Dopravní infrastruktura Prahy potřebuje investice 30 miliard Kč | Dopravní noviny\nDopravní infrastruktura Prahy potřebuje investice 30 miliard Kč\n23. ledna 2019, čtk\n23.1. - Dopravní infrastruktura v Praze by potřebovala investice za více než 30 miliard Kč. Největší deficit má město ve stavu mostů. V letošním roce vydá z rozpočtu na investice v dopravě asi čtyři miliardy korun, do roku 2022 by měl být třicetimiliardový vnitřní dluh snížen na polovinu. Na včerejším setkání s novináři to řekl náměstek primátora Adam Scheinherr. O komunikace v Praze se stará městská firma Technická správa komunikací (TSK).\n„Deficit zanedbanosti, když budeme brát čistě komunikace, které má ve správě (TSK), tak je to okolo 20 miliard Kč. Pokud vezmeme celkovou dopravu v Praze včetně železnic, tak je to 33 až 34 miliard Kč,“ řekl Adam Scheinherr. „Chceme se zaměřit na nejpalčivější články dopravy a tím ji napravit,“ řekl.\nNejvětším problémem je stav pražských mostů. „Máme před sebou rekonstrukci Libeňského mostu, Hlávkova, mostu Legií, Palackého a čeká nás rekonstrukce Barrandovského mostu. A to mluvíme jen o mostech přes Vltavu, ale máme 760 mostů a další budou muset být opraveny. Dokonce i Mánesův, který byl opraven před deseti lety, ale bylo tam nešťastně uděláno odvodnění,“ řekl Adam Scheinherr.\nPraha letos zahájí opravy například Libeňského mostu. Jako první zrekonstruuje části, jež nemají bezprostřední vliv na dopravu na mostě. Půjde například o části pro pěší, boční zdi nebo sloupy veřejného osvětlení.\nVedení města nyní připravuje v rámci rozpočtu rozdělení peněz určených na investice. Zastupitelé o tom budou hlasovat v únoru. Do dopravy půjdou v rámci investic zmíněné čtyři miliardy. „Já o té částce ještě jednám, není finální. Jakýkoliv projekt bude připraven, tak do něj budeme investovat. Myslím si, že na konci čtyřletého volebního období můžeme vnitřní dluh snížit na polovinu,“ řekl Adam Scheinherr.\nPodle náměstka primátora pro finance Pavla Vyhnánka má město peníze na opravy lávek či komunikací. „Pokud se bavíme o velkých stavbách, tam budeme narážet na limity hlavního města,“ řekl. Město proto bude jednat o podpoře se zástupci státu. Spolupráce se má týkat stavby metra D nebo dostavby Pražského okruhu.


Konverze parních rozvodů - aktuální stav prací\nHorkovod Západ: V průběhu dubna pokračovala pokládka potrubí v chodníku podél jordánské hráze. Práce v tomto úseku budou dokončeny v létě letošního roku. Děkujeme všem řidičům za trpělivost a ohleduplnost. Zhotovitel díla, firma Uchytil, zároveň pokládá horkovodní přípojky pro připojení jednotlivých budov v oblasti nového města; po dokončení přípojek proběhne během letních měsíců výměna páteřních rozvodů v trase od GPDC až po autobusové nádraží. V botanické zahradě je potrubí již téměř dokončeno, takže letní provoz zahrady může proběhnout bez omezení.\nHorkovod JIH: Výměna horkovodu v trase od VS26 v Husinecké ulici do areálu Teplárny Tábor pokračuje v blízkosti Chýnovské a Kosovy ulice. V červnu bude proveden překop Chýnovské ulice pro uložení potrubní trasy.\nKonverze Jih a Východ: práce na druhé etapě konverze parovodních rozvodů byly zahájeny v blízkosti OD Tesco. Do června bude připojen nově budovaný obchodní dům vedle Stop Shopu.\nDen Země 23.4.2022\nZástupci C-Energy Planá se i letos zapojili do oslav Dne Země a to s těmi nejmenšími, kdy v rámci akce organizované mateřskou školou v Plané nad Lužnicí připravili pro děti zajímavé úkoly zaměřené na ekologickou výchovu a témata týkající se ochrany životního prostředí. Za aktivní účast byly všechny děti odměněny drobnými dárky a my se těšíme na další ročník.\nC-Energy Planá se zúčastnila veletrhu práce pod záštitou Jihočeské hospodářské komory, který se konal v Táboře a byl určen široké veřejnosti včetně studentů posledních ročníků základních škol, středních škol, středních odborných učilišť, vyšších odborných škol, vysokých škol. Zástupci C-Energy Planá představili aktuální nabídku pracovních míst a se studenty diskutovali možnosti uplatnění po ukončení studia i možné spolupráce v rámci svých studijních oborů - praxí, ročníkových a diplomových prací.


Trápí vás nespavost? Vypijte si meduňkový čaj | Můj Byt\nČasto nemůžete večer v klidu usnout? Netrapte se. Čtěte babské rady jak na nespavost\tpopup\nČasto nemůžete večer v klidu usnout? Netrapte se. Čtěte babské rady jak na nespavostMáte problém večer usnout, a pak se ráno cítíte, jako by vás někdo praštil? Je to zdravotní obtíž řady lidí, ve vlastním zájmu ji musíte řešit. Co pomáhá na nespavost? Babky radí především bylinky, protože nemají vedlejší účinky. Vydáno: 15.04.2016 ▪ Autor: Jiří Macík\n▪ Přečteno: 3178x\n3 256. ovečka a vy ještě pořád nespíte? Trpíte zdravotní obtíží, která trápí velkou část populace naší země. Vzít si prášek je sice jednoduchá věc, ale je tady velké riziko postupného návyku na drogu. Upravte svou životosprávu a pokud možno se vyhýbejte stresu. Pro hluboký a osvěžující spánek pak raději sáhněte k prostředkům našich babiček. Výhodou je absence vedlejších účinků.\nVyzkoušejte babské rady, ale na vlastní nebezpečí. Pokud vás nespavost trápí dlouhodobě, může to být příznakem některé nemoci. V takovém případě určitě navštivte lékaře.\nNepodceňujte také přípravu na spánek. Zhruba dvě, tři hodinky před spaním nejezte žádná těžká jídla, necvičte a doma neřešte žádné nepříjemné rodinné záležitosti. Projděte se venku na vzduchu a po návratu si dejte jeden z osvědčených „šlaftruňků“. Skvěle pomáhá meduňkový čaj, sklenička piva, někomu chutná mléko s medem. Určitě vynechte před spaním kávu a nápoje s kofeinem, oželte i cigaretu nebo doutníček./limg6/Snažte se ulehnout do vyvětrané ložnice, s pohodlným a ne příliš měkkým lůžkem. Optimální teplota pro spánek je mezi 18 až 21 °C. Někomu vyhovuje úplné zatemnění a naprostý klid, někdo si pustí potichu neutrální relaxační hudbu. Výborně prý pomáhá růžový olej z lékárny. Potřete si jím před spaním čelo nad kořenem nosu a opatrně jej vetřete do pokožky.\nZdravý spánek je nutný nejen pro správné fungování mozku\nMeduňkový odvar připravte z polévkové lžíce usušené bylinky, kterou spaříte šálkem vody a asi 10 minut louhujte. Dalším oblíbeným prostředkem je odvar z drceného kořene kozlíku lékařského, i když ne každému vyhovuje chuťově a vůní. Jeho příprava je delší, louhovat musíte 10 až 12 hodin. Dobře zabírá i vlažný banánový koktejl oslazený lžící medu, vypitý asi hodinu před ulehnutím.Meduňka je kouzelná bylinka na spaní. Jednoduchý vlažný odvar vás uklidní a usnete rychle. Foto: ©Depositphotos.com/andrejadPřed spaním babičky doporučují sníst banán, nebo speciální banánový dezert. Rozmačkejte banán vidličkou, přidejte lžičku medu, pokapejte citronem a doplňte dvě lžíce jogurtu, případně zakysané smetany. Můžete ještě posypat ořechy a spánek tu bude nato šup. Rychle vás uspí i čerstvě uvařený chmel, případně kombinace 15 g chmele, 25 g srdečníku, 25 g třezalky a 20 g šalvěje.\n9 tipů z receptáře našich babiček, jak na nespavost: • Nedávejte si přes den „šlofíčka“, večer pak budete opravdu unavení. • Choďte spát každý den ve stejnou dobu a ve stejnou dobu také vstávejte. • Pokud nemůžete usnout cca 20 minut, dělejte něco nudného, dokud nezačnete mžourat. • Před spaním necvičte, nepijte colu, kávu, nekuřte, vynechte černý i zelený čaj. • Vymyslete si nějaký rituál před spaním, zpomalte, poslouchejte klidnou muziku. • Během dne se v posteli nedívejte na televizi, nepracujte v ní, ani nečtěte. • Zkuste zklidnit myšlenky, absolutní prázdno v hlavě přivolává spánek. • Spěte v pohodlné, vyvětrané ložnici, za teploty kolem 18 °C a mírného zatemnění. • Pozdě v noci nejezte, ale nechoďte spát ani s úplně prázdným žaludkem.\nVyužijte uklidňující účinky myrty v květináči na okně, nebo chvilku inhalujte myrtový olej z vaší aromalampy. Některé babky doporučují nemít v místnosti žádná zrcadla a zrcadlové stěny, prý to ruší klidný spánek. Kvalitní odpočinek vám může zhatit i červená barva pyžama či prádla, fungují tak údajně i šperky s červenými kameny. Nechte je raději vedle v obýváku.Vloba mezi kozlíkem lékařským a pilulkami má být jednoznačná. Raději bylinky, než chemii. Foto: ©Depositphotos.com/saphiraChoďte spát nejpozději okolo 22. hodiny. Spánek od půlnoci do druhé hodiny ranní totiž nejvíce posiluje váš organismus. Příčinou obtížného usínání bývají někdy studené nohy. Zahřejte je třením a pak je osprchujte ledovou vodou. Pořádně osušte, promasírujte a hurá do postele. Nespavost zlepší i zvýšený příjem vitaminu B5, jezte proto telecí játra, buráky nebo sušené meruňky.\nNeklidným dětem pomůže ke spaní včelí med nebo trocha sladkých fíků.\nV dětském pokoji je místo spaní v noci živo a neklidno? Dejte vašim nejmenším před spaním dvě lžíce včelího medu. Děti také rychle usnou, když jim přiložíte ručník, namočený do studené vody, na způsob krátkého ovinku. Ke klidnému spánku napomůže podle babiček také obyčejné jablko, případně 4 snězené fíky. Je to prostředek, známý už od antických dob.Dejte si raději skleničku teplého mléka nebo koupel. Oveček byste se nemuseli dopočítat. Foto: ©Depositphotos.com/carbouvalCo by to bylo za babské rady bez všemocných bylinek? Smíchejte 30 g šištic chmelu obecného, 20 g meduňky lékařské a 20 g květu heřmánku pravého. Dvě čajové lžičky směsi přelijte 200 ml vroucí vody, 15 minut vyluhujte, sceďte a vypijte před spaním. Nespavost zažeňte i 20 kapkami tinktury z 20 g chmelových šištic, vylouhovaných tři dny na okně ve 100 g konzumního lihu.\nSnažte se odstranit vypětí a stres, dopřejte si dostatek pohybu a sportu\nVýborná na spaní je i směs 30 g listu máty peprné, 30 g natě meduňky lékařské, 10 g semen fenyklu obecného a 5 g kořene kozlíku lékařského. Dvě čajové lžičky směsi přelijte 200 ml vroucí vody, 15 minut vyluhujte a pijte těsně před spaním. Spolehlivě vás uspí i čtvrthodinová koupel v 38 °C teplé vodě, do které ve své pohodlné nové koupelně nalijete výluh ze 100 g kořene kozlíku lékařského v litru vroucí vody.Myrta v květináči uklidňuje a stejné účinky má v ložnici i myrtový olej v aromalampě. Foto: ©Depositphotos.com/Yury-76Široká diskuze o nespavosti a metodách, jak ji překonat, je v internetových diskuzích. Čtenářka s přezdívkou Věruška píše o svém nejoblíbenějším receptu: „V bylinné lékárně kup suchou meduňku, trochu ji rozemni nebo rozemel v kávomlýnku. Drtí naplň láhev asi 100 ml a dolej co nejsilnější vodkou nebo lihem. Nech týden louhovat, přeceď a užívej před spaním asi 50 kapek.“\nSpánek patří mezi základní a přirozené fyziologické potřeby. Jde o útlum fyzického i duševního napětí, za nepřítomnosti plného vědomí. Jeho délka a kvalita je naprosto nezbytnou součástí regenerace organismu, ovlivňující jeho správnou funkci. Čas spánku řídí střídání dne a noci. Regulátorem spánku je melatonin, vzniká v šišince mozkové a je výborný antioxidant.\nNespavost je problémem mnoha lidí. Potřeba spánku je nicméně individuální u každého z nás. Říká se, že průměrně byste měli spát 7 až 8 hodin denně. Pokud se vám to nedaří, bude vaše tělo později reagovat zdravotními i psychickými problémy. Pokud se nespavost objevuje třikrát a více týdně, trvá déle než měsíc a nezaberou ani babské rady, neodkládejte návštěvu u odborného lékaře.Bojujete úspěšně s nespavostí? Napište do komentáře pod článkem, jaký máte osvědčený recept a poraďte ostatním čtenářům, jak co nejrychleji usnout.Podívejte se i na další články na téma Babské rady a zdraví:1. Trápí vás jarní únava a nemáte žádnou energii? 20 babských rad2. Hepčííí! A je to tady, trápí vás bolest v krku, kašel, rýma. Co dělat? 3. Po večerním barbecue vám není nejlíp? Zkuste detoxikační kúru\n"Před spaním babičky doporučují sníst banán, nebo speciální banánový dezert."\nNaše české babičky těžko, ty znaly banán jen z vyprávění a pokud se jim ho podařilo sehnat 2x za rok, tak ho daly dětem, aniž by ochutnaly:)\nNaděžda | 24.04.2016 Přečtěte si také ↓


HomeBrewMap - Pěnivost piva z kyvety. - Forum\nPěnivost piva z kyvety.\n19 Jun 2020 20:19\t#1 by mraky44\nPěnivost piva z kyvety. was created by mraky44\nMám dvě kyvety s pivem a pivo čepuji přes výčepní zařízení s chlazením. Z první kyvety natočím pivo v pohodě a z druhé mi pivo hrozně pění. Rozdíl v pivech je 14 dní a jsou to stejné recepty. Když se podívám na hadici s pivem která vede z kyvety do chlazení tak už vidím pěnu. Může to být tlakem nebo nějakým problémem s ventilem na kyvetě?\n22 Jun 2020 14:46\t#2 by grádyš\nReplied by grádyš on topic Pěnivost piva z kyvety.\nmraky44 wrote: Mám dvě kyvety s pivem a pivo čepuji přes výčepní zařízení s chlazením. Z první kyvety natočím pivo v pohodě a z druhé mi pivo hrozně pění. Rozdíl v pivech je 14 dní a jsou to stejné recepty. Když se podívám na hadici s pivem která vede z kyvety do chlazení tak už vidím pěnu. Může to být tlakem nebo nějakým problémem s ventilem na kyvetě?\nNeposkytnul jsi v podstatě žádné informace, takže těžko radit. Nicméně pěnivá kyveta bude podle mě přesycená.\n22 Jun 2020 17:12\t#3 by JImram\nReplied by JImram on topic Pěnivost piva z kyvety.\nDůvody pro pěnění piva (když se správně čepuje) jsou zejména:\n- nižší hnací tlak než je rovnovážný tlak odpovídající nasycení piva při dané teplotě v sudu\n- překážky proudění po cestě k pípě\nPokud vidíš bublinky už v hadici, tak máš pravděpodobně nižší hnací tlak než je nutné pro danou nasycenost piva a danou teplotu. Čím vyšší teplota kyvety a čím je pivo nasycenější, tím vyšší potřebuješ hnací tlak. Nejpravděpodobnější je, že z nějakého důvodu je pivo v jedné kyvetě více nasycené.\n22 Jun 2020 18:44\t#4 by mraky44\nReplied by mraky44 on topic Pěnivost piva z kyvety.\nKyvety jsou nasyceny na 1,8 baru.\nProblém může být na kyvetě protože na druhé to funguje normálně.\nJeště vyzkouším zvýšit hnací tlak a když ani to nepomůže tak zkusím rozebrat kyvetu.


