Hrdina k ničemu: Čech chytil penaltu, ale Chelsea beztak fatálně ztratila body | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Sport >Hrdina k ničemu: Čech chytil penaltu, ale Chelsea beztak fatálně ztratila body\nSport 16. února 2011 • 12:00\nHrdina k ničemu: Čech chytil penaltu, ale Chelsea beztak fatálně ztratila body\nPetr Čech odhadl stranu a Dempseyho penaltu lapil. (ara)\nBrankář Chelsea Petr Čech (28) už je po šílených kiksech v anglické lize a v nároďáku zase hrdina, ale je mu to k ničemu.\nV dohrávce 27. kola fotbalové Premier League ve Fulhamu chytil penaltu, jenže jeho klub provařil plichtou 0:0 dva body a je v boji o titul na odpis. Čech si ve třetí minutě nastavení »připravil« exekutora Dempseyho poskakováním na lajně a máváním rukama. Jeho polovysokou ránu k levé tyči v pohodě kryl.Bylo by to na plácání po ramenou, kdyby teď »Blues« neztráceli na vedoucí Manchester United už 12 bodů.\n„Remíza je v tažení za obhajobou titulu málo, máme velký odstup,“ připustil Čech poprvé, že Chelsea to nemusí zvládnout, ani kdyby se k Dempseymu s výpomocí přidala jeho partnerka z kultovního krimiseriálu Makepeaceová...\ngumička, zápěstí , , zotročoval\nMartina Čechová potřetí těhotná? Čech: Ještě ne\nPetr Čech zavinil gól a jeho vztek odnesl spoluhráč …\nArsenal zničil v londýnském superderby Chelsea 3:1!…


POVÍDKA: Pavilón šelem\nByl pozdní večer, první máj… Nikoli, ve skutečnosti byla doba kolem oběda a taktéž nikoli prvního, ale osmého. 8. května roku 1945 křesťanského letopočtu.\nJako vždy počátkem května na Petříně rozkvétaly šeříky. Celá stráň byla zbarvená do různých odstínů fialové, mezi nimiž tu a tam probleskovala i bílá, a z této šeříkové záplavy na několika místech vykukovaly něžně růžové sakury a jasně žluté skvrny keřů kvetoucího čilimníku. Toto vše bylo obzvláště dobře vidět z oken pracovny, která se nacházela ve druhém poschodí rohového domu na Smetanově nábřeží. Majitel tohoto luxusního bytu, nepříliš vysoký muž v perfektně střiženém odpoledním obleku, jehož tmavé vlasy počínaly viditelně šedivět, tento výhled dokázal také náležitě ocenit. Ačkoli měl možnost pozorovat petřínské stráně stejně jako o kousek dál se tyčící Hradčany a pod nimi plynoucí Vltavu ve všech ročních obdobích prakticky denně již celá léta, zdálo se, že se mu ten pohled snad nedokáže omrzet. Opíral se o parapet a zvolna přejížděl svým zrakem rozkvetlý kopec s lanovkou a rozhlednou, kterou sám také mnohokrát navštívil, protože odnikud neměl lepší možnost prohlédnout si toto město, které již dávno začal považovat za svůj domov.\nPo chvíli se se stejným zalíbením zadíval na nezaměnitelnou siluetu někdejšího sídla českých králů, kostel svatého Mikuláše vystupující mezi červenými malostranskými střechami a rychle ubíhající řeku, ve které se dnešního dne odrážela téměř bezmračná modrá obloha. Polední slunce peřejím mezi Kampou a Karlovým mostem dodávalo přesně tu barvu, kvůli které tato řeka získala básnický přívlastek „stříbropěnná“. Ač nebyl rodilý Pražan ba dokonce ani Čech, dokázal by se do krve přít s každým, kdo by si dovolil pochybovat o stříbrné barvě peřejí pod jeho okny. Je tolik jiná… a přece v něčem Dunaji podobná… zasnil se a začal vzpomínat na jinou řeku a především na metropoli, kterou protékala. V tom městě sice prožil nepříliš dlouhý čas, ale přesto těch pár měsíců zcela zásadním způsobem změnilo jeho osud. Ach ano, kdybych tam tehdy nebyl, kdo ví, jak by se to se mnou dále vyvíjelo, napadlo ho. Před jeho vnitřním zrakem se opět objevila zima roku 1913.\nSeděl tehdy zamyšlený v jedné z levných hospůdek vídeňské studentské čtvrti. Nebyl v nejlepším rozpoložení, protože peníze z nevelkého dědictví po rodičích již takřka vyčerpal a umělecká sláva, o které od dětství snil, byla stále v nedohlednu.\n„Mohu?“ ozvalo se najednou nad ním.\nNež stihl nějak zareagovat, ta žena si odsunula židli a zcela samozřejmě si přisedla. Neměl na ni náladu. Dnešního dne neměl vůbec na nikoho náladu – a na ženskou společnost už dvojnásob ne. Navíc se mu šlapky vždycky hnusily. Jeho nová společnice ovšem na prostitutku nevypadala. Její oblečení bylo od pohledu nesmírně elegantní a kromě toho z ní vyzařovalo cosi zvláštního. Nesporná autorita. Tahle dáma je zvyklá poroučet, blesklo mu hlavou v okamžiku, kdy k ní zvedl oči. Rovněž zaregistroval něco neobvyklého v jejím přízvuku.\n„Pan Morgernstern říkal, že bych vás zde mohla najít,“ pronesla místo pozdravu.\n„A proč mě hledáte?“ pronesl s nadějí v hlase, protože zmínila jednoho z mála obchodníků, který byl ochotný pokusit se prodat jeho obrazy.\n„Koupila jsem „Stephansdom za soumraku“a měla bych zájem o další vaše díla. Tak jsem si říkala, že bude lépe dohodnout se přímo s vámi, než nechávat vydělávat překupníkům. Nemáte zde s sebou něco?“\n„Já… aaa… ano… mmám…“ rozpaky se zakoktával, když po stole rozkládal své akvarely.\nNevěnovala jim přílišnou pozornost, pouze se stroze zeptala: „Kolik je jich celkem?“\n„V pořádku. Mám zájem o všechny a tohle…“ zalovila v kabelce a vytáhla několik novotou zářících velkých bankovek, „…je záloha. Omlouvám se, ale nemám ve zvyku s sebou nosit příliš velkou hotovost, proto vám vypíši šek. Padesát zlatých by mohlo být postačující?“\n„Padesát zlatých?“ tlumeně vykřikl.\n„Já vás nechci ošidit. Jestli se vám to zdá málo, tak…“\n„Ale ne, paní… paní…“\n„Promiňte,“ skočila mu do řeči. „Nepředstavila jsem se vám. Elizabeth McCarryová. Jsem Američanka. Z New Yorku. Zastupuji jistou obchodní společnost, která má o vaše práce velký zájem.“\n„Vy… vy znáte mé obrazy?“ zeptal se překvapeně a pro samý údiv zapomněl na dobré vychování, takže se nepředstavil.\n„Zajisté, mladý muži. Jinak bych zde neseděla,“ konstatovala. „Takže, když se zase vrátíme k obchodu, bude vám za těchto pět prozatím stačit celkem sedmdesát zlatých?“\n„Madam Mc Carryová, to je přece strašně moc peněz!“\n„Jak pro koho,“ usmála se. „Ujišťuji vás, že pro ty, které zastupuji, mají vaše obrazy hodnotu větší, než si vůbec dovedete představit. Takže…“ na chvíli se odmlčela a zkoumavě se na něj zadívala. „Mohu vám teď vypsat šek?“\nNečekala na jeho souhlas, vytáhla šekovou knížku a podivnou stříbřitou patentní tužku, jakou nikdy před tím neviděl. Aniž by se ho zeptala na jméno, začala vyplňovat. Zdá se, že si o mně zjistila úplně všechno, pomyslel si v ten okamžik.\n„Prosím,“ podala mu šek, vstala a dodala: „Doufám, že se mohu těšit na další spolupráci. Zde…“ zalovila ještě jednou v kabelce a položila před něj zlacenou kartičku, „…je vizitka hotelu, kde bydlím. Očekávám vás pozítří přesně ve tři hodiny odpoledne a nezapomeňte s sebou donést vaše další práce.“\nPřipadalo mu to celé jako neskutečný sen. Po jejím odchodu se téměř štípal, aby se probudil. Ovšem deset zlatých v bankovkách a šek na dalších šedesát byly nezvratným důkazem, že se mu to nezdálo. Protože stále nemohl uvěřit, že by se zrovna na něj usmálo konečně štěstí, notnou dobu se ještě domníval, že by to mohl být nejapný žertík nějakých jeho kumpánů nebo že si z něj třeba někdo neznámý bůhvíproč vystřelil. Ovšem jak záhy zjistil, peníze byly pravé a šek krytý. Po tomto zjištění se nemohl dočkat dne, kdy s deskami plnými svých děl zamířil do hotelu Savoy. Aby určitě schůzku nezmeškal, přišel pro jistotu o půl hodiny dřív, takže notnou chvíli okouněl na recepci a zíral na přepych kolem sebe. Jeho mírně ošuntělé šaty ani ty velké desky se ovšem portýrovi moc nezamlouvaly, takže byl málem z hotelu vyhozen. Těsně před tím, než se tak stalo, seběhla po schodišti paní McCarryová a ostře proti tomu zasáhla. Od tohoto okamžiku se k němu veškerý personál hotelu začal chovat nesmírně uctivě.\nTato změna jako kdyby předznamenala celkový obrat v jeho životě. Paní McCarryová nebyla nikým jiným, než ráznou a energickou obchodnicí, ovšem nesnažila se ani předstírat, že je něčím více. Netvářila se, že umění rozumí nebo se o ně zajímá. Z jejího chování vyplývalo, že jeho práce ten, kterého zastupuje, zkrátka považuje za výtečnou investici. Nic více a nic méně. Spočítala kusy jako kdyby jí prodával housky a vypsala šeky na částky, o kterých se mu ani nesnilo. Aniž sám věděl proč, během těch několika desítek minut, co spolu seděli v hotelové restauraci, se jí svěřil se svými sny. Ačkoli by mohl vlastně považovat za pro sebe poněkud urážlivé, že jeho dílům, na kterých si tolik zakládal, věnovala jen velmi letmý pohled. Vyzařovalo z ní prostě cosi, co ho nutilo jí důvěřovat.\nA dobře jsem udělal, napadlo ho, když se podíval kolem sebe i na město pod sebou. Jeho pracovna byla zařízena s neokázalou elegancí, ze které bylo ale na první pohled patrné, že patří člověku bezesporu zámožnému. O tom, že je dnes i na pražské poměry někým svědčila ostatně i jeho adresa – pouze ti nejbohatší a nejvýznamnější se mohli ze svých oken kochat pohledem na hlavní dominanty metropole. Ta dáma byla typická Američanka, vzpomínal dál, přistupovala k životu nesmírně pragmaticky a zároveň pro ni nic nebylo problémem. Na mé vyprávění o neúspěšných pokusech o přijetí na vídeňskou výtvarnou akademii pouze suše konstatovala, že proč to nezkusím v New Yorku. Aniž jsem sám věděl, jak to bylo tak rychle možné, vzpomínal dál, za pár týdnů jsem už sestupoval po schůdkách zaoceánského parníku v New Yorku.\nAni přijetí ke studiu architektury, pro kterou se nakonec i na její radu rozhodl, nebylo najednou ničím komplikovaným. Studia mu rychle ubíhala a přivydělával si při nich také svými akvarely, které od něj jeho neznámý mecenáš stále pravidelně odebíral prostřednictvím paní McCarryové. Kvůli návalu práce tak jen velmi okrajově zaznamenal, že v Evropě prý snad vypukla nějaká válka. Dokonce mu jeho utajený příznivec, kterého paní McCarryová zastupovala, v předposledním ročníku nějak zařídil práci ve firmě jeho krajana Hübla, který se za dvacet let od svého příchodu za „Velkou louži“ stal jedním z předních newyorských architektů. Svého nového pomocníka si jen chválil, proto mu po promoci nabídl, aby se s ním vrátil zpět do Evropy.\nPamatuji si to jako by to bylo dnes, vzpomněl si. Šéf přišel na mou promoci a hned na promoční hostině mi sdělil, že jeho firma zde v USA končí.\n„Ale proč? Na co chcete pokoušet osud a jít do nejistoty?“ nechápal tehdy. „Vždyť jste tady přece dobře zavedený a daří se vám skvěle.“\n„To ano, ale myslím, že moje vlast mě potřebuje. Nová republika bude potřebovat všechny své schopné lidi.“\n„Nová republika?“ neměl vůbec ponětí, o čem pan Hübl mluví.\n„Mladý muži, taky byste se kromě práce a umění měl zajímat i o jiné věci. Pak by vám neuniklo, že mapa Evropy vypadá úplně jinak, než jste ji znal. Na troskách bývalé podunajské monarchie vznikla Československá republika a já proto přesidluji se svou firmou do Prahy. Se stanovením definitivního data odjezdu jsem čekal do vaší promoce jen proto, že jste jeden z nejschopnějších pomocníků, jaké jsem kdy měl. Takže bych byl rád, kdybyste se mnou pracoval i nadále. A nemusíte mít strach, o zakázky ani v Praze jistě nouze nebude.“\nMálem mu zaskočil zákusek. Bylo to na něj všechno moc rychlé, ale naštěstí mu jeho zaměstnavatel dal týden na rozmyšlenou. Znovu se poradil se svým „orákulem“ paní McCarryovou a nakonec po zvážení všech pro a proti uznal, že přesídlení do Prahy vůbec není špatný nápad.\nJak by taky mohl být, usmál se při té vzpomínce. Těžko bych na tom mohl být lépe, než jsem dnes. Znovu se zálibně rozhlédl po pokoji a hlavou se mu jako v bláznivém kaleidoskopu začaly míhat útržky z událostí dalších dvaceti let, které rozhodly o tom, že je nyní tím, kým je. Zařizování kanceláře v Praze… prvních pár neúspěšných veřejných soutěží… zcela náhodně přečtený novinový článek o tom, že zlínský „král ševců“ Tomáš Baťa chce postavit nový obchodní dům v Brně a jeho ztřeštěný nápad poslat mu svůj velmi netradiční návrh jeho řešení…\nA pak to přišlo!!! Vzpomněl si na ten osudový okamžik. Úspěch, obrovský úspěch, o jakém se mi vždy zdálo! Baťovi se jeho nákresy líbily natolik, že mu bez vypisování soutěží zadal ihned kromě toho brněnského i návrhy dalších svých plánovaných obchodních domů a dokonce též nové budovy Školy práce ve Zlíně. Téměř přes noc se stal módním architektem, o jehož práci měli zájem přední českoslovenští podnikatelé a nedlouho poté se přihlásily i spolky, obce a další veřejné korporace. Během necelých deseti let se ze společníka pana Hübla stal majoritním vlastníkem firmy, ve které kdysi začínal jako student na výpomoc, a málokteré město by si dovolilo při vypisování veřejné soutěže na projekt nové radnice, školy nebo nádraží jej s touto nabídkou neobeslat.\nAno, čas utíkal rychleji, než voda ve Vltavě, zahleděl se zamyšleně do vln pod svými okny, a já se znal s kde kterým významným člověkem politiky nevyjímaje. Jenom mně samotnému politika stále nic moc neříkala, malinko se pousmál, když si vzpomněl, jak poprvé odmítl kandidaturu do parlamentu za německou křesťanskou stranu. Připadalo mu nesmyslné ztrácet čas hádáním se ve sněmovně a tak se vymluvil na množství práce, kvůli které by se nemohl poslaneckému mandátu náležitě věnovat.\nKdo ví, měl jsem to možná tehdy vzít, třeba bych byl dnes ministr, zasmál se sám pro sebe. Připadalo mu to jako velmi dobrý vtip, protože jestli o něco nestál, bylo to podobné křeslo. Byl toho názoru, že politické posty se získávají špinavými čachry, které se učit nehodlal, a navíc mu na tom všem vadilo snad ještě více to, že o nich místo skutečných znalostí a talentu rozhodovaly stranické sekretariáty. Z prakticky stejných důvodů a s podobným zdvořilým zdůvodněním svého „ne“ dlouho odmítal i nabídky na kandidaturu aspoň v místních volbách, které se s železnou pravidelností opakovaly. Stále slýchal to samé: je považován za slušného a nesmírně schopného člověka, je dosti oblíbený i mezi českou většinou, tak proč ne?\nVoda v řece ubíhala rychle pod Karlův most a od něj dál a dál, až se kdesi na obzoru valila k Tróji, k níž se nyní dobraly i jeho myšlenky. Konkrétně k místu, které měl z celé Prahy nejraději, místní zoo. Nedlouho po svém příjezdu do Prahy se zapojil do práce „Spolku přátel pražské zoologické zahrady“. Jak rostly jeho příjmy, snažil se přispívat stále většími a většími dary a nakonec… Nakonec mě přátelé ze spolku přece jen přesvědčili, abych se do místní politiky pustil, přiznal si. Tak dlouho do mě hučeli… přihladil si vlasy na čele, až se ze mě stal pražský radní. Od počátku jim tvrdil, že do toho jde pouze kvůli podpoře rozvoje své milované zoo – a byla to vlastně i pravda. Nebylo ovšem vůbec snadné přesvědčit ostatní na magistrátu, aby do ní kromě soukromníků investovalo i město. Jedno funkční období na to nestačilo, tak se nechal zvolit i podruhé, potřetí…\nA dnešek je vlastně výsledkem mého celoživotního snažení, blesklo mu hlavou. Nejen ve městech a na vesnicích, ale i v pražské zoo po mně něco zbude, něco, na co mohu být hrdý a co přečká i mou smrt, pomyslel si s nesmírným uspokojením. Věnoval poslední pohled panoramatu za oknem a pohlédl na hodinky. Je nejvyšší čas, uvědomil si a zazvonil na svého šoféra.\nPravdou bylo ovšem spíš to, že obecně nesnášel pozdní příchody a na slavnostní otevření nového pavilónu šelem, jehož stavbu inicioval, na magistrátu prosadil a nakonec i bez nároku na honorář jeho budovu navrhl, nechtěl přijít pozdě ani náhodou. Takže nebylo divu, že dorazil s velkým předstihem. Přesto tam už někteří členové spolku byli a také se k němu hned, jak vystoupil z vozu, z dálky hnala vysoká tmavovláska, která mu připadala důvěrně známá.\nTo přece… to přece není možné, zapochyboval o svých smyslech. Paní McCarryová přece nemůže takhle mladistvě vypadat. Ovšem ať chtěl nebo ne, ta na první pohled dosti mladá žena, která k němu kráčela, jako by jí z oka vypadla. Jen měla pochopitelně místo secesních kudrlinek na hlavě hladké mikádo a energicky si to rázovala v kalhotovém kostýmu, který po vzoru slavné Marléne Dietrichové nosily všechny mladé dámy té doby.\nAle stejně, protřel si ještě jednou oči, musí to být ona. Ta postava, to držení těla… je to ona! Tehdy by mě to nenapadlo ani náhodou, žena v kalhotách byla něco nepředstavitelného, ale když ji tu teď tak vidím, je mi jasné, že ona v nich byla nejspíš zvyklá chodit pravidelně už tehdy. No, to jsou ty Američanky, vždycky musejí být o pěkných pár let před námi, v duchu nad tím mávl rukou. Ale stejně, zamyslel se ještě, jak jen to dělá, že vypadá tak báječně?\nVíc si pomyslet nestihl, protože příchozí už stála u něj. Aniž by se svou dosti rychlou chůzí zadýchala, promluvila na něj tou tak důvěrně mu známou výtečnou němčinou s nepatrným cizím přízvukem, co si vryl do paměti již tehdy ve Vídni: „Mám vám vyřídit pozdravy od maminky. Na cestu přes oceán se ve svém věku přece jen necítí, ale poslala mě, abych vám vzkázala, že na vás myslí a váš úspěch ji těší. A já sama jsem velmi ráda, že vás konečně poznám osobně. Tolik mi toho o vás vyprávěla!“\nPři rozhovoru s ní měl stále pocit, jako by mluvil s její matkou. Stejná intonace, mimika, gesta… a kromě toho se mu zdálo téměř nemožné, aby osoba, která ho zná pouze z vyprávění, o něm mohla tolik vědět. Po odjezdu z New Yorku si s paní McCarryovou poměrně často psali, ale osobně se od té doby již neviděli. Bylo to až zvláštní, že s ním stále udržovala čilou korespondenci ačkoli pro nával práce nakonec malovat úplně přestal a neslyšel ani, že by se jeho „hříšky mládí“, jak nyní své obrazy žertem nazýval, dražily ve světových aukčních síních za horentní částky.\nTen spekulant, kterého zastupovala, na mně nejspíš hodně prodělal, myslíval si mnohokrát, ale zdvořilost mu nikdy nedovolila se na to v některém dopise zeptat byť i nepřímo. Také nyní při hovoru s její dcerou se úporně snažil se tomuto ožehavému tématu vyhnout. Kupodivu s tím znenadání přišla sama. Najednou se na něj upřeně zadívala a pronesla větu, kterou nechápal: „Nikdy byste neuvěřil, že jste pro nás byl tou nejlepší možnou investicí.“\n„To bych asi nikdy ani vám ani nikomu jinému nevysvětlila,“ usmála se a obrátila se k hloučku jeho přátel, kteří se kolem nich během jejich rozhovoru seskupili. Během kratičkého okamžiku se jí pak podařilo tuto svou poznámku dokonale zamluvit.\nByl velmi zabraný do rozmluvy s přáteli a navíc mu její pýthická slova stále nešla z hlavy, proto si nakonec málem ani nevšiml, že za malou chvíli začíná oficiální otevření pavilónu šelem. Sešla se k němu opravdu vybraná společnost – prakticky každý, kdo v Praze něco znamenal nebo se aspoň domníval, že něco znamená, v čele s primátorem, dále zástupci Karlovy univerzity, rozličných spolků, členové parlamentu, několik ministrů a s mírným zpožděním i sám prezident Jan Masaryk. Se svou obvyklou žoviálností předem odmítal jak přednést projev tak slavnostně přestřihnout pásku. Nechal se slyšet, že prý na nově otvíraném pavilónu šelem nemá sebemenší zásluhu, takže tato čestná úloha prý musí náležet těm, co si to opravdu zaslouží. „Spolek přátel pražské zoologické zahrady“ jej dlouze přesvědčoval, aby aspoň tu pásku přestřihl.\n„Jestli si myslíte, že to těm pardálům a tygrům udělá větší radost, tak prosím, ale mluvit nic nebudu,“ došla jim nakonec na jejich úpěnlivé prosby z Hradu odpověď.\nTakže to dopadlo tak, že kromě pražského primátora a ředitele zoo má jako třetí a poslední promluvit právě on. Ačkoli si za ta léta v místní politice přece jen zvykl na veřejné vystupování a byl považován i za dosti dobrého řečníka, přece jen tentokrát si svou řeč k této příležitosti připravoval nekonečně dlouho a nesmírně pečlivě.\n„Mé rukopisy, nečitelné, plné škrtů…“ napsal kdysi o sobě Jean Jacques Rousseau a přesně tato charakteristika by seděla na to, jak originál jeho týdny chystaného projevu vypadal. Přepisoval jej snad padesátkrát a stále mu na něm nebylo něco dobré, pořád se mu zdálo, že to není přesně to, co by chtěl vyjádřit právě v tento den, který považoval snad za nejdůležitější úspěch svého života. Takže jak tak stál na tribuně a poslouchal své předřečníky, začínal pozvolna trpěl značnou trémou a nervózně se vracel k myšlence, jestli by snad ještě teď na poslední chvíli na svém proslovu neměl něco změnit. Nedostal k tomu ale již žádný čas. Ředitel pražské zoo, právě končil ten svůj.\nPosledními větami jej zároveň jako dalšího řečníka uváděl: „A nyní velice rád předávám slovo svému dlouholetému příteli a zároveň muži, který má na dnešním dni největší zásluhy. Byl to právě on, kdo pro naši zahradu doslova vybojoval výstavbu moderního pavilónu šelem světové úrovně a zároveň se skvěle zhostil vytvoření jeho - jak sami za chvíli uvidíte - zcela unikátní podoby. Dámy a pánové, čestný předseda Spolku přátel pražské zoologické zahrady, pan Adolf Hitler.“\nptakopysk hnidopich :o) dobrý, dobrý, tak nějak maličko na mě z té povídky dýchnul Nesvadba. Jinak... 8:14 18.9.2006\nAtaman Jermak To je pěkné! Připomíná mi to dobu za totáče, kdy jsme ve čtvrtek čekali před... 7:58 17.9.2006\nDarth Zira Re: Rádo se stalo Jsem ráda, když někoho moje věci potěší, vždyť proto přece... 9:56 17.9.2006\nMilan Březina pochvala Pěkná povídka, Darth Ziro ;-)Četl jsem ji už ve sborníku na cestě z... 8:35 15.9.2006\nDarth Zira Re: pochvala Myslím, že za jistých okolností by se každý z nás dokázal stát... 12:09 15.9.2006


