Andrzej Sapkowski – knihy autora » Booktook.cz\nNacházíte se: Booktook.cz → Autoři → Andrzej Sapkowski\nCintra je v troskách a stala se nilfgaardským protektorátem. Válka hrozí, že zasáhne i všechny okolní země, jež se stanou vazalskými provinciemi pod nadvládou nilfgaardkého císaře Emhyra. Jediný, kdo může válečné štěstí vychýlit na jednu či na druhou stranu, je zmizelá princezna Cirilla, vnučka cintránské královny Calanthé. A tak ji hledají snad všichni - jedni. aby s ní uzavřeli\nTřetí román o Geraltovi a Ciri.\nZaklínač… Ošlehaný muž bez věku, jehož bílé vlasy nejsou znakem stáří, ale mutace, kterou musel podstoupit. Placený i dobrovolný likvidátor prapodivných tvorů: mantichor, trollů, vidlohonů, strig, amfisbain – pokud ovšem ohrožují lidský rod; v takovém případě zabíjí i bytost zvanou člověk. Prvotřídní, skvělý bojovník, který není neporazitelný ani nezranitelný – naopak, téměř z\nHlavním hrdinou tvorby A. Sapkowského je zaklínač Geralt z Rivie. Jako nájemný hubitel upírů, vlkodlaků a všemožných nebezpečných netvorů pochopitelně ovládá bojové a magické techniky nezbytné pro jeho zaměstnání. nicméně není pouze chladnokrevným profesionálem a už vůbec ne jedním ze superhrdinů, jimiž se žánr fantasy jen hemží. Postupně vychází najevo, že neměl možnost si svůj osud\nVysogota z Corvia, zneuznaný filozof, který žije ve vyhnanství uprostřed močálů, nachází jednoho dne těžce zraněnou dívku. Ošetří ji a zachrání ji život. Čas plyne a ona mu vypráví svůj příběh, snažíce se zakrýt pramenem vlasů hlubokou jizvu hyzdící její tvář...\nZaklínač IV.: Čas opovržení - Zaklínač IV.\nSvět zachvátily plameny běsnící války. Čarodějové intrikují a Ciri, prchající před smrtelným nebezpečím, se ocitá daleko od Geralta i Yennefer. Sama, opuštěná, ztracená - s pocitem, že byla zrazena těmi, kterým bezmezně věřila. Pátrání po zmizelé princezně však navzdory zprávám o její smrti stále pokračuje, a Geralt žel není jediný, kdo Ciri hledá. Zaklínač i Lvíče z Cintry se stali\nGeralt z Rivie, známý a svým způsobem i slavný zaklínač, je považován za mistra meče, chladného profesionála, za mutanta bez emocí - a po pravdě řečeno sám tuhle svoji pověst podporuje.\nZaklínač Geralt. Muž, jehož posláním je chránit obyčejné lidi před magicky stvořenými nestvůrami. Mutant, který má za úkol zabíjet nepřirozené bytosti. Používá magická znamení, kouzelné lektvary a chloubu každého zaklínače – dva meče, ocelový a stříbrný. Co se však stane, když Geralt nešťastnou shodou okolností o své meče přijde? Zaklínačské zbraně mají nejen obrovskou hodnotu, ale jejich ztráta\nZaklínač… Ošlehaný muž bez věku, jehož bílé vlasy nejsou znakem stáří, ale mutace, kterou musel podstoupit. Placený i dobrovolný likvidátor prapodivných tvorů: mantichor, trollů, vidlohonů, strig, amfisbain – pokud ovšem ohrožují lidský rod, v takovém případě zabíjí i bytost zvanou člověk. Prvotřídní, skvělý bojovník, který není neporazitelný ani nezranitelný – naopak, téměř z\nI když se Andrzej Sapkowski proslavil svým geraltovským cyklem, rozhodně se neomezuje pouze na tohoto hrdinu. Tato kniha jej představuje jako autora studie o nejznámější a nejslavnější středověké legendě o králi Artušovi a rytířích Kulatého stolu, v níž se mu úspěšně daří bořit mnohé zažité stereotypy. Na tuto studii mnohé navazuje Sapkowského osobité zpracování části artušovského mýtu v povídce\nSvět zachvátily plameny běsnící války. Čarodějové intrikují a Ciri, prchající před smrtelným nebezpečím, se ocitá daleko od Geralta i Yennefer. Sama, opuštěná, ztracená - s pocitem, že byla zrazena těmi, kterým bezmezně věřila. Pátrání po zmizelé princezně však navzdory zprávám o její smrti stále pokračuje, a Geralt žel není jediný, kdo Ciri hledá.\nAutor: Kolektiv autorů - Andrzej Sapkowski, Martin Finger\nFantastické povídky od legendárního autora Ságy o zaklínači.\nAfghánistán - sedmý rok panování Alexandra Velikého. V bohy zapomenuté zemi umírají nejlepší synové Makedonie.\nGeralt the Witcher has fought monsters and demons across the land, but even he may not be prepared for what is happening to his world. The kings and armies are manoeuvring for position, each fearing invasion from across the river, each fearing their neighbours more. Intrigue, dissent and rebellion are on all sides. The Elves and other non-humans are still suffering under decades of\nThe Wizards Guild has been shattered by a coup and, in the uproar, Geralt was seriously injured. The Witcher is supposed to be a guardian of the innocent, a protector of those in need, a defender against powerful and dangerous monsters that prey on men in dark times. But now that dark times have fallen upon the world, Geralt is helpless until he has recovered from his injuries. While war rages\nTřetí část legendární Sapkowského ságy o zaklínači Geraltovi a jeho sudbě – Ciri z Cintry. Císař Emhyr chystá svatbu – po sňatku s princeznou Cirillou se stane podle věštby pánem celého Severu. Že to s oním plánem nebude jednoduché, císař zjistí téměř okamžitě – někdo mu podstrčil dvojnici. Přestože se snaží své odhalení utajit a pokračuje v přípravách sňatku, pravdu nakonec zjistí\nCD-Věž vlašťovky (Sága o Zaklínači 4)\nČtvrtá část legendární Sapkowského ságy o zaklínači Geraltovi a jeho sudbě – Ciri z Cintry. Poznáváme příběh o tom, jak se z Ciri stal nelítostný zabiják, dívka smrtící ve svém hněvu a neochvějná ve svých rozhodnutích. Sledujeme putování Geraltovo a kroky Yennefer při hledání úkrytu mága Vilgefortze. A na každém kroku je smrt. Osud je nevyhnutelný a vše spěje k jednomu jedinému bodu. K jakému?