Top 10 Blackberry kasin - Nejlepší online kasina Blackberry - Bonusové kódy online kasina\nTop 10 Blackberry Casinos - Nejlepší Blackberry online kasina\n(343 hlasů, průměr: 5.00 z 5)\nLoading ... Jsme si samozřejmě plně vědom toho, že mnoho lidí stále ještě mají zařízení BlackBerry, a zatímco počet lidí, kteří se rozhodnou pro iPhone nebo tablet zařízení roste mnohem větší rychlostí uzlů než majitelů BlackBerry, jste stále bude moci přistupovat řadu kasinových her na svém věrný staré BlackBerry.\nS ohledem na to jsme sestavili následující průvodce, který vás poučí o tom, jaké typy kasinových her jsou nabízeny v mobilních kasinech využívajících mobilní herní platformy Microgaming. Pokud byste hledali skvělé stránky pro mobilní kasino, pak vám můžeme vřele doporučit nově spuštěný web Vegas Paradise Casino.\nSeznam Top 10 Blackberry kasin\nKlady a zápory z hraní kasinových her Blackberry\nHlavní výhodou rozhodly používat zařízení BlackBerry pro přístup kasinové hry na Microgaming poháněl kasina je, že budete mít přístup k celé řadě her, které nejsou pro hráče s použitím jakékoli jiné zařízení pro přístup mobilních herních platforem k dispozici!\nNicméně, mírné Nevýhodou používání zařízení BlackBerry, že displej není tak velký jako u jiných mobilních zařízeních a budete muset používat klávesnici na rozdíl od jednoduše poklepáním na obrazovku pro nastavení hry do hry a dělat žádné další možnosti sázek požadovaných který hráči prostřednictvím jakéhokoliv zařízení s dotykovým displejem jsou schopni udělat.\nHrát kasinové hry na zařízení BlackBerry\nNíže je celá řada Blackberry kompatibilních mobilních kasinových her, které budete mít přístup a hrát na Microgaming softwarových poháněných mobilních kasin. Tento seznam je velmi působivý a jsme přesvědčeni, že najdete spoustu her uvedených níže lákavá.\nAvalon - Multi Line videoautomaty, na které může být bonusová hra spustily se nenacházejí ve velkých množstvích ve většině BlackBerry kompatibilní mobilní kasin však multi podíl Avalon automat Microgaming je!\nTo by mohlo hra ocenění volný točí kolo, na kterém 12 počáteční bezplatná otočení se uděluje na vás tato bezplatná otočení může znovu spoušť a jakékoliv vítězství točit dosáhnete při přehrávání off otočení zdarma se vztahuje na náhodné násobiče, které mohou být stejně vysoká jako x7 !\nBaccarat - Rychlá akce je zaručeno, když budete hrát kasinové hry z Baccarat a protože to karetní hra, má jen tři možné výsledky, to znamená, že když Lady Luck je na vaší straně, můžete často získat na několik zajímavých a dobře placená vítězné pruhy, tak dlouho, jak si udržet předpovídání správný výsledek každého gblackberry kasina 1ame budete hrát!\npirátská vlajka - Dalším velkým hraní a rychlá karetní hra Blackjack, a Microgaming mají nízkou dům okraj varianta multi sázka k dispozici, které každý, kdo má zařízení BlackBerry lze rychle a snadno přistupovat a hrát.\nDvoulůžkový pokoj Kouzelná - základní hrací hry nemusí apelovat na vás, ale pokud nemáte vymyšleného hrát se třemi válci klasické sloty, na kterém divoké multiplikátory jsou ve hře pak je to hra, aby zvážila hrát pro slot Double magie je dodáván s poměrně krátké jackpotu, ale ten, který je udělena velmi pravidelně!\nFruit Fiesta - obrovský jackpot se bude přichází vaše cesta, pokud se rozhodnete hrát slot Fruit Fiesta a dát do hry tři mince a pak se točit ve třech Fruit Fiesta logo symbolů na výherní linii. To je jeden z mnoha dobře placená a musí hrát výherní automaty stále v nabídce u kasin softwarových poháněn Microgaming.\nKeno - Není nutná při hraní mobilního Blackberry kompatibilní hry Keno, pro vás prostě musí zkusit uhodnout několik telefonních čísel, která jsou o které je třeba vyvodit ze stroje Keno a více z nich hádáte správně hned větší svůj konečný vítězný výplata strategie bude.\nMajor Millions - další výherní automat, měli byste zvážit hrát, pokud chcete, aby se šance stát se milionářem okamžik je Major Miliony mobilní slot. Jedna velká důvod hrát Microgaming poháněl sloty, jako je tento, pokud toto vše jackpot vítězové dostat všechny své výhry rychle av jednom vítězném výplaty zaslané k nim.\nPub Fruity - poslední zbývající Fruit Machine od Microgaming je Pub Fruity hra, ale v poslední době odstraněny všechny své hrací automaty z jejich online herních platforem a jako takový, pokud nemáte rád hrát tyto typy her, pak chytit zařízení BlackBerry a dát tento jediný výherní řadu 3 naviják hra některé prázdno!\nRoyal Derby - Mít sázku na virtuálních koní je nyní možné díky Microgaming navrhování a poté zahajuje svou zábavu hrát Royal Derby hra, přichází s množstvím různých sázkových možností a jakmile jste umístili své sázky a poslal hru živých pak sedět na pozorovat, že závod byl spuštěn na BlackBerry displejem!\nStírací losy - Máte-li chuť zkusit štěstí na řadu stíracích losů, pak se budete moci dělat jen to, že skutečné jackpoty v nabídce na tyto hry nejsou velké, ve skutečnosti jsou poměrně nízké, a skromně velikosti, ale to znamená, že tam jsou Samozřejmě, více výherních karet k dispozici, z nichž mnozí Award hlavní cenu výhru!\nRuleta - Ty budou samozřejmě i nadále moci hrát populární stolní hry, jako je ruleta, když budete hrát prostřednictvím zařízení BlackBerry, a tam je opravdu hodně říci o Microgaming verzi této hry Máte širokého spektra různých možností kůlu a hru Ovládání je velmi snadné se orientovat, takže hraní by mělo být absolutní vánek.\nVideo Poker - Jednou z finálních her, která vás možná zaujme, je videohra Jacks nebo Better, ačkoli je to jediná varianta videoher nabízená na mobilních kasinech kompatibilních se softwarem BlackBerry, stále je to velmi férová hra. Standardní hrací tabulka je připojena ke hře, takže když ji hrajete mistrovsky as optimální strategií hry, vrátí se výplata v procentech 99.54%.\n0.1 Seznam Top 10 Blackberry kasin\n2.1 Klady a zápory z hraní kasinových her Blackberry\n2.2 Hrát kasinové hry na zařízení BlackBerry


Reliéfní pasty | brydova.cz\nPokud vás již začaly nudit krakelovací laky a pátráte jak jinak vyrobit obrázky z ubrousků, nabízím další možnost – použít reliéfní pasty. Jedná se o speciální pasty různých hrubostí, které mohou dodat vašim obrázkům další rozměr.\nNanáší se pomocí špachtlí, které v domácích podmínkách lehce nahradí kuchyňský nůž, nefunkční kreditní karta nebo se dají koupit levné plastové špachtle, kterými se také dobře pracuje…\nPasty můžete nanášet na různé povrchy – lze jimi zdobit dřevěné rámečky obrázků (zde se dá skvěle použít hrubá nebo jemná strukturní pasta písková). Dále můžete použít všechny druhy past na desky z HDF, které mají hrubší povrch a pasty se na ně celkem snadno nanášejí.\nJako „vrchol“ použití strukturních past je dekorace malířského plátna nataženého v dřevěném rámečku. Protože takto vyrobené obrázky se často věší na zeď bez dalšího rámování, doporučuji zakoupit rámy, které mají plátno přisponkované na zadní straně (některé firmy totiž nabízejí plátna sponkovaná zboku).\nPro ty kdo si netroufnou ihned na rámeček, tak je ještě možnost vyřádit se na malířském plátně, kterým je potažená sololitová deska.\nExistují různé typy past. Osobně vyzkoušené mám tyto a proto vám je mohu doporučit:\nHrubá písková pasta – GROBSAND – imituje hrubý písek. Doporučuji rozprostřít pomocí molitanové houbičky.\nJemná písková pasta – FEINSAND – jemný písek, který se stejně dobře jako hrubý nanáší nejlépe molitanovou houbičkou.\nTIP: pokud chcete aby písek vypadal skutečně jako písek, máte ještě jednu možnost – na rámeček nebo desku nejdříve natřít lepidlo a poté obtisknout obrázek v misce, do které prosijete jemný písek… opakujete tak dlouho, než je vrstva písku jednolitá.\nLehká strukturní pasta –LEICHTSTRUKTURPASTE – pasta s jemnou strukturou pro větší plastické tvarování.\nAkrylová modelovací pasta –MODELLIERPASTE – jemná hladká modelovací pasta.\nTIP:i u těchto past existuje levnější, nikoli však kvalitnější, náhrada – modelovací hmotu Keraplast light můžete „rozpatlat“ s vodou a pracovat s ním jako s pastou.\nStrukturní pasta ZLATÁ – barevná pasta vhodná na speciální efekty – lze ji například nanášet přes šablony apod.\nStrukturní pasta GRANITOVÁ – stejně jako zlatá pasta je určena na konečné dozdobení, drobné efekty.\nTIP: Barevné akrylové pasty si samozřejmě můžete vyrobit sami – stačí do lehké nebo modelovací pasty přimíchat akrylovou barvu – lze poté nanést více barev vedle sebe a například vidličkou promíchávat a vytvářet barevný mramorový efekt…\nChcete si vyzkoušet pasty a přitom nekupovat velká balení?? Potom doporučuji zkusit soupravu STRUKTURPASTEN.\nVšechny typy strukturních past se po zaschnutí dají natírat akrylovými barvami. Barvy můžeme nanášet buď klasicky štětcem nebo použít molitanovou houbičku. Když budete mít otevřené akrylové barvičky, zkuste si zahrát na malíře a míchejte barvičky podle barev na ubrousku. Věřte že není moc těžké domalovat rámeček nebo obrázek na plátně. Každý v sobě máme schopnost malovat, jen bohužel v mnohých z nás byla ubita již v ranném dětství. Myslím, že začít tím, že se budete snažit domalovat okolí obrázku z ubrousku může být váš start.\nMalá rada: Byť se zdá, že žehlení ubrousků na rovné plochy je nepřekonatelné, doporučuji, pokud budete ubrousek používat v kombinaci s pastami, klasické lepení a vůbec nevadí sem tam malá zmuchlinka, ba naopak, obrázek bude působit ještě věrohodněji.\nDalším druhem reliéfních past je praskací pasta – tj. pasta, která se chová stejně jako barva nanesená na spodním krakelovacím laku -její použití vydá na samostatný článek a proto si o ni můžete více přečíst zde.


