EXKLUZIVNĚ! Exprimátor Rödl: ODS je zprivatizovaná strana, kterou řídí političtí podnikatelé! | Regionpodlupou.cz\nEXKLUZIVNĚ! Exprimátor Rödl: ODS je zprivatizovaná strana, kterou řídí političtí podnikatelé!\nekonom, starosta obce Chotíkov\nPlzeň, 02.08.2013, aktualizováno 06.08.2013 19:27\nOtevřeně popisuje praktiky v Plzeňské ODS, kvůli kterým v srpnu 2010 po téměř 20 letech ze strany vystoupil. V té době byl Pavel Rödl primátorem Plzně. Pak dostal zajímavou pracovní nabídku, ale bylo to něco za něco. Jak sám říká, koupit se nenechal. Je plzeňským městským zastupitelem za Občany.cz a v Plzni o práci skoro nezavadí. V exkluzivním rozhovoru pro server Regionpodlupou.cz, jehož první část zveřejňujeme, mimo jiné odpověděl na otázku, zda se někdy nemá chuť pomstít. A komu?\n„V srpnu 2010 jste po téměř dvaceti letech opustil ODS. Tehdy jste uvedl, že se neztotožňujete s praktikami strany. Můžete to blíže objasnit? O jaké praktiky a čí praktiky tehdy šlo?“\n„Pokud jde o ODS, tak jsem měl možnost se přesvědčit, že ta strana je defacto zprivatizovaná. Řeknu Vám, jak jsem k tomu došel. Když jsme odcházeli tady z jednoho oblastního sněmu z Besedy, tak šla přede mnou skupinka mladých lidí a ti si stěžovali, jak to bylo dlouhé, že ty tři stovky, co za to dostali, tak jim za to nestály. A to se mi stalo asi dvakrát. Takže mi došlo, že ti lidé jsou v podstatě někým placeni a tudíž hlasují, jak ten někdo chce.“\n„To byli členové ODS?“\n„To byli členové ODS, takoví mladí kluci a byli to delegáti na oblastní sněm. Nebyli to prostí členové. A to jsou praktiky, kdy v podstatě někdo rozhoduje na pozadí a možná za ty lidi platí i členství, ale to nezjistím. A pokud jim platí za účast na sněmu, tak je logické, protože jinak by to nedávalo smysl, tak jim platí za hlasování.“\n„Takže to byla zkušenost v rámci strany a nějaká Vaše osobní zkušenost, která se dotkla bezprostředně Vás?“\n„Co se dotklo mě? Začalo mi být trošičku divné, že dokážu dopředu odhadnout, kdo vyhraje jaké výběrové řízení.“\n„Byl váš rozvod s ODS bolestný a zanechal na Vás trvalé následky?“\n„Ten rozvod do jisté míry bolestný byl, ale musím říci, že mezi členy ODS mám pořád spoustu známých, se kterými se rád vidím, stýkám, bez problémů. Po této stránce je jedno, jestli jsem v té straně, nebo ne. Na druhou stranu se to projevilo tím, že po mém odchodu mi bylo panem Romanem Jurečkem nabídnuto, že pokud nebudu kandidovat za jinou stranu, dostanu místo ředitele Vědecko - technického parku za asi 80 tisíc měsíčně. A co Vám k tomu mám více říct? Kandidoval jsem. Koupit se nenechám.“\n„Pokud se teď podíváme na to, co se děje v celostátní politice, kauza tří exposlanců ODS, kteří dostali za složení mandátu dobré posty, myslíte si, že ta nabídka od Romana Jurečka bylo koupení? Nemohlo jít o odměnu za dobře odvedenou práci, i když byste nemohl kandidovat za jinou politickou stranu?“\n„Podle mě to bylo jen za to, že nebudu kandidovat za jinou stranu. Já se takto koupit nenechám. Kandidoval jsem. A i kdybych nechtěl, tak jsem to považoval za svou povinnost.“\n„Potýkáte se řekněme s házením klacků pod nohy pořád?“\n„Samozřejmě, že se mi těžko hledá práce v Plzni. Vždycky když obejdu pár známých, tak mi řeknou, hele nikomu to neříkej, ale už tady byl pan Jurečko, a když tě zaměstnám, tak si už v Plzni neškrtnu. Je mi líto, ale měl bych problémy, nemůžu tě vzít. No, a když mi tohle řeklo pár známých, tak jsem v Plzni přestal shánět práci. Nechci nikoho poškodit. Tohle už jsem dávno vzdal.“\n„Víte, na mě to působí dojmem, jako kdyby tady tomu všemu velel Roman Jurečko, je to tak?“\n„Všemu určitě nikdo nevelí, ale hodně věcí dokáže ovlivnit. Můžu Vám uvést několik příkladů, pokud chcete? Když se po volbách v roce 2010 dávaly v zastupitelstvu dohromady komise, tak na přání Romana Jurečka dostali Občané.cz , a to ani ne přímo, ale přes TOP 09 tak nedůstojnou nabídku, že jsme ji odmítli. Nejsme tudíž v žádném výboru, v žádné komisi. Bylo mi řečeno několika lidmi z ODS i ČSSD, že to je na jeho přání. Čili on částečně ovlivňuje i sociální demokracii ve městě.“\n„Na to neexistují nějaká pravidla?“\n„Ne, nejsou žádná psaná pravidla. Je zvyklost, že všechny strany zastoupené v zastupitelstvu se podílejí na práci komisí a výborů, ale jak vidíte, je možné tuto zvyklost porušit.“\n„Veřejně by Vám to dnes ti lidé asi nepotvrdili, že?“\n„Veřejně to asi nikdo nebude chtít říct, ale v kuloárech mi to řeknou zcela normálně.“\n„Kdybyste dnes s odstupem času měl říci, kterého politika z ODS si vážíte a stále ho respektujete a koho naopak ne, kdo by to byl?“\n„To by byla dlouhá řada na obou dvou stranách, ale omezím se na dvě jména. Vážím si třeba Zdenka Proska, bývalého primátora Plzně, pro jeho naprosto zásadové postoje a činy. V ODS je proto, že má jasné zásady, věří v pravicovou politiku a chová se podle toho, co říká. Naopak nevážím si Jiřího Pospíšila právě pro jeho bezzásadové činy.“\n„Poměrně rychle jste se v roce 2010 rozhodl, že budete kandidovat v podzimních komunálních volbách jako nezávislý na kandidátce Občané.cz, proč právě tato strana?"\n„Už jsem řekl, že jsem se nechtěl nechat koupit.“\n„Tak já se zeptám ještě jinak. Kdybyste tehdy od Romana Jurečka tu nabídku nedostal, tak byste nekandidoval v komunálních volbách?“\n„Možná bych si nechal jedno volební období na odpočinek. Po 12 letech ve funkcích na radnicích jsem byl unavený a za čtyři roky bych se dal dohromady hlavně fyzicky. A pokud jde o Občany.cz, mě se líbil jejich program. Je pravicový a navíc pan předseda Havlík je znám tím, že bojuje proti, a nepoužiji slovo kmotr, které je vyčpělé, ale proti politickým podnikatelům.“\n„V Občanech.cz je většina bývalých členů ODS, není to tak, že teď proti ODS bojujete?“\n„Já nebojuji proti ODS, já jen chci, aby v ODS rozhodovali lidé z členské základny, kteří nejsou zainteresováni finančně na tom, jak budou hlasovat. A není pravda, že za Občany.cz kandidovali hlavně bývalí členové ODS. Především většina z nás kandidovala jako nezávislí a navíc podívejte se na kandidátku. Ze 47 lidí jich určitě bývalých členů ODS nebyla ani třetina. Byla a je to skupina lidí, kteří prostě nesouhlasili a nesouhlasí s politikou „ politických podnikatelů“ v Plzni.“\n„Jméno Roman Jurečko už tady zaznělo několikrát. Jakou roli sehrál ve Vašem odchodu z ODS?“\n„Sehrál velkou roli, stejně jako v mém životě.“\n„Vy jste v zastupitelstvu za Občany.cz, nejste ve straně, jak spolupracujete s ostatními kolegy?“\n„Před každým zastupitelstvem se sejdeme a probereme podklady pro jednání.“\n„Podařilo se vám něco prosadit z vašeho programu? Je vás tam málo, jste v opozici.“\n„Je to těžké. V kuloárech mi bylo řečeno, že ODS by měla bojkotovat jakýkoliv návrh opozice. Takže pokud chceme něco prosadit, tak proto musíme získat i někoho z koalice. Jsem nesmírně rád, že se podařilo zamezit prodeji plzeňské teplárny. To je úspěch. Ale jinak jsme asi neuspěli.“\n„Jaký je Váš názor na celou kauzu OC Corzo Americká?“\n„Já mám jeden problém a to, že jde o soukromý pozemek firmy Amádeus a s demoličními pracemi bylo započato ještě před referendem, čili teď město způsobí nějakou škodu. A pokud žijeme v právním státě, tak tu škodu bude muset město pravděpodobně nahradit. Jsem přesvědčen, že o soukromém pozemku nemělo být referendum vyhlášeno. A když bylo vyhlášeno, tak jsem se snažil jako občan sledovat informovanost. Dostal jsem materiály, které popisovaly, jak by bylo dobře, aby se to tam postavilo, ale radnice málo informovala, jaké škody mohou vzniknout. Došlo k chybě, že radnice lidem nevysvětlila, co jí možná hrozí. Myslím si, že dojde k soudu. Radnice neudělal téměř nic, aby lidé znali obě strany mince.“\n„Jak hodnotíte jako bývalý primátor postoj radnice, která nepřistoupila k úplnému zrušení heren na území města?“\n„Na tom je právě vidět zájem politických podnikatelů na pozadí, ty herny co nejdéle udržet. Faktem je, že určité příjmy z toho město má. Na druhou stranu má město výdaje, protože všude, kde jsou herny a vedle samozřejmě zastavárny, musí být zvýšená ostraha. Víme také, že herny jsou návyková věc a někdy jsou důvodem lidského neštěstí. A my si musíme říci, zda nám ty miliony stojí za to, nebo ne. Mě to za to nestojí. Pokud lidi chtějí hrát, tak ať je ve městě jedno kasino a na okraj města pár heren. Těžko se to dá zakázat úplně.“\n„V září budete schvalovat novou vyhlášku o regulaci hazardu, jak budete hlasovat?“\n„Budu hlasovat pro co největší omezení heren.“\n„Plzeň je dlouhodobě kritizována za nedostatek volných míst v mateřských školkách. Ta kritika patří i Vám, jako bývalému primátorovi. Teď jste schválili stavbu tří školek za 60 milionů korun. Není to hodně?“\n„Je to ode zdi ke zdi. Problém je to, že o mnoha předpisech týkajících se školek rozhoduje stát a stará se o ně město, u nás obvody a ty mimo třetího obvodu na ně nemají peníze. Pokud jde o tu částku, tak jedna věc jsou projekty a druhá, jak se vysoutěží. U takovýchto zařízení jsou náklady vyšší, než kdybyste si to to postavili soukromě. Až uvidím projekty, tak mohu říci, zda je to předražené, nebo ne.“\n„Co považujete za svůj úspěch ve funkci primátora?“\n„Já chci, aby to zhodnotili lidé.“\n„Co se vám nelíbí, co kritizuje na současném vedení plzeňské radnice?“\n„Nelíbí se mi, že se chovají nedemokraticky, že nedají všem stranám v zastupitelstvu pracovat v komisích. Nelíbí se mi, že rozjíždějí příliš drahé investice a nejsou peníze na trať na Borská pole, přesto se tam vykoupily soukromé pozemky. Byl to záměr. Nelíbí se mi, že rozhodují podle soukromých zájmů, ne zájmů města.“\n„Příští rok budou komunální volby, budete kandidovat? Chcete se ještě angažovat v politice?“\n„Otevírá se mi nůž v kapse, když slyším slovo politika, politik. Člověk nerad slyší, je-li zván politikem, protože dnes je to téměř nadávka. Myslím si, že bych ještě mohl pro to město něco udělat a budu-li mít možnost, tak kandidovat budu. Trochu se bojím, že se zase ODS a ČSSD spojí proti všem, protože to společné vládnutí je pro ně snazší, než vládnout s lidmi, kteří projevují své názory.“\n„Po tom všem, čím jste si prošel, odchod z ODS i kvůli Romanu Jurečkovi, nemáte chuť se někdy pomstít?“\n„Víte, to bylo mé osobní rozhodnutí. Říkal jsem si, že až budu v důchodu a budu chodit po Plzni, nechci, aby se mi lidé vyhýbali a odplivávali. Chci dělat věci, jak si myslím, že jsou dobře a ne tak, aby na nich někdo vydělal. Necítím zášť, chuť po pomstě. Jen chci, aby už mi dali pokoj a nechali mě být.“\nOtevřeně o vztahu s Romanem Jurečkem (ODS), Vítem Bártou (VV) a Jaroslavem Škárkovou (BEZPP) promluví Pavel Rödl v druhé části exkluzivního rozhovoru pro server Regionpodlupou.cz. Čtete v pondělí 5. srpna.\nAutor: Alena Maršálková\nDOČTETE SE UŽ V PONDĚLÍ! Exprimátor: Jurečko sehrál v mém životě velkou roli, s Bártou půjdu na kafe kdykoliv, se Škárkou se nestýkám\nEXKLUZIVNĚ! Plzeňský exprimátor otevřeně promluvil o Jurečkovi, Bártovi a Škárkovi\nMladý zloděj šel vykrást dům vlivného člena ODS, nakonec však usnul na zahradním lehátku\nDiskuse (31 příspěvků)\nVosí Hnízdo 03.08.2013 06:38, Reagovat\nPan Rödl byl jeden z mála představitelů MOdrého MOru, kterého jsem uznával. Byl to odborník. Proto ho také MOdrý Mor hodil přes palubu.\nJiří Valenta 02.08.2013 11:11, Reagovat\nZ majoritní části tohoto rozhovoru s panem Rodlem souhlasím..Snad až nato, že když on byl primátorem, tak není vůbec pravda, že by všechny politické strany zastoupené v ZMP měli možnost pracovat v odborných komisích..Zhruba z 250 míst členů komisí neobdržela KSČM "demokraticky podle not ODS" ani jedno místo a to přesto, že ve volbách disponovala 12,5% voličskou podporou. O členství v dozorčích radách městských společností ani nemluvě, tam o kontrolu městského majetku stáli "modří hospodáři" snad ještě méně..\nVosí Hnízdo 02.08.2013 11:30, Reagovat\nAno, bylo správné, že KSČM nic nedostala. Tam by jenom škodili a rozkrádali, jak měli vždy zvykem podle hesla z komunismu, Kdo nekrade, okrádá svoji rodinu! Krom toho jsou zástupci KSČM už z principu převážně pomalí, líní a nemakačenkové. Tak jenom kecat a každého podezírat a závidět až srdce bolí.\nKamil 02.08.2013 13:00, Reagovat\nPane, myslím, že už je načase (po 24 letech od Sametu) se přestat navážet do komunistů. Už jsou tam úplně jiní lidé, velká část z nich je společností dobře hodnocena, atd. Kam nás dovedly pravicové vlády, vidíme všichni. S panem Rödlem v lecčem souhlasím, zejména s negativním hodnocením pana Pospíšila. Opakuji, co už jsem psal jinde: zaplaťpánbůh, že není hejtmanem!\nK. 03.08.2013 06:30, Reagovat\nSouhlasím s Kamilem - naše země i město mají jiné a to velmi velké problémy. Demokracie skáče po jedné noze, pokud už se neplazí po kolenou. O nějaké svobodě si můžeme tak nechat po nocích zdát. Důstojný život má jen horních 10 tisíc, zbytek je po kolena ve sračkách.\nPo skoro čtvrtstoletí už za to rozhodně nedávám vinu komunistům, byť jsem proti nim před rokem 1989 bojoval a byl za to dost porzekvován. Dnes mám nutkání se za svoji činnost omluvit, protože to co následovalo byl velký skok zpět.\nPo cca 20 letech od změny režimu jsem se poprvé v životě stal voličem KSČM a ve svém věku se svými zkušenostmu z různých režimů vím proč - chci žít důstojně a beze strachu o život.\nOlga 02.08.2013 13:44, Reagovat\nÚplně noví lidé? To si z lidí děláte srandu!\nJen namátkou - předseda komunistů Filip- ve SFINXu Č.B. kádrovák a spolupracovník s STB, často i vyjížděl šmirovat naše lidi do Německa.\n- starej Grebeníček - úplně be komentáře.\n- v Pk Valenta z Rokycen atd.......\nVosí Hnízdo 03.08.2013 06:43, Reagovat\nVážená, dnešní šmírování vám nevadí? Proti dnešnímu šmírování byla StB sborem vídeňských slečinek. To si uvědomte, když blábolíte o nějakém šmírování. Ruku na srdce, koho třeba z vaší rodiny šmírovali? Pokud jste nebyli vyloženě agenti CIA, tak si jen honíte triko. Asi tak!!\nVolič 05.08.2013 10:59, Reagovat\nRád bych věděl, kolik tady asi tak podle Vosího hnízda, bylo agentů CIA. :D Určitě několik set tisíc\nVosí Hnízdo 06.08.2013 11:32, Reagovat\nNěkolik set tisíc určitě ne, ale dovolím si tvrdit, že několik tisíc jich tady bylo. Například Velvyslanectví USA za tehdejšího ambassadora Williama Luerse (dobrý přítel knížepána Karla) nebo Juliana Niemczyka (bývalého letce, co shazoval napalm ve Vietnamu) mělo přímo za úkol získávat lidi pro spolupráci. Však známe, jak třeba získával pro spolupráci a informace mladé lidi třeba náměstek velvyslance USA, agent CIA Robert Normann. Takže toto bylo samozřejmě třeba mít pod kontrolou. Byla studená válka.\nxXx 02.08.2013 16:10, Reagovat\nZa totáče bydlel ně Lochotíně nějakej Březina - kovanej komunista. A ten práskal jako blázen. Byl to postrach okolí. Běda jak někdo na 1. Máje nepověsil vlajky. Hned ho šel udávat. Minulý rok jsem zjistil, že pořád žije, je aktivní a dokonce je pořád v zastupitelstvu obvodu!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!\nVosí Hnízdo 03.08.2013 06:47, Reagovat\nVšímejte si dnes spíš třeba podnikatelů, co vykořisťují lidi, dřou z nich kůži, nutí je dělat 12 a více hodin denně včetně sobot nedělí a svátků, když odmítnou, vyhazují je na dlažbu a působí jim tím neskutečné hoře. Možná pak dospějete k názoru, jaký režim byl horší a v jakém lidé žili spokojeně. Já tvrdím, že nejlépe si lidé žili za socialismu i přes to, že to pár lumpům třeba nevyhovovalo.\nxXx 04.08.2013 18:05, Reagovat\nJó, za socíku jsem si žil. Flákal jsem se ve Škodovce, ale pán jsem plnil na 105%.\nJen na dovču mě nikam nepustili, že prý hrozí, že už se nevrátím...\nVosí Hnízdo 05.08.2013 09:27, Reagovat\nŘekni to škodovákům. Třeba těm z Pilsen Steelu. To pokud vím jsou chlapi od rány. Nevím, nevím, jak bys za takové řeči o flákání dopadl.\nxXx 05.08.2013 10:07, Reagovat\nTeď se tam maká, ale za totáče se tam flinkal každej. Nikdo nic nedělal :-) :-)\nVosí Hnízdo 06.08.2013 11:35, Reagovat\nMne to neříkej, já ve Škodovce nikdy nebyl a nepracoval. Pověz to škodovákům a za tvůj zdravotní stav neručím.\nAlfa 06.08.2013 13:38, Reagovat\nMy na ty doby rádi vzpomínáme. Ostatní Škodovácí ti to taky přiznají. Nejlepší to bylo v pátek. To se dělalo jenom do svačiny. Pak pokec co kdo bude dělat na chatě. Občas si říkám, Zlatý komunistí. Byla přezaměstnanost, takže to co dne dělá jeden člověk dřív dělali dva nebo tři, takže bylo dost času se flákat. Byl to ekonomický zázrak. Nikdo nic nedělal a plán se plnil na 105%. Občas jsme si jenom píchli a celý den jsme se někde váleli a nikdo si ničeho nevšimnul :-)\nVosí Hnízdo 06.08.2013 18:30, Reagovat\nDoufám, že ti vyhovuje, že dneska padáš na hubu, děláš 12 hodin, nemáš zaplacenu ani pauzu na oběd, soboty neděle, svátky, to je žůžo, co? A vyděláš s bídou na pokrytí základních potřeb. A když ti pán hodí ohlodanou kost, tak vrtíš ocasem jak nejvěrnější psík.\nAlfa 07.08.2013 08:20, Reagovat\nDneka dělam 8 hodin denně a nevím proč bych měl brát plat za to, že jsem na obědě. Víkendy ani svátky do práce nelezu. Vydělám si dost na to, abych jel dvakrát za rok na dovolenou do západní evropy - dřív jsem tam nesměl, tak si to teď vynahrazuju.\nxxx 07.08.2013 09:31, Reagovat\n..ale takto se má v ČR velmi málo lidí. Holt jste ten vyvolenej a ostatní vás už nemusí zajímat..\nAlfa 07.08.2013 10:41, Reagovat\nTakto se může mít 85% občanů. Ale musí používat mozek!!!!!!! Když pijou, kouří, utrácejí za zbytečnosti, půjčují si peníze na věci které nepotřebují, tak se potom nemůžou divit, že jsou v koncích. Chce to jen přemýšlet a nenechat si vypatlat mozek reklamou!!!\nVolič 08.08.2013 11:31, Reagovat\nJe to přesně, jak píše Alfa. Když si někdo myslí, že mu budou padat do huby zlatý holuby sami, tak bude čekat asi do smrti ... A když utrácí za cigára, chlast - je jejich problém ...\nTaké pracuji 8,5 hodiny denně - z toho půl hodinku na oběd. Neplacenou. No a? Nikdo mě nevykořisťuje. Do práce o víkendu nechodím. A nejsem vyvolenej, jen se prostě snažím se svým životem něco dělat a nebýt v průměru. Vydělávám tolik, kolik potřebuju a vyhovuje mě mi to.\nVáclav Heřman 02.08.2013 23:10, Reagovat\nPavel Březina je můj kolega, zastupitel za KSČM na MO Plzeň 1, a od roku 2006 vždy stál za občany našeho obvodu. Z reakcí anonymního blba na práci mého kolegy zastupitele, jsem potěšen, ale hlavně tuším komu vadí. Velice si vážím všech, kteří svůj postoj po roce 89 nezměnili a jsou objektivní do dnes. A i kdyby nakrásně vše byla pravda, máme, měli jsme, mezi sebou jako zastupitelé na MO Plzeň 1, kolegy s větší kontroverzí , než komunistu, co údajně hlídal vlajky v oknech. Např. odstíhaného bývalého radního za ODS Petra Tofla , či současně stíhaného zastupitele za ODS Radka Mráze, nebo například starostu za ČSSD, který ještě v počátku let 90.tých pořádal průvody na prvního máje za KSČM a dnes se k tomu nehlásí. PS. navíc o něm někteří měsští zastupitelé tvrdí, že náš starosta, na jedničce, učil Marxismus-Leninismus. Václav Heřman zastupitel Mo Plzeň 1 zastupitelplzen1@seznam.cz\nxXx 04.08.2013 18:07, Reagovat\nJeho dnešní práci nijak nehodnotím. Ale pamatuji se "jeho práci" před revolucí, když mě napráskal...\nVosí Hnízdo 06.08.2013 11:38, Reagovat\nA za copak vás napráskal? Za praporek to určitě nebylo, to nevyvěšovalo více lidí, tak buďte konkrétnější. Ani já neměl pokaždé vyvěšeno, když jsme byli třeba mimo domov a neslyšel jsem jedinou připomínku. Třeba jste kradl nebo dělal jinou lumpárnu, pak se nedivte.\nxXx 06.08.2013 13:43, Reagovat\nNejvětší lumpárnu, co jsem za socíku udělal bylo, když jsem přišel do práce v džínové budně a na zádech jsem měl fixama namalovanou maerickou vlajku. Za to jsem byl 2 hodiny na STB a nakonec mi byla bunda odebrána a zničena.\nJinak jsem byl hodnej. Akorát jsem nechodil do žádných průvodů ani jsem nikdy nedal praporky. Proto na mě práskal. Prý jsem svým chováním podrýval stranickou autoritu.\nVolič 06.08.2013 12:07, Reagovat\nBylo pár sviní, kteří práskali skutečně za praporky ... Ostatně na komunisty se nepráskalo. Stejně jako si policisté nedávají mezi sebou pokuty :)\nVosí Hnízdo 06.08.2013 12:30, Reagovat\nMoc se díváš na televizi\nAnonym 08.08.2013 11:32, Reagovat\nNo nebo ty máš vymitej mozek ...\nxxx 02.08.2013 14:20, Reagovat\n..tak když Vám nevadí, že se tu dnes smiruje na kazdym kroku a k tomu ještě Američani celej svět, potom je Vas příspěvek v pořádku. .to, co tehdy delala StB zřídka je v současnosti každodenní praxe..\nVosí Hnízdo 03.08.2013 06:49, Reagovat\nŘekl/a jste to za mne, příteli!!\nJiří Valenta 02.08.2013 11:38, Reagovat\nTak to byl ale hodně slabý až frázovitý názor, fiktivního "Vosáka" :-D Ostatně, já zde ani nepsal, zda je to dobré či špatné, ale pouze, že některé věci v příspěvku nejsou pravdou, víme? :-D Máte ty Vaše věty vždy rychlejší než pochopení obsahu toho, co vlastně píši...


