to jsou ty dozvuky pásmové nemoci, už se z ní třetí den probírám a nic! Samozřejmě že jen jméno, to se snad smí, nespa? :-)\nMyslíš ten obrázek z fuseklí H&M ?\nImigranti na Třeboňsku?!? A už v roce 1928?!?\nJedině že by zabloudili cestou do Němec.\nNový foťák? Už nemáš toho nikona p330?\nNikona mám, ale už je poněkud za zenitem. Na jeho obhajobu musím přiznat, že mi min. 2x upadnul, takže uvnitř blbě drží baterie. Tím pádem jsou problémy s nabíjením a i když jsem baterii ručně zafixovala, tak dochází ke stále větším problémům při focení - zasekává se objektiv, foťák se vypíná nebo při zapnutí žádá základní zadání data a času.\nMám dvě baterie a začínají být na konci životnosti - jejich výdrž je pod 50%.\nMěla jsem na výběr - buď investovat do opravy a nových baterií nebo nový foťák. Po roce rozhodování mám Sony Cybershot DSC-RX100.\nJj, taky už mě začíná zlobit. Hlavně zoomovani si občas jede na kterou stranu se mu chce :-)\nBaterku jsem novou kupoval asi před rokem a půl, nějakou neoriginální energizer, taky to není úplně ono, ale mám externí nabíječku a z powerbanky můžu tu zrovna nepouzivanou dobít.\nMe taky párkrát spadl, ale naštěstí jen promackly a odřený kryt, takže v pohodě.\nNevím, jestli půjdu příště zas do kompaktu, dslr má něco do sebe. Ale zas je to velké a musel bych jít cestou nikona, abysme mohli střídat doma objektivy. Ale víc by se mi líbil nějaký pentax. Možná až pohnu a vydělam :-D\nTak teď si mě uklidnil - zoomování teda není důsledek pádu :o)))\nJe fakt, že to byl, resp. stále je, docela odolný foťák, ale ty drobné závady už přehlížet nešlo.\nNechám ho Mimišům, ať se učí fotit.\nDobrý foťák, mám ho taky a koupil jsem ho na radu od zdejšího nicku, bohužel už nevím kdo to byl, snad Hraboš :-)\nJá ho také koupila na doporučení.\nZatím se jen tak oťukáváme, ale řekla bych, že fotky jsou lepší.\nJe na nich vidět, že mají takřka dvojnásobnou velikost.\nA z toho teda plyne co?!?\nNemusí, ale pak je z toho sdělení jen výkřik...\nChápeš konstatování jako výkřik?\nJe to jednoduché. Prostě slavíme nedožitých sto let Československé republiky.\nO obsahu sdělení řeč není.\nMimochodem, mě osobně nijak nevadí, že se slaví "100 let republiky", byť již není v té podobě, jako před 100 lety.\nOstatně, to je i u jiných výročí...\nMně to taky nevadí, však se to často tak děje, u lidí i u historických událostí.\nJestliže konstatování, že "R.J. splnila všechny náležitosti a může jí být přiznán titul Bc." chápeš jako výkřik, tak to pak jó ...\nAle, došly argumenty, tak se začne s osobními invektivami?!?\nA není to o mě - je na autorovi, aby svůj příspěvek formuloval tak, aby byl všemi chápán tak, jak si představuje.\nJako pedagog by si o tom mohl něco vědět...\nOsobní ínvektivy? "O obsahu sdělení řeč není", napsala R.J.\nZřejmě sis nevšimla, že autorem je Wikipedie.\nS výhradami ke znění se, prosím, obracej na ni.\nChápu to jako aktualitu vzhledem k dnešnímu svátku, kdy slavíme vznik něčeho, co zaniklo během našeho života.\nA to by nebyli Češi, aby na čemkoliv pozitivním nenašli alespoň něco negativního a to nevyzdvihli... :-)\nZaplať buh za to, že ačkoliv vzniku předcházelo mnoho let dramatických událostí, zánik proběhl celkem v poklidu.\nNěkteří Češi mají tendendenci vidět všechny Čechy v negativním světle:-))\nTo je póza českých krasoduchů: sraní si na národní hlavu.\nČeskoslovensko byl dobrý projekt, ale jak už to u velkých projektů bývá, realizace narážela na zájmy nejrůznějších skupin až se to celé rozesralo za tichého nesouhladu většiny.\nPro mě, a pro dost fandů ve světě tu po něm zůstal fenomén "československého skla", jistá etapa vývoje výtvarného umění, které z dějin nikdo nikdy už nevymaže.\nZapomenou se jména politiků, jestli si je dosud vůbec někdo ještě pamatuje, ale tohle tady zůstane.\nKdyby jen to, je to pro mě důkaz, že ten projekt Československo, nebyl z gruntu na hovno.\nNevím, jak u mačkaného skla - ale co si tak pamatuju, byla jen část věcí skutečně československých. Hokejová reprezentace, armáda... Většina ale byla buďto česká nebo slovenská. Mnohdy teda československá nebo slovenská :-)\nNesmyslná nostalgie. Žádný problém řídit si své grupy samostatně (stejně to tak bylo i za československa, jen byla zbytečně další vláda nad tím) a ve vhodných situacích a podnicích spolupracovat nebo se prolínat podle libosti.\nNebo to můžeš vzít tak, že jsme se za těch 100 let nejprve s německou pomocí konečně zbavili Židů, pak těch Němců, co jsme s nimi byli často v rozporu, a nakonec jsme se odrhli od Slováků. A konečně máme ten náš dolík skoro sami pro sebe.\nJeště se můžeme přece rozhádat s Moraváky. Po revoluci už na to měli našlápnuto. Jen teď v té zatáčce raději řeší nádraží.\nNo jo, tím bychom ale přišli o Prahu...\nKdepak, v Praze jsou Rusové a Slováci.\nAkorát, že tohle všechno jsem stihli za 75 let a dalších 25 už je jen jakási občasná nostalgie, ale jen když se to hodí do politického programu.\nTěžko říct. Když kdekoliv v Evropě řekneš, že seš "čechoslovák", tak vědí odkud seš. Ale Česko si pletou s Čečnou a Slováky neodlišují od Slovinců. Já teda, když se mě někdo ptá, pořád říkám, že jsem z "Czechoslovakia", aspoň mám jistotu, že mě situují do Evropy a v Británii se na mě nedívaj skrz prsty.\nAle to je jen jeden aspekt - pod jakým pojmem si nás někdo pamatuje ve světě (taky je to třeba Prazdroj, Jágr, Havel, Baťa...podle zájmů a naturelu)\nTo ale nemá nic moc společného s tím, jestli mít nějaké společné úřady a dohadovat se každoročně, kdo na koho doplácí, nebo druhého odstrkuje, nebo na něj uplatňuje vliv. O ničem jiném to stejně jinak moc nebylo. Kdo nějak spolupracoval, nebo se bratřil, kámošil, ženil, vdával, registroval - může bez problémů i dál.\nMoc ten svět nepřeceňuj, někde neznají ani Jagra ani jiné osobnosti.\nVšak píšu - podle zájmů a naturelu. Jasně že někdo nebude vědět ani kde je Evropa, natož nějaké Česko. Však i u nás jsou lidi, co se "ztratí" i v Evropě a trefí jen do Růžové zahrady...\nNa druhou stranu, tušíš, kde je v USA Idaho?\nA tak po Amíkovi z Idaha taky nebudu chtít okres Náchod :-)\nU tohoto pořadu se nemohu rozhodnout, co tím chce básník říci. Zda jsou blbí Češi nebo cizinci. Každopádně pěkně sehraná "reality" show:-))\nJak kde, v Evropě.\nVětšinou všichni vědí prd, ale občas přrkvapí i ti, do kterých bys to neřekla.\nKdyž se nechytí na Čdch, pak Československo, tak zabere Praha (Brno nezkoušej :-).\nJsou-lidé, co nevědí, že Praha je v ČR, ale slyšeli o ní, mají kámoše, co tu byli, a tak.\nMoje zkušenost je, že dnes v Evropě lidé většinou vědí, co je Czech Republic, Czech nebo kolikrát jen Czech Rep. Těm starším při vyslovení těchto slov občas automaticky naskočí Czechoslovakia.\nJednu dobu jsem iniciativně začala používat Czechia, ale občas z toho vznikaly legrační situace. Když jsem to třeba napsala někam do formuláře, tak se občas stalo, že to po mě přečetli jako Čečia. Nevím, možná podle vzoru rich teacher´s speech:-))\nTschechei nepoužívám ze zásady :-)\nOno je to národ od národu, a třeba v Německu i podle oblastí, tady je blíž Holandsko, o Češích se neví, v Sasku nebo Bavorsku zase docela dost.\nFrantíci jsou obecně ignoranti, Angličani pro mě z\ndůvodu používají Czechoslovakia, a to i ti, se kterýma děláme přes dvacet let. No, možná to mají jako já s Jugoškou. Španělé když už stát identifikují tak jsme Republica Checa, Československo jim nějak v palicích nezůstalo.\nNo, a na Slovensku jsme Švédi....\nMnoho Čechů nerozlišuje Popovice (u Berouna) a Velké Popovice (s "kozlem" a Jindrou)\nPopovic je mraky, ale Velké jen jedinné, Perla středních Čech\nA k tomu Brnu...\nZnačku zbrojovky Brno, často vyslovované jako "Bruno", jsem těsně po revoluci slýchala v cizině často.\njo Semtex, to taky znali..\nTo "Z" na motorech traktorů bylo stejné jako Z na puškách:-))\nNevim jak zrovna v tomhle pripade, ale fura firem byla ruzne kapitalem propojena. Logo "Skoda" bylo taky na kdecem.\nTo byla pouze odpověď Jindrovi na ten Semtex:-))\nTovárna byla v Brně - Zábrdovicích a vyráběla jak zbraně, tak traktory.\nVýroba traktorů se za komančů přesunula na okraj města do Líšně, po Velvetu zanikly obě.\nLehké kulomety ze Zbrojovky se již před válkou vyráběly licenčně ve Velké Británii pod názvem BREN (Brno - Enfield).\nPrvní brněnská je pořád pojem. Akorát to teda už není brněnská, ale bítešská :-) :-)\nZapomněl si na Svaz Československo sovětského přátelství :o)))\nNejde jen o lisované sklo, ale i foukané, broušené, tvarované nad kahanem, a tak.\nSlovenských autorů zhruba v poměru počtu obyvatel, těžko určíš jestli české nebo slovenské, pokud neznáš autora, ale že je z Československa se pozná.\nJak psal Petr,\nten fenomém vznikl vlastně vyhnáním Němců, protože do té doby čedké sklo bylo převážně německé - Bohemian.\nUkázalo se, že se sklářství bez Němců nepoložilo, ale díky odříznutí od té výtvarné tradice nabralo jiný, na tehdejší dobu, velmi moderní směr. No, abych nebyl tak rozjásaný, po listopadu to všechno šlo rychle doprdele, a i když už se zase sklářství jako průmysl zvedá, sklářský design, až na výjimky klopýtá za někdejším věhlasem.\nTěžko oddělit, jako u hokejové representace, co české, co slovenské, protože ten jednotný stát vyráběl české designy ve slovenských sklárnách a naopak, národní původ se neřešil, a dodnes neřeší.\nDulezite, ze muzou klidne a nerusene dal spolu spolupracovat, ale pri tom hospodarit podle sveho na svem. Vzajemne si do niceho nekecame a pritom nikdo nikomu nebrani v navstevach, spolupraci atd. Tak v cem je problem ? Nostalgie ? Proc ? Stejne to fungovalo jen z nejake setrvacnosti a byly treci plochy vzdycky.\nSamozrejme, ze se ted v tom najdou chybicky a problemy, ale ty tehdy byly take, zas jine.\nNo, to jsou i mezi pražákama a našima, a je to 25 km z návsi pod koně na Václavák.\nObecně došlo k tomu, že se znásovil počet úředníků, a o to při tom dělení šlo, o vlastní židličky.\nPribyly, tak jako by pribyly i v Ceskoslovensku.\nVsak tehdy jsi mel hnedle tri vlady, furu narodnich a nad nima spolecnych uradu.\nTen dvojdomek fungoval, ale funguji i va domky samostatne, jednoduseji, lip.\nHmm, no zbyla jen nostalgie.\nPřitom si myslím, že z těch prvních 20ti let republiky bychom si mohli přeci jen nějaké poučení odnést. Pro mě je to třeba fakt, že ač jistě ne všechno šlo jako po másle a i tehdy byly přehmaty, korupce, žabomyší politické hrátky, tak se to nesvalovalo a neomlouvalo zatížením rakousko-uherskou minulostí. Tím se nikdo moc nezabýval a v republice bylo dost osobností, které tu československou káru táhli kupředu, takže značka "Československo" přežila dodnes.