Auguste Piccard – AMERS DIVE ACADEMY\nBy Petr Řehák / In Osobnosti potápění / 24.4.2012\nAuguste Piccard nebyl totiž žádný troškař, zvládnul výšky i hloubky. Byl to renesanční člověk moderní doby, se vším všudy. Komu se kdy podařilo překonat světový rekord nahoru i dolů? Myslím, že nikomu, před ním ani po něm. K tomu je ale třeba mít nejen dobrodružnou duši, ale především být svým způsobem technický génius a zároveň špičkový manažer a organizátor. Ani to by ale nestačilo. Zadarmo vám nikdo velmi drahá zařízení typu stratosférických balónů nebo hlubokomořských batiskafů nevyrobí. Piccard si ovšem poradil i s tímto problémem. Měl schopnosti přesvědčit vážené profesory, byrokraty i lampasáky aby mu poskytli potřebné finance. Když to nešlo doma v prudérním Švícarsku, zmáknul to ve svém druhém domově, Belgii a pak i za mořem, u US NAVY. Tomu říkám výkon. Ale teď pěkně popořádku.\nAuguste Piccard se narodil v Basilei 28.1. 1884 jako jedno z dvojčat. Už od mala ho fascinovala věda, především fyzika. Studoval ETH v Zurichu a veleúspěšný byl pro něj rok 1922, kdy se stal profesorem fyziky v Bruselu a narodil se mu syn Jaques (o něm bude řeč později).\nV roce 1927 se zúčasnil významné vědecké Solvayovy konference. Jako fyzika ho vždy přitahovaly výšky, chtěl je zkoumat, dostat se až do vytoužené stratosféry a tam studovat, mimo jiné, kosmické záření ve velkých výškách.\nUž v roce 1912 se proletěl v „obyčejném“ balóně a asi to na něm zanechalo vážné stopy, prostě závislák.\nPo celá dvacátá léta plánoval, počítal, připravoval různé konstrukce balónů, sháněl peníze, přesvědčoval a nakonec se dočkal. Za pomoci švícarského aeroklubu provedl několik výstupů a experimentoval, měřil, zkoumal. Vypracoval studii o rozdělení teplot plynů uvnitř balónu. Použil při tom termoelektrická čidla, rozmístěná podél osy a v pólech balónu, spojil je s přesným potenciometrem a odečítal hodnoty teplot plynu na desetiny stupně. Vše bylo, samozřejmě, vlastní konstrukce.\nStále chtěl létat výš a výš. Jednak kvůli experimentům, měření svého oblíbeného kosmického záření a pak chtěl také vyvolat zájem o letectví, které chtěl přesvědčit o výhodnosti létání ve velkých výškách, kde je menší hustota a tedy i odpor vzduchu.\nTehdy se začal zabývat konstrukcí vzduchotěsné závěsné kabiny s normálními, atmosférickými podmínkami, což se považovalo všeobecné za nemožné. K tomu byly ale nutné nemalé prostředky.\nA.P. Se tedy spojil s Belgickým národním fondem pro vědecký výzkum, který založil a ochranou ruku nad ním držel sám belgický král Albert I. Ten se osobně postaral i o prosazení Piccardova projektu. Není divu, že balón s novou, převratnou gondolou byl pojmenován FNRS (tuhle zkratku si dobře zapamatujte), tedy po Fonds National Belge de la Recherche Scienifigue.\nPlán byl jasný. Postupně dosáhnout stratosférických výšek, kde by bylo možné měřit kosmické záření, které proniklo zatím jen do jedné desetiny atmosféry. To ovšem zároveň znamená desetinový atmosférický tlak, tedy desetkrát menší hustota vzduchu než u hladiny moře. Ale i tady platí Archimédův zákon, čím menší hustota, tím menší vztlak a to je problém. Balón musel být obrovský, výpočty ukázaly nutnost vnitřního objemu 14000 krychlových metrů. Nahoře je vztlaková síla desetkrát menší, ale na zemi, kdyby se balón úplně napustil vodíkem(!), zvedl by 16 tun. Při výstupu se ale snižuje okolní tlak a plyn se rozpíná (nepřipomíná vám to něco z potápění?). Bylo nutné napustit ho jen z jedné pětiny a použít lehké materiály, aby se vůbec vznesl. Nic jednoduchého. Výroby se ujala německá firma Riedinger z Augsburgu. Tam byl také naplánován start. Ovšem to neznáte německé byrokraty. Balón neodpovídal normám vzduchoplavby a šlus.\nNaštěstí pomohl švícerský úřad vzduchoplavby v Bernu a nějak se to už zařídilo. Zbývalo dořešit pár „drobností“ jako konstrukce 8 dvojtých okének se vzduchovou vrstvou uprostřed, zařízení na odhazování zátěže (olověné broky), později pytle s pískem s pyrotechnickým systémem odhazování. Kvůli přetlaku v kabině A.P. zdůraznil umístění poklopů, které byly větší než futra, přiléhaly totiž z vnitřní strany, do gondoly ještě před zavařením jednotlivých částí. Samozřejmě na to dělníci zapomněli a muselo se to řešit dalším chirurgickým zákrokem.\nNaštěstí vše dobře dopadlo a přišel památný den, 14. 9. 1930 a balón se poprve naplnil. Ale ouha, vítr ne a ne přestat, dokonce neustále sílil a bylo nutné balón opět vypustit. Pak se čekalo, dny, týdny a nakonec měsíce.\nAž 26. 5. 1931 jsou podmínky vhodné a v noci na 27. je balón naplněn. Všech 2800 metrů krychlových vodíku (jen si hrajte, už za roky bouchne vodíkem naplněný Hindenburg u New Yorku). Je připojena trochu pobouchaná kabina, která při vykládání z náklaďáku spadla a balón je upoután jedním lanem. Krátce po nastoupení dvoučlenné posádky (A.P. A Pall Kipfer) si Pall všimne, že málem porazili tovární komín. Lano nevydrželo a start byl tak trochu divoký.\nBalón si to vyrazil směrem k Alpám a posádka celkem v pohodlí, včetně zajímavého topení, kdy polovina gondole byla natřena na černo a druhá na bílo a pootočením slunce buď hřálo hodně nebo málo, doputovali až na ledovec v Rakousku. Po cestě sice zažili pár nepříjemností s reguláítorem tlaku, docházel kapalný kyslík, na podlaze se objevila rozlitá rtuť z nějakého přístroje, lano, ovládající záklopku nefunguje, takže se nedá upouštět plyn a tedy klesat, navigace také nic moc. Přistání je trochu tvrdší, posádka neví, zda je v Itálii, Rakousku, či Německu. Podaří se vypustit balón, pak už jen čekat. Přes noc je trochu zima i když se dá přikrýt pláštěm balónu a ráno se musejí vydat pěšky do údolí. Cestou je objevují lyžaři, vyslaní z Gurlu a všechno dobře dopadlo. Pozoruhodná byla maximální dosažená výška 15785m.\nDruhý let proběhl v daleko větší pohodě, A.P. S belgickým fyzikem Maxem Cosyncem vzlétli 18.8. 1932 ze švícarského Dubendorfu, utvořili světový výškový rekord 16940 m a bezpečně přistáli.\nNásledovalo dalších 27 úspěšných startů, při kterých proběhla celá řada experimentů a měření a byl neustále posouván výškový rekord až na neuvěřitelnou hodnotu 23000 m.\nPříště se s A.P. Podíváme opačným směrem, tedy pod hladinu, dokonce až na nejhlubší místo naší planety.


Město na útesech. Leč se dá pokládat za hezké, rozhodně není přehnaně zdobené. Všechny domy i samotný hrad královské rodiny jsou vystavěny z bílých kamenných kostek a cihel, které nechal král Dorian dovést před několika tisícem let, když původní město padlo při bitvě o Heden na začátku 3. věku, takže na něm musel vystavět nové, které odolává všem živlům a věří se, že už nikdy znovu nepadne.\nNaposledy upravil Kotlík dne 10/11/2020, 12:19, celkově upraveno 3 krát\nOdněkud, tak by se dalo nazvat místo odkud právě jde, boty má celé plné bláta, na tváří černou šmouhu a ve tváři naprosto nepříčetný výraz. Dva kroky za ním kráčí jindy bělostný vlk nyní se srstí šedou jak prach a skloněnou hlavou k zemi. V duchu ho častoval nadávkami jak jen mohl, protože to byla právě vlkova chyba, že skončili na den uvěznění v tmavší jeskyni, než se malému kolibříkovi konečně podařilo sehnat lano. Navíc teď musel jít to lano ještě zaplatit. Možná neměl rád všechno a všechny, ale nebyl to zloděj. A tak kráčel pomalu k městu s tím výrazem hodným vraha. Konečně dorazil do města a zamířil si to k prvnímu stánku, který našel. K jeho štěstí to byl drobný mužík, který prodával lana. Krátce se mu omluvil a představil svá cvičená zvířata. Následně dal dvě zlatky za lano a odešel. Byl by se sebral a šel dál, kdyby se jeho vlk opět nerozhodl toulat městem kamsi, kam ho táhl jeho čumák. Prodíral se tedy davem a mumlal si něco sám pro sebe pod nos. Bylo mu vcelku jedno jestli do někoho vrazí nebo ne, měl dnes skutečně špatný den a jediné co chtěl najít bylo jakékoli klidné místo k odpočinku, ale mimo město. "Eleasi, pocem ty ušmudlanej čokle." zavrčel směrem k vlkovi. Což to - nyní šedivé - zvíře nejspíš urazilo, protože se zastavil vprostřed kroku a s naježenou srstí se otočil ke svému pánovi. "No nedívej se tak na mě.. sám sis o to řekl." - "Ne nezajímá mě, že to voní.. jdeme pryč." - "Eleasi varuji tě, nenuť mě si na tebe sehnat vodítko." mezi větami byl vždy odstup ve kterých vlk vždy zavrčel, naklonil hlavu nebo zastříhal ušima. Skutečně to vypadalo jakoby spolu komunikovali, nebo jakoby se Zacharias zbláznil. Každopádně chvíli tak stáli, než Eleas poraženecky sklonil hlavu, ale naopak vzdorovitě posadil svůj zadek na zem a následně zakňučel směrem k hostinci. Tedy slovní válka s vlkem začala na novo, tentokrát na téma "hostinec nepřipadá v úvahu."\nJoin date : 11. 07. 18\nFiplin. Krásná lidská země, která s vílami udržuje dobrý vztah. Heden sice nebyl tak velkolepý jako Uda, ale co jiného čekat od země, jejíž obyvatelé rozhodně nevládli magií a tudíž si o nějakém létajícím zámku mohli nechat jen zdát. K Shayine radosti i lidé věděli, co je zač. Nijak svoje tetování, které měla na čele neskrývali a zdejší lidé byli s náboženstvím víl srozuměni velmi dobře. Navíc už jen to, že se mezi nimi pohybovala víla bylo nejspíš něco nezvyklého. Vlastně tu byla hlavně z důvodu, že se rozhodla navštívit vojenský tábor, ovšem co by to byla za pokornou služebnici bohů, kdyby nedošla pozdravit zdejšího panovníka, který si vážil jejího postavení. Zvlášť kvůli tomu, že mohla v míru ovlivňovat všechny vladaře, což využívala velmi ráda, i když nikdy ve velké míře. Pro dnešek zvolila šaty světlejší barvy, ale na tržišti stejně působila jako pěst na oko. Ovšem očividně tu bylo i něco minimálně stejně zajímavého jako ona, protože někteří lidé se shlukly na místo kousek od hostince, odkud se ozýval mužský hlas. Shay lehce vyklene jedno dokonalé obočí a zamíří tím směrem. Sice mohla být vznešenou a mocnou vílou, ale stále byla zvědavá, takže když se dostala k hloučku lidí, který jí bez problémů uvolnil cestu, zadívala se na muže, který mluvil s vlkem. Oba dva byli špinaví a vypadalo to, jako by se snad vyváleli někde v bahně. Lehce nakrčí nos a založí si ruce před tělem. "Myslím, že pokud budete tomu vlkovi vyhrožovat, jen ho tím víc naštvete." Pronese pevným a vstřícným hlasem, zatímco se zadívá na vlka, který zarputile a tvrdohlavě sedí na zemi a vypadá vzdorovitě. Skoro by se tomu i zasmála, ale ovládne se.\nOn a jeho vlk měli vždy krásný vztah, ale od chvíle co uvízli v té jeskyni a Eleas nedostal hned svoje sušené maso, je ten vlk poněkud k nevydržení. Nejradši by mu vážně pořídil obojek a vodítko, aby svá slova podtrhl rozhlédl se kolem sebe po stáncích jestli to tam někde mají. Místo toho však upře pohled do očí čehosi rozhodně víc bijícího do očí. Nesnáší když se mu někdo plete do vztahu s jeho zvířaty. A už vůbec ne, když se mu snaží do cesty plést nějaká víla. Pokud je tu někdo koho nesnáší víc než lidi jsou to víly a čarodějnice. Pro něj jsou to baby jagy ať už jsou zelený nebo drží koště nebo maj na zádech křídla. Snad i kdyby mu postavili před oči anděla, řekl by mu ať se vrátí do nebe, že on ho nemá rád. "Není naštvaný, jen tvrdohlavý.. a neuzná svou chybu.. noc v hostinci si nemůžu dovolit." odsekl té ženě, která si chtěla hrát na bůh ví jak chytrou. Kolibřík na jeho rameni se přitom vznesl a cosi hlasitě zaštěbetal, než si sedl na hlavu vlkovi a uvelebil se. "Nechápu, že musíš vyvádět jako štěně, nikdy ti nevadilo spát u táboráku.. dnes to bude celý zajíc, když se pohneš.. musíme najít toho chlapa, aby ses mohl vyspat v nějaké posteli - nezapomeň, že tě z posledního hostince stejně vyhodili." upozorní vlka se zdviženým prstem a ten jakoby mu rozuměl se konečně zvedne a rezignovaně přejde k němu. Když pak vlk zjistí, že ho Zacharias stále propaluje pohledem otře se mu o nohu a proplete se mezi nimi. Muž povolí svaly ve svém obličeji a kloní se, aby ho podrbal mezi ušima. "Jdeme, dřív než nás ten dav pokusí uklovat očima.. nesnáším lidi." zavrčí dostatečně nahlas, aby to slyšel ten hlouček čumilů a opět se narovná, aby dal najevo, že divadlo pro ně skončilo. "Tuhle pozornost si nechte pro sebe, ať jste kdo jste.." pokrčí rameny a rozejde se kolem osoby. Jak on tyhle bytosti nemá rád, kam přijdou hrajou si na vyšší bytosti. No fuj!