E-shop 2018 Tuvalu - Unicorn 2 Oz Ag Patina\nhmotnost: 62,27 g\nStav skladu udává dostupnost položky '2018 Tuvalu - Unicorn 2 Oz Ag Patina' na centrálním skladu nikoli na všech našich prodejnách. Dostupnost zboží na našich prodejnách vám rádi a automaticky sdělíme. Orientační termíny zásobování prodejen jsou uvedeny v poznámce k této stránce. Kontakty na naše prodejny naleznete v sekci KONTAKTY. Pro osobní odběr objednávek na našich prodejnách budete vyzváni emailem nebo telefonicky. Objednané zboží bude připraveno v dohodnutém termínu. Nezdržíte se čekáním.\nPODROBNOSTI K 2018 Tuvalu - Unicorn 2 Oz Ag Patina\nMince je věnovaná spojení čínského a evropského mýtického tvora. Rub mince zobrazuje jednorožce a bájného čchi-lina, kteří jsou obklopeni stylizovaným znázorněním ohně a vody. Čínské znaky pro "qi lin" a anglické slovo "Unicorn" jsou součástí návrhu na spodní části mince.\nČchi-lin je bájný tvor čínské mytologie, hlavní ze 360 živočichů žijících na souši. Někdy je místo tygra řazen mezi čtyři ušlechtilá zvířata (s drakem, fénixem a želvou). Je znám také v mytologii ostatních zemí východní Asie. Čchi-lin je chiméra, má jeden nebo více rohů, zelenomodrou šupinatou kůži, tělo a kopyta koně nebo jelena, dračí hlavu a medvědí oháňku. Žije více než dva tisíce let, ale vidět je jen zřídka (například byl viděn nedlouho před smrtí Konfucia). Podobně jako evropský jednorožec, čchi-lin symbolizuje dlouhověkost a štěstí. Proto byl malován na předměty používané císařem. Počínaje vládou císaře Kchang-si nosili nejvyšší vojenští hodnostáři obraz čchi-lina vyšitý na oděvu (namísto dřívějšího lva). Na zádech čchi-lina je zobrazován mladík. Podobně jako evropský čáp totiž čchi-lin nosí rodičům dlouho očekávaného syna.\nDalší náhledy mince 2018 Tuvalu - Unicorn 2 Oz Ag Patina\nkód: KKOL176 Tuvalu - Unicorn 2 Oz Ag Patina24 hodin\nkód: KKOL176 Tuvalu - Unicorn 2 Oz Ag Patina1-14 dnů\nkód: KKOL176 nákupem získáte +9,00 ZM\n2018 Tuvalu - Unicorn 2 Oz Ag Patina - 4190 Kč


Sladký život / 23.05.13\nJe to tak jednoduché a přitom tak dobré.\nVejce ušleháme s cukrem, přidáme ořechy a mouku s kakaem. Těsto vlijeme na plech vyložený pečicím papírem a pečeme přibližně 15 minut. Necháme vychladnout. Salko vaříme zhruba 1 hodinu a 45 minut. Necháme vychladnout.\nMáslo ušleháme se salkem, krém namažeme na těsto a polijeme ho čokoládovou polevou. Pro slavnostní chvíle můžeme ještě ozdobit šlehačkou.


