Muž málem uškrtil svoji přítelkyni, protože chtěla, aby se osamostatnil. Soud ho poslal na svobodu | Soudy | Zprávy | Brněnská Drbna - zprávy z Brna a Jihomoravského kraje\nMuž málem uškrtil svoji přítelkyni, protože chtěla, aby se osamostatnil. Soud ho poslal na svobodu\nčtvrtek, 10. května 2018, 12:26\nKrajský soud v Brně dve středu zprostil muže obžaloby z pokusu o vraždu v Doloplazech na Prostějovsku, obžalovaný podle spisu téměř uškrtil svoji přítelkyni. Chtěla, aby si našel byt a více se osamostatnil od rodičů. Muž se k činu přiznal, hrozilo mu až 20 let vězení. Soud ho ale ještě odpoledne obžaloby zprostil a muže pustil z vazby, podle rozsudku muž činu dobrovolně zanechal a čin se nestal. Žena nemá ani žádné následky. Rozhodnutí soudu není pravomocné, státní zástupkyně se na místě odvolala.\nDvaačtyřicetiletý muž svoji partnerku podle obžaloby téměř uškrtil loni 3. srpna. Nejdříve ji chtěl na pohovce, kde spali, zadusit polštářem, to si ale rozmyslel a začal ji škrtit rukama.\nŽena se bránila, posléze ale upadla do bezvědomí. Podle státní zástupkyně Ivety Eichlerové nebyl následek fatální jen náhodou. Podle obžaloby se muž domníval, že se s ním jeho přítelkyně chce rozejít. Muž se k činu přiznal, uvedl, že svého činu lituje, a omluvil se.\nPodle něj po něm přítelkyně chtěla, aby si našel byt v Prostějově, aby se osamostatnil od rodičů, a on to nezvládl. Ten den, kdy se to stalo, se na byt měli jít podívat. Škrtit ji začal po 02:00. „Ona se začala bránit, škrábala mě, volala o pomoc. Když se přestala bránit, dal jsem ruce pryč. Pak se probrala a já jí podal telefon, aby zavolala policii," řekl před soudem obžalovaný.\nUvedl také, že se už několik let léčí na psychiatrii, bere léky na uklidnění. Poškozená žena čin popsala obdobně. „Ucítila jsem, jak mi sahá na krk. Nejdříve jemně, pak silněji, ale nebylo to nic surového, nechápala jsem to. Pak přidal na síle. Bránila jsem se, chtěla jsem se uvolnit. Pak jsem cítila, že už nemám sil se bránit a že asi dojde k tomu konci. To už jsem ztratila vědomí," uvedla žena.\nPodle ní se sblížili asi před třemi lety, kdy se do obce přistěhovala. On po čase začal bydlet u ní, ale jeho rodiče, kteří na muže měli vliv, s tím nesouhlasili. I proto chtěla, aby si našel byt v Prostějově, který by pak sloužil oběma.\nPodle odůvodnění předsedy senátu Tomáše Kurfiřta muž činu dobrovolně zanechal a žena nemá ani žádné následky. Soud tak nemohl postupovat jinak, než muže obžaloby zprostit a pustit ho z vazby. Hlavní líčení by podle rozpisu mělo pokračovat ještě dnes.\nŠtítky soud, škrtil, vězení, svoboda\nKrajský soud v Brně dnes poslal osmatřicetiletého Pavla Fejtu na 12 let do vězení za loňskou vraždu seniorky ve...


Photoshop - Gaussian Blur - soft focus | Vladimír Klaus BLOG\nPhotoshop - Gaussian Blur - soft focus\n11. 7. 2013, Vladimír Klaus, navštíveno 2285x\nPro tvorbu soft-focus obrázku (např. romanticky laděné fotografie) budeme postupovat takto. Nejprve proveďte kopii vrstvy s obrázkem (Ctrl+J). Dále na ni použijte filtr Gaussian Blur, s hodnotou Radius = 2 pixely. Hodnotu samozřejmě volte dle velikosti obrázku, já jsem v tomto případě pracoval s fotografií širokou 500 pixelů.\nPo aplikaci dojde k lehkému rozmazání.\nNyní nastavte interakci vrstvy Layer 1 na Lighten. Tím se zajistí, že bude zobrazena ta barva, která je světlejší – tedy buď z původní vrstvy, nebo z této nové rozostřené. Výsledkem je fotografie, na které jsou tmavé části v podstatě nezměněné. Tmavší části, které ale sousedí se světlými, jsou lehce zesvětleny a světlé části se ještě více zesvětlí, resp. rozzáří.\nPokud je efekt příliš silný, můžete zkusit zmenšit krytí (Opacity) nebo se vrátit o krok zpět a aplikovat filtr s menší hodnotou Radius. Určitě zkuste dále experimentovat třeba i s dalšími interakcemi, které jsou pro tyto úpravy vhodné – Screen, Color Dodge nebo Linear Dodge.\nPokud by vás zajímalo, jak fungují interakce vrstev ve Photoshopu a co všechno se dá s nimi dokázat, pak si počkejte na příručku „Photoshop pro blbce 3 – Interakce vrstev“.


Vyzvánění do mobilu – Tvrzené sklo\nTaké už vás omrzelo nudné vyzvánění od výrobce a hledáte jinou alternativu? Pokud ano, nebojte, nemusíte se svým starým zvoněním utrápit, lepších variant je kolem nás spousta. Zbývá si udělat čas a objevit je. S aplikacemi pro změnu tónů se roztrhl pytel a z jejich výběru se vám může zatočit hlava, ale žádné strachy, pomůžeme!\nNadšení budete z jejich snadného ovládání a jednoduchého nastavení vyzvánění do mobilu. Nabízí se nám nezměrné množství nových neotřelých melodií, často úžasně nápadité motivy. A co je hlavní? Jsou pro Android úplně zdarma ke stažení na Google Play. Ať už si představujete popové písničky, legrační zvuky, rap, anime hudbu, nebo i operu, jistojistě najdete, co hledáte.\nVyberte si z nabídky, klikněte na odkaz pro stažení a máte za dvě minuty novější a lepší vyzvánění podle vašeho gusta. Není na co čekat, pojďme na to!\nTato zaručená klasika od Peaksel Ringtones Apps se drží na 5. místě v žebříčku nejlepší aplikace v kategorii hudba a zvuk na Google Play. Mimo více než 500 vyzváněcích tónů nabízí i více než 750 tapet v HD kvalitě. Tóny jsou rozřazeny do 17 pestrých kategorií a můžeme je libovolně upravovat díky časovači. Oblíbené zvuky lze ukládat a vracet se k nim později. Aplikace je k dostání zdarma, bez reklam stojí 45,99Kč/měsíc nebo 229,99Kč/rok.\nUživatele by mohlo odradit větší množství reklam. Nabídka tónů je malá, ale stačí. Ačkoliv je aplikace k dostání v českém překladu, názvy vyzvánění a tapet jsou anglicky. Dosáhla od roku 2013 více než 50 milionů stažení a hodnocení 4,1 hvězd na Google Play.\nDruhou velmi oblíbenou aplikací od Peaksel Ringtones Apps, Vyzvánění na Mobil Zdarma, také nabízí rozsáhlou sbírku zvuků, melodií a tapet. Rozřazení do kategorií je zde ale ještě omezenější, výběr postačí méně náročnému uživateli. Stažení aplikace je zdarma, bez reklam stojí 49,99Kč/měsíc nebo 259,99Kč/rok.\nNevýhodou zůstává přehnané množství vtíravých reklam. Aplikace je plně přeložena do českého jazyka kromě názvů tónů a tapet, které zůstávají v angličtině. Velkým kladem je možnost nastavení jiné melodie pro každého z kontaktů a přehlednost kategorií. Uživatelé nároční na výběr by se měli podívat jinde, výběr je zde mizivý. K dnešnímu dni má již od roku 2013 více než 10 milionů stažení a získala obdivuhodné hodnocení 4,2 hvězd na Google Play.\nVyzvánění starého telefonu do mobilu\nJste-li milovníkem retro stylu, máme tu něco pro vás. Další aplikace z dílny Peaksel Ringtones Apps není ani zdaleka tak známá, rozhodně ale stojí za povšimnutí. Najdeme v ní nostalgické vyzváněcí tóny a zvuky starých kancelářských i domácích telefonů. Nabízí se nám sice stále velmi malý výběr, ale zato originální a neotřelý. V porovnání s předešlými zde nenajdeme tapety a celý chod aplikace je zdarma.\nOproti sesterským aplikacím musíme ocenit méně reklam a příjemnější prostředí. Celá aplikace je v češtině, ale musíme počítat s názvy vyzvánění v angličtině. Díky oblíbenosti retro stylu dosahuje hodnocení 4,8 hvězd na Google Play a do dnešního dne si ji již stáhlo více než 5 milionů uživatelů. Budete dalším?\nVyzváněcí tóny na mobilní telefon zdarma 2021\nNew Best Ringtones and Notifications vytvořili aplikaci, Vyzváněcí tóny na mobilní telefon zdarma 2021, kterou dnes již také ověřil čas. Nabízí hlasování pro oblíbené vyzvánění uživatelů, a přestože je zde menší výběr, dostalo se mimo klasické kategorie i na metalové skladby, arabské melodie, anime zvuky, instrumentální hudbu a vtipné zvuky. Najdeme ji volně zdarma ke stažení na Google Play, placená verze bez reklam není možná.\nZáporem jsou vlezlé reklamy, daň za aplikace zdarma. Aplikace působí veselým techno dojmem a dobíjí člověka pozitivní energií. Uživatele potěší příjemné, lehce ovladatelné prostředí a animace zvuku při přehrávání. K dnešnímu dni má od roku 2018 již přes 10 milionů a vysoké hodnocení 4,6 hvězd.\nVyzvánění Zdarma 2021\nMáme tu něco pro náročnější uživatele. Vyzvánění Zdarma 2021 od New Ringtones Free vás ohromí obrovským výběrem, ale i úžasně lehkou ovladatelností. Aplikace slibuje více než 10 000 vyzváněcích tónů včetně tónů pro děti, zvířecí a vtipné motivy, pop, rock, hip-hop, Christian & Gospel, Bollywood, atd. Snadnou orientaci zajišťuje vyhledávání podle klíčových slov a sledování trendů. Aktualizace pro nové vyzváněcí tóny probíhá každý týden. Stažení je zdarma, VIP členství bez reklam stojí 26,99Kč/měsíc nebo 99,99Kč/rok.\nKladem jsou uživatelsky přívětivější reklamy, které nepřekrývají text. Aplikace je v českém jazyce a zaujme pestrou škálou tónů. Oblíbilo si ji již více než 1 milion uživatelů a dosáhla skvělého hodnocení 4,7 hvězd na Google Play.\nVyzvánění do mobilu Písničky\nLákají vás jako zvonění na mobil pouze písničky? Další aplikace, tentokrát od Best Ringtone Apps, bude pro vás. Vyzváněcí tóny jsou zde vybírány s důrazem na zastoupení písní všemožných žánrů včetně remixů, rapu a Christian & Gospel. Máme možnost skladby vyhledávat a sledovat trendy. Výběr čítá více než 10 000 nejpopulárnějších vyzvánění. Aplikace je volně zdarma ke stažení na Google Play.\nUživatele zaujme minimum reklam a přehlednost výběru. Zářivé fialovo-růžové pozadí není na pohled nejpříjemnější. Velkým kladem je cílená specializace na písničky. Aplikace má dnes již přes milion stažení a může nás zaujmout vysokým hodnocením 4,7 hvězd na Google Play.\nVyzvánění Tony Zdarma\nTime cable vytvořili v roce 2017 aplikaci o výběru více než 10 000 populárních melodií všech kategorií, které mohou člověka napadnout. Hledání požadovaného tónu je velmi lehké, stačí zadat název do pole vyhledávání. Melodie nejsou rozřazeny do kategorií tak dobře, jako v konkurenčních aplikacích. Na Google Play jsou tato vyzvánění zdarma a rozšířená verze bez reklam není možná.\nReklamy se zde dají zkousnout, silně drhne překlad do českého jazyka, ale ovládání je jednoduché a uživatel se lehce zorientuje. Oproti konkurenci nevyčnívá, ale nabízí obdivuhodný výběr melodií. Aplikace dosahuje 10 milionů stažení a hodnocení 4,7 hvězd.\nTato aplikace od TP Ringtones nabízí opět škálu legračních, zvířecích a dětských vyzváněcích tónů, remixů a písní různých žánrů pro vyzvánění. Tentokrát však nabídka překračuje „pouze“ 1 000 vyzváněcích melodií. Aplikace nabízí snadné vyhledávání oblíbených vyzvánění a objevování trendů. Aplikace je na Google Play zcela zdarma, přeložená do českého jazyka.\nKladem jsou opět neagresivní reklamy, aplikace je lehce ovladatelná. Dosáhla již 1 milionu stažení a od uživatelů si vysloužila hodnocení 4,8 hvězd na Google Play.\nNudí-li vás staré vyzváněcí tóny, tato zvonění od Ringtones fo Phone jsou neohraná, výrazná, a opět zahrnují vyzváněcí tóny od vtipných zvuků po hinduistické písně a znělky seriálů. Výběr je shrnut do sbírek (Nové, výstražné, romantické,…), které se nabízejí hned po spuštění. Opět můžeme tóny hledat, žádat o nové zvuky a ukládat skladby do oblíbených. Chod aplikace je zdarma.\nReklamy jsou zde velkým minusem, objevují se po každém kliknutí. Zajímavé jsou animace při přehrávání. Překlad do češtiny místy drhne a kategorie mohou mít špatné koncovky. Aplikace má přes milion stažení a přívětivé hodnocení 4,7 hvězd na Google Play.\nOznačeno tagemVyzvánění do mobilu