David Cameron: "Znovuvybudujeme v této zemi odpovědnost" | 11. 5. 2010 | Britské listy\nCo se týče budoucnosti, naše země má nerozhodný parlament. Žádná strana v něm nemá většinu. A máme hluboké a naléhavé problémy. Obrovský deficit, hluboké sociální problémy a politický systém, který potřebuje zreformovat. Proto mám v úmyslu vytvořit řádnou a plnou koalici mezi konzervativci a liberálními demokraty. Jsem přesvědčen, že je to správný způsob, jak této zemi poskytnout silnou, stabilní a slušnou vládu, kterou podle mého názoru tolik potřebujeme.\nNick Clegg a já jsme oba vedoucími politickými představiteli, kteří si přejí odložit stranickopolitické neshody a pracovat usilovně ve prospěch společného dobra a v národním zájmu. Jsem přesvědčen, že to je nejlepší způsob, jak získat silnou vládu, kterou potřebujeme. Rozhodnou vládu, kterou potřebujeme dnes.\nPřišel jsem do politiky protože mám tuhle zemi rád a jsem přesvědčen, že její nejlepší doba je pořád ještě před námi. Hluboce věřím ve službu veřejnosti. A jsem přesvědčen, že službou, kterou naše země nyní potřebuje, je postavit se čelem vůči našim opravdu velkým problémům, učinit obtížná rozhodnutí, provést lidi těmito obtížnými rozhodnutími. Společně můžeme dosáhnout lepší budoucnosti.\nJedním z úkolů, který zjevně máme, je vybudovat znovu důvěru v politický systém. Ano, je to o tom, že bylo potřeba očistit systém poslaneckých diet. Ano, je to o reformě parlamentu. Ano a je to o tom, že je nutno zajistit, aby rozhodovali občané a že politikové jsou vždycky jejich služebníci. Nikdy nejsou jejich pány.\nAle já jsem přesvědčen, že je to také něco jiného. Je to také o tom, že člověk bude otevřený ohledně toho, čeho může vláda dosáhnout. Skutečných změn nemůže vláda dosáhnout sama. Ke skutečným změnám dojde teprve, když se všichni sjednotí a pracují společně, když všichni plníme své povinnosti vůči sobě, vůči svým rodinám a vůči ostatním. A chci pomoci vybudovat tady v Británii odpovědnější společnost. Abychom se jen neptali: "Na co mám právo?" ale také: "Jakou mám odpovědnost?" Abychom se neptali: "Co mám dostat?" ale více: "Co mohu dát?"\nA klíčem k této společnosti musí být to, že ti, kdo mohou pomoci, pomůžou, a těm, kteří nemohou, budeme vždycky pomáhat my.\nChci zajistit, aby se má vláda vždy postarala o staré, nemocné a chudé lidi v naší zemi. Při obtížných rozhodnutích, které nás čekají, musí s námi být celá společnost.\nA především, tohle bude vláda, která bude založena na jasných hodnotách. Na hodnotách svobody, na hodnotách spravedlnosti a na hodnotách odpovědnosti. Chci, abychom vybudovali ekonomiku, která bude odměňovat práci. Chci vybudovat společnost se silnější rodinou a se silnějšími komunitami. A chci politický systém, jemuž lidé budou moci důvěřovat a k němuž budou zase vzhlížet.\nBude to obtížná, těžká práce. V koalici vzniknou nejrůznější problémy. Ale jsem přesvědčen, že společně budeme schopni vytvořit to pevnou a stabilní vládu, kterou naše země potřebuje. Založenou na těchto hodnotách. Znovuvybudujeme rodinu, znovuvybudujeme komunitu a především znovuvybudujeme v naší zemi odpovědnost.\nO tyhle věci mi jde. Na těchhle věcech začne tato vláda nyní pracovat. Děkuji vám.