Z ničeho nic se objevuje modrá smrt. - PC-HELP.CZ\nPříspěvekod Kouril34 » 08 čer 2019 21:17\nZdravím, prosím o pomoc. Z ničeho nic, se mi tak jednou za 2 dny objeví modrá smrt, PC se restartuje a hodí se mi tenhle obraz. Pak přehodím kabel od ssd disku ( systém ) do jiného slotu na desce a PC jede a tak furt dokola. Nevíte, kde by mohl být problém ? Díky moc za pomoc\nRe: Z ničeho nic se objevuje modrá smrt.\nPříspěvekod mmmartin » 08 čer 2019 21:28


NICI Můj trojúhelník První mazanec NICI 42073\nDěti se od narození učí objevovat svět hrou - se všemi smysly. První hračky a vnímání různými smysly lze pomocí vybraných hraček podpořit. Moje první NICI je přesně přizpůsobena každé fázi vývoje a zajišťuje, že každý malý krok je významným krokem vpřed v duševní.. Více >>\nNattou mazlíček zajíček Mia\nExtra měkká mazlící dečka s praktickým držáčkem na dudlík zve ke hraní a mačkání. Lze prát na 30° C. Všechny výrobky Nattou jsou vyrobeny s láskou k detailu, jsou kvalitní a v příjemných barvách. Podrobnosti: Rozměry: 28 cm Praní v pračce na 30° Materiál: 100% polyester .. Více >>\nNICI My First NICI Mazlík opice 39242\nPodrobnosti: Číslo výrobku výrobce: 39242 Rozměry: ca. 25 x 25 cm Materiál: Plyš Upozornění! Prát na šetrný program na 30°C, nebělit, nevhodné do sušičky, nežehlit, nečistit chemicky... Více >>


Se zavražděným Kuciakem se přišly rozloučit stovky lidí | Týden.cz\nSlovensko v slzách\nSe zavražděným Kuciakem se přišly rozloučit stovky lidí\n03.03.2018 15:44 Aktualizováno 03.03. 17:15\nSmuteční obřad v Kuciakově rodné obci zahájila odpoledne mše pod vedením bratislavského arcibiskupa a předsedy Konference biskupů Slovenska Stanislava Zvolenského v místním kostele, kam přišli příbuzní, ale i kolegové reportéra. Jeho tragická smrt podle policie nejspíše souvisela s jeho investigativní prací.\n"Útok na novináře pokládám za útok na svobodu. Hledat a psát pravdu je nevděčná služba. Kdokoliv sahá na jejich životy, sahá i na svobodu Slovenska. To nesmíme dopustit," řekl během mše Zvolenský.\nRakev s ostatky Kuciaka byla po skončení mše a po rozloučení příbuzných a dalších hostů v domě smutku uložena do hrobu na místním hřbitově za vyzvánění kostelních zvonů.\n"Lhal bych, pokud bych řekl, že nás to nezlomilo. Je to hrozně smutná událost, která nám velmi ublížila a snažíme se z toho vzpamatovat. Snažíme se vzchopit, abychom pokračovali v práci, kterou Janko začal. V tomto případě jde konkurenční boj stranou," řekl ve Štiavniku šéfredaktor portálu Aktuality.sk Peter Bárdy, pro který Kuciak pracoval. Bárdy zmínil plán vytvořit mezinárodní tým investigativních novinářů.


Jméno Siegfried Erich Naše jména Aktuální databáze křestních jmen a příjmení, jejich četnost, význam a původ , svátek\nJméno Siegfried Erich má 0 lidí.\nJméno Siegfried Erich je složeno z více jmen. Jméno Siegfried nosí 67 obyvatel ČR, svátek slaví 15.2., má význam: vítězství míru a původ straroněmecký. Jméno Erich nosí 1130 obyvatel ČR, svátek slaví 26.10., má význam: vážený vládce a původ skandinávský.\nDiskuze na téma: Jméno Siegfried Erich Ostatní diskuze:


Proč nakoupit na LifeNelson.cz - Slevovykupon.net\nHlavní strana > Magazín > Proč nakoupit na LifeNelson.cz\nProč nakoupit na LifeNelson.cz\nProč byste měli nakupovat oblečení právě na LeifNelson.cz? Obchod pro Vás dokáže dlouhodobě udržovat nízké ceny – buď doporučené maloobchodní ceny nebo ještě nižší. Zboží, které je skladem k Vám bude doručeno během 2 až 3 pracovních dnů, protože objednávka je za Vámi odeslána ještě tentýž den. S vracením zboží v tomto obchodě není žádný problém. Využívat můžete samozřejmě 14 denní lhůtu k vrácení bez udání důvodu nebo pošlete zboží jednoduše na reklamaci. Pokud máte jakýkoliv dotaz na zboží (velikosti, varianty výrobků, rozměry...) pak se nebojte kontaktovat zákaznický servis nebo nechte poznámku pod vybraným zbožím. Zaměstnanci tyto poznámky pravidelně kontrolují a na Váš dotaz Vám rádi odpoví.\nNa serveru Slevovykupon.net naleznete tyto aktuální slevové kupóny do Leifnelson.cz:


Pohádky o skřítcích - Pohádkozem\nPublikováno 8. 4. 2022 od autora: Monika P. / 1 komentář\nPublikováno 26. 3. 2021 od autora: Evča / 1 komentář\nByl jednou jeden leprikón jménem Lolo, který žil v nevelké vesničce spolu s dalšími leprikóny. Leprikóni jsou malí vousatí skřítci v zelených oblečcích a kloboučcích, jejichž úkolem je hlídat hrnec zlata, který se objevuje vždy na konci duhy. Mají totiž bránit tomu, aby hrnec se zlatem někdo našel a to všemi možnými způsoby. Tyto způsoby často zahrnují různé naschvály a zákeřnosti, které mají lidi od hledání pokladu odradit. Nedělají to však jen kvůli ochraně pokladu, ale také prostě proto, že je to baví.


Singstar - první dojmy - iDNES.cz\nSingstar - první dojmy\n15. dubna 2004 12:00, aktualizováno 14. dubna 7:42\nK předvedenému výkonu bych neměl námitek…snad jen, milá slečno, že zpíváte, jako by vás zrovna páral sám Jack Rozparovač. Kde že jste se ve svém výkonu cvičila? Na PS2? To je nějaká zahraniční konzervatoř či co? Zkuste to příště…\nPředstavte si ryze modelovou situaci… přijdete si takhle po těžkém dni z práce, ani pazoury pomalu necítíte, hodíte do sebe studenou večeři, kouknete ratolestím do žákovské a pak se z dlouhé chvíle chopíte mikrofonu a střihnete si Like a Virgin od Madonny, a to ještě v duetu s manželkou (takže to zní spíše jako Like a Surgeon od mistra Jankowiche). Děcka se vám smějí a sousedi usilovně tlačí hrnky ke stěnám nechápavě si klepajíc ukazovákem na čelo. Jenže vy si stále paříte svou a hulákáte jednu hitovku za druhou, dokud si definitivně nevyřvete hlasivky. Nebo dokud si prostě neuvědomíte, že se chováte jako idiot…\nAlespoň tak se totiž po prvním pohledu na krabici s nápisem Singstar musí cítit každý. Vždyť dvojice USB mikrofonů ve světě konzolové zábavy působí tak trochu jako vietnamská delegace na konferenci o kvalitě ementálu ve Švýcarsku. Ale už jsme si zvykli na ledacos. Segácká Ulala, která se snaží utancovat zelené emzáky, asketicky designovaný Vib Ribbon, nebo třebas poslední přírůstek do hájemství rytmických akcí, Pop Idol. Všechno to jsou hry poměrně bizarní, ale jedno mají společné. To jediné, co k jejich hraní potřebujete je smysl pro rytmus a rychlé prsty. Sem tam se sice objeví šílená japonská periferie v podobě stepovací podložky a podobně, nikoho však zatím nenapadlo vydat se rovnou k meritu věci samotné… zpěvu. Trefujete tohleto, skáčete po tomhle, ale šanci opravdově si zakdákat, vyventilovat se a vyzpívat si ty nejskrytější a nejtemnější hlubiny svého hlasu jste si doposud mohli jedině v pořadech typu Caruso show, nebo v poslední době hojně sledované české SuperStar. Ale co když jste introvertní Jose Careras, který svým zvonivým hlasem rozvibruje při sprchování trubky v koupelně a přitom se bojí ukázat svůj talent veřejnosti?\nI na takové z nás určitě v londýnských studiích Sony mysleli, když vyvíjeli novou technologii rozpoznávání hlasu podle výšky a časování. Přidali k tomu cenné licence největších hvězd i vycházejících hvězdiček, umístili jejich 29 singlů na své CD a k tomu všemu šoupli dva komfortní USB mikrofony. Cíl? Přinést hráčům do obýváků rytmickou akci založenou na síle hlasu, nikoliv na rychlých palcích. Nutno říct, že první dojmy jsou velmi příznivé. Zprvu se člověk musí docela přemáhat aby ze sebe nějaký ten zvuk vydral a vedle boje se zpěvem také válčí s přirozeným studem, že ho snad opravdu někdo poslouchá, či snad nedej bože pozoruje! Pocit, že se dokonale ztrapňujete ale ztratíte ve chvíli, kdy se do zpěvu zaberete naplno. Systém je jednoduchý, zvolíte si styl hry (výběr je obrovský, od karierního single playeru až po bláznivé party akce pro více hráčů, kde si mezi sebou přehazujete mikrofon), písničku a můžete spustit. Ve spodní části obrazovky sledujete text, na pozadí ubíhá klip, ale to nejdůležitější – tedy lišty znázorňující výšku a délku jednotlivých tónů – se zobrazuje přímo uprostřed. Mikrofony zaznamenají váš zpěv a převedou jej do grafické podoby, což se v praxi projeví jakýmsi barevným grafem, který buď kopíruje lišty (v případě, že zpíváte jak máte), nebo se pohybuje nad, respektive pod nimi (to když zpíváte jako Leoš Mareš). Zní to složitě? Věřte, že je to jednodušší než říct pozpátku Čomolungma…tedy pokud umíte zpívat.\nSystém je to vpravdě úžasný, byť ne zcela dokonalý. Mikrofony rozpoznají pouze výšku vašeho zpěvu a délku intonace. Rozpoznávat slova jaksi nemají v popisu práce, takže klidně můžete v hitovce od Pink použít třebas text od Kabátů. Úplně si vystačíte i s pouhým neutrálním pobrukováním, nebo s naším oblíbeným: "Zapomněl sem text, jó teeext lalala!". To všechno samozřejmě za předpokladu, že dodržíte rytmus a výšku daného songu. Někdy se to opravdu hodí, protože stíhat anglická slova, mnohdy zpívaná s tím nejdivočejším přízvukem dá zabrat i rodilému mluvčímu, natožpak našinci z malé zemičky vprostřed Evropy. V následném Playback módu, kde si svůj nahraný výkon můžete poslechnout to sice může působit přinejmenším nepatřičně, ale body jsou body. Pokud totiž dané texty neznáte opravdu dokonale, máte jen malou šanci zazpívat píseň s lepším hodnocením než Amateur, ale to je asi daň, kterou musíme být připraveni zaplatit… alespoň dokud se nedočkáme lokalizované verze Singstar: Michal David edition. A to si počkáme hodně dlouho :-).\nSingstar se prostě jeví jako opravdu silný titul, který jako by byl logickým vyústěním mánie jménem EyeToy. Od přenosu obrazu je to ke zvuku jen krůček, však se taky v plné verzi mohou tyto dvě nejnovější periferie propojit. Mimo svůj hlas tak dostanete na obrazovku také svůj zjev, což může být například v případě některých boy-bandovských klipů jen dobře. Co může Singstar dokázat třeba při bouřlivých domácích večírcích, nebo při milostném tokání se můžeme pouze dohadovat, faktem je, že když jej autor tohoto článku předvedl svým dvěma spolubydlícím, odtrhával je od mikrofonů za pomocí vařící vody, mýdla a velmi (ale opravdu velmi) velkého páčidla. S definitivním rozsudkem si budeme muset ještě počkat, už teď je však jasné, že Singstar přinese do žánru rytmické akce, ale i na konzole jako takové, pořádný závan čerstvého vzduchu.