\nVše šlo podle plánu. První týden jsem za neustálého dohledu stráží, které chránili mou více než-li žádanou hlavu před šípy, kopími a meči, jsem strávila ve Fiplinském vojenském táboře. Bylo zajímavé sledovat jejich způsob boje , v duchu jsem to dokonce oceňovala, z mých úst vycházela jen pasivně útočná, velmi dobře zastřená slova, která znevažovala jejich práci. Lidští generálové za to dost evidentně nebyli rádi, což bylo dost evidentně i důvodem, proč jsem musela předčasně odejít. Generálka Morde, jak mi s oblibou říkali, nebyla dlouho vítána téměr nikde. Vždy jsem se nad tou myšlenkou musela potuleně ušklíbnout, byla jsem tím faktem potěšena, nikdo neznal tvář, která se skrývala pod tou maskou. Stále jsem se však nemohla rozhodnout, jak se ohledně toho cítím.\nNevítané myšlenky jsem od sebe v mžiku odehnala a znovu se zasoustředila na to důležité, což byla v tomto případě barva šatů, které jsem si zamanula při příležitosti oddechu v hlavním městě Fiplinu, Hedenu, zakoupit. Safírové, či ty žluté se stříbrnou výšivkou? ukročila jsem do strany a znovu přehodnotila svůj výběr, který byl zdlouhavý už i na mé poměry. Proč se vůbec rozhoduji? Stejně si zase vezmu oboje. To mi bylo jasné už nyní, ale už jen pro ten pocit, že mám volbu jsem tam stála ještě dobrých deset minut, než ke mě tedy přišla majitelka obchodu, která na mě nebyla dvakrát příjemná. Rychle ale svůj tón a postoj změnila, když jsem řekla, ať mi složí oba dva kusy ošacení.\n"Adrille!" Štěknutí jména jednoho z trojice vesele se potulující po Hedenu, městě stojícím na útesech, centrem všeho dění ve Fiplinu, pokud by se přehlížel vojenský tábor směrem na jihozápad, rozesmálo mou maličkost stylem, jaký se k princezně absolutně nehodil. Procházet se královským palácem, neprošlo by mi nic z toho, co jsem si mohla dovolit mezi svými přáteli. Jako princezna musím jít příkladem. Mám povinnosti, zodpovědnost. Mám dělat, co se ode mě čeká. Celý můj život je plánovaná příprava na den, kdy se stanu... ach ano, ráda bych tvrdila, že mou matkou, ale prakticky? Otcem. Stará se o náplň každičkého dne už od doby, kdy jsem sotva uměla chodit. "Mluv zřetelně, musí tě být slyšet v každém rohu místnosti." Och, jako bych slyšela všechny ty učitele, kteří se ze mě pokouší už takovou řádku let vychovat nefalšovanou dámu. Pravou princeznu. "Princezna musí znát své království." A hlavně princezna se neřechtá a už vůbec nechrochtá, což byl přesně ten důvod, proč mi mnozí věnovali šokovaný pohled, zatímco jsme kolem nich procházeli. Já, Adrill a Odionn, oba moji staří známí přátelé z královské armády, kteří měli tu čest se mnou pobývat v dobách, kdy jsem nebyla nucena rozšiřovat si znalosti z místopisu, dějin nebo dalších lekcí příkladného chování ve společnosti. Co na tom, že svou velikostí vyčuhovali, oba o hlavu a půl vyšší než já samotná, díky čemuž jsme působili komicky a už vůbec ne ukázněným dojmem, který jsme patrně měli zanechávat. "Vidíš to? Cos provedl?" A jako příkladný občan se Odionn nerozhodl poukazovat mým směrem, ale nenápadně, až to do očí praštilo, bradou kývnout směrem dolů, kde jsem se řechtala zlomená v pase. I jemu však cukaly koutky tlumeným pobavením. Stačilo k tomu málo - v tomto momentě zmínka o jednom ze šlechticů, lordu Wisewardovi, který zanechal svého koně v rukách nevycvičeného sluhy. Ten chudák ho pak naháněl po celém nádvoří, přičemž se mu povedlo narušit výcvik mých přátel a jednoho z důstojníků, namyšleného Sedrenna, srazit zadkem na zem, že mu nezbývalo nic jiného než jen šokovaně koulet očima. Přesně tahle představa mě nutila se smát, až se mi bolest opírala do břišního svalstva, jak se namáhalo také něčím jiným než výcvikem a rovným držením těla. "Tak tohle bych chtěla vidět. Adrille, předveď mi ještě jednou, jak se Sedrenn tvářil, když spadl na zadek?" Než nás Odionn stačil okřiknout, měla jsem tu scénku před sebou znovu. Ulicemi Hedrenu zvonil dívčí smích, ramena se nám oběma otřásala, než jsme si stačili povšimnout Odionnova pohledu. "Tak už se nezlob, ale tohle se nestává tak často," loktem do něj šťouchnu, aby se netvářil jako kakabus, ale trochu se usmíval. S tím klukem to bylo těžké, ale i tak jsem ho měla ráda. Byl příkladnějším rytířem, rozhodně víc než my s Adrillem dohromady. I vysoký blonďák se pod tíhou kamarádova pohledu nahrbil. "Já vím, já vím, princezna nechrochtá." V mžiku se mi povedlo nasadit výraz zklamané vychovatelky, ruce sepnuté tak, že jsem si vzájemně zakrývala prsty v něžném, nenuceném gestu schovívavosti. "Zítra mi to řekneš znova," šeptem se obrátím na Adrilla, ale to už slyším Odionnovo typické pokárání. "Princezno!"\nPřesně tak - tohle oslovení na mě platilo zejména v tu chvíli, kdy jsem něco provedla. Pokaždé, ať už se jednalo o jakoukoliv denní či noční dobu, jsem dokázala přijmout roli, která měla mít ty nejlepší možné recenze - svou královskou výchovu. Ramena dozadu, záda rovná, hlavu hrdě vztyčenou. Jako obvykle, ani dnes jsem si pro procházku naším krásným, byť poněkud monotónním městem, za což mohly všechny ty bílé kameny, nevzala žádné skvostné šaty ale pouze oděv, v němž většinu dne trávím čas na bojišti. Kožený korzet, bílá košile pod ním, nátepníky a kalhoty, přes které jsem nosívala upravenou sukni, aby mi zakrývala pozadí, ale odhalovala nohy a dávala tak dostatek pohybu. Někteří chlapci se rádi podívali na oblinu hýždí a já se neměla za co stydět. Ale dělat jim naschvály? To nebylo moje. Povzdech vedle mě přinutil část mé osoby si tvořit nové a nové starosti. "Děje se něco?" Tenhle výraz jsem znala u otce, když něco nebylo v pořádku. "Měli bychom se vrátit. Ještě máme mít večerní cvičení na zlepšení našich smyslů a Oidonn se bojí, že skončí jako poslední." Nebyl by to Adrill, kdyby si ze svého kamaráda neutahoval. "Ach tak. To je v pořádku, klidně běžte. O sebe se umím postarat." Na znamení, že nepatřím mezi ty dívčiny, které hned musí volat o pomoc, poplácám opasek se třemi dýkami. Meč zůstal uklizen v paláci, do města jako takového jsem ho nikdy netahala. Zbytečně vyvolávat obavy? To nebylo moje. Stačilo, že visel u pasu chlapcům. "Jseš si jistá?" Jako by mě neznal. "Běžte už. Nepotřebuji další chůvy," informuju je s lehkostí v hlase, než se otočím a naposledy jim mávnu, putujíc dál Hedenem. Tohle místo mě nikdy nepřestane udivovat svou krásou a jedinečností. Velké, působivé a dle mého názoru i nejednotvárné. Milovala jsem to tu. Byť to tu a tam znamenalo vyhýbat se koňským spřežením a čas od času do někoho vrazit. Nebo přistát zadkem napřed na stolku s vyskládaným zbožím, konkrétně šaty a drahými látkami, které byly typické pro naši vyšší společnost. Ten ozdobný živůtek rozhodně nebyl vytvořen z obyčejných kamínků, jak se ozývalo mé pozadí. Štěstí, že se mi nepovedlo natrhnout některou z látek, to by mi švadlena asi jen tak nepoděkovala. "Omlouvám se. Tady," začnu hledat po opasku měšec s mincemi, bez kterého do města nevycházím. Nikdy nevíte, kdy se setkáte tváří v tvář potřebným. Nakonec se mi povede vylovit několik mincí, které podám mile vyhlížející ženě. "A vám jsem neměla v úmyslu překazit nákup," oslovím postavu vedle sebe.\nS onou lidskou ženou jsem se ani neobtěžovala nijak navazovat konverzaci. Už i tak se mě v tento moment bála dostatečně. Její světle zelená očka se na mě při skládání střídavě upírala, jakobych měla každým momentem vytasit meč, který se mi houpal u pasu a pokrýt podlahu společně s výlohou její krví. Asi jsem si neměla brát tu Keratskou uniformu, která na sobě k mému ne zrovna šťastnému zjištění dokonce našitou hodnost, o kterou jsem v životě vlastně ani nestála. V minutosti, kdy jsem nebyla jen další hlava do počtu, mladá šťastná slečna, myslí ještě dítě...Uzavřela jsem dohodu s vlastním otcem. Miras Moruideksuoyr. jméno, které budilo děs ještě dlouho předtím, než jsem se narodila.\nBylo to toho večera když jsem za ním se slzami v očích přišla a v zoufalství si před něj klekla, s rukama spjatýma před sebou a vzlyky. Nikdy předtím jsem před ním nebrečela, neponížila se, tak jako tehdy a kvůli čemu? Kvůli svatbě, která byla téměř jistá. "Staň se někým, na koho mohu být hrdý. Když se přede mnou budeš plazit jako zoufalec a fňukat jako malé dítě, nic na tom nezměníš. Vrať se sem až jako dcera, kterou jsem vychoval, na tyhle tvé výlevy není nikdo zvědavý." Nikdy nezapomenu na chlad a zároveň podivnou něžnost, jakou ten tvrdý hlas získal.\nZ myšlenek mne vytrhlo až zadunění, které vydal stůl, když na něj dopadlo pozadí ženy, kterou jsem rozhodně odněkud znala, ale ani za Kotlíku jsem si nemohla vzpomenout kde. Skoro až vulgárně dlouhou chvíli jsem si ji od hlavy až k patě prohlížela. Mezitím všichni kolemjdoucí ztichli, kdyby zde se mnou byl jeden z mých dvou strážných, klidně bych se s nimi vsadila, že pokud by zde někdo upustil špendlík, byl by přes to ticho zřetelně slyšet. "Nic se nestalo, slečno." Proklouzlo mezi mými rty poklidným, bezelstným hlasem, dnes jsem neměla náladu nikoho trápit mým úděsným, avšak neškodným smyslem pro humor.\nNa rozdíl od dotyčné nebylo mým prvotním plánem zírat jejím směrem tak dlouho, až se bude na místě ošívat a přát si co nejrychleji odcupitat do bezpečí. Věnovat cizincům pozornost znamenalo dát jim najevo náznaky obav, posouzení nebezpečí, které mohli způsobit nejen svou přítomností, ale také možným chováním. Fiplin, oproti Mairornu, neopovrhoval magií a vítal zde víly všech možných povah a druhů bez zbytečného vyvolávání rozbrojů, ať už slovních či takových, které by mohly skončit pěstním soubojem a zbytečným proléváním krve. Otec mne naučil přistupovat ke každému zvlášť, ale držet si cizince dostatečně od těla, dokud nepoznám, co mají za lubem. Ne každý sem mířil za nějakou zajímavostí, ale ke svému štěstí jsem prozatím nebyla svědkem žádného anarchistického útoku ani pokusu vyvolat válku za zdmi našeho města. Tmavé oči spočinou na látkách vystavených na dřevěném stole a mne na okamžik napadne, jestli by unesl i Odionna. Adrilla s jeho šaškováním? Zcela určitě ne. "Princezna nemyslí na hlouposti." Pokárání, tolik slýchané v dětství, se téměř zhmotnilo před mýma očima, až vneslo do mé mysli pocit, že dotyčná vychovatelka stojí za mými zády a klasickým stylem přísného člověka mou osobu kárá. Jako na povel se o něco narovnám v zádech, pohled těkne směrem k ženě stojící po mém boku. Musela bych být slepá, hluchá a necitelná zároveň, abych si mohla dovolit přehlédnout atypickou auru nebezpečí spojeného s kvalitními nepříjemnostmi, které z ní sálaly na sta kroků daleko. Komplikace? Ty jsem nepotřebovala, ne dnes. Ne po té historce s lordem Wisewardem, při které bych se jinak nedobrovolně znovu rozesmála, ale teď? Chlad otupil mírumilovné srdce a já si ponechávala na tváři masku absolutní sebejistoty, jakou neotupí ani ten nejdražší kámen. "Vše v pořádku." Není to otázka, ani se nesnažím, aby to tak znělo a vyděšená obchodnice mne musela ujišťovat o parodii na bezpečí, které v tuto chvíli musela pociťovat. Viděla jsem jí to na očích, děsila se té ženy vedle mne, ale nyní se strach přenášel i na mou osobu. Jistě, nikdo s trochou rozumu si nepřál zdržovat princeznu v přítomnosti někoho, kdo je schopný naporcovat svou oběť sekáčkem a ještě ji s trochou ironie nacpat do těsta a zapéct do podoby masového koláče. Dávala jsem najevo, že jakoukoliv komplikaci vyřeším, titul generála neužívám pro nic za nic a za svým lidem budu stát, ačkoliv doopravdy? Ne, tehdy stojím před nimi a chráním každého vlastním tělem. Svým srdcem.