Uomo 2011 - EDT 50 ml + sprchový gel 30 ml + balzám po holení 30 ml | Parfemy.cz\nParfémyDárkové sady parfémůDetail: pTR081\nUomo 2011 - EDT 50 ml + sprchový gel 30 ml + balzám po holení 30 ml\nZnačka: TrussardiKód: pTR081\nTrussardi oslavila sté výročí svého vzniku v roce 2011. Součástí oslav je i uvedení dvojice vůní Trussardi Donna a Trussardi Uomo. Jejich úkolem je... Popis a parametry\ndo 29.10. u vás nebo zítra na výdejně. Informace o dopravách\nWE|DO - výdejní místado 29.10. na výdejně\nBalíkovnado 29.10. na výdejně\nPPL ParcelShop - výdejní místado 29.10. na výdejně\nČeská pošta - doručení na adresudo 29.10. u vás\nDPD Pickup - výdejní místado 29.10. na výdejně\nDPD - doručení na adresudo 29.10. u vás\nWE|DO - doručení na adresudo 29.10. u vás\nZásilkovnado 29.10. na výdejně\nZásilkovna ZBoxdo 29.10. na výdejně\nPPL - doručení na adresudo 29.10. u vás\n1 399 KčSleva 16 %\nVůně Trussardi Uomo symbolizuje smyslnou eleganci. Intenzivní úvod se nese ve znamení italských citronů doplněných bergamotem, muškátovým oříškem a galbanem. Po razantním úvodu přichází zklidnění v podobě fialky, kakosty a šalvěje dodávající celé kompozici na nepatrně smyslném podtónu. V samém závěru přichází řada na kombinaci luxusní kůže s opojným pačuli a lišejníkem.\nHlavagalbanum, muškátový oříšek, bergamot, citron\nSrdcefialka, šalvěj, kakost\nZákladlišejník, kůže, pačuli\nDonna - EDT\nHomme - EDT 75 ml + sprchový gel 75 ml\nMajmouaati - 1 x EDP + 2 x parfémovaný olej\nDelicate Rose - EDT 30 ml + 2 x 30 ml tělové mléko\nDonna - EDP 30 ml + tělové mléko 30 ml + sprchový gel 30 ml\nRiflesso - EDT 50 ml + sprchový gel 100 ml\nCoach For Men - EDT 60 ml + sprchový gel 100 ml\n100 ml, 60 ml, 1 ml - odstřik\nAž -6%Doprava zdarmaBestseller\n125 ml, 75 ml, 40 ml, 1 ml - odstřik


Léto bylo nejteplejší v historii\nLetošní léto v pražském Klementinu bylo nejteplejší v historii této nejstarší stanice v České republice, na níž se počasí nepřetržitě sleduje už od roku 1775.\nPrůměrná teplota od začátku června do konce srpna dosáhla 22,9 stupně Celsia, čímž o dvě desetiny překonala dosavadní maximum loňského léta. Meteorologové o tom informovali na webu www.infomet.cz. Největší zásluhu na rekordní hodnotě má mimořádně teplý červen.\n»Letošní léto se umístilo na prvním místě za dosavadních 245 let měření. Šlo tedy v Praze-Klementinu o nejteplejší léto od roku 1775, ještě teplejší než dosud nejteplejší léto, což bylo léto 2018 s průměrnou teplotou 22,7 stupně Celsia,« uvedl meteorolog Pavel Jůza.\nTřetí nejteplejší léto od roku 1775 bylo v roce 2003 s průměrnou teplotou 22,4 stupně Celsia a na čtvrtém místě historických tabulek je léto 2015 (22,3 stupně). »A na pátém místě se s průměrnou teplotou 22,1 stupně Celsia umístilo léto 1834, které drželo klementinský teplotní rekord víc než 150 let,« poznamenal meteorolog.\nOproti normálu let 1981 až 2010 byla průměrná teplota letošního léta o 2,9 stupně vyšší, odchylka od dlouhodobého průměru 1775 až 2014 činí dokonce 3,9 stupně.\nTaké letošní červen byl v Klementinu nejteplejší od začátku měření v roce 1775. S průměrem 24,5 stupně Celsia byl o dva stupně teplejší než dosud rekordní červen 1811. V rámci celého roku byl i třetím nejteplejším měsícem od začátku měření, teplejší byl už jen srpen 1807 a červenec 2006. Červenec tohoto roku byl sice mimořádně teplý, ne však nejteplejší. Průměrná měsíční teplota dosáhla 22,3 stupně Celsia, což ukazuje na 17. nejteplejší červenec za dobu měření.\nLetos v srpnu byla v Klementinu průměrná měsíční teplota rovných 22 stupňů, což znamená 8. až 11. místo z 245 dosavadních srpnů, během nichž v Klementinu sledovali průměrné teploty. »To znamená, že by se vešel mezi pět procent nejteplejších srpnů za posledních 245 let,« dodal Jůza.\n6. 9. 2019 (cik)


5. stránka z 55 výsledků\nPráce s frézou a výroba obrobků.\nSamostatná příprava stroje a materiálu pro výrobu.\nDrobná údržba stroje dle manuálu.\nPráce s podnikovým informačním systémem.\nProgramové úpravy řídících systémů dle požadavků výroby.\nDiagnostika a odstraňování závad, drobné úpravy SW.\nSOU/SŠ vzdělání elektrotechnického zaměření.\nSPECIALISTA PLÁNOVÁNÍ VÝROBY –...\nPřipravovat plánování výroby jednotlivých linek.\nHlídat dodržování termínů a řešit případné odchylky, problémy.\nEvidovat a kontrolovat došlé objednávky.\nVypracování analýz a statistik ze zjištěných dat.\nÚčast na tvorbě finančních rozpočtů a forecastů.\nZpracování přehledů a reportů pro vedení společnosti.\nBEROUN, BRNO, DOLNÍ ÚJEZD, HODKOVICE NAD MOHELKOU, JIČÍN, KVASINY, LIBEREC, MLADÁ BOLESLAV, ODRY, OPAVA, TACHOV, TŘINEC, TRUTNOV, TURNOV, VALAŠSKÉ MEZIŘÍČÍ,…\nZobrazit všechny nabídky práce: Work Service - Nabídky práce: Beroun\nELEKTRONIK - SENIOR\nOperátor/ka ve výrobě karbonových dílů, 120,- Kč/hod+ ubytov...\nDo výrobní společnosti se sídlem v Žebráku, hledáme zaměstnance na pozici operátor/ka výroby.\nVýrobní společnost v oboru automotive.\nVhodné i pro ženy/páry.\nPozice primárně vyhrazené pro osoby se zdravotním postižením dle § 67 zákona č. 435/204 Sb., o zaměstnanosti, zaměstnavatelem uznaném dle § 78 zákona č. 435…\nZobrazit všechny nabídky práce: Regionální vydavatelství s.r.o. - Nabídky práce: Beroun\nVýživový specialista/výživová specialistka pro výživovou por...\nSpolehlivou, pracovitou, komunikativní, empatickou a zákaznicky orientovanou osobnost s obchodním talentem.\nAktivitu, samostatnost, flexibilitu a loajalitu.\nZobrazit všechny nabídky práce: Svět Zdraví - Nabídky práce: Beroun\nJsi kreativní, šikovná a samostatná?\nMiluješ svojí práci, chceš dělat lidi krásnějšími a udávat nové trendy?\nChceš pracovat v moderním salonu?\nZobrazit všechny nabídky práce: SALON U KAČKY BEROUN - Nabídky práce: Beroun