\nCísař Emhyr chystá svatbu - po sňatku s princeznou Cirillou se stane nejen vládcem Citry, ale podle věštby také pánem celého Severu. Že to s oním plánem nebude tak jednoduché, císař zjistí téměř okamžitě - někdo mu podstrčil dvojnici. Přestože se snaží své odhalení utajit a pokračuje v přípravách sňatku, pravdu nakonec zjistí nejen Dijkstrova tajná služba, ale i společenství čarodějek, jež se\nCintra je v troskách a stala se nilfgaardským protektorátem. Válka hrozí, že zasáhne i všechny okolní země, jež se stanou vazalskými provinciemi pod nadvládou nilfgaardkého císaře Emhyra. Jediný, kdo může válečné štěstí vychýlit na jednu či na druhou stranu, je zmizelá princezna Cirilla, vnučka cintránské královny Calanthé. A tak ji hledají snad všichni - jedni. aby s ní uzavřeli dynastický\nCD-Paní jezera (Sága o Zaklínači 5)\nHad Uroboros se zakousl do vlastního ocasu. Něco končí, něco začíná... Také příběh Zaklínačova hledání dospěl k závěru, Ciri, Geralt i Yennefer se na pozadí krvavého válečného konfliktu konečně setkají, ovšem podobně jako v předchozích dílech ságy nelze očekávat, že věci půjdou tak snadno, jak byly naplánovány. Příběh Dítěte Překvapení, zlověstné věštby, lásky, krutosti a událostí, měnících tvář\nCD-Sága o Zaklínači - komplet\nMeč, magie a vyzvědačské intriky. Souborné vydání legendární Sapkowského ságy o zaklínači Geraltovi a jeho sudbě – Ciri z Cintry. Zaklínač, jehož posláním je chránit obyčejné lidi před magicky stvořenými nestvůrami, přijímá do ochrany malé dítě – Překvapení. Netuší, že ve skutečnosti pečuje o plamen, který může zapálit celý svět. Příběh zlověstné věštby, lásky, krutosti a událostí, měnících tvář\nSleva 20 % z běžně ceny 1 596 Kč\nNaše cena: 1 277 Kč


Požírač dětí | SASPI.cz - Literární server\n:: Požírač dětí ::\npublikováno: 26.07.2014, 14:10\nTemná fantasy povídka.\n„Ty, kdo jsi poznal chuť věčného utrpení a zmaru, budeš oplývat velikou silou, abys Mi sloužil, dokud neřeknu dost.“\nLegenda o původu Moci\nFouknu do píšťalky a sladký dřevěný tón se vlije do zraněného vlka. V rozdrcené tlapě to zakřupe. Bolestně zaskučí.V okamžiku po zranění není ani památky. Postaví se na všechny čtyři, chvíli zmateně poskakuje a pak, postrčen pudem sebezáchovy, uteče pryč.\n„Zatracený pasti,“ zamumlám a schovám píšťalu do kapsy vlněného kabátu. To už je letos třetí, na kterou jsem narazil. Bývají sice až u samotného okraje lesa, přesto mě znepokojuje, jak to tu v poslední době žije. Karavany putují sem a tam, dokonce jsem zahlédl i vojsko. Ale dokud se jejich malichernosti netýkají mě, dá se to snést.\nPřichází večer, už abych byl doma. Prudké stoupání mezi hustými větvemi jehličnanů mě brzy odmění teplem a fazolovou kaší.\nNěco je jinak. Zastavím se pár kroků před okovanými dubovými dveřmi vsazenými do skály pod hřebenem hory. Cítím kouř. Někdo je v mém domě a topí v krbu. Pochybuji, že by lovci otevřeli zajištěný vstup a překonali všechny nástrahy, které uvnitř na nezvané čekají. Přepadne mě lítost. Musím opustit milované místo, najít si jiné. Žiji zde už desítky let úplně sám a téměř s nikým nemluvím. Nechci nikoho potkat, nechuť je o to větší, že jde o člověka obdařeného Mocí.\nAvšak dříve, než se stihnu vytratit, dveře se zprudka otevřou. Překvapením ztuhnu. „Aulio?“ zašeptám nevěřícně.\nTmavé husté vlasy jí splývají ve vlnách až po pás a lehce se v průvanu pohybují. Žena je oblečená do stříbrem zdobené kožené zbroje. Vypadá jako bohyně, přesně tak, jak si ji pamatuji.\nUkáže mi krásnou tvářa roztáhne ústa do nečitelného úsměvu: „Požírač dětí,“ pronese slova, která jsem neslyšel už několik životů. Zvedne obočí. „Ty nepůjdeš dál?“\nStále se nemohu zbavit pocitu, že bych se měl na místě otočit a prchnout, přestože ona je jedním z těch, kteří se mnou trpěli v Jámě. Jenom naše vzájemná blízkost nám v tom šílenství pomohla si zachovat alespoň zbytky zdravých rozumů.\n„Je to už dlouho,“ řeknu a vkročím do domu. Hrubě vytesanou prostornou místnost vykutanou do skalnaté hory protkané zlatými žílami osvětlují svíčky rozložené nevyřezávaném stole.\n„Proč jsi tady?“ zeptám se jí.\nAulia vytáhne z pouzdra u pasu píšťalu a strčí mi ji pod nos. „Je tvoje?“\nPokrčím rameny. „Každý se musí nějak živit.“\n„To jako chodíš po vesnicích a prodáváš píšťaly?“ řekne tak vážně, až mě to zarazí.\n„Proč by ne? Trocha hudby přece nikomu neuškodí.“\n„Pravda, peníze jsou zlo, ale musím tě ujistit, několik menších jsem i daroval. Pasáčkům a tak.“\nAulia protáhne obličej, když pochopí, že si z ní dělám legraci.\n„Pár jsem jich ztratil,“ přiznám se opatrně.„Ale to nic neznamená, v cizích rukách nemajížádnou Moc.“\nUž mě začíná mrzet, že jsem neutekl, dokud byl čas. „Jak si mě našla?“ posadím se otráveně na židli.\n„Koupila jsem ji na trhu. A když místní vyprávěli historky o začarovaném lese a další o jeho tajemném ochránci, který systematicky ničí pasti a straší lovce k smrti, bylo mi hned jasné, že tu pobývá někdo s Mocí, že tu žiješ ty.“\n„A co tedy ode mě chceš?“ zeptám se nervózně.„Je to jenom píšťala.“\n„Opravdu?!“ strčí si ji do pusy a lehounce foukne.\nOzve se tiché zahvízdání - téměř na samém prahu slyšitelnosti. Do tváře mě udeří neviditelná pěst. Utkaná z mé vlastní síly je tak silná, až mě ta rána zvrátí dozadu. Překvapeně zašátrám po hraně stolu, abych se přidržel, ale ruka mi sklouzne a žuchnu po zádech na zem.