TweetReality: Twitter a rozšířená realita - Hello, World!\nTweetReality: Twitter a rozšířená realita\n14.12.2017 13.12.2017 Michala Benešovská\tsociální sítě, trendy, virtuální realita\nSociální síť Twitter asi není třeba blíže představovat, přestože je v našich končinách daleko rozšířenější Facebook, své věrné uživatele, kterým pro vyjádření myšlenky stačí 280 znaků, má Twitter i v České republice.\nPrávě pro zapálené vyznavače „cvrlikání“ je určena aplikace TweetReality, která je založená na ARKitu od Applu a ukazuje tweety v reálném světě. Inu, další způsob, jak poukázat na možnosti využití rozšířené reality v případě mobilních aplikací.\nAplikace TweetReality byla vydána pro iPhony a iPady a nadějný iOS vývojář Oscar Falmer si mne ruce, protože první ohlasy přichází od nadšených uživatelů. Na promo videu feed z Twitteru obklopí uživatele v prostoru a uživatel si vybírá tweety. S těmi může následně provádět další akce – lajkovat, retweetovat a podobně. Samozřejmě lze v AR módu napsat i vlastní příspěvek.\nTweetReality je však spíš „proof of concept“ než skutečně použitelným a praktickým využitím možností AR. Pro běžné používání je aplikace naprosto nepraktická a její největší přínos spočívá v prvním okouzlení vizuálními efekty. Designér Oscar Falmer svou aplikaci také vidí spíš jako demonstraci možností pro další využití, velký potenciál má AR podle Falmera s využitím headsetu. V této souvislosti Falmer také prohlásil, že se připravuje na příchod revolučních brýlí, které budeme zanedlouho pravděpodobně všichni nosit. Proto i TweetReality vybízí k ovládání gesty přímo – namísto dotyků na displeji.\nPokud patříte mezi uživatele Twitteru, tak jistě znáte rychlost, s jakou se na této síti šíří informace. S tím souvisí i jejich životnost – tweet má na to, aby se uchytil a zaujal, v průměru čtyři minuty. Procházet vysokým počtem rychle se měnících příspěvků může být v TweetReality spíš nepříjemným zážitkem, ze kterého se vám doslova zamotá hlava. TweetReality prakticky upozaďuje jedinečnost Twitteru, která spočívá v samotném rozhraní sítě, které určitým způsobem tvaruje, jak člověk čte a píše tweety.\nZajímavější zážitek by mohl vzejít z kombinace s aplikacemi Tumblr nebo Instagram, které jsou zaměřené na obrazově bohaté příspěvky. Uvidíme, kam se budou aplikace pro rozšířenou realitu dál vyvíjet. Ačkoliv je počin TweetReality zatím pro normální využití nepraktický, je zajímavým příslibem do budoucna.\n← Aktivní komunity digitálních nomádů a lidí na volné noze\nProč na hodnocení zaměstnanců záleží? →\nReklamu pro Huawei dělá Justin Long, kterého proslavily spoty pro Apple\n21.2.2017 Michala Benešovská 0\nNositelná elektronika časem nahradí smartphony\n27.6.2016 Michala Benešovská 0


Jediná porážka a postup do další fáze kvalifikace. Basketbalisté se přiblížili účasti na mistrovství světa | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\n15. listopadu 2018 Leopold 8°C, Polojasno\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Sport / Ostatní sporty | Související témata: basketbal česká basketbalová reprezentace Patrik Auda Ondřej Balvín\nJediná porážka a postup do další fáze kvalifikace. Basketbalisté se přiblížili účasti na mistrovství světa\nČeští basketbalisté v posledním utkání první fáze kvalifikace o mistrovství světa vyhráli v Pardubicích nad Bulharskem 81:75. Do další skupiny si tak přenášejí pět výher a začnou ji na druhém místě. Právě z tohoto pohledu mělo závěrečné vítězství pro český tým svou velkou cenu.\nPardubice 8:59 3. července 2018 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na Google+ Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nPatrik Auda při zápase proti Bulharsku | Zdroj: ČTK\nČeši si pro utkání v Pardubicích dali cíl jasný, připsat si dvě výhry. V pátek se to povedlo proti Finsku a v posledním utkání i proti Bulharsku. Český reprezentant Patrik Auda říká, že oba soupeři se od sebe výrazně lišili.\nČeští basketbalisté zakončili kvalifikační skupinu na prvním místě a stále tak mají šanci postoupit na světový šampionát. V Pardubicích s nimi mluvil reportér Českého rozhlasu Ota Gutwirth\n„Určitě to byly rozlišné zápasy. Finové hrají takový rychlejší basket, víc střílí. Bulharsko má na druhou stranu vysoké pivoty, takže hrají víc pod koš. V tomhle byl tedy podle mě největší rozdíl,“ popisuje pro Radiožurnál Auda.\nJistotu postupu do další fáze kvalifikace měli Češi už po utkání proti Finům. Další výhrou ale mohli svou pozici ještě vylepšit. A bylo potřeba se koncentrovat jen na utkání, a ne na to, co bude dál, myslí si reprezentační pivot Ondřej Balvín.\nBasketbalisté na závěr první části kvalifikace na mistrovství světa porazili Bulharsko\n„Předtím jsme věděli, že každý zápas se počítá, takže jsme se museli na zápas koncentrovat. Věděli jsme, že jsme první, ale v dalších skupinách jsou Bosna, Francie a Rusko, což jsou silní soupeři a proti nim jsme si potřebovali přinést co nejvíc výher, abychom mohli reálně pomýšlet na postup,“ vysvětluje Balvín.\nČeši nakonec zakončili skupinu s bilancí pěti výher a jedné porážky. Balvín sám očekával podobný výsledek už před začátkem kvalifikace.\n„Nevím, proč si všichni mysleli, že je to velké překvapení. Přece jenom ostatní týmy nejsou v tak silné sestavě, i s Markkanenem jsme byli schopni porazit Finsko, takže jsme něco podobného očekávali. Pro mě je spíš zklamáním slyšet z federace, že se to od nás neočekávalo,“ dodává Balvín.\nOta Gutwirth Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na Google+ Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nPečlivě připravená kampaň, prohlásil premiér Babiš. Na dotazy novinářů znovu neodpověděl\nMayová oslabila a kvůli brexitu ztratila dva ministry. Na čem jsme se dohodli, není finální dohoda, řekla\nSchizofrenik nemusí mít dlouho příznaky, pak přijde první pobyt na psychiatrii, říká exšéf Bohnic\nBasketbalový zápas mezi Filipínami a Austrálií přinesl hromadnou bitku a 13 vyloučení\nBasketbalisté chtějí proti Bulharsku ještě vylepšit svoji pozici před druhou částí kvalifkace\nLeBron James opouští Cleveland. Největší hvězda NBA bude hrát v Los Angeles\nMně to všechno připadá jako dosti divoká konspirace, řekl Zeman o údajném únosu Babiše mladšího\nWashington vyhrál v NBA třetí zápas za sebou, Satoranský dal 8 bodů\nBasketbalisté Washingtonu vyhráli třetí zápas NBA za sebou. Tomáš Satoranský zaznamenal při výhře nad Clevelandem 119:95 8 bodů, čtyři asistence a tři zisky.\nBarcelona, Lisabon a Chrudim. Ve východních Čechách hostí Ligu mistrů ve futsalu\nPátá porážka v řadě v Lize mistrů pro basketbalisty Opavy. Na své palubovce podlehli Tenerife\nPolicie chtěla kvůli Čapímu hnízdu obvinit i úředníky dotačního úřadu. Nestihla to\nOhrožují premiéra tvrzení jeho syna? Otázky a odpovědi v kauze ‚únosu‘ Andreje Babiše mladšího\nS jídlem na hokej. Fanoušci New Jersey pomáhají charitě tunami potravin\nPrimátorem Plzně se po čtyřech letech stal opět Martin Baxa z ODS\nRoamingový podraz T-Mobile


Rychlá rychlá snídaně: recepty na každý den\nRanní jídla jsou zvláště důležitá ve stravě. Blaho, pracovní kapacita a nálada člověka po zbytek dne závisí na tom, co je součástí denní stravy. Z tohoto důvodu, při přípravě rychlé a chutné snídaně na začátku dne, musíte vzít v úvahu, že by měla být plná, zdravá pro tělo.\nRychlá snídaně vajec\nVejce je považováno za nejoblíbenější produkt, ze kterého se každý den připravují rychlé snídaně. Jeho použití zlepšuje funkci mozku, pomáhá udržovat dobrý fyzický tvar, ovládat chuť k jídlu.\nVejce lze konzumovat nejen vařené, ale také smažená vejce a omelety vyrobené z této přísady. Kromě toho existuje velké množství rozmanitých a originálních receptů na šlehání, kde je hlavní složkou vejce.\nSýrová plněná vejce Recept na rychlou snídani\n2 lžíce. l majonéza;\nVařené, chlazené, loupané vejce nakrájejte na poloviny, smíchejte žloutky se strouhaným sýrem a majonézou;\nvýslednou hmotu trochu zahřejte v mikrovlnné troubě, rolujte z ní kuličky a naplňte je proteiny;\nposypte zelení na horní část misky.\nRychlý recept na karbanátky s karbanátky\n9 vařených vajec;\n3 lžíce. l návnady;\n2 lžíce. l zakysaná smetana a mouka;\nbanda kopru a cibule;\noloupat loupaná vejce;\nmíchejte nakrájenou zeleninu, krupici, mouku, zakysanou smetanu, sůl s nimi;\ntvarované řízečky, smažte do růžové barvy;\nPodávejte a jíst se zakysanou smetanou.\nV mnoha národních kuchyních je tolik receptů na vejce, že si můžete každý den uvařit něco nového na snídani. Aby skořápka během vaření praskla a snadno se čistila, měl by se do vody přidat trochu octa. A pokud již prasklo, je třeba vodu silně osolit, aby nedocházelo k úniku obsahu vajec.\nRychlý Khachapuri k snídani\nRychlá a chutná snídaně se šlehačkou by měla přinést pocit plnosti a sytosti na dlouhou dobu, vytvořit náladu na celý den. Khachapuri je jednou z možností rychlé a chutné snídaně. Recepty tohoto národního gruzínského produktu z mouky, tortilly se sýrem, jsou všude rozšířené a oblíbené.\nKaždodenní rychlý recept Khachapuri\njednu sklenici mléka a mouky;\n300 gramů sýru suluguni (nebo jiného);\nasi 30 gramů oleje.\nporazit vejce, přidat mléko a promíchat;\npostupné přidávání mouky, důkladně promíchejte;\ndo výsledného těsta nalijte strouhaný sýr, promíchejte;\nnalijeme těsto na horkou pánev;\nsmažte na obou stranách při nízkém žáru.\nPro přípravu khachapuri může být těsto droždí, čerstvé, listové. V původním receptu by měl být smíchán v jogurtu.\nProtože je tento produkt v Rusku vzácný, můžete khachapuri vyrobit pomocí jakéhokoli mléčného nápoje.\nPři vaření musíte sledovat konzistenci těsta, mělo by být měkké. Proto je-li to nutné, přidává se nebo snižuje množství uvedené v receptu mouky.\nRychlé snídaně ve škole\nVe studentské stravě by bezesporu měly být nejen chutné, ale i nejužitečnější snídaně. V takových receptech se doporučuje používat produkty, které obsahují pomalé uhlohydráty.\nJsou tráveny po dlouhou dobu, snadno stravitelné, při zachování dlouhého pocitu sytosti po celý den, spolu s tím, snídaně by měla být užitečná pro mozkovou aktivitu. Proto se doporučuje, aby studentský den začínal s kastrolem, těstovinami, cereáliemi.\nRecept na lahodný tvaroh a rýžový kastrol\n40 gramů rýže;\n80 gramů suchého tvarohu;\n4 lžíce zakysaná smetana, trochu másla;\n5 gramů strouhanky.\npředem vařit drobivou rýži;\nsmíchejte tvaroh s vejcem, přidejte cukr a máslo, smíchejte;\nvýsledná hmota se smíchá s vařenou rýží a rozinkami;\nnamažte nádobí olejem, posypte sušenky nahoře, položte tvarohovou rýžovou hmotu;\nzkombinujte vejce se zakysanou smetanou, namažte misku s touto směsí, pečte ve vyhřívané peci (při 200 stupních) po dobu půl hodiny;\ndoplňte chuť zakysané smetany nebo marmelády.\nLahodný a rychlý těstovinový salát k snídani\n100 gramů vařených těstovin;\n3 ks cherry rajče;\njedno vařené kuřecí prsa;\n4-5 ks. olivy\n5 gramů měkkého sýra;\nšpetku oregana a soli.\nnakrájená rajčata nakrájíme na polovinu, nakrájíme cibuli, nakrájíme kuřecí prsa na kostičky;\nsmíchejte olivový olej se solí, oreganem a citronovou šťávou;\nv salátové misce smíchejte těstoviny se zeleninou a výsledným dresinkem;\ndát sýr, olivy, prsa a znovu promíchat.\nRecepty na rychlou a chutnou snídani pro každý den pro studenta by měly obsahovat tvaroh. Tento produkt obsahuje bílkoviny a vápník, které jsou dobře absorbovány tělem dítěte a jsou nezbytné pro jeho růst a vývoj. Komplexní uhlohydráty zajišťují správnou výživu mozku. Zdravé cukry jsou ideálně kombinovány v různých obilovinách s přídavkem čerstvého nebo sušeného ovoce, ořechů.\nRychlé snídaně v mikrovlnné troubě\nV mikrovlnné troubě je možnost vařit skvělou rychlou snídani, recepty, které jsou mnoho, jsou obvykle určeny pro jednu porci. Začátek dne lahodnou snídaní připravenou v tomto zařízení může ušetřit čas na další důležité věci.\nčtvrt šálku ovesné vločky;\n2 lžíce. l ovesná mouka a pohanka;\n2 lžičky lněné semeno;\n2-3 lžíce. l jablečné pyré, sůl, skořice.\nsmíchejte ovesné vločky s moukou, pohankou, lněnými semínky, skořicí, solí, práškem do pečiva;\nsmíchejte mléko s jablečným pyré a vanilkou, do této hmoty přidejte bobule a suché přísady;\nnalijte výslednou směs do mikrovlnné trouby, zapněte časovač na 2 minuty;\nsnídaně by měla před jídlem mírně vychladnout.\nBiče masové kuličky\nmleté maso - 100 gramů;\nkečup - 2-3 lžičky;\novesné vločky - 2-3 lžíce. l.;\nsmíchejte všechny komponenty kromě kečupu;\nz výsledné hmoty formujte míček do hrnku namazaného olejem;\npéct v mikrovlnné troubě po dobu tří minut při nejvyšším výkonu;\nPodáváme s kečupem nebo zeleninovou přílohou.\nS více porcí na snídani se doba vaření zvyšuje.\nAby potraviny (ryby, zelenina, kastrol, pudinky) byly měkké s jemnou chutí, měly by být zakryty víkem, aby se udržela vlhkost. Pečená omáčka může hrát roli víka.\nU pokrmů, které během vaření obsahují hodně tekutiny (rýže, těstoviny), musíte použít víčka s otvory. Chcete-li dosáhnout suché kůry nebo urychlit přípravu snídaně, neměli byste ji zakrývat.\nKokosové mléko: vaření a recepty\nJak vařit párky v pánvi, dvojitém kotli a mikrovlnné troubě?\nSprávná výživa pro hubnutí, jaká by měla být strava?\nDieta 13 tabulka: lze chutnat chutně a s chutí k jídlu\nVlastnosti a nežádoucí účinky hexanové vakcinace Infanrix\nDermatitida u dětí: identifikujte příznaky a provádějte účinnou léčbu\nZáklady vzdělávání: učíme dítě nařídit