Co nabídl návštěvníkům kosmetický veletrh WORLD OF BEAUTY & SPA | kdykde.cz\nCo nabídl návštěvníkům kosmetický veletrh WORLD OF BEAUTY & SPA\n15. září 2015, 14:09\nPodzimní a zimní trendy v módě, vizážistce, kosmetice, účesech, úpravě nehtů, novinky v aromaterapii, relaxaci a zdravém životním stylu, bio-přípravky té nejvyšší kvality získávané z naší přírody i exotických krajů a mnoho dalšího představil dvacátý ročník veletrhu WORLD OF BEAUTY & SPA 4. a 5. září ve veletržním areálu v pražských Letňanech.\nNěkolik set prestižních značek na stáncích vystavovatelů bylo doplněno bohatým programem na hlavním podiu, v saloncích i na soutěžních podiích. Zastoupena byla především profesionální kosmetika, přístroje a vybavení pro salony, péče o vlasy, péče o nehty, jejich modeláž a zdobení, wellness, spa, hotelová péče i výrobky pro finální spotřebitele. Odborníci na stáncích i v saloncích se věnovali anti–aging metodám, péči o ruce a nohy, regeneraci i alternativním metodám v oboru. Zvláště velký nárůst nabídky i poptávky zaznamenala přírodní péče, aromaterapie i masáže spojené s relaxací a oživením celého těla na fyzické i duševní úrovni.\nNa jubilejním 20. veletrhu byly mnohem více než dosud prezentovány výrobky ze zahraničí. Na našem trhu ovládaném z velké části výrobky německých vývozců se stále markantněji prosazují značky z Italie, ze Španělska či USA a Turecka, kde jsou exporty významně podpořeny vládou i ekonomickými odděleními ambasád v ČR, které s veletrhem významně spolupracovaly. Stánek španělských firem navštívil osobně i velvyslanec pan J.E.p. Pedro CALVO-SOTELO IBÁNEZ-MARTÍN, přítomna byla paní radová Ana Lucía Vich Gadella. Nabízeno bylo mnoho desítek značek – výsledky jednání na veletrhu i jejich budoucí uplatnění na českém trhu i v okolních zemích ukáže čas.\nTrendy v líčení, účesech, odívání – look 2015 byl prezentován opět špičkovými vizážisty, kosmetičkami, kadeřníky i módními návrháři. Nechyběly hvězdné ikony make-upu Pavel Bauer a Štěpánka Podroužková, kadeřničtí mistři Romana Topinková, Honza Špilar, řada módních návrhářů i dalších „guru” světa módy. Zazářily opět nejkrásnější dívky - miss ČR v čele s Českou Miss World Lucií Kovandovou a Českou Miss Earth Nikolou Buranskou, návštěvníci veletrhu potkávali řadu nejznámějších osobností z řad českých herců, zpěváků i moderátorů - Marii Rottrovou, Kristýnu Kloubkovou, Bárou Hrzánovou, Lucii Křížkovou, Evu Decastelo, Lenkou Vlasákovou aj. Při křtinách charitativního kalendáře pro nadaci Život 90 se návštěvníci setkali s úžasným Robertem Vano, Gabrielou Vránovou, Ivanou Andrlovou a dalšími, kteří se zasloužili o vznik charitativního kalendáře s pohádkovými náměty zformovanými s humorem i nadsázkou doby.\nK zážitkům dnů patřilo soutěžení. Letošní téma Mistrovství České republiky v make-upu „Ready to Fly“ zavedlo modelky úspěšných soutěžících až ke křídlům nejstaršího dosud létajícího stroje v ČR, jak také zachytil náš fotograf. Mistrovství v nail designu se tentokrát odehrávalo „pod taktovkou“ Franka Schäberleho a Míši Čepcové, dvou mezinárodních mistrů. Právě Frank Schäberle se přímo na veletrhu zapsal do české knihy rekordů v lakování nehtů. Barvami zazářila oblíbená soutěž napříč kadeřnickým světem INSPIRACE 2016, na jejíž vítěze, kromě bohaté finanční i hmotné odměny, čeká také účast na zahraniční soutěži. Tradiční podívanou pro ženy i muže byla soutěž v naturálním fitness, skvělé přípravky a kosmetické přístroje byly odměněny v soutěži produktů mimořádné kvality BEAUTY EXPO & PROKOS PRODUCTS AWARD. A po tomto slavnostním vyhlášení následovala malá oslava jubilea veletrhu s těmi, kteří značně pomohli organizátorům toto úspěšné jubileum završit.\nNabídku široké palety zážitků ze světa krásy, módy a životního stylu zpříjemnily milé drobné dárky pro návštěvníky, náplň nezapomenutelných dnů plných úžasných zážitků rozšířily i další okolní akce: veletrh dekorací FOR DEKOR, veletrhy Sběratel, Investor, Minerály a drahé kameny, Bižu Expo, stejně tak sobotní Den letiště Letňany se zábavou pro celou rodinu.\nPokud chcete v příštím roce znovu prožít podobné setkání krásy s nevšedními zážitky, rezervujete si páteční a sobotní dny 11. a 12. března i 9. a 10. září v roce 2016.


První třída už je obsazená - Euro.cz\nPrvní třída už je obsazená\n29. října 2007, 00:00 - Michal Plavec\nNečitelné politické klima. To je pro řadu českých podnikatelů největší překážka při investování na Ukrajině. Tuzemské firmy tak zaspaly dobu a v současnosti již nemají v této zemi šanci na rychlé zhodnocení prostředků. Přesto příležitosti na Ukrajině ještě jsou.\nUkrajinskou společnost prakticky rovným dílem rozdělují sympatie k proevropské koalici Julie Timoščenkové a Viktora Juščenka a proruského Viktora Janukovyče. Provázání politické a ekonomické síly v této zemi patří ke koloritům. Obzvláště vidět to bylo za vlády Leonida Kučmy, kdy se hospodářský potenciál rozdělil mezi několik vlivných klanů. Nahrazení Kučmy Viktorem Juščenkem ovšem neznamenalo, že se situace nějak výrazně změní. Příkladem toho může být Julie Timoščenková, přezdívaná naftová princezna.\nRozloha: 603,7 tisíc km2\n*Počet obyvatel: 47,1 milionu HDP na obyvatele 2006: 2268 USD Hlavní město: Kyjev (2,67 milionu obyvatel) Další velká města: Charkov, Dněpropetrovsk, Doněck, Oděsa Výsledky letošních voleb nikoho nenechávají na pochybách, že politická scéna v příštích letech nebude oplývat přílišnou stabilitou. Ovšem podnikatelé si s tím příliš těžkou hlavu dělat nemusejí. Ukrajinští ekonomové totiž tvrdí, že politická situace nemá na růst hospodářství prakticky žádný vliv. Například guvernér Ukrajinské národní banky Volodymyr Stelmach s uspokojením prohlásil, že hospodářství šlape, nehledě na politickou situaci a ropnou a plynovou válku s Ruskem. „Ekonomika vykazuje trvalý růst šest až osm procent ročně. Bude tomu tak i nadále, protože každá ukrajinská politická strana, bez ohledu na rozdílné názory v určitých otázkách, podporuje růst ekonomiky státu a příliv zahraničních investic. Důkazem toho je proces akvizice probíhající v bankovním sektoru,“ domnívá se ředitel zastoupení ukrajinské banky Forum v Praze Jevgenij Jevstafjev. Investoři útočí Makroekonomické údaje dávají tomuto názoru za pravdu. V roce 2006 dosáhly zahraniční investice do ukrajinské ekonomiky rekordních 5,3 miliardy dolarů. Díky zahraničním investicím, včetně aktivit české skupiny PPF, vzrostl kapitál ukrajinských bank o 67,2 procenta na 42,6 miliardy dolarů. Minulý rok se rovněž zvýšily příjmy domácností o 16,1 procenta. Objem dovozu loni stoupl o 22,1 procenta na 44,1 miliardy dolarů. Jedním procentem se na této částce podílejí české podniky. Více než jednu třetinu ukrajinského dovozu tvoří stroje a výrobní zařízení a druhou významnou položkou jsou chemické produkty (27 procent). Jeden z nejvýznamnějších českých exportérů do zemí Společenství nezávislých států, společnost Alta, se prosadila na Ukrajině zejména v dodávkách technologických zařízení pro zpracování a obohacení rud, úpravu živičných směsí nebo obecně v dodávkách moderních strojírenských strojů. „Komodity, s nimiž obchodujeme, se na Ukrajině uplatňují dobře,“ říká generální ředitel této společnosti Martin Belza. Před dvěma lety vstoupila na ukrajinský trh i Home Credit Group, jež zakoupila ukrajinskou Agrobanku a společnost spotřebitelských úvěrů LLC Privat Kredit. Obě nyní nesou jméno Home Credit Bank a Home Credit Finance. „Bylo by předčasné vyvozovat z jednoho roku závěry obecně platné pro celou ukrajinskou ekonomiku. Zaměřujeme se na bankovní služby drobným střadatelům a bankovní portfolio roste uspokojivě, úvěrové riziko je pod kontrolou. V oblasti spotřebitelských úvěrů výrazněji narostla během posledního roku tržní konkurence, což vyžaduje pružnou reakci při otevírání nových distribučních kanálů,“ říká mluvčí Home Credit Group Milan Tománek. „Vztah ukrajinských úřadů k zahraničním investorům prošel změnou k lepšímu. Došlo již k podepsání mezinárodní dohody o ochraně zahraničních investic. Za účelem vytvoření příjemnějšího prostředí pro investory byly na západě a na jihu Ukrajiny vytvořeny svobodné ekonomické zóny se zvýhodněnými podmínkami pro investiční činnost,“ říká ředitel pražského zastoupení banky Forum Jevgenij Jevstafjev. STRUKTURA TUZEMSKÉHO VÝVOZU NA UKRAJINU\n(údaje za letošní leden až srpen) komodita objem\n*stroje a dopravní\nprostředky 9,3 mld. Kč\ntržní výrobky tříděné\nhlavně podle materiálu 2,4 mld. Kč\nchemikálie a příbuzné\nvýrobky 2,0 mld. Kč\nzboží 1,2 mld. Kč\nPeníze vyřeší vše\nOproti tomu Petr Ladin, jenž se od začátku devadesátých let podílel na řadě česko-ukrajinských projektů, tolik optimismu nesdílí: „Upřímně řečeno, nic se radikálně nezměnilo. Čas tu ubíhá jinak než v Evropě. Cizince tady vidí vždy rádi pouze v tom případě, že má s sebou hodně peněz a nic za ně nechce. Standardní radu dát nemohu, protože jakýkoliv obchod tady má svá, jiná pravidla. Češi a vůbec cizinci, co sem jezdí, si myslí, že mohou něco změnit anebo vylepšit. Pravdou je opak. Jediné, co mohu doporučit, je, aby si firma, která se sem chystá, nechala udělat velmi podrobný monitoring trhu ve své oblasti a dala za něj raději 50 tisíc dolarů, než aby si potom trhala žíly při ztrátě milionů,“ říká.\n„Kyjev se stal hodně drahým městem drsných obchodníků – pokud si neuhlídáte knoflík na košili, tak o něj přijdete. Pravidla jsou taková, že žádná, protože ve skutečnosti vše řeší pouze peníze – opravdu vše. Rozhodně bych se nespoléhal na informace od českých (ve smyslu státních) obchodních institucí. Je důležité si uvědomit, že za posledních 15 let si Ukrajinci vybudovali slušné obchodní vztahy se západní Evropou, Amerikou a Čínou, takže konkurence na trhu je velká. Jdou sem i značky, které v Česku ani neznáme. Češi trochu zaspali dobu, kdy se tady daly za pár šušní vydělat miliony,“ tvrdí Ladin.\nOpatrnost případným českým investorům doporučuje i šéf kyjevského zastoupení CzechTrade Aleš Synek: „Zkušenosti předešlých let potvrzují, že bez využití místních zástupců se na Ukrajinu dá proniknout jen velmi těžce. Proto lze doporučit českým exportérům vytvářet sítě dealerů po celém území Ukrajiny a mít v čele této prodejní struktury českého manažera. Této praxi se již dříve přizpůsobily větší nadnárodní společnosti,“ doporučuje.\nOBCHODNÍ VÝMĚNA ČR S UKRAJINOU\n2002 9,4 mld. Kč 6,9 mld. Kč\n2003 9,8 mld. Kč 7,3 mld. Kč\n2004 14,5 mld. Kč 11,9 mld. Kč\n2005 16,5 mld. Kč 16,9 mld. Kč\n2006 14,6 mld. Kč 23,0 mld. Kč\nÚvěry jen pro vyvolené\nZa všeobecně problematickou z hlediska stability dodávek zboží na Ukrajinu je zatím považována poměrně malá koupěschopnost obyvatelstva a podniků. Mezi další problémy lze zahrnout prozatím nízkou dostupnost bankovních úvěrů, netransparentnost a nedostupnost hospodářských informací o podnicích, nedodržování a obcházení zákonů, pomalost soudů a krajně nízkou vynutitelnost soudních rozhodnutí.\nObjem českého vývozu na Ukrajinu dosáhl podle posledních dostupných údajů za leden až srpen 2007 objemu 15,384 miliardy korun, což je v porovnání se srovnatelným obdobím roku 2006 zvýšení o 14,3 procenta. Možnosti rozvoje vzájemného obchodu nepochybně jsou, ale největší úskalí tvoří právě podnikatelská a politická kultura.\n„Celá ukrajinská ekonomika potřebuje modernizovat, a to jak v zemědělském sektoru, komunální sféře, tak i v průmyslu. Seznam toho, co momentálně Ukrajina potřebuje, je opravdu dlouhý. Největší zájem je o technologie a technologické celky, stroje a další zařízení pro různá odvětví hospodářství. Naše banka je přesvědčena, že technologická vybavenost českých partnerů, finanční síla a stabilita českého bankovního sektoru umožní českým společnostem zaujmout významné místo na ukrajinském trhu,“ shrnuje možnosti Jevgenij Jevstafjev.


9.9.2020 – Hasičské záchranné vozy v Moravskoslezském kraji nemají klasickou barvu, na jakou jsme u hasičských vozů zvyklí, ale již od roku 1995 jsou přebarvovány na oranžovou reflexní barvu, kdy jsou menší plochy zvýrazněny dalšími žlutozelenými prvky. Nyní byly na vozy instalovány nové sirény, které používají v USA. Informoval o tom ministr vnitra Hamáček.\n19.6.2020 – Už 247 výjezdů mají od čtvrtečního večera do pátečního odpoledne na kontě hasiči v Moravskoslezském kraji. Pomáhají v řadě obcí a měst čerpat vodu ze zatopených sklepů nebo zahrad, případně řeší problémy s dopravou, protože voda někde zaplavila cesty a chodníky.\nOsobnosti: Andrej Babiš (21037 článků), Jan Hamáček (2602 článků), Jana Černochová (498 článků)\n21.2.2017 – K uctění památky pprap. Jana Odermatta hasiče, který se dne 14. února smrtelně zranil při požáru lakovny v obci Zvole, se v den jeho pohřbu rozezní sirény na území hlavního města Prahy a v celém Středočeském kraji.