\nRychle se postavím, promnu si rukou naražený zátylek a vykřiknu: „Ta druhá píšťala jenom zažehnává žal!“\nAulia se na mě kouká, jako by nevěřila vlastním uším. „Posloucháš se vůbec? Víš co to znamená?!“\n„Stvořitel je pryč, stejně tako mezení Moci,“ odpovím.\n„Tobě to nepřijde jako zásadní věc?“\n„Jak pro koho.“\n„Ty jsi snad věděl, co to způsobí?“\nZakroutím hlavou: „Proč bych měl?“\nAulia opatrně řekne: „Potřebuji tvoji pomoc.“\nAha, tak takhle to je. Nejdříve mě vyruší, aby mě zfackovala jako nějakého fracka a teď bude chtít mou pomoc? „Zapomeň.“\n„Ty ani nechceš vědět, o co jde?“\n„Je mi to fuk.“\nSvůj názor nezměním, ani když na mě při odchodu mrkne svůdnýma očima. Jakmile spatří můj zatvrzelý pohled, zašklebí se a dodá: „Koukal ses někdy v poslední době do zrcadla?“\nPokrčím rameny. „Ne.“\n„Tak to radši nedělej.“\n„Jako by mi na tom mělo záležet,“ zaskuhrám si pro sebe, když za ní zaklapnou dveře a nemyslím tím divoce rozježený plnovous, ani ušpiněnou tvář.\nPřesně vím, o co mě chtěla požádat. Stvořitel ztratil Moc, nešťastníkům v Jámě spadly okovy a všichni získali svobodu, včetně jí. Většina se po té zkušenosti uklidí někam daleko, stejně jako já, a budou rádi, že mají pokoj a nemusí nic řešit.\nAulia vždycky byla jiná než ostatní, především díky své nezlomné vůli. Možná pro to jsem ji miloval, ale to bylo dávno. Kromě jiného snila, že až přijde čas, zastoupí stvořitele na Jeho místě. Avšak ambice krotilo utrpení, kterým si musela projít, aby ze sebe smyla všechny špatnosti svého předchozího života, stejně, jako my všichni. Nyní však zábrany opadly a tak hledá Mocné, aby ji v té cestě pomohli. Je tvrdohlavá a nebezpečná.\nAť svého cíle dosáhne za použití slova nebo meče, se mnou počítat nemůže. Sloužil jsem stvořiteli a udělal mnohé věci, na které nejsem pyšný, abych získal svobodu. Nikdo mě nezatáhne do další zatracené války, i když je to člověk, jehož mám nade vše rád.\n„Idiote!“ vynadám sám sobě. Nejsem jenom hlupák, ale přímo jejich král. Nechal jsem Auliu odejít i s píšťalkou. Pokud ji použije, bude se mnou konec. Za smrt všech lidí, které zabije, ponesu zodpovědnost, neboť to já jsem ji vyřezal z olšového dřeva. Říká se tomu „prvotní příčina“, a je chybou, za kterou se platí v Jámě.\nNe! Už nikdy! Srdce mi tluče v hrudi zběsilým tempem. Zmučeně zaskučím a jako vítr vyběhnu do chladného večera, abych ji zastihl, nežli bude pryč.\nVysoko nad hlavou zaslechnu hukot ne nepodobný hřmění padajících skal. Široká blanitá křídla nabírají vzduch a na hřbetě šupinatého netvora sedí čarokrásná Aulia. Její vlasy temné jako noc pohlcují poslední paprsky zapadajícího slunce. Řetězy v rukou místo opratí udává zvířeti směr.\nJe už příliš vysoko. Dotknu se svých tichých přátel, lteří rostou vsude kolem, to abych v jejich bytí našel klid. A stromy odpovídají. Větve mě lehce obejmou a vynesou až k samotným vrcholkům lesa. Vykřiknu svou veškerou Mocí: „VRAŤ MI TU PÍŠŤALKU!“ a síla šířící se ve zvukové vlně, zaútočí na dívku. Dříve však, než ji zasáhne, tak zpomalí, až se její tok zcela zastaví. Píská na Ničitele a přestože je určen pouze k destrukci, odpuzuje moji Moc, jako se odpuzují stejné póly magnetu, neboť je prostředníkem mé vlastní síly. Vzdám ten marný boj.\nAulia se tratí kdesi na severu v mracích. V uších mi doznívá její vítězný smích, je předzvěstí neskutečných hrůz.\nCesta až na konec lesa to trvá celou noc. Mraky se roztrhají a svítání mě zastihne na okraji vesnice o desítce dřevěných domků se slaměnými střechami.Ve stájích bučí dobytek, zaslechnu dokonce frkání koně. Dal bych za něj cokoli.\nVenku stojí žena a hází slepicím drobení. Když mě spatří, upustí leknutím proutěný košík a za šíleného řevu zmizí v nejbližším domě. Vzápětí se ze dveří vyhrne několik mužů ozbrojených vidlemi.\nUsměji se, jak nejlépe umím: „Přeji vám pěkné ráno, dobří lidé. Jen procházím a přináším příležitost k obchodu.“\n„Táhni, odkud si přišel!“ zařve sedlák stojící v jejich čele. Ostatní se k němu za souhlasného mručení přidají a máchají provizorními zbraněmi.\n„Já vám opravdu nechci ublížit. Omluvte můj zjev, žil jsem totiž dlouhou dobu v lese.“\n„Táhni, lesní démone! Znovu to nebudu opakovat!“ hlouček výhružně postoupí o něco blíž a z ostatních domků vykukují další zvědavé tváře.\nSamé pověry a hlouposti. Ty hlavně, kdo by také šel na démona s vidlemi? Zhluboka si povzdechnu. Sáhnu do kapsy a vytáhnu zlatý valoun. „Jsem velice štědrý.“\nVe skupince to zašumí a chvíli se o něčem radí. „Nechceme tvoje začarované zlato,“ ozve se po chvíli sedlák, „přináší smůlu!“ a opět zašermuje vidlemi.\nMoje trpělivost není bez hranic. Zatímco se zdánlivě nic neděje, o kousek dál se po nočním lovu líně povaluje kocour, oči sedláků se rozšiřují děsem. Před jejich zraky narůstám do obřích rozměrů, až zastíním vycházející slunce. Ukážu jinou tvář, ohyzdný obličej neznámého predátora ze vzdáleného světa. Z rozeklané tlamy plné ostrých zubů kapají sliny spalující trávu kolem.\nSedláci vykřiknou. Při pohledu do mých hypnotických zeleně zářících očí stojí na místě zchromlí v šoku, neschopni se pohnout.\nZlověstně zasyčím: „JÁ JSEM POŽÍRAČ DĚTÍ. DÁTE MI, CO CHCI! JINAK VÁŠ DOBYTEK POJDE, ZRNO NEDOZRAJE A ŽENY BUDOU RODIT ZRŮDY!!“ Pak se odmlčím, aby jim došel význam slov a nakonec pronesu: „AŽ BUDETE PROSIT O SMRT, PŘIJDU A VYŘÍZNU VÁM SRDCE!“\nNejsem na takové jednání hrdý, ale tlačí mě čas.\n„Co od na-na-nás chceš?“ zakoktá sedlák. Pryč je veškerý vztek a panovačnost, v jeho hlase cítím smrtelný strach.