\nHrozně mě mrzí, že teď jsme již třicet let pořád tou "východní", "postkomunistickou" zemí s "tou minulostí". Už bychom se tohohle fakt měli vzdát.\nNo, ono je otázkou, zda je opravdu v nás to, že jsme postkomunistickou zemí, nebo nám tu nálepku dává okolí, aby nás nemuseli pustit do Evropy jako rovnocenné partnery.\nNo necháme se tak nálepkovat a v poslední době pro to naše "reprezentace" dělá vše možné:-))\nTo dělali krasoduši vždycky, klopotně přemítali "O smyslu českých dějin" pranýřovali "čecháčkovství" a "provinčnost", jak říkal táta "srali si s chutí do vlastního hnízda".\nNemyslím si, že tohle je nějaká česká vlastnost, ale spíše dlouhodobě vnucovaný postoj tzv "elit", tedy krasoduchů, chcete-li kavárníků.\nPokud jde o to uplatnění v cizině, ono je tak nezajímá jestli jsme národem Žižky či spíše Komenského jako co člověk umí a čím jim může být prospěšný. Cizincům se práce nedává z altruismu, ale protože je to výhodné.\nOna je to jen opačná strana stejné mince. Na té druhé je, že jen MY jsme ti nejlepší ze všech a ostatní jsou póvl. (a opět to není jen česká vlastnost, hulákat nic než národ umí kde kdo.)\nA vždy jen záleží na tom, která strana mince je momentálně zrovna navrchu.\nBuďme Češi, ale nemusí to každej vědět :-)\nA pak taky je dobrý test nárdoního cítění: "kdo neskáče není Čech".\nNemyslím si, že by nám hrozil nějaký extrémní nacionalismus a už vůbec ne agresivní z hlediska mezinárodního, to je zase gamesa těch krasoduchů, strašit pár blbečkama. Koukni na Vietnamce, jak se integrovali.\nNaopak, myslím si, že nám hodně toho vlastenectví chybí a spíše inklinujeme k postoji toho dobrého vojáka Josefa.\nPořád to srovnávám s tou Francií.\nTi jsou vlastenci každým coulem, a to i ti, kteří jsou Francouzi černými jako bota. Nehnal bych to až do takového extrému, ale ubrat trochu na tom ublíženectví a malosti, a přitlačit trochu na té hrdosti by asi vlasti prospělo.\nNo, já prd zmůžu, protože jsem Belgičan, jak promluvím, jsem Belgičan, a ani se nemusí prát odkud jsem :-)\n... prd zmůžeš, páč nechodíš k volbám a necháváš za sebe rozhodovat krasoduchy, aby´s měl na koho nadávat ...\nKdyž nechápeš statistiku, je ti za těžko vysvětlit, proč tvůj hlas v celostátních volbách neznamená vůbec nic a tvoje účast je tedy naprosto zbytečnâ, nic nezměníš.\nJá vím, argumentuje se "kdyby si to řekli všichni" ale zase, neřeknou, statistika funguje.\nDalší věcí je, že nechápu, odkud se vzalo, že kdyby byla u voleb větší účast, že by to snad dopadlo lépe, či jinak.\nSám jsem přesvědčil pár lidí, že nemá smysl, aby se hnali k volbám, protože jsem věděl, že chtějí volit Andreje, takže možná můžeme být rádi, že 40 procent lidí zůstali doma.\nJiné to je u voleb obecních, kde v malých obcích tvůj hlas může něco znamenat, ale mezi miliony voličů.....\nA dělat jim navíc šaška a přicházet o volný čas?\nTo nechám těm, co neumí počítat.\nnjn, statistika. Ale koukn, jak ti do tve teorie hazeli vidle komunisti, nez zacali vymirat. Bylo jich sice relativne malo, ale k urne napochodovali v sevrenem siku a vysledek byl zretelne dvouciferny. Kdyby se ridili tvoji statistkou, sli pod pet procent hned na zacatku devadesatych...\nTo platilo v těch 90tých, k volbám jsme museli, po rotože bolševici přijdou všichni.\nJo, a pak se nám bolševici rozlezli do všech partají, takže to máš šumák.\nPokud je ve společnosti 30 procent lidí ochotno volit stbáka, je moje üčast naprosto zbytečná.\nAle houby. Ještě před deseti lety měli furt stejné nasazení, stejný procenta.\nMyslím si, že komančům přetáhnul hlasy právě Andrej, že k žádnému "biologickému" řešení nedošlo, prostě Bureš byl větší botec než Falmer.\nAle ono je to celkem fuk, protože se rozhoduje v Bruseli. Podívej se na ty kluky maďarský, naprosto přesvědčivě si zvolí Orbána, a bruselští požâdali ty ve Strasbourgu, aby je poslali na hanbu a típli jim kohoutek.\nZa kolaborace našich europoslanců, co jste di tam zvolili.\nJestli bude Orbán furt zlobit, nebude chtít uznat třetí pohlaví a prâvo mahomedânů vyhlásit v Budapesti právo šária, bude zřejmě Maďarsku poskytnuta intetnacionální pomoc.\nTo mi pak ale vysvětli, proč je teda nezakázali a je tam dneska místo ODS a ČSSD ANO ??\nProtože to na věci vůbec nic nemění, ne?\nTak tomu moc nerozumím. Figury, kterým by mělo jít o to, aby se nic nezměnilo, jde především o posty. A ty se sakramentsky změnily. Vlivem voleb. Nebude mi snad chtít někdo tvrdit, že vlivným jde jen o neměnnost systému bez ohledu na to, kdo je u korýtka a kdo pod korýtkem.\nOtec říkával:" ...vrána vráně oči nevyklove!"\nOvšem to se tebe vůbec netýká :-)\nTohle prohlásil Mark Twain v kolébce demokracie USA už v 19.stpl.\nPředpokládám, že originál tohoto sloganu bude v angličtině, když ho poprvé řekl Mark Twain.\nMohu poprosit o bližší informace, kdy a kde to řekl?\nLanno, napsal - vlevo dole!\nbudeme-li se tahat za slovíčko, připomenu, že jsem napsal "prohlásil"\nJá vím, že jsi to prohlásil. Holt, tak to tentokrát nevyšlo, no:-))\nHele, tady je exemplární důkaz toho, že volby, které by mohli něco změnit, zakazují:\nŽádné vystupování z EU, žádné rušení Senátu, žádné změny Ústavy. Takto mají znít doporučení příslušné sněmovní komise, jak by měl vypadat návrh zákona o celostátním referendu.\nHele, při tvém statisticky osvíceném přístupu k volení, by ses vůbec neměl zajímat o referenda.\nProtože, pokud Vás, statisticky osvícených nevoličů bude v referendu dostatek, zneplatníte i volbu statistických zadubenců, co k referendu půjdou.\nA tak se z referenda stane jen obrovsky drahá hračka pro statistické zkoumače:-))\nJe vidět, že vůbec nechápeš o co jde.\nNebo chápeš a jako obvykle. .. nebo to druhý\nJá vím, že ty nejen chápeš, ale přesně víš.\nTy přeci víš, že referenda máme. Máme místní, máme krajská, vstup do EU byl na základě speciálního referenda a speciální referendum se může vyhlásit i pro vystoupení z EU.\nTo, o čem se mluví v odkazu výše, který jsi sem dal, má být referendum obecné.\nJá si opravdu nedovedu představit, že by se měla ústava měnit v obecném referendu.\nNo, a jak řekl nedávno ministr zahraničních věcí Švýcarska, čili země, která má dlouholetou tradici přímé demokracie a zkušenosti z referendem: "Přímá demokracie není hračka pro děti."\nJako odstrašující příklad uvedl současnou pobrexitovou situaci.\nTak jo. Máme to tu zas.\nHolt ses rozhodl nevolit, protože statistika. Nehodlám ti to vyvracet, ostatně máš štěstí, že nežiješ za První republiky, tehdy byly volby povinné. Během první poloviny tvého života víceméně také, i když nikoliv ze zákona.\nJá hodlám i nadále dělat "šaška". Někdo tu roli prostě na sebe vzít musí:-))\nNe tak přesně, celostátní volby se už téměř vždy trefují do termínu, kdy jsem v cizině a jakkoliv upravovat svoje plány mi za to nestojí ani malinko.\nJiná věc jsou volby obecní.\nMoje neúčast má stejný dopad, jako účast leckterých "uvědomělých" občanů, co se domnívají, že si snad pomohou tím, že se poctivě a stádně dostaví, a budou volit nevolitelné, nebo hůř, existují i tragédi, co se dostaví a schválně volí neplatně.\nBudou-li volby mít někdy smysl, budu u dveří naší obecní knihovny jako první.\nJak říkám. Někdo ti tu statistiku musí těmi daty nakrmit. Jinak bys statistiku neměl:-))\nMě bylo přesně třicet, když jsem spolu se Zifčákem zahájil VLSR (Velka listopadova sametova.. )\nZ toho 18 let jsrm volit ze zákona nemohl, tak prd polovina života.\nMohe první volby si pamatuji, to jsem už byl v druháku na vejšce. Tehdy asák na mechaniku, Ing. Preclík důrazně vyžadoval, abychom neplýtvali papírem a práce odevzdávali na z jedné straně použitém papíře.\nNo a já mu hned po těch volbâch odevzdal to cvíko na rubu pamětního listu prvovoliče. Od té doby si mě pamatoval, a byl na mě přâtelsky mírný.\nZnám jen jednoho, co nechodil za Husáka k volbám, byl to nâš hospodský ze Dokolovny ve Velkých Popovicích, pan Karel Skála, buď mu čest.\nKdo neskáče, není Čech:-))\nJasně. Však jsi Belgičan.\nA jsme tam, kdes chtěl být od samého začátku, plantážníku:-))\nKrasoduši jedni kavárenští nám to vnutili!\nHele, mohu prokázat, že se léta snažím ukazovat světu, že se jsme národ vzdęlan_ch, chytrých, slušných a pracovitých lidí co lecos dovedli a dovedou.\nNeříkám, že jsme provinční, čecháčkovští, závistiví.\nTaky neříkám, že někdo za něco může, jen ukazuji, kdo co říká.\nJá říkám tohle:\nPodle tvých fotek vskutku ukazuješ světu, že jsme národ vzdělaných. Jen namátkou - jízda s obrácenou sedlovkou, jízda s obrácenou vidlí, sušení věcí pod hotelovým fénem, který fixuješ páskou, kolo parkované na zahrádce restaurace atd. atd. atd.\nHele, možná děláš soft, který našel uplatnění v zahraničí, možná rozumíš sklu, ale co se tvých cyklocest týká, tak své čecháčství teda rozhodně nezapřeš.\nNěkteré tvé zprávy z cest jsou zajímavé a výkony úctyhodné, ale když prezentuješ svoje vychytávky na kolech či v hotelech tak sorry, ale to tak akorát pro ostudu, pane Homolka.\nJinak, ty si tady předvedla to, čemu se říká "v Čechách se úspěch neodpouští"\nSice jsi úspěšný v profesi, domluvíš se anglicky, německy, španělsky, francouzsky a rusky, půl roku z roku jsi v cizině, náhodou ti vydali v Londýně knihu o jedné české sklárně, dojedeš daleko i vysoko, ale si typický čecháček, protože si na cestě v m chceš vidět na kolo aby ti ho neukradli na mïstech, která jsou krádeži kol proslulá, po celodením lijáku vysušíš hadry i boty hotelovým fénem, abys ráno jel suchej a navíc si takovej debil, že půl Evropy objedeš s obrácenou vidlí a pár kiláků si jel i s obrácenou sedlovkou.....\nK tomu těžko něco dodat.\nJeště že jsem ren Belgičan, jinak by národ svět považoval za kretény\nPřemýšlím, co vede člověka k tomu, aby se na cyklistickém fóru neustále dokola chlubil svými (necyklistickými) úspěchy... co si tím sakra kompenzuje?\nNikdo jiný to tady nedělá (ba dokonce ani těmi cyklistickými se tu nikdo tak usilovně neprsí). Zajímavý.\nTož to bude povahou, asi.\nV mém věku mě už nikdo nepředělá.\nOno si nemusíš nic kompenzovat, prostě člověk na tom makal dost let, a povedlo se to.\nNěkteří se radují se mnou, jiní hledají bič.\nAle jo, jen mě baví, že ty z toho, že se tu ostatní nechvástají, pořád vyvozuješ, že "jsi prostě nééééjlepšíííí, ozdoba přííííístřešíííí" a vůbec si nepřipustíš, že podobně či více úspěšných lidí tu je víc, jen necítí potřebu to několikrát denně napsat do cyklistického fóra.\nJá vím, že v tvém věku tě už nikdo nepředělá, čtu tě už dost let na to, abych tohle věděla.\nZdaleka nejsem "nejlepší ozdoba přístřeší" ale mám pocit, že jsem pro dobré jméno vlasti cosi udělal a stále dělám, asi o dost víc, než nějaká šmudla z pojišťovny, která mě verbálně napadla.