7 triků na rozumné nakupování | sRecepty.CZ\n7 triků na rozumné nakupování >\n7 triků na rozumné nakupování\nDo obchodů chodíme jen s plným žaludkem.\nVždy si napíšeme seznam věcí, které chceme koupit a všemu ostatnímu se velkým obloukem vyhneme.\nNekupujeme slazené limonády, voda z kohoutku je zdravější.Tím prospějeme svému zdraví i peněžence.\nZásadně kupujeme sezonní ovoce a zeleninu.\nNakoupené potraviny doma správně uskladňujeme. Nedojedené věci zavíráme do čisté nádoby nebo krabičky. Vaříme větší porce a část zamrazíme.\nSnažíme se kupovat jen to co v nejbližší době sníme. Méně potravin tím skončí v koši s prošlým datem spotřeby.\nNikdy se nenecháme omámit heslem SLEVA. Často pak nakoupíme něco co vlastně ani nepotřebujeme a hlavně nechceme.\nTak to já vždy raději pracovala na odpolední. Ráda si ráno přispím.\nveerac 03. 07. 2010, 19:05\nA přesto stejně koupíme něco navíc.\n20. 06. 2010, 18:40\nHlavně sladkosti, na to já jsem expert. Nikdy neodolám. Potom je pravidelně konzumuji.\nveerac 21. 06. 2010, 20:50\nNa sladké je ulítlí můj muž a já zase na ovoce a zeleninu.\n22. 06. 2010, 12:47\nVětšinou jsou na sladké ženy, ale u nás je to napůl. Syn i já máme rádi sladké. Muž je na maso a dcera na ovoce a zeleninu, takže se kupuje vše.\nveerac 22. 06. 2010, 15:03\nSouhlasím především s bodem 7. Slovo SLEVA je metla mnohých českých žen. Nikdy nepochopím proč je tak nutné jet skrze půl města jen proto že tam mají slevu na cukr. Stejně si pak můžete vzít jen jeden balík a tak jste ušetřili 10kč a projeli 40. Navíc jsem se setkal s tím, že SLEVA se nerovná NEJLEVNĚJŠÍ.\nRobin Bortlík 23. 06. 2010, 10:02\nTak vidím že je tady po dlouhé době zase jedno téma, o kterém si mají co říct všichni. :) Je fajn vidět, že to funguje ;)\nRobin Bortlík 03. 07. 2010, 20:55\nSleva na cukr se vyplatí, nedá se ovšem mluvit v tomto smyslu o všech slevách. Jen k tomu cukru, jak jste přišel na to, že si můžete koupit jen jeden sáček. To se mi ještě nestalo. Navíc, když už jedu někam dál k vůli slevě, tak jedu na kole. Udělám něco pro své zdraví a navíc neprojedu 40,- Kč.\nveerac 23. 06. 2010, 18:49\nNo já nejúsporněji nakoupím, když mi dělá doprovod syn a jde se mnou i mezi regály - to totiž nesmím zrakem zavadit o nic jiného, než o to, co mám napsáno jako nezbytné položky nákupu :-)))\nAjaja 26. 06. 2010, 06:19\nTo já když jdu nakoupit se synem, tak také ušetřím. Ten mě nenechá pomalu ani jít mezi regály jak pospíchá.\nveerac 26. 06. 2010, 19:34\nveerac - nejsou oni "bratři" ? :-)))\nAjaja 27. 06. 2010, 17:50\nKdoví? Když můžou být dvojníci vzhledově, tak povahově určitě také.\nveerac 27. 06. 2010, 18:16\nNebo stačí neradi nakupovat, pak po 15minutách strávených mezi regály,koukám co nejdřív nákup ukončit a zmizet.Takže mám s sebou napsaný nákup,něco si ještě vzpomenu cestou a honem pryč.\n27. 06. 2010, 19:17\nRády, nerady - je to jak kdy. Aspoň u mě. Občas mám i absťák a musím si jít cvičně "něco zkusit". Ale sobotní nákup potravin, ten fakt moc nemusím, ten zkracuji. I když.... Když mě honí mlsná... :-))\nAjaja 28. 06. 2010, 17:40\nTak to já zase ráda chodím nakupovat, ale sobotám se také raději vyhýbám. Nejraději chodím nakupovat ve všední den, dopoledne a sama.\nveerac 28. 06. 2010, 19:30\n:-( já ve všední den a dopoledne musím "vytvářet hodnoty"\nAjaja 30. 06. 2010, 18:41\nCo je tím myšleno "vytvářet hodnoty"?\nveerac 30. 06. 2010, 20:40\nHodnoty - to je to, co musím hlásit, jako splněný úkol :-)))) , abych dostala svou mzdu...\nAjaja 03. 07. 2010, 05:54\nMně v tomhle směru vyhovuje PPD (pružná pracovní doba), takže si s časem do určité míry mohu zacházet po svém...\nAjaja 06. 07. 2010, 16:07\nNic proti tomu, pak ale nevidím žádný problém k občasnému nakupování dopoledne.\nveerac 09. 07. 2010, 21:42\nTo není o problému, to je o možnostech :-)) Kdyby byly nožnosti, jsem též pro ranní nákupečky...\nAjaja 11. 07. 2010, 06:32\nTo je pravda, člověk se musí přizpůsobit možnostem. Jen v těchto vedrech jít odpoledne nakupit, tak raději jím co dům dá.\nveerac 11. 07. 2010, 13:02\nVedro - nevedro, jak jde o jídlo...:-)) Dnes jsem zkusila kotlety s cikánskou omáčkou a musím říci, že to byla dobrá volba - jen co bude chvilka, dám sem recept. Tohle jídlo se do toho vedra hodilo přímo ideálně.\nAjaja 14. 07. 2010, 19:33\nJá už jsem odmítla péct. Dokud budou tyhle vedra, tak vymýšlím jídla, abych nemusela zapnout troubu nebo mám pocit, že omdlím. V paneláku a zapnutá trouba - to se nedá vydržet. Kam se hrabe sauna.\nveerac 14. 07. 2010, 19:45\nTo máš pravdu, troubu nezapínat (véču jsem udělala jen na plotně, to šlo). Proto taky peču nepečené - letní jahodový koláč, k chutí přišel konečně i třepací dort (tady je to jako hrk-hrk buchta) s mandarinkami...\nAjaja 14. 07. 2010, 19:50\nTeda to kvůli tomu, že obě varianty dělám z hotového koláčového korpusu (Globus má výborný, Kaufland teď snižuje cenu na cca 11 Kč, no to se fakt nehodí péci, to je lepší koupit)\nAjaja 14. 07. 2010, 19:51\nTřepací dort už jsem také jedla, ale snažím se dělat jen lehká jídla. Převážně saláty. Navíc v tomhle počasí jsem líná dělat cokoli. Nejraději bych nejedla vůbec, kdyby to šlo.\nveerac 14. 07. 2010, 19:56\nVečeři dělám zásadně studenou. Teplé jídlo jednou denně stačí.\nveerac 14. 07. 2010, 19:57\nTak tahle zásada by se mi také líbila, leč neprošla... Jen výjmečně smím vyhlásit, že k večeři je to, co si kdo uloví...\nAjaja 16. 07. 2010, 06:31\nVíš jak se to řiká, jak si je člověk naučí od začátku, takové je má i na konci. U nás je spíše vyjimka, že je večeře teplá. To když se oběd odbyde a nebo je zima, tak něco na zahřátí. Tolik si je hýčkat nemusím. A když někdo má chuť si něco teplého udělat, tak mu v tom nebránim. Nejlépe, když to udělá i ostatním.\nveerac 16. 07. 2010, 19:40\nMy jsme zase přes den v práci, takže večeře jsou teplé, proto jen výjmečně "kdo si co uloví", zpravidla v neděli, kdy vlastně teplý oběd byl...\nAjaja 18. 07. 2010, 06:54\nTak to je pochopitelné. Také vlastně teplý jídlo jednou denně.\nveerac 18. 07. 2010, 16:10\nAno, držím zásadu, že já vařím jen jedno teplé jídlo denně (ale klidně jdu v poledne na teplý oběd, takže mám vlastně dvě denně)...\nAjaja 19. 07. 2010, 06:31\nJá, když vyjmečně na teplý oběd jdu, tak doma již teplé jídlo nejím i když jej pro ostatní uvařím.\nveerac 19. 07. 2010, 17:37\nA to já můžu jak teplý oběd, tak teplou večeři. Akorát teď v těch tropických dnech to trochu redukuji a večer si dávám jen něco lehkého... Ale pánům vařím...\nAjaja 24. 07. 2010, 07:38\nMáš je hezky zmlsané. Já v tom vedru ani nic nepekla, jinak bych se upekla.\nveerac 24. 07. 2010, 19:23\nSouhlas :-))) Ale nejvíce je zmlsaná moje "huba"\nAjaja 07. 08. 2010, 06:40\nTak tohle mám doma v časopise, znám jak Polednici a nedaří se mi to, vždy se něco najde. Kolíkrát já to všude četla a co platné...\nRoxana 29. 10. 2010, 17:32\nNo tedy Roxano, vůbec jsem nepochopila o čem to píšeš.\nveerac 30. 10. 2010, 19:13\nNo já doufám, že o jídle ? :-))))\nAjaja 31. 10. 2010, 06:04\nMně to přijde, že to nemá ani hlavu ani patu.\nveerac 31. 10. 2010, 17:49\nA třeba se tu zastaví a přeloží nám to :-)\nAjaja 31. 10. 2010, 20:37\nveerac 01. 11. 2010, 17:17\nNejde mi přihlásit...no že to znám, tyhle rady, že jsou opravdivé, leč mně houby platné, kolikrát já to četla, slyšela znám a v obchodě se chovám jinak, už mi rozumíte? Jasně, že je to o jídle, ale konečně i ostatní věci někdy koupím, aniž bych je potřebovala. Inu, disciplína...\nRoxana 01. 11. 2010, 17:24\nUž ti rozumím, jen se stačí více rozepsat. Mně tam nějak neseděla Polednice, ale už jsem to pochopila.\nveerac 01. 11. 2010, 17:32\nTak s tou Polednicí jsem stále mimo.... :-)) Ledaže Polednice = poledne = budeme jíst...:-)))\nAjaja 06. 11. 2010, 16:21\nAj ta Polednice! Snad už to vysvětlím zcela jasně. Chtěla jsem prostě říci, že uvedené zásady z článku mohu recitovat jako Erbenovu Polednici - povinnou to báseň ve škole, ale co je to platné, že to vím, když se podle toho nechovám. Ačkoliv se musím pochválit, v poslední době době dokážu pro něco vlítnout do Supermarketu, bez košíku, čapnu to do ruky a hurá k pokladně. Akce a slevy mne tedy neberou, ale byly taky časy... Teď jsem četla, že na tyto různé triky skáče 80% našich lidí, což je podle mne docela hodně. Ostatně jděte městem a ukažte mi obchod, kde nemají slevy, je to až směšné...\nRoxana 07. 11. 2010, 18:10\nAjajo, Tys mne rozesmála, máš docela dobré asociace.\nRoxana 07. 11. 2010, 18:11\nNo mně se vyplácí nakupovat bez vozíku a bez košíku, jen co se mi do rukou vejde, protože pak nevezmu nic navíc. A když už velký nákup s vozíkem, tak zásadně jen dle seznamu (anebo se synem po boku, protože ten mi vše nad rámec seznamu zatrhne) :-)))\nAjaja 07. 11. 2010, 18:53\nJá když nemusím, tak raději do obchodu nejdu. Tak se ušetří nejví. Jinak mě také zlákají slevy, ale už u nich přemýšlím, jestli je to potřeba.\nveerac 09. 11. 2010, 17:07\nPotřeba, nepotřeba... vánoce na krku.... všichni píší Jéžíškovi, tak teď je období, že utrácím...\nAjaja 13. 11. 2010, 18:25\nDej pokoj s vánocemi. Já jsem ráda, že ještě není sníh a to pečení, vůbec se na to netěším.\nveerac 13. 11. 2010, 19:55\nHele - vánoce jsou pořád, teď akorát do nich zbývá už jen 13 měsíců :-)))\nAjaja 14. 11. 2010, 05:42\n,,, teda ode dnes do těch dalších :-))\nAjaja 14. 11. 2010, 06:21\nPro mě by ani být nemuseli. Ještě když jsou děti malé, ale teď? Jen z toho pečení mi bolí v zádech, že se nemohu ráno ani zvednout.\nveerac 14. 11. 2010, 17:59\nKdyž si uvědomím, kolik toho zbaštíme, tak Ti rozumím... To mě bolí už jen z té představy... Což mi připomíná, že si tu u sebe musím najít recept na vánoční štólu, neb se loni moc a moc osvědčila, a tak si na ni musím pomalu nachystat suroviny...\nAjaja 14. 11. 2010, 19:16\nTaké dělám vánoční štolu a je moc dobrá, ať tvarohová nebo kynutá. Vánočka to samé a toho drobného cukroví a že já dělám opravdu drobné.\nveerac 15. 11. 2010, 19:19\nTak zo by jsi mohla soutěžit s naší babičkou - ta je má drobounké, navíc jedno jak druhé (jak kdyby to nedělala ručně ona, ale stroj), no krása...\nAjaja 17. 11. 2010, 05:22\nTak to bych si nikdy netroufla. Kam se hrabu na babičku. Sice dělám hodně drobné cukroví, ale upřímně - jedno jako druhé nemám. To jen když dělám balíčky, tak se snažím, aby byly stejně velké.\nveerac 02. 12. 2010, 19:29\nDěvčata, nastal čas pečení vánoční štóly...\nAjaja 03. 12. 2010, 16:51\nHa, Ivan, už leží zabalené v alobalu několik dní ve špajzu a čekají na svou chvíli - já taky....jsem zvědavá, co jsem "vyrobila"! Dělala jsem je poprvé.\nRoxana 04. 12. 2010, 10:52\nTak já včera vyrobila tři a jsou téže v alobalu a čekají na svou chvilku...\nAjaja 05. 12. 2010, 16:51\nNějak jsem se k nim ještě nedostala. Dneska jsem pekla Londýnské řezy.\nveerac 05. 12. 2010, 18:55\nA já dneska jen štrůdl... Teď ještě nějaké ty služebky a mezi nima snad i na to cukrovíčko dojde...\nAjaja 05. 12. 2010, 19:59\nJá již pár druhů mám upečeno, ale když si vzpomenu, že musím udělat náplně a ozdobit čokoládou, tak se mi do toho vůbec nechce.\nveerac 06. 12. 2010, 19:55\nJj, náplně je někdy piplačka...\nAjaja 07. 12. 2010, 14:54\nA kolikrát dají větší práci jak celé pečení.\nveerac 07. 12. 2010, 19:26\nA navíc je to rizikové - někdy mi to chlapi sežerou dřív, než to stihnu použít na cukroví..., jeden aby pak začínal znovu... a když dělám máslovo-tvarohový krém, tak se o slovo hlásí i pes...\nAjaja 09. 12. 2010, 04:57\nAjajo, vůbec nejlepší ale je, když si něco koupíš - nějakou surovinu, počítáš s ní, jdeš pro ni a ejhle NIC! Když máš Večerku poblíž, dobrý, jinak vražda. Viník se krčí v koutě....\nRoxana 13. 12. 2010, 22:42\nTak to se u nás nestává jen vyjmečně. Jsou zvyklí se zeptat, jestli ...to nebudu potřebovat.\nveerac 15. 12. 2010, 20:16\nJe vidět, že jsou slušnsě vychováni... Ti moji se také zeptají, ale s takovým výrazem ve tváři, že se těžko říká ne. Takže řeknu "jen ochutnat" s představou, že ubyde tak lžička... No ta představa nesedí, ochutnají pořádně. PRavda, něco mi nechají, vždyť přece jen ochutnávají, ale to množství už je pak nedostačující, takže se musí přidělat...\nAjaja 16. 12. 2010, 05:03\nMojí sestře děti také snědí perníčky dříve než je stačí nazdobit. Řiká, aspoň mám méně práce.\nveerac 16. 12. 2010, 20:20\nšikovné děti, ty se neztratí :-))\nAjaja 18. 12. 2010, 06:02\nTak to má být. Nesmělé dítě, v dnešní době, hotové neštěstí.\nveerac 25. 12. 2010, 19:45\nKdyž si cukroví objednám, už to nejsou ty pravé vánoce prosycené vůní vanilky atd.\nveerac 05. 12. 2011, 18:37\nTo je pravda. Když byly děti malé, jejich radost prostě mi nedala jinak, než péci a péci, navíc baštily těsto už syrové, nechávala jsem to uležet do druhého dne, bylo oštípané...:D, no legrace. Dnes stejně peču zase kvůli nim, já to nejím, pak našim, matka už nemůže no a ta vůně se opravdu žádným chemickým sprejem nedá nahradit. To jediné mne vždy na vánoce naladí. I když občas taky něco koupím, a le ač je to cukroví tak ydobré, přijde mi na jedno kopyto.\nRoxana 05. 12. 2011, 19:58\nTo já to zase jím. Zbožňuji sladké. U nás každý má vyhrazen určitý druh a potom dělám každý rok něco nového.\nveerac 07. 12. 2011, 00:33\nDnes, jak vidím kolem sebe, hodně lidí cukroví objedná. Někdo u sousedky, někdo u prověřeného výrobce (u nás oblibují učňovskou pekárnu), jiný jen tak koupí, kde se namane. Já se také kloním k tomu, že raději vlastnoručně vyrobené. A pravdu máte, ta vůně... té se doma jinak nedosáhne...\nAjaja 07. 12. 2011, 04:30\nAni se nedivím,že dnes lidé než by se s cukrovím dělali,tak jej raději koupí. Je to dost práce a peněz. Takhle si ušetří čas na jiné věci. Co jsou děti dospělé, tak mě vůbec nebaví běhat po obchodech a schánět dárky.\nveerac 08. 12. 2011, 00:02\nA to mi poslední roky nějak nevadí. Je všeho až až, stačí jednou vlítnout do megamarketu - kteréhokoliv a je to. Nakonec, ač se to nemá, dáváme dětem raději nějaké peníze, krom něčeho pod stromek, protože je to potěší, koupí si co chtějí. No a nakonec, nenápadně se vyptat, co chtějí, ony ostatně většinou to řeknou samy a koupím to na netu, ještě se slevou, mám zatím jen dobré zkušenosti. Dříve jsem z toho byla hotová a sháněla dárky od léta.\nRoxana 08. 12. 2011, 19:06\nJak se zdá, v mém okolí největším hitem vánočních dárků bude svítilnička na ucho - objevila jsem ji v Rodince, stál 6 Kč a perfektně se mi osvědčila při večerních vycházkách po lese se psem. Pochlubila jsem se v práci a dnes jsem potkala kolegyni, která je běžela nakoupit pro celé jejich oddělení, asi 26 kusů :-), takže málem vykoupila obchod :-))\nAjaja 08. 12. 2011, 21:58\nI proboha, co to je za vychytávku? To neznám! Ale jak mi chodí různé reklamy a akce, tak nestačím zírat co za pitomosti někdy lidi vymyslí!\nRoxana 09. 12. 2011, 09:01\nTak na tohle žádná reklama nechodí. Obchod se jmenuje Rodinka a prodává zboží, které dle mého soudu získá v dražbách či v likvidacích skladů apod. Takže nikdy nevíš, co tam koupíš - dětský textil, oblečení pro dospělé, taktéž obuv, hračky, deky, šály (teď např. ty moderní, co stjí 300 a u Vietnamců 250 kČ měly za 19 Kč...), brýle, vánoční svíčky, prádlo, nádobí, papírnictví, drogerie, kabelky, kosmetiku..... prostě všechno, leckdy i věci, které mají zásilkové obchody (např.. Taky to mají vyložené jen v prádelních koších. Také je to jediný obchod, kde stojí lidi frontu, aby se vůbec dostali dovnitř. Já mám zkušenost, že 100x šunt non plus ultra, po 101 poklad (např. loni kabát z umělého semiše, s kožešinou a kapucí, jen za 99 Kč).\nAjaja 09. 12. 2011, 16:38\nU nás je také obchod Rodinka, ale než bych někde stála frontu, tak to raději nechci. V Globusu měli Heru + dózu. Kamaradka mi řikala, že v 8 hod. ráno se, tam div lidi nepoprali. To ja si raději do těch 8 hod. pospím, a pak buď to budou mít druhý den, nebo někdy jindy. Ale, abych extra jela k vůli tomu přes celé město a ještě se s někým dohadovat...Prý pak lidi vraceli Heru, protože dózy došly. Stojí to za to?\nveerac 11. 12. 2011, 00:38\nRodinku-obchod znám taky, nestávaly tam fronty, teď nevím, možné je vše, taky jsem tam chodívala. No a tu dózu od Hery mám, ale už z loňska, je pěkná, ale za nějaké rvačky v krámech mi nestojí, ani nevím jak jsem k ní přišla taky asi s nákupem Hery. Lidi jsou čím dál horší a mám obavy že se situací, jak se politicky vyvíjí to lepší nebude a vše se vším souvisí.\nRoxana 11. 12. 2011, 10:37\nAni já nejsem frontová bojovnice, takže frontu nestojím. ALe když jdu okolo a jde to i bez ní, zajdu. Někdy i koupím :-)\nAjaja 11. 12. 2011, 13:31\nJá tu dózu z loňska také mám, ale letos prý jsou menší. Neviděla jsem ji, jen co řikala kamarádka.\nveerac 11. 12. 2011, 18:09\n:-)))))Ono je všechno nějak menší a dražší, inu "krize", sice umělá, ale nějak nás ve strachu držet musí. Je vše dražší, bude se méně nakupovat, péci a jíst, tak na co velkou dózu, že jo? Logické. Mne už jen tak něco nedožere.\nRoxana 11. 12. 2011, 20:28\nA já bych se velké dózy nezříkala - na dluhy, děvčata, na dluhy, ty budou stále větší a větší, tak aby se nám někam vůbec vešly.... :-((\nAjaja 12. 12. 2011, 17:56\nAjajo, Ty to taky vždycky napravíš:-))))))). To si jako myslíš, že ta větší dóza bude na ty dluhy stačit? Ani na ty moje ne.... To víš, žili jsme si nad poměry, máme vily po celém světě, drahá auta, ve Švajcu miliony, někdo miliardy, tak se nediv, že jsme MY při vedly stát na buben. Ať si to zaplatí ten, kdo si nakradl a ne ten kdo pracuje jak blbej od nevidím do nevidím, bojí se marodit, platí všechno 2x, vše se zdražuje, ale seberou i blbý stravenky, o dalším nemluvě. Jak je možné že to dříve nechybělo?????? Jéé, dneska jsem četla bezva příspěvek v diskuzi na Kalouskovo blekotání o možném krachu EU: Devět z deseti exekutorů by volil Kalouska. Ten desátý sedí na Borech...\nRoxana 12. 12. 2011, 19:02\nJo děvče, plebs to měl a má vždycky těžký... Ale upřímně, radši jsem ten plebs, než ... (dosaď dle rozpoložení duše a hnutí mysli)\nAjaja 13. 12. 2011, 17:04\nJeště sem tahejte Kalouska a spol. jako by toho nebylo dost v telce. Holt páni byli,jsou a budou a to se nikdy nezmění.\nveerac 13. 12. 2011, 23:31\nJo, to mám z toho, že na televizi téměř nekoukám, v rámci uchování chatrného duševního zdraví a když se pak jednou za uherský rok podívám, mám divoké sny dlouho! Ajajo, souhlasím, radši plebs, než takováto "elita". Netřeba komentáře.\nRoxana 14. 12. 2011, 09:26\nveerac -máš pravdu. Mně se podařilo politiku přes celé svátky ignorovat, včetně novoročního projevu prezidenta a myslím si, že jsem o nic nepřišla...\nAjaja 01. 01. 2012, 17:20\nUrčitě o nic, bez čeho bys nemohla žít......tedy, já ho neslyšela taky :-)))))\nRoxana 01. 01. 2012, 19:07\nJá když začal projev, tak jsem raději přepla na jiný program. Stačila mi ta ukázka večer ve zprávách. Ať se jdou všichni..., raději si upečeme něco dobrého. A jak se vám povedlo nebo nepovedlo cukroví?\nveerac 01. 01. 2012, 22:39\nMáš recht! Aspoň máš trochu naději, že se nenaštveš, popř. zůstaneš duševně zdravá. Na to, co nám "upekou oni" nejsme zvědaví a stejně se to dozvíme i bez "projevování" v televizi. Kecy a zase letité stejné kecy...\nRoxana 02. 01. 2012, 05:44\nCukroví se docela povedlo, že jsem to ani nečekala, ale nějak rychle letos zmizelo, to se ještě nestalo!\nRoxana 02. 01. 2012, 05:45\nI u nás letos mizí závratným tempem... Takže předpoládám, že bylo obzvláště vydařené. Mám sem připravené i nějaké nové receptíky, co jsem vyzkoušela, a když se tedy osvědčily, dám je sem :-)\nAjaja 02. 01. 2012, 18:40\nU nás cukroví ještě máme a mám docela obavu, když je tak teplo. Mám jej v krabici na balkóně. Jinak už se těšim na nové recepty, moc rada je totiž vyzkouším.\nveerac 03. 01. 2012, 00:36\nAjajo, taky jsem letos po dlouhé době "experimentovala nové", taky se jen zaprášilo! Ale to je tím, že vydávají recepty od lidí - vyzkoušené, dřív to byl děs a hrůza a ještě pracné. Jako 17letá jsem podle jakési slovenské kuchařky - tehdy ani nebyly kuchařky k sehnání pekla rohlíčky z polohrubé mouky, inu dítě nezkušené! Máma nedávala, co jsem za t*le a dohromady je nedal ani pánbu! Veerac - já našla vanilkové rohlíčky ještě v létě ve špajzu, div mne neranilo! Musely se nějak zapomenout, jinak to nechápu, ty mizí prvně! :-((((\nRoxana 03. 01. 2012, 08:37\nJá letos zkoušela tzv. americké sušenky (fantastické) a rafaelo podle receptu z Alberta (bez plnění mandlí z griliášových oplatků)...\nAjaja 03. 01. 2012, 18:39\nNa Rafaelo jsem měla 2 vyzkoušené recepty, když došlo k věci a spěchala jsem, tak jsem je nenašla. Tak jsem vlítla na net a udělala nějaké docela slušně hodnocené. Byly dobré, až na to, že jsem je dělala po svém, dát tam všechno kondenzované mléko, tak to teklo a přidat další ingredience, aby to neteklo, to bych to plácala ještě teď, takže samodomo, ale byly vynikající! Jen recept dohromady nedám:-)\nRoxana 03. 01. 2012, 21:50\nNo, my tam žádné vrabce - kromě dvou dětí neměli :-) To spíš byla taková vzpomínka na jejich kousky. Vždycky jim nejvíc cukroví chutnalo před vánocemi a syrové těsto chodili do lednice uždibovat. Teď musím počkat na vnoučata....\nRoxana 08. 01. 2012, 08:12\nTaké se mi jednou stalo, že jsme jedli cukroví v březnu, zůstalo na balkóně zapomenuté a protože byla správná zima, vůbec nic mu nebylo. Také dělám každý rok nějaké nové, ale protože, když mě v PC zaujme a hned si jej nevytisknu, tak jej většinou už nenajdu. Navíc nemám tolik času jej hledat, tak většinou udělám recept vystřižený z časopisu.\nveerac 03. 01. 2012, 23:05\nJo, taky se mi to stávalo, ještě v Praze, to jsm pekla moooc, kvůli dětem! Ještě jsem musela dodělávat třeba v lednu! Ale na balkoně to našly vždy...\nRoxana 03. 01. 2012, 23:23\nI mně zpravdla cukroví zbývá, letos kupodivu moc ne. Mám jen linecké - já ho totiž slepuji až jako poslední a na stůl ho dávám také až mezi posledními druhy, resp. až už je ostatní dojezeno. Takže jeho čas nadešel :-))\nAjaja 04. 01. 2012, 21:34\nTo já zase linecké slepuji skoro mezi prvním cukrovím. Pár si nechávám suchých, protože je ještě využiji jinak. Letos se mi stalo, že mi ještě zbylo, tak je zítra promažu. Jinak cukrovího dost ubylo, protože jej připravím na stůl. Na balkón se jim pro něj nechce. To to raději nejí.\nveerac 05. 01. 2012, 23:19\nS tím balkonem - vidím, že je to všude stejné :-)) A linecké já beru "po rozumu" - nejprve spotřebovat to cukroví, kde jsou krémy...\nAjaja 07. 01. 2012, 12:53\nTak to já mám s lodžií špatné zkušenosti, našim dětem líno nebylo. Nejvíc jsem se nasmála, když jsem přišla z práce domů, krabice s vanilkovými rohlíčky byla špatně zavřená, záclona u lodžie nějaká celá nakřivo, od dveří vedla bílá cestička až k sedačce a děti měly pusy celé bílé, ale svorně tvrdily, "že na balkoně na rohlíčcích nebyly".:-)))))\nRoxana 07. 01. 2012, 19:14\nJá dělám cukroví raději méně kusů, ale více druhů a pokud mrzne, tak je úplně jedno, co se sní dříve. Vydrží stejně dlouho, jak krémy tak suché.\nveerac 08. 01. 2012, 01:11\nJá si myslím, že je pořád lepší, když děti sní to cukroví, než jak se to stalo jednou mně, že mi ho na balkóně sezobali vrabci. Pořád je lepší, když to děcka sní, než aby se to zkazilo a vyhodilo.\nveerac 08. 01. 2012, 01:14\nDěti a pes nezklamou :-)) Ten náš hlídá balkonové dveře jako ostříž a kdokoliv tam jde, hned musí s ním, co kdyby sáhl na cukroví, co kdyby se rozdělil... A vánoce jsou tak obdobím, kdy je schopen spát celou noc u balkonových dveří, aby měl pro jistotu přehled :-))\nAjaja 08. 01. 2012, 20:39\nPotvora mazaná :D)))))))\nRoxana 08. 01. 2012, 20:45\nJá to vidím prozaičtěji - je to "chlap" a jde o "žrádlo"...:-))\nAjaja 08. 01. 2012, 21:34\nNo, my máme fenku a jestli si myslíš, že je lepší :-) Ke všemu je hrozně mazaná - inu ženská.\nRoxana 09. 01. 2012, 06:05\nAjaja 09. 01. 2012, 18:36\nS těmi vrabci, to byla také vzpomínka. Nikdy nezapomenu, když jsem přišla domu z práce a syn mi hned hlásil " mami, na balkóně máme moc ptáčků", tenkrát měl velkou radost. Zato já ne. Od té doby nic nepřikrývám alobalem a vše dávám řádně do krabice.\nveerac 09. 01. 2012, 22:38\nMně se v tomto ohledu vyplatilo schovávat si krabice od pizzy - jsou dostatečně pevné, akorát vysoké....\nAjaja 10. 01. 2012, 07:31\nJá před vánocema schovávala kdejakou pevnější krabici od všeho možného. Teď mám hodně větších plastových, které buď byly koupeny s nějakým obsahem či samotné, a je pokoj. Plechové dózy mám taky asi 3, včetně z loňska od Hery, ale takové červené plastové od jakýchsi čokoládoých bonbonů mám mějraději, tuším to bylo z Tesca.\nRoxana 10. 01. 2012, 08:00\nJá mám nejraději papírové krabice z kartonu, ovšem víko se musí otevírat směr nahoru. Ne ty co se kříží. U těch se mi už podařilo cukroví pěkně poničit. Pouze na vosí hnízda a zbytkové kuličky používám plastové.\nveerac 11. 01. 2012, 23:04\nNo jedině otvírání nahoru, ostatní je nanic. Já jich letos měla nějaké velké množství, ani nevím kde jsem k tomu přišla, ale príma byly také poštovní, ty jsou hodně tuhý karton, otevírání nahoru, ono mi přišlo dost výher, tak jsem to schovala. Byly velikosti tak asi jako krabice od bot, čili akorát. Plastové miluji z toho Tesca, mám poukázku ty bonbony byly moc dobré, tak je koupím aspoň dvoje. On plast na to, co chceš aby navlhlo a uleželo se není to pravé. Třeba perníčky...\nRoxana 12. 01. 2012, 09:02\nDocela jsi to vystihla. Perníčky v plastě nic moc. Jen jsem nepochopila tu poukázku. Ty bombony myslíš v té červené plast. kulaté krabičce? V obchodech mají plno krabic, ale jsou poměrně dost vysoké.\nveerac 14. 01. 2012, 00:59\nDobré jsou i ty od půlkilové Ramy...\nAjaja 15. 01. 2012, 13:44\nZrovna v pátek u nás v Penny měli půlkilovou Heru zlevněnou na 20,-Kč, ale jaká je krabice od Ramy,jsem si nevšimla, tak příště.\nveerac 15. 01. 2012, 18:32\nJá taky asi nevím - jak vypadá a to do Penny chodím každý týden, když nakupujeme rodičům. Musím víc koukat. Já tu krabici vyfotím, abyste viděly, co to je, no nejnižší není, změřím to, ale zas tak vysoká taky ne, prostě jsem si ji nějak oblíbila. Tedy, ty bonbony v původním balení zmizí než se jeden otočí, jsou to miniatury různých čokoládových tyčinek, dcera tam dělá, tak to cestou z práce objevila v marketu když nakupovala a u nás prostě "frčí".\nRoxana 15. 01. 2012, 20:00\nZa tu fotku budu rada. Jen jsem se ještě chtěla zeptat. Jaký tvar má ta krabice?\nveerac 16. 01. 2012, 20:03\nKulatá, ale mně vyhovuje, zítra jsem doma, nafotím a pošlu!\nRoxana 16. 01. 2012, 20:19\nTa krabice od půlkilové Ramy je plastová i s víčkem, krychlového tvaru. Lehce jdou sundat nálepky, takže pak po umytí máte krabičku celoplastovou k opakovanému používání, jako když si je cca za 30 Kč koupíte v obchodě.\nAjaja 23. 01. 2012, 17:40\nTak tu jsem asi nikde nezaregistrovala, nevím.\nRoxana 23. 01. 2012, 18:15\nTak tu mám doma ve žlutém provedení, ale slyšela jsem, že je již dělají i v jiné barvě. Je fajn. Hodí se jak do mrazáku,tak do mikrovlnky, tam ovšem raději dávám bez víka. Nechci riskovat, že se mi víko zvlní jako od jiné plastové krabičky.\nveerac 23. 01. 2012, 21:00\nBudu koukat po obchodech, jinak tu červenou myju v myčce, praskaly mi prsty tak jsem bohu děkovala za myčku! Jak jsem v ní moc nemyla. A to záleží na plastu, pevnosti.\nRoxana 23. 01. 2012, 21:02\nMomentálně jsem ji v obchodě neviděla, ale počítám, že zase bude na velikonoce a doufám, že bude v akci.\nveerac 23. 01. 2012, 21:08\nTak tu krychlovou (nejprve žluté, pak červené) měl Albert, teď už nejsou...\nAjaja 28. 01. 2012, 13:33\nTo mám smůlu. U nás Albert vůbec neni.\nveerac 31. 01. 2012, 00:34\nKrabička - připomnělo mi to diskusi na FB ohledně krabičkové diety. Dospěli jsme shodně k závěru, že krabičková dieta znamená jídlo v krabičce, tedy jídlo v krabičce je dietní.... takže nakonec jako nejlepší krabičková dieta se ukázaly moje perníčky v krabičce :-)))\nAjaja 01. 02. 2012, 21:12


