Nadnárodní společnost Friendly Finance Group poskytuje na našem trhu krátkodobé nebankovní úvěry pod hlavičkou společnosti Půjčkomat. Tyto skutečnosti Půjčkomat předurčují k pověsti stabilní zavedené a seriózní firmy, která má velice silné finanční zázemí a klienti se na ni mohou spolehnout. Pověst Půjčkomatu potvrzují zkušenosti s rychlými nebankovními půjčkami z různých evropských států od Skandinávie, odkud tzv. finské půjčky pocházejí, až po oblast střední Evropy.\nCool Credit Auroracoin Pronto půjčka celoroční pojištění refundace mzdy NetCredit Kouzelná půjčka podvod Prémiová karta Platinum Wüstenrot – Stavební spoření Kamarád přemíra byrokracie Raiffeisenbank - Spořicí účet Včelička Triangl půjčka důchodový systém hypotéka do 100 % nemovitosti nejlevnější 100 % hypotéka revolvingový úvěr ceny plynu v roce 2015 Ferratum půjčka valorizace důchodů v roce 2015 kalkulačka hypotéky


Anna se fotila uprostřed Times Square: Když se svlékla, lidé nemohli uvěřit svým očím! FOTO - Prásk.tv - TV Nova\nAnna se fotila uprostřed Times Square: Když se svlékla, lidé nemohli uvěřit svým očím! FOTO\nTémata / Anna OBrien, Times Square, blogerka, celebrity, focení, nahota\nBlogerka Anna se nestydí a ukazuje své boubelaté tvary, kde se jen dá! Tentokrát se vystavila na Times Square a všechny kolemjdoucí pořádně šokovala!\nBlogerka Anna O'Brien (33) z amerického státu Ohio se ráda fotí v plavkách i přes to, že nepatří zrovna ke štíhlým modelkám. Ba naopak, má velmi kypré tvary. Ty se rozhodně ale nestydí ukazovat.\nV dubnu na sebe Anna strhla pozornost v jednom z hotelů v Las Vegas, když se fotila u bazénu. Člen ochranky jí však tehdy řekl, aby se oblékla, čímž ji totálně urazil a znevážil. Annu štve, že hubené dívky v plavkách nevzbuzují žádné pohoršení, zato boubelky ano.\nNyní na sebe chtěla pořádně upoutat, a tak se nechala nafotit v plavkách uprostřed nejrušnějšího náměstí v New Yorku, na Times Square. Anna je nepřehlédnutelná, neboť je hrdou plus-size ženou, která se nestydí za svou postavu. Málokdo si jí tedy nevšiml!\nBěhem focení slyšela výkřiky cizinců. Čekala narážky na svou hmotnost, ale byla šokována ze sexistických slov, píše dailymail.co.uk. Někteří muži si ji začali točit, jeden z nich pokřikoval, aby mu na kameru převedla twerk.\nAnna tento svůj počin hodnotí za nejhorší, který kdy udělala a dodala: "Vyjádřím se velmi jasně: Každá žena má svou hodnotu - hubená i tlustá. Hodnota ženy se totiž neměří tím, zda s ní někdo chce mít sex. Ženy, vy tu nejste pro radost někoho. Jste tu proto, abyste změnili svět!"


HR Business Partner | FEG Careers\nHledáme dalšího kolegu nebo kolegyni do našeho HR týmu na dobu určitou za mateřskou a rodičovskou dovolenou. Hledáme člověka, který má rád komunikaci s lidmi, ale i administrativu, je pečlivý, má rád pořádek a dotahuje věci do konce. :-)\nKdo jsme? Jsme společnost, která se pohybuje v oblasti sportovních sázek, online gamingu a sportu obecně. Vyrostli jsme z garážové firmy do mezinárodních rozměrů. Není se však čeho bát, naše značka má tradici a ve spoustě věcech fungujeme jako IT start up a korporát zároveň. Co víc, jsme na to patřičně pyšní\nPečovat zejména o naši pobočkovou síť, kde je potřeba spolupracovat s manažery na náboru nových kolegů a připravovat administrativu spojenou s nástupy, organizačními změnami a odchody zaměstnanců (pracovně právní dokumentace).\nPodporovat výběrová řízení – referral program, HR marketing\nBudete se věnovat interní komunikaci a průzkumům spokojenosti a budovat firemní kulturu\nPoskytovat HR podporu a poradenství v oblasti zákoníku práce liniovým manažerům svěřených oblastí\nKontrolovat docházkový systém a podklady pro mzdy, spolupracovat s manažery a mzdovým oddělením, komunikovat s úřady a institucemi.\nSpolupracovat s kolegy z HR, účastnit se nových projektů, procesů a udržovat stávající\nPravidelně se účastnit 1-2-1 meetingů s manažery a týmových porad\nSpravovat benefity (stravenky) a zpracovávat záznamy závodní preventivní péče a BOZP a PO\nÚčastnit se procesu Talent managementu a nástupnictví\nŘídit objednávky a komunikaci s dodavateli v oblasti vzdělávání a rozvoje\nÚkolem bude i oblast HR reportingu, práce s daty, reporty a interními systémy (RON, JIRA, ATS)\nSamostatného a hodně pečlivého kolegu se zkušeností s pozicí HR Business Partnera, který rád organizuje a dotahuje věci do konce. Dělá a má rád interní komunikaci,\nHR marketing, personální administrativu, systémy a aplikace na jedné straně a komunikaci s lidmi na druhé straně. Má chuť do práce, hodně energie, nenechá se otrávit, když všechno neběží jak na drátkách\nZkušenosti se znalostí zákoníku práce\nČlověka, který dokáže pracovat v tempu a poradí si i s nečekanými a nárazovými úkoly. U nás se totiž věci dokážou změnit z týdne na týden, někdy i ze dne na den.\nProto, když říkáme, že jsme dynamická IT firma, tak to fakt myslíme vážně. Baví nás to a chce to prostě nadhled\nHodně flexibility i odpovědnosti\nKanceláře v centru Prahy v nové budově Churchill House na Vinohradech, takže snadno dostupné metrem, tramvají, vlakem, autobusem i pěškobusem. Jestli jezdíte na kole, máme tu kolárnu a sprchy\nBenefity: stravenky v podobě platební karty. Cafeterii, jejíž součástí je i multisportka. Sportovní akce, Xmas party, soutěže pro zaměstnance, vstupenky na sportovní utkání, slevy našich partnerů pod společností Penta Investment. * Vzdělávání – kurzy angličtiny, osobní rozvoj šitý na míru.\nV kancelářích jsou relaxační zóny, stolní fotbálek, šipky, kulečník i fitcentrum\nNemáme žádný psaný dress-code\nDobrou kávu/čaj v naší soukromé kavárně a ovoce na pracovišti\nSmlouvu na dobu určitou za RD/MD a pracovní nástroje (iPhone/notebook)\nPokud se chcete na něco zeptat, stačí napsat Anetě.\nGroup HRIS Specialist - Test Manager / TEST - DO NOT APPLY


Muži neúspěšní :: Hladoví Hroši Sezimovo Ústí\nHome > Muži neúspěšní\nPrvní prázdninový víkend ukončili Hroši první polovinu roku čtyřmi zápasy 2.ligy. Při plném bodovém zisku mohli pomýšlet na playoff, což by premiérové účasti v soutěži byl velký úspěch. V sobotu zavítali ke Kozskému potoku hráči PV Praha. První zápas byl velice vyrovnaný. První tři směny ovládli domácí a hlavně po chybách se ujali vedení 5:2. Pak ale hosté přiložili pod kotel a pravidelnou porcí bodů otočili výsledek před dohrávkou šesté směny na 5:8. Domácí v dohrávce zabrali a před poslední směnou otočili na 10:8. Pražané srovnali a v dohrávce se domácím nepodařilo získat vítězný bod. Rozhodnout musel až druhý tiebreak a vítězný doběh Kuby Tomečka na wildpich.\nVe druhém zápase začali hosté náporem a ujali se vedení 4:0. Domácí trpělivou hrou obrátili stav a po páté směně vedli 6:4 a měli utkání pod kontrolou. Bohužel šestou směnu načali errorem na první metě a dovolili soupěři vrátit se do utkání. Ten šanci využil a během dvou směn nasázel domácím 8 bodů a vítěztví už si nenechal vzít. Se 7 errory na straně domácích to byla darovaná výhra.\nNa nedělní klání dorazili borci plzeňské Slavie. Slabší nadhoz dával naději na dobrý výsledek, ale soupěř si přivezl výbornou pálkařskou formu a domácí v obou zápasech stačili vzdorovat jen do půlky utkání. Plzeňští nasázeli dvatřicet bodů za dva zápasy a zaslouženě si odvezli dvě výhry.\nPro domácí víkend 1:3 znamená konec nadějí na play off.