\nJinak jsem jako každej druhej normální strejc, ani si nevšimnu obrácených vidlí.\nTak už 134 zemí, jestli tohle není úspěch, tak už nevím\nNo, o tom jsem právě mluvila... o tom tvém "pocitu", jak jsi udělal víc než... (dosadit lze kohokoli, s kým jsi zrovna ve sporu) a hlavně o potřebě své "pocity" permanentně ventilovat na CYKLISTICKÉM fóru.\nNechápu. Na druhou stranu netrvám na tom, že musím rozumět všemu.\nMluvilo se o „čecháčkovství"\nAno, v tom si vskutku nejlepší.\nje to složité říci:\nJo, Jindro, dobrej kus práce.\nProstě jste ty malé, zaprděné husičky, co hledají, jestli von snad neudělal něco špatně.\nA tak tu smrdï samochvála, ukazuje se na čecháčkovství, prostě taková malá ubohost.\n"Možná" si v něčem dobrej, ale omotal si fén izolačkou, si čecháček.\nJe mi vás líto, milé chudinky.\nSložité to až tak není, ale pokud člověk o tom "dobrém kusu práce" neví nic jiného, než to, co o něm chvástavě vykládáš sám, tak to moc na chválení nestačí.\nNa sdílení radosti, když se mi něco povede, mám rodinu a kamarády, kteří o mně taky něco vědí. Jestli ty ne, tak čemu se divíš, že ani cizí lidi na netu na to nejsou nijak žhaví? Zdejší "chudinky" za to fakt nemůžou.\nJá zas přemýšlím, proč se tady chová jako invazivní druh, z počtu i rozsahu příspěvků mám pocit, že se tu přemnožili medvědi.\nCítim hroznej smrad - sebechvála mi prostě smrdí ...\nTy mi taky.\nNeměl by ses podívat do zrcadla a na podrážky svých bot?\nTož postkomunistickou jsme určitě. A některý vymožnosti jsou dodnes ve vyspělé cizině nemožné.\nJsme země neomezených možností.\nPremier komunista, předseda PS komunista, předseda Senátu komunista, předseda Ústavního soudu, komunista, spíš by se dalo hledat, kdo komunista nebyl. Vzhledem k tomu, že jich bylo tak 10 procent, je jejich zastoupení v politice naprosto extrémně vysoké.\nTakže dokud nevychcípají, budeme TOU komunistickou zemí\nTi nejlepší (interně A) byli chca-nechca v KSČ. Ti použitelní byli (jsou) převážně B-éčka, ale takové ve vedení nechcem. Noví (mladí) mají zkreslené představy (z "nové" školy), takže jsou ochotni (a schopni) opakovat staré chyby.\nTo máš jako s denacifikací v poválečném Německu. I když jí mocnosti nařídily, tak de facto neproběhla, protože by se mezi sebou musela zlikvidovat elita národa a "nový" stát by zkolaboval! V každém státě je totiž jen spočetné množství obyvatel schopných vést, řídit, něco vytvářet atd.. O ty má státní moc zájem a pod různými záminkami (někdy nátlakem) je přivede ke spolupráci.\npár jich pověsili, to se u nás nestalo\nNepleť si mezinárodně organizovaný Norimberský proces s nacistickou elitou a denacifikaci "prostého" obyvatelstva.\nDenacifikace nebyl jen Norimberský proces.\nPřečti si co píšu výše a neblábol nesmysly! :-(((\nDenacifikaci provádęli sami Němci, sami dost zločinců popravili. Ostatně, provâdějí ji dodnes a dodnes stíhají i starce nad hrobem.\nNașe "tlustá čâra" za minulostí se s procesem denacifikace nedá srovnat. Nečti už ty Haló noviny, lžou :-)\nNahodou, meli jsme jednoho nomenklaturniho komunistu chvili za katrem. Dokonce je uz pod drnem (prirozene). Je teda fakt, ze sami komunisti tech komunistu pozavirali a popravili o dost vic. :-)\nNebyl to jenom svazák? :-)\nTo nebyl, to byl komunista ne jen tak ledasjakej.\nI ti vrcholoví svazáci byli komunisti jak řemen a možná tvrdší než jen ti komunisti.\nPleteš dva problémy do jednoho!\nDenacifikace společnosti byla něco jiného než pronásledování a odsouzení válečných zločinců podle platných zákonů. "Bezúhonní" exponenti z řad NSDAP měli být "vymístěni" ze státní správy atd.\n"Se učit, se učit, se učit", říkal Mireček! :-)))\nCo to "exponent"? Kde je hranice, kdo už byl "pohlavár" a určoval co se bude dít?\nTo máš pak těžký, když potřebuješ udržet chod státu a nemáš kde brát "kádry".\nTady v pohraničí měl být Německý živel taky "vymístěn" úplně, ale nakonec tu spousta Němců zůstala. Byli nutní k udržení ekonomiky (hlavně výroby) a hodně jich určitě bylo i ve Straně (NSDAP). Ovšem esesáci to nebyli ...\nJá myslim, že Němci se s denacifikací poprali celkem dobře. A s tím "morálním poučením" až příliš, že to skoro přeháněj na druhou stranu :o(\nPepíku, zůstali tu i nějací SS. O jednom konkrétním jsem věděl, takže se dá očekávat, že nebyl jediný.\nTak to byl asi hooooodně "potřebnej" :o)\nNěmecko po válce také muselo využívat "služeb" bývalých příslušníků SS a NSDAP, neboť těch "nepoznamenaných" bylo minimum.\nAž tak moc zase ne. Těch jednotek a příslušníků SS nebylo zase tolik a členů NSDAP bylo v poměru asi jako u nás komunistů, asi tak jedna desetina.\nKurt Waldheim (předseda VS OSN), Papež Benedikt byli též poznamenaní III. říší. Dokud se pohybovali mezi "slušnými" lidmi, jim to nikdo nepředhazoval. Brali je podle toho co a jak aktuálně dělali.\nTeprve "presstituti" to na ně vytáhli a uspořádali štvanici.\nNo, to potvrzuje moji tezi, že do politiky slušný člověk neleze.\nAno, i "svatý otec" Ratzinger byl v Hitlerjugend :-)\nJsou různé stupně viny, členové NSDAP podobně jako členové KSČ jsou za zločiny páchané ve jménu idejí svých stran poněkud více zodpovědni, než nečlenové, o tom je zbytečné diskutovat.\nTrochu zjednodušené kriterium - co např. ti - údajně nestraníci, kteří do svých studentů na vysokých školách cpali předem, zadem ideje M-L a proletářského internacionalizmu, jen aby si uhájili teplé místečko?\nVe snaze se zalíbit byli horší než straníci. Teď jsou z nich stejně zatvrzelí antikomunisti!\nCo ti říká rčení: "Poturčenec horší Turka!". Takové z té doby neznáš?\nMěl jsem kliku, že jsem si vybral obor, kde dist záleželo na tom, abys neměl v hlavě nasráno.\nAno, byli tam dva asistenti, kteří v 68mém nepochopili internacionální pomoc správně, vyloučili je z partaje, a zatímco jejich vrstevníci stoupali na docenty, oni byli asistenty a pracovali. Pokud vím, donutili je studovat VUML, ale nikdo z nich to nežral, natož aby to cpal studentům.\nPo listopadu byli zaslouženě "povýšeni".\nExtrémně nadaní a pracovití lidé, podle mého.\nU nás se polutická kariera nemusela honit, to spíš u ekonomů, právníků a tak.\nZkušenosti jsou různé a jiné - náš přednášející Vědeckého komunizmu na přednáškách prohlašoval, že největší hloupostí po roce 1948 byla kolektivizace zemědělství, naopak přednášející odborného předmětu nám do výkladu o nelineární regulaci vkládal pasáže o úspěších sovětské vědy a techniky!\nNevěřím, že to bylo na stavárně jinak! Tvůj popis mě připomíná Babičku od B.N. - idealizovaný obraz jejího dětství. :-)))\nOno je potřeba se na to dívat v kontextu, počátek normalizace byl jiný, než pozdní perestrojkové stadium 85-89.\nJeště ve škole právě na ten Vědecký komunismus jsme dostali asistentku adi našeho věku, vylezla rovnou ze školy. Tu jsme několikrát rozbrečeli, a pak nás, tu hrstku rozvracečů vykázala ze cvičení, ale zápočet nám napsala.\nNezastírám, že zásadní roli v našem hrdinném postoji hrálo to, že cvíka byly v Křemencové ulici, hned naproti hospodě U Fleků.\nLovím v paměti, jistě jsem ty 4 ML zkoušky absolvoval, ale nevzpomenu si ani na jména, ani na xichty, vůbec nic.\nAsi nás netrápili.\nTy 3 zkoušky u Servíta vidím před sdbou jak film, i mnohé další, ale marxák?\nMěli jste cvíka na SPŠCH? ;)\nNevím proč, jen ten marxák byl v Křemencové, nic jinýho.\nOpět idealizovaný obrázek tvého dětství - hlavně, že ses nezapomněl zařadit mezi ty "rozvraceče". :-)))\nNejsem osobní, ale boj proti režimu ti nespolknu, na to jsi byl moc mladý a bezvýznamný!\nBohužel si toho dost pamatuji, třeba kolik utajených komunistů se objevilo po únoru 48, kolik spoluobčanů při prověrkách v r. 69 mělo jasno v tom, že bratrská pomoc byla nutná, i kolik se v 89 objevilo disidentů, kteří pracovali léta na pádu režimu. Spíše k pláči, než k úsměvu. Da calpo al fine. :-(((\nJá nebojoval proti režimu, jen jsem náhodou šel po Národní, a studenti se zrovna rojili.\nNo a pak jsem teda chvilku hrál revolucionáře a pak když vyhráno, zase jsem se ataral o svoje.\nPřed tím jsem byl jen takový brblal, myslím, že jseš tak trochu moc upjatej, jasně jsem napsal, že jsme se posilnili u Fleků a rozbrečeli mladou holku, což je moje vzpomínka na vědevký komunismus.\nČéče, čím to je, že mi připomínáš tohle:\n"Byl jsem na demonstraci na Národní třídě, která začala na Albertově, pokračovala na Vyšehrad. Z Vyšehradu jsme pak šli na Národní třídu. Na to nelze zapomenout. Je mi líto, že dnes jsou lidé, kteří na Národní třídě nikdy nebyli, protože k tomu neměli odvahu, ale přijdou tam teď, když už je odvaha levná. Jsem patrně jediný český politik, který bude 17. listopadu v České republice oslavovat 17. listopad"\nKdyž chceš psa bít.\nNapsal jsem to už před 5 ti lety, jak to tenkrát se mnou bylo, a jak si to pamatuji já.\nAle ty Jindrovi blogy zásadně nečteš, tak můžeš dělat blbce. Ze mě, ze sebe, z obou?\nJá tě přece nebiju. Nemusíš se hned stavět do role chudáčka otloukánka a hledat nepřátele, když jde jen o přátelské pošťouchnutí :o)\nTak si to po sobě znova přečti, Pepíku a přečti si i tu jedovatou slinu soudružky z pojišťovny.\nOpïrám kolo o zahrádku restaurace, a jsem debil, co jezdí se sedlovkou opačně (šlo o vidle ale což, hlavně že opačně.\nTak jsem ukázkový "čecháček"\nNezlob se, ale to mě fakt nasralo. Protože. .\nkdyby každý udělal pro vlast tak málo co jâ, žijeme v ráji.\nJindřichu, psal´s to mě, tak nevytahuj mlácení černochů. A na tu santůrku sedlovku obráceně (fotka kdesi na labský stezce) jsem tě možná dokonce upozornil já (mám stejnou, o tvých vidlích nic netušim).\nNo a co? Ty čecháček, já kavárník, každej něco :o)\nJen nejsme všichni tak vychloubaví, no ...\nPokud mě paměť neklame, tak z Národní jsi odešel před "nadílkou", za Soňou.\nPsal jsem to výše, měl jsem kliku či nos na průser.\nMimochodem, Kádrováku, kolik ty si dostal naloženo na Nârodní?\n"Nezlob se na zrcadlo, když máš křivou hubu!"\nTy tady šíříš důvěrné informace o svých aktivitách, tak se nerozčiluj, když si na ně někdo vzpomene!\nBTW: Já už nestudoval a byl jsem 150 km daleko, bobečku. Pozor na žluč a aortu! :-)))\nJen jestli si to neidealizujes. Vis houby, na co se za prvni republiky svadely neuspechy. Tohle uz pres valku a komance odsumelo do zapomeni, zustala jen gloriola prvni republiky. A pocchopitelne se ted neco svadi na to nejblizsi, tedy soc. Ja myslim, ze to i za prvni republiky bylo podobne, jen v jinych kulisach, s jinou dynamikou.\nJistěže se První republika idealizuje, to bez pochyb.\nNicméně Rakousko-Uhersko se rozpadlo, nebylo se kam vracet:-))\nIdealizují se všechny doby dávno minulé...\nZa naše dobré vzpomínky může naše špatná paměť.