Nemovitosti Luby - s cenou od 3 500 Kč/měsíc, najdete u nás 7 nemovitostí\nNacházíte se na našem webu s realitami v sekci věnované pro reality Luby! Doporučujeme vyzkoušet všechny naše dostupné nabídky zobrazení nabídek na základě vyplnění typu nemovitosti, ceny, plochy a mnohem více specifičtější lokality či části obce Luby pro ještě více konkrétnější objevení, přesně toho co by vás mohlo zaujmout.\nAktuální nabídka nemovitosti Luby od prověřených realitních kanceláří. Pokud hledáte bydlení Luby jste na správném místě. Připravili jsme pro Vás ucelenou a přehlednou nabídku nemovitostí v lokalitě Luby. Měníte bydlení, stěhujete se a hledáte nemovitosti Luby, pozorně si projděte následující možnosti bydlení. U každé nabídky nemovitosti Luby naleznete detailní informace.\nIdeální způsobem pořízení nemovitosti Luby je dát si čas a porovnat jednotlivé nabídky. Všechny reality Luby můžete uložit do oblíbených a později si z nich vybrat tu správnou nemovitost. Nezapomeňte každou nabídku bydlení Luby navštívit a získat všechny potřebné informace. Většinu nabídky reality Luby tvoří nabídky realitních kanceláří, které Vás provedou celý procesem pořízení nemovitosti Luby.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii Reality Luby, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující Reality Luby, a to Reality Luby na prodej, Reality Luby na pronájem, Reality Luby na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii Reality Luby nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích Reality Luby, Reality Luby na prodej, Reality Luby na pronájem, Reality Luby na dražba.\nReality Luby upřesnění typu nemovitosti\nDocela široké hledání v kategorii Reality Luby, vůbec nevíme co přesně hledáte za druh nemovitosti. Vyberte si z kategorie Reality Luby vhodný druh/typ nemovitosti, který odpovídá Vaši představám.\nDalší lokality v okolí Reality Luby\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii Reality Luby, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr Reality Luby. Určitě lépe naleznete Reality Luby, který hledáte.


Zdravá výživa: tipy na rychlé a výživné snídaně – NejZdravi.cz\nZdravá výživa: tipy na rychlé a výživné snídaně\nadmin 23.06.2012 23.06.2012 Zdravá výživa No Comments\nPokud jste vždy obsazeno pak snídaně někdy není v nabídce. Stejně jako oni říkají Snídaně je nejdůležitější jídlo dne, pomáhá zvýšit váš metabolismus, zvyšuje úbytek hmotnosti a zlepšuje koncentraci a energii. Vzhledem k času, aby tento důležitý jídlo může být nepohodlný pro některé, protože hektického pracovního rozvrhu, života a další věci, které nás nutí obsazeno. Zde jsou některé skvělé na cestách snídani nápady pomohou dostat vaše ráno pryč skvělý start.\nOvocný salát: hoďte na asi čtyři jahody, hroznové víno, třešně a meloun. Nejlépe s pár lžic vanilky low-tuku jogurt a ty jsou dobré jít. To je výborný zdroj vápníku a vitaminu E a D.\nCelozrnné vafle lze hodil v mikrovlnné troubě asi 30 nebo 40 sekund a top s některými krémovým sýrem.\nVdolky jsou velké a naplňující, zkuste oves, otruby a low-tuk vdolky s mlékem, které můžete vzít s sebou.\nJogurt je tak výživné a chutné, i když nelze naplnit vás, můžete přidat nějaké bobule nebo granola do něj dát větší chuť a váhu.\nQuaker cereální tyčinky či cookies jsou skvělý způsob, jak dostat nějaké vlákno do vaší stravě. Přicházejí v několika variantách. Ovesné vločky jsou velkým zdrojem vlákniny zlepšuje váš krb a tlustého střeva zdraví pro lepší trávení. Bowtrol tlustého střeva zdraví vám poskytuje přirozené výživy, které potřebujete, aby se vaše vnitřnosti vyrovnané.\nZkuste vlašské ořechy! Oni jsou naložené zdravé tuky, které jsou dobré pro vaše srdce. Vlašské ořechy také pomáhá snižovat tmavé kruhy pod očima, ale relaxovat cévy zlepšuje cirkulaci v těle. Obsahují vitamin E a jsou nahrány s kyselinami omega-3 mastné kyseliny, které si můžete také získat z ryb taky!\nCelozrnné obiloviny jsou dobří, nemusíte mít mléko s nimi hoďte nějaký v tašce zip lock ho vzít s sebou a jíst daleko, zatímco na cestě do práce.\nJíst zdravé není tak špatný, jen malá změna ve vaší stravě mohou klesnout liber okamžitě, aniž by si dokonce uznává.\nChyť si misku třešní! To je pravda, třešně jsou nahrány s výživou, které pomáhají tělu obíhat průtoku krve, a víte, že s dobrým průtok krve může snížit výskyt křečových žil?\nSlice vás avokádo! Jsou tak dobré pro vás, mohou vytřít vrásky, a obsahuje vitamin E, C a K, které zvyšují kolagenu v kůži, která snižuje vrásky a povislá. Avokáda také léčit jizvy, omezení stařeckých skvrn a podporuje buněčnou obratu. Jezte málo týden co největší prospěch. Revitol má všechny-přírodních Anti-aging krémy, které vám dá stejné výsledky, ale je to lepší.\nChyť broskev, nejsou jen sladké a chutné, ale pomoci zlepšit pleť kůži. Podle Maoshing Ni, Ph.D, autor druhé jaro, které jsou baleny s fytochemikálie, které chrání buňky kůže dává kůži zdravý hledá záře.\nTipy na hubnutí →