IV. Čerstvá realita každý den\nVyrovnané protikladné síly\nMoc, kterou nad námi naše podmínění a Ponzi/vláda/Fed má, je v podstatě iluzí, která i přes naši podporu každým dnem slábne. Jak se Ponziho schéma rozpadá, jak se my rozpadáme, jak tato iluze v naší mysli, a tedy realitě, ztrácí na jasu a ostrosti, její podpůrná konstrukce začíná být čím dál méně stabilní. Její sevření exponenciálně slábne.\nČím labilnější Ponziho schéma díky všem těm vrstvám lží, lstí a podvodů je, tím více síly musí být vyvinuto pouze a jen k jeho udržení na místě nebo zastavení úpadku. To samé může být řečeno i o nás. Jak začínáme ztrácet náš kontakt s realitou, jak naše šílenství exponenciálně narůstá, tím větší sílu vůle musíme vyvinout, abychom vůbec mohli fungovat. Jak systémy selhávají, rychlost kolapsu rapidně roste. Nevyhnutelný konec je blízko. Na vysvětlenou dám příklad ze svého dětství.\nS bratrem jsme jako malí jednoho dne pobíhali po domě a v jednu chvíli se začali přetlačovat u dveří, každý na opačné straně. Rychle jsme ze sebe oba dostali maximum možné síly a ocitli se v patové situaci – ani jeden z nás neměl sílu na to, aby toho druhého přetlačil. A oba jsme cítili čím dál větší únavu. Protože už ani v jednom z nás nezbývaly žádné rezervy, neexistoval způsob, jak rychle vystupňovat útok a souboj vyhrát.\nV tomto momentě znamenala jakákoli, i malá ztráta koncentrace a úsilí na jedné ze stran drtivé vítězství té druhé. Tehdy jsem to byl já, kdo se jako první začal vyčerpávat, a tak jsem se pokusil o úhybný manévr – pustit se a zároveň utéct. Dveře mě rychle odhodily stranou a vrazily mi do obličeje, až mi z nosu začala téct krev.\nPodobná situace se dnes odehrává ve světě. Ponzi a jeho podpůrné struktury (různé vlády, bankéřské spolky, Fed atd.) vynakládají maximální snahu, jen aby se udržely na svém místě. S tím rozdílem, že v tomto případě Ponzi (což je odraz našeho vlastního šílenství) bojuje proti nevyhnutelnému kolapsu sebe sama. Ponziho schéma je pohlcováno eskalacemi svých vlastních účinků a vlivů, stejně jako my jsme pohlcováni naším vlastním šílenstvím.\nTrhy jsou si tohoto faktu dobře vědomy a v systému dychtivě hledají jakoukoli slabinu a zároveň se obávají naprostého nebo částečného kolapsu. Účastníci trhů věří, že z oné zkázy mohou nejen nějakým způsobem profitovat, ale poté i se svými zisky úspěšně uniknout. Podobně jako my věříme, že s tím šílenstvím nemáme nic společného a že se jeho smrtelným spárům dokážeme včas vyhnout. Utéct s čím a kam; pomocí čeho a kdy?\nPrvní známka skutečně podstatné slabiny odstartuje vodopád událostí a zhroucení systému. To nutně neznamená, že padnou i vlády, ale v tu chvíli může dojít k čemukoli. Skutečně to ale vypadá, že dny fiat peněz, a dost možná celého ekonomického systému, jsou sečteny. Jediná otázka je, kdy.\nMyslet si, že v poslední chvíli dokážeme bezpečně uniknout, je stejně tak pošetilé jako snažit se utéct hurikánu a čekat, až voda stoupne na hladinu jednoho metru. Nedávný bleskový pád na burzách (Zde má autor na mysli událost na Wall Street z 6.5. 2010, kde během extrémně krátké doby spadl Dow index o 1000 bodů a řada akcií najednou ztratila drtivou část své hodnoty. Oficiální zprávy zněly, že šlo o překlep – někdo prý omylem naťukal o pár nul víc – ale pravděpodobnější je, že jsme v tu chvíli na moment viděli pravou, nemanipulovanou tvář trhů, které v současné podobě už ovládají spíše stroje a algoritmy, neboli “chybu v Matrixu”. – pozn. překl.) nám ukázal, s jakou rychlostí akciové trhy mohou padnout. A můžete se s jistotou domnívat, že vláda dá ve chvíli, kdy dojde na nejhorší, zákaz bezpečnostním prodejům a peněžním transferům. Zoufalí lidé jsou schopni zoufalých činů.\nPodobná bitva se odehrává mezi naším egem, vědomou myslí, vnějšími vlivy a naším podvědomím. Zatímco systemické kontrolní síly, používané na populaci, se zdají být nepřekonatelné, ve skutečnosti je systém vysoce nestabilní a náchylný ke kolapsu, jakmile jedna strana získá byť jen malou výhodu. Logickou otázkou je tedy, kdo nebo co disponuje touto ultimátní výhodou? Z mého pohledu budou přeživšími ti, kdo už mají za sebou ono těžké vnitřní hledání emocionální a duchovní stability a udrží si nebo znovu získají nějaké zdání příčetnosti.\nJsme ovládáni apatií a konfliktem\nVraťme se na chvíli k občanům na úřednickém setkání. Jakmile viděli, že nemožné je doopravdy uskutečnitelné, že byli schopni úředníkům odporovat, udělali z této nové možnosti, z tohoto vjemu, “skutečnost”. A vytvářeli tuto novou realitu znovu a znovu, protože jednoduše věřili, že je to možné. Nic víc se nezměnilo, pouze zesílila jejich víra a důvěra ve vlastní schopnost docílit změny ve svůj vlastní prospěch.\nUdělali z této nové představy svoji realitu, především protože chtěli, aby se stala jejich realitou. Takže v podstatě vytvořili vlastní kladnou zpětnou vazbu, která prospívala každému, kdo se nacházel uvnitř, místo aby byla zneužívána ostatními. Buď jsme tvůrci své vlastní reality, nebo žijeme v realitě někoho jiného.\nProtože naše vnímání reality přímo ovlivňuje, jak na sebe v rámci “naší” reality vzájemně působíme, mnoha způsoby tak vytváříme novou realitu každý den. Velmi často ale pouze kopírujeme včerejšek, protože se od té doby nezměnilo naše vnímání. Lidé na setkání si dříve uvědomovali svoji bezmocnost, která z části pramenila ze strachu, a tak byli apatičtí. Ale teď si vytvořili prospěšnou kladnou zpětnou vazbu (s původním přispěním mého přítele), která jim pomohla překonat staré podmínění.\nČlověk by řekl, že toto je doslovný příklad moci pozitivního myšlení a přesvědčení, což je jinými slovy důkaz síly stádní mentality, pracující v prospěch stáda. Tato malá část stáda se stala uvědomělější a citlivější vůči svojí schopnosti pozměnit svou realitu v něco přijatelnějšího a užitečnějšího. Ta síla tam byla vždy, oni si ji teď jen párkát osahali.\nApatie je emocionální obranný mechanismus, kterým se vypořádáváme s vlastní slabostí. “Jasně, co na tom záleží, všecko zůstane při starym, stejně nedokážem nic ovlivnit, tak se na to vykašli a starej se hlavně vo sebe.” Určitým způsobem toto platí i pro ty z nás, kteří uvízli v nekonečném boji proti ostatním. Neodvážíme se postavit našemu tyranovi, ale potřebujeme se zbavit vzteku, a tak se napadáme navzájem. Naše apatie vyplave na povrch jako agrese vůči komukoli jinému, jen ne tomu, koho skutečně chceme napadnout a sesadit.\nJakmile vkročíme do zničujícího bludného kruhu apatie, jsme spoutáni gravitační silou naší vlastní bezmoci. Jen zřídka se nám daří se z ní uvolnit, protože jediná energie, kterou dokážeme shromáždit, je vynakládána na zesílení naší apatie a samotné poutající gravitace. Abychom se mohli osvobodit, musíme si kromě jiného uvědomit a přiznat jedno velmi znepokojující a silně emocionálně nabité tvrzení: že ten systém, který nás zotročil, jsme sami podporovali.\nTo je jedním z důvodů, proč je násilí ve společnosti málokdy směřováno na naše vedení, ale často zpět na nás samotné. Poddajná otrocká mentalita, ta strnulá apatická mysl, se zkrátka nedokáže nijak významně vzbouřit proti svému pánovi. A tak si rozzuřený dav vybíjí svoji agresi na více zranitelných skupinách. Na osobní úrovni bychom pak mohli mluvit o depresi jako o výsledku opakovaného, vůči sobě vedeného násilí. Znovu a znovu si v sobě ustanovujeme pocit, že jsme traumatizováni, a nedaří se nám z onoho bludného kruhu dostat. Nevědomky takto jednáme, protože nejsme schopni čelit kořenové příčině našeho vlastního traumatu, tedy že jsme svými vlastními obětními beránky.\nProlomit tuto bolest znamená nejen přiznat si, že jsme jí mohli (a můžeme) odolávat, ale že také musíme převzít zodpovědnost za naši roli v tomhle svinčíku. Nepustíme se do toho, dokud před sebou neuvidíme spočitatelný prospěch, nebo alespoň únikovou cestu, což vyžaduje naladit naše vnitřní rádiové frekvence rovnou na stanici “Co mi z toho kápne”, alespoň napoprvé. Jakkoli hezky zní říct, že jsme udělali něco pro ostatní, v úvodních fázích hledání vnitřní stability musíme jednat čistě sobecky. Nic nepřinutí mysl k většímu soustředění než jisté vědomí bezprostředně hrozící smrti nebo velké bolesti, což nás jedním rychlým švihem zbaví veškerých těch niterných zmatků a výmluv.\nToto emocionální a duchovní ladění začínáme pohledem dovnitř a provedením střízlivého odhadu co se týče naší vlastní role v tomto víru sebe-otroctví a poddanství. Jestliže chceme tento léčebný proces odstartovat, musíme si nejprve sami uklidit u sebe doma. Při pohledu na dvanáctibodové odvykací kúry (alkoholové, drogové, sexuální, násilnické atd.) zjistíme, že tohle je samotnou podstatou brzkého a dlouhotrvajícího uzdravení. Málokdo dokáže bez tohoto vnitřního očištění zůstat dlouhodobě čistý a střízlivý. Jakmile jsou opraveny základy, může se začít s přestavbou. Ale nechat vratké základy na místě znamená mít do konce života problémy. Nebo lépe řečeno, jednoduše pokračovat v negativní spirále směrem do záhuby.\nTím, že začneme pomalu, něčím, co je lehce pochopitelné a dosažitelné, si dodáváme odvahu, která nám na oplátku pomáhá čelit dalšímu množství bolesti. Musíme stavět na našich malých vítězstvích, které poskytují zkušenost nutnou k tomu jít dál a dál. Jak pohnout naší vlastní horou? Odpověď je ohromně jednoduchá, jedno kolečko po druhém. Řešením je zúžit náš pohled a vidět pouze ten úkol, který leží těsně před námi; soustředit se na to jedno kolečko, které jsme právě po okraj zaplnili hlínou a tlačíme jej pryč od hory.\nKontrolní systém nás přesvědčil, že horami pohnout nedokážeme. A má pravdu. Nedokážeme… na jeden zátah. To je ta iluze, o které jsme sami přesvědčeni a kterou nám ostatní vypráví, aby nás udrželi v nečinnosti; buď všechno nebo nic. Ale my to nemusíme udělat všechno najednou. Můžeme pohnout horou jedno kolečko po druhém. Kdokoli může. Jakmile se přeneseme přes tuto mylně vnímanou překážku – tím, že budeme naprosto upřímní – začneme chápat, že jsme to právě my, kdo má v moci klíč k okovům, které nás drží v našem otroctví.\nTato očista a přestavba začíná pomalu, našimi osobními záležitostmi, přáteli, sousedy a naší komunitou. Je zcele realistické věřit, že vlastními silami dokážeme změnit okolní podmínky ku svému prospěchu. Mocní nás ovládají pouze s naším souhlasem, obvykle skrze aktivní podporu naší apatie. Odstraňme, nebo alespoň zmírněme, tuto apatii a posilněme jednotlivce za pomoci důsledné upřímnosti (a postrčení správným směrem) a přestaneme být zajatci lží, ať už přicházejících zevnitř nebo zvenčí.\nNaše společná svoboda začíná uvnitř každého jednotlivce, ne v masových hnutích, pouličních výtržnostech nebo stávkách. Stávku bychom měli především vyhlásit sami sobě, našim osobním sebeklamům a snahám chytat se falešných nadějí. V takovém rozpoložení jsme lehce ovladatelní a stáváme se svými vlastními vyděrači.\nNení na tom nic složitého. Hrajeme hru, ve které jsme sami sobě protivníkem. Víme, jaké karty držíme v ruce, ale předstíráme že netušíme vůbec nic. Představte si, že hrajete proti svému egu. Vaše ego ovládá všechny vaše psychologické spouštěče a slabiny. Vaše vědomé já neustále prohrává, což je přesně to, co se právě teď děje.\nPřehodnocení problému a jeho řešení\nJeden čas jsem si myslel, že jediným způsobem jak “vyhrát”, je shromáždit armády rozzuřených obyvatel a nechat je, ať zboří všechny mocenské zdi a vyženou “je” pryč. Přiznávám ale, že jsem si nikdy nebyl úplně jistý, koho nebo co bych chtěl vlastně vyhánět. Věřil jsem, že potřebuju armádu, protože mi bylo vštípeno, že hory je potřeba přenášet celé a všechny najednou.\nA bylo mi to vštípeno proto, abych se o to nikdy radši nepokusil a logicky se domníval, že něco takového by se mi nikdy nemohlo doopravdy povést. Až poté, co jsem si uvědomil, že my sami máme v sobě tu sílu, vždycky jsme ji měli a že jsme naučeni se jí každodenně vzdávat, jsem pochopil, jak nepotřebný by takový hromadný útok na ony obrazné mocenské zdi ve skutečnosti byl.\nTyto vysoko se tyčící zdi jsou pouhými iluzemi, které jsme si (za vydatné pomoci zvenčí) sami ve svých hlavách vytvořili. Vezměme si například, že ještě před dvaceti lety, působila federální vláda daleko méně hrozivě než dnes. Vypořádat se sem tam s nějakým tím zkorumpovaným úředníkem tehdy nebylo tak složité. Dnes, po dvaceti letech stupňujících se vládních a korporátních přestupků a zneužívání moci, to vypadá, že je téměř nemožné s tím cokoli udělat. A co je neuvěřitelné, my sami tuto iluzi podporujeme, abychom zahnali bolest z naší vlastní nemohoucnosti a našeho otroctví.\nNesmíme zapomenout, že lidé pracující pro vládu nebo přímo v ní jsou ovlivněni úplně stejně. Musíme se zastavit, trochu si poodstoupit a zvážit, proč lidé nepřestávají pracovat pro někoho, kdo zcela jasně koná v rozporu s jejich vlastními zájmy. Nemůžeme pouze zjednodušeně předpokládat, že tito vládní zaměstanci, spolu se zbytkem Ponziho schématu, jsou prostě “zlí”, hloupí nebo neschopní a vyvodit si z toho “pochopení”, které podporuje naši touhu věřit ve vlastní bezmocnost.\nNezajímá mě, jak moc vykřikujeme, že chceme, aby došlo ke změně. Dokud budeme prohlašovat, že změnu sice chceme, ale nedokážeme jí, ať už sami u sebe nebo systémově, dosáhnout, nacházíme se stále v zajetí svého vlastního šílenství. Musíme se na ten problém podívat s čistou hlavou, počínaje základními předpoklady. Protože si nejsme vědomi řady našich lží a sebeklamů, nemáme tušení, kde se nacházejí a jak dalece pronikly do našeho myšlení. Takže zpátky na úplný začátek. Pochybovat o všem znamená budovat si základy pro jasné a logické přemýšlení.\nČím víc jsme zneužíváni, tím vyšší je naše hora. Nevidíme kudy ven, stejně jako oběť domácího násilí nevidí cestu pryč ze svého vězení, přestože má před sebou dokořán otevřené dveře. Z jejího úhlu pohledu nezáleží na tom, jestli jsou dveře otevřené. Zkrátka odtud není úniku. Ve skutečnosti léčíme sami sebe pomocí sebeklamu a pohodlí plynoucího z ignorování příležitostí a možností. “S tím nic nezmůžu, tak aspoň ať z toho taky něco mám.” Protože nás naše otroctví nenaplňuje štěstím a my byli navíc naučeni věřit, že není v našich silách s tím cokoli dělat, musíme si ustanovit smyšlené, ale hodnověrné odůvodnění naší nečinnosti, čímž ještě přidáváme nový rozměr našemu šílenství.\nTato touha klamat sám sebe, vznikající za účelem popírat bolest, kterou by nám jakékoli skutečné uvědomění našeho stavu přineslo, nás nechává zranitelné vůči všelijakým druhům lží a podmiňování. Nemusíme tyto iluze bořit zvenčí, stačí přestat je podporovat zevnitř. Toho ale můžeme dosáhnout, pouze pokud odmítneme sebeklamy a lži, které jsou samou podstatou interních a externích kontrolních systémů. Proto vždycky říkám, že “my” jsme ten kontrolní systém. Jsme základními kameny těch samých zdí, které toužíme rozbourat.\nTakto jednoduché porozumění musí být, a vždy bude, odmítáno jako bláznivé, nerealistické, neproveditelné a příliš fantastické právě těmi, kteří uvěřili iluzi. Přijetí jakékoli myšlenky, která je v rozporu s naší iluzí, znamená pro naši iluzi polibek smrti. Nebo přesněji, pro ty z nás, kdo se stali na iluzi emocionálně a fyzicky závislými, neexistuje k iluzi žádná alternativa. Naše vlastní realita nedokáže akceptovat jakékoli alternativy, protože do naší mysli se to promítá jako jasná sebevražda. Nafoukli jsme problém do tak obrovské velikosti, že jednoduché řešení, které místo obviňování jiných od nás vyžaduje nové chápání, je naprosto nepřijatelné.\nO tom přesně mluvím, když říkám, že jsme na sobě vzájemně závislí. Úžasné je, že tato iluze zanikne sama a bez našeho přičinění. Není třeba brát opevněné zdi ztečí, když těmi zdmi jsme my sami. Iluzi věříme, když její lež podporujeme naší vlastní lží. Její platnost ztvrzujeme, když si ji přivlastňujeme, když silou našeho vlastního přesvědčení děláme z jejich reality realitu svoji.\nPáni! A to byl kdo?\nPokud je víra někoho jiného extrémně pevná, často překoná a ovládne tu naši, především když si vlastní vírou nebo touhou nejsme příliš jisti. Toto v kostce vysvětluje sílu rozptýleného stáda nebo semknutého davu. Také to platí pro energii, která vyzařuje z některých jednotlivců a kterou nazýváme “charismatem”. Toto není možné předstírat nebo čímkoli plně nahradit, ačkoli přesně o to se političtí a korporátní imagemakeři snaží.\nA my jsme vůči této manipulaci zranitelní, protože všichni se snažíme v sobě tuto moc nalézt, nebo řada z nás se alespoň snaží chovat, jako že ji hledá. Pozor na to, co si přejeme, že? Být úspěšný znamená problém, protože selhání pak už přestává být přijatelné. Tím, že si vlastním přičiněním nastavíme laťku o něco výš, se za své neúspěchy dál nemůžeme schovávat.\nProtože si díky (vlastnímu) podmínění a indoktrinaci neustále připadáme nedostateční, jsme mnohem více ochotni akceptovat umělé napodobeniny jako pravé (napodobeniny). To samé platí i pro mnoho náboženských hnutí. Hledáme náboženské spasení a nadpřirozené odpovědi v našem okolí, protože nemáme dostatek touhy, odvahy a důvěry, abychom se je snažili nalézt sami v sobě.\nZplnomocňujeme naše náboženství, stejně jako zplnomocňujeme naše vlády a korporace. Smutnou ironií je, že nejen nedokážeme vidět sami v sobě sílu, kterou vládneme, ale následně do vnější entity také promítáme vše, co bychom rádi našli uvnitř. Zbavujeme se toho, o čem tvrdíme, že nám schází. Což dává smysl, protože pak nejsme za takové (zne)užití moci a síly zodpovědní. Nechte někoho jiného udělat tu černou práci a schytat všechny výčitky, zatímco já budu čekat, až mi z toho něco kápne. V kolečku pro křečky neexistuje žádné nebezpečí.\nTa samá síla, kterou nedokážeme najít nebo jen vidět uvnitř nás samých, je pak projektována do nějakého externího objektu. Popíráme, že vládneme schopností, kterou pak přenášíme na druhé. Jakmile jsme byli naočkováni, abychom selhávali, úspěch je pro nás mnohem děsivější, než onen “přirozený” nezdar. Selhání plodí další selhání a my nakonec nalézáme v našem úspěšném selhávání i jisté potěšení, zejména pokud jsme za to emocionálně odměňováni.\nVytváření reality krok za krokem\nPodívejme se teď na fenomén, který dokládá naši vnitřní sílu a je lehce měřitelný farmaceutickým průmyslem. Jak možná tušíte, mám na mysli placebo efekt. Člověku je podána neúčinná pilulka na jeho nemoc a je mu řečeno, že “lék” obsažený v prášku jeho stav zlepší. A statisticky významnému procentu lidí se skutečně začne dařit lépe.\nJak k něčemu takovému může dojít? Jak může něco, co není “lék”, účinkovat jako lék? Je přičina skutečně v té pilulce, anebo je “realita”, vyvolaná tímto “lékem”, přijata pacientem jako “skutečná”, a tak se pacient na tuto novou realitu adaptuje a přizpůsobuje se jí?\nZajímavé je, že pokud tyto prášky nejsou pouze klasické bílé kuličky, ale mají tvar a barvu jako jiné léky, jejich účinek je ještě větší. Stejně tak když pacient ani ošetřující netuší, že nejde o skutečný lék, placebo působí silněji. Dokonce v případě, že pacient i ošetřující doopravdy věří, že inertní pilulka je “lékem”, placebo efekt dále roste. O co tady jde?\nZdá se, že část účinku je spjata s pacientovou vírou ve falešný “lék” a část se stejnou vírou ošetřovatele. V symbolické rovině bychom polknutí pilulky mohli považovat za přijetí reality nemoci a síly “léku” realitu nemoci ovlivnit.\nPlacebo efekt se den ode dne a v závislosti na konkrétních osobách mění. Přestože příčinám fungování placeba stále dobře nerozumíme, efekt samotný je natolik známý a většinově přijímaný jako “autentický”, že je využíván pro měření efektivnosti “skutečných” léčiv. Pokud není “skutečný” lék o nic lepší než “falešný” lék (placebo), “skutečný” lék je hodnocen jako neúčinný. Nikdo se ale neodváží příliš podrobně zkoumat, co za účinkem onoho “falešného” placeba skutečně stojí, protože to by taky mohlo vynést na světlo spoustu problémů.\nAno, nějaké studie proběhly, ale bylo jich velmi málo. Je zřejmé, že průmysl stojící na prodeji léků nemá zájem financovat svoji vlastní zkázu, pokud by se prokázalo, že neúčinné tabletky mohou “léčit” nemoci. Ani žádná vláda by nesponzorovala takovou studii, která by mohla podlomit iluzi o její moci. Porozumění placebu by zrovna tak mohlo posílit jednotlivce. Hromadu osvícených hlav kladoucích obtížné otázky si přece nemůžeme dovolit, že ne? Dokonce sami lékaři přiznávají, že pacientova vůle, víra a touha po uzdravení často znamená rozdíl mezi zdravím a smrtí.\nAčkoli může existovat několik různých vysvětlení pro to, k čemu v takových případech skutečně dochází, je poměrně jasné, že síla lidské víry, ať už jde o jednotlivce nebo dva a více lidí, má moc změnit realitu nebo někoho přesvědčit, aby svoji realitu změnil. Jak můžeme tváří v tvář tomuto fenoménu a stovce dalších různých anomálií – odchylek od normálu, jak jim rád říkám – říct, že realita je statická a neměnná a že ji nedokážeme ovlivnit? Vědci se alespoň ohrazují tak, že placebo efekt podle nich, jak se zdá, nezapadá mezi “nám známé” přírodní zákony.\nOd prášků na přepážku\nKoncept placeba jde hezky dohromady s naší vírou v symbolické papírové “peníze” a naším přijetím reality peněz, když souhlasíme, že je budeme akceptovat výměnou za naši “reálnou” práci. Tyto skutečné peníze poté “utrácíme” za různé zboží a služby, čímž dále tuto realitu udržujeme. Přijímání a utrácení peněz je naším symbolickým souhlasem se systémem fiat měny a naší úlohou v této ekonomické/společenské/kulturní iluzi.\nPodívejme se na koncept “víry” z finančního hlediska podrobněji. Stějne jako je naše měna silná jen tak, jak je silná naše víra a důvěra v ni, je naše vláda silná pouze tak, jak je silná naše víra a důvěra ve vládu. Pokud věříme v měnu, pokud věříme, že je silná, tak bude skutečně silná. Stejně tak pokud věříme v naši vládu, pokud věříme v její sílu, tak silná zůstane. Nezáleží na tom, jak moc je nesnášíme, pokud věříme, že jsou silní, nebo alespoň silnější než vy nebo já.\nMalá odbočka. Přestože věřím, že zlato je něčím mnohem víc, než jen prvkem periodické tabulky, kritici zlata se snaží jeho sílu snížit prohlášením, že je to jen kus zářivého kovu; pozůstatek barbarství, jak tomu rádi říkají. Zlato skutečně může být, a v minulosti tomu tak bylo, vnímáno zcela stejně jako dnešní ničím nekryté papírové peníze; jako symbol ultimátní síly nebo slabosti naší víry a důvěry v něj. Rozdíl je, že lidé věří zlatu tisíce let.\nTato víra je přitom univerzální a překonává kulturní i jazykové bariéry. Papírové peníze vznikají a zanikají, ale zlato bylo vždy vnímáno jako “skutečné”. To by znamenalo, že je zlato buď víc než jen iluzí, nebo je iluzí velmi vytrvalou. Toto je hlavní zdroj moci zlata; všeobecné přijetí jeho trvalé hodnoty a schopnosti neustále získávat a ztělesňovat naši víru a důvěru v jeho stabilitu a sílu.\nPár let zpátky jsem s dvěma několik měsíců starými nemluvňaty provedl zcela nevědecký experiment, ke kterému jsem použil stříbrné, pozlacené a zlaté mince. Když jsem dětem směs mincí ukázal a vždy jim dal vybrat mezi dvěma rozdílnými, sáhly nejčastěji po pravém zlatu.\nK tomu docházelo, přestože jsem hlídal možný váhový rozdíl mezi mincemi tím, že jsem je dětem neumožnil vzít do ruky, používal mince přibližně stejné velikosti a s podobnými nápisy, a dával si pozor na upřednostňování pravé nebo levé ruky. Nějak dokonce rozeznávali i mezi pozlacenými mincemi a skutečným zlatem. Něco na tom zlatu je; něco, co není vysvětlitelné a ti, kteří popírají tuto jeho “moc”, popírají sami sebe nebo se jen snaží chránit svoje investice.\nOni nás potřebují\nVládní moc je ve finále odvozena z naší vlastní skutečné a přirozené síly, která je vyjadřována a kvantifikována jako naše důvěra v moc vlády. Protože je moc vlád a elit odvozena od nás, můžeme “jim” jednoduše odmítnout dát svůj souhlas a nechat je padnout, stejně jako by padla naše měna, pokud bychom jí přestali nadále důvěřovat. Takové rozhodnutí by jistě přineslo určité důsledky, ale neznamenalo by to například, že by se zhroutil celý systém. Přesně před tím se nás však vlády snaží varovat, pokud bychom se snad doopravdy chtěli rozhodnout je sesadit.\nStejně falešnou vidinou kolapsu straší násilnický manžel svou týranou ženu, když jí říká, že bez něj nemůže žít. Samozřejmě že může, stejně jako my dokážeme existovat bez našich tyranů. Tyran (alias vláda, Fed a jiné soukromé bankéřské a korporátní zájmy) vyčaroval emocionální a intelektuální kouzlo, nebo chcete-li jakýsi fiktivní mem, který lze také nazývat alternativní realitou. A zbitá manželka (my) se, ať už vědomě či nevědomě, rozhodla tuto alternativní realitu/mem akceptovat. Jsme aktivními složkami, které mohou tento koloběh násilí a zneužívání rychle zastavit, ale často se nám to zdá téměř nemožné.\nNepříčetný domácí násilník (vláda/Fed atd.) je zcela v moci a pod kontrolou svého šílenství a zřídka dokáže koloběh násilí zastavit. Často pak od násilníka slýcháme, že neví, co to do něj vjelo a že zkrátka nemohl přestat. Pochopitelně z toho viní zneužívaného. Domnívám se, že tu skutečně dochází k určitému překvapení a zmatku nad svým vlastním chováním, podobně jako mnoho odvykajících alkoholiků a drogově závislých přiznává, že byli také velmi zmateni svojí neschopností přestat. Ať už je to jakkoli, násilník nadále pokračuje v tyranizování každého, koho dokáže ovládat, stejně jako vláda a korporace neustávají v tyranizování každého, koho dokážou ovládat.\nDobrovolně dáváme našim tyranům moc tím, že setrváváme pod jejich kontrolou/kouzlem/memem. Chápu, že čtenář se zde může ušklíbat nad slovem “dobrovolně”, což je důvodem, proč stránku po stránce vysvětluji koncept a projevy našeho šílenství. Co se mě osobně týká, tak vím, že raději ze sebe budu dělat obětního beránka, než abych podstupoval náročnou sebereflexi. Mnohokrát jsem si důmyslně připravoval půdu pro svůj neúspěch, když jsem sám pro sebe stanovoval nerealistické cíle nebo zplnomocňoval právě ty, od kterých jsem se, jak jsem tvrdil, snažil osvobodit.\nPřestože chápu, že se zde mohou vyskytnout určité polehčující okolnosti, tohle je podle mého definice dobré vůle a poslušnosti. Proto takové dlouhé pojednání, které podrobně vysvětluje všechny drobné nuance. Ale pokud se na tento proces nedokážeme upřímně podívat a rozeznat náš part v této hře, nikdy se z šílenství neosvobodíme. Když používám výraz “dobrovolně”, mám tím na mysli, že ve skutečnosti z mnoha důvodů nechceme využívat naši instinktivní a přirozenou sílu, abychom zastavili tyranii. A to je hořké sousto, které naše ego odmítá spolknout.\nChci, aby na tomto místě bylo naprosto jasné, že se zde nesnažím ukazovat prstem na jiné a přenášet na ně vinu. Po řadu let jsem byl vystaven otřesnému zacházení a jsem s tímto procesem důvěrně seznámen. Je zcela zřejmé, že je výhradní zodpovědností tyrana přestat ve zneužívání a že musíme po každém tyranovi vyžadovat, aby násilí/zneužívání/tyranii zastavil. Tečka! Zároveň ale musíme najít odvahu projednat, z jakého důvodu zneužívaní setrvávají v koloběhu tyranie. Musíme, protože totéž se odehrává v naší zemi a v naší kultuře.\nPokud přestaneme vládnoucí síly (tyrana) podporovat, zhroutí se pouze ony samy, stejně jako vždy padnou nejvyšší vládní představitelé ve chvíli, kdy polovina obyvatel vyjde do ulic. Lidé v ulicích tímto vyjadřují vládě nedůvěru a vláda kolabuje. Obchody, banky, státní služby a ekonomický systém víceméně nadále zůstávají funkční.\nOni nás potřebují, my je ne. Uvěřili jsme jejich lžím ohledně hodnoty, kterou pro nás mají a systému, který vytvořili, aby nás zotročili. Pro tuto chvíli pouze chceme, aby struktura, poté, co se jich zbavíme, zůstala na svém místě. Potřebujeme odpálit naši vlastní psychickou neutronovou bombu, zničit vládnoucí síly, ale systém ponechat nedotčený. Jakmile bude po nich, začne se nám vracet náš zdravý rozum, a poté můžeme začít měnit systémy. Hned zítra se nemusí změnit úplně všechno. Ten naléhavý pocit je falešný.\nKdyž jsme apatičtí, neklademe vládnoucím silám odpor, ale ani je přímo nepodporujeme, a tak se dobrovolně a vědomě zříkáme naší vlastní síly v jejich prospěch. Aktivně jim sice naši sílu nepředáváme, ale stejně tak ji proti nim nepoužíváme. Nemusí odolávat něčemu, co pro ně v tuto chvíli nepředstavuje hrozbu. Tím naše kolektivní síla slábne a jejich moc roste.\nObčas používám přirovnání k vojenskému prostředí. Armáda je ve skutečnosti pouze tak silná, jako množství nátlaku, který dokáže v jednu chvíli a na jednom místě proti svému ozbrojenému soupeři vyvinout. Voják neschopný boje nemusí svému nepříteli vzdorovat. Jak sami sebe připravíme, jak vnímáme naši úlohu, naši pohotovost a naše poslání, přímo rozhoduje o naší efektivnosti a tím pádem i realitě, kterou buď navrhneme, nebo pouze přijmeme. Jestliže se bitvy neúčastníme, protistrana nemusí nijak těžce bojovat a zapojovat do obrany tolik svých jednotek. Říkali jste si někdy, jak 5% populace může ovládat těch zbylých 95%?\nNení důležité co, ale jak\nPojďme se naposledy vrátit k našemu úřednickému setkání. O rok později navštěvovalo shromáždění každý měsíc stále zhruba 30 občanů. Ale z těchto 30ti se minimálně celých 20 aktivně zapojuje do celého procesu. Jejich apatii vystřídala důvěra v sebe a všechny ostatní. A není to tak, že by na tato setkání chodilo stále stejných třicet lidí.\nJak se na shromáždění střídají další, noví lidé, učí se z veřejného vystupování ostatních, jaké jsou zodpovědnosti angažovaného a proaktivního občana. Protože aktivních občanů je na těchto schůzkách více a více, výrazně se tím zvyšuje efektivita celku, což je stále okolo třicítky lidí. V podstatě se jim podařilo zmobilizovat svoji sílu, zatímco jejich počet zůstal nezměněn. V rámci stáda se všichni přirozeně učí od druhých, tím, jak se chovají na veřejnosti.\nAčkoli letos úředníci vídavají ten samý počet tváří jako loni, tyto tváře se najednou ptají a požadují na své dotazy odpovědi. A sami úředníci se dokázali přizpůsobit a jsou mnohem více schopni na tyto podněty reagovat. Jejich aroganci vystřídal respekt, a dokonce potěšení z pocitu, že nyní s občany skutečně spolupracují. Už to není taková nevděčná práce.\nJeden z úředníků se minulý měsíc svěřil mému příteli, že si teď schůzek užívá, přestože stále není rád, když mu někdo protestuje. Vedení je přeškolováno a oživováno. Úředníci nakonec, po úvodním šoku a vzdoru, ustoupili, tuto změněnou realitu přijali a přizpůsobili se jí. Realita se změnila, protože občané ji chtěli změnit. Občané ukázali cestu, kterou teď vedení následuje.\nNaše apatie je posiluje. Přehrada, která nemusí čelit příliš velkému tlaku nepotřebuje být nijak zvlášť pevná. Jestli mi nevěříte, podívejte se, jaké hráze staví bobři. A protože 95% z nás se buď pere o zbývající odpadky nebo sklesle posedává někde stranou, “tyčící se” zdi vládnoucích sil odolávají pouze pěti procentům populace. Jejich opevnění je silné pouze tak, jako naše apatie.\nDejte impulz pouhému jednomu procentu populace navíc, z 5% na 6%, a tlak na vládnoucí síly se rázem zvýší o 20%. Aktivizujte 5% populace, z 5% na 10%, a tlak na vládnoucí síly zdvojnásobíte (100%). Proto je pro ně tak důležité nechat nás omámené, zmatené a nevědomé, co se týče naší síly a tlaku, který na ně dokážeme vyvinout. Jak nad situací ztrácejí kontrolu, přicházejí rychle s dalšími technikami a způsoby, jak nás ovládnout, protože jsou si vědomi závažnosti stavu, ve kterém se nacházejí.\nZbavme se naší apatie a zbavíme je jejich síly. Jsou živi z naší apatie, lhostejnosti a našich vzájemných potyček, a proto nás kontrolní systém k apatii a rozbrojům nabádá. Toho je docilováno za pomoci našeho vlastního narcistického sebestředného chování a pozornost odvádějících taktik, které mají za úkol nás rozdělit a postavit proti sobě. K překonání toho všeho stačí jedna jiskra, zvláště teď, když je kontrolní systém silně destabilizován.\nTřísky a dřevo na podpal, potřebné k zažehnutí oné jiskry, je všude kolem nás. Nebo jak jsem napsal v jednom z dřívějších článků, máme kolem sebe dost sněhu na to, aby mohl spustit lavinu. Pokud budeme jednat, začneme proces, ve kterém se stádo naučí, jak učit samo sebe. Pokud budeme nadále sami sobě odebírat sílu, nedokážeme posílit ostatní. Takže my, myšleno já, vy, on, ona, oni a támhleti, musí nejprve najít vnitřní sílu a až poté mohou zbavit síly naše vládce. Proto musíme nejdřív najít sami sebe a potom najít ostatní. Jakmile se začneme léčit, ostatní budou rychle následovat.\nBojte se hřebíků\nFajn, takže jak to provést? Zbývá zmínit dva koncepty, o kterých chci v závěru pojednat, a to konkrétně princip kritického množství hmoty a katalyzátoru. Ale než se do toho pustíme, musíme si promluvit o našem vlastním strachu. Můžu sám se sebou hrát nejrůznější psychologické hry, ale ta hora stále vypadá, že se tyčí přímo přede mnou. A já nevím, jestli mám v sobě tolik kuráže pustit se do té dřiny, která mi umožní prohlédnout tuto iluzi.\nNebo můžeme říct: “Ano, chápu, že tahle hora je pouhou iluzí, stejně jako opevnění vládnoucích sil. Ale jsem vystrašený a nevím co dělat.” Dobře, tak to jsme dva. Prvním krokem je o našem strachu mluvit. Tím, že to uděláme, tím, že vytáhneme strašidlo zpod naší postele a kostlivce ze skříně, ujdeme velký kus cesty k úplnému zbavení se strachu.\nV první kapitole jsem napsal, že jsme nemocní jen tak jako naše nejhlubší, nejtemnější tajemství. Zároveň jsme ale pouze tak znehybnělí, jak nám to dovolují naše nejhlubší, nejtemnější strachy. Takže ještě než začnu s popisem oněch posledních dvou konceptů, povím vám o své osobní zkušenosti se strachem. Je často jednodušší vytvořit svoji vlastní realitu, když vidíme, jak toho dosáhli ostatní. A “strach” je pouze realitou, kterou pomocí vůle dokážeme změnit.\nTéměř 20 let jsem od svých šestnácti pracoval ve stavebnictví, v období zahrnujícím tři dekády, 60., 70. a 80. léta. Ke konci tohoto období jsem zrovna dělal práci za někoho jiného na stavbě domu a měl k sobě jediného člověka, který se přidal, jen pokud bylo potřeba ve dvou zvedat zdi a umisťovat podlahové nosníky.\nJednoho rána jsem jako obvykle pracoval sám, stál na štaflích, v ruce držel pistoli na stlačený vzduch a upevňoval dvojitý vrchní rám stěny. Pistoli jsem měl v pravé ruce a kolenem a levou rukou jsem tlačil zeď na svoje místo. Prudký závan větru rozhodil moji rovnováhu, zrovna když jsem se chystal připevnit rám vedle mého kolena. Rám jsem minul a střelil devíticentimetrový, ostrý hřebík přímo do levé nohy, zhruba 15 centimetrů nad koleno.\nZ toho mála, co šlo v tu chvíli vypozorovat, to byl čistý průstřel, přímo středem nohy a skrz kost, ale už ne skrz kůži na opačné straně. Jediná věc, která hřebíku bránila, aby druhou stranu vyletěl ven, byla jeho hlavička. Právě jsem se střelil do nohy, přibil si sval ke kosti, okolo nikde nikdo a já skoro nemohl chodit, když jsem jen stěží dokázal slézt z žebříku. A to v té době ještě nebyly mobilní telefony.\nA pak se na mě usmálo štěstí. Čekal jsem, že budu celý den pracovat o samotě, ale za půl hodiny se objevil můj šéf s tím, že tu něco zapomněl. Rychle zavolal záchranku a za pomoci hasičů mě z druhého podlaží na ambulanci dostali za hodinku a půl. Drobné zdržení způsobil fakt, že v rozestavěném domě ještě nebyly schody. Jakmile doktor na pohotovosti viděl rentgenové snímky, bylo nutností zavolat ortopedickému chirurgovi.\nNaneštěstí pro mě a z důvodů, které mi nikdy nebyly úplně objasněny, trvalo chirurgovi přes dvě hodiny, než dorazil. Pravděpodobně byl pryč někde v motelu. Na pohotovosti mi nechtěli dát léky proti bolesti, protože už mě oficiálně předali do péče onomu ztracenému chirurgovi. Takže jsem byl ponechán v podstatě bez jakéhokoli lékařského ošetření, zatímco telefonicky naháněli moji záchranu. Už přes tři hodiny jsem měl bolesti z něčeho, co bylo prakticky střelnou ranou procházející skrz kost. A docela upřímně jsem si začínal dělat velké starosti hraničicí s panikou, když najednou z ničeho nic téměř všechna bolest zmizela.\nTrvalo to okolo dvou až tří minut a já netušil, co se děje. Nejprve jsem si myslel, že se stalo něco zlého, že se mi možná vrací úvodní šok. Ale bylo mi celkem dobře, nemotala se mi hlava, nebyla mi zima ani jsem se necítil zmateně. Myšlení jsem měl jasné a plně jsem si uvědomoval svoji situaci a svoje okolí. Právě když jsem se rozhodl začít hlasitě volat, aby za mnou někdo přišel do ošetřovny, bolest se v plné síle vrátila. Pane jo, tohle byl šok.\nAsi pět minut jsem strávil v ohromení a zmatku. Co se to stalo? O co tady do háje jde? A pak mě zasáhlo uvědomění a pochopení. Nebyla to bolest, která by mizela a znovu se objevovala, byl to můj strach. Strach, který jsem prožíval (kde je sakra ten doktor, co mi s tím hřebíkem budou dělat, budu moct chodit, budu moct pracovat), vytvářel emocionální kladnou zpětnou vazbu, která zvětšovala bolest, která poté zveličovala strach, a tak dále.\nMůj emocionální stav představoval větší problém než hřebík v mojí noze, alespoň co se bolesti týkalo. Protože jsem teď věděl, že je možné se strachu vyvarovat - byla mi ukázána “realita” beze strachu – rozhodl jsem se to zkusit sám a trochu si zaexperimentovat. Věděl jsem, že se dokážu strachu zbavit, protože jsem právě několik minut tuto realitu prožíval.\nMísto, abych se snažil pochopit, jak a proč k tomu došlo, soustředil jsem se, aby se to stalo znovu a aby bolest opět odezněla. Rozhodl jsem se, že nemám strach. Nemám tím na mysli, že jsem v to doufal, přál si to, přemýšlel o tom, modlil se nebo se snažil se nebát. Prostě jsem rozhodl, že strach v sobě nemám, protože v tu chvíli a na tom místě zkrátka neexistoval.\nTo je příklad toho, jak se něco stane skutečným nebo součástí naší reality, protože máme “důkaz” o jeho skutečnosti, nezávisle na tom, jak hloupé nebo vyloučené se nám to může zdát. Toto považuji za jádro našeho šílenství, tuhle naši neustálou potřebu vyžadovat o realitě důkaz, než ji za naši realitu skutečně přijmeme. Nebo tu větu můžeme významově obrátit. Toto je příklad našeho odmítání určitých realit, pokud “realita” nemůže být prokázána jako “skutečná”. Přemýšlejme o tom chvíli.\nUvědomte si, jak moc se spoléháme na ostatní, především nejrůznější autority, aby nám řekli, jestli je něco skutečné nebo ne. A pokud je nám řečeno, že to skutečné není, vypustíme to z našich hlav a naší reality stejným způsobem, jako jsem já vypustil strach ze svojí reality. Pokud je nám řečeno, že něco je “reálné”, věříme tomu prakticky bezvýhradně. “Zaútočili na nás, protože nenávidí naši svobodu; tak zavřete zobák a vraťte se do kolečka pro křečky.”\nVěděl jsem, že nepřítomnost strachu může být “reálná”, protože jsem ji právě zažil, stejně jako všichni víme, že naše chodidla se dotknou podlahy, když se ráno vyhrabeme z postele. Nikdy nepřemýšlíme o tom, že by tam podlaha být neměla, když automaticky spouštíme nohy dolů. Nepochybujeme o tom, protože to tam zkrátka je, je to skutečné a my jsme si tím naprosto jisti.\n“Důkaz” o této “realitě” je nám opakovaně podáván každé ráno. Nepochybujeme o něm, protože je “skutečný”. Tohle není pouhé intelektuální cvičení. V životě přistupujeme naprosto stejně k tolika věcem, a tak kolikrát uskutečňujeme něco, co by skutečné být nemuselo, pokud by nám nebylo řečeno, že to skutečné je. Všude, kam se podíváme, nám například říkají, že vysoko se tyčící zdi a vládnoucí síly nelze překonat a porazit. To není pravda, a přesto tomu drtivá většina z nás věří a dělá z toho “skutečnost”.\nTehdy jsem prostě přijal situaci, ve které neexistoval strach, stejně jako bych akceptoval, že pod nohama mám podlahu nebo že právě ležím na lékařském lehátku. Vytvořil jsem realitu tak, že jsem očekával její přítomnost, což není to samé jako doufat v její přítomnost nebo čekat, že strach zmizí. Strach jsem jednoduše neměl, protože neexistoval. Můžu vytvořit a posílit strach zevnitř, nebo se můžu rozhodnout to neudělat. Mám vnitřní sílu udělat strach “skutečným” nebo ne.\nNezkoušej. Dělej. Nebo nedělej.\nKdyž jsem se s touhle příhodou o týden později svěřil kamarádovi, nejdřív se smál, a pak řekl, že mu to připomnělo tu scénu z Hvězdných válek, ve které Yoda trénuje Luka. Luke nedokáže vyzdvihnout svůj starfighter z bažiny a Yoda ho peskuje poté, co Luke řekne, že to zkusí znovu. Yoda říká “Nezkoušej. Dělej! Nebo nedělej! Není zde žádné ‚zkusím‘!” Chápu, že použití téhle filmové hlášky zní tak trochu “mimo”, ale potřebuju nějak zdůraznit, že tenkrát zkrátka neexistovalo “zkoušet” nemít strach. Strach prostě nebyl. Neexistoval teď ani nikdy předtím. Vlastně jsem nepřítomnost strachu učinil tak “skutečnou”, že v tu chvíli doopravdy cítit strach by bylo popřením reality, protože nebyl strach, který by bylo možné cítit.\nNěkolik minut jsem se strachem experimentoval, vypínal a zapínal realitu strachu, až jsem měl pocit, že rozumím tomu, jak toho docílit. Doslova jsem se pohyboval mezi velkými bolestmi a téměř žádnými, pořád znovu a znovu. Bylo to velice surreální. Klíčem bylo předpokládat naprostou a absolutní zodpovědnost za svůj strach a jeho nepřítomnost. Neříkal jsem si “téhle situace se bojím” nebo “ten hřebík v mojí noze mě děsí”, protože já sám si určuju podobu svojí reality. Nic jiného vnějšího mě neovlivňuje. Já, a jedině já sám, ovládám sebe a svoji realitu. Jedině já mám na sebe vliv. Přijal jsem zodpovědnost za vytváření své vlastní reality. Nic jiného není zodpovědné za vytváření mé reality bez ohledu na to, jak nepříjemná je.\nVzpomeňte si, jak často přenášíme odpovědnost na druhé, když popisujeme naši realitu, především pokud jde o její emocionální část. Rozčiluješ mě. Naštvali mě. Potěšila mě. Rozzlobili mě rodiče. Ta nová vláda mě přivede do blázince. Z toho Klause jsem už vzteky bez sebe. V každé takové situaci se zříkáme zodpovědnosti za naši vlastní emocionální reakci. Proto může být naše reakce jakákoli, ale není to naše chyba. Ta druhá osoba nebo věc nás vlastní, což je synonymum pro “ovládá”, protože předáváme kontrolu nad svým emocionálním stavem. To nevyhnutelně vede k ovládání fyzickému.\nJediné, co může být, je jednoduché a absolutní porozumění nepřítomnosti strachu, bytí bez strachu. Například právě teď čtete tento text. Hlavou vám přitom neběží “Nechci se bát” nebo “Chci, aby ten strach zmizel”. Nepřemýšlíte o strachu, protože zkrátka žádný nemáte. Tento stav jsem ve svojí mysli vytvářel. Skoro mi to připadalo, jako kdybych měl vzadu v hlavě umístěný vypínač a páčkou pohyboval střídavě nahoru a dolů. Něco mi ukázalo, jak vytvořit alternativní realitu. A já, jakožto dobrý student, jsem následoval instrukce.\nNajednou vešel do místnosti chirurg a za ním v závěsu několik dalších lidí. Po deseti minutách zkoumání rentgenových snímků a mojí nohy, se ke mně, vzhledem k situaci s naprostou samozřejmostí, naklonil a předložil mi dvě možnosti. Můžou mě bleskově převézt na operační sál, rozříznout nohu vejpůl a vypreparovat ten tvrdý hřebík přímo zprostřed mojí kosti. To by znamenalo vystavit se riziku infekce, ale také dlouhé rekonvalescence, vzhledem k tomu všemu nevyhnutelnému řezání.\n“A nebo to můžeme vyřešit tímhle.” Otočí se a v jeho rukou jsou dvoje lesklé a krásně řemeslně vyrobené kleště, jedny větší a druhé o něco menší. Nemusel mi vyprávět, co s nimi hodlá udělat, protože to bylo docela jasné. Chtěl s nimi uchopit hřebík za hlavičku a vykroutit ho ven. Byl jsem trochu v šoku, že jedna možnost zahrnovala operaci a druhá pár kleští.\nZeptal jsem se na nebezpečí spojená s takovým vytažením hřebíku přímo na místě a on strávil několik minut povídáním o přetržení tepny a možném vykrvácení, zlomení nebo rozdrcení kosti, a dokonce natržení svalu. Shrnul to slovy “Nic zásadního”. Zeptal jsem se ho, co by sám doporučoval, a on vykouzlil široký úsměv a řekl “Já jsem tu, vy taky, jdem na to.”\nPo několika vteřinách přemýšlení jsem mu to odsouhlasil. Zeptal jsem mě, jestli chci injekci proti bolesti a já ji odmítnul s tím, že bolest mám pod kontrolou. Zeptal se mě znovu, podíval se na mě a pak už mlčel. Řekl jsem ale, že potřebuju minutu na přípravu, než doopravdy začneme. O chvíli později prohlásil, že je připraven a já našel ten vypínač vzadu v hlavě, o jehož existenci jsem se zrovna dozvěděl, a sepnul ho do stavu, ve kterém není strach přítomný, protože žádný neexistuje.\nOno “vyjmutí” bylo nakonec mnohem složitější, než sám očekával. Zhruba po minutě kroucení a tahání hřebíku, ne nepodobnému otevírání lahve vína, ho konečně bylo možné vytáhnout celý ven. Oba jsme (když už bylo hotovo) byli ohromeni, že jsem byl schopen přečkat zákrok, aniž bych hlasitě křičel bolestí, nebo mu druhý pár kleštiček vykopnul do hlavy. (Dnes, o pětadvacet let později, mám stále ještě schované rentgenové snímky i samotný hřebík a obojí pravidelně vytahuju, abych nezapomněl důležitou lekci, kterou jsem tehdy dostal.)\nTýden poté jsem byl u toho samého doktora na kontrole a při té příležitosti jsem se ho zeptal, jestli je během komunikace s pacienty a za takových podmínek běžně takhle nonšalantní, přímý a otevřený. Odpověděl, že ne, že normálně takový není a často o tom přemýšlel a říkal si, co ho to v tu noc popadlo. Řekl, že neudělal nic, co by se lišilo od standardního postupu, čímž myslel především možnosti, které v tu chvíli měl a které mi nabídl.\nAle když jsem se ho na to nepřestával ptát, prozradil, že mu situace po emocionální stránce připadala “odlehčená” a “bezstarostná” a že “cítil” (pamatuju si, že měl v tu chvíli zmatený výraz v obličeji), že by se měl chovat stejně. Vypadal upřímně překvapený tím, co zažil. To zní docela jako koncept zrcadlení, kdy během rozhovoru zrcadlím pohyby druhého člověka nebo on zrcadlí moje – například když si zkřížím paže na hrudi, osoba sedící naproti mě často udělá to samé.\nTen chirurg nevědomě zrcadlil můj nedostatek strachu a klidné vystupování. Nenakráčel do krizové situace. Vytvořil jsem v něm alternativní realitu, jen protože byl mojí realitě vystaven. Toto je část dynamiky stádního chování na individuální úrovni. Pochopení konceptu zrcadlení je důležité, protože to může být používáno jako zdroj síly a inspirace, když se snažíme lidi okolo sebe vzchopit nebo u nich naopak hledáme podporu.\nZřejmým důvodem vyprávění tohoto příběhu je ilustrovat čtenáři, jakou moc má víra nebo uvědomění si “pravdy” nebo “reality”. Ještě přesněji to můžeme vyjádřit jako pochopení síly, kterou jsem kdysi měl a kterou v sobě stále mám, s jejíž pomocí jsem vytvářel alternativní realitu (v tomto případě nepřítomnost strachu) nebo měnil realitu, ve které jsem se nacházel. Co mi pomohlo věřit, že alternativní realita připadá v úvahu, bylo pouze to, že jsem ji už předtím zažil, když strach na těch pár minut zmizel.\nJe důležité si uvědomit, že to, jestli jsem předtím prožil chvíli bez strachu nebo ne, neznamená, že bych nemohl vytvořit nepřítomnost strachu teď nebo později. Tento “důkaz” neměl s alternativní realitou nic společného kromě vybudování přesvědčení v mojí hlavě, že tato alternativní realita by mohla být “skutečná”, a tedy že bych ji mohl uskutečnit. Víra byla tou aktivní složkou, nikoli důkaz. Ta síla tam byla a vždycky bude. My se jen rozhodujeme ji buď využít nebo nevyužít.\nNáš strach je zcela pod naší kontrolou, protože my z něj děláme skutečnost. Nikdo nás nestraší a neděsí, my sami se bojíme a máme strach. Jsme pouze vystavováni okolnostem, za nichž jsme naučeni propadat strachu, jakožto odpovídající emocionální reakci. Porozumění příčině všech našich strachů je klíčem k vypořádání se s nimi, stejně jako chápeme, že síla naší měny je přímo závislá na naší emocionální odezvě vůči ní.\nJak řekl Albert Einstein, “Realita je pouze iluze, ačkoli velmi vytrvalá.” Iluze, která vypadá tak “skutečně”, že jsme naprosto očarováni její formou a funkcí. Nikdy nezpochybňujeme, že by něco nemělo být skutečné, že by něco mohlo být iluzí. Používáme ta samá slova, abychom popsali dům, kámen, ale i naše city a emoce. Jde o něco “skutečného”, čistě díky našemu doslovnému a naprostému přijetí takové skutečnosti.\nSchopnost naší mysli stvořit tuto iluzi se vší parádou, v detailu a hloubce, je natolik ohromující, až věříme, že realita, kterou vytváříme, je “skutečnější”, než to, co ji ve skutečnosti vytváří – naše vědomí, naše mysl, naše duchovní bytí. Bohužel se příliš ztrácíme v nekonečném hledání “důkazů” pro naši každodenní realitu, která je tvořena námi, a snažíme se tak vyvrátit moc tvůrce naší reality, naši vlastní instinktivní a přirozenou sílu. Pleteme si ukazování prstem na měsíc s měsícem samotným.\nWelcome To the Insane Asylum - Making Reality Fresh Daily - Chapter 4