Půjčovna Harleyů - Tvorba webů a e-shopů\nKdo jezdí na strojích od Harley Davidson není samozvaný tvrďák, ale chlap, který ví, kam chce jet. O tom jsme se přesvědčili ve chvíli, kdy jsme s Půjčovnou Harleyů začali spolupracovat na vytvoření jejich firemní identity a vizuální komunikace, která osloví jejich budoucí zákazníky.\nVelkou součástí realizace tohoto projektu, byl jako důkladný průzkum všech možných směrů, kterými se v rámci realizace budeme ubírat. Proto jsme v první řadě udělali analýzu cílové skupiny a hlavních pilířů společnosti. Dále jsme se zaměřili na tvorbu profilů zákazníků z hlediska UX designu, které nám pomůžou přiblížit se k návštěvníkům a potenciálním klientů a dají nám představu o tom, co by takový člověk od podniku očekával.\nKdyž jsme dali dohromady všechny tyto potřebné informace, pustili jsme se do samotné realizace.\nV rámci realizace jsme hned ze začátku měli možnost okouknout si stroje zblízka, nafotit kompletní kolekci a připravit se na korekturu fotografií. Měli jsme možnost mašiny zarámovat v každém jejich detailu, ale stejně tak i poslechnout každého koně pod nízko položeným sedlem. Nic vám nedá lepší představu, než když ji vidíte, cítíte a slyšíte na vlastní kůži a to byla skvělá motivace!\nDalším krokem byla tvorba takzvaného moodboardu (nebo-li stylescapu). Toto plátno tvoříme za účelem zachytit všechny nasbírané poznatky a dát klientovi představu o tom, jak bude vizuální komunikace vypadat. Zároveň zahrnuje nápady a dává směr pro následný návrh loga, webu a dalších reklamních materiálů. Je to tedy takové shrnutí směru, kterým se bude další realizace ubírat.\nLogo je nejtěžší a nejdůležitější bod celého projektu. Správné logo má identifikovat značku, odlišit ji od konkurence a být viditelné za každé situace. To znamená snadnou čitelnost na telefonech, webových stránkách a tiskovinách všech velikostí. Takový symbol je středobod celé firemní identity, zároveň by však neměl být polopatické vysvětlení toho, co je momentální čiností firmy, ale nadhledem a tečkou na konci věty celé komunikace. Proto jsme vytvořili jednoduchý a silný znak, který bude Půjčovnu vždy skvěle reprezentovat.\nWebové stránky jsou prostředkem, jak se dostat k zákazníkovi, odprezentovat mu, co je náplní vaší práce a umožnit mu snadný přístup k Vašemu produktu. Snažili jsme se tedy, aby zde motorky měly maximální prostor a okamžitě vzbudily zájem. Snažili jsme se také o co nejednodušší rezervaci, kterou vyplníte během pár minut, jak z pohodlí křesla u počítače nebo kdekoliv jinde na mobilním zařízení. Samozřejmě jsme neopomenuli ani dobrou textaci, působivý, “chlapský” vzhled, ale i perfektní dohledatelnost v hlavních vyhledávačích.\n"Kdo jezdí na strojích od Harley Davidson není samozvaný tvrďák, ale chlap, který ví, kam chce jet. O tom jsme se přesvědčili ve chvíli, kdy jsme s Půjčovnou Harleyů začali spolupracovat na vytvoření jejich firemní identity a vizuální komunikace, která osloví jejich budoucí zákazníky."\nDavid Soukup / Ceo\nKdo jezdí na strojích od Harley Davidson není samozvaný tvrďák, ale chlap, který ví, kam chce jet\nZvýšení dosahu na soc. sítích\nObjednávek každý měsíc


Z historie obce Hrabová:\nS historickým paskovským lénem souvisí osada Hrabová, která v období první republiky byla součástí místeckého okresu - k Moravské Ostravě byla Hrabová poprvé připojena v roce 1941, následně v letech 1954 - 1960 byla opět samostatná. Ves Hrabová pravděpodobně vznikla po polovině 13. století, poprvé se zmiňuje ve smlouvě uzavřené mezi olomouckým biskupem a těšínským knížetem v roce 1297 jako "Grabowa". Pojmenování obce lidová tradice přisuzuje velkému množství habrů, v místním nářečí "hrabů"; které v okolí kostela hojně rostly ještě v polovině 19. století.\nHrabová patřila mezi středně velké vesnice, v roce 1556 měla 25 osedlých selských gruntů, v roce 1699 v Hrabové bylo 24 sedláků, 1 fojt, 1 svobodný sedlák, 11 chalupníků, obecní kovárna a vrchnostenský dvůr. Na řece Ostravici byl další mlýn, vrchnostenský, který toho roku pronajat. V okolí Hrabové se táhla souvislá řada vrchnostenských a selských rybníků, panské rybníky měly rozlohu 147,98 hektarů. K největším z rybníků patřily Pilík (36,85 ha), Šídlovec (10,92 ha), Bezďák (13,19 ha) a Šajar (18,32 ha). V roce 1794 bylo v Hrabové 72 domů, ve kterých žilo 419 obyvatel. Ve čtyřicátých letech 19. století v Hrabové chovali 88 koní, 135 krav, 1 býka, 75 kusů mladého hovězího dobytka, 800 ušlechtilých ovcí a 116 vepřů. Počet obyvatel v Hrabové pozvolna narůstal, v roce 1900 jich bylo již 1 748, z toho většina Čechů a jen 45 Němců. Do roku 1780 byla Hrabová přiškolena k Paskovu, pak v Hrabové postavili společnou školu i pro Hrabůvku a teprve v roce 1873\npostavili novou školní budovu také v Hrabůvce. K Moravské Ostravě byla Hrabová připojena v roce 1930. Místní dopravu od Mariánských Hor zprostředkovala dráha, po které jezdil motorový vůz příznačně nazvaný "Komárek". K její elektrifikaci došlo o čtyři roky později. Tramvajová doprava z Ostravy do Hrabové byla definitivně zrušena v roce 1975.\nHistorie kostela svaté Kateřiny:\nNejstarší dochovanou památkou v obci Hrabové je dřevěný kostel, zasvěcený sv. Kateřině. Kostel vznikl nejspíše již ve 14. století, současná stavba je mladšího stáří. Kostel je vzhledem k nedostatku písemných pramenů v Hrabové doložen teprve k roku 1564, prostřednictvím českého nápisu v předsíni pod věží, vpravo na stěně vedle hlavního portálu: "JURA CHOLEVA USNUL V PÁNU V STŘEDU TŘETÍ POSTNÍ LÉTA PÁNĚ TOHOTO 1564." Tehdy již kostel delší dobu stál, fara se zmiňuje poprvé v roce 1580, později byla neobsazena a duchovní službu zajišťoval moravskoostravský děkan. V letech 1527 - 1617 v Hrabové působil sbor českých bratří s vlastní školou. Po jejich vyhnání byl na faru dosazen od roku 1633 katolický farář Martin Fulkavius, který též sloužil mše v Paskově a ve Staré Bělé. Brzy nato bylo sídlo duchovní správy přeneseno do Paskova. Fara byla v Hrabové obnovena až v roce 1780. Dnes spadá filiální kostel sv. Kateřiny pod vratimovskou farnost.\nK první větší opravě kostela, doložené písemnými prameny, došlo v roce 1659, o rok později do zvonice ve věži zavěsili barokní zvon, nazvaný "MARIA", který se zachoval až do současné doby. (Při požáru byl zvon zničen, při zřícení zvonice se rozbil). V minulosti ve věří visely čtyři zvony ulité v dílnách opavských zvonařů. Dva z nich ulil v roce 1660 Hans Knauff, ostatní z roku 1724 a 1815 opavští zvonaři Stankeové. V roce 1724 pořídili do hrabovského kostela umíráček o průměru 33 cm a váze 10 liber s nápisem "SANCTA CATARINA ORA PRO NOBIS". Tento zvonek původně visel ve věžičce sanktusníku, za první světové války však byl spolu s 300 liber těžkým zvonem z roku 1815 zrekvírován na válečné účely. Nejmladší zvon byl zrekvírován 29. října 1916. Proto byly ve dvacátých letech pořízeny dva nové zvony, větší o průměru 67 cm a hmotnosti 180 kg a menší o průměru 36 cm a hmotnosti 27 kg. Oba nesly nápis "PAMÁTCE NAŠIM PADLÝM L. P. 1925". Pro válečné účely byly sejmuty a rozbity v roce 1942, za druhé světové války padl za oběť také jeden ze zvonů z roku 1660.\nV současné době je ve věži zavěšen pouze jeden zvon, který v roce 1660 ulil Hans Knauff v Opavě. Zvon má průměr 83 cm a váží 7 centnýřů (500 liber), tj. přibližně 400 kg, na čepci je opatřen jednořádkovým nápisem v kapitále: "+ DISE GLOKEN . HAT EIN . EHRBARE GEMEIN . GROS . VND . KLEIN . RABOWA . ZV GOTTES - EHREN GISSEN . LASSEN\n1660." Další šestiřádkový nápis kapitálou zdobí krk zvonu: "IAN . BO_ ROWETZ . BVRGMISTER / MATEM . VOYT . TRAWOFSKI / ADAM . LOBATI . STARSI / MARTZIN LVTZINA / PAWEL NEMETZ . BVRGMISTER / IACOB . VOYT NAMALE RABOWA." Zvon je ozdoben reliéfem Madony v mandorle a reliéfem vavřínového věnce s erbem Bruntálských z Vrbna. Autorství zvonu určuje nápis: "HANS KNAVF . IN TROPA / HAT MICH GEGOSSEN."\nV roce 1679 se do kostela vloupal lupič. Ukradl mešní kalich, jeho zločin se však záhy prozradil a Lupič byl sťat mečem. O dalších osudech kostela je nedostatek písemných zpráv. Ke druhé velké opravě kostela sv. Kateřiny došlo v roce 1898. Protože byl dříve v interiéru bíle vymalován, bylo při opravě rozhodnuto vápno ze stěn seškrabat. Očištěné dřevo pak bylo napuštěno a přetřeno, aby budilo dojem dubu. K elektrifikaci kostela došlo až v roce 1930, tehdy byly doplněny lustry. Důkladnou opravou v interiéru kostel poněkud utrpěl, ostatně historik Václav Mencl považoval tuto stavbu za poměrně málo zajímavou, odrážející závislost na památkách zděné architektury, zejména v interiéru, nepříliš poučnou.\nPři osvobozování Hrabové 30. dubna 1945 byla věž poškozena průstřelem dělostřeleckého granátu a také došlo ke značnému poškození střechy. Škody byly urychleně opraveny a v roce 1951 byla obnovena šindelová krytina na celé střeše kostela i na věži. Následně v roce 1954 došlo také k opravě podezdívky. V sedmdesátých letech bylo zavedeno vytápění elektrickými akumulačními kamny a střecha i stěny kostela byly impregnovány karbolineem. Kostel má dochovánu středověkou dlažbu z pískovcových dlaždic, na které je dnes položena dřevěná podlaha. V roce 1980 při opravě podlahu natřeli olejovou barvou. Nový obětní stůl byl pořízen v roce 1987 a v roce 1993 elektrifikovali pohon zvonu ve věži. Poslední velmi náročná oprava, která si vyžádala bezmála jeden milión Kč, proběhla v roce 2000. Byla při ní vyměněna krytina střechy i věže a řada dřevěných nosných prvků a celá dřevěná konstrukce byla petrifikována.\nJak prohlásil přední český historik Václav Mencl při návštěvě v tomto kostele v období první republiky, je prý tato stavba málo poučná v interiéru i v exteriéru. Patrně jej tehdy hrabovský kostel příliš neokouzlil. Zato dnes řadíme hrabovský kostel sv. Kateřiny mezi nejhodnotnější dřevěné sakrální stavby dochované na severovýchodní Moravě. Kostel sv. Kateřiny představuje architekturu, ve které se vzájemně prolínají některé již archaické stavební prvky z období pozdní gotiky s progresivnějšími renesančními.\nPřesné datum založení a výstavby dnešního kostela není známo. Lidová pověst z Metylovic u Frýdlantu nad Ostravicí uvádí, že kostel sv. Kateřiny dříve stával v Metylovicích, odkud jej rozebraný převezli do Hrabové a znovu složili. V Hrabové dlouho toužili mít vlastní kostel, aby na bohoslužby nemuseli docházet až do vzdáleného Paskova. Tu se prý čeští bratři doslechli, že na hukvaldském panství v obci Metylovice chtějí stavět nový zděný kostel a dosavadní dřevěný je jim líto rozebrat a spálit, neboť není tak starý a dosud jim dobře sloužil k duchovním účelům. Proto se vybrali na Hukvaldy, právě když tam pobýval olomoucký biskup Jan Stanislav Pavlovský, a přednesli mu svou prosbu, že chtějí metylovický kostel odkoupit.\nBiskup se nejprve zdráhal, neboť se jednalo o příslušníky víry mu nepřátelské, nakonec prý svolil. Zakrátko kostel postavili ve stejné podobě v Hrabové. Jenom hlavní dveře prý museli udělat nižší, nežli byly v Metylovicích, aby se každý poklonil před Bohem na nebesích. Pověst musíme brát s nutnou rezervou.\nPro ještě gotický původ stavby svědčí převažující vertikální členění stavby s nápadnou strmostí střech, zešikmením těla zvonice, která původně mohla stát samostatně na hřbitově, neboť je ještě dnes nápadně izolována a ke kostelu je neorganicky připojena. Určitým vodítkem pro stáří stavby může být nápis na čelní stěně lodi s letopočtem 1564, který starší badatelé pokládali za rok vzniku stavby. Ve skutečnosti jde o česky psané úmrtní oznámení.\nVybavení kostela je většinou novodobé, rustikálního původu. Poměrně jednoduchý hlavní oltář retabulového typu nese obraz patronky kostela, sv. Kateřiny. Na bocích oltáře jsou sochy sv. Petra a Pavla. Pozlacený barokní svatostánek provázejí sochy sv. Františka Serafínského a sv. Aloise. Na evangelní straně je víceboká kazatelna, kterou zdobí obrazy čtyř evangelistů. Na pravé straně lodi je pod sochou Bolestného Krista menší dřevěná křtitelnice. Křížovou cestu, která je netradičně umístěna i na předprsni pavlače, na bočních stěnách doplňují sochy sv. Barbory a sv. Ignáce. Dvěma rozměrnými okny v pravé stěně lodi vstupuje do interiéru poměrně značné množství světla, výsledný temný dojem interiéru je způsoben tmavými nátěry stěn. Loď i presbytář jsou plochostropé, výška stropů je překvapivě vysoká, v porovnání s jinými dřevěnými kostely v oblasti.\nKostel byl opakovaně vykraden; všechny originály soch jsou dnes uloženy v Ostravském muzeu a na místě je nahrazují jejich věrné sádrové kopie. Varhany byly do kostela sv. Kateřiny opatřeny v roce 1861, dnešní pocházejí z roku 1948.\nPodrobný stavební popis kostela sv. Kateřiny:\nKostel má poměrně velký a protáhlý polygonální presbytář, trojboce zakončený, o rozměrech 8,2x5,8 metru, takřka čtvercová lod' má velikost 9,7x8,4 metru a rozlehlá samostatná předsíň pod věží kostela má rozměry 7,3x6,3 metru. Strop v presbyteriu a v lodi je ve výšce 7 metrů. V rozích předsíně těsně pod stropem jsou dobře patrné šikmo vybíhající trámy nosné konstrukce věže. Pohledu do věže brání překrytí přízemku fošnovým stropem, který přechází v pavlač s varhanami. Pavlač nesou tři oblouky na dvou pilířích z mohutných trámů, které jsou sesycháním dřeva roztrženy, hluboké trhliny byly následně zatmeleny. Pravděpodobně po umístění varhan se začala pavlač prohýbat pod jejich tíhou, proto je jeden z jejich příčných trámů podepřen asymetricky umístěným dřevěným sloupem. Vchod na pavlač je po strmém schodišti z předsíně nalevo vedle hlavního vstupu.\nPresbyterium je od kostelní lodi odděleno velmi mohutným a rozměrným triumfálním obloukem s příčným horizontálně položeným trámem. Hlavní vchod je naproti hlavnímu oltáři, dva boční jsou na epištolní straně. Sakristie je připojena k presbytáři na severní straně v podobě menšího roubeného přístavku. Původně byla o něco menší, do dnešní podoby ji rozšířili až v roce 1904. Po úpravě je poměrně rozměrná, měří 5,1x4,5 metru.\nStavba působí mohutným, horizontálně málo pročleněným roubeným srubem, završeným vysokou stanovou střechou, krytou šindelem. Srubové stěny jsou sestaveny z dobře ohraněných modřínových trámů, jejichž kvalita, především vyšší hustota dřeva a velký obsah pryskyřice, nemalou měrou přispěla k mimořádně dobrému stavu, v jakém se kostel dochoval. Také stěny jsou pobity šindeli. Celek vrcholí věží, která je obdobně jako v Gutech přičleněna ke kostelu a ve výšce přibližně 18 metrů je zakončena makovičkou a křížem. Kostel je neúplně obkroužen krytým ochozen s pultovou šindelovou stříškou. Pod vysokou sedlovou střechou je velmi husté trámoví, ve střeše nad okny jsou na jižní straně dva světlíky. Tato strana daleko rychleji trpí zahníváním krytiny. Na hřebeni střechy nad presbytářem je malý sanktusník, zdobený malými arkádami, s přílbicovitou stříškou, nad níž je dvojitý cyrilometodějský kříž.\nV interiéru kostela vynikají dva dřevěné portálky. Vstupní, poměrně nízký, je odvozen od dobových kamenných portálů ve stylu vladislavské gotiky a vypíná se do hrotu tzv. "oslího hřbetu". V Hrabové je ovšem ve dřevě provedena poměrně zlidovělá podoba tohoto jinde vzletného oblouku, zde stlačená téměř do horizontály. Obdobou hrabovského portálku je jižní boční portál v kostele sv. Kateřiny v Chrudimi, který pochází přibližně z roku 1536. Druhý hrabovský portálek je zakončen půlkruhem. Oba jsou příznačné pro rozhraní gotiky a renesance, přibližně přelom 15. - 16. století nebo spíše 1. polovinu 16. století.\nText s úpravami převzat z knihy Jaromíra Poláška - Dřevěné kostely a kaple Moravy a Slezska, vydané nakladatelstvím Agave Český Těšín v roce 2001.