\nNadechnu se k odpovědi, avšak než ji vyslovím, zpoza nejbližšího rohu se vynoří útlá postava. zahalená do jednoduchého zeleného pláště s kápí, napne luk a vypustí šíp.\nVe vzduchu se zableskne, když vytvořím štít. Střela se zastaví dva kroky od mé hlavy. Avšak není to jen obyčejný šíp, ale zbraň nabitá Mocí. Jako klubko hadů se ta síla kroutí v ocelovém, umě zdobeném hrotu a snaží se najít v obraně sebemenší skulinu. Je to velice nebezpečná věc, která si žije vlastním životem. Poznávám Damiovu Moc. Ve svém prvním životě byl nožířem a vždy se k řemeslu toužil vrátit. Nikdo mu to nemůže mít za zlé.\nStřela kolem mě krouží jako rozdivočelá sršeň a útočí na štít, jako by se snažila projít průzračným sklem. Stačila by malá nepozornost, malá chyba v jeho vzorci a byl bych na místě mrtev.\nDo štítu vpletu vzorec chladu, jenž vysává teplo ze všech předmětů, které se jej dotknou. Ozve se prasknutí, když ocel podlehne hlubokému mrazu. Střela spadne na zem.\nÚtočník sáhne do toulce pro další šíp.\n„POLOŽ TO!“ zaměřím svou pozornost na něj.\nZtuhne v půlce pohybu a luk mu vypadne z ruky.\n„ODKUD MÁŠ TY ŠÍPY!“\n„Z Valionu,“ zaslechnu dívčí hlas.\nDojdu až k ní. Ani se nehne. Odhrnu ji z čela kápi a na ramena se rozlijí zlatavé vlasy. Je to neznámá tvář, téměř ještě dítě.Určitě není z této vesnice.„KDO JSI?“\n„Mara, dcera Damia Kováře. Přišla jsem z Valionu z pověření mého otce a čekám tu na tebe.“\nToto je dítě jednoho z mých nejlepších přátel? Po krátkém okamžiku překvapení si uvědomím, že jsem přestal používat svoji sílu. Rozhlédnu se kolem. Sedláci již plně při smyslech odstoupili dál a radí se. Nevypadá to, že by chtěli bojovat.\n„Proč jsi na mě střílela?\n„Abych se ujistila, že jsi Mocný.“\n„A co kdybys mě zabila?“\n„Toho netvora, který tu hrozil vesničanům?“ nahodí nevinný úsměv, „ochránila bych mnoho životů.“\n„Já nemám v úmyslu je zabít,“ syknu na dívku, „ale ještě jsem s nimi neskončil.“\nOtočím se na sedláky. „Jestli mi pomůžete, budete mít úrodu, jako nikdy před tím a povedete spokojený život. Rozmýšlejte dobře, máte na vybranou.“\nSedlák po krátkém zaváhání přikývne.\nPoložím zlatý valoun do trávy. „Chci dva nejlepší koně. Za zlato si kupte stádo.“ Pohlédnu na Maru: „A ty mě zavedeš za svým otcem.“\nDívka se na mě podívá, zamračí se, zakroutí očima, ostentativně vzdychne a otočí se na vesničany: „A taky vodu, mýdlo a břitvu.“\nCesta na hřbetech koní utíká o poznání svižněji. Město je dva dny na sever. V polovině naší poutě nás zastihne noc. Utáboříme se pod mohutným dubem poblíž řeky vytékající z nedalekých hor. Naplníme měchy čerstvou vodou a usadíme se u malého ohně. Mara se s mou maličkostí podělí o chléb se sýrem, který vytáhne z tlumoku, a navrch přidá jablko. Do této chvíle jsem si ani neuvědomil, jaký mám hlad.\nSleduji mladou tvář. „Proč tě za mnou Damio poslal?“\n„Aulia má jeho meč. Otec také ví, že získala tvou píšťalu. Byla u nás před několika dny.“\n„Damio jí ho dal?“\n„Ne, koupila si jej na černém trhu,“ vzdychne Mara. „Otec je vyhlášený mistr a jeho služby jsou velice žádané, nebo alespoň byly, dokud byla Moc omezena stvořitelem. Ale už několik let se ukrývá před davem přímo smrtelně bažícím po jeho umění. Ti lidé jsou ochotni zabíjet pro jeden jediný nůž.\nZvláštní slova na tak mladou dívku. „A co, že za mnou poslal právě tebe? Přece jenom tunení zrovna bezpečno.“\nMara se zasměje. „Ty si myslíš, že jsem dítě? To je od tebe tak milé. Snad kdysi dávno, ale teď už jenom stárnu.“\nVím, o čem mluví, týká se to mě stejně jako jí. „Jak dlouho jsi byla v Jámě?“\nMara se zachvěje a jakoby duchem nepřítomná řekne: „Zabila jsem jednoho člověka v prvním životě a pak mě potkaly tři hrozné smrti, než jsem se konečně vrátila do lidského světa,“ praví smutně. „Jak dlouho si byl v Jámě ty?“\n„Nevím. Dlouho. Moji rukou padly tisíce lidí. Maro, a co tvoji rodiče z tohoto života?“\n„Zemřeli na mor, když jsem byla ještě batole. Několik let se o mě starali v sirotčinci, dokud mě Damio nenašel.“ Zvědavě se na mě zadívá: „Otec říkal, že jsi byl jediný, komu se kdy podařilo vykoupit si svobodu.“\n„Damio přehání, bylo jich několik.“\n„Ale zřejmě to nestačilo, když je stvořitel pryč.“\n„Dostal jsem šanci a splnil Jeho přání. Víc už mě nezajímá.“\n„Mého otce ano, proto s tebou chce mluvit.“\n„Jaká byla jeho přání?“\n„Nashromáždit dostatek Moci k průniku do dalšího světa a zachránit při tom víc životů, než jsem vzal,“ smutně odpoví Mara.\nMlčím. Lehnu si a zabalím se do vlněného pláště. Usínám v pochmurné náladě a obávám se, že to už nebude lepší.\nVítr se mnou pohupuje nad krajinou tonoucí ve tmě. Náhle mě zachvátí neklid. Pocítím tlak v hlavě -stále se stupňuje, a srdce mi buší jako o závod.\nVzdušné proudy už mě nenesou. Snažím se je uchopit, abych zastavil pád, utíkají mi však mezi prsty. Svět kolem na okamžik rozzáří oslepující záblesk světla, dopadnu na zem a při tom nárazu zaslechnu Ničitelův zpěv. Jeho tón se mi promítne v mysli v samotné podstatě mé Moci. Vím, odkud přichází.\n„Vzbuď se,“ vytrhne mě ze spánku dívčí hlas.\nOtevřu oči. Nade mnou klečí Mara a lomcuje mým ramenem. „Něco se ti zdálo.“\n„Nesl mě vítr a pak přišel pád,“ žaludek mi stáhne slabost, když si představím devastující účinky smrtícího nástroje. „Aulia použila moji píšťalu,“ zaskuhrám, jako bych měl knedlík v krku, „na severu.“\nDívka zesiná. „Ve Valionu?!\n„Ne, mnohem dál.“\nMara si viditelně oddychne, ale soucitně se na mě zadívá: „Zabíjela?