So 12.2.2011 (17:00) - Ne 13.2.2011 (6:59)\nDalší z večerů Culture move se tentokrát zaostří na oblast Blízkého východu, především území Palestiny.\nVýstava v kavárně: CARLOS LATUFF – průřez tvorbou brazilského karikaturisty\n17:00 – 19:00 film Bil'in Habibti\n19:00 - 20:00 - Majed Abusalama, aktivista a novinář z Gazy\nMajed Abusalama je palestinský novinář a fotograf, původem z pásma Gazy. Kromě práce v celé řadě novin, časopisů a internetových médií (například www.gazareporting.com) působil v několika projektech zaměřených na mládež – například jako koordinátor palestinské sítě skupin pro mladé, kterou spoluzaložil. Podílel se i na produkci několika dokumentárních filmů, s cílem poukázat na porušování lidských práv v Palestině a spoluorganizoval zahraniční delegace a konvoje do Gazy.\n20:00 – 21:00 přednáška - Lowkey a Shadia Mansour\n21:00 - ????? diskuze s přednášejícími\n* politic rap world beats stage:\n– britský rapper iráckého původu, aktivní v protiválečném hnutí a v hnutí za ukončení okupace Palestiny. Kromě jiného absolvoval přednáškové turné s Normanem Finkelsteinem a Jodym McIntirem (českému publiku známý například z videa z demonstrací proti zavádění školného na britských univerzitách). Při cestě do Palestiny v roce 2009 byl izraelskými úřady zadržen na letišti v Tel Avivu a deportován zpět do Velké Británie.\nSHADIA MANSOUR http://www.myspace.com/shadiamusic\npřezdívaná “první dámou arabského hip hopu“, je zpěvačka palestinského původu narozená ve Velké Británii. Její hudba se zaměřuje na Blízký východ a na okupaci Palestiny, sama o ní říká, že je to „hudební intifáda, hudební povstání“. Shadia nedávno absolvovala turné po Západním břehu.\nABU, YUKIMURA, DREAD I\n* second clasic world music stage:\nPřednášky a výstava jsou zdarma. Hudební produkce je do 21:00 za 70,- po 21:00 za120,-\nKH_B --- 20:32:31 27.1.2011\nBARULE --- 13:46:52 26.1.2011\nDEAFEKT z RADIOBUFERA\nTHOMEKOID --- 10:11:30 26.1.2011\nBASTOCH --- 0:28:38 26.1.2011