\nJen naprostý idiot by začal konverzaci dotazem 'Cestujete z daleka?' Možná mne některé předměty nebavily, ale to neznamenalo, že o říši jako takové, ať už lidské, vílí či území čarodějnic nebudu mít tu sebemenší představu. Uniforma Keratu, daná žena se ani nepokoušela vydávat za někoho jiného. Byla si natolik jistá svým postavením? Nebo se jí líbilo zastrašovat ostatní? "Na cestě za dobrodružstvím?" V duchu pečlivě vybraná slova vyzněla nenuceně, s lehkostí představovala zvědavost typickou pro jakoukoliv mladou dámu. S Keratem jsme udržovali mír, ale jak se dalo očekávat, přinášelo to jisté komplikace - v tom jsme nebyli jediní, kdo si musel na jejich obyvatele dávat obzvlášť velký pozor. Ale oproti Dyribthanu byla každá země třešničkou na dortu, nikoliv něčím, po čem se druhému zvedá žaludek. "Když se budete daným směrem dívat ještě o něco déle, začnou si lidé šeptat. Nevím, na kolik něco takového oceníte," věnuji jí jemný úsměv, nenucený a přesto svým způsobem vznešený, jak mne učil otec. Něco na mé mluvě prozrazovalo určitou zvláštnost - ani jsem se nepokoušela naznačit, že hledí na mne. Centralizovat řeč svým směrem? To bylo vhodné pouze pro egoisty. Štíhlé hravé prsty přejely po jedné z látek, sytě tyrkysové, která by podtrhovala nazlátlý odstín mé pleti. Výrazné barvy patřily k mým oblíbeným a nedala jsem na ně dopustit, co se slavností týkalo. A otce by jistě potěšilo, kdyby víc myslela na svou ženskou stránku než na kalhoty, kterým jsem dávala přednost. Naše rodina disponovala mnohými krejčími, zvláště pak dvorními, kteří působili jako mistři ve svém oboru zde v Hedenu, ale já ráda podporovala menší obchodníky. "Mám pocit, že tato látka by se výtečně hodila k šatům určeným pro výjimečnou příležitost. Jaký je váš názor? Pokud vás to neobtěžuje, samozřejmě." S dotazem vyřčeným nenásilnou formou zájmu, jsem se otočila na cizinku. Právě podobné odpovědi o lidech mnohé prozradí - někteří pochlebují, jiní se tváří nad věcí. Zajímalo mne, co si myslí zrovna ona.\n"Omlouvám se, pokud jsem vás svým pohledem jakkoli vyvedla z míry, jen mi připadá, že jsme se již někde setkali." Odvrátila jsem od ní nakonec pohled a položila jsem žádanou sumu na stolek. Když znovu promluvila, bez jediného pohledu na její osobu jsem s úšklebkem odpověděla. "Mé dobrodružství skončilo koupí těchto šatů." Porozhlédla jsem se po místnosti, zatímco jsem nechala tu mladou polo vílu oklepávat si mě svými nadmíru neoriginálními otázkami. Mezitím jsem pohledem zakotvila na krejčířce, která by si nyní jistě přála zmizet v mlžném oparu a už v životě mou tvář, kterou lemoval pečlivě zapletený cop, nespatřit. Mé rty se zformovaly do krutě chladného úsměšku, který ale nedokázal dosáhnout k očím, pokud by se mi do nich někdo podíval, viděl by tam jediným slovem prázdno, které tam zanechaly plameny, rány, křik, krev, špína a životy, které jsem zkrátila. V očích smrtelnice se v momentě obrátila s důvěřivým, pohledem plným respektu k slečně snědé pokožky. V tu chvíli se mi konečně rozsvítilo a dílky skládačky mi zapadly do sebe. Byla to princezna této země. Byla tak malá, když jsem ji spatřila poprvé, byla to takové nedomrlé dítě, kterému ale ani stráže nezabránili v tom, proniknout do pracovny jejího otce, který se snažil ji od dvou Keratských generálů držet co nejdál to šlo. Tehdy jsem těm malým kukadlům věnovala krátičký, avšak nefalšovaný úsměv. Nikdy bych neublížila dítěti, ani kdyby to bylo dáno rozkazem.\nTen fakt, že vedle mě stojí princezna, mne nezaskočil, stejně tak jako její poslední kontrolní otázka. Cítila jsem se, jako při nějakém testu. "Je to vaše rozhodnutí, ne mé, pokud vám látka přijde vhodná, jakou hodnotu pak má můj názor?" Položila jsem čistě řecnickou otázku. Její ostražitost jsem chápala. Byla jsem přece generálka bez duše, která kdysi vypalovala vesnice, nutila své milence a milenky do nepřirozených praktik a když ji omrzeli, jednoduše je shodila z nejbližšího útesu. Moje oblíbená fáma byla ta, kde jsem byla vyobrazována jako stínová zrůda, která člověku vpadne do nočních můr a uvězní ho v nich na věky věků. Přesně kvůli tomu jsem tak milovala Mairorňany.\n"To ani v nejmenším," odtuším lehce se usmívajíc nad touto možností. Lidé mým směrem hleděli často, někteří fascinovaní možností osobně se setkat s princeznou mimo oslavy, ceremoniály nebo jiné druhy obřadů a slavností, jiné ohromovala lehkost, s jakou promlouvám vůči každé rase i kastě bez rozdílu. Jako potomek člověka a víly patřím k oběma druhům, bylo by hloupé povyšovat se v rámci jednoho a dělat, že jsem snad něco víc, byť titul královské rodiny naznačoval cosi jiného. To až informace o setkání, sdělená jen tak mimochodem, mne nutila dávat si o něco větší pozor než do teď. Skrytá výhrůžka? Nebo opravdový zájem? V některých lidech se mi špatně četlo a vojáci jakéhokoliv původu se zdáli o to horším terčem na procvičování - zvláště pak ti vyšší šarže. Pokud jsme se setkaly, povedlo se mi takovou vzpomínku ututlat. V rámci dětských let obzvlášť, nepamatovala jsem si nic do věku pěti let, kdy jsem se konečně oprostila od matčiny smrti a přestala na ni myslet natolik intenzivně, aby mi zastírala mysl melancholií a pocitem úzkosti. "Z vaší země je to poměrně dálka na jeden výlet pro šaty, byť by nás měl potěšit váš zájem." Měl - jak chytře skrýt správnou volbou slov rozpoložení všech přítomných v obchůdku postarší švadleny, která se prakticky třásla hrůzou při pohledu na cizinku z Keratu, zvláště v uniformě příslušníka armády. Ne, nikdo z místních očividně nebyl potěšen návštěvou někoho tak důležitého a viditelně chladného, kdo se krutě bavil strachem z nebezpečí číhajícího za každou následující vteřinou. Jako hra na kočku a na myš. "Něco vtipného?" Nebyla to ani vteřina, kdy se mé tělo ocitlo jako štít mezi švadlenou a návštěvnicí se země, s níž jsme sice udržovali jakousi verzi křehkého míru, avšak stále s nimi přicházely nové a nové problémy - obzvlášť v rámci jejich arogantního chování, které se ani nepokoušeli zakrývat. Ruce volně visely podél boků, zatím jsem se neobtěžovala ani pohybem naznačit, že můžu kdykoliv vytáhnout zbraň. Proti víle jsem neměla tolik šancí, zvlášť ne proti vycvičené v boji. Navíc takové, která si honí ego frčkami vyšitými na uniformě. Hluboké hnědé oči vedly své vlastní tiché upozornění, aby si dotyčná nepřidělávala nové problémy, pokud chce s naším lidem vycházet v souladu a nevyvolávat zbytečnou válku, díky které by padlo mnoho životů - to vše pouze díky typické keratské nátuře.\n"Ptát se na názor značí úctu, v mnoha případech i respekt. Neptat se znamená nezajímat se. To se dělá s otroky," odpovím nezávisle na tom, zda mě toužila popíchnout nebo se mi tím pokoušela naznačit, že jsem jen malá hloupá holka. O svůj lid jsem se starala, jak nejlépe to šlo, Illyrijce jsem navštěvovala každý týden, abych sbírala podněty a pomáhala jim za to, že nás bránili před Železozubými. Keratší patrně nebyli na něco takového stavěni, ale o jejich vnitřní hierarchii jsem nevěděla nic. Z toho, co jsem slyšela, se sice dal vytvořit jakýsi obrázek o jejich chování, ale to neznamenalo škatulkovat tak každého, kdo se tam narodil nebo byl vychováván. Přesto mi připadalo, že právě tato žena je jednou z těch, kdo se dá charakterizovat jako dokonalé vyobrazení Keratu. Zatím nedávala moc možností změnit vnímání své osoby na někoho prospěšnějšího společnosti. Pohyb kousek od nás upoutal mou pozornost. Stráže, jistě že, vždyť bylo jejich povinností sledovat, zda je Heden v bezpečí a případně se podílet na řešení možných konfliktů mezi obchodníky nebo občany. Zrovna teď si to mířili naším směrem, viditelně zaujatí pozicí, do které jsem se dostala vlastním přičiněním. Jen drobný náznak prsty, nic víc nebylo potřeba, abych je odvolala, ale stejně mi bylo jasné, že se budou zdržovat poblíž - jenom pro jistotu jako správní vojáci. "Zdejší lidé by jistě byli viditelně přívětivější, kdyby je nestíhal pocit, že se ocitli na okraji nebezpečí, nemyslíte?" Oplácela jsem ženě pohled, aniž bych uhnula očima někam jinam. Hrdá jako lvice, ochotná bojovat za všechny, kteří se v danou chvíli cítili ohroženi. Sledovat své poddané, jak se krčí strachem, to nepřinášelo mnoho jistot. "Máte nakoupeno?"\n"Byla to jen zastávka, mezi mnoha dalšími. Pokud vás to uklidní, brzy odsud znovu odejdeme." Ujistila jsem ji. Opravdu jsem měla v plánu dlouho se tu nezdržovat, zvlášť ne, když se ti dva strážní potulovali kdo ví kde a bez pochyby již stihli něco provést, nechápu, proč jsem si musela vybrat zrovna tyto dvě pohromy. Minimálně v naší zemi se o nich hodně napovídalo. Keratští pánové měli pověst alkoholiků, kteří ani na moment nezavřeli hubu a ten koho doprovázeli se po měsíci na cestách s nimi cítil jako nějaká elitní chůva s vojenským výcvikem. Z vlastní zkušenosti jsem s tím tvrzením musela jen souhlasit.\nLehounce jsem se pousmála a svůj pohled jsem s plnou pozorností upřela do jejích očí. Kdybych se tohle někdy snažila namalovat, rozhodně bych to vyobrazila jako nějaký opatrný boj, který se v našem případě vedl očima. "Ani v nejmenším, mělo by?" Skoro až nevinně jsem naklonila hlavu na stranu. Když jsem se ale znovu napřímila, veškerá chvilková neškodnost znovu zmizela. Nad poznámce s otroky jsem se pozastavila, i pozice otroka by mi byla milejší, než tato. Když bychom to vzali z filozofického hlediska, všichni do jednoho jsme byli otroky svého osudu. Byli jsme stejní, stejně vystrašení, stejně neznalí, stejně slabí, jen každý jinak. "To zajisté." V ten moment se sem přihnali i mí drazí strážní, kteří by nebýt mé ruky, která pevně sevřela rameno Eorella, vílího muže s rezavými vlasy a očima barvy zlata, shodili nejeden pečlivě ušitý oděv. "Dávejte pozor." Sykla jsem jejich směrem káravě, jak už jsem zmiňovala, byli to učiněné pohromy, přesně proto je nikdo nechtěl brát s sebou, tedy kromě mne, jediná osoba dostatečně osamělá na to, aby uvítala jejich otravné švitoření a problémy, které způsobovali.\nOstražitost nepolevovala, pohyb rameny proti tomu naznačoval, že tato odpověď, byť by mohla být lživá, mou duši z části uchlácholila ke klidu, ačkoliv sotva takovému, jaký by si každý v této zemi zasloužil pocítit při pohledu na cizince a jejich neohrabané jednání, záměrné či nikoliv. Radost vydržela pouhou vteřinu. Důvod? Užití tvaru slovesa, které naznačovalo příchod většího počtu lidí než pouze jednoho odvážlivce. Přimhouřené hnědé oči pečlivě skenovaly ženinu tvář, hledaje odpověď na nevyřčenou otázku, kterou jsem se zdráhala položit. Znamenalo by to tvrdě zaútočit, podrobovat ji výslechu, což nemuselo vést k dobrému konci - ať už se jednalo o přítomné v obchodě nebo obchodní styky či utužení křehkého míru, který v současné době znamenal mnohem víc než si byli někteří ochotni připustit. "Pak vám popřeji na fiplinský lid mnoho štěstí na vaší cestě, ať už vede do jakýchkoliv končin," zareaguji nenuceným tónem hlasu, dokonce se mi povede vykřesat i přesvědčivý úsměv, ale je znát, že se umím usmívat přívětivěji, opravdověji chcete-li. Pro teď se mé chování pohybovalo kdesi mezi diplomatem pečlivě volícím slova, a vojákem s typickou náturou chránit každého, komu by mělo být ublíženo - na kůži i po psychické stránce. Měla jsem co dělat, abych dlaň nepoložila na jednu ze tří dýk houpajících se na opasku, ale sebemenší náznak výzvy k boji by nemusel skončit pro nikoho dobře. Zvláště pak v boji s vílou, která by mne mohla rozcupovat jako kus hadru. Co na tom, že mezi našimi vojáky patřím k těm lepším? Pozvednout meč proti víle bylo nemyslitelné.\nNevinný akt, tak pečlivě načasovaný, by neoblafnul ani naprostého hlupáka. "Pak vaše tvář jedná sama za sebe," varování z mých rtů splynulo lehce, noblesně a dostatečně zdvořile na to, aby bylo jasné, že jí ještě nevyhrožuju, což se mohlo během několika chvil změnit. "Byla bych ráda, kdybyste se ke zdejším obyvatelům chovala s úctou, která jim náleží. Výsměch mezi to nepatří," stisknu rty v závěru, vyčkávajíc na odpověď z její strany. Mohla to brát jako urážku, co já vím, ale můj lid je důležitější než ona. "Žádného z vládců by nepotěšilo řešit případný spor, nemyslíte?" Dávala jsem jí možnost se stáhnout, příležitost napravit chyby a kdyby měla v sobě kapku citu, pak se i omluvit, což už samo o sobě hraničilo se šíleností. Napjatá v ramenou, možná ne tak vysoká jako žena přede mnou, ale stále dostatečně hrdá na to, abych si obhájila každý svůj čin.\nNetrvalo dlouho a do obchůdku se vřítila dvojice strážných, což jen potvrdilo domněnku o mnohočetné návštěvě z těchto řad. "Jestli máte nakoupeno vše, co potřebujete, mohu vás vyprovodit." Žádné bude mi ctí či zvolení slov, která by potvrzovala radost. Jen prosté oznámení, očividně nečekající žádný protest. Popravdě bych v tuto chvíli byla radši, kdyby mi záda kryli členové posádky, alespoň Odionn s Adrillem, na které jsem se mohla spolehnout, ale ti se momentálně vydali zpět do paláce za vlastním cvičením. A já se na ně také nemohu neustále spoléhat. "Nebo i pánové mají v zájmu podílet se na nošení fiplinské módy?"