Pouzdro Fancy Case na Samsung A40 - červené EGo mobile\nZboží ze stejné kategorie - Pouzdro Fancy Case na Samsung A40 - červené\nPouzdro Jelly Case na sSamsung A40 - Matt - růžové\nPouzdro Jelly Case na sSamsung A40 - Matt - růžové Oblíbená ochrana mobilního telefonu ve formě pružného pouzdra. Povrchová úprava je v matném provedení a nezanechává tak otisky při používání. Předností je snadná aplikace, ...\nPouzdro Blink Case pro Samsung A40 zlaté Oblíbené pružné silikonové pouzdro nyní s novým brokátovým efektem. Nabízí ochranu zadní části telefonu včetně hran. Neomezuje používání přístroje, disponuje výřezy na periferie. ...\nPouzdro Sligo Smart pro Samsung A40 A405 Magnet růžové\nPouzdro Sligo Smart pro Samsung A40 A405 Magnet růžové Pouzdro je vyrobeno z odolného materiálu se zajímavou texturou příjemnou na dotek. Výrobek má měkký vnitřek chránící displej před poškrábáním a praktickou kapsu na karty ...\nPouzdro Blink Case pro Samsung A40 růžové\nPouzdro Blink Case pro Samsung A40 růžové Oblíbené pružné silikonové pouzdro nyní s novým brokátovým efektem. Nabízí ochranu zadní části telefonu včetně hran. Neomezuje používání přístroje, disponuje výřezy na periferie. ...\nPouzdro Blink Case pro Samsung A40 černé\nPouzdro Blink Case pro Samsung A40 černé Oblíbené pružné silikonové pouzdro nyní s novým brokátovým efektem. Nabízí ochranu zadní části telefonu včetně hran. Neomezuje používání přístroje, disponuje výřezy na periferie. ...\nVáš dotaz Pouzdro Fancy Case na Samsung A40 - červené\nPodívej se na https://www.dilykmobilu.cz/cz-detail-40823-pouzdro-fancy-case-na-samsung-a40-cervene.html


V Moskvě odsoudili Berezovského na šest let – Novinky.cz\nMoskevský soud ve čtvrtek odsoudil v nepřítomnosti k šesti letům vězení finančního magnáta Borise Berezovského, který žije v azylu ve Velké Británii. Byl shledán vinným, že si na úkor letecké společnosti Aeroflot přivlastnil 214 milionů rublů (téměř 170 miliónů korun)\nčtvrtek 29. listopadu 2007, 13:52 - MOSKVA\naš, Novinky, ITAR-TASS, BBC, ČTK\nProkurátor původně navrhoval trest v délce devíti let vězení, jenomže soud zprostil Berezovského obvinění, že dalších 16 miliónů rublů z téže společnosti zpronevěřil a poté "vypral".\nJe to první rozsudek soudu v kauze Berezovskij, který v Rusku čelí 11 žalobám, vesměs za zpronevěry. Všechna obvinění finančník odmítá.\nJe však skoro vyloučené, aby se Berezovskij ocitl v ruském vězení. Británie, kde dlouhodobě žije, mu totiž už v roce 2003 udělila politický azyl a Britové už několik ruských žádostí o vydání Berezovského zamítli. Oligarcha návrat do vlasti odmítá, protože nevěří, že by ho tam čekal spravedlivý proces.\nBerezovskij bývá často označován za jednoho z nejvlivnějších podnikatelů, který při divoké ruské privatizaci v 90. letech minulého století vydělal miliardy dolarů. Býval v Rusku vlivnou osobností, než se dostal do křížku s nynějším ruským prezidentem Vladimirem Putinem. Berezovskij mimo jiné řekl, že Putin v Rusku zničil demokracii a že je třeba ho odstranit silou. Kreml naopak tvrdí, že Berezovskij usiloval po odchodu do exilu o podkopání politické stability v Rusku.\nBerezovskij označil soud frašku: „Tento soud nemá pro mě a další, kteří se řídí zákonem, žádný smysl. Instruoval jsem své právníky, aby se na této frašce nepodíleli."\nKravčuk: Kampaň Juščenka prý platil Berezovskij