Svobodné území Terst – Wikipedie\nSvobodné území Terst (italsky Territorio libero di Trieste, slovinsky Svobodno tržaško ozemlje, srbochorvatsky Slobodni teritorij Trsta) byl městský stát ležící na pobřeží Jaderského moře mezi Itálií a Jugoslávií zřízený Radou bezpečnosti Organizace spojených národů a spravovaný jmenovaným vojenským guvernérem velícím zde umístěným mírovým jednotkám. Stát byl ustanoven 15. září 1947 protokolem Pařížské mírové smlouvy s Itálií, aby bylo zabezpečeno etnicky a kulturně smíšené obyvatelstvo v neutrální zemi. Cílem bylo rovněž uklidnit situaci ohledně nároků, které na území vznášely Itálie a Jugoslávie kvůli jeho strategickému významu pro obchod se střední Evropou. Byl rozdělen na dvě okupační zóny - zónu A (město Terst a úzký pruh pobřeží na severozápad od něj) a zónu B (menší část Istrijského poloostrova jižně od města). Stát si posléze rozdělili jeho dva sousedé v r. 1954 a oficiálně byl zrušen v r. 1975.\n← 1947–1954 →\nMonte Cocusso/Kokos (668 m)\n375 000 (1947)\nItalové, Srbové, Slovinci, Chorvaté\nitalština, slovinština, srbochorvatština\nAMC, italská lira (v zóně A),\njugoslávský dinár (v zóně B)\n15. září 1947\n26. říjen 1954\n2.2 Přelom 19. a 20. století\n2.4 Vznik státu\n3 Okupační síly\n3.1 Angloamerická vojska\n3.2.1 Zóna A\n3.2.2 Zóna B\n4.1 Zóna A\n4.2 Zóna B\n5.1 Zóna A\n5.2 Zóna B\nSvobodné území Terst se rozkládalo kolem Terstského zálivu od obce Duino/Devin na severu k městu Novigrad/Cittanova na jihu a na rozloze 738 km² žilo okolo 350 000 obyvatel. Na severu sousedilo s Itálií a na jihu a východě s Jugoslávií. Územím protékaly řeky Rižana/Risano, Dragonja/Dragogna, Timavo/Reka, Rosandra/Glinščica a Mirna/Quieto. Nejvyšší vrcholem bylo Monte Cocusso/Kokos (668 m). Nejsevernější bod se nalézal poblíž osady Medeazza/Medjevas na 45° 48’ s.š., nejjižnější u Tarski/Porto Quieto na 45° 18’, nejzápadnější mys Savudrija/Punta Salvore na 13° 29’ v.d. a nejvýchodnější ve čtvrti Grozzana di Pese/Gročana obce San Dorligo della Valle/Dolina na 13° 55’.\nTerst vznikl patrně v 1. století př. n. l. a po rozpadu říše římské se dostal pod kontrolu Byzantského císařství. V r. 1382 se stal s přilehlým vnitrozemím součástí Habsburské monarchie v jejímž rámci zachoval svoji autonomii až do 18. století. Během napoleonských válek se dostal pod francouzskou moc, ale po nich přešel zpět pod Rakousko.\nPodrobnější informace o tomto období naleznete v článku Terst.\nObyvatelstvo Terstu bylo historicky různorodé a skládalo se z různých etnických skupin přičemž na různých částech území měla většinu jiná z nich. Italové převládali v nejvíce urbanizovaných oblastech, obydlených ovšem též značnými menšinami Slovinců nebo Chorvatů. S nárůstem nacionalismu se v druhé polovině 19. století Terst stal centrem italských iredentistů a na druhé straně vzrůstalo národní sebevědomí Slovanů, především Slovinců, kteří považovali Terst za přirozenou součást jimi nárokovaného národního území. V důsledku rozpadu Rakousko-Uherska připadl Terst i s Přímořím Itálii na základě smlouvy v Saint Germain a stal se součástí Julského Benátska. Během dvacátých a třicátých let bylo slovanské obyvatelstvo cílem násilného poitalšťování' a diskriminace prováděné italským fašistickým režimem. Bylo také vystaveno státem podporovanému násilí ze strany fašistických bojůvek, které m.j. vypálily 13. července 1920 slovinský Národní dům. V důsledku toho na jedné straně mnoho Slovinců a Chorvatů emigrovalo do Jugoslávie, na druhé straně někteří vytvořili odbojovou organizaci TIGR (zkratka z názvů Trst, Istra, Gorica, Rijeka), která provedla v tomto období v Terstu a okolí více než sto odbojových akcí, jež někteří považují za teroristické. TIGR je považována za první organizovanou skupinu odboje proti fašismu, později nacismu.\nZa druhé světové války stála Itálie na straně Osy a po kapitulaci Jugoslávie v r. 1941 získala další území obývaná Slovinci. Když italský fašistický režim v r. 1943 zkolaboval, Jugoslávie sice formálně anektovala veškerá italská území až k hranici z r. 1914, ta ale byla nadále okupována ozbrojenými složkami nacistického Německa. 1. května 1945 obsadila město jugoslávská 4. armáda spolu s 9. slovinským armádním sborem. Obklíčená německá posádka o síle zhruba 2 000 mužů, která ovládala hrad San Giusto a strategické body ve městě (přístav, nádraží, justiční palác, sídlo vrchního velitelství ve vile Geiringer), se odmítla jugoslávským silám vzdát. Následujícího dne vstoupila do města 2. novozélandská divize, součást britské 9. armády a přijala kapitulaci dosud vzdorujícího nepřítele. 4. května jmenovalo jugoslávské velení politickým komisařem města komunistu France Štoku a 8. května vyhlásilo Terst autonomním městem v rámci Federativní republiky Jugoslávie. Pod jeho vedením byla rozpoutána vlna násilí, která postihla především italské obyvatelstvo, ale i ty Slovince, kteří nesouhlasili s jugoslávským komunistickým programem. Tisíce lidí byly uvězněny a stovky při deportaci zavražděny, dokonce byl znovu zprovozněn bývalý nacistický koncentrační tábor Risiera. Ve městě vzniklo napětí i mezi ozbrojenými složkami vítězů. Do Bělehradu odletěl generálporučík Morgan, kde navrhl linii rozdělující obsazená území na okupační zóny A (spojenecká) a B (jugoslávská). K dohodě s Titovou vládou došlo až den poté, co britské jednotky zahájily dne 22. května 1945 postup směrem k této demarkační čáře. Oficiálně došlo k podpisu 10. června 1945 v Duinu. Stažení jugoslávské armády za linii bylo ukončeno 12. června 1945.\nPlakát Marshallova plánu s vlajkami západních států, včetně terstské, která je ovšem chybně vyvedena modře místo červeně.\nV lednu 1947 Spojené národy přijaly rezoluci, podle jejíhož článku 24 měl být z Terstu a jeho okolí vytvořen svobodný stát. Jeho trvalý status měl být kodifikován podle mezinárodního práva jmenováním mezinárodního guvernéra schváleného čtyřmi vítěznými mocnostmi. V září 1947 byla ratifikována Pařížská mírová smlouva s Itálií, která zřídila Svobodné území Terst. Území ovšem zůstalo rozděleno na okupační zóny. Britské a americké ozbrojené síly spravovaly zónu A, kde se nacházelo i město Terst, o rozloze 222,5 km² s 262 406 obyvateli a Jugoslávská armáda spravovala zónu B, do níž spadala severozápadní Istrie, o rozloze 515,5 km² s 71 000 obyvateli. Úředními jazyky byla italština, slovinština a chorvatština.\nTerst byl jako přístav na poměrně strategickém místě již od dob slovinského obrozeneckého hnutí v 19. století velkým "snem" Slovinců. Jugoslávská komunistická vláda si navíc byla vědoma jeho strategického významu. Bělehrad byl velmi usilovně podporován Sovětským svazem. V období mezi říjnem 1947 a březnem 1948 SSSR zamítl kandidaturu 12 nominovaných guvernérů, načež Spojené státy, Spojené království a Francie zaslaly 20. března 1948 do Moskvy a Bělehradu nótu, ve které doporučily, aby se území navrátilo pod italskou suverenitu. Žádný guvernér nebyl ve smyslu rezoluce OSN nikdy ustanoven, a území tak nikdy nefungovalo jako skutečný nezávislý stát.\nOtázka Terstu byla (spolu s několika dalšími pohraničními spory, které Jugoslávie vedla se svými sousedy) velmi vážným problémem, který vedl k rychlému zhoršení vztahů mezi západními spojenci a jugoslávskou vládou. Zatímco Titovi partyzáni získávali za války sympatie Británie a také vojenskou pomoc, nyní byla situace zcela opačná. Západní blok měl obavy, že se Terstu zmocní právě Jugoslávie. Ta udržovala ještě stále velmi dobré vztahy se SSSR a tak reálně hrozilo, že by město mohlo být využito jako sovětská vojenská základna. Při vyjednáváních o statusu Terstu byla jugoslávská strana velice neústupná, předložila však celou řadu návrhů. Jedním z nich také bylo začlenění zóny A jako sedmé svazové republiky.\nPřesto byl jeho formální statut respektován - mělo vlastní měnu a vydávalo vlastní poštovní známky. Roztržka mezi Titem a Stalinem v půli roku 1948 měla za následek změnu politické situace. Tito nyní musel změnit svojí politiku vůči západu z obav, že by Sovětský svaz mohl uvrhnout Jugoslávii do izolace, či ji dokonce vojensky napadnout. V letech 1951 a 1952 probíhala mezi Jugoslávií a Itálií četná jednání o budoucím statutu tohoto území, která však nevedla k úspěchu. Itálii se rozhodli podpořit západní spojenci, což v kombinaci s neústupností Jugoslávie vedlo k eskalaci krize. Jak na italské, tak na jugoslávské straně se zvýšila přítomnost ozbrojených sil. Teprve až jednání mezi všemi účastníky, kteří byli zainteresovaní na tomto sporu (Itálie, Jugoslávie, USA a Velká Británie) vedlo ke snížení napětí.\n5. října 1954 Spojené království, Spojené státy, Itálie a Jugoslávie vyhlásily v Londýně memorandum o porozumění, které nahradilo stávající vojenskou správu dočasnou civilní správou. Zónu A měla spravovat Itálie s výjimkou obcí Plavje, Spodnje Škofije, Hrvatini a Jelarji (11,5 km2, 3000 obyvatel), které přešly pod jugoslávskou správu stejně jako celá zóna B.\n10. listopadu 1975 uzavřely Itálie a Jugoslávie v Osimu dvoustrannou dohodu, podle které byla dočasná správa prohlášena za definitivní. Dohoda vyvolala v Itálii bouřlivé diskuse, protože přípravná jednání byla vedena v tajnosti; dokonce se volalo po obžalování ministerského předsedy a ministra zahraničí z velezrady. Navíc dohoda nezaručovala ochranu italské menšiny v jugoslávské části (ovšem ani ochranu slovinské v části italské), což mělo být řešeno později podepsáním samostatných protokolů. Přesto vešla v platnost dne 11. října 1977. Rozdělením Jugoslávie v r. 1991 byla otázka hranic znovu otevřena. Z bývalé zóny B připadl Slovinsku 12km pás podél italské hranice s přístavem Koper, zbytek Chorvatsku. V r. 1992 Slovinsko vyhlásilo, že se cítí vázáno dohodou z Osima, což bylo podmínkou pro jednání o vstupu Slovinska do Evropské unie.\nV současnosti (2010) zůstává otevřena otázka námořní hranice mezi Slovinskem a Chorvatskem a je předmětem jednání. Na bývalém Svobodném území Terst se rozkládá italský územní spolek obcí Guiliana (do roku 2017 provincie Trieste) z oblasti Furlansko-Julské Benátsko, slovinská část patří k tradičnímu regionu Přímoří a chorvatská do Istrijské župy.\nHraniční přechod mezi Itálií a Terstem.\nTato vojska se skládala z 5 000 Američanů ("TRUST" - TRieste United States Troops) a 5 000 Britů ("BETFOR" - British Element Trieste FORce), z nichž každá měla velikost brigády pozemního vojska a kompletní podpůrné jednotky (spojaře, ženisty, vojenskou policii atd.). Hlavní jednotkou TRUST byl 351. pěchotní pluk.\n* velitel okupačních jednotek před ustanovením svobodného území\nkvěten 1945 – červen 1945 generálmajor Bernard Cyril Freyberg (Nový Zéland)*\nčerven1945 – červenec 1947 plukovník Alfred Connor Bowman (USA)*\nčervenec 1947 – září 1947 podplukovník James J. Carnes (USA)*\nzáří 1947 – květen 1951 generálmajor Terence Sydney Airey (Velká Británie)\nkvěten 1951 – říjen 1954 generálmajor sir Thomas Winterton (Velká Británie)\nkvěten 1945 – září 1947 Dušan Kveder*\nzáří 1947 – březen 1951 Mirko Lenac\nbřezen 1951 – říjen 1954 Miloš Stamatović\nJak je uvedeno výše, docházelo v období kolem druhé světové války k výrazným změnám v národnostním složení obyvatelstva. Před válkou a během ní italská vláda podporovala přesuny slovanského obyvatelstva do Apulie a Kalábrie v jižní Itálii a do východní Afriky. Během války byla prakticky zlikvidována silná židovská komunita v Terstu. Po válce opustila jugoslávskou zónu B značná část obyvatelstva (prameny uvádějí odlišně od 10 000 do 40 000), převážně Italů, jak nuceně, tak dobrovolně. Dle italského sčítání lidu v r. 1971 se v Terstu ke slovinštině přihlásilo 24 000 osob, což představovalo 8% obyvatelstva.\nV níže uvedené tabulkce jsou údaje z odhadu spojenecké vojenské správy z r. 1949.\nItalové 239 200 77,1 %\nSlovinci 63 000 22,9 %\nCelkem 310 000 100 %\nV tabulce není zahrnuto 5 000 příslušníků Americké armády TRUST (TRieste United States Troops), ani 5 000 příslušníků Britské armády BETFOR (British Element Trieste FORce).\nÚdaje o obyvatelstvu se značně liší podle zdroje. V první části níže uvedené tabulky jsou údaje z jugoslávského sčítání v r. 1945, v druhé části jsou údaje z odhadu mezinárodní komise, jak uvádí italská Wikipedie.\nJugoslávské sčítání (1945)\nPočet Podíl Počet Podíl\nItalové 29 672 44,0 % 51 000 70 %\nSlovinci a Chorvaté 30 789 45,6 % 17 000 30 %\nostatní 7 000 10,4 %\nCelkem 67 461 100 % 68 000 100 %\nV tabulce nejsou zahrnuti příslušníci Jugoslávské armády, kterých bylo 5 000.\nSoučasné italské zdroje prý uvádějí, že Italů bylo v této zóně mezi 36 až 55 tisíci a slovanského obyvatelstva mezi 12 až 17 tisíci.\nÚzemí se členilo na 18 obcí (komunit)\nŠmarje/Monte di Capodistria\nV tomto článku byly použity překlady textů z článků Free Territory of Trieste na anglické Wikipedii, Territorio libero di Trieste na italské Wikipedii a Treaty of Osimo na anglické Wikipedii.\n↑ PETRANOVIĆ, Branko. Istorija Jugoslavije 1918-1978. Bělehrad: Nolit, 1981. Kapitola Socijalistička Jugoslavija, s. 497. (srbochorvatština)\n↑ a b PETRANOVIĆ, Branko. Istorija Jugoslavije 1918-1978. Bělehrad: Nolit, 1981. Kapitola Socijalistička Jugoslavija, s. 498. (srbochorvatština)\nObrázky, zvuky či videa k tématu Svobodné území Terst na Wikimedia Commons\n(slovinsky) Peter Vodopivec, Historie Slovinska 1780-2004\n(slovinsky) Dejan Kozina, Období 1941 - 1945 Archivováno 20. 1. 2010 na Wayback Machine\n(anglicky) Ronald Hilton, Itálie: Terstská krize (květen 1945)\nFotografie Terstu na Google Images\nWorldstatesmen / Italy / Trieste by Ben Cahoon\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Svobodné_území_Terst&oldid=19654559“\nNaposledy editováno 27. 3. 2021 v 23:08\nStránka byla naposledy editována 27. 3. 2021 v 23:08.