Čína, ta Čína... Čí je to vina? - Sinopsis\nV létě roku 1989 jsme s přáteli po hospodách donekonečna rozebírali, co bude dál – čeká nás kulatý stůl jako v Polsku, nebo tanky jako v Pekingu? Shodou okolností došlo ke krveprolití na Tchien-an-men (a jinde v Číně) právě 4. června 1989, přesně ve stejný den, kdy se konaly první (polo)svobodné volby v Polsku. Protiklad těch dvou událostí ilustroval s brutální názorností dvě základní volby, před nimiž stály toho osudného roku komunistické režimy, zatlačené do kouta masovými demonstracemi svého „lidu“. Soudruzi mohli vyjednávat – anebo začít střílet.\nV Československu se nakonec rozhodli vyjednávat. Po pádu Berlínské zdi, týden před 17. listopadem, už bylo nabíledni, že soudruzi z Moskvy tentokrát žádnou bratrskou internacionální pomoc nepošlou, a nasadit proti domácímu obyvatelstvu své vlastní tanky by bylo přece jen příliš riskantní. V létě 1989 to však ještě zdaleka tak jasné nebylo. Brutální rozehnání demonstrací během „Palachova týdne“ na začátku roku nevěstilo nic dobrého.\nV červnu jsem jel na pár týdnů do Polska na neoficiální stáž pro „občanské“ pozorovatele voleb. Ve Varšavě i dalších městech probíhaly tryzny a veřejné diskuse věnované událostem na Tchien-an-men. Plakáty proti „řezníkům z Pekingu“ visely na každém rohu. V Československu měli komunisté ještě situaci pevně pod kontrolou a o Tchien-an-menu nemluvil veřejně nikdo. Na Karlově mostě se v červnu sešla k tichému protestu hrtska lidí, a to bylo všechno.\nZ Polska jsem se vrátil do svého tehdejšího oficiálního působiště na Univerzitě Komenského v Bratislavě. V září 1989 dorazila delegace z ČLR k jednáním na slovenském ministerstvu školství. Jako tehdy jediného učitele čínštiny na Slovensku mě na ministerstvo nadelegovali za tlumočníka. Řeč přišla i na Tchien-an-men. Čínští soudruzi sklopili zrak, ale od jejich slovenských protějšků se jim dostalo nečekaného porozumění. „Možná budeme nakonec muset udělat to samé,“ prohlásil nejvyšší soudruh na naší straně jednacího stolu, pomalu a zřetelně. Pak se pátravě zahleděl na mě. „Doufám, mladý muži, že překládáte doslova.“\nOd toho dne se tlumočení vyhýbám.\nNa demonstraci 17. listopadu 1989 jsme šli s kolegyní a kamarádkou, dnes profesorkou Univerzity Karlovy, Olgou Lomovou a jejím manželem vybaveni podomácku zhotovenými čelenkami s nápisem Aj-kuo wu-cuej („Vlastenectví není zločin“) v čínských znacích. Bylo to heslo studentských demonstrantů na náměstí Tchien-an-men, kteří si jej vypůjčili ze slovníku Májového hnutí (1919), ale historii má ještě mnohem starší.\nMartin Hála s čelenkou Aj kuo wu cuej na Albertově 17. listopadu 1989. Vlevo Ivo Lorenc, v té době saxofonista slupiny Psí vojáci.\nČelenek jsme zhotovili nějaké dva tucty a na demonstraci je rozdávali v davu. Akce skončila jak známo brutálním zásahem policejních složek, ale uvedla do pohybu rychlý sled událostí, jež nám tehdy připadaly jako malý zázrak.\nV zemi zavládla euforie a pocit neomezených možností. Každý den přinášel úžasné změny a zážitky. Václav Havel putoval z vězení na Hrad. Vedle cizích státníků tam začal přijímat hosty jako Franka Zappu nebo Lou Reeda. V záplavě neobyčejných scén mi utkvělo v paměti, jak do živého přenosu Československé televize z „Koncertu pro všechny slušný lidi“ 3. prosince 1989 napochodoval Ivan Martin Jirous zvaný Magor s naší čínskou čelenkou na hlavě. Během demonstrace 17. listopadu byl ještě v kriminále kvůli petici za Pavla Wonku; čelenku mu nasadil po návratu malíř a grafik David Němec, jinak nejmladší ze skupiny disidentů zatčených v lednu při pokusu o položení věnců na paměť Jana Palacha na Václavském náměstí. Magor s ní pak chodil několik dní po Praze.\nIvan Martin Jirous na Koncertě pro všechny slušný lidi, 3. prosince 1989. Zdroj: Youtube.\nProtestní demonstrace proti masakru na náměstí Tchien-an-men, jež se nemohla konat v červnu, nakonec proběhla o půl roku později, den po tom koncertu, 4. prosince 1989. Byla to asi jediná vzpomínková akce, jež se kdy odehrála nikoliv na celé, ale poloviční výročí. Vědomí souvislosti našeho 17. listopadu a čínského 4. června bylo v živém povědomí, nikomu nebylo třeba nic vysvětlovat.\nPodpora rozprášenému čínskému disentu byla naprostou samozřejmostí. Do Prahy se sjížděli zástupci čínského demokratického exilu, které téměř automaticky přijímali nejvyšší státní představitelé. Ještě když v roce 1997 propustili v Číně po sedmnáctiletém věznění doyena demokratického hnutí Wej Ťing-šenga, směřovala jedna z jeho prvních cest do Prahy na Forum 2000.\nWeje tehdy pustili jako úlitbu, po níž americký prezident Clinton definitivně zrušil každoroční udělování doložky nejvyšších výhod ČLR. To byl jeden z momentů, které ve svých důsledcích vedly k raketovému růstu čínské ekonomiky – a ke zcela novému postavení této mocnosti ve světě, včetně relativní marginalizace disidentů jako Wej.\nTyto dopady začal svět pociťovat až v novém tisíciletí. Na počátku devadesátých let ještě převládala, rozhodně v českých zemích, solidarita s čínskými demokraty.\nPolitičtí představitelé, stejně jako většina občanů, kteří se po roce 1989 vynořili ze čtyřicetileté noční můry, měli prostě jasno: svoboda a demokracie se musí stát základními hodnotami nového zřízení. Dlouhodobé prosperity a bezpečnosti je možné dosáhnout jen v rámci širšího euroatlantického společenství demokratických států. Od komunistických diktatur je třeba se držet dál.\nJasná mysl a nadšení raných let devadesátých ovšem neměly mít dlouhého trvání.\nPomlčkové a jiné války\nPrvní útlum euforie přineslo rozdělení federace v roce 1993. To sice nijak přímo s Čínou nesouviselo, ale osobně se mě dotýkalo, jelikož jsem na Slovensku po dva roky učil právě v přelomovém období 1988–1990, a pohyboval se týden co týden mezi Prahou a Bratislavou. Rané projevy napětí v česko-slovenských vztazích si vybavuji již z počátku roku 1990. Trikolóry Veřejnosti proti násilí (VPN) na svršcích studentů v Bratislavě vystřídaly symboly slovenské státnosti, v ulicích se začaly distribuovat emigrantské tiskoviny z Kanady s národoveckou tématikou.\nNa půdě Federálního shromáždění v Praze probíhala právě „pomlčková válka“ o nové jméno společného státu. Z té doby mám také první výraznější vzpomínku na Miloše Zemana, tehdy nově kooptovaného poslance parlamentu. V Praze jsem sledoval v televizním zpravodajství, jak po vyčerpávajícím a emotivním vyjednávání českých a slovenských poslanců oznamuje dosažení pomlčkového kompromisu. Výraz Česko-Slovensko se svým typickým výrazem venkovského chytráka rádoby vtipně natahoval do bizarní zkomoleniny.\nDruhý den jsem jel učit do Bratislavy. Na univerzitě i na koleji se nemluvilo o ničem jiném. Viděli jste přenos z parlamentu? Taková drzost! Taková arogance! Pokud snad v Praze a českých zemích připadal někomu Zemanův hospodský humor zábavný, na Slovensku vyvolal vlnu pobouření i mezi lidmi, kteří se předtím stavěli k česko-slovenským politickým přestřelkám s nadhledem.\nTehdy jsem poprvé začal pochybovat, zda může těžce soužená federace s podobnými reprezentanty obstát. A také pozorněji sledovat ambiciózního českého politika s nevšedním talentem rozdělovat společnost rozdmýcháváním latentních podprahových konfliktů a záští. To ještě málokdo tušil, jakou spoušť může takový čertovský sklon napáchat v dobách skutečných „kulturních válek“ o pár desetiletí později.\nV Bratislavě se začaly po rychlém propadu VPN do politiky drát ještě žalostnější typy. Ze svého popojíždění mezi Prahou a Bratislavou jsem mohl dobře sledovat rozdíly ve společenské situaci v obou metropolích, respektive v obou zemích. Česká část federace byla na náhlou politickou změnu přeci jen lépe připravena, hlavně díky Chartě 77, jež poskytla okamžitě alternativní strukturu s více méně čitelnými představiteli, schopnými nahradit prakticky ze dne na den exponenty starého režimu. Na Slovensku bylo aktivních chartistů mnohem méně, a do politiky začaly rychle pronikat neznámé tváře jako Vladimír Mečiar, o nichž nikdo nevěděl, co jsou vlastně zač.\nV české části federace poskytly „občanské iniciativy“ jako Charta 77 nebo kulturně-politický „underground“ potenciální základnu pro personální obměnu státních institucí. Listopad 1989 skutečně katapultoval do funkcí řadu jedinců, kteří si získali morální kredit během let aktivního odporu proti „bolševikovi“. Zejména u lidí mladších ročníků však platilo, že neměli vždy potřebnou profesní průpravu, protože právě tomuto typu lidí se komunistické úřady snažily, často úspěšně, zabránit ve formálním vzdělání. (Ne že by to tehdejší formální vzdělání v humanitních oborech vždycky stálo za to.)\nZ dlouhodobého hlediska se tak ve směřování nového státu nakonec prosadily mnohem razantněji „kádrové zálohy“ ze „šedé zóny“ různých méně zprofanovaných reálně-socialistických institucí. Ve vysoké politice to byl především Prognostický ústav ČSAV, svérázný projekt konce komunistické éry, který od druhé poloviny devadesátých let formoval českou politiku mnohem výrazněji, nežli Charta 77 nebo protikomunistický disent. Souputníkem jeho pracovníků se stal i Miloš Zeman, zaměstnanec ústavu v letech 1990 až 1993, který posléze ve vrcholných státních funkcích aktivně napomáhal návratu starých (i mladších) komunistických kádrů do české politiky a státní správy.\nHned v roce 1990 jsem odjel na Kalifornskou univerzitu v Berkeley, a po krátké přestávce na Harvardovu univerzitu v Cambridge u Bostonu. V Americe i jinde ve světě panoval po „Sametové revoluci“ téměř bezmezný obdiv ke všemu českému. V Berkeley a San Franciscu chodili lidé v tričkách s nápisy „Havel for President“. Do postavy opozičního dramatika a vězněného disidenta, který se stal prezidentem, si promítali své vlastní politické fantazie o republice básníků a filosofů.\nDo Berkeley jsem dorazil na začátku první Války v Zálivu, během jednoho z vrcholů jevu známého jako „politická korektnost“. Napsal jsem také, pokud vím, první a dlouho jediný článek na toto téma do českého tisku. Již tehdy jsem se obával, že výstřelky “kulturních válek” a ideologicky motivované útoky na svobodu projevu nakonec povedou k masové odezvě, jež by mohla smést nejen politickou korektnost jako takovou, ale spolu s ní i elementární slušnost a toleranci, kterou tento jev tak odpudivě karikuje. A to jsem ještě netušil, jakých buranských podob nabere odpor proti politické korektnosti po letech v mé vlastní zemi.\nDo Česka jsem se vrátil na konci roku 1995, a nestačil se divit. Euforie byla ta tam, v zemi panovala atmosféra, kterou nakonec Václav Havel trefně pojmenoval ve známém projevu v Rudolfinu v roce 1997 jako „blbou náladu“. Rozbor tohoto jevu přenechám povolanějším; na tomto místě jen krátká zmínka o aspektech, relevantních pro hlavní téma tohoto textu, česko-čínské vztahy.\n„Blbá nálada“ byla dána do velké míry rozčarováním z nejrůznějších skandálů, jež provázely zásadní přerozdělení národního majetku formou „české cesty privatizace“, zejména kuponové, jež vzešla, jak jinak, z okruhu ekonomů Prognostického ústavu. Jejím nejvýraznějším výsledkem byla kumulace majetku v rukou privatizačních fondů, na prvním místě PPF, z něhož se stala nejbohatší a nejvlivnější finanční skupina v zemi. Ta svůj majetek a politické vazby využila ke kapitálovým operacím, jež měly o nějakých patnáct let později zásadní vliv na vývoj české politiky k Číně.\nJako ve své době nejdůraznější kritik kuponové privatizace se profiloval Miloš Zeman, který ji označil za „loupež století“. Vzhledem k propojení se zájmy PPF a její divize Home Credit v rámci jeho pozdější čínské politiky působí takové hodnocení po letech silně ironickým dojmem. Není to samozřejmě jediný Zemanův postoj, který doznal obratu o sto osmdesát stupňů. Jak sám s oblibou říkává, „jen idiot nemění své názory“.\nZeman jako předseda ČSSD proměnil svou stranu v jednu z nejsilnějších politických sil v zemi pomocí konfrontační politiky, kdy se prezentoval jako ostrý levicový oponent Klausovy středo-pravé ODS, jež do roku 1997 dominovala české politické scéně. Nemohu si na tomto místě odpustit historku, kterou mi vyprávěl účastník jednoho setkání na Pražském hradě v první polovině devadesátých let.\nMiloš Zeman právě přebíral otěže v ČSSD od první generace jejích obnovitelů po roce 1989, starých sociálních demokratů, částečně navrátilců z politického exilu. Můj vypravěč stál ve skupince těchto původních představitelů ČSSD, když se k nim po schodech blížil tehdy ještě pohyblivý Zeman. „Miloši,“ pravil jeden z nich v lehkém podroušení, „co ty se nám tu sereš do tý naší sociální demokracie? Vždyť ty přece nejsi žádný levičák!“ – „Pánové,“ odpověděl prý Zeman s ledovým klidem, „jako vysokoškolsky vzdělaní lidé byste měli vědět, že nejvíce idiotů, kteří se nechají opít rohlíkem, se v každé zemi najde mezi levicovými voliči!“\nNemohu samozřejmě potvrdit autenticitu výroku, ale dobře vystihuje Zemanovu cynickou pozici na levém křídle české politické scény a jeho „politický boj“ s „pravicovým“ Klausem. Jako Klausova protivníka podporoval Zemana více méně otevřeně i Václav Havel, a dodával mu tím v klíčové době politickou legitimitu. Dodnes se zdráhám uvěřit, že by tak pronikavě inteligentní člověk jako Havel neprohlédl, že jsou tito bývalí zaměstnanci Prognostického ústavu součástí jednoho projektu. Jejich slovní šarvátky nepředstavovaly boj levice a pravice, ale maximálně ješitné pošťuchování dvou kohoutů na jednom smetišti.\nTo se projevilo v plné nahotě během šarády s „opoziční smlouvou“ po předčasných volbách v roce 1998. Před volbami vyzýval Klaus na dramatických plakátech k „mobilisaci“ pravicových voličů, aby se pak bohorovně podělil o moc se „socialistou“ Zemanem. Česká politika se z této tvrdé rány pod pás dodnes nevzpamatovala. Klientelistické sítě propojující byznys s politikou, které měly dobře našlápnuto od kuponové privatizace, se konečně mohly rozvinout naplno.\nOpoziční smlouva symbolicky zakončila „krátká“ devadesátá léta a politický náboj roku 1989. Zeman začal rychle ve funkci premiéra fakticky rehabilitovat bývalé členy KSČ (jako byl ostatně i on sám) v procesu, který vyvrcholil dvacet let poté udělováním státních vyznamenání někdejším konfidentům StB. V jeho vládách zasedla postupně celá řada bývalých komunistů. Někteří z nich se měli po letech stát klíčovými postavami česko-čínské lobby.\nNa přelomu tisíciletí se nicméně odehrávaly všechny tyto propadáky, jakkoliv depresivní, ještě v celkem příznivém mezinárodním prostředí. Vnější bezpečnost malé České republiky byla zaručena spojeneckými svazky, které nikdo nezpochybňoval. V Rusku se teprve dral k moci Vladimir Putin. Čína stále prováděla Teng Siao-pchingovu opatrnou zahraniční politiku. Jméno Usáma bin Ládin zatím nedalo spát jen specializovaným zpravodajským službám. V české společnosti i v bezprostředním sousedství dosud panoval základní konsensus o dalším směrování k demokratickému kapitalismu a spojenectví s liberálním Západem. Na konci první dekády po listopadu 1989 jsme sice definitivně přišli o vnitropolitickou nevinnost, ale do nového tisíciletí jsme vstupovali stále ještě s iluzí vnější bezpečnosti.\nNástup třetího tisíciletí brzy otřásl našimi jistotami. 11. září 2001 mě zastihlo v Jakartě, vzhledem k časovému posunu na večeři s přáteli. Jeden z nich byl předsedou místního nezávislého svazu novinářů. V kapse mu začal usilovně vyzvánět mobil. Nejdřív jsme překotné zprávy o útoku v New Yorku brali s rezervou. To musí být nějaký omyl. Pak se objevily první záběry v televizi.\nTu noc jsem poprvé v životě strávil před televizorem. Bylo jasné, že svět se zásadním způsobem změnil, ale ještě dlouho nebylo jasné jak. Následná „válka s terorem“ proměnila geopolitické ekvilibrium po roce 1989 a odzvonila Fukuyamovu „konci dějin“ i „unilaterálnímu momentu“ „Pax Americana“. Spojené státy americké se na celou dekádu plně soustředily na islámský Střední východ a Severní Afriku. Ve zbytku světa zavládlo nebezpečné vakuum, právě v okamžiku, kdy se v Rusku etabloval nový vůdce, odchovaný sovětskou KGB. V Číně se připravoval vstup do WTO ke konci roku 2001, který umožnil Pekingu plný přístup na cizí trhy, aniž by otevřel svůj vlastní. Česká republika, jež si právě podkopala vnitřní odolnost a soudržnost nástupem oligarchického klientelismu po kuponové privatizaci a opoziční smlouvě, se rázem ocitla v novém, nebezpečném světě.\nDomácí liberální a prozápadní konsensus dostal vážné trhliny až po šoku finanční krize z roku 2008, ale první krok ke změně kurzu české politiky k Číně učinil tehdejší premiér Jiří Paroubek již v polovině roku 2005, kdy na jedné ze svých prvních zahraničních cest navštívil Čínu a bombasticky vyhlásil „diplomatickou smršť“ ve vzájemných vztazích. Ta měla podle všeho spočívat v podobném „restartu“, jaký nakonec proběhl o deset let později po nástupu prezidenta Zemana.\nV roce 2005 však bylo ještě příliš brzy, čínská strana nebyla na takové overtury připravena. Si Ťing-pchingův projekt „Pás a stezka“ byl dosud v nedohlednu. Společnost PPF teprve začínala sondovat možnosti v Číně. Plánovaná „smršť“ rychle vyšuměla spolu s tím, jak postupně klesala Paroubkova hvězda na domácím poli.\nParoubek definitivně vyklidil vrcholnou politiku po volbách v roce 2010. Spolu s ním odešel (načas) ze scény jeho důvěrník Jan Birke, ředitel Kabinetu předsedy vlády, který v roce 2005 organizoval čínskou „smršť“, a také ředitel „totální“ volební kampaně ČSSD Jaroslav Tvrdík, někdejší ministr obrany a ředitel ČSA.\nV roce 2010 se sešla řada osudových okolností. Společnost PPF, která pár let předtím založila v Číně svou kancelář, obdržela pro svou divizi Home Credit první, omezenou licenci pro město Tchien-ťin (Tiencin), v rámci čínského experimentu se zavedením spotřebitelských úvěrů k povzbuzení domácí spotřeby po finanční krizi v roce 2008. Úspěch pilotního projektu naznačil, jaké možnosti by skýtala celostátní licence pro tehdy téměř nedotčený čínský trh. Čínští regulátoři dali nicméně lidem z vedení Home Creditu podle jejich vlastních slov jasně najevo, že na celostátní licenci nedosáhnou, dokud se výrazně nezlepší tehdy ještě dosti chladné vzájemné vztahy mezi Českou republikou a ČLR. PPF na tom začala pracovat a najala jako lobbisty bývalé politiky ČSSD, uvolněné po volbách v roce 2010, především Birkeho a Tvrdíka.\nTvrdíkovi a Birkemu asistoval příležitostně bývalý ministr zahraničí Jan Kohout (stejně jako Tvrdík předlistopadový člen KSČ). V Číně ani v Česku se jim zprvu příliš nedařilo. Tehdejší premiér středopravé vlády ODS Petr Nečas měl sice svůj vlastní čínský projekt, ale v jeho vládě seděli ministři s principiálními výhradami vůči podobným politickým rošádám. Tvrdík se musel omezit na skromné projekty ve zdravotnictví a kulturní iniciativy, jako návrat českého krtečka na čínské televizní obrazovky.\nJeho chvíle nastala až po nástupu Miloše Zemana do prezidentského úřadu, sesazení Nečasovy vlády a nastolení Zemanovy „úřednické“ vlády v roce 2013. Tvrdíkovi političtí souputníci rázem obsadili téměř všechny vrcholné funkce ve státě. Toho si nemohli nepovšimnout čínští soudruzi na Mezinárodním oddělení ÚV KS Číny a jinde v byrokratických strukturách čínské státostrany. Najednou bylo jasné, že se Tvrdík se svými omezenými jazykovými znalostmi sice v Číně nedokáže domluvit, ale v Praze dovede v nové mocenské konstelaci bez problémů (a bez skrupulí) razit cestu čínským zájmům.\nČínská strana byla teď již na rozdíl od roku 2005 plně připravena. V Pekingu se ujal stranické (2012) a státní (2013) moci generální tajemník Si Ťin-pching, který vyhlásil „Novou éru“ v dějinách ČLR. Ta mimo jiné spočívá v „historické příležitosti“ posunout komunistickou Čínu do „centra světového dění“. V roce 2013 vyhlásil Si svou vizi „Nové hedvábné stezky“ (dnes „Pás a stezka“), která má světu přinést „Globalizaci 2.0“ a nakonec přispět k nastolení „Společenství sdíleného osudu“ pro celé lidstvo.\nZa těmito květnatými obraty pro zahraniční veřejnost se skrývá ucelená vize čínské zahraniční politiky, vyložená podrobně v interních stranických dokumentech. ČLR usiluje o změnu stávajícího systému mezinárodních vztahů, založeného na poválečných aliancích převážně iniciovaných Spojenými státy. Peking se snaží tuto bezpečnostní a ekonomickou architekturu obejít pomocí navazování přímých bilaterálních vztahů (strategických partnerství) s jednotlivými státy napříč současnými aliancemi. V každém takovém dvoustranném vztahu je Čína přirozeně daleko silnějším partnerem. Globální síť bilaterálních partnerství má vytvořit nový sinocentrický řád (Společenství sdíleného osudu) s novými pravidly hospodářských a politických vztahů (Globalizace 2.0).\nCelý koncept se halí do rétoriky “ekonomické diplomacie”. Strategickým partnerům ČLR se vzájemnou spoluprací otevírají netušené možnosti v podobě přístupu na neomezený čínský trh a miliardových investic od pohádkově bohatých čínských společností. Jak taková ekonomická diplomacie vypadá v praxi jsme v Česku měli možnost sledovat zblízka v podobě aktivit jedné takové pohádkové společnosti, CEFC.\nVlajková loď Titanic\nSpolečnost CEFC China Energy vstoupila do České republiky na podzim 2015 sérií akvizic, především reprezentativních nemovitostí. Velkou pozornost vyvolal také nákup fotbalového klubu Slavia a kapitálový vstup do mediálního impéria Jaromíra Soukupa (Médea a Empresa Media). Ještě před vstupem společnosti na český trh, na jaře 2015, jmenoval prezident Zeman předsedu společnosti Jie Ťien-minga svým čestným poradcem. Veřejně to oznámil až po příchodu společnosti do České republiky.\nCEFC se měla stát „vlajkovou lodí čínských investic“ v Česku. V Praze si založila své „evropské“ ústředí, v jehož vedení postupně stanulo několik bývalých vysokých českých politiků a státních úředníků; vedle nepostradatelného Jaroslava Tvrdíka například bývalá ředitelka České a Slovenské pošty (a v jednu dobu poradkyně ministra vnitra) Marcela Hrdá a ke konci roku 2017 také bývalý český eurokomisař Štefan Füle. Jaroslav Tvrdík působí současně jako poradce českého prezidenta pro ČLR a stejnou pozici zastával také u premiéra Bohuslava Sobotky (údajně po stranické linii v jeho funkci předsedy ČSSD).\nVedení CEFC Europe se do velké míry překrývalo s vedením Smíšené česko-čínské komory vzájemné spolupráce a skrze Kancelář prezidenta republiky či Úřad vlády zároveň personálně prolínalo s nejvyššími ústavními institucemi. Miroslav Sklenář, vedoucí protokolu na Pražském hradě, dokonce plynule přešel z prezidentské kanceláře do CEFC a zase zpátky ne jednou, ale hned dvakrát za sebou během tří let. CEFC jako by personálně splývala s vedením českého státu.\nSpolečnost si rychle vybudovala bezprecedentní politický vliv, ale její ekonomické aktivity zůstaly mizivé. Přes okázalé nákupy na podzim 2015 představovalo její celkové portfolio jen zlomek zahraničních investic (FDI) v České republice. Jak se nakonec ukázalo, pocházela velká část investovaných prostředků z půjček od českých bank, především česko-slovenské J&T Banky. CEFC se prostě v Česku rozšoupla za české peníze.\nO společnosti panovaly od počátku pochybnosti. Zprávy zahraničních think tanků ji spojovaly s čínskou vojenskou rozvědkou, hlavně prostřednictvím působení jejích představitelů v Čínské asociaci pro přátelské styky se zahraničím (CAIFC), která je obecně považovaná za veřejnou platformu čínského vojenského zpravodajství. CEFC tyto zprávy popírala, a dokonce vyhrožovala prostřednictvím svého právního zastoupení v České republice, advokátní kanceláře Pokorný, Wagner & partneři (personálně propojené s tehdejším premiérem Sobotkou) žalobou českým médiím, která zveřejnila informace o působení Jie Ťien-minga v šanghajské pobočce CAIFC. Předseda Jie měl přitom tuto položku ve svém vlastním životopise jako součást výročních zpráv dostupných na webových stránkách společnosti.\nČeští politici a s nimi provázání podnikatelé tato i další varovná znamení ignorovali. Předseda CEFC Jie Ťien-ming a generální ředitel Čchen Čchiou-tchu (alias Chan Chauto) se přes mizivý dopad svého „podnikání“ pohybovali po více jak dva roky na výsluní české politicko-ekonomické elity, hýčkáni nejvyššími představiteli českého státu.\nPak se CEFC zhroutila jako domeček z karet. Ukázalo se, že český prezident a řada dalších představitelů naletěli jako školáci mezinárodním podvodníkům. V listopadu 2017 zatkla FBI v New Yorku generálního tajemníka neziskového křídla CEFC (jehož předsedou byl rovněž Jie Ťien-ming), bývalého hongkongského politika Patricka Ho, na základě obvinění z rozsáhlé mezinárodní korupce v OSN a v Africe.\nZáhy nato zmizel v ČLR potichu i samotný předseda společnosti Jie. Současně vyšel v respektovaném čínském finančním magazínu Cchaj-sin rozsáhlý článek o obchodních praktikách CEFC, které popisoval jako jeden velký podvod. Firma podle něj získávala úvěry od čínských státních bank na základě fingovaných obchodů mezi svými četnými filiálkami. Článek rychle odstranila z webu Cchaj-sinu všudypřítomná cenzura, ale mezitím ho stihly převzít další weby, včetně zahraničních. K dispozici je tak dodnes.\nZmizení předsedy Jie, k jehož tajnému vnitrostranickém vyšetřování dal podle dobře informovaných zdrojů pokyn samotný generální tajemník ÚV KS Číny Si Ťin-pching, odhalilo hloubku problémů společnosti, finančních i politických. Zatčení předsedy Jie odřízlo CEFC od dalších úvěrů. Veřejné odhalení korupčních praktik v OSN a v Africe, kde ye společnost prezentovala jako předvoj Si Ťin-pchingovy iniciativy „Pás a stezka“, navíc vyvolalo hněv generálního tajemníka.\nMezitím byl v listopadu 2018, rok po svém zatčení, Patrick Ho usvědčen před federálním soudem v New Yorku z korupce a praní špinavých peněz. Obžaloba předložila důkazy, že milionové úplatky putovaly k africkým prezidentům v dárkových krabicích s plným vědomím Hoova nadřízeného předsedy Jie Ťien-minga.\nČást české reprezentace, kompromitovaná předtím svým propojením s CEFC, nicméně dále tlačí narativ o ekonomické diplomacii s ČLR, celkovému fiasku této politiky navzdory. „Problémy“ CEFC prý způsobilo selhání jednotlivce, tedy předsedy Jie Ťien-minga, který nicméně nadále zůstává oficiálně poradcem českého prezidenta, přestože ten ani neví, kde se Jie nachází.\nVzestup a pád CEFC i samotného Jie Ťien-minga vyvolaly také značnou pozornost v zahraničí. Případu se věnovala snad všechna významná světová média, od New York Times po National Public Radio. Články vesměs doprovází dnes už ikonická fotografie Miloše Zemana s jeho čínským poradcem na Pražském hradě.\nPoučení z chvílemi dost krizového vývoje\nJak jsme se za těch třicet let dostali od nápisů „Havel for President“ k fotografiím českého prezidenta ve společnosti mezinárodních podvodníků? Kam se poděl někdejší konsensus o směrování České republiky k liberální demokracii a do euroatlantického společenství? Vývoj česko-čínských vztahů dobře ilustruje postupnou proměnu české společnosti, a hlavně její politické – a ekonomické – reprezentace. Ekonomické elity jsou poznamenané už prvotním hříchem české transformace z devadesátých let, chaotickým přerozdělením velké části národního majetku v kuponové privatizaci do rukou správců (a pak rychle i majitelů) „privatizačních fondů“.\nPeníze, nabyté přes politické konexe, se do politiky nakonec vždycky zase vrátí. V České republice to možná trvalo déle než jinde v regionu, ale dnes jasně vidíme plody české cesty ekonomické transformace v postupující oligarchizaci politiky a společnosti. Dvě největší české společnosti vzešlé z této transformace, PPF a Agrofert, do značné míry řídí politické směrování země, jedna vcelku napřímo, druhá v zákulisí.\nNeblahé důsledky české cesty privatizace dále prohloubil v roce 1998 politický kartel dvou někdejších zaměstnanců Prognostického ústavu pod hlavičkou „opoziční smlouvy“. K našim vlastním gólům v domácí politice se pak od počátku tisíciletí přidala zhoršující se mezinárodní situace, zejména růst vlivu autoritářských mocností, Ruska a Číny, v mocenském vakuu americké „války proti teroru“.\nNěkdejší přitažlivost politického a ekonomického modelu liberálního kapitalismu začala rychle erodovat po finanční krizi z roku 2008, a ještě rychleji po uprchlické krizi z roku 2015. Rozčarované a zranitelné společenské vrstvy začaly vyhledávat různé alternativní modely, jež jim hbitě podstrkují stejně alternativní zdroje informací na internetu, zejména na sociálních sítích. Autoritářské mocnosti, zvláště Rusko, se naučily v prostředí otevřeného internetu tyto sítě obratně manipulovat, zatímco pro své vlastní obyvatelstvo přísun informací přísně kontrolují.\nČLR se současně snaží o kooptaci mainstreamových médií, včetně jejich akvizice, ať už přímo, nebo přes prostředníky. V Česku drží čínské peníze nad vodou TV Barrandov, celoplošný kanál s velmi specifickou programovou skladbou. Ten hostí i týdenní rozhovor s českým prezidentem, jenž ho využívá k otevřené podpoře svých čínských partnerů, jak jsme měli naposledy možnost sledovat při jeho vehementní obhajobě firmy Huawei před varováním českých bezpečnostních služeb.\nČínské propagandistické narativy se tak šíří hlavně přes kooptované místní osobnosti, na něž celkem sedí Leninovo označení „užiteční idioti“. Ti pomáhají normalizovat obraz ČLR nikoliv jako komunistické mocnosti s aktivistickou zahraniční politikou, ale jakožto apolitického obchodního partnera a zdroj investic pro domácí ekonomiku. Přestože právě tento narativ v Česku dramaticky ztroskotal kolapsem „vlajkové lodi čínských investic“, firmy CEFC, čeští představitelé s touto firmou spojení ho bez uzardění propagují dál, jen CEFC zaměnili za CITIC.\nAbychom však neviděli svět příliš černě, situace se pomalu mění, a snad někdy i k lepšímu, u nás i ve světě. Utužení domácích represí v ČLR za Si Ťin-pchinga, a otevřené ambice v zahraničí (včetně historicky bezprecedentního záboru celého Jihočínského moře a geopolitických iniciativ jako je„Pás a stezka“ nebo 16+1) nakonec vyprovokovaly reakci v různých částech světa, včetně České republiky.\nNaše domácí diskuse o politice vůči ČLR se tak stává součástí širších globálních trendů. Vposledku nejde o nic menšího, než o další směrování České republiky v mezinárodní i domácí politice. Dostáváme se opět do zlomového období, kdy máme po třiceti letech zase jednou na vybranou mezi liberální demokracií a autoritářským etatismem, mezi demokratickým a státním (nebo dokonce stranickým) kapitalismem.\nPodobnou volbu jsme řešili před třiceti lety, a snad si i mysleli, že definitivně. Jenže dějiny nikdy nekončí, ale staví nás stále znovu před zásadní volby, pokaždé trochu jinak. Ve své nedávné historii jsme se napáchali dost hloupých chyb na to, abychom se z nich už konečně jednou poučili. Pokud to nedokážeme, bude nám souzeno je opakovat.\nText je upravenou verzí kapitoly z připravovaného sborníku „Nesamozřejmý národ? Reflexe českého třicetiletí 1989–2019“, který vyjde na podzim v nakladatelství Academia.\nPublikace tohoto článku: Orientace, Lidové noviny, 8.6.2019