Bulova - americká značka českého původu :: Hodinky\nÚvodní stránka | Bulova - americká značka českého původu\nBulova - americká značka českého původu\nBulova, když uslyšíte poprvé tuto značku hodinek asi vás napadne nějaké spojení s Ruskem, leč pravda je překvapivě jiná. Značku Bulova založil imigrant z Čech Josef Bulova, který z tehdejšího Rakouska-Uherska utekl za lepším životem do Spojených států Amerických, kde v roce 1875 Bulova pod jeho rukama vznikla. Určitě je zajímavostí, že mladému muži bylo v době emigrace pouhých devatenáct let. Poptávka po hodinkách českého dobrodruha rostla a s ní i zisky, a tak mohla být ve švýcarském městě Biel založena pobočka pro výrobu hodinek na evropský trh. Od roku 1923 má firma současný název Bulova Watch Copany.\nUrčitě stojí za poznámku, že televizní spot společnosti Bulova se stal první televizní reklamou na světě. Krátký spot, který je dodnes k vidění na youtube zobrazuje mapu Spojených států do kterých je stylizován ciferník hodinek Bulova s nápisem watch time přičemž mužský hlas dodává úderný slogan „American runs on Bulova Time“. Reklama se vysílala před baseballovým utkáním v roce 1941, které si jistě tehdejší mediální propagátoři nevybrali náhodně, jelikož je baseball dodnes v USA velice populárním sportem na který se v TV dívají miliony diváků. Bulova též aspirovala na první hodinky, které se budou procházet po měsíci, leč i přes její velkou snahu si nakonec Buzz Aldrin vzal hodinky Omega Speedmaster Profesional. V roce 2008 firmu koupil japonský koncert Citizen.\nVelice neotřelý a nadčasový design má automatický chronograf Bulova v naší nabídce, který se stal horkou novinkou června. Jedná se dnes již o starožitný kousek, který má jistě i investiční potenciál. Tento model pochází z druhé poloviny sedmdesátých let, přesto o něm nelze říci že vzbuzuje na první pohled retro charakter, naopak chronograf působí nadčasovým a moderním dojmem. Strojek chronografu je švýcarský automat značky Valjoux 7750. Hodinky mají nově pozlacené pouzdro. Pozlacené jsou také indexy 1,2,4,5,7,8,10,11 a obruče menších ciferníků, které zobrazují minuty, sekundy a hodiny. Jak jsme si nedávno popisovali, je možno takové hodinky vybrat jako doplněk k outfitu jehož součástí budou zlacené manžetové knoflíky a výrazná zlacená přezka opasku. Řemínek hodinek je z kvalitní telecí kůže se vzorem, který připomíná hadí kůži. Tento červenohnědý odstín tvoří spolu se zlaceným pouzdrem harmonický celek a jistě každý muž najde ve svém šatníku podobnou barvu opasku, který bude barevně ladit k luxusně vyhlížejícímu řemínku.