Lee Harris: Vražda na Den matek cena od 74 Kč - Srovname.cz\nSrovnání cen » Knihy, filmy, hudba » Knihy » Próza - beletrie » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna Lee Harris: Vražda na Den matek\nLee Harris: Vražda na Den matek\nVražda na Den matek - Lee Harrisová, Lubomír Veselý. Christine Bennettová – dříve jeptiška, dnes úspěšná vyšetřovatelka – zůstane stát jako opařená, když u jejích dveří zničehonic zazvoní neznámá dívka, která tvrdí, že je dcerou sestry Josephy, představené kláštera svatého Štěpána a nejlepší Chrisiny přítelkyně. Poté ...a dál?\nProdukt Lee Harris: Vražda na Den matek neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Lee Harris: Vražda na Den matek nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Lee Harris: Vražda na Den matek neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nMotto Vražda na Den matek - Lee Harrisová\nDo obchodu » Lee Harris: Vražda na Den matek Levneucebnice.cz\nMOTTO Vražda na Den matek - Lee Harrisová - 13x21 cm\nDo obchodu » Lee Harris: Vražda na Den matek Sevt.cz\nSpecifikace Lee Harris: Vražda na Den matek\nPublikace: Vražda na Den matek - Lee Harrisová. Christine Bennettová – dříve jeptiška, dnes úspěšná vyšetřovatelka – zůstane stát jako opařená, když u jejích dveří zničehonic zazvoní neznámá dívka, která tvrdí, že je dcerou sestry Josephy, představené kláštera svatého Štěpána a nejlepší Chrisiny přítelkyně. Poté co je dívka zavražděna, stopy naznačují, že mluvila pravdu – a sestra Josepha se tak stává hlavní podezřelou. Christine se ze všech sil snaží přijít záhadě na kloub, ale zdá se, že sestru Josephu může před » ... a dál?\nPorovnat ceny Lee Harris: Vražda na Den matek\nLee Harris: Vražda na Den matek - parametry\nVražda na Den matek - Lee Harrisová, Lubomír Veselý. Christine Bennettová – dříve jeptiška, dnes úspěšná vyšetřovatelka – zůstane stát jako opařená, když u jejích dveří zničehonic zazvoní neznámá dívka, která tvrdí, že je dcerou sestry Josephy, představené kláštera svatého Štěpána a nejlepší Chrisiny přítelkyně. Poté co je dívka zavražděna, stopy naznačují, že mluvila pravdu – a sestra Josepha se tak stává hlavní podezřelou. Christine se ze všech sil snaží přijít záhadě na kloub, ale zdá se, že sestru Josephu může před vězením zachránit už jenom zázrak. Vražda na Den matek - Lee Harrisová, Lubomír Veselý od nakladatelství MOTTO v kategorii za skvělé ceny na e-shopu Knihydobrovsky.cz


Poznámka Ivana Pavelka: Hrdinů není třeba, stačí vnímavost - Novojičínský deník\nPoznámka Ivana Pavelka: Hrdinů není třeba, stačí vnímavost\nDvě mladé studentky šly do školy, tak jako chodí pravidelně. Tentokrát to ráno ale dopadlo úplně jinak než obvykle. Když procházely autobusovým nádražím v Novém Jičíně, uviděly na zemi ležícího muže, který špatně dýchal.\nStudentky převzaly na novojičínské radnici od starosty titul Mladý hrdina. | Foto: MÚ Nový Jičín\nShodou náhod byly obě dívky studující obor zdravotní sestra, a tak muže uložily do stabilizované polohy, prohlédly mu ústa, zdali něco nevdechnul a zavolaly záchranou službu. Přijela pomoc, dívky místo opustily a odkráčely do školy.\nTo, co právě prožily, si nechaly pro sebe. Na veřejnost se tato informace dostala až s několikaměsíčním zpožděním. Dívky dostaly pozvání na radnici, kde převzaly titul Mladý hrdina.\nStudentky měly z ocenění radost, dostalo se jim ho právem. Už proto, že z jejich vzpomínek je patrné, že kolem bezvládně ležícího muže prošlo bez povšimnutí mnoho lidí. Může to být daň za to, že v místě se často pohybují, a občas povalují na zemi, bezdomovci či jiná přiopilá individua, k nímž má většina lidí odpor. Anebo je na vině lhostejnost – současný stav většiny společnosti, kdy se každý raději stará o sebe.\nPřitom v tomto případě nebylo třeba hrdinství. Poskytnout první pomoc neumí leckdo, ale jednu otázku k ležícímu člověku a případné vytočení čísla 155 přece zvládne každý.\nDívky zachránily život muži, kterého ostatní ignorovali


Obchodní řetězec Carrefour zvažuje vzdát se českého trhu a prodat jedenáct hypermarketů, které zde nyní má. Možný odchod Carrefouru naznačil jeho nejvyšší šéf ve Francii Jose-Luis Duran v rozhovoru pro týdeník Le Journal Des Finances.\nCarrefour se chce podle vyjádření Durana soustředit na země, kde může být mezi první trojkou velkých obchodníků.\nTo v tuzemsku není, protože s tržbami kolem 11 miliard korun se drží na osmém místě.\n"Uvidíme ve střednědobém horizontu, jestli můžeme v Česku výzvy, co jsme si dali, naplnit," uvedl Duran pro francouzský týdeník.\nNa stejné lodi s Českem je i Slovensko či Švýcarsko a některé asijské země, kde patří Carrefour v konkurenci s ostatními obchodníky na spodní příčky.\nŠéf Carrefouru pro Česko a Slovensko Dominique Clauet, který na své místo zasedl před rokem, možnost opuštění místního trhu odmítá. "Kategoricky dementuji jakékoli řeči, které jsou v protikladu s naší strategií rozvoje v Česku," uvedl v reakci na slova svého celosvětového šéfa.\nPodle Claueta má ještě Carrefour šanci, aby se v Česku probojoval na vyšší příčky. "Snažíme se neustále rozšiřovat náš podíl na trhu, a to buď strategickou akvizicí, anebo účelnou expanzí, což je třeba případ nového obchodního centra Eden," dodal Clauet.\nZaujmutí předního místa na trhu by však stálo hodně peněz. "Možné to je, ale podle mě by tato investice v podobě akvizice jiných řetězců a drastických dotovaných slev byla prakticky nenávratná," říká Tomáš Krásný ze středoevropské centrály společnosti GfK, která se zabývá analýzami obchodního trhu.\nPodle něj by se Carrefouru vrátily investice rychleji, pokud peníze investuje na jiných trzích, větších a méně zaplněných konkurencí než ten český.\nV Česku byl Carrefour podle posledních známých údajů za rok 2003 ve ztrátě 465 milionů korun. Ročně musí odepisovat investice do výstavby nových hypermarketů v řádu půl miliardy korun. Závislý je na půjčkách od mateřské společnosti.\nCarrefour nemusí být jediná změna, která české zákazníky může čekat. "Od Prahy po Budapešť zuří zatím nejdrsnější cenová válka v novodobé historii a každý den prosakují zprávy o chystaných akvizicích o odchodu těch, kteří nedosáhli na první příčky žebříčku," říká Krásný.\nI podle názoru obchodníků bude letošní rok rozhodující pro to, kdo vydrží a kdo odejde.\nTakřka stoprocentní šance na setrvání dávají experti Makru, které je s více než 30 miliardami v tuzemsku podle tržeb první. Nicméně záměr stát se jedničkou na českém trhu už ohlásilo i Tesco, dnes až páté.\nVálku mezi obchodníky rozpoutal hlavně příchod diskontu Lidl. Ten začal v Česku otevírat prodejny v roce 2003. Nemusí však být poslední. K možným novým adeptům se počítá hlavně německý diskont Aldi, který míří už na Slovensko, a americký řetězec Wal-Mart.\n"Minimálně jeden z budoucích prodejů velkých řetězců v Česku by mohl skončit příchodem tohoto amerického gigantu," soudí Krásný. Wal-Mart už má několik let v tuzemsku registrovanou ochranou známku a vykoupením si před dvěma lety zajistil i adresu wal-mart.cz.\nTémata: Francie, Japonsko, Mexiko, obchodní řetězec, Polsko, Slovensko, Španělsko, Švýcarsko, Ahold, Akvizice, Bahattin Duran, Carrefour, Hypernova, Hypoteční zástavní listy, Investice, Lidl, Půjčka, Slevy, Tesco, Wal-Mart


DRAG - MultiCam Black/oranžová - taška\nSkladem 1 ks. REHOSE DRAG MultiCam Black - velká taška přes rameno se zavíráním na zip. Taška je ušita ze špičkového odolného laminátu X-Pac X50 v pro... celý popis\nREHOSE DRAG MultiCam Black - velká taška přes rameno se zavíráním na zip.\nTaška je ušita ze špičkového odolného laminátu X-Pac X50 v provedení MultiCam Black kde lícovou stranu tvoří odolná Cordura 500D. Horní černý panel na zip je z materiálu VX21 a na vnitřní část je použit X-Pac VX07 šedé barvy. Na tašce jsou kontrastní oranžové detaily.\nvelikost tašky je cca 15 l\nuzavírání hlavního prostoru zipem YKK vel. 8\nnastavitelná ucha pro snadné přenášení v ruce nebo přes rameno\nnastavitelný a odnímatelný ramenní popruh, polstrovaný pěnou EVA\nkarabinka na klíče v přední kapse\n1x přední kapsa uzavíratelná na zip YKK\n1x vnitřní kapsa uzavíratelná na zip YKK\n2x vnitřní volná kapsa\nTaška má rozměry v 40 x š 43 x h 13 cm.\n© 2021 REHOSE.cz, všechna práva vyhrazena.