“\n„Otec říkal, že Aulia je tvá nejlepší přítelkyně.“\n„To bývalo v Jámě.“\n„Pak je možné, že ti nechce ublížit, ale jenom přilákat, aby tě přesvědčila ke spolupráci.“\n„Můžeš to říct na rovinu, ne? Sprostě vydírat! Trochu nevybíravá metoda. Znám ji dobře, věřím, že mi tu píšťalu vrátí, když zjistí, že se mnou nic nehne.“\n„Pak tahle cesta nemá žádný smysl.“\nDoufám, že nejsem příliš naivní. Také bych mohl sedět doma, a pranic se o svou budoucnost nestarat. Ale když existuje šance, musím ji využít, dokud mohu.\nDívka si znovu lehne a zabalená do pláště řekne: „Otec ti pomůže.“\n„Možná to nebude stačit,“ odpovím tiše.\nZa chvíli usne. Já už spát nemohu.\nDruhý den ráno překročíme řeku a napojíme se na rozježděnou cestu z udusané hlíny. Už to do města není daleko.\nProti nám jede karavana s vozy taženými koňmi a naplněnými nábytkem, či oplachtěnými jako provizorní obydlí. Jakmile nás muž za kozlíkem prvního spřežení spatří, varuje ostatní zvednutím ruky a cosi vykřikne. Pak přitáhne dvěma statným zvířatům uzdy. „Hóóóúú,“ zavelí a povozy se zastaví. Ticho ruší jenom frkání koní a nářek dítěte někde vzadu.\nProjíždíme kolem a smutné tváře se za námi otáčejí.\n„Do města bych nejezdil,“ ozve se vozka.\nOhlédnu se na muže: „Proč ne?“\n„Vy to nevíte? Celý město je prokletý a umírá.“\nMara ve směsici překvapení a strachu vyhrkne. „Jak je to možné? Před několika dny jsem tam byla!“\n„Včera to začalo.“\n„To nikdo neví,“ řekne vozka skoro šeptem. Možná je to trest za všechny špatnosti, kterých jsme se dopustili.“ V dlani sevře železnou minci, kterou nosí na koženém řemínku zavěšenou kolem krku. „Ale Kovář nás ochrání.“\n„Hele Robe, já jsem se žádnejch špatností nedopustil, aby bylo jasno!“ vyprskne jakýsi muž z druhého vozu.\n„Tak nám řekni ty, vo co teda de, hm?\n„Říkám ti, že příroda. Valion prostě stojí na blbým místě.“\n„Jó, jasně, už dva tisíce let!“\n„To nic neznamená. Byls ve stokách, a vůbec, ještě níž v jeskyních? Nebyl. Tak drž hubu!“ Střelí po nás pohledem: „Celej život jsem ty stoky opravoval a podíval se i dolů. Říkám vám, že se brzo celý město propadne do země. Je to jenom otázka času.“\nPrvní vozka ještě prohodí:„Každopádně bych tam nejezdil,“ pak zamlaská, švihne opratěmi a vůz se rozjede. Ostatní jej následují.\n„Tušíš, o co jde?“ zeptám se Mary, jakmile zmizí z dohledu.\nZakroutí hlavou a špitne: „Tuším. Ale otec to bude vědět. Už tam skoro jsme.“\nPřed námi stojí majestátní kamenné hradby Valionu. Z brány proudí davy uprchlíků - mladí i staří, celé rodiny z města utíkají, aby si zachránily život.\nZaslechnu hluboké zahřmění a země se pod nohama zachvěje. Zaslechnu ostré prasknutí. Z opevnění se odlomí kus větší nežli dům a dopadne přímo mezi prchající. Zranění i umírající křičí bolestí. Kůň se pode mnou začne vzpínat a chvíli trvá, než se mi jej podaří uklidnit.\nTeď mohu udělat jenom jednu věc - ne, že mohu, já chci udělat. Sáhnu do kapsy, vylovím píšťalku a fouknu.\nMezi zraněné se vylije léčivá síla. Jako stříbrný opar vklouzne do jejich ran, rovná kosti, hojí tkáň, avšak nešťastníkům pod troskami už pomoci nedokáže.\nUprchlíci se zmateně rozhlížejí, pak jeden z nich ukáže prstem na mě. „To je Moc!“ vykřikne.\n„Pane, pane, prosím, pane, volají lidé a dav se rozeběhne k nám. Ale nejsou mezi nimi jenom prosebníci, zahlédnu i zbraně a zatvrzelé tváře.\n„Musíme pryč!“ zakřičíMara. „Tudy!“\nUjíždíme, avšak v dohledu města nedaleko hradeb. Stále k nám doléhají rozdivočelé hlasy davu.\nDorazímek lesíku. „Koně musíme nechat tady,“ řekne dívka a sesedne. Udělám to samé a vzápětí zjistím proč. Hned za okrajem porostu zeje hluboká průrva, přes kterou leží kmen stromu. Přejdeme po něm na druhou stranu. Pomohu Maře odebrat hromadu větví a objeví se velká díra do země.\nZ dutého trouchnivějícího pařezu u vchodu do podzemí Mara vytáhne plátěný balík napuštěný lojem, vybalí svazek loučí a jednu dotykem zapálí. Má stejnou sílu, jako její otec.\nZa námi se ozve zběsilé zaržání koní, tak bolestivé, až mě z toho sevře u srdce. To dav trhá zvířata na kusy, aby si každý odnesl alespoň část. Nebohé němé tváře neměly žádnou šanci z obklíčení uniknout.\n„Prahnou po Moci,“ ucedí Mara, „chtějí zbohatnout.“\nTak bychom také dopadli, pomyslím si ponuře.\n„Chytni mě za ruku,“ řekne dívka a nastaví tu svou. Neptám se proč, ona to tu zná, já ne. Její dlaň je teplá a trochu vlhká.\nOheň z louče osvětluje nahrubo vyraženou chodbu čtvercového průřezu. Její strop v pravidelných rozestupech podpírají ocelové nosníky. Svažuje se dolů, přímo pod město.\nPři dalším otřesu mi za krk dopadne sprška hlíny. „To není zrovna bezpečné, co?“ poznamenám při pohledu do tmy.\n„To je ta nejbezpečnější cesta, kterou si můžeme dovolit,“ odpoví Mara, zatímco mě vede s jistotou průzkumníka dál.\n„Nebudou nás sledovat?“\n„Tenhle vstup je na pozemku mého otce. Neodváží se vejít. Nejspíš si myslí, že už jsme oba mrtví.“ Zastaví se, sehne se, uchopí do ruky kámen a hodí ho do chodby za námi.\nOblázek dopadne na skalnatou zem. Ozve se prasknutí a společně s velkým kusem kamenité podlahy zmizí někde v hloubce. Poslouchám, kdy dopadne, ale nic neslyším. Zbude po něm jenom hluboká díra.\n„Pasti,“ řekne Mara s náznakem hrdosti v hlase.\n„My jsme prošli.“\n„Máme klíč,“ dodá dívka a její pohled spočine na našich spojených rukách.\nPřed tím jsem si jej nevšiml - její ukazováček obtáčí ocelový kroužek, při bližším pohledu se v něm jako stíny míhá Damiova Moc.