\n"Děkujeme za starostlivost, vaše výsosti, ale ze dveří ještě trefit dokážeme." V gestu pokory jsem si přiložila pěst k oblasti srdce a rázně se poklonila. Tvář znovu překryla ta železná maska a oči překryla blána apatie. Vzala jsem si z pultu šaty, které jsem koupila a s ostnem v hlase svým společníkům připomněla, že se mají chovat přiměřeně svému věku. Tak rychle, jak přišli, tak zmizeli a společně s nimi i já, moc hrdá na to, se omluvit přímě, takže jsem na pultu nechala vzkaz, naškrábaný s rozhodně ne úhledný. Věděla jsem, jaká ve své roli jsem, a tak s sebou vždy nosím malé útržky papíru s omluvami. Ať si o mě myslí kdo chce, já jsem jen připravena kdykoli a za každé situace. Ve vzkazu bylo napsáno: "Omluvte mé chování, nikdy jsem neměla v plánu Vás jakkoli urazit, zostudit, či zesměšnit." V tu dobu jsme již byly v záhybu druhé ulice. Jak Eorell, tak Nathaniel mi mezitím tiše vyčítali upření jim trocha flirtu s princeznou. Jediný důvod, proč jsem jim dovolovala se mnou takhle mluvit, bylo, že mi vcelku přirostli k duši a neměla bych to srdce je shodit z útesů. "Obrátil by se jí žaludek, jen co by z vás ucítila ten zápach, který vznikne po dlouhých nocích nepřetržitého pití." V odpovědi se mi dostalo dvojhlasné odfrknutí. "Šéfová..." Začal znovu zrzek. "Buďte tak velkorysí, pánové a dopřejte mým uším trochu ticha.\n" Ticho k mému neštěstí nevydrželo ani minutu a znovu se rozpovídali, dalo by se to přirovnat jedině k drbání dam, v jejichž kroužku jsem vždy tak nedobrovolně končila.\nJoin date : 01. 05. 20\nKdyž ženy mluvily, téměř vždy přestával poslouchat a všechno co omylem zaslechlo jedno jeho ucho, tím druhým zase vypustil. Stejně jako v momentálním případě Beidi, která stála přímo před ním a ječela něj. Sledoval její zuřivou grimasu, jak se jí tvoří vrásky na její lidské bledé pokožce, hnědé vlasy měla hezky zčesané do drdolu s různými šperky a čelenkami. Náušnice se jí zběsile kývaly sem a tam. Byla rozlícená jako nějaká vzteklá harpyje, kterou i připomínala. Neposlouchal ji a přemýšlel o tom, kolik peněz by dostal za její vraždu. Málo. To už by více dostal za teď už jejího bývalého snoubence, který byl sice idiot, ale nedělal nic špatného. To Beidi tady byla běhna, ačkoli všem tvrdila opak. Toho svého amanta si namluvila jen díky tomu, že byl na lepší úrovni a bohatší díky obchodům a dobrým stykům. Ani netušil co si vlastně vzal za couru a nikdo se mu to neodvážil říct, až doposud. Právě proto teď Beidi na Antarea křičela a nadávala na něj ulici, protože ji bohatý panáček vyhodil a zrušil jejich zasnoubení. A důvod, proč to Antares vlastně řekl? Jiná žena mu za to zaplatila. Dokázal být nejen vrah, ale i poádný zmetek a ničitel vztahů, ačkoli to bral tak, že toho boháče zachránil před krachem, protože tahle coura by ho přivedla na mizinu během dvou týdnů. Tím si byl setsakra jistý.\nZ reality se probral, až do něj strčila, ale on se nepohnul ani o píď. Beidi vztekle vrčela a prskala. „Ty jeden bídáku! Ty prašivino! Zničil si mi všechno, co jsem mohla mít! On si teď vezme tu levnou štětku Eriann!" Hlas jí přeskočil a zalkla se. Rozmrkala slzy zoufalství a vzteku. Byla v obličeji rudá a koulila ty svoje modré oči jako by jí měly každou chvíli vypadnout z důlků.\nAntares na ni vycenil tesáky a sundal si kapuci. Napřímil se, aby byl co nejvyšší a zasyčel, přičemž nebezpečně krčil čumák a odhaloval zuby. Neměl rád, když si k němu ženy dovolovaly příliš. „Zavři klapačku. Jsi coura, konec příběhu." Pověděl nepříjemně a odstoupil od ní. Postavil se bokem a zamračil se na ni. Zabodl do ni svůj kočičí pohled žlutých žhnoucích očí. Černá zornice měla podobu úzké štěrbiny. Jazykem si olízl pysky a poté i čumák, načež si jej hřbetem ruky otřel. Neměl na ni náladu, ale ona ho nadále pronásledovala a nechtěla mu dát pokoj. Rozhlédl se po okolí, kudy by teda zmizel. Nejjednodušší by bylo jí prostě utéct, protože je rychlejší jak ona, ale věděl, že ona si ho stejně zase najde. Připomínala mu nějakého psa, který čuchá a hledá.\n„A ty jsi špinavý bastard, který nemá žádnou hodnotu." Odflusla si. Opravdová dáma... pomyslel si a kůže na krátkém plochém čenichu se mu nakrčila zhnusením. Nechápal, jak s touhle mohl předtím spát. Zřejmě byl opilý a nebo se prostě praštil do hlavy.\nNasadil si kapuci a bez dalších slov se rozešel od místa pryč. Doufal, že mu dá konečně pokoj a nebo že na ní spadne nějaká obrovská cihla, protože jí měl plné zuby. V duchu se modlil, aby jí alespoň podupal kůň, kráva, osel, cokoli... On si na veřejnosti nemohl dovolit udeřit ženu a hlavně by to jen tak neudělal. Musel by být opravdu vzteklý a v ohrožení. V myšlenkách se mu modlitby za nějakou její nehodu střídaly víc jak počasí.\nBeidi si sundala botu a hodila ji po něm. Strefila ho přímo do hlavy, kdy si na temeno položil dlaň a ohlédl se. Hodit po něm botu? To si dovolila příliš.\nLocation : Sendan/Illivenas\n"Už tam budem?" Slova, jaká nesnáší každý, neboť jimi věčně otravují malé děti, když neupozorňují na objem močového měchýře, který každých pět vteřin mohl prasknout. Stačilo by, aby drožka nezastavila včas a dětské žvatlání, respektive dožadování, se mávnutím kouzelného proutku proměnilo v popotahování a pláč doprovázený výkřiky o tom, jak má mokré nožičky a jak ho všechno studí. Ria měla alespoň tu slušnost, že z bot o velikosti zakrslé papriky už stihla vyrůst a problematiku spojenou s cestováním a močovým ústrojím ovládala natolik, aby si nechala zastavit maximálně jednou za tři, čtyři hodiny. Cesta do Hedenu byla dlouhá, byť se Illivenas nacházel na hranicích s Fiplinem, lidským královstvím, ale Xibram, z něhož vyjížděla, stál na opačné straně. Znamenalo to celé hodiny naslouchat štěbetání postaršího páru zamilovaných manželů, kteří do jejího města přijeli za svým potomkem, drahou Glindou, jak se stihla dozvědět, která měla to štěstí a provdala se za skvělého vílího muže, Eliphase, který v Xibramu vyučoval malé děti. Momentálně se jim narodil malý chlapec, Brencis, pro Duncana a Gladys, jak se manželé jmenovali (což už taky stihla zjistit), vymodlený vnouček. A tak si celou cestou zvesela drmolili o tom, jak krásný jejich vnuk je, jakými buclatými tvářičkami oplývá, jak se na ně šklebí a směje se jim, což Ria okomentovala úsměvem, neboť si byla až moc dobře vědoma toho, že prvních několik týdnů děti vidí rozmazaně a tak jejich nadšení z barevných skvrn, které se jim pohybují před očima, je vcelku oprávněné. Ale krást jim iluzi štěstí? Kým by byla? Vrahem představ tak akorát. Namísto toho pohupovala nohama na jejich povoze, užívaje si horkosti sálající na pouštním království. Naštěstí ti dva byli natolik vychytralí, aby se vyhnuli zdejším dunám, v nichž by jim povoz včetně koně zapadl, a tak to vzali okrajovou cestou - což představovalo ještě nášup příběhů z jejich dospívání, kdy se ti dva do sebe zamilovali. Nechyběla ani informace o tom, jak Duncan svou milovanou naháněl a jak ho naopak Gladys pokaždé přetáhla utěrkou po hlavě, kdykoliv jí šel po vdolečcích. Čerstvě vyndaných z pece, což Ria ocenila chápavým přikývnutím. Kdyby měla na mysli jiné vdolečky, patrně by se červenala podobně jako písek v poušti. Ne, že by nevěděla, co obnáší sex, ale na vílu patřila k těm mladším a stále ještě trochu nervózním při konverzaci na podobné téma.\nTrvalo dva dny, než se jim podařilo dokodrcat do Hedenu, přičemž se jim jednou zlámalo kolo, které za pomoci Duncana opravila. Gladys samozřejmě nesměla chybět a oba dva zručně naváděla, co mají dělat, ačkoliv její rady byly k ničemu a i Duncan jí upozornil, aby zavřela ústa a raději jim přichystala 'nějaký dobrý žvanec'. Ale teď už vyjížděli klikatící se cestičkou do Hedenu, hlavního města jednoho z lidských království, kde hrozilo pověšení za existenci víl asi tolik, jako že karfiolu narostou nožičky, vzbouří se a společně s kapustou spustí revoluci za to, aby lidé jedli kameny. "Už jsme tu. Vítej v Hedenu!" S očima navrch hlavy a za bodrého smíchu obou sledovala krásu městské brány, skrze kterou zrovna projížděli, užívaje si pohled na bělost kamenů a cihel, z nichž byl Heden celý vystaven. Kamkoliv pohlédla, tam to žilo - hudebníci vyhrávali, zpívajíc se všemi, kdo byli ochotní se přidat; jinde se zase kočkovaly děti, vydávajíc se za piráty a královské vojsko, až se ani Ria neubránila zasmání a zamávání jejich směrem. Parta děcek náhle přestala v dovádění a s veškerou radostí jí opláceli gesto zpátky, úsměv od ucha k uchu. "Co na to říkáš, Rito?" Zepředu se ozval hlasitý smích, jak si Duncan opět utahoval ze zrzavé společnice, opakovaně komolící její jméno, s čímž si Ria přestala už na začátku jejich cesty přivolávat vrásky. "Je to tu..." Jak to jenom popsat? "... Jiné." To byla asi ta nejlepší odpověď, na kterou se momentálně zmohla, byť si div nevyvrátila hlavu, jak ji neustále otáčela za všemi zvuky, které k ní doléhaly ze všech koutů a stran. Už od pohledu zde byli lidé veselí a Ria se nemohla dočkat, až se vrhne do víru hedenského života. "Děkuju moc za svezení," otočí se na ty dva, v očích jiskřičky nadšení. Už cítila známé motýlky v břiše, kdykoliv se ocitla na novém místě. "Nemáš zač, děvče," usmála se na ni Gladys a ani Duncan si neodpustil rozloučení ve svém jedinečném stylu. "Snad se zase někdy potkáme, Rino!" Na rozloučenou jim zamávala, seskakujíc z vozu, nezapomínaje si protáhnout nohy, které poněkud zdřevěněly dlouhým sezením.\nHeden byl jedním slovem úžasný, úplně jiný oproti Xibramu, pouštnímu městu. Barevný a zajímavý, bílý a přitom nejednotvárný. S radostným zavýsknutím přidala do kroku, sledujíc okolo sebe všechny, kdo kolem ní prošli. Její vzhled i střih látek, který v mnoha ohledech odhaloval holé, pihami pokryté paže, vyvolával údiv, ale ne tolik, kolik by čekala. Vždyť se jednalo prakticky o sousedy, takže na něco podobného už byli zvyklí. Nejvíce šokované jejím vzhledem byly samozřejmě děti, v jejichž hlavinkách představovala exotickou princeznu zahalenou do jemných, nadýchaných látek propouštějících vzduch, aby ochlazovaly tělo. Nohy zakrývala dlouhá sukně, kolem pasu zase všudypřítomný opasek plný nejrůznějších ampulek a kapes, které se daly využívat prakticky ke všemu. Rozpuštěnými vlasy si z části chránila ramena a záda před studeným vzduchem, na který nebyla zvyklá, přičemž se tu a tam neopomněla oklepat, když se do ní nečekaně pustila zima. A jak se tak rozhlížela, hledajíc nějakého obchodníka, který jí prodá pořádný kotlík, který se neroztaví jako ten poslední, díky němuž udělala díru nejen do stolu, ale také do podlahy, což dědeček okomentoval salvou smíchu, nečekaně se připletla do jedné rozmíšky. Vlastně to byl vcelku prostý omyl - konečně se totiž zdálo, že se na ní štěstí usmálo a obchodník oslovující kolemjdoucí prodával zboží, které potřebovala k dalším experimentům, ale jak se k němu nahrnula, trochu jako velká voda, nevšimla si ženy, co zrovna hodila botou po nějakém zakukleném muži. Loktem ji tak nechtíc odstrčila z cesty prudčeji a tmavovláska, nečekajíc podobně podlý útok, zavrávorala, padajíc na zadek rovnou do bedny s pomeranči. Ale ani to nebylo málo - nějakým záhadným štěstím se jí povedlo zaháknout bednu o lano přivázané ke klidně stepujícímu koni. Ten se jako na povel rozeběhl, aby se zbavil té příšery za svým zadkem. Ria tak už mohla jen sledovat vzdalující se uječenou ženskou postavu, kolem níž se kutálely sladké pomeranče. "Jejda!" Vykulené modré oči zůstávaly viset na místě neštěstí i tehdy, když se dotyčná ztratila v dálce, dokud nezaslechla ohlušující, rachot patrně symbolizující úspěšné přistání. "Jejda," okomentuje znovu, tentokrát o něco zděšeněji. A než by kdokoliv stihl něco namítnout, rozeběhla se ulicí výš s touhou ztratit se dřív než se ta křikna vrátí, vrážejíc nechtěně ramenem do onoho zakukleného muže, jak se rychle snažila ztratit. "Promiňte! Pardon! Omlouvám se! Je mi to líto!" Aneb když si i při útěku pokoušíte zachovat dobrou výchovu vštěpovanou od dětských let a stihnete se po cestě omlouvat každému, jemuž vrazíte loket do žeber.