Plice dichany | uLékaře.cz\ndobry den pane doktore chtela jsem se zeptat ziji ve velke britani a stal jsemi tady problem s plicemi mam dost visetreni za sebou a posledni spirometrie mi ukazala v poradku a nemohu jse nadichnout casto jse musim dadechovat nevim co sti mockar dekuji\ndobrý den. Je-li spirometrie normální a jedná se o problémy s nadechnutím či dodechnutím, pak se často nejedná o nic závažného, může zde být problém vlivu stresů apod. Samozřejmě ale normální spirometrie nevylučuje žádné plicní nebo srdeční onemocnění, určitě je vhodné provést i rentgen hrudníku, ale píšete, že jste dost vyšetření měla provedeno. Kdyby šlo o něco závažného, pravděpodobně by již tato vyšetření příčinu odhalila.\nPlíce Už delší dobu mě moc bolí plíce, třeba když zakašlu...\nmam více dotazů. První se týká plic: nedávno mi bylo řečeno ač o...\nzačátkem února jsem začal dost kašlat tak jsem po několika dnech...


ROZCESTNÍK – 814151: Jak se kde jezdí – Země bývalého SSSR a Balkán | Dedeník\nROZCESTNÍK – 814151: Jak se kde jezdí – Země bývalého SSSR a Balkán\nPo severoamerickém kontinentu se přesuneme k nám bližším zemím, kam bychom i dokázali dojet vlastními vozy. Kdybychom se o ně nebáli.\nPoslední roky jsem začal objevovat více zemí bývalého sovětského bloku (Ukrajinu, Gruzii, Moldavsko) a země Balkánu (Makedonie, Albánie, Rumunsko). Ne ze všech mám řidičskou zkušenost, ale i znalosti z těch zemí, kde jsem řídil je přenositelná i na ostatní země. Ve valné většině platí, že jedete, tak jak vidíte. Zapomeňte na většinu toho, co znáte z autoškoly, nekoukejte na tachometr nebo na čáry, zajímá vás jen to, co se děje na silnici. Ten důvod tam je celkem jasný, protože na silnicích se tam toho děje opravdu hodně a tím nemyslím jen divoké řidiče. Na silnicích se odehrává celý život!\nRynek před nádražím ve Lvově\nZásadní změnou pro českého motoristu jsou zvířata. Krávy, co stojí na silnici a vaše auto je jim úplně ukradené, divoké koně, co se vyřítí z lesa a přeběhnou silnici, ve vesnicích pak kuřata, prasata nebo stáda ovcí a koz.\nKoločava, běžný provoz\nJak se vyhnout protijedoucímu náklaďáku, když po silnici pochoduje 5 krav vám asi v autoškole neřeknou.\nDopravní situace (Ukrajina, silnice Svalyava-Perechyn)\nA ke zvířátkům pak přibývají lidi. V chudších zemích každý auto nemá, a tak se dopravuje, jak umí. Nejstarším provedením tohoto je koňský povoz, s kterým se obsluha nebojí jet ani do centra krajského města v noci, bez odrazek či jiných reflexních prvků. Ještě pokud možno na něm veze lešenářské trubky, které čouhají metr za povoz. Modernější variantou jsou podomácku postavené traktůrky, které jsou stejně rychlé jako ty povozy, jen víc smrdí a rachotí, ale zas více uvezou. Je tam ale naděje, že už mají i nějaké světlo.\nVšechno jezdí, co kola má a všechno uveze.\nA nakonec individuální chodci, cyklisti a mopedisti (mopedy, staré motorky či skútry, také často s chatrným osvětlením). Např. v Albánii je enormní množství cyklistů bez odrazek jezdících v noci v protisměru, to rozhodně tříbí smysly.\nPřevoz kola v Korolevu\nAni vozový park není úplně takový, jak jej známe. Předně poznáte, že v těchto zemích nemají žádné emisní normy. Na to vám stačí stát u silnice a nadechnout se všech těch zplodin. Auta jsou často velmi stará, obvykle jde o ojetiny dovezené ze západních zemí, případně výrobky ještě sovětských automobilek, které jsou neustále udržovány v provozu.\nTunning (Akhalkhalaki, Gruzie)\nU aut se neřeší, jestli jim něco chybí (jako světlo, blinkr, střecha nebo dveře), hlavní je, že jedou. Velice populární jsou automobily značky Mercedes a BMW, staré tak 20 či klidně 30 let.\nDrsňák (Batumi, Gruzie)\nMít mercedes je pocta, bez ohledu jak starý a v jakém stavu, v takové Albánii už jezdí mercedesů na obyvatele pomalu víc než u nás Fabií. Zato v Gruzii zas najdeme docela dost aut dovezených z Británie, i s řízením napravo.\nNákupní taška z Anglie dovezená do pravostranné Gruzie, Batumi\nDovoz je to, co obyvatelům značně prodražuje kupní cenu vozidla, takže takové auto musí jezdit co nejdéle. Další jsou lokální daně a cla, které země zavádějí, protože nechtějí být šrotištěm světa, ale ty pak značně převyšují hodnotu vozidla a chudším lidem jinou alternativu nedávají.\nMr.Bean, Užhorod, Ukrajina\nProtipólem jsou pak velmi luxusní vozidla, mnohdy se zatmavenými skly dávající na obdiv, kdo tady má peníze.\nMafián u mekáče, Kutaisi, Gruzie (ovšem ta značka…:))\nSamotnou kapitolou jsou nákladní auta a autobusy. Nejen, že převáží všechno, včetně lidí a zvířat, ale také jim náklad mnohdy přesahuje přes okraj. Jde často o velmi pestrý, a ještě starší vozový park, protože stará sovětská technika přežije všechno. V případě nákladních vozidel obvykle i bývalá vojenská technika a podle její četnosti někdy zaparkované i na zahradách vesnických chalup, tipuji, že si hoši z vojenské služby někdy přivezou „suvenýr“.\nDo lesa suvenýrem z armády. Koločava,Ukrajina\nAutobusy se dělí na několik kategorií. Nejluxusnější jsou autobusy soukromých společností, které provozují dálkovou a mezinárodní dopravu, často jde i o zájezdové autobusy. Tyto se drží jen hlavních tras a nejlepších silnic, jejich kvalita bývá srovnatelná s našimi žlutými autobusy, někdy i lepší (např. noční autobusy se sklopnými sedačkami).\nPak lokálně dálkové autobusy, provozované nějakým soukromníkem, co jezdí s jedním autobusem. Jde většinou o staré Ikarusy, případně Setry. Dýchá z nich duch dálek sedmdesátých-devadesátých let, ale slouží dobře a jízda v nich je vcelku komfortní, jen klimatizace už funguje spíše jako rozprašovač alergenů.\nMHD – Skopje\nObvykle však do nich nejde nastoupit bez místenky. Ale hlavní páteří silniční osobní dopravy jsou tzv. Maršrutky (v zemích bývalého SSSR), maxitaxi (Rumunsko), Servis (arabské země) nebo jak označuje google „sdílené taxi“.\nMaršrutkové nádraží, Tačiv, Ukrajina\nTyto jezdí po dané trase, nicméně zastávky nemají pevně dané. Velikostí jde buď o větší dodávky VW Transporter či Mercedes Sprinter v úpravě na co nejvíce sedadel nebo minibusy ISUZU či Etalon v zemích SSSR. Jízdné je nízké, jízdní řád teoretický, ale heslem je „vždycky se vejde ještě jeden“.\nMy to vzdali, ale odvážní se vešli (Dilove, Ukrajina)\nVesnice se obvykle dělí na ty, které pomalu vymírají a když jimi projíždíte, tak máte problém vidět živou duši a na ty, které žijí hodně, včetně hrajících si dětí a domácích zvířat, a to vše na silnici. Místní řidiči však na vše dokáží reagovat a projet nějakou vesnicí 80 jim mnohdy nedělá problém. Vesnickým samosprávám občas ti divocí řidiči vadí, tak, nezávisle v jaké zemi, přichází s jediným ekonomickým řešením: Retardéry / příčné prahy.\nTo, co u nás známe z obytných čtvrtí, postranních ulic a pár velkých ulic v Praze toto nemá problém vesnice položit na hlavní dopravní tepnu a třeba na tři místa. Kvalita řešení odpovídá ceně. Někde to jsou levné plastové příčky, někde jsou retardéry ze dřeva, občas i z asfaltu či betonu. To však po čase nebaví samotné řidiče, a tak se u déle stojících retardérů objevují vyříznuté díry přesně pro projetí kol auta.\nV těchto zemích se však nebojte brát taxíky nebo stopovat. Na exponovaných místech (u nádraží obvykle) vždycky stojí nějací dodávkáři co hledají pasažéry. Stačí se domluvit kam, za kolik a jestli se čeká na další (a pokud jo, o kolik cena klesne). Pokud budete stopovat nezapomeňte řidiči dát „dýško“ jako byste jeli autobusem.\nMnohde však retardéry nepotřebují, protože stav silnice je takový, že po ní rychle může jet jenom tank. V tom speciálně vede Ukrajina.\nSice se Ukrajina aktivně snaží opravovat silnice, tak celkový dojem zanechá takový, že budete rádi za to co máte v ČR. Když se na Ukrajině opravuje silnice, tak jen v jasné stopě, pouze pro auta. Už zastávky autobusů a chodníky zůstávají děravé jak řešeto, plné bahna, a po dešti i kaluží. Stejně tak odstavné pruhy, pokud tam nějaké jsou, protože nový povrch často vyvýší nad ten starý. Na silnicích nižších tříd se však obvykle můžete spolehnout na to, že z vás auto vymlátí duši. Problém je však nekonzistence, takže i na dobré silnici se náhle objeví díra jak po granátu.\nV Gruzii pro změnu silnice vyšších tříd mají buď celkem obstojný záplatovaný povrch nebo žádný. Takovým povrchem je pak jen bahno, prach nebo štěrk. Když do toho člověk vjede, tak to vypadá děsivě, ale jede se po tom mnohem lépe než po rozbitém asfaltu.\nZ asfaltu je bláto, Tabatskuri, Gruzie\nV horských částech Gruzie se však potýkají s častými sesuvy půdy, takže se klidně může stát, že se silnice na několik dní uzavře, než ji zpod hory zas vykopou.\nZa moment vám vykopeme silnici (Ushghuli-Mestia, Gruzie)\nNa Balkáně, tam kde nesněží, mají obvykle dobrý povrch hlavních silnic. Asfalt vydrží dlouho a díry se záplatují, i když nerovnoměrně. I tam se ale může stát, že dobrý povrch najednou z nějakého důvodu na několik kilometrů zmizí. Na okreskách je to opět ruská ruleta a bohužel v mapách jsou často silnice, které buď neexistují nebo to jsou obyčejné cesty. Nové dálnice jsou však ve špičkové kvalitě.\nObecně dálniční síť však není v těchto zemích nijak rozvětvená. Jde většinou o izolované úseky nebo jen poslední míle do velkých měst. Absence dálnic se na hlavních trasách řeší předjížděcími pruhy, které se často střídají. Velmi obvyklý model (který je i v Rakousku a USA) jsou tři pruhy z nichž dva jsou v jednom směru a ten druhý v protisměru není oddělený dvojitou plnou čárou, ale povoluje předjíždět tím prostředním pruhem. Na dlouhých klesáních je to velmi příjemná věc, když pod vámi jede kamion, kterému STK propadla s rozpadem sovětského svazu a brzdí vším co má po ruce.\nSilnice se třemi pruhy\nExtra kapitolou jsou kruhové objezdy. Na nich pravděpodobně žádná pravidla neplatí. Fungují stylem „vjeď-vyjeď“ a koho je víc, ten má přednost. Velmi často se stává, že vznikne „hlavní proud“ vjíždějících a vyjíždějících a ten se hrne kruhovým objezdem a ostatní mu dávají přednost. Ano v mnoha zemích platí pravidlo, že na kruhovém objezdu se dává přednost „zprava“, ale tady jde o naprostý zákon džungle. Aby toho nebylo málo, tak se do toho často přimíchají chodci a cyklisti, kteří tím provozem přechází či přejíždí napříč.\nRychlostní limity jsou také zajímavá kapitola. Většinou je totiž nikdo nedodržuje, ale snažíte se je alespoň přibližně vnímat. Když je někde 70, tak to většinou nic neznamená, kdy 50, tak už záleží, jestli u toho je nakreslená škola nebo zvíře a zpomalíte na těch 80. A pokud tam je 30 nebo 20, tak už hledáte příčné prahy nebo jiné zrady. Tohle platí ve většině takových zemí, až na Albánii. Ta se rozhodla vytvořit absurdně paranoidní rychlostní limity, aby byl vinen prakticky každý. Takže základem je 40 v obci, mimo obec 80 pokud nejde o hlavní tepny, pak 90 a na dálnicích 110, což je ale obvykle sníženo značkou na 90 (ale viděl jsem i zvýšení na 120).