\nHele, já na nikoho nesvádím neúspěchy.\nJen konstatuji, že "lidé zvlâštního ražení" mají u nâs vïc politické síly, než je zdrávo.\nJá jsem se celkem zařídil a našel si svoje místečko, takže moje životní üroveň je srovnatelná s kolegy stejné profese třeba v Německu nebo Francii.\nAle občas jsem taky doma, mám tu děti a vnoučata, a vidím, že to zdaleka neplatí všeobecně, prostě Německo nâs dohnalo pár jednotlivců, zatímco velká masa lidí nedohnala, a nikdy nedožene.\nPřitom, právě protože jsem v zahraničí tak často, vidím, že ti lidé nedělají méně nebo hůř.\nNo v organizaci práce, v systému, kde se moc krade, takže prachy místo aby byly využity pro zlepšení životní ürovně všech se prostě kumulují jen u hrstky padouchů, pro které snad až na výjimky je společné jedno. Rudá minulost.\nJe to škoda, věci šly jinudy, než měly, a nevím, co jsem měl nebo mohl udělat, aby k tomu nedošlo.\nJestli někdo chce vytahovat volby, mohu jej ujístit, že jsem nevynechával až do doby slavného Křupana Topolánka, který mě ukázal, že je všechno snažení stejně k hovnu.\nNa tohle dohánění jiných ekonomik jsem si vzpomněl minulý týden, když jsem celý den pozoroval jednu partu s bagříkem, co chytala podél cyklostezky z Rychnova ke Kvasinám kabely pro osvětlení (asi nějaká obecní zakázka, nebo něco z dotací). Za tu jejich šichtu jsem jel okolo asi desetkrát tam a zpátky. V akci jsem bagřík viděl jednou, asi dvakrát tam nějaký pohyb byl, ostatní průjezdy byly "porady" a kouřová. Za celý den nějaké metry výkopu i zahrnutí kabelu samozřejmě přibyly, asi podle harmonogramu splněno. Dělat ale od-do, tak už ta stezka září jak vánoční stromeček. Takhle jsou zhruba v půlce.\nKdyž to pak srovnám se šrumcem na lince ve Škodárně, kde co půldruhý minuty padá hotový auto... Ale pak takový "bagristi" mlsně koukají na mzdy a prémie kmenových škodováků.\nJezdil jsem dvacet let každý týden i do německé výrobní firmy. Nepřetrhli se tam, nelezli po čtyřech z práce, ale pohyb tam byl taky furt a všude.\nJj, je to tu stále, socoalisticky pracovat a kapitalisticky žít:-)\nViděl jsem to denně pár týdnů když nám tu opravovali chodníky které byly naprosto v pořádku. Výsledek byl jen ten že se obrubník chodniku který byl předtím v rovině s chodníkem zvedl o 5cm výše. Kvůli tehle blbině rozebali všechny chodníky na celém sídlišti. A na tohle zaměstali ukáčka.\nNo, evidentně tyhle věci platí i kontroluje soudruh stát.\nKdyby takhle makali u tebe doma vyrazíš je, a nezaplatíš jim nic.\nA jsme u toho komunismu a postkomunismu.\nNadáváš na bývalé komunisty kteří bla bla ... Kupodivu zcela vynecháváš zákonodárce. Každý, který má do zadele díru přichází/přicházel s vlastní zákonem. Zákonů máme na rozdávání, ale třeba omezit korunové dluhopisy nikoho nenapadlo (teď je vyčítají A.B.).\nNebo zákon proti praní špinavých peněz? V.K. tvrdil, že žádné špinavé peníze nejsou a trvalo to dost dlouho (3 roky?) než se začal dožadovat protipracího zákona\nPozor! O zavedení korunových dluhopisů se již zase začalo uvažovat.\nKe komunistům v době kterou pamatuji lezli už hen karieristi, nebo ti, co si chtěli nějak polepšit.\nBudeš mistrem, ale musíš to podepsat.\nPřeci nebudu blbej, mám děcka, podepíšu.\nS tím ať se srovná v den výročí úmrtí Jana Palacha každý z nich sám.\nHorší byli ti karieristi, a ti nešli jen přes KSČ, ale i přes ČSS jako Paroubek nebo Lidovce jako Kalousek. No a tihle si po listopadu rychle rozdělili korýtka a protože všichni staří kámoši, proti sobě v médiích tvrdě brojili, a pak rukou nerozdílnou kradli.\nHra pro nás, pitomečky voliče. Karty rozdány, volební zákon napsán tak, aby vždy bylo nutné vytvořit nějakou koalici, a tedy nešlo vlastně vůbec nic prosadit.\nNo to jsou právě oni, "lidé zvláštního ražení".\nA tak to jde stále a čím dál víc doprdele, dluhy rostou, a městy se prohánějí mladíčci v luxusních vozech, v ceně našich domků.\nMám už málo času, abych se tím trápil.\nNevím jak z toho ven, nebo lépe, vím, ale nevím jak by to šlo prosadit. Blbců je fakt víc a na tom je celý politický systém postaven.\nProto, jak moudře vysledoval Mark Twain, volby nemohou nic změnit,\nPokud jde o "praní špinavých peněz" zákonů jsme o tehdy měli dost, tenkrát, jako dnes, šli jen o heslo co mělo nalákat voliče aby doşlo k přerozdělení přístupu ke korytu mezi těmi vy (z) volenými.\nKlaus tehdy říkal nikoliv že nezná špinavé peníze, ale že je neumí odlišit od těch čistých, a to se nechci Profesora zastávat, protože má na hlavě nasráno jako všichni politici,\nJen mám pocit, že kdyby to šlo po klausovsku a ne po špidlovsku, mohli jsme na tom jako stát být líp.\nMě osobně se ty politické hrátky moc netýkali a netýkají, žádné dávky ču dotace neberu, daně platím víceméně podobnë, a stát celkem k ničemu nepotřebuji.\nJen bych připomenul, že když jsem v Anglii začínal, byla libra za 57 Kč, dnes je kolem 30ti. Zdvojnâsobila se nám životní üroveň za tu dobu?\nNevím, mě asi jo.\nTak s tou životní úrovní to máme Jindřichu těžký. Ono to jaksi tak nějak vyšlo. Celkem lze předpokládat, že máme ke konci kariéry lepší životní úroveň jak pár let po škole.\nPokud jsme se teda vyloženě neflákali ;-)\nS tou librou je to jako s byvalou zapadni Markou, pocitano dnes pres Euro. Je za necelou polovinu, ale navic se nam k tomu nekolikrat zvednul plat. Takze pocitano timhle zpusobem, vztzeno k prumerne vyplate, nakupujeme dnes zapadni Marku o dost levneji, nez pred devadesatym tu vychodni. Taky i v Bavorsku uz bez problemu nakupujeme, bydlime v penzionech, jdeme na obed. Tehdy nemyslitelne.\nAle za sna druhou stranu, uplne takhle jednoduse to pocitat nelze, to bychom si polepsili mnohonasobne. Neco dalsiho se zas zdrazilo, takze to bude jen nekolikanasobek :-)\nTakhle, protoźe fakt dlouho venku a vlastně ve stejném hotelu, tenkrát pokoj za 34,99 dneska 49,99 a to asi ukazuje jak jsme se za to čtvrtstoletí posunuli, trochu jsme si polepšili, ale dvakrât asi ne, tedy jak říkal Gusta, v globále.\nPřepočet přes Euro nebo DM na libru nefungoval nikdy, tam byly jiné cykly, libra spíš následovala dolar, tedy mě se to tak jevilo, nejsem machr na finance.\nAle pamatuji si přesně, že někdy koncem 9,tých šla libra během jednoho roku z těch asi 55 na 47, a to mě safra zatřáslo kasičkou, když si uvědomíš, že se smlouva podepíše na tři roky, v kurzu 55 a je proplacená v kurzu 42.....\nPamatuji se na to drsné jednání, sednul jsem do auta a valil na Ostrov se pohádat o prachy. Neuspěl jsem, tehdejší šéf byl vocas. Že prý co jsem podepsal platí a nic se měnit nebude.\nByl jsem tak nasranej, že jsem nedokázal najít cestu z Leedsu, třikrát jsem objel okruh a pak mi ujela loď do Calais. Totálně na sračku.\nV noci jsem to vymyslel.\nMěl jsem domluvenou cenu i termíny, kdy soft bude hotovej, ale neměl jsem domluvenou žádnou sankci, když to nedodáme včas.\nTak po návratu domů jsem na Ostrov zavolal, že to dostanou za cenu, co byla dohodnuta, protože smlouvy ctím, ale až zhruba za rok, protože teď musíme dělat na něčem, co nâs uživí a na jejich projektu budem dělat jen ve zbylém čase.\nA pak jsme se dohodli na valorizaci kurzového rozdílu a další kontrakty byly už jen českých korunách.\nA taky už to je safra dlouho.\nZa tu ochcávku termínem tě chválím, ta se povedla i s náležitým vysvětlením :-)\nMi přijde vtipný, valit autem na Ostrov, aby se pak ukázalo, že to šlo vyřídit jedním telefonátem z domova. Ale rušit lidem sjezdovky, protože jsou neeko, to by ti šlo výborně..\nJe vidět, že si nikdy nic takového nedělal.\nJsou věci, které telefonem vyřídit fakt nelze.\nHele a co Soňa, já myslel, že jste tu firmu budovali spolu. A ty to tady celý léta prezentuješ tak, jako by si akorát za tvoje prachy kupovala drahý pičifuky.\nSoňa byla od začátku se mnou, ano, dá se to říct, že budovali spolu.\nOna mi vytvářela zázemí, abych se mohl naplno věnovat práci, vyřizobala papíry, obíhala úřady, no a v těch 90tých měla i jiné kratochvíle, Zuzka se narodila na lonci roku 95.\nJeště k tomu telefonu, přemýšlel jsem si o tom, a uvědomil, že u nás nebyl zaveden. Někdy v těch letech, 92-94 jsdm koupil první mobil Eurotel. Taková škatule, ještě to někde mám.\nPlatil jsem normální sazbu Telekomu plus 8 Kč za minutu, ať vysílaného nebo přijímaného hovoru.\nSoftware jsme do Anglie posílalo kurýrem na 3,5" disketách.\nBudu to muset vyhrabat a sepsat pro vnoučata, jak to bylo v IT pravěku.\nVíš Širavíku ty jsi pěknej xindl.\nPtâs se na soukromé veci, jako co Sona, a tak, a kdyz ti popravde odpovim, pises, ze mluvim jen o sobe.\nTo, ze jsi chudak s bipolarni poruchou uz snad vi kazdy kdo tu chvilku je.\nTi co jsou novï, te muzou brat za kamose, jako i ja, naivne udelal.\nProste jednou pritel, jindy nepritel.\nNelze s tim nic delat.\nTy si byl ten xindl, co tvrdil, ze jsem do Andory na kole nedojel, protoze data z tve GPS nehrala s tem, co jsem ti dal.\nS Hrabošem jste spřâdali teorie, že mě Soňa vozila od fotky k fotce.\nJsi nemocný, ale hlavně jsi xindl.\nTuhle někdo hezky vystihl mentalitu ruské zahraniční politiky: "Nevadí, že si náš neváží, hlavně že se nás bojí."\nAsi nebude náhoda, že jediného občana ruské národnosti, který se tu objevil, jsi odsud vyštval právě ty.\nMoje pochybnosti o pravdivosti tvých reportáží z "osamělých cest" trvají dodnes. Jak to bylo doopravdy víš sám nejlíp, hádat se s tebou nebudu a nechápu, proč máš potřebu se k tomu vracet.\nJinak bys za to, že tu Soňu údajně prezentuji jako "že si za moje prachy kupuje jen drahé pičifuky" zasloužil po tlamě.\nProtože to jistě tak není.\nVybavila se mi scénka z dekorování vítězů tenisového turnaje, kdy hlasatel děkoval hlavnímu sponzorovi:\n"Děkujeme panu Františkovi Vomáčkovi, bez jehož laskavého svolení a finanční pomoci bychom turnaj nemohli zorganizovat..."\npan František tam stál, zjevně potěšen, že je středem pozornosti, on stejně jako ty vždy mluví zásadně jen o sobě, já, já, já jsem tohle všechno vybudoval; když tu se hlasatel na chvíli zarazil, protože mu kolega něco pošeptal do ouška, a pak dodal:\n"Děkujeme také paní Marii Vomáčkové, bez které by František nebyl nic." :-D\nA kdyby ten kurzovní pohyb byl obráceně, tak bys termín zkrátil?\nuzavřeli jsme spolu smlouvu o dílo na rekonstrukci vaši zatékajíci střechy. Ve smlouvě jsme si odsouhlasili cenu a termíny, nikoliv však sankce. Protože tuto smlouvu ctíme a chceme dodržet, tak si vám dovolujeme oznámit, že termín rekonstrukce vaši střechy posouváme až na léto příštího roku.\nTermín se nikdy nestihne.\nLítám v tom čtvdt století, nestihne, ať už je jakýkoliv.\nTyhle projekty se táhnou léta, to není jako když ti přijdou zapojit instalatéři pračku.