Vandrárna 2010 – Stínoví Andělé « Academia Draconica\n« Nuke compilation\nVandrárna 2010 – Castigarův příchod »\nVandrárna 2010 - Stínoví Andělé\nStínoví Andělé patří mezi nejstarší Vandarovi řády. Z počátku šlo o řeholné bratry, kteří se zajímali o magické učení, ale časem se z nich stal řád bojový. Magie však tento řád provázela po celou dobu jeho působení a souvisela s jeho pádem i znovuzrozením.\nŘád byl založen jako jeden z prvních a jeho představeným se stal Benediktus Učený, který byl obyčejným knězem. Jeho znalosti magie však brzy vedly k zájmu mladých noviců a s rozhodnutím je vyučovat vznikl i tento řád. Jeho hlavním principem bylo užívání jiné než kněžské magie k pomoci prostého lidu. Kromě nejvyšších členů řádu všichni ostatní museli na veřejnosti chodit zahaleni do černých kuten. Tak vznikl název řádu. Stínoví Andělé pomáhali, kde se dalo, a rychle se o nich zprávy šířily mezi Vandarovými věřícími.\nZměna přišla, když se představeným řádu stal Erkenhart Krvavý, který od základu změnil podobu a principy řádu. Tuto změnu provázely zrady, vraždy a další krveprolití uvnitř samotného řádu. Nakonec se Stínoví Andělé stali pravou rukou Vandarovi inkvizice. Erkenhart se začal titulovat velmistr a jeho bratři se stali bojovým řádem. Od této doby se starali především o to, co požadovala inkvizice. Byli jejich ochránci, posly, údernou silou, ale i vrahy a zabijáky. Stínoví Andělé vyměnili svá roucha za zbroje a své hole za meče. A zprávy o tomto řádu se znovu rychle rozšířili. Nyní tito zahalení rytíři nešířili radost a štěstí. Naopak se každý obával dne, kdy snad jen budou projíždět jeho vesnicí.\nDalší zlomový okamžik nastal před 15ti lety. Řád za mnoho desetiletí svého působení nabral na síle a to se znelíbilo samotné inkvizici. Začali vymýšlet, jak omezit sílu řádu a najednou se jejich problém vyřešil sám. Mezi řádem se začalo rozšiřovat učení černé magie a to bylo něco, co nemohlo být tolerováno. Mezi Stínovými Anděly proběhla obrovská čistka, během které bylo upáleno mnoho jejích členů a především všichni mistrové i samotný velmistr řádu. Jen velice málo řadových členů a noviců bylo ušetřeno tohoto masového krveprolití.\nŘád byl zmítán v chaosu. Někteří bratři se vrátili k původnímu účelu řádu a začali pomáhat obyčejnému lidu, další dál pokračovali v ochraně inkvizice a někteří prostě z řádu vystoupili. Po 5ti letech však zasáhla znovu inkvizice. Mladého rytíře Heinricha z Wallenrodu jmenovali velmistrem řádu a ten se i přes svůj věk pouhých 17ti let ukázal jako velice schopným. Řád se stal kombinací řeholných bratrů a bojovníků. Jedny lid miloval a druhé nenáviděl. Wallenrodovi jsou přímo podřízení dva mistři. Septimus Brutus, který se stará o fungování bratrů ve zbrani, a Marcus Mírný, který je představeným řeholných bratrů. Je však jasné, že Wallenrod sám preferuje bojovnou odnož Stínových Andělů, protože se často osobně účastní úkolů udělených inkvizicí.\nŘeholných bratrů je velice málo a nejsou příliš na očích, jelikož žijí v klášterech a starají se především o studium magie. Někteří putují a pomáhají prostému lidu, ale těch je až žalostně málo. Zato bojovní Stínoví Andělé jsou vidět velice často na mnoha místech. Stále zahaleni kutnami nebo v odporně vypadajících helmách. Jen málo z nich nemusí tyto masky nosit. A takoví jsou právě ti nejhorší. Toto privilegium si museli zasloužit mnoha činy vykonanými pro Wallenroda nebo pro některého z inkvizitorů. A většina činů těchto rytířů rozhodně nepatří mezi ty nejmilejší, i když jsou vždy namířeny proti zrádcům a bezvěrcům.\nDeranius | 03. 18. 10\n21 comments to Vandrárna 2010 – Stínoví Andělé\n16/09/2010 at 10:40 Log in to Reply\nDeranie, souhlasím s Tebou, pokud nejde o vyložený provar něčeho tajného, ať sem klidně píšou i lidi, kteří by reálnou možnost oslovit ostatní neměli. Ono, kolem a kolem, měli rok čas na to, aby své postoje nějak rozšířili a drby po městě by se určitě postarali o to, aby každý věděl, co si myslí Drake, Elfin či Berethir. No a my aspoň máme jistotu, že jsou pořád někde poblíž a nesmím e je podceňovat:-)\n15/09/2010 at 11:58 Log in to Reply\nJe jasné, že některá předherní prohlášení porušují realitu. Zase ale povzbuzují natěšenost na akci. Protože pokud by se zde rozbíralo, kdo může něco říct a kdo by to asi nezvládl, psal by sem jen Adso a pár dalších podšéfů a ostatní by neměli ani ceknout\nA já jsem spíš pro, když se lidi o akci baví.\n15/09/2010 at 12:00 Log in to Reply\nPokud to jednu stranu neomezí či neznevýhodní, je to zcela vítané…\nBTW: Jak je na tom schvalování historiíí? 🙂\n15/09/2010 at 12:24 Log in to Reply\nKlára i Dark jsou v Turecku, já mám úvazek 30 hodin plus kytara v Dalovicích a o víkendu jsem bohužel musel na letadla, neboť nezaměstnaní a studenti s volným víkendem byli not amused. Takže nijak bohužel….\nJá jen že se mne stále někdo ptá, jak to probíhá, ok – vysvětlím 😉\nJinak ad můj volný čas – mám také vlastní akci, která se blíží, tak se jí taky *trošku* věnuji. A o letadlech jsem se dozvěděl až v neděli z Nýčkovy poznámky na FB. Takže to neberu jako jedy…\nFilipe, tak to jsi asi “přehlédl” to, že se to postovalo i na stránky a to tak tři týdny před akcí… A poznámku na FB jsi taktéž měl na profilu už od pátku…\nJá vim, jako příživník státu máš přes týden mnoho práce a víkendy ojajej, je třeba probrat se z té nudy…ale FW si nechám na jiné stránky.\ntak jo, oficiálně spouštím flamewar, omlouvám se za to, ale tohle už prostě nechci snášet. admine, pak to klidně vymaž, ale nechci aby tu byly nepravdy.\nfilipe, nechtěl jsem to psát na net a ne sem, ale ty sám jsi si to tady svou provokací rozdmýchal, tak teď to tu máš. nejprve bych chtěl uvést věc před modeláři na pravou míru (omluva za narušení FB soukromí zkopírováním sem, takže omluva uživatelům Eliška Pavetta Žáčková a Jakub Vaněk (a vlastně i filipovi)).\nzkopírováno v 2.37PM 15/09/10 z facebooku, z tvého profilu (Někdo Jiný):\nNěkdo Jiný zjistil, že má volný víkend a přitom z toho nemá vůbec radost…\n07 September at 19:42 Eliška Pavetta Žáčková\nKlidně mi nějaký volný víkend taky přihraj! :o) Hodil by se mi 🙂\n07 September at 19:45 Někdo Jiný\nTo věřím, já spíš přišel o program víkendový…\n07 September at 19:48 Eliška Pavetta Žáčková\nSkoro bych tě i litovala, kdybych to nebyla já :oP Ale chápu, že to může zamrzet…\n07 September at 19:57 Adam Hencze\nto nemas, je mereni raketaku a to tak ze cely vikend 🙂\n07 September at 19:57 Jakub Vaněk\nto je ale práce, a víš, že Fíla nemá moc času…..:-)\n08 September at 17:21 Adam Hencze\nzrovna jsem si to dneska rikal..\n08 September at 17:43 Někdo Jiný\nPráce? Za peníze? Kde?\n09 September at 10:46 Adam Hencze\n:D just as i thought\n09 September at 22:23 Jakub Vaněk\nZa prachy to není, ale za možnost být v Dalovicích na Bolconu ano.\n10 September at 10:11 Jakub Vaněk\nJinak můj kolega nabízí 1k za posekání pozemku v bezděčíně. (90*100 metrů).. komukoliv\n10 September at 10:19 Někdo Jiný\nLitra? Hmmm… Pokud by to nebyl lesní porost či jsem to nemusel sekat srpem 🙂\n10 September at 11:40 Honza Chmelař\nZrovna sem se vrátil z noční, dvě před sebou. Za tvůj koment bych tě nakopal do prdele…\njo, mohl ses překouknout, ale rád bych podotknul že 7. září bylo úterý, přičemž modelářský víkend byl 11-12. září. na svůj status jsi respondoval čtyři dny předem, takže tady prosím netvrď, že jsi o tom nevěděl. je tam víc zajímavostí, které ale nebudu komentovat.\nco jsem tím chtěl říct? lidé okolo tebe nejsou jen od toho, aby jsi od nich bral. a jinak-já to jako jed (bohužel) rozhodně beru.\nsamozřejmě tahle kritika není jen na tebe. ať se nad sebou zamyslí všichni, kteří nechali Marušku, která byla nemocná, Kubu, který se potřeboval připravit do práce a prakticky celou rodinu Vaňkových ve štychu. zamyslete se taky prosím nad Michalem/Halvarem, který přijel kvůli modelářům až z Hradce Králové a celý víkend svým přátelům obětoval.\nAdame máš u mě ten kontraband… (však víš… ty bum prásk bouchavý věcičky).muj tel. 723287804\nChmely: díkes, hodim ti calla a stavím se buď během týdne nebo o víkendu. dík ještě jednou.\nOk, ok – strašně žeru (máš pravdu Adame, nepřekoukl jsem se, na tohle jsem ve víru vášní úplně zapoměl…)\nNe, na FB jsem to nezaznamenal (sorry Mančo, chodí mi tak 5 pozvánek na události denně, takže si je nepročítám).\nJinak ad Chmeliho kolega – 90*100 metrů je docela plocha (porovnej prosím s fotbalovým, hřištěm, to bych sekal tak možná s traktůrkem), tož jsem se na to vykácel, byť by se litr hodil.\nA nevím, proč si berete do huby moji nezaměstnanost. Nechcete si najít něco “lepšího” na práci??? Otázka financí je samozřejmě jedna věc a jejich nedostatek limituje hlavně mne, takže STFU – jestli vám vadí můj “volný čas” na který nemám peníze (abych si ho užil), tak si skočte do zdi, je to můj čas – já vám ho nikdy nepřislíbil. A za Bolcon si jako milion dalších lidí rád zaplatím, pokud DÍKY VÁM (jako organizátorům, samozřejmě) bude a už se na něj moc těším.\nPS: Váňo, víš moc dobře, že mi stát platí jen zdravotní a sociální, na což mám nárok (ono je to tak nastavené, že nejdřív tvé daně musí plynout pár měsíců do státní kasy – což plynuly za moji pracovní kariéru už přes 2,5 roku). Pokud mi zaplatí podporu v nezaměstnanosti, budu jen rád…\n13/09/2010 at 22:08 Log in to Reply\nNeherní info: Rád bych připomněl, že řád Stínových Andělů nemá nic společného s Nekrasem. Samozřejmě jeho hlavní sídla leží na území Nekrasu a často s ním řád spolupracuje. Ale jde o řád Vandarovi církve. Tito rytíři (bez vyjímky šlechtici) se zodpovídají pouze Vandarovi a tudíž svaté inkvizici. Mnoho Stínových Andělů ani původem nepochází z Nekrasu.\n14/09/2010 at 21:03 Log in to Reply\nA mění to něco na tom, že jsou to bastardi?! ]:-)\n14/09/2010 at 21:33 Log in to Reply\nJak se to vezme, ale obyčejným obyvatelům Vandaru spíše škodí, a proto dle mého příliš hodní nejsou.\n15/09/2010 at 01:27 Log in to Reply\nHm, to je jako řešit, že krysa je z Nekrasu, ale její ocásek je určitě Vandarský. 🙂\nStínoví andělé je výstižný název. Oni prostě stojí ve stínu… teď zrovna protektora. 🙂\nNeherně: Doporučuji oběhnout jako Walenrod (doufám, že to komolím co nejméně) všechny postavy a vysvětlit jim to. 🙂\n15/09/2010 at 11:33 Log in to Reply\nMno… “Stínové” bytosti, osoby a věci se ve Vandaru nikdy nesetkaly s vřelým přijetím či pochopením 😛\n13/09/2010 at 18:01 Log in to Reply\nA co věřící v Ikara, jež se nikdy neprovinili proti přikázáním Vandara? Ano i ovce Ikara jsou nadále vybíjeny hroty Nekraských. Jisté je, že jsme na jedné lodi, velekněžko.\n10/04/2010 at 23:36 Log in to Reply\nNěkdo by sem mohl napsat nekrolog na nespravedlivě zabité Sithartovy následovníky…\n13/09/2010 at 18:05 Log in to Reply\nBůh Vandar je u nás i u Nekrasanů stejný, spravedlivý, milosrdný. Pouze chamtivost a hněv v lidských srdcí dokáže víru převrátit ve vyvraždování ostatních, kdo uznávají svá náboženství.\nPodařilo se mi zde zprovoznit diskuzi, takže pokud jste někdo chtěl reagovat a nemohl z technických důvodů, hurá do toho…


Dolorex inj. - MSD Animal Health Czechia\nButorphanolum 10 mg (odpovídá Butorphanoli tartras 14,6 mg)\nVodný, bezbarvý roztok\nButorfanol je určen k použití, kde je třeba navodit krátkodobou (koně a psi) nebo krátkodobou a střední (kočky) analgézii. Informace o délce trvání analgézie, kterou lze očekávat po podání, viz bod 5.1.\nK tišení bolesti spojené s kolikou gastrointestinálního traktu.\nK sedaci v kombinaci s agonisty α2-adrenoceptorů (viz bod 4.9)\nK tišení mírné viscerální bolesti.\nK ulehčení průměrné bolesti vyvolané při operaci měkké tkáně.\nNepoužívat u zvířat s onemocněním jater nebo ledvin v anamnéze.\nTato kombinace by se neměla používat u koní se zjištěnými poruchami srdečního rytmu nebo bradykardií.\nTato kombinace způsobí snížení gastrointestinální motility, a proto by se neměla používat v kolikových případech spojených s ucpáním.\nPřípravek by neměl být používán v kombinaci s romifidinem u koní v posledním měsíci gravidity.\nNebyla stanovena bezpečnost přípravku pro mladá štěňata, koťata a hříbata. Použití přípravku u těchto skupin zvířat by mělo být založeno na zvážení poměru terapeutického prospěchu a rizika příslušným veterinárním lékařem.\nU koček může být individuální odpověď na butorfanol rozdílná. Při absenci vhodné analgetické odpovědi může být použita alternativní analgezie (viz bod 4.9). Zvýšení dávky nemusí zvýšit hloubku a trvání odpovědi.\nPoužití přípravku v doporučeném dávkování může vést k přechodné ataxii a/nebo podráždění.\nProto je třeba pro ošetření koní pečlivě vybrat místo, aby se předešlo poraněním pacienta a lidí.\nKůň, pes a kočka:\nVzhledem k antitusickým vlastnostem může butorfanol vést k hromadění hlenu v dýchacích cestách. Použití butorfanolu by proto u zvířat s respiračními onemocněními spojenými se zvýšenou tvorbou hlenu nebo u zvířat léčených léky usnadňujících vykašlávání mělo být založeno na zvážení terapeutického prospěchu a rizika příslušným veterinárním lékařem.\nU ošetřených zvířat lze pozorovat sedaci.\nMůže se objevit respiratorní deprese, kdy jako antidotum se může použít naloxyn\nPři současném použití jiných látek s tlumivým účinkem na centrální nervový systém lze očekávat zesílení účinku butorfanolu a takové přípravky je třeba používat obezřetně. Pokud se tyto přípravky aplikují souběžně, je třeba použít nižší dávku.\nKombinaci butorfanolu a agonistů a2-adrenoceptorů je třeba používat obezřetně u zvířat s kardiovaskulárním onemocněním. Mělo by se zvážit souběžné použití anticholinergika, např. atropinu.