\nVšimne si mého pohledu a s jistotou pronese: „Jestli se mě pustíš, zemřeš.“\nChvíli nad tím vážně uvažuji. Bylo by to jako vysvobození, ovšem, pokud by Aulia neměla Ničitele. Avšak místo stvořitele je zatím prázdné, měl bych alespoň jeden další život jenom pro sebe. Ale až bude ustanoven, co potom? Zamrazí mě. Věčné utrpění v Jámě, pokud nedostanu píšťalu zpátky.\n„Ani na to nemysli,“ sykne Mara, které dojde, kterým směrem se mé myšlenky ubírají.\nPřikývnu, abych ji uklidnil.\nPostupujeme stále dál a skalnaté stěny se po nějaké době změní v hladce opracované, ale na mnoha místech popraskané kamenné bloky.\nZemě se znovu otřese. Tentokrát slyším i ostrý zvuk, jak ocel narazí na ocel. A také řev. Drásá mi uši a zarývá se mi do mozku jako tisíce rozžhavených jehel.\nMara se rozeběhne a já s ní. Cítím, jak se jí chvěje ruka.\nPřímo před námi, na konci chodby, uprostřed kruhové místnosti, stojí Damio. Dlouhé zlatavé vlasy má rozcuchané. Oblečený do kdysi bílé košile a pracovní kožené zástěry, svírá v mohutných rukách kovářské kladivo a připravuje se k ráně. Před ním stojí perlík, avšak žádný polotovar na něm není. Za hrozného řevu udeří. V epicentru je zemětřesení tak silné, že to s námi pohodí. Kdybychom se nedrželi za ruce, jistě bychom upadli.\n„Co se to děje?“ zašeptám v obavách.\n„Zešílel,“ vydechne dívka a v pobledlé tváři se jí zračí strach.\nDamio si nás všimne. Z jeho zuřících zarudlých očí šlehají plameny. Zavrčí jako vzteklý pes. Znovu pozvedne kladivo, několika mohutnými skoky se dostane k nám, rozmáchne se ze strany a zaútočí.\nPrudce Maru stáhnu za sebe a vytvořím štít. Ostře to zazvoní, když se kovářova Moc setká s tou mojí. Zatmí se mi před očima pod náborem neuvěřitelné síly, jež prolomí moji obranu. Úder do boku mě zvedne ze země a pošle proti stěně. Zaslechnu křupání drcených kostí, Mařin křik, a propadnu se do tmy.\nVidím pod sebou Jámu, svět věčného utrpení a zmaru. Místo, jež bude zase jednou zaplněno.\nChvíli se vznáším nad nemrtvým bahnem, z něhož po každé smrti znovu ožijeme, abychomv ukrutných bolestech umírali zas a zas, dokud nás On nepovolá do služby.\nPropluji labyrintem. Ocitnu se nad vysokými věžemi Drakionu, jediného města na dně Jámy, nyní prázdného, čekajícího na stvořitele a Jeho zatracené duše. Z ocelových, do ruda rozžhavených hradeb i stěn domů, padají zvolna jiskry, jako sníh padající na zem.\nZ velké dálky ke mně doléhá zvuk píšťalky. Sladký dřevěný tón naplní mou mysl vzpomínkami na okamžik před několika životy - vyřezávám ji ze dřeva, obklopen nejlepšími přáteli, jejich blízkost mi dává víru v lepší zítřky.\nTón píšťalky je naléhavý, jako by mě do sebe nasával. Jáma se zmenšuje, až z ní zbude jenom bod a i ten nakonec zmizí.\nOtevřu oči, Mara klečí nade mnou a píská.\nVedle ní stojí Damio, v ruce drží kladivo, jako by nevěděl, co si s ním počít. Po zuřivosti v jeho očích není ani památky. Když spatří, že jsem nabyl vědomí, zakvílí: „Odpusť mi, to jsem nechtěl!“\nPozvednu se na loktech a několikrát se nadechnu. „Viděl jsem Jámu.“\nRychle mi pomůže se posadit. „Nikdy bych – “\n„Je mi dobře,“ přeruším ho v půlce věty.\nMara se ke mně nakloní: „Byl tam někdo?“\nDamio se unaveně posadí, opře se o zeď a i přes svoji mohutnost vypadá křehce a zranitelně. Opře si hlavu do dlaní a zavzlyká: „Kdy už tomu bude konec?!“\n„Možná brzy,“ řeknu ve snaze ho utěšit, přestože mé tvrzení nestojí na logických základech a vím, že už jen těžko dokáže odvrátit svůj nepěkný osud.\n„Anebo nikdy,“ obrátí na mě uslzený zrak, „zemřela kvůli mně už spousta lidí.“\n„Vyráběl jsem nože a meče, protože to je to jediné, co opravdu umím. Já, netušil jsem - .“\n„To netušil nikdo,“ přeruším ho v půlce věty.\n„Já o Moc nestojím! Už se nechci vrátit do Jámy!“ řve Damio a jeho oči se začínají plnit zlobou. Rozklepe se.\nMara k němu přiskočí a obejme jej. Kovářovo tělo se v jejím náručí otřásá v nezastavitelných křečích a dívka jej hladí po vlasech. Vypadá to však, že ho její přítomnost uklidňuje. Po chvíli v náručí usne jako malé dítě unavené po prodělé noci.\n„Spletla jsem se,“ praví potichu rozechvělým hlasem dívka, „otec už ti nedokáže pomoci. Zhoršuje se to. Chtěla bych jít s tebou, ale nemohu. Jinak se něco hrozného stane.“\nPodává mi píšťalku.\n„Nech si ji,“ pohlédnu na Damia, „budete ji potřebovat víc než já.“\nMara vděčně přikývne a schová si ji do kapsy. Stáhne z prstu ocelový kroužek: „Ber, vyvede tě z podzemí.“\nNavléknu si jej na malíček. „Děkuji. Snad se ještě někdy setkáme,“ řeknu, a myslím to zcela upřímně.\nDívka smutně odvětí: „Snad ano.“\nJejí dar musím vskutku ocenit. Postrkuje mnou ze strany na stranu, jak mě provádí klikatými chodbami mezi nastraženými pastmi. Kráčím jinými místy, než kterými jsme sem přišli. Cesta vede skrz přírodní jeskyně plné krápníků a kamenů rozmanitých tvarů. Po nějaké době spatřím světlo. Vynořím se ze země dosti daleko od hradeb Valionu na kopečku mezi zbytky starého chrámu. Pohlédnu na město. Ve své majestátnosti vypadá, jako by mělo přečkat celé věky.\nZahřmění a otřes půdy. Po něm ale nepřichází chvíle klidu, avšak následuje další, ještě silnější otřesy a zas a znovu – a nabývají na síle. Starobylé věže se začínají hroutit, hradby praskají po celé své délce. Slyším výkřiky děsu desítek tisíc obyvatel, jež nedokážou uniknout. Do vzduchu se vznesou oblaka dusivého prachu, hlíny a kamení. Valion se rozpadá, noří se do země jako potápějící se loď na rozbouřeném moři.