\nA to je základ, podél silnic se všemožně vyskytují značky 20 a 10, dokonce na nájezdu na dálnici mají mnohde dvacítku. Tyto rychlosti samozřejmě absolutně nekorespondují s tamním provozem, který je většinou buď velmi svižný nebo naopak se tam někdo projíždí extrémně pomalu po kraji (třeba 50 mimo obec bez omezení). A obrácený extrém je Ukrajina, kde narazit na značku omezení rychlosti je obrovskou vzácností (spíš se vyskytují u celnic a kontrolních bodů).\nStacionární radary jsou také většinou vzácností, většinou měření rychlosti má zajišťovat policie. Ta většinou okolní provoz vůbec neřeší a pokud někoho hledá, zastavuje úplně každého. Bývá zvykem, že má policie na některých místech kontrolní body se závorou. Tam každý musí zastavit a ukázat doklady (jde většinou o místa poblíž hranic, ale nejen tam).\nMěření rychlosti je spíše raritní věcí, ale děje se a vzhledem k tomu, že nad limit jezdí úplně všichni, tak klíč výběru policisty je dost subjektivní, někdy i protože jede podezřele pomalu nebo dává často blinkr (symbol cizince). Proto je také lepší mít v takových zemích spíše půjčené auto než své. Registrační značka západní země na policajty často působí jak hadr na býka, pak vás zbytečně kontrolují a různě naznačují potřebu úplatku.\nKontrolní bod mezi Zakarpatskou a Lvivskou oblastí, Ukrajina\nZajímavou podivností je Gruzie, kde policajt má puštěné majáky pořád, prostě protože je ve službě. Často jen stojí u silnice a kouká do mobilu, ale maják mu běží. V Gruzii taky naprosto běžně auta předjíždí blikající auta policejní.\nNepříjemnou součástí zážitku jsou však hraniční přechody. Tady musím říct, že na Balkáně toto funguje slušně. Policajti se nijak moc nezdržují, zkontrolují pasy a jede se dál. V rámci zemí bývalé Jugoslávie nejde o nijak dlouhá čekání ani (nyní) nějaké dohady s celníky. Dokonce, pokud třeba chcete přejít pěšky nějaké pohoří do jiné země mimo hraniční přechod, případně na kajaku plout po řece, která tvoří hranici a využít oba břehy, tak stačí záměr den předem ohlásit na policejní stanici a po překročení se zaregistrovat v nejbližší obci (případně ukázat pas a registraci hlídce).\nNavíc občané ČR do Albánie a Makedonie mohou cestovat pouze na občanský průkaz. Do Kosova jen pokud má v sobě biometrické údaje. Ani přechody z Balkánských zemí do EU nejsou nijak dramaticky dlouhé, pokud není nějaká dopravní špička. Na menších přechodech jde o čekání do 1 hodiny, sic už tam proběhne třeba kontrola policejním psem.\nHraniční přechod Ukrajina-Moldavsko\nHorší to je v zemích bývalého SSSR. Tady nikdy nevíte, čekání bývají nekonečná, pokyny celníků až protichůdné, občas je nutné i jít do nějaké budovy něco vyplňovat, dostávat lístečky, které se pak odevzdávají o budku vedle. Toto pak může trvat hodiny. A nejhorší je přejíždět autem z exSSSR do EU (Ukrajina, Bělorusko). Tam si můžete počkat klidně 10 hodin jako nic. Ale ne na výstupu, ten bývá většinou rychlý (akorát ucpaný frontou na vstupu), ale na vstupu.\nPředevším slovenští celníci (ale i polští) se chovají opravdu arogantním způsobem. Všechno dělají úmyslně pomalu, prohledávají každou škvíru, někdy nutí posádku stát s rukama na kapotě auta, řvou na ně apod. Docela dobré je sledovat změnu přístupu celníků, pokud na ně promluvíte česky, najednou pro ně nejste ten východní póvl. Výjimkou jsou přechody Ukrajinsko a Rumunsko-Maďarské, kde čekací doby nejsou tak dlouhé a přístup je většinou bezproblémový, důvodem je početná společná menšina na obou stranách hranice. Přesto je lepší tyto hranice překračovat pěšky, vlakem nebo letecky (autobusem to může být o něco rychlejší než autem, ale obvykle ne o moc).\nO zážitcích z takových zemí se dá popsat mnoho, myslím, že kdo už nějakou takovou „svéráznější“ zemi navštívil, ví své.\nAktualizováno: 3.2.2020 — 16:24\nmoc zajímavé čtení o silničním provozu v zahraničí (y)\nVelice zajímavé a skvělé fotky. Nikdy jsem v těchto místech nebyla. Nejhorší silnice jsme zažíli v býv.Jug. někdy v polovině 70.let. Plánovali jsme tenkrát jet z Anglie (přes Řecko) až do Turecka, manžel mi chtěl ukázat Istanbul, kde už drive byl. Ovšem v Jug. to byla na silnicích (kvalita, navíc samé úzké serpentýny a kříže po trageiích na každém půl km.)taková hrůza, že mi druhý den dlouhé jízdy praskly nervy, odmítla jsem jet dál. Otočili jsme se a místo do Turecka jsme jeli do Prahy (k maminčině radosti – a mojí též). Dneska už by mě na podobné cesty (a nejen na ně) nikdo nedostal. Ovšem takhle „pohodlně zproštředkované“ zážitky jiných – ty čtu moc ráda a díky za ně.\nTaky se mi už úplně na tyhle cesty nechce, tak nějak mám pocit, že na to nemám nervy. Ale ráda bych viděla Gruzii…\nDede, nejen nervy. Ale zlenivěla jsem, navíc ač nemyslím, že jsem cimprlína, přeci jen mám ráda určité pohodlí na cestách a hlavně o hygieně už mám trochu jiné představy, než „z doby chmelu“. Ale čtu o tom ráda, to ano !\nZapomněla jsem komentovat tu značku BLB, která mě také rozesmála :). ALE až o moment později. Totiž, jak už jsem zvyklá si zkratky automaticky hláskovat (jak známo Američané MILUJÍ zkratky), tak jsem anglicky četla „bé-el-bé“ a v ten moment mi to jako „slovo“ nedošlo. Ale pak jó :))) a také se ptám, jestli pyšný majitel auta věděl, jak se prezentuje 🙂\nMě to baví 🙂 Je to nevšední, taková reálná horská dráha\nDalsi uzasny clanek, Cislo. Pod tu horskou drahu se musim podepsat, i kdyz jsem v zeme byvale SSSR nikdy nenavstivila. Clanek mi pripomnel ostrov St. Thomas z karibske oblasti, kde jsme se malym mistnim autobusem nechali odvezt na plaz. Horska draha hadr! Ridic se ritil silenou rychlosti ostrovem, pri tom se bavil s nejakym mistnim, ktery stal vedle nej a stacil se vyhybat na silnici s vymoly vsemu, co mu vbehlo do cesty. Na zpatecni ceste jsme si zavolali taxika, ten jizdu prizpusobil dopravnim podminkam :))\nJoo 😀 Umím si představit, a nejlepší je, když u toho ještě rovná mince do pořadače 😀\nPokud jde o zvířata na silnici, vzpomněla jsem si na zážitek z jiné části světa. To jsme si na Gran Canarii půjčili auto a vyrazili za poznáním vnitrozemí, do hor. A při vjezdu do jednoho tunýlku jsme zjistili, že ten je obsazen odpočívajícími kozami. (chuckle) Nejspíš se tam chladily před venkovním žárem. Naštěstí byly inteligentně naskládané podél zdi tunelu, takže se opatrně dalo projet. My měli zážitek, kozy nehnuly ani brvou. Už to asi měly vychytané. 🙂\nDíky za zajímavé i zábavné postřehy z míst, kde jsem nebyla, ani se tam nepodívám, ale ráda si o nich přečtu.\nHančo, skvělý zážitek !\nHančo, my jsme jezdili po Lanzarote a s těmi kozami to bylo podobné. Moc se mi to líbilo! 🙂\nZvířátka jsou nejzábavnějším spestřením cesty, pokud se pohybují pomalu (ale ne moc, aby dokázala uhnout, což se některým líným krávám, ale prý i losům moc nechce)\nKdyž jsme u těch koz, měla jsem kdysi takový nezapomenutelný zážitek, nikoli ovšem v silniční, ale v letecké dopravě. Na let ze Soči snad do Tbilisi (to už si přesně nepamatuju, ale je to nejpravděpodobnější) napochodoval do letadla skutečně chlap s krásnou bílou kozou. Usadili ho hned do první řady, aby tam koza měla v té uličce u pilotní kabiny, záchoda a kuchyňky dost místa (na nějaké místenky se moc nehrálo, každý si sedl, jak přišel). Já jsem čuměla, ale mezi ostatními pasažéry to nevyvolalo žádnou zvláštní pozornost, takže šlo zjevně o poměrně běžnou věc. Koza absolvovala cestu naprosto s přehledem. Nikdy na to nezapomenu. Dnes už by na lince Aeroflotu člověk asi kozu nepotkal 😀 . Byla to doba, kdy na sedadlech mnohdy nebyly ani bezpečnostní pásy, proti zaléhání uší se rozdávaly cucavé bonbóny, pilotní kabina se nezamykala a kapitán se chodil podívat mezi cestující a lidi se nebáli, že by v letadle mohla být bomba.\nMMCH, pro mě je Gruzie to nejkrásnější, co jsem kdy viděla.\n😀 😀 To někdy lituju, že jsem nezažil tyhle prapočátky letectví 😀\nTím armádním Zilem,co máš na fotce, jsme jako zážitek projížděli na Ukrajině poloniny. Kanystr s naftou měli na kapotě vpředu a z toho hadičku do motoru. My seděli na korbě, napřed na lavkách,pak na zemi, v životě jsem nebyla tak domlácená. Ale zážitek to byl, to zase jó. (rofl) Díky, něco z toho jsem zažila a jela bych klidně znovu. Moji milí sousedi byli v loni v Arménii, k nám byli prý všichni neskutečně přátelští a letos se chystají do Gruzie. Díky za výborné psaní.Ráda čtu Tvé postřehy.\nDěkuju 🙂 , ano tyhle zážitkové vyjížďky po Poloninách jsem tam viděl. Z pohledu turisty zážitek, z pohledu chodce na horách docela smradlavý masakr a k tomu závodníci na čtyřkolkách.\nDo Gruzie se určitě vrátím 🙂\nByla jsme na Ukrajině, ve městě i na venkově, takže o ježdění tam vím své- jezdili jsme půjčeným autem a trnuli, ve které díře necháme kolo. Silnice podobná dálnici měla zajímavá snížení rychlosti na 50, pokud se přiblížila k nějaké vesnici, a navíc po ní v odstavném pruhu jezdili i cyklisté, obvykle v protisměru. V odstavném pruhu se také prodávaly borůvky, bylinky a taková ta košťátka do sauny- zajímavé to bylo…\nCyklisté v protisměru jsou fakt zajímavá kulturní vložka. Pokud jde o prodeje u silnice, tak myslím, že nejpřekvapivější pro mě je prodej masa na igelitu na silnici.\nDnešní cestování cestou-necestou (rofl) se mi mimořádně líbilo. Člověka přece jenom potěší, že ten tankodrom, co máme okolo okresního města, je v podstatě vypulírovaná autostráda (chuckle) . A další postřehy o cestování po vlastní ose v exotických krajinách jsou úžasné – včetně fotek.\nJenom bych chtěla potvrdit, že stav dálnic v Bulharsku a Srbsku je v porovnání s našimi bezkonkurenční – svého času chlapi jezdili montovat bioplynky právě do těchto zemí a velmi si je pochvalovali (o vedlejších cestách se nezmiňovali).\nAno dálnice v Albánii překonává i mnohé Německé. A pak na ní ta cedule 90 ♂\nTak se zdá, že interpretace unicode smajlíků tu je dost svérázná 😀 To měl být facepalm\nHm, to je zajímavý výsledek! ten se mi zatím nikdy povedl (rofl)\nJá používám na smajlíky zkratku WIN+(tečka)\nDíky za tenhle článek, milé Číslo! Dnes mi to přijde ještě zajímavější, než ty minulé díly, protože jsi ze silnic viděl svébytný svět a píšeš i o něm. Však na cestách se odehrává pořádný kus života.\nPobavily mě fotky! Škoda, že jsem je k článku nemohla dát ve větším rozlišení, zajímaly by mě i detaily. Jenže to by se ten článek už vůbec nenačetl 😛\nOvšem nejvíc mě dostal mafián se značnou BLB (rofl) Zajímalo by mě, jestli tuší, co tam má napsané! 😀 Uznávám, že čeština není světový jazyk, ale stejně mě to pobavilo.\nAd lidé a zvířata na cestách – začila jsem podobný provoz na Taiwanu a fascinovalo mě, že se tam eh… neválely mrtvoly po cestách. Určitě tam jsou nehody, ale řekla bych, že tento styl provozu prostě tříbí pozornost všech zúčastněných…\nTakže díky, moc jsem se bavila\nZážitky z těch zemí prostě stojí za to, jezdím i řídím tam moc rád, je to ohromně osvobzující zapomenout na pocit „kde mě asi chtějí nachytat na nějakém pravidle, radaru či značce“. Ale sepsat to bylo náročné (a i tak bych řekl, že to je páté přes devátě 😀 ), vybrat všechno nejde a spousta věcí by zasloužila více fotek.\nJo člověk žasne, že to tam není jedno velké vrakoviště, ale primárním důvodem nehod tam většinou spíš bude technický stav vozidla nebo „bohatý synáček dostal silné auto“.