Pupínek mezi nohama - Diskuze - eMimino.cz\nPupinek mezi nohama\nDobrý večer, udělal se mi pupinek na vagine vypadá to jako beďous může mi někdo říct čím to je na kožní jsem byla jsem těhotná 27tt.. Pan doktor říkal že to je něco co by se dalo vyroznout ambulantně jeden čas zmyzel a teď se zase objevil děkuji za odpovědi pokud s tím má někdo skusenosti\nTak prakticky víš co to je, víš jak se toho zbavit tak jakou radu by jsi chtěla?\nU lékaře jsi byla… chytřejší asi nebudeme. A ta čeština to je fakt šílené… tolik hrubek.\nMůže to být i zarostlý chlup. Ty umí potrápit víc než dost.\nA co ti máme poradit když u doktora už jsi byla?\nProstě ti tam zarostl chlup, co chceš radit. Jinak to není pupínek na vagině, ta je uvnitř těla. K češtině se vyjadřovat nebudu…\nFoto, foto, foto!!! Jinak ti tu neporadíme.\n@Ann000 bože, do školy jsi chodila někdy?\nNeblbni, nebo ho sem fakt dá\nzase nemusíme vidět všechno.\nUrčitě ano, ale na češtinu a na biologii chyběla\nSvědění a pupínky po očkování proti Covid