\nCožpak Mara neodkázala zkrotit šílenství, jež Damia popadlo? Je to jako zlý sen. Zaklepu hlavou, abych se probudil, avšak realitu nedokážu popřít.\nVelká část metropole se úplně ztratila z povrchu země. Čekám na místě dlouhou dobu až do chvíle, než se začne usazovat prach. Stále nemohu uvěřit tomu, co se stalo. Přede mnou se rozkládají neutěšené ruiny kdysi živoucího sídliště. Pod nimi zůstali moji přátelé. Mohu jen doufat, že jejich smrt byla rychlá. Avšak teď nesmím truchlit, čeká mě ještě dlouhá cesta. Cítím však lítost nad bolestí, která ji provází, neboť smrt je teprve začátkem jejich další poutě.\nProjdu několika vesnicemi, než se mi na trhu podaří sehnat obstojného koně. I tak mi trvá několik týdnů, než se dostanu až na dohled od Vysokých hor. Jejich štíty se skrývají pod tlustou vrstvou ledu.\nAulia na sebe opět upozorní, když použije píšťalku a já věřím, že ke mně stále něco cítí a nechce na mi způsobit bolesti věčného zatracení. Pospíchám, jak nejrychleji mohu.\nV posledním městě, před hornatou krajinou, vyměním koně za velice vzácného vrana, speciálně vycvičeného černého opeřence úctyhodných rozměrů. Musím při tom v aukci přeplatit několik zájemců a utratím veškeré zbývající zlato. Zde také poprvé narazím na sochu ženy, kterou tak dobře znám. Tyčí se uprostřed náměstí jako titán mezi mravenci a lidé ji k nohám kladou dary. Tu květiny, misku ovoce, či rozlévají na zem pivo nebo víno, při tom se jí klaní a pronášejí svoje přání.\nDalší monumenty spatřím v hloubce pod sebou - když letím nad hornatou krajinou a vítr mi hvízdá v uších. Avšak nejen ty, také chrámy vystavěné na její počest zdobí osady na úpatích hor i mnohá údolí naplněná zelení a potůčky. Tak Aulia shromažďuje sílu, aby dokázala prolomit bariéru mezi světy a stát se stvořitelem, nejmocnějším z Mocných, neomezeným vládcem nad Jámou a určitelem dějin.\nJako by hory neměly žádného konce – tak rozlehlé a vysoké jsou ve své majestátní kráse.\nNevím, jak dlouho jsem na cestě a živím se zbytky z lovu svého vrana, než přijde zima. Pohoří bičují ledové větry a sníh, těžké mraky vrhají do údolí tmu i ve dne. Pak zahlédnu stavení - ne jedno, ale mnohá obydlí a také lidi. Usměvavé postavičky sklízejí bohatou úrodu, jako by se jich mráz nedotkl. Políčka s plodinami v různé fázi růstů se rozkládají i na kamenité půdě, děti se smějí, běhají nahé kolem potůčků a ostatní se věnují rozličným činnostem. Staří na verandě spokojeně bafají z dýmek, čtou knihy nebo klábosí se sousedy přes dřevěné plůtky.\nSnesu se dolů. Když mě spatří, mávají a vesele halekají. Pak připraví chutnou krmi, aby pohostili znaveného poutníka. Žijí zde v poklidu a v harmonii. To místo je jediným na tomto světě, kde by snad opravdu mělo cenu žít.\nZůstanu několik dní. Pak jedné noci, zatímco spím na seníku útulné stodoly, uslyším Ničitele potřetí.\nAulia není vůbec daleko. Vznesu se do noci na křídlech svého nebezkého oře nad rozeklaný kraj a nechám hvězdy, aby mi osvítily cestu.\nKdyž tu náhle ve stínu vysoké hory zahlédnu mezi skalami mihotavé světélko. Svit ohníčku odhalí postavu sedící na kožešinové podušce. Zatím nerozeznám její tvář, avšak poznávám ji ze způsobu, jakým vstane, i z pohybu ruky, když na mě zamává.\nSnesu se dolů. Do praskání ohně se vmísí ostré klapnutí, když se vranovy pařáty dotknou země. Seskočím z opeřence a dojdu k ohništi. Teď vidím Auliuv celé její kráse. Oděna do bílého téměř průsvitného roucha, s tmavými vlasy spletenými do copu protkané homěkce zářícími stříbrnými nitkami, se na mě usmívá a v očích ji tančí jiskřičky.\n„Viděl jsi, co dokážu?“ zeptá se Sochařka.\n„Viděl,“ odpovím chladně.\nPodá mi do ruky Ničitele. „Už se nemusíš bát, brzy budu stvořitelkou i bez toho, abych brala životy.“\n„A co to divadlo, když pomoc nepotřebuješ? Proč jsem se sem musel hnát?!“\n„Hlupáčku, není to zřejmé? Chci tě mít u sebe. Sám bys to doupě těžko opustil.“\n„Byl jsem spokojený!“\n„Na jak dlouho? Než by se objevil někdo jiný?“\nTo stojí za krátkou úvahu. Možná ne v tomto životě, ani v dalším, ale jednou by se to stát mohlo, podobně, jako teď. A kdyby k tomu došlo v režii někoho jiného, zřejmě by to dopadlo hůř. Měl bych ji být vděčný? Mrzímě její přístup k věci. „Kdo ti dal právo rozhodovat o mém životě?“\n„Já tě potřebuju, copak to nechápeš?! K čemu je mi Moc, když se o ni nemám s kým podělit? Než být sama, to bych radši trpěla navěky v Jámě! Chci toho tak hodně? Myslela jsem, že mě máš rád,“ přiblíží se ještě víc. Její vlasy voní po květinách a kouři, cítím na krku její teplý dech.\nAuliina blízkost a držení rozechvělého těla mi přináší něco známého, cit, který se na celé životy kamsi vytratil, aby byl znovuobjeven zde, mezi horami dalekého severu. Je ztracena, cítím to v ní a bolí mě z toho srdce. Chci ji utěšit, jako jsme to kdysi dělávali, když na nás padl splín.\nPřitiskne se na mou hruď a políbí mě na ústa. Její rty chutnají po jahodách a medu.\nVzduchem to zasviští, ozve se trhavý zvuk a zároveň mě bodne v prsou. Aulia v nepochopeném překvapení třeští oči a upírá je do mých. Podlomí se jí nohy. Zachytím její bezvládné tělo do náruče, ještě než dopadne na zem. Za zad jí trčí opeřený konec šípu a kolem hrotu, koukajícího z hrudi, se do bílého roucha rozpíjí krev. Podvědomě sáhnu do kapsy pro Léčitelku.\n„Hledáš tohle?“ ozve se ze tmy Mařin hlas. Vystoupí ze stínů skal jen o pár kroků dál a odhodí luk. V ruce drží píšťalu a druhou vytahuje meč, v jehož čepeli se přelévá Damiova Moc.