Muzikál 50 odstínů šedi od října v Divadle Broadway | Kultura.cz\nÚvod Novinky Muzikál 50 odstínů šedi od října v Divadle Broadway\nMuzikál 50 odstínů šedi od října v Divadle Broadway\nSvětový bestseller Padesát odstínů šedi od autorky E. L. Jamesové, podle něhož byl natočen stejnojmenný film se dočkal i divadelní verze. Ta měla světovou premiéru v roce 2012 na festivalu Fringe v Edinburghu a na newyorském Off-Broadwayi byla uváděna od března minulého roku do letošního dubna pod názvem Cuff Me: The Fifty Shades of Grey Musical Parody. Nyní míří i do České republiky!\nMuzikál napsal a režíroval El Samuels ve spolupráci s Emily Dorezas, Amandou Blake Davis, Jody Sheltonem, Ashley Ward a Danem Wesselsem. Dílo se dočkalo několika zahraničních produkcí, viděli ho diváci ve Španělsku, Německu, Itálii, Holandsku, i ve Francii. Teď je na řadě Česká republika. Pro pražské Divadlo Broadway sehnal práva a text přeložil Adam Novák. Česká premiéra je naplánovaná na čtvrtek 15. října 2015.\nOvšem pozor! Kdo čeká romantiku, erotiku a sexy hlavní představitele, ten je na omylu! Muzikálové odstíny nebudou opisem knihy, nýbrž parodií na ni. Děj je zasazen do prostředí dámského knižního spolku, který se rozhodne pro četbu slavného románu Padesát odstínů šedi. Ze čtenářek a fanynek erotického díla si pak tato muzikálová parodie dělá ohromnou legraci.\nVšude, kde byl muzikál uveden, sklízel obrovské úspěchy. Diváci odcházející ze sálů stírali slzy smíchu a ještě dlouhou dobu o tomto vystoupení hovořili. Zdá se, že se máme opravdu na co těšit! Obzvláště pokud se v jedné z hlavních rolí skutečně objeví Richard Genzer, jak se spekuluje.\nVstupenky již v prodeji: ZDE


Luxusní křišťálové sklo Nachtmann | Bonami\nLuxusní křišťálové sklo Nachtmann\nVyberte si z kolekce průzračného a nádherného křišťálového skla německé značky Nachtmann. Na trhu je již od roku 1834. Svěřte se do rukou profesionálů ve výrobě skla. Nádherné dekorace čekají pouze na vás.\nSklárna s tradicí\nNechejte se okouzlit luxusním provedením a nadčasovým designem\nkřišťálových výrobků Nachtmann.\nOsvědčená neměcká kvalita a tradice\njiž od roku 1834 zaručuje bezkonkurenční kvalitu.\nKaždý kus je určen k tomu, aby zpříjemnil váš den.\nStolování na vysoké úrovni\nKaždá večeře se stane nezapomenutelnou s talíři, miskami a číšemi Nachtmann. Pokud rádi vaříte, jistě si zasloužíte to nejlepší.\nVaše pokrmy nikdy nevypadaly lépe.\nVýrobní závody společnosti Nachtmann pro výrobu skla disponují nejmodernějšími technologiemi.\nKaždý kousek poté prochází přísnou ruční kontrolou, aby se k vám domů\ndostal dokonalý produkt.\nMísa z křišťálového skla Nachtmann Vivendi\nTento měsíc je na Bonami ve znamení designových kousků, které si získají vaše ♥.\nDány milovaná značka Kähler >>>\nHravé kuchyňské doplňky Sagaform >>>\nMinimalistický Stelton >>>\nRučně vyráběné doplňky Architectmade >>>\nNábytek pro dokonalou jídelnu >>>\nPorcelánové nádobí s japonskou duší >>>


Super Crylic dvousložkové lepidlo na plasty 60ml (DM-AD23) | Astra\nObjednací číslo: DM-AD23\nČarový kód: 5060243900203\nVarování! Vysoce hořlavá kapalina a výpary. Dráždí kůži, může způsobovat alergické reakce. Toxický pro vodní organismy s dlouhodobými následky. Uchovávejte mimo zdrojů zapálení. Používejte ochranné pomůcky. Uchovávejte v temnu mimo dosahu dětí.Při styku s kůží: Zasažené části pokožky omyjte vodou a mýdlem. Při zasažení očí: Vyplachujte oko tekoucí vodou po dobu 10 minut, vyhledejte lékařskou pomoc. Při požití: Nevyvolávejte zvracení, vypijte velké množství vody. Ihned vyhledejte lék. pom. Při vdechnutí: Postiženou osobu přemístěte na čerstvý vzduch.\n1ks lepidlo, 1ks tužidlo, 2 ks injekčních stříkaček, míchací kelímek 1ks\n8,0 x 12,5 x 3,9 cm\nBezpečnostní list CZ - lepidlo [392 kB]\nBezpečnostní list CZ - aktivátor [326 kB]\nSuper Crylic dvousložkové lepidlo na plasty 60ml je jako příslušenství u položek


TERRA Group - TERRA Czech Republic\nTERRA – víc než jen stroje\nTERRA je silná skupina kombinující rodinný podnik s výhodami mezinárodní korporace. Jsme vaším partnerem v oblasti prodeje nových i použitých strojů, servisu, náhradních dílů, pronájmu strojů a financování. Náš sortiment zahrnuje více než 300 modelů různých značek, převážně JCB. Kromě stavební, manipulační a hutnící techniky zahrnují také pracovní plošiny, motorgenerátory, kompresory a systémy pažení. Naše nabídka je vhodná pro stavební a průmyslový sektor, města a obce, lesnictví, nakládání s odpady a recyklaci, demolice, krajinářství, zemědělství a mnoho dalších oblastí.\nTrvalo jen krátkou dobu, než se značka TERRA stala tím, co dnes představuje:\n• Synonymum pro inovativní řešení Dig + Load + Lift\n• Flexibilního partnera pro stavební, zemní a průmyslové stroje\n• Spolehlivého a rychlého dodavatele náhradních dílů\n• Poradce v oblasti odborných znalostí\nOrientujeme se na spokojenost zákazníka, dlouhodobou stabilitu organizace, poskytování odborného poradenství našimi ochotnými zaměstnanci.\nTERRA patří k předním dodavatelům strojů a servisních služeb ve střední a východní Evropě. Naše oblast působení v 13 zemích má rozlohu 2,5krát větší než Německo. Síť našich 33 poboček zajišťuje dostatečný kontakt s našimi zákazníky a uspokojení jejich potřeb. Naši zkušení kolegové poskytují know-how v oblasti produktů a služeb a znají specifika jednotlivých regionů i jejich výzvy.\nNašim cílem je vytváření dlouhodobých partnerských vztahů se zákazníky. Věříme v naše produkty a kvalitu poskytovaných služeb, čímž pomáháme dosahovat spokojenosti a podpořit úspěch podnikání našich zákazníků. Našich více než 400 zaměstnanců každý den hledá to nejlepší řešení pro vaše projekty.


Jak Drbna k autu přišla | Radilka | Drbna | Olomoucká Drbna - zprávy z Olomouce a Olomouckého kraje\nJako každý rok jsem i letos chtěla být u události, kdy se bude vánoční stromeček stěhovat ze svého stávajícího místa na Horní náměstí. Jaké bylo však moje překvapení, když mi chvíli před plánovaným výjezdem zavolal náš fotograf, aby mi řekl, že prostě nemůže nastartovat auto.\nV redakci v sobotu nikdo samozřejmě nebyl a Olomoucká Drbna začala být zoufalá. Ale náš Jakub mi řekl, že má plán a zavěsil. Čas kvapil a já jsem si zoufala, že takto stihnu dojít pěšky akorát tak na náměstí.\nZa půl hodiny před redakcí zaparkovalo něco velkého červeného a já si říkám, že bych chtěla být taky majitelem takového pěkného auta. Jako laik na auta jsem ráda, že rozeznám trabanta a džíp. No dobře, možná ještě škodovku. Kdo by si to měl všechno pamatovat. Ale velké červené vypadalo fakt dobře a k mému úžasu jsem za volantem viděla našeho fotografa Jakuba.\n„Nasedej a jedem!“ zavolal na mě a já jsem s nadšením prchala užít si jízdu červeným „tankem“, byť jen krátkou.\n„Zkus si tipnout, jak se startuje!“ Po důkladném ohledání palubní desky a absence klíče jsem si všimla velkého tlačítka POWER a i když moje angličtina není bůhvíjaká, tak tomuto tlačítku nelze nerozumět.\nHonda CR-V Hybrid je auto, které Jakub půjčil u Honda v Olomouci na Horním Lánu. Má to prakticky za rohem a v rozhodování to bylo jednoduché - prostě se ze zoufalství šel zeptat, jestli by náhodou nebylo nějaké to auto volné. A ono to vyšlo!\nNa tomto hybridu vás jako laika zaujme na první pohled jeho velikost. Na ten druhý, tj. exkurzi po interiéru auta, jsem měla jen pár desítek minut, ale i tak to stačilo, aby mi došlo, že tohle auto bude dobré. Velmi dobré, ba vynikající, možná jedno z nejlepších, ve kterém jsem kdy seděla.\nCo mě zaujalo jako první, byla přístrojová deska. Tlačítek tady není nijak extra moc, takže si troufám tvrdit, že se v nich vyzná i laik, jak jsem já. Na displeji velikost tabletu si můžete pustit hudbu nebo spustit GPS navigaci s geotagy, které vám ukážou, kde jsou nejbližší restaurace nebo třeba benzinky. V chladnějším období (což dnes nijak zvlášť nebylo) si můžete zapnout zahřívání sedadel (všech!) nebo vyhřívání volantu.\nNa pořádné prohlížení auta není moc čas, ale třeba pří pohledu dozadu mě zaujme jeho velikost a rovněž fakt, že se do auta vejde až sedm lidí. Jo, nechápu, jak to stihl fotograf Jakub už všechno nastudovat a ví třeba i to, že si v autě můžeme vybrat mezi třemi jízdními režimy, a to je režim spalování motoru, hybridní režim a čistě elektrický režim. Neptejte se mě, jaký je mezi nimi rozdíl, ale řekla bych, že při elektrickém režimu se budeme pohybovat jen na elektřinu, při hybridním režimu pojedeme asi půl na půl a při spalování motoru… To už si doplňte sami. A pokud nevíte stejně jako já, tak vám nejlépe poradí přímo v Trendcaru, kde jsou profíci.\nPři jízdě po kočičích hlavách (vážně jsou to kočičí hlavy?) mi Jakub jen tak mimochodem sdělí, že prý je toto auto vhodné do terénu (to věřím), ale je super i na jízdu po městě, jelikož nemá zase tak velkou spotřebu (co víc si přát).\nDojeli jsme do ulice V Křovinách, kde se už chystala cesta vánočního stromečku napříč Olomoucí až na jeho konečné místo na Horním náměstí. Když se tak dívám na velikost stromečku, napadá mě, že bychom ho na naší vypůjčené káře možná odvezli i my. Velká je na to Honda dost. Možná příští rok. Třeba Honda vyvine automobil, se kterým se bude dát jezdit nejen do terénu a do města, ale i na vánoční stromky, a to i ty největší.\nAutoři Wendy Zimmerová | PR text | Foto Jakub Wittka\nŠtítky auto, Honda, půjčovna, Olomouc, vánoční strom


Slovenský horský nosič pokořil rekord, na Sněžku vynesl náklad o váze 165,5 kilogramu | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Životní styl a společnost / Společnost | Související témata: výstup Sněžka nosič český rekord váha minerální vody\nSlovenský horský nosič pokořil rekord, na Sněžku vynesl náklad o váze 165,5 kilogramu\nTatranský horský nosič Vladimír Hižnay v sobotu vynesl na nejvyšší českou horu Sněžku náklad o váze 165,5 kilogramu a ustanovil nový rekord. Dosavadní držitel rekordu Robert Hofer v roce 1944 vynesl na Sněžku pro meteorologickou stanici ocelovou rouru o váze 160 kilogramů.\nPec pod Sněžkou 14:43 18. 8. 2018 (Aktualizováno: 17:54 18. 8. 2018) Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nSlovenský nosič Vladimír Hižnay během výstupu na Sněžku | Foto: David Taneček | Zdroj: ČTK\nHižnay si nechal na speciálně vyrobenou krosnu naložit náklad balených minerálek, které vynesl pro bufet v poštovně na Sněžce. Trasu od Slezského domu dlouhou téměř dva kilometry zvládl za dvě hodiny a 29 minut.\nS novým rekordmanem stoupali na Sněžku i nosiči Zdeněk Pácha z Bašky u Frýdku-Místku a Milan Marhan z Prahy. Oba patří k tradičním účastníkům krkonošského Sněžka Sherpa Cupu, při němž se vynáší náklady o váze až 60 kilogramů. Silák Pácha na poštovnu vynesl minerálky o váze 150 kilogramů, Marhan měl zátěž 80 kilogramů.\nNosiči svůj výkon zahájili na stejném místě jako Helmut Hofer před před 74 lety. Ten vyšel od již zbořené Obří boudy, která stála naproti Slezskému domu. Kvůli bezpečnosti šel Hižnay na Sněžku po dlážděné Jubilejní cestě, která je oproti takzvané řetězové cestě širší a pohodlnější. Z polské strany po Jubilejní cestě může na Sněžku vyjet i automobil.\nPři výstupu v rakouských horách zemřela 45letá Češka\n„Pokus o rekord si vymysleli sami nosiči. My jsme jim na Slezském domě zajistili náklad minerálek,“ řekl majitel poštovny Milan Blaha, který organizuje tradiční Sherpa Cup.\nCestu osmdesátikilový Hižnay zdolával postupně po 70 až 100 drobných krůčcích, pak si dával krátký oddych. Dřevěnou krosnu s nákladem nesundával. Sobotní podmračené počasí mu vyhovovalo.\n„Bylo ale trošičku horko, my nosiči máme raději, když je pod mrakem a prší. Potřebujeme chladit,“ řekl. Výkon pro něj osobně rekordní zátěží nebyl. Dosud nejvíce nesl náklad o váze 176 kilogramů na větší části cesty na Zamkovského chatu ve Vysokých Tatrách.\nSpeciální přípravu na výkon Hižnay, který je civilním povoláním diagnostik mostů, nedělal. „Dvakrát týdně v rámci placeného tréninku vynáším na Zbojnickou chatu v Tatrách. Naposledy jsem tam nesl toto úterý,“ řekl.\n‚Nejtěžší? Určitě Everest.‘ Ivo Grabmüller zdolal Korunu světa, omrzliny z nejvyšší hory léčí doteď\nV Krkonoších byl v sobotu vůbec poprvé. „V Krkonoších se mi velmi líbí. Cítím se tu jako doma,“ řekl. Vylepšovat svůj rekord ve vynesení nákladu na Sněžku v budoucnu nehodlá. „To nechám chlapcům, co přijdou po nás,“ dodal.\nŘemeslo nosičů zásobujících Sněžku má dlouhou historii. Vzniklo v 19. století a skončilo po postavení lanovky v roce 1949. Do té doby vším možným zásobovali tehdejší Českou boudu nosiči z Velké Úpy, kteří na vrchol chodili přes Růžohorky a Růžovou horu. Na cestě měli deset zastávek, nejsilnější nosiči měli na zádech až 100 kilogramů nákladu.\nHorští nosiči z Beskyd chtějí překonat Mont Blanc s postiženými na zádech\nTři vozíčkáři si na vrcholu Sněžky splnili sen. Vynesli je tam šerpové