Jenproholky.cz » Štědrý Justin Bieber opět ukázal své zlaté srdce!\nŠtědrý Justin Bieber opět ukázal své zlaté srdce!\nI když je Justinův mediální obrázek dost pošramocený nejrůznějšími skandály, Beliebers mohou být pyšní!\nJustin objíždí svět se svým megaúspěšným turné Purpose. Když zrovna někde nepaří, tak na svých sociálních sítích sdílí fotky ze svého aktivního života – skateboarding, basketbal, hokej – to je jeho! Tím inspiruje mladé lidí k tomu, aby svůj život prožívali aktivně. To ale není vše pozitivní, co Justin dělá 🙂\nBez nějakého velkého humbuku okolo tenhle expřítel Seleny Gomez předvedl krásné gesto! Nejen, že se potkal s rodinou, jejichž dítě bojuje se zákeřnou chorobou, ale také daroval tolik potřebné peníze.\nO tom, jak skvělý je vliv celebrit na jejich nemocné fanoušky, nemusíme popisovat. Je úžasné vidět to štěstí v očích nevyléčitelně nemocných dětí, když se potkají v nemocnici se svým idolem. Ať už jde o Taylor Swift, Eda Sheerana, nebo Selenu Gomez – je jedno, jaká celebrita pomáhá, je důležité, jaký to má efekt.\nDítě, které s podobnou zákeřnou chorobou bojuje, si užilo jeden z nejkrásnějších dnů v životě. Justin si s ním hrál, opravdu se mu věnoval, hrál na bicí a zarapoval si s tatínkem. Aby toho nebylo málo, tak rodině věnoval $50,000. Ještě nějaký hate na Justina? Zkuste se zamyslet, jestli vám opravdu tento člověk stojí za to, abyste mu nadávali 🙂 (a to platí i o jiných celebritách)


Plážové hotely a ubytování - Santa Domenica | Hotels.com\nna pláži hotely ve městě Santa Domenica\nPlážové hotely ve městě Santa Domenica\nJaké jsou plážové hotely v destinaci Santa Domenica?\nKdyž už se vám stýská po moři a pláži, je čas vyrazit do destinace Santa Domenica. Ať se chystáte sbírat škeble na pláži, nebo se procházet podél pobřeží, toto město je ideální pro všechny, kteří by se chtěli ubytovat u vody. Navštivte hlavní turistické atrakce tohoto města, mezi něž patří Pláž Riaci a Pláž Formicoli. Když vyhledáváte top hotely v destinaci Santa Domenica na Hotels.com, snadno si můžete rezervovat ubytování nedaleko od oblíbených turistických zajímavostí. Nezáleží na tom, jaký hotel hledáte. Destinace Santa Domenica nabízí mnoho ubytovacích zařízení různých kategorií, ze kterých si vybere každý.\nKteré plážové hotely najdete v destinaci Santa Domenica?\nHostinec na pláži ve městě Ricadi


Smrk pupeny tinktura z divoce rostoucích stromů BIODRUŽSTVO.CZ\nTinktury Biodružstvo / ČR\nTinktury Incapharm / Peru\nSmrk pupeny tinktura\nPodpora lidského organismu v oblasti: dechové ústrojí - klouby a kosti.\nTradiční užití byliny najdete v našem herbáři.\nSmrk užíváme při nachlazení, kašli, bronchitidě, rýmě. Ovlivňuje odkašlávání, uvolňuje a ředí sekret usazený v dýchacích cestách.\nJednodruhová tinktura z čerstvých pupenů smrku divoce rostoucího stromu v oblasti Brd. 100% přírodní báze bez chemie, konzervantů a dochucovadel. Baleno ve skleněné hygienické lékovce s kapátkem pro snadné a přesné dávkování.\nVyrobeno dle principů gemmoterapie zaručující optimální množství minerálů, vitamínů, hormonů, enzymů a ostatních cenných látek. Pupeny připravené formou lihoglycerinových macerátů stimulují vylučovací orgány, působí očistným způsobem a usnadňují detoxikaci organizmu.\nSložení: lihoglycerin, čištěná voda, smrk čerstvé pupeny.\nUžívání: 1 kapka na 1 kg tělesné hmotnosti denně ve 2-3 dílčích dávkách.\nUžitá část byliny\nLihoglycerin, čištěná voda, extrakt z pupenů byliny\nPočet produktů skladem 10 ks\nČerný rybíz pupeny tinktura\nPodpora lidského organismu v oblasti: imunita - nervový systém - ledviny - kůže - oběhový systém - dechové ústrojí - klouby. Tradiční užití byliny najdete v našem herbáři.\nLíska pupeny tinktura\nPodpora lidského organismu v oblasti: ledvinové ústrojí - oběhový systém - plicní ústrojí - nervový systém - játra. Tradiční užití byliny najdete v našem herbáři.\nPampeliška kořen tinktura\nPodpora lidského organismu v oblasti: jaterní systém - ledvinový systém. Tradiční užití byliny najdete v našem herbáři.\nPodpora lidského organismu v oblasti: nervový systém - svalstvo - oběhový systém. Tradiční užití byliny najdete v našem herbáři.\nCopyright - Biodružstvo.cz 2017-2019


Úsporné osvětlení s efektem plamenu |\nÚsporné osvětlení s efektem plamenu\nŽárovka LED Flame Light\nLED žárovka, která imituje světlo ohně vytvoří romantická zákoutí nejen doma, ale třeba i na terase. Žárovku je možné použít do klasické lampy, ale sk... celý popis\nLED žárovka, která imituje světlo ohně vytvoří romantická zákoutí nejen doma, ale třeba i na terase. Žárovku je možné použít do klasické lampy, ale skvěle bude vypadat i ve venkovní lucerně. Na první pohled totiž nikdo nepozná, že se jedná pouze o imitaci skutečného plamene.\nŽárovka svítí třema typy světla, mezi kterými lze přepínat vypnutím a zapnutím vypínače.\nV provedení žárovky teplé bílé, bude dokonale simulovat plamen hořící svíčky, který nikdy nezhasne. LED žárovka s plamenovým efektem je příjemná jako dekorace k večernímu grilování, oslavě, či k romantické večeři.\nMůžete se kochat uklidňujícím plápolavým pohybem a nemusíte se bát požáru z hořící svíčky.\n3 druhy osvětlení: hořící plameny, blíkání, svícení\nrozměry žárovky: výška 15 cm x průměr 6,5 cm\nnapájení: 230 V - 260 V\nbarva žárovky: bílá\nbarva osvětlení: kombinace oranžové/červené/žluté\núspora oproti klasickým žárovkám: až 90%\nživotnost: až 25 000 hodin


Byty 5+kk na prodej Hlavatce | Eurobydleni.cz\nAktuální nabídka byty 5+kk na prodej Hlavatce denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 5+kk na prodej Hlavatce než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 5+kk na prodej Hlavatce se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 5+kk na prodej Hlavatce neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 5+kk na prodej Hlavatce právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 5+kk na prodej Hlavatce\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 5+kk na prodej Hlavatce, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 5+kk Hlavatce, a to byty 5+kk na prodej Hlavatce, pronájem bytu 5+kk Hlavatce, dražby bytů 5+kk Hlavatce.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej bytů 5+kk Hlavatce nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Hlavatce, prodej bytů Hlavatce, pronájem bytu Hlavatce, dražba bytu Hlavatce.\nDalší lokality v okolí byty 5+kk na prodej Hlavatce\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 5+kk na prodej Hlavatce, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 5+kk na prodej Hlavatce. Určitě lépe naleznete byty 5+kk na prodej Hlavatce, který hledáte.


Kudlanka - SVATOJÁNKOVÉ\nVenku se vedro nedá přes den přežít. Se psem raději vypadnu brzo ráno, kdy ještě slunce negriluje, před devátou jsme doma, zavřeme okna, zatáhneme žaluzie a bydlíme. Ven jdeme na delší dobu zase až večer, kolem desáté hodiny. Nikde nikdo, trochu povlává větřík, je snesitelných 25°C a pomalu se stmívá.\nProcházíme lesíkem na Chlumci a já najednou před sebou vidím malé světýlko, blikne, zhasne a znovu se rozzáří. Hele, opravdická světluška. Vlastně světlušák, holky lítat neumí. Broučánek pilně kroutí dynamkem, aby rozsvítil žárovčičku na prdýlce. Je tam sám, jeden, jediný.\nTo malinké světýlko ve mně probudilo vzpomínky na dětství. Narodila jsem se začátkem června, snad v nejkrásnějším měsíci. Na mé narozeniny v naší ulici rozkvetly akáty a hned po nich se rozvoněly lípy u vinohradské vodárny. Ve škole už se moc neučilo, známky napsané, byl čas školních výletů a já se nemohla dočkat prázdnin.\nTěšila jsem se na tábor, každý rok jsem jezdila do Kořenova v Jizerkách, později do Raspenavy u Frýdlantu. (Už dávno neprožívám cestovní horečku, to rozechvění před cestou, kdy nemůžete dospat, obavy, že třeba onemocníte a nikam nepojedete, tak ty už jsou dávno pryč.) Někde tam jsem snad naposledy viděla svatojánky. Chytali jsem je do krabičky od zápalek, aby se nám nakonec kouzelná světluščí víla vždy do rána proměnila v ohyzdného brouka.\nJe sobota 24.6., den sv. Jana Křtitele, po kterém jsou u nás svatojánci pojmenovaní. A tak když padla tma, šla jsem se znovu podívat na okraj Chlumce. Už tam nebylo jenom jedno světýlko, ten jeden světlušák - to byl jenom průzkumník a organizátor broučího happeningu, plánovaného na sobotu.\nA tak na svůj den, na kraji lesa, svatojánkové prováděli akrobatické kejkle ve vzduchu. Kroužili ostré zatáčky, následovaly vývrtky i výkruty a střemhlavým letem k zemi ukončovali svůj výstup. Jejich holky, zdola z trávy, tomu přihlížely a pilně jim k tomu svítily.\nKrásné léto všem přeje\nmojemu Svatojánkovi bylo v sobotu 20. Toto letí. Tak si ten konec června ještě pěkně užijte.\nčerven 26, 2017 10:11\nže každej, kdo se jako dítě setkal s Karafiátovejma Broučkama, už z nich bude celej život paf :-) Dětem i neteři jsem, když byli mrňaví, vyřezal svatojánky ze dřeva a do packy jim dal svítíci diodu, jako lucerničku. Zapínala se vypínačem - páčkou místo nosu. Byla to jejich nejmilejší hračka a každýmu sedí v pokojíku ještě dnes.\nDíky deeres, tohle's napsala moc hezky.\nčerven 26, 2017 12:44\nJako malá jsem měla jenom pár knih a jedna z nich byla pohádka o broučcích od Jana Karafiáta. Bylo to jedno z prvních vydání,zděděné po tátovi a nejspíš si v ní četla i jeho máma. Bez ilustrací, nebyl v ní ani jeden obrázek.\nVe třetí třídě naše učitelka vymyslela mezi spolužáky výměnnou knihovnu a Broučky jsem už nikdy neviděla. Kniha zmizela mně stejně, jako zmizely roje světlušek, které jsem v dětství vídala. Důvodem proč jich má být tak málo, je prý všudypřítomný světelný smog a sucho.\nčerven 26, 2017 16:13\nTak já zažívám roje světlušek : Krakonoš\nkaždý léto. Nevěřím, že by na ně mělo vliv sucho - letos tu je nejhorší sucho za všecky ty roky, co tu jsme, a je jich požehnaně, víc než minulý roky. Asi se držej dál vod měst. Maj rozum.\nčerven 26, 2017 20:26\nDEERES : doktor\nDEERES k létu patří sluníčko,voda a pohoda.Všem Kudlákům i Kudlinkám přeji všeho vrchovatě.My bude letní prázdniny s naším broučkem ,devítiletým broučkem na vodních plochách Českého ráje. AHOJ !\nčerven 27, 2017 12:59