Zaměstnanci v ČR v pracovním týdnu obědvají častěji než dříve - Deník.cz\nZaměstnanci v ČR v pracovním týdnu obědvají častěji než dříve\nPraha - Čeští zaměstnanci v pracovním týdnu pravidelně obědvají častěji než před čtyřmi lety, uvádí stravenková firma Endered, která v roce 2010 a na začátku letošního roku provedla internetový průzkum v šesti zemích Evropské unie. V ČR pravidelně obědvá o něco více než polovina zaměstnanců, což je ve srovnání se západní Evropou stále málo.\nTam sice došlo k poklesu, ale i tak si polední jídlo dopřávají v průměru tři čtvrtiny zaměstnanců.\nPrůzkumu se zúčastnilo 4612 lidí z ČR, Belgie. Francie, Itálie, Španělska a Švédska. „Nejvíce se podle průzkumu snížil počet lidí, kteří pravidelně obědvají, ve ‚spořivém' Švédsku a v jižních státech unie, které byly nejvíce zasaženy druhou vlnou ekonomické krize – tedy ve Španělsku a Itálii," uvedli organizátoři průzkumu.\nPři rozhodování o volbě jídla je ve všech státech čím dál důležitější cena, v České republice je na druhém místě žebříčku. Lidé se rozhodují také podle času stráveného na obědě, volí blízká místa s rychlou obsluhou. „Hlavními důvody jsou dlouhodobá ekonomická recese v Evropě a pak také tlak na vyšší efektivitu práce," uvedla v tiskové zprávě marketingová ředitelka společnosti Edenred Daniela Pedret.\nKdyž Češi chodí na obědy, vzhledem k rozšířenosti stravenek jako zaměstnaneckého benefitu si vybírají z poledních menu v restauracích. Časté je rovněž využívání závodních jídelen. Roste počet těch, kteří obědvají u pracovního stolu, dodává průzkum.