Animované Gify o ženy a obrazy ~ Gifmania\nAnimované Gify o ženy\nNejlepší gif z ženy\nGify o ženy\nMáme 294 gif v kategorii ženy do Gifmania.cz\nGifmania Lidé ženy\nženy, Které Jedí\nObrázky z ženy\nFotogalerie ke stažení zdarma animované GIFy z ženy. Zde si můžete stáhnout z webových stránek všechny obrázky, které chcete použít v prezentacích aplikace PowerPoint pro vás web design, animovat obsah vašeho blogu, nebo aby pracovních míst.Tato galerie pohyblivých obrazů se především zaměřuje na ženské pohlaví. Ženy jsou základní jednotkou společnosti, ať už ve společnosti, v rodině nebo na pracovišti.\nClip umění ženy\nAnimované obrázky z ženy\nNejlepší gif z ženy použít jako animované pohlednice nebo sdílet na sociálních sítích. Nezapomeňte se podělit o své snímky na Facebook, Google + nebo Twitter. Role ženy v reprodukci je otěhotnět a porodit děti, je to vždy lepší tak učinit, pokud v doprovodu svých blízkých, zejména svého partnera. Období těhotenství je 9 měsíců.\nZdarma ilustrace ženy pro použití ve, co chcete. Si můžete zdarma stáhnout všechny obrázky a ilustrace, animované GIFy, které chcete. Mateřská postava ženy je velmi důležité v rodině, a to zejména pro jejich děti. Je obvyklé spojovat matčiny pocity něhy, pochopení a ochranu pro své děti.\nVíte, jak používat ženy obrázky?\nObrázky a animované GIFy z ženy, které si můžete dát v zaměstnání, textu a webových stránek. Grafický materiál pro designéry a web designu. Pro studenty, ilustrátory a profesionály. Prakticky každá žena miluje make-up a šaty v poslední módy. Jsou roztomilé a rádi se starají o svůj vzhled, ale nejen jako na ostatní, ale na sebe dobrý pocit.\nženy Grafika máte k dispozici, pokud budete dělat síť ženy nebo v práci, zprávu nebo jakékoliv dokumentace požadované umělecké dílo. Navíc všechny naše galerie můžete stáhnout jako balení GIFy. Feminismus jsou ty ideologie, které si klade za cíl rovných práv mužů a žen. Má se za to, že dítě, poté, co byl mladá dívka se stává žena, když dosáhne dospělosti.


Hvězda Pharrella Williamse na sólovce hasne - iDNES.cz\n30. srpna 2006 16:48, aktualizováno 16:48\nPo půlročním odkládání a třech singlech rozdílné kvality vyšla ambiciózní deska Pharrella Williamse, jednoho z nejlepších hiphopových producentů posledních let.\nPharrell byl (společně s Chad Hugem) pod jménem The Neptunes hudebním architektem úspěchů Justina Timberlakea, Kelis a mnoha dalších.\nVýsledek na sólovce In My Mind je zneklidňující, ale v poněkud jiném smyslu, než by zřejmě Pharrell chtěl.\nPo úvodním, produkčně vytříbeném duetu s Gwen Stefani Can I Have It Like That totiž následuje zcela průměrná r’n’b hiphopová výplň, které chybí lehkost, nápaditost a téma. To, čím se Pharrell proslavil, mu láme vaz.\nJeho typická minimalistická produkce je najednou bez nápadu, překvapuje jen nárazově, většinou je prostě jen profesionální. Pharrellova falzeta ve zpěvu se rychle oposlouchají, navíc není nijak oslňující rapper.\nNarozdíl od Kanye Westa to ale ve vlastní produkci neumí tak dobře schovat, zřejmě i proto se na jeho první sólové desce objevuje tolik hostů: od Snoop Dogga po Jay-Z. Také oni ale na albu kupodivu působí sterilně, bez emocí.\nPřestože v rámci žánru se stále jedná o nadstandardní počin, zásadní dopad bude mít těžko. Pharrell Williams měl až do vydání tohoto alba pověst člověka, který dokáže měnit pravidla stylu a posouvat ho dál.\nJeho přeslazená sólovka ukazuje, že bez kontrastu, který hudbě Neptunes dodává jeho parťák, to není vůbec samozřejmé. Očekávání se nenaplnila.\nNej skladby: Can I Have It Like That, You Can Do It Too, Angel\nHodnocení Filter: 2,5 z 5 hvězdiček\nTémata: architekt, Filter - recenze, Snoop Dogg, EMI, Gwen Stefani, Jay-Z, Kanye West, Pharrell Williams


Proč byl vybudován Panamský průplav? - 2021\nPanamský průplav je vodní cesta v Panamě, která spojuje Tichý oceán s Atlantským oceánem. 77 km (48 mil) vodních toků přes Isthmus Panama. Panamský průplav byl velkým úspěchem pro Spojené státy, které toužily po věkách pro spojení mezi Amerikou a „vnějším“ světem. Konstrukce kanálu nejen usnadnila mezinárodní obchod, ale i levnější a pohodlnější. Orgánem zodpovědným za udržování a koordinaci provozu kanálu je úřad Panamského průplavu.\nBrzy návrhy stavby kanálu přes Isthmus Panamy začal v 1534. Španělský císař a král Charles V. nařídili průzkum, aby určili možnost vybudování kanálu, který by umožnil plavbu lodí z Peru do Španělska přes Ameriku. Kanál by také dal Španělsku vojenskou výhodu nad Portugalci. Nicméně, první pokus vybudovat požadovaný kanál byl v lednu 1881. Osoba, za kterou stál, byl Ferdinand de Lesseps, který vybudoval stavbu Suezského průplavu v Egyptě.\nNavzdory snahám Ferdinanda de Lessepsa se stavební tým postavil před tolik výzev, jako je drsné klima, nedostatek staré cesty, hustá džungle a nemoci jako žlutá zimnice a malárie. Džungle byla plná jedovatých hadů, pavouků a hmyzu. Podmínky byly tak nepříznivé, že v roce 1884 zaznamenali každý měsíc 200 úmrtí. Francouzi ztratili 22 000 lidí a použili celkem 287 milionů USD. Francie pozastavila projekt 15. května 1889, protože zbankrotovali. Spojené státy převzaly stavbu v roce 1904 a viděly ji až do jejího dokončení. Prezident Theodore Roosevelt schválil a podpořil projekt Panama Construction.\nObchodní význam Panamského průplavu\nPrvotním cílem stavby kanálu bylo zkrátit vzdálenosti lodí, které musely cestovat mezi Atlantikem a Tichým oceánem. To umožnilo přepravcům levně přepravovat různé druhy zboží během krátké doby. Například před stavbou Panamského průplavu musela loď putující mezi San Franciscem a New Yorkem pokrýt 12 000 mil. Poté, co byl kanál dokončen, loď cestovala pouze 4000 mil.\nVojenský význam Panamského průplavu\nPřed španělsko-americkou válkou v roce 1898 chtěl Theodore Roosevelt vybudovat kanál mezi Pacifikem a Atlantským oceánem. Touha rostla poté, co Spojené státy vyhrály bitvu a získaly Filipíny, Guam a Portoriko. Theodore chtěl kratší průchod námořních lodí. Jednání s Columbií, která v té době vlastnila Panamu, selhala. To donutilo USA financovat Panamu, aby se osvobodilo. Po získání nezávislosti, Panama prodal práva kanálu k USA. K dnešnímu dni Amerika stále používá Panamský průplav pro vojenské účely.\nPanama Canal kromě svého významu pro vojenské a obchodní sektory prosazovala také mezinárodní vztahy mezi Amerikou a celým světem. Kanál otevřel Západ a Východ, čímž podpořil budoucí zahraniční vztahy. Navzdory výzvám, s nimiž se setkáváme při budování kanálu, nebylo úsilí marné.


SUBARU LEVORG 2.0L – NÁVRAT KE KOŘENŮM | Automobil Revue\nPetr Hanke 04.02.2019 06:18\nEmisní předpisy donutily Subaru k výměně motoru v kombi střední třídy Levorg. Přeplňovaný agregát nahradil atmosféricky plněný a vůz doznal i dalších změn.\nKombi Subaru Levorg patří čtyři procenta prodejů Subaru v Evropě. Na českém trhu je situace tohoto modelu poněkud jiná, protože zde se pro něj v roce 2018 rozhodlo 136 zákazníků, což značí přibližně 13procentní podíl. Pozice 4690 mm dlouhého vozu, postaveného na základě předchozí generace Imprezy sedan/WRX, je velmi speciální, protože se prodává pouze v domácím Japonsku, v Austrálii a v Evropě. Subaru tento vůz představený v roce 2014 koncipovalo jako nástupce čtvrté generace typu Legacy (2003 až 2009), jejíž následníci rozměrově značně narostli, a navíc v Evropě postupně zcela zmizely z nabídky.\nLevorg přišel na trh jako sportovně laděný vůz s přeplňovaným motorem 1,6 litru o výkonu 125 kW (170 k), jenž byl vyhrazen pouze tomuto modelu. Z důvodu přeplňování měl na kapotě štěrbinu určenou pro přívod vzduchu k chladiči stlačeného vzduchu, což mu při pohledu zpředu dodávalo vzhled ikonického sedanu WRX STI. Moderní motor s přímým vstřikováním ale splňoval tehdy platný emisní předpis Euro6c, který již dnes není přípustný. Většina výrobců při přechodu na novou normu Euro6d-TEMP aplikovala úpravy motorů, z nichž bylo nejobvyklejší použití filtru pevných částic. Zřejmě vzhledem k omezenému počtu prodaných kusů se Subaru rozhodlo řešit situaci jiným způsobem – do útrob tohoto vozu instalovalo atmosféricky plněný motor s objemem 2,0 litru používaný v typu Forester, kde již nové emisní normy splňuje.\nVýsledkem je automobil, jenž se užitnými i provozními vlastnostmi až překvapivě věrně podobá právě čtvrté generaci Legacy 2.0R ve verzi se samočinnou převodovkou. U Levorgu 2.0L je standardem, jako v případě všech modelů Subaru s výjimkou kupé BRZ, bezestupňová převodovka Lineartronic. Plochý čtyřválec s kódovým označením FB20B se vyznačuje čtyřventilovou technikou a proměnným časováním sacích i výfukových ventilů. Na rozdíl od jednotek v typech Impreza/XV (FB20D) není tento čtyřválec vybaven přímým vstřikováním paliva. Zřejmě i zásluhou toho je schopen plnit emisní normu Euro6d-TEMP i bez filtru pevných částic.\nVzhledem k tomu, že atmosféricky plněný motor nemá nad sebou umístěný chladič stlačeného vzduchu, mohla být z kapoty nové verze typu Levorg odstraněna nasávací štěrbina. Právě tento prvek je jejím nejvýraznějším poznávacím znakem. V rámci přechodu na nový motor Subaru zachovalo například i dvojici koncovek výfuku na zádi, samotný výfukový systém je ale nový. Vzhledem k menšímu množství vzduchu procházejícímu systémem došlo ke zmenšení průměru potrubí o 5,4 mm v přední části a o 4,1 mm po rozdvojení.\nV souvislosti s instalací nového motoru použilo Subaru upravené naladění podvozku. Nově nastavené jsou tlumiče vpředu i vzadu, s nimiž byla sladěna charakteristika elektrického posilovače řízení. Nové tlumiče mají přínos v omezení naklánění karoserie v zatáčkách, stejně jako předklánění a zaklánění při změně dynamiky v podélném směru. Při jízdě se ale současně ukazuje vyšší míra komfortu.\nNa testovacích tratích pokrytých vrstvou uježděného sněhu se jasně projevila schopnost podvozku účinně absorbovat nerovnosti povrchu s jistotou udržet pohyby karoserie pod kontrolou a současně nabídnout více komfortu. Právě více pohodlí se ukázalo jako jedna z velkých změn, jež opět nechala vzpomenout na výše zmíněného předchůdce.\nSamotný motor se ve spojení s převodovkou Lineartronic s možností sekvenčního řazení choval velmi kultivovaně. Zaujala především hladkost projevu celého ústrojí pohonu a minimální hlučnost, jež se výrazněji projevila až po překročení 4000 min-1. V současné době probíhají homologace tohoto vozu, takže nejsou známé žádné dynamické parametry, ani například spotřeba paliva. Podle zkušeností s vlastnostmi typu Forester vybaveného daným typem motoru lze očekávat určité zhoršení dynamiky ve zrychlení z 0 na 100 km/h (Levorg 1.6 DIT 8,9 s), stejně jako hodnoty nejvyšší rychlosti, ovšem současně zlepšení spotřeby paliva, a to jak „papírové“ (i vyšší Forester vykazuje stejných 7,0 l/100 km), tak především reálně v běžném provozu.\nV rámci modelových změn instalovalo Subaru do Levorgu 2.0 nejnovější verzi systému EyeSight, jež je schopna dříve identifikovat chodce a cyklisty pohybující se stejným směrem jako vozidlo. Připravena je také nová generace audio- a navigačních systémů navržených pro online aktualizaci s lepším rozpoznáváním hlasových povelů (v angličtině). Již základní verze nových systémů s displejem o úhlopříčce 6,5 palce nabídne funkce Apple CarPlay a Android Auto, jejichž prostřednictvím je k dispozici několik verzí navigačních systémů, včetně aplikace Waze (CarPlay).\nModernizované Subaru Levorg s novým motorem vstoupí na český trh po celoevropské homologaci podle odhadů koncem jara.\nKapalinou chlazený plochý zážehový čtyřválec, uložený podélně vpředu; DOHC 4V, proměnné časování sacích i výfukových ventilů AVCS; elektronické vícebodové nepřímé vstřikování paliva; EU6d-TEMP; 1995 cm3 (ø 84,0 x 90,0 mm); 10,5:1; 110 kW (150 k)/6200 min-1 a 198 N.m/4200 min-1.\nPřevodovka s plynule měnitelným převodem Lineartronic CVT (3,581 až 0,570 – Z 3,667) s možností sekvenčního řazení šesti předvolených stupňů; pohon všech kol s elektronicky řízenou lamelovou spojkou.\nSamonosná ocelová konstrukce s pomocnými rámy; všechna kola nezávisle zavěšena, vpředu příčná ramena a vzpěry MacPherson, vzadu víceprvkové zavěšení; pérování vinutými pružinami a teleskopickými tlumiči, příčné zkrutné stabilizátory; kotoučové brzdy s vnitřním chlazením, ABS/EBD, VDC/ATV/HSA; hřebenové řízení s elektrickým posilovačem, stopový průměr otáčení 10,6 m; pneumatiky 225/45 R 18.\nRozvor náprav 2650 mm, rozchod kol 1530/1540 mm; d/š/v 4690/1780/1490 mm, světlá výška 135 mm; objem zavazadlového prostoru (VDA) 522/1446 l; objem palivové nádrže 60 l; nebrzděný/brzděný přívěs do 750/1500 kg.