\nRoli hrála moje nezkušenost, kdo z nás v 93tím něco věděl o tom, jak to chodí.\nByl jsem rád za kšeft, prorazit počáteční nedůvěru dalo fušku, byli jsme exoti z východu ve Skodě 105 co jsou ochotni dělat za pakatel ve dne v noci.\nNo, a tehdejší šéf firmy, byl fakt vocas, dostával to na jejich poměry strašně lacino a přesto nás chtěl ještě odrbat víc.\nNalonec ten šéf je dávno pryč, a my pro ty Anglány děláme furt. A za jiný prachy a jinejch podmínek.\nA zrovna včera jsem odevzdal první fázi německého projektu. Mělo to být do vánoc, a vidíš hotovo.\nŠkoda jen, že do těch loňských vánoc.\nChudák Oepík, ten aby si nasadil plynovou masku.\nTak ja zase teda pojedu.\nTví klienti musí být šťastní lidé, že nepodnikáš v oblasti zatékajících střech, ale pouze v softwaru, kde rok sem rok tam, o nic nejde:-))\nOvšem, to není nic nenormálního. Tuhle to říkal v televizi kdosi z jakési firmy, co se podílí na dostavbě D1, že oni prý jsou tak dobří, že řidiči si ještě rádi počkaj dva tři roky, než tu kvalitní práci dodělají:-))\nNe, softwarovej byznys je fakt jinej než klempířina.\nPovím ti zakladni duvod, proč sw projekt nikdy neni vyhotoven v terminu., tedy alespon v me branzi.\nZakaznik si neco objedna, existuje spec., zda se, ze vsechno pujde hladce. Rok ticha a nervozity na obrazovce neni nic videt, presto se tvrde maka.\nA pak, ejhle, data hotova, neco je videt.\nA zacne se menit, vylepsovat. Vetsina z toho ma smysl.\nNikdo neni genius aby navrhnul program bez chyby, navic tak rozsahly.\nA kazda zmena, znamena zpozdeni.\nA vo teprv, kdyz uz je hotovo cele zadavani, v nasem pripade treba model veze dalkoveho vedeni.\nPak teprve zacne kreativita. Zakaznik si s tim mize hrat, vylepsovat, a my zatím pokracujeme, protoze jsme v pulce, model je jen jedna cast, co je videt, za tom je vypocet, co videt neni.\nA tak si hrají, vylepsují, a ja jen pocitam clovekodny.\nVšichni chceme udělat ten nejlepší soft na světě ale ten je pak hodně daleko od toho, který byl nadpecifikován v kontraktu.\nProtože vím, jak to funguje, neudělám kontrakt na fixní cenu. Rosekám úlohu na co nejmenšï kontrolovatelné části definuji fáze projektu, a po splnění etspy fakturuji, Nikdy prachy předem, jen po odvedené práci.\nVypadá to jako bych snad byl velkej férák ale prd. Jak vezmu prachy předem, tlačí na termíny neuznají, že všechno je jinak, než bylo specifikováno.\nFixní cena, fixní termín.\nTak se slušný sw v mé branži udělat nedá.\nTak jsem co 3 týdny v Bochumi, abych si nechal odkejvat,co bylo, a dohodnul se, co dál.\nKurva málo rozumnej přístup ale já tu jdem od toho, aby kluci měli placenou práci, a pokid to nejde jinak...\nJde to i jinak, ale to je pak na bázi dlouhodobë spoluprâce.\nZakázkový soft jinak dělat neumím\nJakákoliv srovnání s instalatérem, či kecy o zatejkání do střechy jsou mimo.\nI když taky ne.\nBavili jsme se o tom jinde a dostal jsem čočku od Bâry.\nStane se, že něco, co jsme udělali, nefunguje.\nDo baráku teče.\nPak je pohotovost, dovolená, svâtek, nezajíma.\nSlavit by měli hlavně bratia Slováci. Nebýt vymyšlenýho národa Československýho, trpěli by pod Uhry jako národnostní menšina dodnes :o)\nAle zafungovalo to dobře a myslim, že nakonec nešlo o "zánik", nýbrž o rozdělení včetně zachování kontinuity. Akorát tu vlajku jsme bratom aj sestrám zase šlohli - abych jako správná čecha našel cosi negativního :o)\nDost možná, že dnes už by žádný slovenský národ nebyl a Česko by mělo na východní hranici velké Maďarsko.\nPolsko by možná mělo Kysuce a Oravu. Kdoví, jestli né celé vysoké Tatry ...\nA možná "naše" Slezsko.\nA my bychom všichmi slušně uměli německy :-)\nNikoliv, ani jí zahodili, a my jí zase zvedli :-)\nTo říkali "Pod ledem"? To pak jó, to je určitě pravda ...\nTakže si nepamatuješ, co ve smlouvě o rozdělení bylo.\nDohledej si to, ať nejsi za dylinu\nAdolf říkal, každá smlouva je jen cár papíru :-)\nNaše vlajka je naše a jestli nějakej čobol s tím má problém, je mi dočista volný.\nJsem rád, že jsme si českoslivenskou vlajku nechali, ostatně všichni si pamatujeme jak to bylo.\nChtěli se trhnout - tak ať s pánembohem jdou.\nTakhle to bylo všude v mém okolí. Nikdo nechtěl rozpad Československa, to chtělo pár uřvanejch Slováků.\nNo, a od tý doby si drbou hlavu\nVlajka je to to poslední, s čím má čobol problém. To jsou jen kecy Jindrokavárny:-))\nJá, jako čistokrevnej Slovák si vznik Československa připomínám a jsem ráda, že letos zde na oslavách byl jak prezident tak premiér Slovenska.\nVšak kde jinde, než v Praze bychom měli vznik Československa oslavovat.\nNěkdo to prostě udělat musí.\nJeden hospodskej řekne, že kavárník mluvil v kavárně - zvlášť když zmínil i jeho :o)))\nMoc hezky mluvili, musím říct, že ty naše "státníky" strčili do kapsy. Hlavně Pellegrini mě překvapil.\nJá sem vlajku netahal.\nProti Slovákům nic nemám, jen jeden mě sere.\nPak tedy musíte být dva:-))\n"Naše vlajka je naše a jestli nějakej čobol s tím má problém, je mi dočista volný.\nJsem rád, že jsme si českoslivenskou vlajku nechali, ostatně všichni si pamatujeme jak to bylo."\nVlajku jsem přitáhl já, abych se "čecháčkům" zavděčil alespoň jedním negativem :o)))\nAle Jindra se jí s vervou chopil!\nDnes opět pěší výlet. Tentokrát do Chřibů.\nVlakem do Nemotic, po kolejích do Koryčan (vlak už tam nejezdí) a dál na Cimburk, hrad Střílky a Barokní hřbitov ve Střílkách. Celkem asi 24km. Od tam busem do UH a vlakem domů.\nNa to, že podle předpovědi mělo celé dopoledne pršet, vyšlo počasí parádně. I sluničko chvíli svítilo. :-)\nSakryš! Než jsem to doťukala, tak jsi mě předběhl. :-)\nDnes pěšmo z Namotic do Střílek. Zamávali jsme vlaku odjíždějícímu kolem mechanického návěstidla a po koleji se vydali do Koryčan, kde jsme navštívili židovský hřbitov a pak po zelené na hrad Cimburk. Tam je pro cyklisty velmi nebezpečno, napřed je obránci hradu sestřelí šípem do hlavy a pak hlavu vystaví na stromě. Ještěže jsme byli pěšky. Pokračovali jsme ke Stříleckému hradu, z něj zbyl jen kousek zdi halící se do mlhy. Po cestě jsme potkali 3 studánky a jen 1 cyklistu. Konec pěškování byl ve Střílkách, kde je barokní hřbitov a nepřístupný zámek a taky večeře a bus, pak vlak domů.\nTak konečně trochu nakapalo a už rostou :-)\nDržťky vyprané, cibulka už se smaží...\nDneska jsem to projela znova a vypadá to, že ty na fotce vejš jsou všechny, co vyrostly na okrese :-(\nZítra zajedu do kraje Vysočina, třeba tam něco najdu.\nKua, 80 příspěvků za dnešek :-O To nechodíte do práce, že máte čas tady krafat celý den??? Kdo to pak má všechno dodatečně číst...? Já tedy rozhodně ne, z toho už jsem vyrostl :-/\nA až mi někdo jednou naznačí, že "nečetl, ale rozmrazil", tak ho fofrem pošlu do patřičných míst...\nTo je přece normální když se zhorší počasí a blíží se zima, že tím úměrně stoupá počet příspěvků od nepracujících :-)\nRýmička je hajzl zákeřnej, nepředvídatelnej\nÚžasnej konec října. V práci jsem to zapíchl před polednem a stihli jsme to nejhezčí počasí dne. Ke konci spadlo i pár kapek, aby to bylo komplet :o)\nCirklštajn a Císařská koruna:\nMy to měli bez slunce, vlajku jsme viděli i se znakem a Kaffee bylo s výhledem i na Moritzburg.\nKonečně něco k tématu :o)))\nJsou to lišky?\nChtěla bych se zeptat houbařů, jestli jsou toto lišky (kuřátka).\nJá je už strašně moc let neviděla a dnes jsem narazila na plácek, kde jich bylo plno. V dětství bych je asi brala, nevybavuju si, že by se něco takového žlutého dalo splést s něčím jedovatým.\nAle raděj se ptám, podle atlasu by to nejspíš měla být liška obecná.\nJedlé jsou všechny, ale ještě se raději ptám, jestli není něco podobného jedovatého...\nRe: Jsou to lišky?\nV odkaze na prostředním obrázku jsou pravé lišky.\nKuřátka - to říkáme něčemu jinému.\nNa tvé fotce to není jen jeden druh hub, barva je nerozpoznatelná.\nLišky nemají výrazně žlutou barvu.\nJo, máš pravdu, vlevo jsou vidět václavky, jsem si to ani neuvědomila. Šlo mi o ty žluté vpravo. Dík :-)\nPřesně tak, kuřátka je něco zcela jiného.\nBaro, já se už trochu bojím na tebe reagovat, že se ti to zas nebude líbit. Ale myslím to dobře. Z té fotky kupky hub ti nikdo zodpovědně nemůže říct, že je to v pořádku, klidně to sněz.\nChce to lepší fotku, fotit bez blesku, aby byly barvy co nejpřesnější a hlavně jednotlivé houby, nikoliv hromádku.\nOsobně nikdy nesbírám houby, které bezpečně nerozeznám.\nV češtině jsou lišky a kuřátka dvě rozdíné houby.\nNa tom odkazovaném webu je dokonce uvedeno jako alternativní název ve slovenčině "kuriatko jedlé"... Tak teda nevím :-)\nOno se tomu za mýho dětství jinak jak kuřátko neříkalo. Kuřátka opravdová jsou takový nacuclý sytě žlutý chlupy, který by nikdo stejně nesbíral.\nTo ano, u nás na Slovensku se českým liškám říka kuriatka. Proto jsem psala, že v "češtině" jsou to dvě různé houby:-))\nAle no tak, oni tam uvádí jako "Další jména": kuřátko\nTo je možné, ale já to nečetla.\nU nás se kuřátkám (česky) říká strapačky (slovensky). Některé jsou jedlé, ale my je nesbíráme, protože je bezpečně nerozeznáme od těch nejedných.\nA i na tomto webu uvádí název "kuře", "kuřátko". Asi už jste jiná generace, nebo tys přišla do Čech v době, kdy už to tady moc nerostlo a tento název jsi neslyšela.\nKuřátka jsou kuřátka, nechť si na webu říkají co chtějí.\nLiškám se říkalo kačenky.\nV našich končinách se ale fakt liškám běžně říká kuřátka.\n(Jsem z lesnické rodiny a ještě si pamatuju, jak jsem zásluhou tatínkova "vzdělávání" byla ve škole jediná, kdo věděl, že správně to jsou lišky a že naopak název kuřátka patří jiným houbám.)\nNa tom webu nekecají.\nTak jo, tak beru zpět.\nJo, já po tom hned šla, ale fakt jsem to snad čtyřicet let neviděla, tak jsem se chtěla pro zichr zeptat. Nahoře u Litostrova byly a tak krásné, že jsem prostě nevěřila svejm očím. Jak píšu v úvodním příspěvku, v dětství bych neváhala. Člověk nakonec celej život sbírá jen ty houby, který se naučil v dětství poznávat. Aspoň já jsem se nikdy nic jinýho už nenaučila, takže třeba ryzce a jedlé holubinky či májovky a spousta dalších jsou pro mě tabu, to mě nenaučili poznávat, tak to neberu. Naopak třeba růžovku bych v lese nenechala a je spousta lidí, kteří si nevěří a raděj ju nevezmou :-)\nPodívej bara2, snažila jsem se odpovědět, dle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Lišky (česky) čili kuriatka (slovensky) přinesu z lesa snad každý rok. I letos. Možná tu bude někde fotka.\nOdkaz jsem nečetla, protože jsem odpovídala na tvůj dotaz, co je na tvé fotce.\nOběma děkuji za snahu, V uvedeném odkaze je název "kuřátko" uveden, vím však, že pravé kuřátko vypadá jinak. Stejně jsme těm liškám říkali kuřátka :-)\nFoceno bylo bez blesku, fotku s bleskem jen pro ilustraci přikládám. Žlutá obecně se fotí špatně...\nNa té hromadě jsem se snažila různé kusy pokládat tak, aby byly houby vidět ze všech stran, shora, zboku, zespodu, dokonce i na řezu...\njsem to zkonzultovala ještě s jedním webem, který uvádí i možnosti záměny a žádnou záměnu jak za jiný druh lišky tam neuvádí, tak už to je naložené v octě. :-)\nAle stejně vám za snahu děkuji.\nTak jednou jsou jedlé určitě...\nKuřátka jsou podobná kotrči\nVšak jo, "nacuclé cosi". To bych nesebrala ani náhodou :-)\nDobře děláš. Houbová jídla (ne ze žampionů) se v restauraci platí předem