eská veejnost a její pístup k volbám - PDF\nDownload "eská veejnost a její pístup k volbám"\n1 Vyšší odborná škola publicistiky, Praha eská veejnost a její pístup k volbám Josef Mašek Kontakt: I. roník VOŠP, Sociologie Pednášející: PhDr. MgrTh. Jií Vymazal, CSc , Praha\n2 Úvod Zvolené téma eská veejnost a její pistup k volbám jsem si vybral v ješt doznívající atmosfée listopadových krajských a senátních voleb. Chtl jsem se dozvdt více o tehdy v médiích tolik diskutovaném tématu postoji eských voli. Práce je dle zadání sestavena ze tí základních ástí. V první se soustedím na sta Blanky ehákové Pedasné volby 1998: Volební chování rzných skupin voli uveejnné v Sociologickém asopise. Další ást práce obsahuje krátké anotace dalších knih a text. Závrená ást práce v bodech nastiuje teze možné práce na vybrané téma. Rozbor stati eháková Blanka: Pedasné volby 1998: Volební chování rzných skupin voli. Sociologický asopis, 1999, ro. 35, str Autorka textu Blanka eháková je vdeckou pracovnicí Sociologického ústavu Akademie vd eské republiky. Ve své vdecké innosti se vedle problematiky píjmových nerovností soustedí práv na promny vztahu mezi sociální tídou a volebním chováním. Abstrakt: Sta se zamuje na volební chování nejrznjších sociálních a demografických skupin v pedasných volbách v roce Na základ výsledk pedvolebních przkum v letech 1996 a 1998 porovnává volie pravice a levice. Druhotn pak pojednává o voliích stran tzv. levého kídla (SSD a KSM) a následn je porovnává s volii stedo-pravého kídla (ODS, US, KDU-SL). Na závr se sta zamuje na zmny vycházející z výsledk voleb v roce 1996 a studie zmn voli levice a pravice. Porovnává nejrznjší skupiny v adách voli SSD a ODS. Úvod stati se vrací do roku 1996 a ve strunosti rozebírá výsledky tehdejších voleb. Neekan velký úspch SSD tehdy znamenal politický pat. Volii od pravicových stran pešli více doleva. Mezi stranami tehdejší vládní koalice byl navíc zaznamenán posun sympatií nkterých oban od ODS ke KDU-SL. Další odstavce popisují povolební vývoj, který pozdji pivedl politickou scénu až k pedasným volbám. Boj pravice s levicí nebyl v té dob jediným. Velké spory vely rovnž uvnit vládní koalice. Problémy s financováním tém všech parlamentních stran a stále se zhoršující ekonomická situace zapíinila nespokojenost znané ásti voliské základny. Volební preference pravicové ODS klesaly (Dle odpovdí na otázku: Koho byste volil(a), kdyby byly píští týden volby) a naopak levicová SSD si s každým novým przkumem veejného mínní polepšovala. Zajímavostí mže být, že zatímco mezi preferencemi ODS a SSD bylo znatelné pelévaní hlas, volební preference KDU-SL a ODA se vyvíjely zcela #"' ( &\n3 samostatn, pevážn pouze v pímé závislosti na aktuálních kauzách a postojích tchto dvou stran. Ve chvíli, kdy spory uvnit vládnoucí koalice vyvrcholily proslulým sarajevským atentátem a dosavadní lenové ODS se rozštpili na dva proudy (ODS a nov vzniklou stranu Unie Svobody) dospla politická situace k pedasným volbám. V tomto okamžiku zaíná hlavní tžišt textu Blanky ehákové. Text si všímá, že výrazný posun doleva se udál v rzných úrovních sociálních i demografických skupin. Nejvtší posun byl zaznamenán u starších roník s malými píjmy a nižším vzdláním. Autorka pipomíná, že toto platilo již pi volbách v roce K dalším zjištním patí, že naopak skupina voli mezi lety s vysokoškolským vzdláním, nebo psobícími jako živnostníci a podnikatelé žádný posun nezaznamenala. Další ásti textu v pehledném souhrnu porovnávají volie rzných politických stran (volii SSD vs. KSM, ODS vs. US, KDU-SL vs. ODS a US). V závru poté dostáváme sumarizaci typických skupin voli jednotlivých politických stran. Sta je psána srozumitelným jazykem, kterému bezproblémov porozumí i ti, kteí psobí mimo obor. Anotace dalších titul Machonin Pavel: Výzkum postoj obyvatelstva po volbách do krajských zastupitelstev v eské republice 2000 (pracovní text první znní). Sociologický ústav akademie vd R. Praha Analýza výsledk povolebního výzkumu koncipovaná jako jeden z test uplatování rzných strategií transformace eské spolenosti. Pináší relevantní poznatky. Šubrt Jií a kolektiv: Kapitoly ze sociologie veejného mínní. Teorie a výzkum. Karolinum. Praha Kniha je souborem odborných text celé ady autor. Volebním výzkumm je vnována ást Jana Herzmanna na stránkách Klíma Michal: Volby a politické strany v moderních demokraciích. Radix. Praha Autor knihy, profesor pednášející na Vysoké škole ekonomické v Praze, asto píše tituly urené studentm politologie a sociologie. Mezi takové patí i tento. Vedle porovnání rozložení hlas v zemích Evropské unie a dalších popis chodu rzných typ voleb se okrajov zamuje i na chování voli samotných. $"' ( &\n4 Klíma Michal: Kvalita demokracie v eské republice a volební inženýrství. Radix. Praha Kniha je rozdlena do nkolika ástí první polovina akcentuje situaci v R, druhá pak reformu ve Velké Británii. Klíma ve svém díle píliš nesouhlasí s hledáním ideálního politického systému, který by pekonal rámec zkažené a híšné spolenosti". Vlachová Klára, Matj Petr: Krystalizace politických postoj a politického spektra v eské republice. Sociologický asopis, ro. 34. str Jak se mnily politické postoje v rozmezí Pesuny volistva mezi levicí a pravicí. Vlachová Klára, Matj Petr: Role politicky relevantních hodnot ve volebním rozhodování v eské republice. Sociologický asopis, ro. 34. str Odhalení existence hodnotov založených dimenzí: levice-pravice, povinnosti vlády, Nejvíce relevantních politických postoj se u nás váže práv k dimenzím levice vs. pravice. Matj Petr: Volbami se testují ideologie, nikoli vdecké teorie a hypotézy. Sociologický asopis, 1999, ro. 35, str Jak volii pijali tzv. opoziní smlouvu? Machonin Pavel, Gatnar Lumír: Sociologie, volby a naši kritikové. Sociologický asopis, 1999, ro. 35, str Diskuse k materiálu o vývoji chování v letech Kostelecký Tomáš a ermák Daniel: Vliv teritoriáln specifických faktor na formování politických orientací voli. Sociologický asopis, 2004, ro. 40, str Jsou rozdíly v politických postojích podle region? Autorova odpov v této stati vychází ze 4 výzkum provádných v zcela rozdílných regionech R. Osnova práce v bodech (základní teze) V závrené ásti textu shrnuji základní teze, které vycházejí z již uvedeného výtu zdroj. Nkteré údaje jsou vztaženy k minulým letm (pevážn ) a proto se od dnešní situace pravdpodobn mohou mírn lišit. - Volební chování (volba) bývá úzce souvislá s aktuální ekonomickou situací, resp. tím jak tuto situaci vnímají sami volii. - Krize v bankovním sektoru a narstající nezamstnanost dává prchod levicovým smrm. - Naopak stabilita (cítí-li ji sami obané volii) obrací volební preference smrem ke stední až pravicové ásti politického spektra.!"' ( &\n5 o Tato situace výrazn nastala nap. v roce 1997, kdy se postkomunistická transformace dostala do kritického stavu. Dalšímu prohlubování krize zabránilo zastavení rozevírajících se nžek (údaj k roku 2000) - Podle oekávaného významu voleb se liší i celkový objem hlas pro menší (neparlamentní) strany. - Typický voli pravice (velmi zjednodušeno): vysokoškolák, pípadn i lovk s nižším dosaženým vzdláním, pokud spadá do kategorie self-employed tedy živnostník, podnikatel lovk zamstnávající sám sebe. - Typický voli levice (velmi zjednodušeno): Starší roníky, lidé s nižšími píjmy, s nižším dosaženým vzdláním. - Typití volii souasných parlamentních stran jsou pak tito: o ODS : muž i žena, let, vtší msta, vyšší vzdlání, selfemployed o US : muž i žena, let, univerzitní vzdlání. o KDU-SL : spíše žena, ímsko-katolické vyznání, základní vzdlání, menší a malá msta a vesnice. o SSD : let, kvalifikovaný pracovník zamstnanec, stedn velká msta. o KSM : Dchodce, nižší dosažené vzdlání, malá msta a vesnice. - Srovnání voli uritých stejn i podobn politicky orientovaných stran: o SSD x KSM : Volii SSD mají vyšší vzdlání, oproti volim KSM jsou mladší a z vtších mst. U mladších roník je SSD vnímána jako moderní levicová strana, kdežto KSM je pisuzováno píliš populismu. o ODS x US : Volii ODS jsou astji self-employed. Volii US mají astji univerzitní vzdlání. o KDU-SL x ODS, US : Lidovecká strana je výrazn atraktivnjší pro ženy, obany s ímsko-katolickým vyznáním, obany z menších mst nž u ODS a US. Volii KDU-SL jsou také astji starších roník. - Od roku 1998 provází naši politiku patové situace generující neplnohodnotn fungující vlády. - Chování dle sociální skupiny voli (nikoli dle sociálních tíd, užívaných v moderní sociologii) o Dlníci mají tradin sklon k levici. Lidé v rutinních nemanuálních profesích smují ke stedu, odborníci preferují pravici. - Chování dle vku: o Preference levice nerostou s vkem, by by se tak možná nabízelo. o Diferenciace chování dle vku je patrnjší u žen. o Mladí jsou více než staí pitahováni novými politickými stranami. o U pravicového volie nad 59 let asto vítzí KDU-SL. )"' ( &\n6 - Chování dle pohlaví: o Z pravicových voli dávají ženy KDU-SL pednost ped ODS a US. U muž je tomu naopak. - Chování dle regionu: o ada KSM SSD KDU-SL US+ODS je zcela úmrná potu voli dle velikosti sídla (od vesnice po velkomsto). o Skladba volistva se liší i podle region, což je dáno demografickou situací i pevažujícími zpsoby obživy v daných regionech. &"' ( &\nTURISTIKA VENKOVSKÁ. v Rakousku, Èeské republice a Francii Koncept, aktivity a vzdìlávání. VENKOVSKÁ v Rakousku, Èeské republice a Francii\nVENKOVSKÁ v Rakousku, Èeské republice a Francii Tato publikace vznikla za podpory projektu Vzájemná výmna informací a pedávání praktických zkušeností v oblasti venkovské turistiky. Tento projekt byl realizován


Preview EXM: 1. kolo\n18 zář 2020 • 3 min read\nV sobotu 19. září se roztočí volejbalový extraligový kolotoč. Do prvního kola bylo připuštěno hned osm týmů. Čtyři mančafty si budou muset na první zápasy, z důvodu covidových karantén, ještě počkat.\nSKV vs. Dukla\nJiž s jistotou můžeme říct, že první extraligové body, alespoň ty na hřišti, padnou v Ústí nad Labem, které přivítá Duklu Liberec již v pět hodin. Ostatní zápasy začínají v šest. Jde prakticky o opakování loňského prvního kola extraligy, které se ale odehrálo v opačném gardu. Ústí nad Labem tehdy vstoupilo neohroženě do utkání a liberecká hala musela překousnou první prohraný set. Zápas nakonec domácí otočili a vyhráli 3:1, ústečtí ale dokázali dvakrát vzdorovat a k vidění byly vyrovnané koncovky třetího a posledního setu.\nJaká bude situace letos? Do Ústí se vrací starý známý Bartůněk a tým se až tak neproměnil. Oproti tomu v Dukle proběhla velká obměna. Navíc nahrávač Kovalčuk se připojil k týmu na poslední chvíli. Jak vstoupí favorit do extraligy? Jestli chce pomýšlet na mety nejvyšší, bude muset hned od začátku sezony tlačit na pilu. Co se týče vzájemné bilance, tak Dukla je již pět let nekompromisní. Z poslední výhry se radovali Ústečtí 31. října v roce 2015. Z tohoto pohledu by měly být všechny trumfy na straně Dukly.\nBrno vs. Praha\nKdo je v zápase favoritem? Praha. Na papíře ano. Tým s mistrovskými ambicemi ani nemůže jinak. Soupeřem v prvním kole české volejbalové extraligy ale bude nepříjemný oponent z Brna. Vždyť i loni v nedohrané sezoně skončili volejbalisté z jihomoravské metropole na třetím místě. Hned dvě příčky před pátou Prahou. V Praze řešili po sezoně celou situaci několika přestupy, přišel Nahrávač Janouch a v týmu se objeví hned několik nadějných srbských hráčů. Oproti tomu Brno opět bude sázet spíše na vlastní líheň.\nOba týmy řeší hned na začátku několik zraněných v týmu. Je otázkou, kdo všechno se dá do začátku ligy do pořádku a nastoupí silnější do prvního kola. Výhodou Brna je, že oproti Pražskému celku nemuseli řešit žádné potíže s karanténou.\nKarlovarsko vs. Příbram\nPříbramští kocouři cestují na úplný západ republiky, kde je čeká neoficiální mistr uplynulé sezony. Loňskou sezonu oba týmy končily v dobré formě a hádejte, kde vyhrála Příbram v předposledním kole. Právě na palubovce Karlovarska. Ve Varech nemuseli řešit v přípravě karanténu a povedlo se odehrát několik přátelských utkání. Oproti tomu příbramští Kocouři neměli tolik příležitostí a celý tým si také musel projít karanténou. Bude to znát na výkonech týmu?\nNa druhou stranu Vary se nemůžou nijak rozhlížet a shovívavě přihlížet na problémy soupeře. Bude nutné sbírat všechny potřebné body a neustále se držet co nejvýše v tabulce. Protože je potřeba myslet na možnou situaci, že soutěž bude ukončena po první polovině a nebo jiná náhradní varianta a každý bod může hrát ve výsledku velkou roli.\nOstrava vs. Kladno\nDost možná papírově nejvyrovnanější zápas by se měl odehrát v neděli. Alespoň co se týče loňských výsledků. V lize se pokaždé hrál ve vzájemném zápase vyrovnaný pětiseťák a pokaždé se radovali hosté. Bude se podobný scénář opakovat i letos?\nBěhem přípravy museli Kladenští řešit problémy se zraněním nahrávače Ondřeje Fortuníka. Kladenským se povedlo angažovat Slováka Filipa Palguta, kterého čeští fanoušci znají z účinkování v Příbrami a po dramatickém přestupu i z Jihostroje. Jak se to podepíše na souhře? Uvidíme v neděli.\nPrvní kolo je konečně tady. Letošní příprava byla asi ta nejpodivnější za celou historii volejbalu. Některé týmy odehrály absolutní minimum zápasů a až s prvním kolem se často odkryjí karty, jak na tom kdo ve skutečnosti je. A BezTečí bude u toho s vámi!\nKapitánkou A-týmu KP Brna bude v sezóně 2020/21 Hana Judlová. Do Králova Pole přišla Hanka z Plzně, kde se volejbalu věnovala od svých devíti let. Naplno se tato blokařka\nMartin Mach 18 zář 2020 • 4 minut čtení\nRád hraji výš, než jsou očekávání ostatních\nSestavu VK Ostrava zasáhla velká vlna změn. Jaké jsou cíle do nového ročníku, a proč už ho neuvidíme na palubovce, nám prozradil Honza Václavík. Tento rok bylo jen 6 týdnů\nMartin Mach 18 zář 2020 • 2 minut čtení


Bohatou sklizeň borůvek vylučují i některá na první pohled nezávadná hnojiva. Víte která?\n11. 07. 2019/ Monika Kulhavá\nKanadská borůvka, resp. brusnice chocholičnatá (Vaccinium corymbosum) vyžaduje propustnou kyselou půdu. Nemáte-li takovou na zahradě, musíte pro borůvku vykopat velkou jámu a tu vyplnit kyselým substrátem. Kyselost stávající půdy můžete také vylepšit přídavkem rašeliny nebo přidáním kůry či pilin z jehličnatých stromů.\nPokud borůvka přesto neplodí, nastal možná čas na její přesazení. To se doporučuje každé čtyři roky, a to do jámy, zvětšené o přírůstek dané rostliny a s novou rašelinou.\nSvou roli může hrát i vybrané místo – na slunečném stanovišti, které je nejvhodnější, se však borůvka neobejde bez pravidelné a vydatné zálivky. Proto pěstitelé často volí polostín, ve stínu pod stromem ale borůvka nezaplodí. Nevyrostl třeba sousední strom, který borůvku nyní zastiňuje?\nZávlahová voda pro borůvku by měla být, jak už bylo řečeno, měkká – na studnu a vodovod proto zapomeňte, ideální je dešťová. A pozor, kamenem úrazu může být i na první pohled nezávadné hnojivo, jako třeba NPK nebo Cererit, do nějž se při granulování používá sádra.