\nJe nutná zvýšená opatrnost, aby se předešlo náhodné injekci/samopodání. V případě náhodného sebepoškození injekčně aplikovaným přípravkem, vyhledejte ihned lékařskou pomoc a ukažte příbalovou informaci nebo etiketu praktickému lékaři. Neřiďte. Účinky butorfanolu zahrnují sedaci, závrať a zmatenost. Účinky lze zvrátit antagonisty opioidů.\nPotřísnění pokožky a očí ihned opláchněte.\nButorfanol může vyvolávat následující nežádoucí reakce:\n– Excitační lokomoční chování\n– Snížení gastrointestinální motility\n– Deprese kardiovaskulárního systému.\n– Deprese respiračního a kardiovaskulárního systému\n– Nechutenství a průjem\n– Místní bolestivost související s intramuskulární injekcí.\n– možná podráždění v místě podání přípravku\n– mírný neklid\n– bolestivost v místě podáníe\nNebyla stanovena bezpečnost veterinárního léčivého přípravku pro použití u cílových druhů zvířat během březosti a laktace. Použití butorfanolu během březosti a laktace se nedoporučuje.\nButorfanol lze použít v kombinaci s jinými sedativy jako jsou agonisté a2-adrenoceptorů (např. romifidin nebo detomidin u koní, medetomidin u psů), kde lze očekávat synergický účinek. Proto je nezbytné přiměřené snížení dávky, pokud se používají současně s takovými prostředky (viz bod 4.9).\nKvůli antagonistickým vlastnostem na opiátový µ receptor může butorfanol zrušit analgetický účinek u zvířat, kterým již byli aplikováni čistí opioidní µ agonisté (morfin/oxymorfin).\n0,05 až 0,1 mg/kg, intravenózně\n(t.j. 2,5 až 5 ml / 500 kg ž.hm.)\n0,2 až 0,4 mg/kg, intravenózně\n(t.j. 0,2 až 0,4 ml/10 kg ž.hm.)\nJe třeba zabránit rychlé intravenózní aplikaci.\nButorfanol je určen k použití, kde je třeba navodit krátkodobou analgézii. Informace o délce trvání analgézie, kterou lze očekávat po podání,viz bod 5.1. Butorfanol lze aplikovat opakovaně. Potřeba a načasování opakovaného podání závisí na klinické odezvě. V případech, kdy bude třeba delší trvání analgézie, by se měl použít jiný léčebný prostředek.\n0,4 mg/kg, subkutánně\n(tj. 0.2 ml/ 5 kg ž.hm.)\nKočku zvažte, aby byla dávka správně vypočtena. Je třeba použít vhodně kalibrované stříkačky, které umožňují podání doporučeného objemu (např. insulinové injekční stříkačky nebo 1 ml stříkačky opatřené stupnicí).\nU koček je použití butorfanolu určeno pro analgezii krátkodobou a střední. Informace o délce analgezie očekávané po podání viz bod 5.1. Záleží na klinické odpovědi. Přípravek může být opakovaně podán po 6 hodinách. Při absenci dostatečné analgetické odpovědi (viz bod 4.4), by mělo být zváženo použití jiných vhodných analgetických látek, jako jsou další vhodná opioidní analgetika a nebo nesteroidní protizánětlivé látky. Při použití jiné analgezie je třeba vzít v úvahu účinek butorfanolu na opioidní receptory, viz bod 4.8.\nPro opakovanou aplikaci je doporučeno použít jiné místo injekčního podání.\nButorfanol lze použít v kombinaci s agonistou α2-adrenoceptorů (např. (me)detomidin nebo romifidin). Pak bude třeba úprava dávkování podle následujících doporučení:\nDetomidin: 0,01 – 0,02 mg/kg intravenózně\nButorfanol: 0,01 – 0,02 mg/kg intravenózně\nDetomidin by se měl podávat až 5 minut před butorfanolem.\nRomifidin: 0,05 mg/kg intravenózně\nButorfanol: 0,02 mg/kg intravenózně\nRomifidin lze podávat současně s nebo 4 minuty před butorfanolem\nMedetomidin: 0,01 – 0,03 mg/kg intramuskulárně\nButorfanol: 0.1 – 0.2 mg/kg intramuskulárně\nMedetomidin a butorfanol lze podávat současně.\nZátka by neměla být propíchnuta více než 25-krát.\nHlavním příznakem předávkování je deprese dýchání, kterou, pokud je závažná, lze zvrátit antagonistou opioidů (naloxon).\nDalší možné příznaky předávkování u koní zahrnují nervozitu/dráždivost, svalový třes, ataxie, hypersalivace, snížení gastrointestinální motility a křeče. U koček hlavním příznakem předávkování je nekoordinovanost, salivace, mírné křeče.\nMaso koní : Bez ochranných lhůt.\nMléko klisen : Bez ochranných lhůt.\nButorfanol tartarát je syntetický opioid (deriváty morfia), centrálně působící analgetika. ATCvet kód: QN 02AF01\nButorfanol tartarát (R(-) enantiomer) je centrálně působící analgetikum. Působí jako agonista-antagonista na opiátových receptorech centrálního nervového systému; agonista na subtypu kappa opioidovém receptoru a antagonista na subtypu µ receptoru. Kappa receptory ovládají analgézii, sedaci bez snížení aktivity kardiopulmonálního systému a tělesné teploty, zatímco µ receptory ovládají supraspinální analgézii, sedaci a snížení aktivity kardiopulmonálního systému a tělesné teploty.\nAgonistická složka účinku butorfanolu je desetkrát silnější než antagonistická složka.\nNástup a trvání analgézie:\nAnalgézie obvykle nastupuje během 15 minut po aplikaci u koní, psů a koček. Po jediné intravenózní dávce u koně analgézie obvykle trvá 15 – 60 minut. U psa trvá 15-30 minut po jediném intravenózním podání. U koček s viscerální bolestivostí analgetický účinek byl prokázán po 15 minut až 6 hodin po podání butorfanolu. U koček se somatickou bolestivostí je trvání analgezie kratší.\nU koně má butorfanol po intravenózním podání vysoké clearance (v průměru 1,3 l/h.kg). Má krátký poločas rozpadu (průměr < 1 hodina), což indikuje, že 97% dávky bude vyloučeno po intravenózní aplikaci za méně než 5 hodin.\nU psa má butorfanol po intramuskulárním podání vysoké clearance (přibližně 3,5 l/h.kg). Má krátký poločas rozpadu (průměr < 2 hodiny), což indikuje, že 97% dávky bude vyloučeno po intramuskulární aplikaci za méně než 10 hodin. Farmakokinetika opakované dávky a farmakokinetika po intravenózní aplikaci nebyly sledovány.\nButorfanol má nízkou clearence (< 1320 ml/kg.h) po subkutánním podání u koček. Má relativně dlouhý poločas rozpadu (kolem 6 hodin) indikující, že 97% z dávky je vyloučeno během 30 hodin. Farmakokinetika při opakovaném podání nebyla studována.\nButorfanol se značně metabolizuje v játrech a vylučuje se v moči. Distribuční objem je velký, což napovídá rozsáhlé distribuci do tkání.\nNemíchejte přípravek s jiným veterinárním léčivým přípravkem.\n6.4 Zvláštní opat��ení pro uchovávání\nChraňte před světlem. Chraňte před chladem nebo mrazem.\nKartónová krabička s 1 skleněnou injekční lahvičkou (typ I) obsahující 10 nebo 50 ml s halogenbutylovou gumovou zátkou (typ I) a hliníkovou pertlí.


Vím, že to nebyla jen náhoda - Jazykové kurzy Lingua Zlín\nVím, že to nebyla jen náhoda\nNa jazykovou školu jsem šla proto, že má znalost anglického jazyka zahrnovala jen prvních deset písmen abecedy s příšerným přízvukem. A proč zrovna Lingua? Protože, hned z několika stran jsem dostala kladná doporučení a na vlastní uši jsem slyšela výsledky ročního studia na této škole.\nHned první den jsem zjistila, že deset písmen abecedy je norma pro vstup do skupiny s nejnižší úrovní do třídy E. Jako úplní začátečníci jsme byli pěkná směska. Dvě mámy od rodiny seděly mezi čerstvými maturanty, celoživotními\nstudenty, neúspěšnými žadateli o práci. A světe div se, padli jsme si dokonale, jak mezi sebou, tak i s naší slečnou třídní.\nPo první hodině už byla abeceda doplněná i o zbytek písmen a po týdnu jsme si dokázali anglicky sdělit počet členů rodiny a ti nejzdatnější i určit druh domácího mazlíčka. Je pravda, že ještě dnes nevím, jestli má spolužák psa jménem kachna, nebo kachnu jménem pes.\nV pololetí jsme dostali vlastního rodilého mluvčího. S jeho svatou trpělivostí ve spojení s nezbytným talentem pro pantomimu dokázal vysvětlovat slang, stejně jako přiblížit zpěvný styl angličtiny. Za pět měsíců jsme zvládli vést rozhovor obsahující menší sportovní hádku, ale i vtipy, které jsme už i chápali a nemuseli se smát jen ze slušnosti.\nNo a po roku zdolávání děsivých grama- tických výjimek jsme uměli natolik anglicky, že jsme debatovali o tom, co bychom dokázali s vlivem Donalda Trumpa, nebo se slávou Lady Gaga.\nCelý ten rok jsem si tak užila a můj pokrok v jazyku byl natolik výrazný, že po prázdninách jsem se vrátila. K mému překvapení se vše opakovalo, pokrok v jazyce, výborní učitelé, ale i úžasný kolektiv, takže vím, že to všechno nebyla jen náhoda.\nabsolventka denního pomaturitního studia angličtiny ve školním roce 2009/2010 a 2010/2011


Ostatní jsou lepší než já | Jana Pernicová\n11.5.2016 / No Comments\nNež jsem začala psát svůj blog…\nPamatuji si, že jsem si tehdy často pročítala nápady a myšlenky ostatních. Mnoho z nich mi připadalo zajímavých, atraktivních, inspirujících… Často jsem si však připadala jako Jára Cimrman, který nadšeně běží nahlásit svůj geniální objev na patenční úřad, a tam mu pokaždé odpovídají: „Člověče, vy máte takovou smůlu… teď tady byl, přišel těsně před vámi, nějaký Thomas Alva Edison…“ 🙂\nA podobně jsem i já v tom množství jiných géniů postupně ztrácela půdu pod nohama. Jakmile mě totiž napadlo téma, o čem budu psát, přišel s tím někdo vteřinu přede mnou. Chtěla jsem psát o dětech a o mých zkušenostech z mateřské školy z pozice učitelky. Ale už tady jedna byla. Musely jsme se minout ve dveřích… 🙂\nZvolila jsem jinou cestu. Zabývám se změnami v životě, motivací, štěstím, smysluplnou prací… Nedávno jsem si na onu paní opět vzpomněla a podívala se na její web. Jaké bylo moje překvapení, když jsem zjistila, že píše úplně jinak, než jsem očekávala. Jinak než bych psala já… Málem jsem se vzdala svého dalšího srdcového tématu, a to jen proto, že tu byl někdo přede mnou. Chápete, co tím chci říct?\nProč se pořád srovnáváme s ostatními?\nTo srovnávání má pravděpodobně svůj původ už v raném dětství, kdy si maminky vzájemně porovnávají své děti, jejich dovednosti, krásu a genialitu.\nSpolečnost vytvořila jakýsi vzor ideálního dítěte, ideální ženy, ideálního muže, ideálních rodičů… Představu, ke které se snažíme mnozí přiblížit. A mocná síla médií nás v tom úsilí neustále podporuje.\nUvěřili jsme tomu, že existuje ideál\nŽeneme se vpřed, ale cíl nám stále uniká. Jsme sami se sebou nespokojeni, protože se pořád dostatečně nepodobáme sexy Angeline Jolie nebo charismatickému Georgi Cloonymu. Píšeme blogy, ale jiní píšou lépe, fotíme fotky, ale ne tak krásné jako fotí náš soused, vaříme různá jídla, ale kamarádka je lepší kuchařkou, budujeme si vztahy, ale ten zamilovaný pár na ulici je jistě šťastnější než my…\nRáda se inspiruji lidmi, kterých si vážím proto, co dělají a jací jsou. Ale…\nJe škoda nechat dřímat vlastní talenty, koníčky a sny jen proto, že máme pocit, že někdo jiný je lepší než my.\nMůj profesor na vysoké škole nám v úvodní hodině semináře k diplomové práci sdělil:\n„S největší pravděpodobností nevymyslíte nic nového a světoborného. Všechna možná témata už tu jsou. Co ale můžete udělat, je to, že se zaměříte na vybranou oblast z jiného úhlu pohledu.“\nA je to právě váš přístup, který je jedinečný a odlišuje vás od ostatních. I mně to došlo, a proto se brzy můžete těšit na novou rubriku věnovanou dětem… 🙂


Belkin SOUNDFORM™ Freedom bezdrátová sluchátka bílá | Smarty.cz\nBelkin SOUNDFORM™ Freedom bezdrátová sluchátka bílá\nZažijte naprostou svobodu se sluchátka Belkin Soundform Freedom s technologií Qualcomm aptX, Apple Find My, 36 hodinovou výdrží baterie, odolností IPX5 a bezdrátovým nabíjením Qi. Prémiová sluchátka pro každodenní poslech i sportovní aktivity.\n5 modelových řad za cenu od 890 Kč\nBelkin SOUNDFORM™ bezdrátová sluchátka\nBelkin SOUNDFORM™ Freedom bezdrátová sluchátka\nBelkin SOUNDFORM™ Move bezdrátová sluchátka černá\nBelkin SOUNDFORM™ Move Plus bezdrátová sluchátka černá\nBelkin SOUNDFORM™ Rise bezdrátová sluchátka\nObjevte prémiová bezdrátová sluchátka Belkin Soundform Freedom nabízející skvělý zvukový zážitek, precizní zpracování a dlouhou výdrž baterie. Vlastní měniče aktivují hluboké basy při zachování čistých středů a výšek, což je perfektní harmonie pro každého, kdo miluje hudbu. Díky nové pokročilé technologii a duálním mikrofonům vám sluchátka zajistí pozoruhodnou kvalitu hovoru, k tomu 8 hodinová výdrž baterie a dalších 28 hodin baterie navíc v nabíjecím ochranném pouzdře. Třešničkou na dortu je podpora aplikace Apple Find My, díky které můžete sledovat a lokalizovat nabíjecí pouzdro.\nAž 36 hodinová výdrž baterie\nSluchátka Belkin Freedom vydrží na jedno nabití až 8 hodin. Spolu s nabíjecím pouzdrem, které se pyšní 28 hodinovou kapacitou, získáte celkem 36 hodin na poslech oblíbených playlistů, podcastů nebo audio knih. Ve spojení s technologií Qualcomm aptX Clear-Call zajišťující nejlepší možný zvuk a technologií ENC s potlačením okolního hluku při hovorech už nebudete toužit po žádné jiné alternativě.\nNabíjecí pouzdro lze dobíjet bezdrátově na jakékoliv Qi bezdrátové nabíječce\nDíky odolnosti splňující certifikaci IPX5 jsou sluchátka Freedom odolná proti potu, stříkající vodě i dešti. Můžete tak bez problému sportovat a současně poslouchat, i když vás překvapí náhlý déšť.\nVýkonné basy a výjimečná čistota s minimálním zkreslením\nVýdrž baterie ve sluchátkách - 8 hodin\nvýdrž pouzdra - 28 hodin\nSledujte a lokalizujte nabíjecí pouzdro bezpečným způsobem pomocí aplikace Apple Find My\nPokročilé potlačení okolního hluku (ENC) snižuje hluk na pozadí hovoru\nVylepšená kvalita hovorů a zvuku díky duálnímu mikrofonu, technologii jasného volání a zvuku Qualcomm aptX\nInteligentní senzory umožňují automatické pozastavení a přehrávání, když jsou sluchátka nasazena a vyjímána z uší\nOdolné proti potu a stříkající vodě (IPX5)\nKompatibilní se všemi zařízeními podporujícími technologii Bluetooth\nSluchátka Belkin Freedom\n3 páry silikonových špuntů (S/M/L)\nObjednací kód: 124560\nProduktové číslo: AUC002glWH