Horní Benešov bude spoléhat na Zdeňka Pavelka - Bruntálský a krnovský deník\nHornobenešovští se během léta museli vyrovnávat s odchodem několika hráčů. Hodně citelná byla například ztráta bratrů Lhotských, kteří nastupovali v první lajně. I proto se osoba Zdeňka Pavelka, jenž má na kontě téměř šest stovek extraligových startů, velmi hodí.\n„Domluvili jsme se, že bude oblékat náš dres. I když je mu už přes čtyřicet let, stále má našemu týmu co nabídnout. Snažíme se přemluvit, aby pokračoval také Kamil Přibyla. V minulé sezoně nastupoval nepravidelně. Když ale hraje, je pro nás stále velmi platný hráč,“ komentoval nový kouč Horního Benešova Martin Mičola, jenž po minulé sezoně nahradil ve funkci Marka Harazima:\n„Je to výzva, ale už v době, kdy mužstvo vedl Marek, jsem mu pomáhal. Po jeho odchodu jsem byl osloven vedením a dohodli jsme se.“\nÚčastník krajské hokejové ligy se uchází také o Tomáše Poloka, který hájil barvy Opavy. „Zájem o něho máme. Tomáš ale stále může pomýšlet na druhou ligu. Pokud by přišla nabídka od některého týmu z okolí, byla by pro něj nejspíš škoda ji odmítnout. Uvidíme však, jak to dopadne,“ posunul se dále hornobenešovský trenér.\nMartin Mičola se svými svěřenci už netrpělivě vyhlíží začátek soutěže. V sobotu 23. září se od 17 hodin představí na ledě Českého Těšína.\n„Už se těšíme, až v Benešově budeme mít led. Zatím se připravujeme v Opavě, a i když většinu mužstva tvoří Opavané, je lepší se připravovat a hrát na vlastním stadionu. Podle mého názoru bude letošní ročník velmi zajímavý. Oproti minulé sezoně je celkem deset týmů a béčko Poruby nebo Frýdku-Místku považuji za výborné oživení soutěže.\nVe Frýdku budeme mít možnost zahrát si na novém stadionu,“ poznamenal hlavní kouč Horního Benešova a ve svém komentáři se zabýval také soutěžním rivalem z Krnova, jenž už rvoněž netrpělivě vyhlíží novou sezonu.\n„Rivalita tam je, ale pouze po sportovní stránce, jinak se s krnovskými kluky známe a jsme kamarádi. Myslím si, že Krnovští postaví kvalitní mužstvo. My jim však budeme schopni konkurovat, přestože jsme řešili změny v kádru a kvůli tomu musíme slevit ze svých ambic.\nPokaždé jsme se chtěli rvát o umístění mezi nejlepší trojkou, letos jdeme do sezony s tím, že si zajistíme postup do play off a pohybovat se okolo středu tabulky,“ mínil Martin Mičola, mimochodem bratr současného záložníka ostravského Baníku Tomáše Mičoly.\nHorní Benešov před nedávnem stihl absolvovat i generálku na ledě Poruby, kde se utkal s tamním béčkem. Hosté nakonec zvítězili 6:3 a největší podíl na výhře měl Fraš, autor hattricku a jedné gólové asistence.


Chlapi sobě: Na prvním místě je zábava - Jindřichohradecký deník\nChlapi sobě: Na prvním místě je zábava\nPolště - V Polšti nedaleko Jindřichova Hradce se konal již 15. ročník recesistické akce příznačně nazvané Chlapi sobě. Do letošního klání se pustilo s velkým nasazením deset tříčlenných týmů, na které čekalo sedm záludných disciplín.\nV Polšti se konal 15. ročník recesistické akce Chlapi sobě.Foto: Deník/ Petra Lejtnarová\nJak poznamenal jeden z organizátorů Petr Písař, původně bylo přihlášeno družstev jedenáct, ale jednomu nakonec chyběl třetí do party. "Většinou soutěží stejné týmy jako v předchozích ročnících," dodal.\nHned na rozjezd byla pro všechny připravena nesoutěžní pivní štafeta, kdy postupně všichni členové týmu museli vypít připravený půllitr zlatavého moku. Po tomto zahřívacím kole přišla na řadu první disciplína, kterou bylo oblíbené lyžování. Na speciálně upravených "trojlyžích" se celý tým současně musel dostat přes hřiště k připraveným půllitrům, pivo vypít a opět dorazit do cíle.\nMožná i proto, že se tato soutěž konala jako první, se všichni za pomyslnou cílovou pásku dostali bez úhony a poměrně rychle, když se jim podařilo správně koordinovat pohyby.\nDalší disciplínou, ve které nechybělo pití piva, byl pivní jump. Záludností této aktivity je pružné lano připevněné ke sloupu, které si soutěžící uváží kolem pasu a snaží se doběhnout k dostatečně daleko umístěné lednici. Z ní musí vyndat láhev piva a co nejrychleji ji vypít, dát do připravené basy a hlavně nesmí nezapomenout zavřít lednici. V tom všem jim ale zdárně brání právě pružící šňůra, která je neochvějně stahuje zpět k místu startu. Ani tady ale většina soutěžících problém neměla a když náhodou, členové týmu pomohli lano přidržet.\nPrávě pivní jump byl tradičně jednou z disciplín, do které se mohli zapojit také diváci. A přestože se soutěž jmenuje jednoznačně - Chlapi sobě - nechyběly mezi "amatérskými" soutěžícími také ženy. I když na prvenství nedosáhla, za svůj výkon se rozhodně nestyděla Monika Karlovcová z Polště. "Jako divák se tady účastním vlastně od malička od začátku," říká mladá žena, která připouští, že už dokonce s kamarádkami uvažovaly o tom, že se přihlásí jako tým. "Už to tady bylo, že soutěžily i ženy. Asi by to bylo náročné, ale na druhou stranu chlapi jsou tolerantní a holky nechávají pít malá piva. Tak uvidíme příští rok, třeba se přihlásíme.\nLetos to beru jako trénink," smála se.\nStejně jako Monika Karlovcová se bavili i všichni ostatní diváci, kterých opět na hřiště v Polšti dorazilo požehnaně. Vždyť jak se již spoustu let shodují pořadatelé, při akci Chlapi sobě nejde ani tak o vítězství, jako o zábavu. Po pivním jumpu pak následovala trochu oddechová soutěž v hodu sudem, kdy si soutěžící mohli dát pauzu od piva, ale hned v následující disciplíně si to vynahradili. Soutěž sloní klus je jednou z těch, při kterých diváci doslova řvou smíchy. Soutěžící totiž mají za úkol nejprve se desetkrát na místě otočit v předklonu kolem zapíchnutého kůlu a poté se co nejrychleji dostat skrz připravené zavřené dveře, na druhé straně vypít pivo a zase se vrátit zpět. Naštěstí pro všechny se při tom všem myslí i na bezpečnost a soutěžící si před startem nasazují motocyklové helmy. I letos se mnohým vyplatilo mít je na hlavě.\nVšech sedm disciplín včetně "Popelářů", "Lachtanů" a pití piva na ex nejlépe zvládl tým Seven Green, který tak obhájil prvenství z loňska. Druzí skončili chlapi z týmu loňského nováčka soutěže Pivní pohotovost a třetí místo tentokrát patřilo Batolatům, která moc dobře vědí, jak chutná vítězství, neboť se jim již v minulosti zvítězit také podařilo.\nPetr Písař již nyní slibuje, že do příštího ročníku připraví novinky. „Zase se to líbilo, ale už jsme se domluvili na nějakých vylepšeních,“ uzavřel tajemně.


💐 DORUČENÍ KVĚTIN BURGUM - ONLINE KVĚTINÁŘSTVÍ BURGUM\nKvětiny pro Burgum Rovoz květin pro Burgum - váš Burgum květinářství\nBurgum Květiny, podle příležitosti\nBurgum Květiny, podle typu\nBurgum Květiny podle barev\nBurgum Květiny dle ceny\nKvětiny a dárkové koše pro Burgum\nBurgum Květinářství a dárky\nVítejte na domovské stránce květiny pro Burgum. Vyrábíme, objednávání snadné online květin. Můžete si vybrat z naší bohaté nabídky: květiny, rostliny, kytice a další. Přidat volbu do nákupního košíku a postupujte podle pokynů. Jakmile Objednávka dokončena jen nechte zbytek na nás.\nJe to úkol květiny pro Burgum k poskytování nejvyšší možný zákaznický servis. Zajistíme, že vaše objednávka bude doručena jako vyhledávaný. Pokud chcete opravdu zapůsobit, nezáleží na tom, jaké příležitosti: narozeniny, den matek, Den otců či jakékoliv jiné příležitosti, květiny pro Burgum je správnou volbou pro vaše speciální okamžik.\nNaše kanceláře jsou OTEVŘENY a naše místní květinářství v Burgum je OTEVŘENO PRO DODÁVÁNÍ.\nNabízíme doručení květin v Burgum - Burgum Květinářství\nPodívejte se na náš výběr dárkového košíku pro BurgumVýběr čokolády pro Burgum\nVýběr čokolády pro BurgumVýběr čokolády pro Burgum\nPoslat květiny a dary na Burgum s květinami pro Burgum. Jsme specializováni na květiny, kytice, košíky, dárků a koláče na Burgum.\nKVĚTINY V BURGUM - KVĚTINÁŘSTVÍ V BURGUM NABÍZEJÍ STEJNÝ DEN DORUČENÍ KVĚTIN\nKvětiny pro Burgum - květinářství, které přináší stejný den květinové dodávky v Burgum . Používáme rozsáhlou síť místních Burgum květinářství a květiny kytice doručena v Burgum.\nNECHTE NÁS POSTARAT SE O VAŠE KVĚTINY V BURGUM\nNechte Květiny pro Burgum postarat se o vaše květinová aranžmá o příležitosti, včetně Narozeniny, kytice, Den matek květiny, Valentýna květiny, Novorozené Dítě, a mnohem více. Nabízíme velký výběr květin, rostlin, květinové aranžmá, koše a za velmi konkurenční ceny, které bude uzavřeno kdekoliv v Burgum. Objednat on-line a mít své květinářství pro Burgum postaráno o Květiny pro Burgum.\nDORUČENÍ KVĚTIN V BURGUM\nTým na Internetové Květinářství je odhodlána poskytovat nejvyšší kvalitu květin, rostlin a dary jsou k dispozici v Burgum, v nejkrásnější možnou cenu. Každý zákazník je pro nás velmi důležité a snažíme se dát naše maximum odborné pozornosti každé jedné objednávky. Celý náš personál se zaměřuje na poskytování nejvyšší úrovně zákaznických služeb pro vaše doručení květin v Burgum.\nMÍSTNÍ KVĚTINÁŘSTVÍ V BURGUM\nDodáváme květiny, kytice ve více než 900 městech po celém světě. V každém městě, spolupracujeme se spolehlivými místní květinářství stejně jako je tomu u Burgum. Práce s tímto sítě místních květinářství, jsme schopni zajistit, že budeme dodávat špičkovou kvalitu kytice a květiny zůstanou čerstvé. Postaráme se o váš poslední chvíli květina objednávky, nebo si můžete rezervovat krásnou kytici květin, měsíce předem.\nKvětiny pro Burgum\n© Flowers for Burgum • 2020


Dle plastických chirurgů byla princezna Diana nejhezčí šlechtičnou historie - Bety.cz\n23.07.2020 | Osobnosti\nDle plastických chirurgů byla princezna Diana nejhezčí šlechtičnou historie.\nPodle plastických chirurgů byla dokonalejší než Rania Jordánská, Grace Kelly i její snachy – Kate a Meghan.\nZlatý řez vyjadřuje matematicky dokonalé fyzické rysy a používal ho při svých pracích Leonardo da Vinci. Na obličeje šlechtičen moderní doby ho použil britský plastický chirurg z největší nestátní londýnské kliniky Harley Street doktor Julian De Silva.\n„Diana, Meghan i Kate jsou všechny tři velmi atraktivní ženy. Ale když je podrobíme analýze zlatého řezu, princezna Diana zvítězí. Je o několik bodů před Meghan i Kate. Ale je také před jinak nádhernou královnou Ranií Jordánskou. Je prostě nejkrásnější šlechtičnou všech dob,“ tvrdí doktor De Silva.\nPodle jeho počítačové analýzy má princezna Diana 89,05 procenta za sta (úplná dokonalost). Následují: 2. Královna Rania Jordánská – 88,9 %, 3. Monacká kněžna Grace Kelly – 88,8 %, 4. Meghan Markle – 87,4 % a 5. Kate Middleton – 86,8 %.\nSoučasná anglická královna Alžběta II. byla v mládí také ...\nJasně a ty jsi taky překrásná po flašce rumu.\nbyla velmi krásná