MÁM JIM DÁT DALŠÍ ŠANCI? JEDINÁ VĚC SE PTÁT SAMI SEBE, NEŽ SE VRÁTÍTE SPOLU S EX - ČLÁNEK - 2020\nMěl bych jim dát jinou šanci? Jedna věc, kterou se můžete zeptat, než se vrátíte společně s ex\nMáte-li se vrátit spolu s vaším bývalým? Je to otázka, kterou si mnozí z nás položili. Jakmile nastane lítost po rozpadu, začneme si připomínat, že nikdo není dokonalý - a že žádný vztah není - takže možná jsme udělali chybu. Je rozhodně pravda, že každý vztah má své problémy, ale to neznamená vždy, že to, že se zpátky dohromady, je tou správnou volbou. "Podle známého páru výzkumného lékaře Dr. John Gottman, 69 procent vztahů konflikt je o věčné problémy - a všechny páry mají je, " Pella Weisman, Dating trenér a licencované manželství a rodinný terapeut, říká Bustle. "Je nevyhnutelné, že v jakémkoli vztahu existují problémy, a to je v pořádku (i když to není snadné), pokud jsou věci, se kterými můžete žít. Pokud jsou problémy problematická, buďte upřímní sami o tom. vnější pohled od někoho, komu důvěřujete. "\nProtože se může cítit nemožné vědět, zda jsou tyto problémy dost velké, že vyžadují rozchod. Možná nechtějí děti a ty, ale ještě je nechcete. Možná máte vždy stejný boj, ale máte pocit, že jste o tom mluvili dobře. Možná je váš vztah mnohem komplikovanější. Ale otázky, které jsou dost velké, to znamená, že musíte zůstat rozbité - a s kterými se můžete vyrovnat?\nNo, pravda je, že to nemůžete jednoduše rozdělit. Každý pár je jiný, takže to, co je pro jednoho dvojice obchodníků, nemusí být další. Místo toho se musíte soustředit na to, abyste byli s vámi upřímní. A je tu jedna otázka, zejména musíte být opravdu ochotni být otevřený.\nTakže, jaká je jedna otázka, kterou byste se měli zeptat, než se rozhodnete uskutečnit skok a vrátit se k vám ex?\nMohu být s touto osobou, jakou jsou teď?\nMůžete být s nimi ne tak, jak slibují být, ne s kým se slibují , ale s osobou, která jsou právě teď. Pokud nemůžete přijmout, kdo jsou právě teď, pak se vrátit dohromady může být opravdu, opravdu špinavý. "Jediný důvod, proč byste se někdy měli vrátit zpět s ex, je, že jste ochotni je přijmout přesně tak, jak jsou, " vysvětluje Ravid Yosef sexuální a vztahový expert Bustle. "Přijetí, bez ohledu na okolnosti, je jediný způsob, jak to dokážete, když se ta věc, která se vůbec nedařila, se opět zřítila."\nA to má smysl. Pokud jste se s někým rozloučili, ale pak litujete, protože si uvědomujete, že chcete být s nimi a chcete mít vztah, který jste měli, to je hodně jiné, než se vrátit dohromady, protože někdo slibuje, že se věci změní. Moje matka vždy říká, že leopard nemůže změnit své skvrny. Mohou se mizet, ale stále tam jsou.\nNení to, že se lidé nemohou měnit, my se všichni posuneme, když zestárneme, ale pokud se snažíte, aby se věci zlepšily, můžete být zklamáni.\nZískat zpět spolu s ex je těžké rozhodnutí, aby se. A je naprosto normální, opravdu věřím, že se mohou změnit a že vztah se může změnit. Udělal jsem to příliš mnohokrát. Ale pokud se chcete s někým vrátit, ujistěte se, že jste připraveni být s osobou, kterou vždy byli, spíše než nějakou idealizovanou verzí v budoucnu. Pokud tomu tak není, vydržte, dokud se nesetkáte s někým novým - někým, koho jste ochotni přijmout, jako jsou skutečně.


Nejste svůj příběh, chyba nebo komentáře vnitřních kritiků | CZ.Superenlightme.com\nTakže mnozí z nás vzít jednu izolovanou událost - chybu, bolestné situace - nebo kritické připomínky našeho vnitřního kritika a nechte ho obarvit, kdo jsme. Zcela. Je to, jako bychom se stal tahle věc. Tenhle negativní věc.\nMožná, že váš vnitřní kritik pravidelně chrlí poznámky o své váze a jak se díváte odporný a strašný ve všem. Takže jste se stal člověk, který vypadá odporný a hrozný po celou dobu. *\nMožná jste udělal velkou chybu nebo špatné rozhodnutí, které litovat. Takže jste se stal osoba definovaná tímto rozhodnutím, že jednou chybou.\nMožná, že jste zápasí s mnoha smutku v poslední době, takže si myslím, že je vše, co je. Opravdu smutný člověk.\nAle nezapomeňte, že jste skládá z mnoha, mnoha, mnoha věcí. Včera, v tomto příspěvku, jsem sdílel pár tipů z knihy FLAWD: Jak zastavit nesnáší na sebe, jiní, a věci, které, kdo jsi vyrobit, napsaných Emily-Anne Rigal a Jeanne Demers.\nV tom, že je také skvělý výňatek, který nám připomíná, že jsou složité, tajemný, neustále se vyvíjející lidské bytosti:\nMáte příběhy, ale nejste vaše příběhy.\nMáte tělo, ale nejste vaše tělo.\nMáte jméno, ale nejste Vaše jméno.\nMáte štítky, ale ty nejsou vaše štítky.\nMáte zkušenosti, ale nejste vaše zkušenosti.\nMáte věk, ale nejste váš věk.\nMáte společenského postavení, ale nejste váš společenský status.\nMáte osobnost, ale nejste vaše osobnost.\nJá vím... To vypadá tak negativní.\nVy jste asi myslel, „musím být něco.“\nA já jsem tady, abych vám řekl, „Ano, to je, že jste hodně...“\nHodně hodně hodně.\nVe skutečnosti si můžete vytvořit seznam všeho, co jste. Ze všech mnoho, mnoho, mnoho věcí, které jsou. Napsat, že máte rádi číst, psát, vtip kolem a hrát na klavír. Napsat, že jste stydlivá, zvláště když je tu velký dav. Napsat, že jste strach ze tmy a dávají přednost sledování komedie.\nNapsat, že vaše sny patří malování pole květin v Itálii a nakonec se učí používat vymyšleného fotoaparát. Napsat, že jste se ještě nesetkal s šotek nemáte vychutnával a neměl jste olizuje prsty v čistotě. Napsat, že se vzrušit, přes muzikály, a ty pás mimo Broadway melodií ve sprše. Pravidelně.\nPsát o své oblíbené prodejně a vaše oblíbené způsob, jak strávit sobotu. Psát o tom, jak jste introvert, nebo extrovert, nebo combo obou. Napsat, že jste výborný hovorný, a můžete si pomoct, ale zeptat se každý ptá po celou dobu. Psát o tom, jak máte rádi popíjení horké čokolády i v létě.\nČím delší seznam, tím lépe. Možná jste dokonce zahrnovat 200 věcí. Vrátit do svého seznamu pravidelně. Udržovat sčítání k tomu. Nebo poškrábání několik věcí ven, což není pro vás platí.\nJen nezapomeňte, že nejste jediná věc. Ani jedna velká věc. Jste spousty a spousty a spousty věcí. A je tu spousta krásy v tom.\n* Zde jsou některé kreativní a hravé způsoby, jak se vyrovnat se svým vnitřním kritikem, když se slova příliš mnoho.\nPaměť vzpomínek těla: Kdy jste se dozvěděli, že jste váha?\nProč vyhrožovat lidi, aby zhubla, nefunguje\nBytí ana: otázky a odpovědi se shani raviv, část 3


Potřeboval bych pomoct s vánočním dárkem | Odpovědi.cz\nPotřeboval bych pomoct s vánočním dárkem\nChodím s holkou je jí šestnáct a je na umělecké škole. Pár dálků už mám záložních, ale rád bych viděl i vaše nápady, třeba mě to pomůže:) díky.\nTak když je na umělecké škole tak nějakou sadu ke kreslení a malování. Nebo ji kup nějaké oblečení, boty, šperk či kabelku nebo dokonce něco na líčení\nVíceméně souhlasím s Atenou, jen bych doplnila - malířská sada pokud se zajímá o malování, uměleckých škol je víc druhů - kromě výtvarné třeba hudební, herecká, nebo co já vím. Takže podle zájmu, třeba noty na nějaké pěkné romantické skladby pro daný nástroj, pokud na něco hraje - ale jen jestli jí to skutečně baví, aby nebyla na té škole jen aby vyhověla rodičům!\nNicméně si myslím že nic nezkazíš šperkem - vzhledem k věku klidně i pěknou bižuterii, sponu do vlasů, čelenku, nemusíš hned prsten s briliantem za tisíce. S oblečením bych byla opatrnější, tady dokáže zatápat i zkušenější muž - vybereš-li menší bude si dívka připadat tlustá že se do toho nevejde, při větším čísle než je její zas může získat dojem že jí Ty vidíš tlustou. Obojí je pochopitelně nežádoucí, tak abys pak místo vděku neslyšel výčitky. Na velikost/váhu je háklivá snad každá dívka/žena, a nezáleží na tom jestli má postavu laňky nebo slonice. Z oblečení bych tak mohla doporučit jen nějaký šáteček jestli nosí, nebo pěknou soupravu čepice+rukavice+šála. Stejně tak boty, bych bez vyzkoušení nekoupila ani sama sobě, aby jí pak netlačily to by byla škoda. (navíc je-li sportovní typ, aby si tenisky nepřebrala jako pověstné "kopačky"). Každopádně pokud se rozdohneš pro cokoliv - oděvní doplňky, šperk, šminky, voňavka (toaletka nebo parfém, deodorant prosím ne;-)) dej pozor aby styl seděl s tím jaký nosí, rockerka asi neuvítá růžové korále a romantička zas šátek s lebkami, byť by to byl dárek sebevíc z lásky;-) Ty jí znáš, víš co nosí. Co nenosí pravděpodobně nosit nebude ani když to dostane a to by byla škoda.\nProto se přeci také dárky dávají - udělat dotyčnému radost, ne? Proto ať už vybíráš dárek pro přítelkyni nebo dědečka, vždycky se zkus na vybranou věc podívat jejich očima - bude se líbit jim, nebo se spíše líbí jen Tobě? Chceš potěšit obdarovaného že znáš jeho zájmy, nebo chceš "aby pod stromečkem prostě něco bylo"? Když se zamyslíš nad tímto, třeba Tě samotného napadne úžasný dárek na který by jsme tu ani nepřišli:-)\nKaždopádně přeji hodně štěstí, ať vybereš dobře!:-)