Stručná analýza práce Césara Valleja | Aktuální literatura\nObrázek - Wikimedia / Enfo\nVallejo Byl jedním z nejdůležitějších spisovatelů XNUMX. století, a to nejen ve své zemi, v Peru, ale také ve zbytku španělsky mluvícího světa. Hrál různé literární žánry, z nichž nejpozoruhodnější byla poezie. Ve skutečnosti nám zanechal tři knihy poezie které označily éru, kterou budeme v tomto článku analyzovat.\nPokud se chcete dozvědět více o poetickém díle tohoto velkého spisovatele, pak vám povíme o jeho básnické tvorbě.\n1 Černí hlasatelé\n3 Lidské básně\n4 Zajímavosti Césara Valleja\nČerní hlasatelé ...\nKniha Černí hlasatelé bylo to první, co básník napsal. Udělal to v letech 1915 a 1918, ačkoli to bylo publikováno až v roce 1919, protože autor očekával předmluvu Abrahama Valdelomara, něco, co se nikdy nesplnilo.\nSbírka básní je složený ze 69 básní rozdělených do šesti bloků kromě první básně s názvem „The Black Heralds“ což také dává knize název. Ostatní jsou organizovány následovně:\nAgilní panely, celkem 11 básní.\nPotápěči, se 4 básněmi.\nZe země, s 10 básněmi.\nImperial Nostalgia, složený ze 13 básní.\nHrom, kde je 25 básní (je to největší blok).\nPísně z domova, které zakončují práci 5 básněmi.\nTato první sbírka básní Césara Valleja nabízí a vývoj samotného autora protože některé z těchto básní odpovídají modernismu a klasickým metrickým a strofickým formám, tj. sledují linii toho, co bylo stanoveno. Existují však i další, které se více podobají způsobu básníkova vyjadřování a mají při jejich zpracování více svobody.\nProbírá se mnoho různých témat, včetně smrti, náboženství, člověka, lidí, země ... vše z vlastního názoru básníka.\nZe všech básní v této knize je nejznámější a nejvíce analyzovaná ta, která dává dílu jeho název, „Černí hlasatelé.“\nTrilce (Dopisy ...\nKniha Trilce to bylo druhé, které napsal César Vallejo, a před a po s ohledem na první. Doba, ve které bylo napsáno, po smrti jeho matky, milostném neúspěchu a skandálu, smrti jeho přítele, ztrátě zaměstnání a také období, které strávil ve vězení básně, které jsou součástí knihy, byly negativnější, s pocity vyloučení a násilí vůči všemu, co básník žil.\nTato sbírka básní se skládá z celkem 77 básní, z nichž žádná nemá název, ale pouze římské číslo, zcela odlišné od jeho předchozí knihy, ve které každá měla název a byla seskupena do skupin. Místo toho s Trilce každý je na sobě nezávislý.\nPokud jde o jeho poetickou techniku, došlo k rozchodu s tím, co bylo známo o básníkovi. V tomto případě, vytrhnout se z jakékoli napodobeniny nebo vlivu, který měl, osvobozuje se od metrik a rýmu a používá velmi kultivovaná slova, někdy stará, což je velmi obtížné pochopit. Kromě toho tvoří slova, používá vědecká slova a dokonce i populární výrazy.\nBásně jsou hermetické, vyprávějí příběh, ale aniž by jim umožňovaly nahlédnout pod ně, jako by chtěly vytvořit hranici mezi tím, co je společnost a čím je autor. Všechny jeho zkušenosti v době, kdy psal toto dílo, způsobují, že jsou naplněny bolestí, úzkostí a pocitem nepřátelství vůči lidem a životu.\nLidské básně (poezie ...\nKniha posmrtně Lidské básně vyšlo v roce 1939 a obsahovalo různé spisy básníka z let 1923 a 1929 (Básně v próze) i básnickou sbírku «Španělsko, vezmi ode mě tento kalich».\nCharakteristický, dílo má celkem 76 básní, 19 z nich je součástí Básně v próze, další část, přesněji 15, ze sbírky básní ve Španělsku, odeberte mi tento kalich; a zbytek by byl vhodný pro knihu.\nTato poslední kniha je jednou z nejlepších od Césara Valleja, kde je „univerzálnost“, kterou autor získal v průběhu času, mnohem lépe vidět a s níž překonal předchozí vydané knihy.\nAčkoli témata, kterými se Vallejo ve svých básních zabývá, jsou známá jeho předchozími výtvory, pravdou je, že v jeho způsobu vyjádření je rozdíl, který je pro čtenáře snáze pochopitelný, na rozdíl od toho, co se stalo s jeho předchozím příspěvkem Trilce.\nAčkoli v textech stále existuje konotace o nespokojenosti se životem autorem, Není to tak „pesimistické“ jako v jiných dílech, ale spíše to zanechává nit naděje, jako by to chtělo ovlivnit všechny lidi tak, aby změna ve světě byla kolektivní a ne individuální. Ukazuje tedy iluzi pro svět vytvořený jednotným způsobem a založený na lásce.\nBýt více kompendiem tří různých děl, Básně v próze; Španělsko, vezmi mi tento kalich; a ty, které odpovídají Lidské básně, pravdou je, že mezi nimi existuje malý rozdíl, přičemž je několik zvýrazněno samostatně podle bloků, kterých se týkají.\nZajímavosti Césara Valleja\nKolem postavy Césara Valleja lze o něm říci mnoho kuriozit. Jedním z nich je to tento básník měl náboženské sklony protože jeho dědeček z otcovy strany i z matčiny strany souviseli s náboženstvím. První jako mercedarský kněz ze Španělska a druhý jako španělský řeholník, který odešel do Peru. Proto byla jeho rodina velmi náboženská, a proto některé autorovy první básně měly výrazný náboženský smysl.\nVe skutečnosti se od autora očekávalo, že půjde ve stopách svých prarodičů, ale nakonec se obrátil k poezii.\nJe známo, že Vallejo a Picasso se setkali několikrát. Důvod, proč španělský malíř a sochař nakreslil tři náčrty Césara Valleja, není jistý, ačkoli je intuitivní, slovy Bryce Echeniqueho, že oba se shodovaly v kavárně Montparnasse v Paříži a, i když neznali každý ostatní Když se Piccaso dozvěděl o Vallejově smrti, rozhodl se pořídit portrét.\nExistuje další teorie, Juan Larrea, kde po básníkově smrti na schůzce s Picassem mu oznámil novinky, kromě toho, že mu přečetl některé ze svých básní, na které malíř zvolal «Tenhle ano, že on Dělám portrét ».\nBásníci mohou být zřídka zdrojem inspirace pro filmy. Totéž se však neděje s Césarem Vallejem, který se díky své básni hrdě inspiroval „Klopýtl jsem mezi dvě hvězdy“, la švédský film Písně z druhého patra (z roku 2000), kde jsou použity citace a fráze z této básně.\nFilm navíc získal zvláštní cenu poroty na filmovém festivalu v Cannes.\nAčkoli Vallejo je nejlépe známý svou poezií, pravdou je, že hrál téměř všechny žánry literatury a důkazem toho je, že příběhy, romány, eseje, hry, příběhy jsou zachovány ...\nCelá cesta k článku: Aktuální literatura » literatura » Spisovatelé » Poetické dílo Césara Valleja\nJulio Gallegos řekl\nVallejo je bezpochyby nejdůležitější básník své doby. Jeho repertoár prací je ukázkou naší současné doby, kterou lze použít jako orientaci při řešení naší zoufalé ekonomické současnosti.\nKnihy na polici. Příběhy a autoři včerejška, dneška a navždy


Výměna manželek - 2.3.2022 - online ke shlédnutí\nVýměna manželek 2.3.2022\nJak si bezdětná Zuzka poradí v alternativní rodině se čtyřmi dětmi? Dokáže Živa odpočívat v rodině pražského herce Míry Noska?\nVýměna bude mít opět speciální díl! Tentokrát se mohou diváci těšit na herce Míru Noska a jeho partnerku Zuzku. Ta zamíří do rodiny hrobníka Ríši, kde se bude muset starat o čtyři děti. Jak si náhradní partneři vzájemně sednou? Koronavirus zamíchal životy většiny lidí, někomu znemožnil vykonávat svou profesi úplně. Míra Nosek si tak musel najít jinou práci. S nevyžádanými poznámkami některých lidí se mu ale smířit nepodařilo. Co ho nadzvedlo ze židle?\nVe Výměně manželek uvidíte také herečky Veroniku Arichtevu a Báru Jánovou. Své domácnosti si ale s nikým měnit nebudou, jsou tam totiž z trochu jiného důvodu. Ale nesmutněte! I tak vás Veronika určitě pobaví! Zuzka, partnerka Míry Noska, přišla na problém, na který by u náhradního partnera Ríši ráda upozornila. Vadí jí totiž, že po něm musí na záchodě dávat dolů prkýnko. To se jí totiž doma nestává, protože její partner Míra zásadně čůrá v sedě. Richard je z celé situace rozhozený, protože absolutně netuší, zda to myslí Zuzka vážně, nebo si z něj utahuje!\nŽiva připravila Zuzce do manuálu úkol, ze kterého vyměněná manželka není zrovna dvakrát nadšená. Jak si holka z velkoměsta poradí s uklízením kurníku? Ostré poznámky si pro sebe rozhodně nenechá. Rodina Živy a Richarda z VIP Výměny manželek se rozrostla o dalšího člena! Do své rodiny přivítali zdravou holčičku! Jaké krásné jméno dostala? A chtěli by další? Živa se také rozpovídala o soužití s hercem Mírou Noskem. V čem jí nastavil zrcadlo a jaký vede život?\nShow Výměna manželek 2.3.2022 - video online ke shlédnutí


Sacharovovu cenu získal lékař Mukwege za péči o znásilněné | Týden.cz\nSacharovovu cenu získal lékař Mukwege za péči o znásilněné\nEvropský parlament letos udělí Sacharovovu cenu za svobodu myšlení konžskému lékaři Denisi Mukwegemu, který jako gynekolog dlouhodobě pečuje o znásilněné ženy. Oznámil to ve Štrasburku předseda europarlamentu Martin Schulz.\nDevětapadesátiletý Konžan Mukwege v nemocnici v Bukavu, kterou založil, řadu let pečuje o znásilněné ženy a několikrát byl nominován na Nobelovu cenu za mír. Léčil už tisícovky žen včetně obětí hromadných znásilnění.\nPředseda europarlamentu společně s předsedy parlamentních politických skupin vybírali ze tří finalistů. Kromě Mukwegeho mezi nimi byly ukrajinské hnutí Euromajdan a ázerbájdžánská obránkyně lidských práv Lejla Junusová.\nDržitel ocenění měl být původně vyhlášen 16. října, ale volba byla odložena z administrativních důvodů kvůli rozpadu euroskeptické frakce Evropa svobody a přímé demokracie (EFDD). Konference předsedů, sestávající z předsedy Evropského parlamentu a lídrů politických skupin EP, tak nemohla laureáta Sacharovovy ceny minulý týden vybrat.\nOcenění, které nese jméno sovětského fyzika a disidenta Andreje Sacharova, uděluje Evropský parlament každoročně od roku 1988 výjimečným osobnostem nebo organizacím, které významně přispěly k boji za lidská práva a demokracii. Součástí ceny je odměna 50 tisíc eur (téměř 1,3 milionu korun).\nLoni ocenění dostala pákistánská aktivistka Malala Júsufzaiová, která letos získala i Nobelovu cenu za mír. V roce 1989 se stal držitelem Sacharovovy ceny vůdce Pražského jara 1968 Alexander Dubček.\nDenis Mukwege se narodil 1. března 1955 v Bukavu v belgickém Kongu (dnešní Demokratická republika Kongo).\nPečuje o znásilněné ženy v nemocnici Panzi v Bukavu, kterou sám založil v roce 1999. Léčil přes 40 tisíc žen včetně obětí hromadných znásilnění.\nMukwege je držitelem řady ocenění. V roce 2009 byl v anketě nigerijských novin Daily Trust vyhlášen Afričanem roku, v témže roce dostal za výjimečné činy pro podporu míru Cenu Olofa Palmeho. V roce 2013 mu newyorská Trainova nadace (The Train Foundation) udělila cenu za občanskou odvahu. Byl také několikrát nominován na Nobelovu cenu za mír.\nVe svém projevu v OSN v roce 2012 kritizoval Denis Mukwege mezinárodní společenství za pasivitu vůči občanskému konfliktu v Kongu.\nV roce 2012 přežil pokus o vraždu a uchýlil se do Evropy, loni se do Konga vrátil.