Žijeme stále déle. Ve zdraví ale strávíme mnohem méně let než severské národy - Chebský deník\nČeši v rámci Evropy vyčnívají ve vysokém počtu úmrtí na zhoubné nádory slinivky a ledvin. Celkově ale rakovina zabíjí méně lidí než před čtvrtstoletím.\nUmírání. Ilustrační foto. | Foto: Shutterstock\nČeské dámy, které oslavily 65. narozeniny a dosud je nepřepadla závažná nemoc, stráví v dobrém zdraví průměrně dalších 8,5 roku života. Pánové pak 7,6 roku.\nTo na první pohled nevypadá tak úplně zle.\nMísto pro život: „Zelený“ Liberecký kraj zvítězil v kvalitě životního prostředí\nKdyž se ale tato čísla srovnají se situací jinde v Evropě, ukáže se, že máme stále co dohánět. Ženy v EU totiž žijí ve zdraví v průměru o rok déle, evropští muži dokonce o dva. Ještě více rozdíl vynikne při pohledu na severské národy: Norové a Norky či Švédi a Švédky tráví v seniorském věku ve zdraví skoro 16 let, vyplývá z analýzy projektu Evropa v datech.\nAbychom ale nebyli tak pesimističtí: i ve střední Evropě žijeme stále zdravěji, nezanedbáváme tolik prevenci, lékařská péče se zlepšuje. A tak častěji přežíváme první infarkty i první ataky rakoviny, zejména jsou-li včas diagnostikovány.\nS tím souvisí, že výrazně klesá i úmrtnost: v České republice podle Eurostatu nyní umírá 1206 obyvatel na každých sto tisíc lidí. V roce 1994 to přitom bylo o šest set lidí více, v roce vstupu do Unie pak tato hodnota činila 1541.\n„Existuje úzký vztah mezi prodlužující se délkou života a mírou úmrtnosti. Zvyšování délky života může být důsledkem prevence, ochrany zdraví, zlepšování zdravotní péče a tak dále,“ komentuje statistiky Ondřej Májek z Ústavu zdravotnických informací a statistiky ČR.\nO kolik klesla za poslední roky úmrtnost na rakovinu či nemoci oběhového systému?\nNa co se v českých regionech umírá víc než jinde v Evropě?\nProklikejte si podrobná čísla.\nAudi A4 první majitel, servisní knížka, koupeno v D Audi A6 první majitel, servisní knížka, koupeno v D Audi A6 první majitel, servisní knížka, koupeno v D Opel Zafira Opel Astra Opel Astra Opel Astra Opel Astra


Poloha a geografie - Filipíny - CK FISCHER\nPoloha, geografie a demografie Filipín\nFilipínská republika se skládá ze 7 107 vesměs vulkanických ostrovů o celkové rozloze téměř 300 tisíc kilometrů čtverečních. Rozprostírá se v jihovýchodní Asii v Tichém oceánu. Země se dělí do tří ostrovních skupin: Luzon, Visayas a Mindanao.\nFilipíny nemají pevninskou hranici s žádným státem. Několik set kilometrů severně od nich leží ostrov Tchaj-wan a pobřeží Číny, západně Vietnam, jižně Indonésie a směrem na východ se až k americkým břehům rozprostírá už jen nekonečný Pacifik.\nFilipíny disponují skutečně nádhernou přírodou. Na jednotlivých ostrovech se střídá tropický prales s mohutnými sopečnými kužely a hustou vegetací, to vše obklopeno průzračným mořem přívětivým ke koupání, potápění a vodním radovánkám. Narazíte tu na četné národní parky s unikátními a exotickými zástupci světové fauny i flóry.\nNejvyšší horou je sopka Apo (2 954 m) na ostrově Mindanao, kde spatříte i stejnojmennou nejdelší řeku Filipín, měřící přes 500 kilometrů. V oblasti je stále činných několik vulkánů jako Mayon, Pinatubo či Taal. Nijak výjimečná nejsou slabá zemětřesení a tajfuny.\nNejvětší filipínská sídla\nHlavním městem Filipín je Manila, kde v současnosti žije kolem 2 miliónů obyvatel (s aglomerací kolem 12 miliónů). Pulsující metropole uchvátí turisty množstvím historických památek především z kolonizační éry, ale také okázalou moderní architekturou finanční a obchodní čtvrti v centru.\nNejvětším městem Filipín je Quezon City se 3 milióny obyvatel, až do roku 1976 hlavní město země. Dalšími aglomeracemi nad 1 milión obyvatel jsou Davao City, Caloocan a Cebu City.\nNárody na Filipínách a jejich víra\n92 procent obyvatelstva Filipín tvoří Filipínci, lidé malajského původu a smíšených ras, 2 procenta jsou Číňané a 6 procent ostatní národnosti. Převládají tu z 90 procent křesťanská náboženství, 5 procent věřících jsou muslimové a zbytek tvoří rozličné východní víry a lokální domorodá náboženství.


mode de boulangerie: U kávy s...\nSe raduju jako malá. Další krásné povídání U kávy...bez kávy. Já s kávou a Myynuše s chai latte. Když se s někým seznámím, někoho potkám, stává se mi, že zatoužím po tom, abychom byli přátelé. Tak tomu bylo s Markétou. Znaly jsme se jen přes blog a komentáře u našich příspěvků. Dostala jsem od ní Dívku s čajem (pořád o tento obrázek soutěžíme) a taky jelínka. Na pořádný pokec ale přišel čas až loni na podzim. Měla jsem se setkat s Lenkou a ta vymyslela, že se přidá i Markéta a ta zase navrhla Champagnerii. Ha a od té doby kamarádíme. Hodně. A máme se rády. A vídáme se. Trávíme spolu víkendy na různých místech a máme plány. Jsme holky co milují kavárny, vydatné a dlouze pomalé snídaně, umění, víno, města, ulice a domy. Hory. Holky, co rády povídají a taky mlčí, to vše umíme i spolu. Je to moje Pařížanka. Nesmírně talentovaná, pracovitá, chytrá, krásná, stylová. Má šmrnc a vždycky je chic. Je moje kosmetická a módní guru. Mám ráda její hudební a filmové tipy a její tvorbu a ji!\nJak ses dostala k tomu co teď děláš? Myslím ten první nápad, myšlenka..... Čím a kdy to všechno začalo?\nTo je strašně dlouhý příběh, maluju asi odjakživa, mám střední umprumku, ale poslední věc, která mě nakopla začít dělat to, co mě opravdu baví bylo, že jsem měla tolik času, až jsem jedno jaro úplně sama vymalovala celý byt. To bylo před čtyřmi lety. Pak jsem se rozbrečela a řekla si, že to přece nemám zapotřebí. A šla jsem do sebe. Začala jsem si oťukávat víc zblízka grafické programy a v létě 2013 už existovala značka By Myyna. Já jsem totiž nejdřív pracovala jenom digitálně, akvarel přišel až o rok později, kdy jsem se zamilovala do obrázků Michelle Morin, jeden tisk jsem si od ní koupila a zatoužila malovat jako ona. O tři roky později můžu říct, že už jsem se v akvarelu ledasco naučila, ale klidně by to mohlo být ještě lepší. Počítačovou grafiku už používám více méně jenom pro postprodukci svých obrázků.\nCo máš na své krásné práci nejradši a co je pro Tebe největší inspirace?\nJá mám ráda ten klid, co k tomu potřebuju. Upřímně, jsem dost samotář a vyhovuje mi sedět nad obrázkem v úplném tichu třeba deset hodin. Inspirací je cokoliv, ale nejvíc asi příroda. Lidi nemám vůbec potřebu malovat, ale květiny a zvířata rozhodně ano.\nMáš své povolání snů nebo je nějaké o kterém zatím sníš? Vyber si cokoliv!!!\nMám povolání svých snů... Můj táta mi kdysi řekl: "Nedělej nic, co by tě nebavilo." Chvíli mi trvalo, než jsem překonala pocit, že musím brát jakoukoliv práci, ale nakonec se mi to v mých pětatřiceti letech podařilo. Táta měl pravdu. Teď je to mnohem lepší, než když jsem dělala prodavačku, krupiérku, recepční, sekretářku, grafičku a já nevím, co ještě. Možná v příštím životě bych chtěla být cestovatelka, ale teď si užívám to, že jsem výtvarnice.\nNejlépe strávený den.... Čímž se dostáváme také ke koníčkům. Co tě baví?\nNerada se válím jen tak v posteli, takže ideálně bych se vzbudila brzo ráno někde u moře, dala bych si vydatnou snídani (miluju velké snídaně, však víš...), pak bych si zajógovala, malovala venku, dala si oběd se svým mužem (ten by byl někde poblíž), odpoledne bych šla na dlouhou procházku, večer bych malovala a na večeři (výjimečně, jinak totiž nevečeřím) bych se sešla se svými nejmilejšími (přijdeš?). Po jídle bychom si dali víno na pláži a povídali si dlouho do noci. A bylo by teplo. Samosebou.\nNa tvém blogu mě baví příspěvky věnované filmům. Je tedy film nebo knížka, jejíž příběh bys chtěla žít?\nPřipadám si jako barbar, ale nemám ani oblíbenou literární postavu, ani film, který bych chtěla prožít. Ale dlouho toužím po stroji času, který by mě přenesl do dvacátých let minulého století a tím mi umožnil projít si moje oblíbená místa. Třeba v Teplicích, to bych hrozně chtěla vidět, jak to tam vypadalo, jaké to bylo, když byly všechny krásné staré domy nové, stály by ty zbourané, co si pamatuju ještě z dětství, a vůbec, vlastně bych chtěla vidět, jak to kdysi vypadalo v celých Sudetech. To by bylo hodně dobrý.\nProtože se na blogu věnuji bydlení....co máš doma nejradši, bez čeho by ses neobešla? Sbíráš třeba něco?\nPřistihla jsem se, že sbírám šperky od mladých českých šperkařů. To je docela prima koníček, ale jde to pomalu. Nevím, čím to je... (hahahaha). Pak sbírám ryté a broušené skleničky ve starožitnostech. Hezky ilustrované knížky. (Nejlépe od Mirko Hanáka.) A razítka do cestovního pasu.\nA na závěr, máš v Praze nějaké své místo, ať už je to kavárna, park nebo lavička u domu....?Jsem "panoramatový typ". Když se vyběhne na louku u nás v Troji, je tam hrozně krásně a ještě jako bonus je tam Praha jako na dlani. Tak tam to mám velmi ráda. V létě asi nejvíc. Taky výhledy na Teplice, nad kterými trůní Krušné hory. Je to kouzelné, vážně.\nŠtítky: U kávy s...\nMirka 25. července 2017 7:41\nDěkuju moc za krásné čtení u mé ranní kávičky...\nA za seznámení s velkou sympaťačkou.Objevila jsem dnes další úžasný blog...\nMyyna 25. července 2017 9:37\nOlív, děkuju a těším se na další naše setkání! :*\nAnonymní 25. července 2017 9:51\nOpravdu krásná žena. Její blog sleduji,znám a myslím,že toto je její nejpěknějsi fotka,co jsem viděla.Prostě PařížankaTak a od fčilek už nebudu večeřet!!!!Jsem o 10 let starší a obdivuji ji a je mi také inspiraci.Val\nBastlik 25. července 2017 13:58\nKrásný rozhovor. Děkuji.\nAnonymní 25. července 2017 21:30\nBy Myyna znám,miluju její tvorbu a tento rozhovor je krásný jako její tvorba,moc za něj děkuji a úvodní fotka je také nádherná :-)Míla\nAnonymní 26. července 2017 8:38\nKrásná a nadaná a pracovitá!\nAnonymní 26. července 2017 12:33\nPo ,,očku,, vás rada sledujem, o to intenzívnejšie, keď ste spolu:-)\nJak se bydlí s YIT v Česku i ve Finsku\nBleší trh v Budapešti\nDvanáct pantumů o lásce\nGiveaway s Myynou❣\nPovolání snů: * * *