Září 2013 « Archiv | depression\nNot candies. I want drugs\n30. září 2013 v 20:43 | Effy | Fucking life of fat bitch..\nSlíbila jsem si, že přestanu s přežíráním.. Sliby chyby. Hlavně šlo o to, že jsme slavili u babičky a taky jsem byla s mojí bf, takže hromady jídla všude. No a dneska se to celé posralo. Byla jsem teda u kadeřnice a mám melír, jak jsem chtěla. Vypadám strašně, úplně jak morče. Neřešim, moje tloušťka je tisíckrát horší. Zítra začíná nový měsíc, můj oblíbený říjen. Takové pěkné datum, to by se hodilo začít od znova :D Já vím, už jsem s těma novejma začátkama trapná :D\nAle teď už to myslim fakt vážně, nebudu to pořád kazit a odkládat. Chci být vychrtlina? Chci. Tak pro to něco udělám.\noběd: kuřecí čína (136 kcal)\ndohromady: 1400 kcal\noběd: bedly, chleba (188 kcal)\nsvačina: krtkův dort, čokoládová rolka (205 kcal)\ndohromady: 393 kcal\ndohromady: 1120 kcal\nHodně tragický. Zvracet jsem nemohla, páč byli rodiče doma a matka je jak detektiv. V sobotu se mě ptala, jestli jsem náhodou nezvracela. Docela jsem se lekla. Ve škole zvracet taky nemůžu, to bych vypadala jak příšera. Mám to těžký :D Tak teda zítra začínám :)\n27. září 2013 v 23:13 | Effy | Fucking life of fat bitch..\nTak a už dost! Pořád jen žeru jak prase a tloustnu. S tím přestávám. Dneska se mi poprvé podařilo vyzvracet se, takže jsem šťastná. Sice mě strašně pálí v krku, ale dá se to přežít. Takže teda najíždím na miu, ale to jen v případě, že to bude nutný. Jakmile překročím 200 kcal, tak jídlo vyzvracím. Ale hladovky budu držet dál.\nNoo, nebyla jsem ve škole, protože mi ráno bylo příšerně. Zrovna dneska jsem se tam celkem i těšila.. Ale tak odpočinula jsem si, to je hlavní. Ten kluk, co mi furt píše, je vlastně úplně v pohodě. Sice někdy píše jak chuj, ale dá se to :D Jde vidět, že má fakt zájem, úplně se mi podřizuje.. To mi dobře nedělá, připadám si blbě. A rozhodně toho nezneužívám.\nDnešní jídelák? Ještě horší, jak včera.\nsnídaně: jogurt, nugeta mia\noběd: nugeta, koláč mia\ndohromady: milion kcal\nRaději tohle ani nekomentujte. Zítra začínám od začátku a tentokrát neudělám jedinou chybu. Tak mi držte palce.\n26. září 2013 v 17:28 | Effy | Fucking life of fat bitch..\nPřijít to muselo- přežer. Byla jsem strašně moc slabá a při každým prudkým pohybu se mi motala hlava. Tím se samozřejmě nechci vymlouvat, ale vážně už se to nedalo vydržet. Až nebudu mít rýmu a přestane mě bolet hlava, v hladovce budu pokračovat a už se těším. Trošičku se mi zúžily paže, hned to vypadá líp. A mám špičatější ramena. Hurááá :D Aspoň něco, dlouho jsem si nevšimla žádné změny. Plány na následující dny už mám. Zítra jedu k babičce, takže jídlo bude katastrofa. V sobotu to taky bude hrozný, ale jedeme na nákupy oblečení, takže bych jíst vlastně nemusela.. A v neděli buď jen trochu oběda nebo nic. V pondělí hladovka a dál by se ještě uvidělo. U babičky jídlo odmítnout nemůžu. Navíc tam budu mít svoje bfs, takže by to možná bylo divný. Vidět babičku, jak má plno starostí a ještě pro mě vaří speciální jídlo, které mi chutná a snaží se pro mě udělat jen to nejlepší, mi přijde hrozný. No fakt, akorát toho má víc na práci. Zbytečně- kvůli mě.\nNo jooo, dnešní jídelák je tragickej :D Já se polepším, slibuju :D Uvědomuju si, co jsem to zas udělala za blbost, že jsem žrala, ale prostě už jsem neměla sílu vzdorovat tomu všemu. Vyzvracet to nemůžu, protože jsou doma oba rodiče. Navíc to ani pořádně neumím. Píšu si s tím klukem a je v pohodě. Lepší jak včera. Ale pořád se nemůže vyrovnat 'jemu'. Dám si horkou vanu a připravím si nějaký plán, abych se co nejvíc vyhnula jídlu následující 3 dny :D Papa :)\n25. září 2013 v 20:26 | Effy | Fucking life of fat bitch..\n24. září 2013 v 14:56 | Effy | Fucking life of fat bitch..\nBolí mě hlava a je mi tak nějak divně. Asi se mi chce brečet, teda mám takový pocit, ale nevim. Chtěla bych vědět, jestli ještě někdy budu mít štěstí. Možná až zhubnu, tak všechno bude nádherný. Jenže co když ne? Co když stejně budu pořád sama? To bych asi nedala.. Přestávám mít důvod žít. Ale když bych měla umřít, tak jedině hubená- a to ještě nejsem. Vůbec se mi nechce zítra do školy. Dnešek jsem přežila, ale co zítra? Mohlo by se stát něco pěknýho, ať mám zase jednou pořádnou radost. Zase by mi mohl 'někdo' psát smsky a já bych byla v sedmém nebi. Kéž by.\nVypadám jak mrtvola. Kruhy pod očima, bledá pleť, příšerný vlasy a unavený oči. Radši nechci myslet na to, co bude. Vezmu si brufen a půjdu si číst. Jo a v kuchyni leží milka, sladké pečivo, nugeta a další kalorický mňaminky. Ne, ani se jich nedotknu. Tak pa.\n23. září 2013 v 12:49 | Effy | Fucking life of fat bitch..\nHahaha, odpadly nám poslední tři hodiny, záviďte :D Takže jsem v půl dvanáctý mazala domů. Vlastně dneska by mi ani tak moc nevadilo být ve škole do půl třetí, aspoň bych si mohla pokecat s Danem, dát si kafe z automatu a být o přestávkách se svýma nej. Ale tak to je jedno. Je mi blbě od žaludku a mám pocit hladu. Nějak to vyřešim, ale rozhodně jíst nebudu. Pokud do týdne nebudu mít 40 kg, tak si nenechám udělat melír, jen si nechám zastřihnout konečky. A já ten melír chci, stejně tak těch 40 kilo, takže budu bojovat jak šílená :D V polovině října mám svátek (haha, teď můžete tušit, jak se ve skutečnosti jmenuju :D), takže do dvou týdnů určitě pojedeme nakupovat. Podle váhy si koupím to, co mám ve wishlistu a možná ještě něco dalšího. Dneska v té dlouhé mikině a černých legínách mi bylo fajn, ale stejně jsem měla pocit, že se na mě všichni dívají a vidí, jak jsem vlastně tlustá a ví, že jsem 3 dny žrala jak prase. Ztratila jsem asi 10 dní, kdy jsem si mohla číst celé odpoledne a pak třeba až do noci, ale místo toho jsem seděla u fb a psala si s nim. Ztráta času, kdybych to věděla, tak ho už ten první den pošlu do prdele a mám klid :D Noo, co dneska budu dělat? Tak samozřejmě nejíst, to je jasná věc, ale co jinak.. Grrr, najedou vůbec nevim. Možná si udělám úkoly na další týden a budu si číst, jak jsem chtěla. Ale nechci tím zas utíkat pryč z reality, akorát se potom divím, kolik starostí najednou mám.\nvečeře: čínské nudle vařené\ndohromady: 181 kcal\nDneska je první podzimní den. Poslouchám Rain od Charlie Straight, piju horkej čaj, sedim na parapetě zabalená v dece a koukám, jak je tam venku divně. Ani to nedokážu popsat. Do toho ten vítr a padající listy tvoří zvláštní atmosféru. Zkrátka podzim, no :D\nIt's a wonder, wonder, wonder in the skies..\nTak jsem to posrala. Mám nějak divnou náladu, je mi smutno. Jak jsem v kuchyni viděla maminu, jak pro mě vaří, nemohla jsem to jídlo vyhodit.. Ona to se mnou myslí dobře a zotročuje se pro mě, i když domů přijde unavená z práce. Prostě to takhle nejde. Bojím se to jít vyzvracet, oba rodiče i ségra jsou doma. Uvidím zítra ráno. Dám si teď vanu a vymyslím, jak to udělám zítra, abych zase takhle nepodlehla jídlu od máti. Myslete na mě, kočičky moje.\n22. září 2013 v 19:43 | Effy | Fucking life of fat bitch..\nJe mi hrozně. Včera mi napsal, že spolu nemůžeme být, že ke mně nic necítí a že "miluje" jinou. Cítila jsem se fakt dost poníženě a nebýt mých bfs, tak probrečim celou noc. I když důvod brečet nemám- neznáme se a navíc k němu taky nic necítím. To je celkem pochopitelné. Jenže jsem byla jen blbá náhrada, to mě dostalo.. Celou tu dobu "miloval" holku, se kterou teď zase chodí. Věděla jsem, že nejsem jediná, které píše, ale tohle mě vážně urazilo. Je to jen zasranej lhář, nenávidim ho!! Několik dní jsem promarnila psaním si s nim. Kdyby nebylo jeho a těch keců, že 'spolu zvládnem všechno, jsem jeho láska, jsem úžasná, chce se mnou být, bla bla..', tak se vůbec nemusím trápit a starat se o zbytečnosti. Idiot.\nJe mi jasný, že když ani nebyl schopnej mi odepsat na fb, tak na mě ani nepromluví. No sakra, celej týden budou naše dvě třídy spojené, teda pokud jsem to dobře pochopila. A další týden spolu sedíme na angličtině. Sednu si k Verče, to je jasný :D\nsnídaně: 2 buchty (155 kcal)\noběd: mašle s kuřetem (165 kcal)\ndohromady: 2000 kcal\nByla jsem od pátku u babičky a dneska se slavilo, takže je to naprostá hrůza :D Je mi strašně špatně, ale co- následující týden, jak jsem se včera zmiňovala, jíst nebudu. Teda doufám. Jsem tlustá káča, co naletěla klukovi, kterej ji jen využil jako náhradu za holku, se kterou to měl komplikovaný. To neni možný. Až jednoho dne přijdu do školy vyhublá na kost, tak si mě třeba zas všimne. Ale podruhé už nenaletím..:)\n21. září 2013 v 14:50 | Effy | Fucking life of fat bitch..\nNa včerejšek nikdy nezapomenu -20.9. 2013- moje první pusa. Pusa od kluka, kterej je tak neskutečně úžasnej.. A já tak hrozná. Bylo mi docela trapně a jako obvykle, stalo se něco nepříjemnýho. Po novém parfému mi na kůži naskákaly červené fleky a oči jsem měla jak baterky :D Všichni samozřejmě měli poznámky typu 'už to nehul, ty chceš brečet?, nejsi ožralá?, cos to hulila?'. No prostě děs :D Takže asi nějaká alergická reakce :D Když jsem s ním mluvila, nebylo to špatný, jen trochu zvláštní. A určitě jsem musela být červená jak paprika, když mi řekl, že jsem krásná. Jen chtěl být milej, komu by se líbil dalmatin s vykulenýma očima :D Ve škole jsem myslela pořád jen na něj. Nešlo s tím přestat. Ty fleky po nějaké době zmizely, oči už vypadaly o něco líp a já se těšila, až spolu půjdeme domů jako pár. Když to konečně přišlo, všechny plány se změnily- on mě sice kousek doprovodil, ale šli s náma moje dvě bf a její kluk. Takže z toho nic nebylo :D Zase jsme se obejmuli, dali si pusu a čau. Pak jsme s bfs asi hodinu čekaly na bus a jely k babičce. Takže proto ty jídeláky.\nsvačina: čočka, krajíc chleba (223 kcal)\nvečeře: 10 piškotů, sušenka (355 kcal)\ndohromady: 578 kcal\nsnídaně: sušenka (213 kcal)\noběd: květák, hranolky (363 kcal)\nsvačina: sušenka (213 kcal)\ndohromady: 789 kcal\nNo já si teda tleskám. Ale tak co, mám nervy. Včera mi psal docela sračky, ta konverzace byla úplně jiná, než posledně ve čtvrtek. Je dokonalej a mám ho ráda, ale nemůžu s ním být. Chtěla bych s nim trávit každý den, ale on toho má prej hodně. Má toho tolik, že je celej den na fb. A večer, když už mi nechce psát, tak napíše, že jde spát. Jasně no. Pak je tam do půlnoci. Nevím, co si on představuje pod pojmem vztah, já asi lásku. Trápila bych se a to nechci. Prostě jsem viděla, jak byl zklamanej a teď už ani nejeví zájem. Kašlu na všechno, budu sama, tak je mi prostě nejlíp. Ani mě nezajímá, jak to všechno bude dál.. Rozhodla jsem se, že nebudu jíst. Prostě ne.. Chci umřít.\nYeah, I don't like this day\n19. září 2013 v 22:47 | Effy | Fucking life of fat bitch..\nTenhle den je fakt k zbláznění. Proběhla naše první hádka. No a to spolu ještě ani nechodíme :D Parááda. Vypadalo to, že mě nenávidí, takže jsem brečela jak želva. Vlastně mě asi fakt nenáviděl, ale hned potom psal, že mě nechce ztratit, bla bla. Kdo se v tom má vyznat? Nejblbější je, že tu hádku jsem vyvolala já. Strašně se stydim, je mi tak hrozně. Slíbila jsem mu, že bych mu nikdy neublížila a že mi může věřit.. no a teď tohle. Nervy jsem měla kvůli tomu, že jsem plánovala úžasnej víkend, ale nic z toho nebude kvůli "úžasným" rodičům. Dědovi se zase přitížilo a už je to vážně hodně špatný. To je ze všeho nejhorší. Na školu už totálně seru, je zbytečný se učit, když pak probíráme úplně něco jinýho. Všechno je moc složitý. Hladovku jsem dneska zvládla, bylo to fajn. Sice to hladovění tak trochu vede k mýmu věčnýmu stresování, ale to je fuk. Bude to stát za to :)\nJak to bude zítra? Netuším. Slíbila jsem mu, že ráno budu 've skříňkách' (v šatnách), chce mě prej obejmout. Miláček prostě. Bude mi to trapný a nevím, jak to všechno dopadne. Tentokrát už to určitě bude poprvé, co spolu budeme v kontaktu :D Jaaaaj, držte mi palce :D Papa :)\n18. září 2013 v 22:06 | Effy | Fucking life of fat bitch..