Czech Virus SuperVita PRO V2.0 500 ml + Vitamin D3 ZDARMA | Fitness007.cz\nCzech Virus SuperVita PRO V2.0 500 ml + Vitamin D3 ZDARMA\n7,5 ml 1 varianta 500 ml 1 varianta 2x 500 ml 1 varianta\nCzech Virus SuperVita PRO V2.0 500 ml, doplněk stravy\nAKCE: Při zakoupení produktu Czech Virus SuperVita PRO V2.0 500 ml obdržíte Czech Virus Vitamin D3 30 kapslí zcela zdarma (více informací o produktu zde). Nevztahuje se na mobilní aplikaci. Akce platí do vyprodání zásob.\nSuperVita PRO V2.0 je stavěna na pevných základech původního produktu s využitím nových zkušeností a látek, které produkt znatelně inovují. SuperVita je tvořena tak, aby nabízela All-in-one produkt pro co nejširší pokrytí potřeb vitamínů a minerálů, důmyslně doplněna rostlinnými extrakty. Její účinky mohou využívat jak amatérští sportovci, tak profesionálové.\n✅ nová a inovovaná verze nejoblíbenějšího multivitamínu na trhu\n✅ extrémní nálož B-komplexu, přírodní vitamín A (beta-karoten), vitamín E, vitamín D3\n✅ všechny důležité vitamíny ve vysoké dávce, minerály v chelatových vazbách\n✅ pestré množství dalších látek pro podporu zdraví (Coenzyme Q10, Lutein, Zeaxanthin, Cholin, Ženšen, Zázvor, Ashwaganda...)\n✅ ochuceno směsí ovocných šťáv z koncentrátu a slazeno steviol-glykosidy\n✅ pro ametérské sportovce i profesionály\n✅ tekutá forma dávkování\nVýhodou tekuté formy je dávkování, které si můžete naprosto libovolně upravit dle svých potřeb. Pokud užíváte produkty, které některé látky obsahují, upravíte si množství a máte narposto perfektní kombinaci, kterou není možné dosáhnout kapslí nebo tabletou s pojivy. Věříme, že je SuperVita PRO V2.0 naprostou špičkou na trhu a stane se velmi brzy vaší jasnou volbou při výběru multivitamínových přípravků. Originální receptura od Czech Virus.\nDávkování Czech Virus SuperVita PRO V2.0:\nDávkování STANDARD: Užijte 1 dávku (7,5 ml) ideálně ráno. Protřepat před použitím. Samostatně nebo s vodou dle chuti.\nDávkování PROFI: Užijte 1 dávku (7,5 ml) ráno a 1 dávku (7,5 ml) večer. Protřepat před použitím. Samostatně nebo s vodou dle chuti.\nDávka: 7,5 ml\nUpozornění: Doplněk stravy. Vhodné zejména pro sportovce. Není náhradou pestré stravy. Nepřekračujte doporučené denní dávkování. Ukládejte mimo dosah dětí! není vhodné pro děti, těhotné a kojící ženy. Skladujte v suchu a při teplotě do 25 °C. Nevystavujte přímému slunečnímu záření. Chraňte před mrazem. Výrobce neručí za vady vzniklé nevhodným skladováním a použitím. Po otevření spotřebujte do 66 dnů\nVýživové údaje dávka (7,5 ml)\nSložení: Multi filtrovaná voda, směs přírodních ovocných šťáv z koncentrátů (pomeranč, jablko, mandarinka, guava, papája, limeta, mango, ananas, hroznové víno, bio ovocné a řepné cukry), citrát draselný, l-askorbová kyselina, zázvorový extrakt, cholin-1-bitartrát, rostlinné aminokyseliny: (l - glycin, l-prolin, l-alanin, glutamin, l-arginin, l-lysin, l-leucin, l-valin, l-isoleucin, l-taurin), d-alfa tokoferylacetát, ženšenový extrakt (panax ca meyer), pantothenát vápenatý, glukonát železnatý, glukonát zinečnatý, thiamin HCl, riboflavin, nikotinamid, inositol, Aquamin® (72 stopových prvků), pyridoxin HCl, mangan glukonát, lutein, kyselina 4-aminobenzoová, ubichinon, pikolinát chromitý, látky pro zachování čerstvosti (sorban draselný, benzoát sodný), extrakt zeaxantinu, přírodní aroma: (přírodní pomeranč), citrusové bioflavonoidy, extrakt z psyllia, vojtěška, extrakt z brokolice, spirulina, ashwagandha, extrakt z aloe vera, zelený čaj extrakt, extrakt ze zelených kávových zrn, extrakt z hroznových jader, extrakt z lykopenu, extrakt z lecitinu, beta-karoten, sladidlo (steviol glykosidy), regulátor kyselosti (kyselina citrónová), cholekalciferol (vegan, z lišejníků), kyselina listová, d-biotin, jodid draselný, kyanokobalamin, seleničitan sodný, molybden, menachinon.\n100% přírodní aroma a barvivo. Slazeno steviol-glykosidy. 100% vegan (neobsahuje živočišné suroviny)\nCzech Virus SuperVita PRO V2.0 7,5 ml\n8. 9. 2021 v 20:38


Evžen Boček | Databáze knih\nJan Bittner pseudonym\nJiž v pátém dílu ze série mimořádně úspěšných humoristických románů o "poslední aristokratce" mimo jiné dojde k následujícím událostem: Marie Kostková se rozzuř... detail knihy\n20 15. ledna\nAutorovy knihy jsou potřeba v každé době. Někdy je nutnost utéct do knihy, zasmát se a nebrat život tak strašně vážně. Ale minulý rok s pandemií a omezeným životem je to skoro povinnost. Děkuji za Vaše knihy, ve kterých je humor a nadsázka a mozek si odpočine. Pište prosím dál.\nMusím přiznat, že k panu Bočkovi jsem se dostala jako slepá k houslím a vůbec toho nelituji. Jeho knihy jsou příjemně odpočinkové okořeněné humorem. Takový humor mám ráda.\nPřečetl jsem všechny Aristokratky i s Deníkem kastelána, velmi povedené podařená kniha, za moc dlouhých let na knižním trhu, a co se týče filmové verze, nedá se srovnávat, film je v podstatě jen výcuc některých pasáží, podle mého by si každý díl zasloužil svoje zpracování\nJá se tak nasmála ... úžasné příběhy, vtipné moc vtipné ....určitě si udělejte čas a přečtěte si všechny díly.\nZábavné oddychovky, humor ze života dovedený k absurdní dokonalosti.\nÚžasný spisovatel, krásné knihy - oddechovky:) Doufám, že pan Boček bude psát dále.\nPan Boček mi díky smíchu dal minimálně pár dní života navíc, a proto mám jeho knihy rád. Je to jeden z mých oblíbených autorů a doufám, že mne ještě mnohokrát pobaví.\nVšechny knihy tohoto spisovatele jsem četla, ted jen netrpělivě čekám na novou knihu.\nEvžen Boček - knihy\nPro ženy Horory Literatura česká Humor Romány\ndeníky humor aristokracie, šlechta pro ženy zfilmováno záhady česká literatura černý humor leukémie duchové a přízraky


ATENTÁT NA ČESKÉHO PODNIKATELE JAKO SOUČÁST VELKÉHO RESETU? CO MAJÍ SPOLEČNÉHO VRTULNÍKOVÉ HAVÁRIE Z NORMANDIE A ALJAŠKY? OLIVIER DASSAULT A PETR KELLNER JAKO OBĚTI GLOBÁLNÍ VELKÉ RODINY? – CZ 24 News\nVáclav Danda se zamýšlí nad souvislostmi mezi dvěma březnovými tragédiemi, které mohou zásadním způsobem změnit ekonomickou a politickou situaci ve Francii a v Čechách.\nCo mají společného francouzský průmyslník a mediální magnát Olivier Dassault a finančník a mediální magnát Petr Kellner?\nOba dva letos březnu zahynuli po pádu vrtulníku. Vrtulníky patří k nejbezpečnějším druhům dopravy a jejich havárie jsou vzácné. Proto je také používají mocní tohoto světa ke své dopravě. Přesto v rozpětí pouhých dvaceti dnů došlo z „nevysvětlitelných důvodů“ k pádům dvou luxusních strojů, na jejichž palubách byli dva mocní lidé současné globální scény.\nV obou případech se nad jejich rakví sešly významné osobnosti z Francie i České republiky. Všechny politické a ekonomické elity budou na oba pět chvály a v budoucnu se dozvíme, že tyto tragédie mají na svědomí politováníhodné okolnosti jako je chyba pilota, technická závada či nepřízeň počasí – tak jsme si na to v podobných případech už zvyklí.\nAni po 20 dnech jsme se zatím nedozvěděli, co bylo 7. března příčinou havárie soukromého vrtulníku jednoho z nejvýznamnějších francouzských průmyslníků a významného vlasteneckého politického hráče Oliviera Dassaulta. Ten byl současným globálním elitám trnem v oku nejen podporou národní ekonomiky, ale také vřelými vztahy k Rusku, se kterým jej spojovala řada obchodních vazeb. Havárie ke které došlo poblíž letoviska Deauville v Normandii, je dodnes obestřena mnoha dohady. Ani nejlepší letečtí odborníci se zatím nedokázali shodnout na příčinách havárie.\nPodobný scénář nás zřejmě čeká i u tragické havárie vrtulníku finančníka a mediálního magnáta Petra Kellnera, s nímž se stroj zřítil v sobotu 27. března na Aljašce asi 80 kilometrů východně od města Anchorage, kde si byl nejbohatší Čech spolu s dalšími lidmi zalyžovat na ledovci.\nTo co rovněž spojuje obě tragédie, je význam obou aktérů pro národní ekonomiku, politiku a média. Jak francouzský miliardář a vlivný poslanec za UMP Olivier Dassault, tak Petr Kellner patřili k významným hráčům na domácí i světové scéně. Současně ani jeden nepatřil do úzkého globálního kruhu, který se pandémií rozhodl centralizovat veškerou ekonomiku a finance média pouze do „spolehlivých“ rukou. A to tihle muži zrovna nebyli.\nOba patřili mezi vlastence staré školy a upřednostňovali zájmy svých zemí a finanční zisk na úkor globalistických geopolitických plánů. Proto také oba dva čile obchodovali s Ruskem a Čínou, navzdory opačné politice globálních struktur. Navíc Dassault i Kellner patřili také k významným mediálním hráčům. Francouzský průmyslník a gaullistický politik vlastnil kromě jiného i vlivný francouzský pravicový list Le Figaro. Petr Kellner nedávno koupil společnost CME, jejíž součástí je i síť televizních stanic včetně české TV Nova. Nebylo to jednoduché, protože prodej musela schválit americká vláda. A ona tak učinila. Tedy – ta Trumpova.\nOba dva nyní byli pod silným tlakem, aby se srovnali do řady podle diktátu globální mafie, která po zfalšovaných amerických volbách nastoupila cestu k rychlé proměně Západu v orwellovskou totalitu. Pod rouškou kovidové tyranie dochází k totální centralizaci západních ekonomik. Velký reset, který nová revoluční garnitura pod vedením Bidenovského Washingtonu a s ním spojeného Bruselu již delší dobu uplatňuje, nemá jiný cíl než úplnou likvidaci jakýchkoli významnějších vlastníků mimo úzký okruh revoluční soldatesky.\nJenže Dassault podporoval Marine Le Penovou. Kellner zase dával otevřeně najevo, že se nemíní smířit s nástupem z Bruselu uměle naordinované bolševické Páté kolony, která v našem případě má značku Piráti (v Německu a dalších zemích se jmenují Zelení, ale je to totéž). Patřil ke konzervativcům. Jakkoli měl z obchodních důvodů dobré vztahy (v poslední době ochladly) s prezidentem Zemanem, nadále podporoval zásadního odpůrce Bruselu exprezidenta Václava Klause a přispíval na provoz jeho institutu (IVK). A Kavárna už se děsila a bila na poplach, jakou roli asi sehraje Kellnerova Nova – dosud srovnaná do jedné řady s Českou televizí…\nNehody a sebevraždy\nJenže jde o víc. Příliš „nezávislí“ soukromí vlastníci čehokoli podstatného jsou v přicházejícím Novém světovém řádu anachronismem, neboť vše diriguje úzká skupina korporací, mimo kterou nemůže stát nikdo. A už vůbec není myslitelné, aby nějaký „suverén“ nadále obchodoval, s kým se mu zlíbí, nebo dokonce v Rusku a v Číně investoval, a podporoval tak společného nepřítele globalistů, proti kterému nová aristokracie chystá válku.\nPokud v obou případech skutečně jde o velkou čistku v globálních strukturách pomocí atentátů, zapadá celá operace v Normandii a na Aljašce do scénáře, který byl napsán dávno před nástupem Bidenovy vražedné mašinérie k moci. Už za Obamy jsme mohli sledovat série desítek vražd a „sebevražd“ významných západních bankéřů, kteří buď věděli příliš mnoho o globálních operacích převodu veškeré finanční a ekonomické moci do rukou jedné „globalistické rodiny“, nebo odmítli spolupracovat na zničení tradiční západní civilizace.\nZcela typická byla podivná „nehoda“ před sedmi lety, při které zahynul francouzský průmyslník a ředitel firmy Total Christophe de Margerie. Jeho soukromé tryskové letadlo Falcon 50 při startu 20. října 2014, rovněž havarovalo – právě když odlétal ze setkání s ruským premiérem Dmitrijem Medveděvem z Moskvy do Paříže. Na letišti Vnukovo jeho stroj zcela nepochopitelně narazil do vozidla, které odklízelo sníh, a vzápětí začalo hořet.\nDodnes je kolem této tragédie spousta nejasností, které ukazují, že spíše než o nešťastnou náhodu mohlo jít o atentát provedený specialisty americké CIA. Bezprostředním důvodem pokusu o zavraždění Christopha de Margerie, byla zřejmě úspěšná schůzka šéfa Totalu s premiérem Medveděvem. Total a jeho partner, ruská ropná a plynová společnost Novatek, měly zahájit obchod s ropou a tekutým plynem (LNG). Jenže v eurech či rublech – nikoliv v amerických dolarech. Tentýž důvod, pro který bylo rozhodnuto zlikvidovat Kaddáfího a Sadata…\nTady někde je třeba hledat i příčiny obou březnových havárií vrtulníků, ať už jde o smrt Oliviera Dassaulta či nejnověji sobotní tragédií, při které zahynul i majitel PPF Petr Kellner. Obě havárie stejně jako předchozí eliminace důležitých bankéřů a kapitánů průmyslu ukazují ke stejnému zdroji. Velký reset, který právě zažíváme, má jasný směr: Nejen totální centralizaci všech podstatných ekonomických zdrojů a zotročení obyvatelstva Západu pomocí kovidové tyranie, ale také eliminaci případných ekonomických a mediálních konkurentů, kteří se v očích revoluční neomarxistické elity posílené volebním pučem V USA nezastaví při realizaci svých plánů zřejmě před ničím. Likvidaci případných ekonomických konkurentů či válku nevyjímaje.\nPokud obě březnové „operace“ vnímáme v těchto souvislostech, pak je lze hodnoti také jako typický mafiánský „vzkaz“ ostatním: Před současnou globalistickou juntou není v bezpečí nikdo. Ani ten, který má dobru ochranku a částečné mezinárodní krytí. V zemích totalitní Evropské unie ani v současných Spojených státech, které po převratu procházejí bolševickou revolucí, není pro nikoho, kdo by chtěl dělat samostatnou ekonomickou politiku bezpečno. Obě území se změnila v nebezpečné zóny, kde žádná ochrana neplatí a kde vládne organizovaný zločin koordinující své akce s tajnými službami.\nO tom, jak je takový svět nebezpečný, by mohl Petr Kellner vyprávět.\nKdyby ještě žil.\nTagy: ČeskoFrancieGlobalistéOlivier DassaultPetr KellnerTragická nehodaÚmrtí\nZHABANÉ SOROSOVE BANKOVÉ ÚČTY V MJANMARSKU. ZMENY PRAVIDIEL FUNGOVANIA PRE MIMOVLÁDKY