Prohlášení o použití cookies – Agriturismo Gianferrante oficiální stránky | Venkovské domy v destinaci Paterno\nPro zajištění co nejlepší uživatelské zkušenosti používá ubytování Agriturismo Gianferrante na své webové stránce vlastní soubory cookies a soubory cookies třetích stran, a to na technické, analytické a marketingové účely. Pokračováním na naší webové stránce souhlasíte s používáním souborů cookie. Více informací naleznete v našem Prohlášení o používání cookies.\nToto prohlášení o používání cookie se vztahuje na webovou stránku www.gianferrante.it, kterou vlastní a provozuje ubytování Agriturismo Gianferrante a popisuje, jak používáme osobní údaje shromážděné prostřednictvím souborů cookies a dalších technik včetně pixelů (dále jen jako „cookies“) na našich webových stránkách www.gianferrante.it (dále jen jako „stránky“).\nPokud si přejete zrušit používání souborů cookies, které jsou popsány v této části prohlášení a nemáte k dispozici žádný způsob odhlášení (například v nastavení prohlížeče), obraťte se prosím na info@gianferrante.it .\nPokud máte otázky nebo pochybnosti týkající se zpracování Vašich osobních údajů nebo pokud si přejete uplatnit některá z práv, která na základě tohoto prohlášení máte, můžete nás kontaktovat prostřednictvím: info@gianferrante.it . S otázkami a stížnostmi můžete také kontaktovat příslušný orgán pro ochranu osobních údajů.


Barvy na dlažbu, barvy na venkovní dlažbu, nátěry dlažby\nEpoxidové barvy na beton, polyuretanové barvy na beton, antistatické barvy na beton, minerální barvy na beton, potravinářské podlahové barvy, protiskluzové barvy na beton, venkovní barvy na beton, vodou ředitelné barvy na beton, rozpouštědlové barvy na beton včetně kvalitní úpravy povrchu minerálních podlah je zajišťována naší firmou Facility Cleaning Servis® dle přísných certifikačních norem institutu IICRC® a profesionální systému OBTEGO® či jiných certifikovaných výrobců ochranných nátěrů betonových a minerálních podlah.\nNaše firma se zabývá aplikací inovativních silikátových, epoxidových či polyuretanových nátěrových systému v souvislosti s realizacemi povrchových úprav podlah. Naše firma je odborně způsobilou a renomovanou prováděcí firmou s kvalitním zázemím zakládajícím se na odborném vzdělání, teoretických vědomostech a bohaté a dlouholeté praxi prováděných služeb a realizací a spoluprací s významnými institucemi v rámci ČR, Británie a Německa.\nBarvy na beton mají dnes velmi široké spektrum. Jejich aplikace může betonové , minerální podlaze prospět, může ji však i velmi významně poškodit. Při nepříznivých okolnostech, nedostatečné přilnavosti barevného povlaku (anglicky tzv. coating) či krátké trvanlivosti naneseného nátěru nezanedbatelnou škodou. Při rozhodování je vždy třeba zvážit konkrétní situaci, stav konstrukce, namáhání jejího povrchu (včetně klimatických vlivů) a cíl, kterého má aplikace dosáhnout. Současná platná norma tuto nesnadnost a šíři záběru odráží. Je poměrně dlouhým (47 stran), ne zcela přehledným dokumentem.\nBarvy na beton a naše firma mají jeden společný cíl. Klademe si za cíl přiblížit klientovi základní rozdělení barev a nátěrů na beton / minerální povrchy, které jsou definované normou ČSN EN 1504-2 a dále hodnotí předepsané parametry ve vztahu k požadavkům na konstrukce. K základním typům barevným nátěrů uvádíme praktické příklady jejich aplikací v závislosti na jejich použití včetně nedostatků současně platné normy ČSN EN 1504-2 ve smyslu požadavků na výsledky kontrolních zkoušek, které nejsou v normě uvedeny jako např. výkladu slovního spojení „určité určené použití“, které není normou EN 1504 jednoznačně definováno. Závěrem úvodu je objasnění složitosti problematiky barev a povlaků – nátěrů na beton, jenž při špatné volbě mohou betonovou konstrukci významně poškodit, namísto toho, aby konstrukci prospěly.\nBarvy na beton (povlaky) mají z hlediska výrobců definováno mnohem více parametrů, ačkoliv většina z nich jsou mezi nepovinnými. V případě povinných údajů je nedostatečně definován parametr rychlosti pronikání vody v kapalné fázi s cílem zvýšení fyzikální odolnosti. Z ostatních parametrů pro všechna určená použití je opět nedostatečně definována propustnost pro vodní páru a propustnost pro oxid uhličitý. Pro železobetonové konstrukce je ve většině případů vhodné, aby nátěr byl co nejvíce paropropustný, aby v konstrukci nezadržoval vlhkost, a současně aby byl co nejvíce těsný vůči pronikání CO2 a omezoval tak karbonataci betonu (chemický proces, jehož důsledkem je koroze ocelové výztuže).\nJedná se o unikátní směs silikátových + křemičitanových složek s obsahem lithia s použitím pouze pro minerální povrchy (beton-teraco- cement), kdy se materiál nátěrové vrstvy bez nutnosti penetrace chemicky kotví do minerální struktury povrchu = tedy jedná se vzájemné spojení materiálů\nInstalace podlahových nátěrů vyžaduje vstupní inspekci betonových či litých podlah zkoumá a hodnotí také tvrdost povrchového materiálu betonových podlahy dle Mohsovi stupnice tvrdosti, která vyjadřuje schopnost jednoho materiálu rýt do druhého. Byla vytvořena německým mineralogem Friedrichem Mohsem a slouží pro určení tvrdosti látek.


EVGA nabízí nereferenční ACX chladič pro grafickou kartu GeForce GTX Titan Black\nAť už jste vlastníky, nebo se teprve chystáte koupit nejvýkonnější jednočipovou grafickou kartu současnosti GTX Titan Black, určitě by Vás mohla zaujmout novinka od společnosti EVGA.\nTouto novinkou je chladič z výroby EVGA, který je nazván ACX (Active Cooling Extreme). Tento chladič je přímo určen pro instalaci na referenční kartu GTX Titan Black od NVIDIA. Pokud se Vám tedy referenční chladič nelíbí nebo nevyhovuje vašim nárokům na chlazení, můžete si za poměrně solidní peníze pořídit tento nereferenční chladič.\nChladič je dodáván zcela samostatně, víceméně jako doplněk k vaší stávající referenční kartě a tudíž má i poměrně solidní cenu, která byla stanovena na 39,99 dolarů, tedy přibližně 800 Kč. Kdo zná produkty EVGA, určitě zná i chladič ACX, který využívá pětici heatpipe trubic, které odvádí teplo od základny chladiče do dvou oddělených hliníkových pasivů.\nPasivní část je dále ochlazována pomocí dvojice ventilátorů, vsazené do tmavého krytu. Součástí balení je právě samotný chladič a montážní mřížka, pomocí níž se chladič uchytí.\nTagy: EVGA ACX chladič GPU GPU cooler NVIDIA GeForce GTX Titan Black


RECENZE: Hudební svět PJ Harvey je barevný a přitom čistý – Novinky.cz\nRECENZE: Hudební svět PJ Harvey je barevný a přitom čistý\nNa koncerty zpěvačky PJ Harvey se nechodí kvůli tomu, abychom zhlédli dechberoucí show plnou světelných efektů, bohatých kulis a rádiových hitů. Na její vystoupení lidé směřují především proto, aby se potěšili hudbou. Ve čtvrtek večer jich do pražského Fora Karlín přišly tři tisíce.\nPJ Harvey přilákala asi tři tisíce diváků.\npátek 14. října 2016, 9:34\nNa probíhajícím turné propaguje britská umělkyně své letošní dubnové album The Hope Six Demolition Project. Skvělé dílo, dodejme. Ostatně, taková hodnocení jejích studiových nahrávek jsou už řadu let běžná.\nStejné hodnocení lze vztáhnout i k jejímu koncertu. S devítičlennou doprovodnou kapelou nastoupila na pódium pochodovým krokem a poté pro ně vůbec nebylo třeba se v prvních písničkách jakkoli rozehřívat nebo rozehrávat. Začalo se zostra.\nV diváky zaplněné hale byl výtečný zvuk, který respektoval každý nástroj, jejich souhru, stejně tak i občasný minimalistický doprovod v některých písničkách. PJ Harvey zpívala náramně, a rozumět bylo každému slovu. Svým hlasem ovládala všechny tóny, jeho barva byla sytá a příjemná, ve sborových partech dominovaly přirozenost a interpretační přesvědčivost.\nPJ Harvey své písničky v Praze neuváděla.\nKaždá fráze, každý zvuk každého nástroje tvořily dílek do pestré mozaiky hudebního světa PJ Harvey. Společně měly pozitivní vliv na aranžérsky rafinované kompozice, celkový zvuk byl sofistikovaný a s ohledem na stavbu většiny písniček dynamický. Každý tón měl smysl, každý úder nenahraditelnou funkci.\nNa začátku koncertu představily zpěvačka i kapela několik skladeb z nového alba. Postupem času se více ohlížely do minulosti, takže během večera udělaly radost jak těm, pro které je tvorba PJ Harvey ještě stále objevem, tak těm, kteří pamatují starší časy. Bylo nicméně patrné, že v publiku jsou především zkušení posluchači a takřka bez výjimky ti, kteří od koncertu očekávali ono hudební potěšení.\nPJ Harvey zpívala a hrála na saxofon.\nV tvorbě PJ Harvey se lad a pořádek sešly s bojovnou duší. Zpěvačka ve svých textech není lhostejná k současnému stavu světa, naléhá na posluchače, aby si jeho slabiny a nedokonalosti či nepoctivosti uvědomili, a dává jim naději na lepší příští. A aby texty (a samozřejmě i hudba) náležitě vynikly, mezi písněmi nehovořila. Promluvila teprve před závěrem základní části, kdy divákům poděkovala a představila svou kapelu.\nAno, byl to přesně ten koncert, který potěší a který je strhující právě tím, jak je přesný a současně čistý. To vše se dělo bez jakýchkoli videoprojekcí na pódiu i mimo něj, na jednoduchém geometrickém pozadí a bez dechberoucích světelných efektů.\nForum Karlín, Praha, 13. října\nHope Six Demolition Project - Harvey PJ CD