\nNejjemněji, jak dovedu, položím Auliuna kožešinu a bleskem se natáhnu k dívce. Z píšťalky ale vyšlehnou plameny a v mžiku ji stráví. Mara pak z dlaně úsporným pohybem setřese prach a nastaví mi výsměšný pohled.\nNěkolik úderů srdce se snažím pochopit, co se právě stalo.\nZe strnoulosti mě probere Auliin trhavý dech. Rychle k ní pokleknu. Musím ji zachránit za každou cenu! Avšak vytvořit složitý vzorec, jenž by vyléčil smrtelné zranění, je velice obtížný úkol a vyžaduje čas. Z tohoto důvodu jsem vkládal struktury Moci do dřeva a vyřezával píšťaly.\n„Neumírej mi,“ zašeptám, „teď vytáhnu šíp.“\nAulia mrkne, stále mě sleduje a přerývaně dýchá.\nNejprve odlomím hrot. Aulia vykřikne, a její prsty se mi v křeči zaryjí do stehna.\n„Šššš, lásko, za chvíli bude,“ snažím se ji ukonejšit, zatímco se její oči plní slzami. Pevně uchopím opeřený konec střely a prudkým pohybem ji vytrhnu ze zad.\nOkamžitě začnu spřádat kouzlo. Snažím se zacelit proraženou plíci, avšak síla mi z nedokonalé struktury uniká, nedokážu ránu zatáhnout. Na smrt bledá Aulia chrčí, slyším, jak se uvnitř jejího těla míchá s krví vzduch. Její rty získávají namodralou barvu, už nezbývá mnoho času.\nPři dalším pokusu podchytit poničené cévy, mě chytí za ruku, zakašle a z koutku úst vyteče stružka rudých bublinek. „Setkáme se v příštím životě?“ pohnou se její rty, musím se k ní naklonit, abych slyšel, co mi chce říct.\n„Určitě ano,“ odpovím těžce se staženým hrdlem.\n„Nezapomeneš zase na mě?“\n„Už nikdy. Budu na tebe čekat.“\nV tváři se jí mihne náznak úsměvu, pak sebou cukne, znovu mi sevře ruku, zamrká a život se z ní vytratí. Okamžik jenom sedím a koukám do jejich vyhasínajících zraků, než se jejich pohyb docela zastaví.\nOtočím se na Maru: „Proč jsi to udělala?!\n„Můj otec se do Jámy nikdy nevrátí a já taky ne! Nikdy! Budu jeho slávu šířit do všech koutů světa slovem i mečem. Lidé budou uctívat Damiovy zbraně a velebit jeho jméno. Brzy pro něj získám dostatek Moci, a až povstane jako stvořitel, já budu jeho první služebník.“ Namíří na mě meč: „Přidej se k nám a už nikdy neskončíš v Jámě, to ti slibuju.“\nPřemýšlím, že se Maru pokusím zabít, i když mě to asi bude stát život. Na poslední chvíli se zarazím – jaké další životy závisí na Mařině přežití? Kolik lidí odsoudím k smrti? Bude jich žít víc a nebo jich víc zemře? To není otázka, na kterou dokážu odpovědět, nemohu znát osud. Třeba už Auliu neuvidím a místo toho mě potká jenom věčné zatracení. To by nechtěla a já také ne. Ale sloužit někomu, kdo zradil své nejlepší přátele? „To radši skočím ze skály!“\n„Myslela jsem si to. Jsi příliš velký zbabělec,“ sykne Mara.\n„Kde je Damio?!“\n„Zemřel pod Valionem, aby se vyhnul šílenství a utrpení, nežli přijde jeho čas. Zkáza zkaženého města jenom prohloubí víru lidí v jeho nekonečnou sílu a moudrost.“ Střelí očima na ocelový kroužek, který mám stále obtočený kolem prstu. „Byl to jeho nápad. Hledali jsme Auliu několik let a když se u nás objevila, pochopili jsme, že ona nám nepomůže. Posbírala příliš mnoho síly. Ohrozila otcovo nástupnictví na Jeho místo. Dovedl jsi mě k ní, za to ti děkuji."\nStáhnu kroužek z prstu a zahodím ho někam do tmy. Celou dobu mě vodila za nos. „Vypadni!“ zasyčím vztekle.\n„Nebo uděláš co? Damiova Moc je mnohem silnější než tvá, to už víme. Nebudu s tebou dále ztrácet čas, nestojíš mi za to.“ Zapíská na prsty a za ní dosedne mogot, okřídlený ještěr z jižních zemí, skloní rohatou hlavu a ona po jeho krku vyšplhá do sedla. „Škoda, mohli jsme se lépe poznat.“\n„A abych nezapomněla,“ pronese - a když se zvíře připraví k letu, švihne rukou. K nohám mi dopadne Žalovníček, poslední z mých píšťal. „Budeš ji potřebovat.“\nStín zakryje hvězdy, když se mogot odpoutá od země a vznese se k nočnímu nebi. Chvíli ještě slyším hukot křídel. Brzy utichne.\nRuce si rozdrásám do krve, než vyhrabu hrob a vložím do něj tělo milované ženy. Zatížím jej kameny, dám Aulii sbohem.\nZvednu ze země píšťalku a zafoukám. Její tón odplaví všechen žal a zbude jenom nevyplněné prázdno, jako když vám něco chybí a nemůžete přijít na to, co to je.\nSmutek mě již netrápí. Ale bublá ve mně nenávist, přelévá se ze strany na stranu a zaplňuje tu nicotu.\nNasednu na vranův hřbet a plný neutišitelné zloby se vracím k domovu. Ženu zvíře tak dlouho na hranici možností, až ztratí výšku, snese se na zem a vysílením pojde.\nMé vlastní zranění od šípu není hluboké, rána se brzy zahojí, palčivé vzpomínky však zůstávají.\nOpět zarůstám vousem, přestože břitvu nosím u sebe. Tak ji časem ji vyměním za chléb a mléko. S nikým nemluvím. Kudy jdu, tam mě považují za němého blázna. Někteří se nade mnou slitují a sem tam mi podstrčí něco malého k snědku.\nChdím ztracený v myšlenkách, uzavřený ve svém nitru a čekám, kdy mě opět přepadnou záchvaty vzteku. Poslední dobou přicházejí čím dál častěji. V tůních vídám hněv při pohledu na svůj stín, který ze mě zbyl a z očí se mi dere Moc, aniž bych si to přál.\nUž to není daleko do vísky, kde jsem poprvé potkal Maru. Od mé poslední návštěvy se podstatně změnila, přestože uplynuly teprve dva roky. Přibyly chalupy. V přilehlém okolí se rozkládá velké množství stanů i povozů.\nCelou vesnici zaplňuje povyk mnoha lidí. Mačkají se na sebe a jako u vytržení pozorují něco v svém středu. Slyším hlas: „…aby naše zrno zrálo, dobytek se rozrůstal…“\nProderu se mezi nimi, abych se podíval, co je v centru jejich pozornosti.\n„…aby naše děti byly zdravé…“\nKonečně se dostanu až do prvních řad. Vidím sedláka, se kterým jsem měl co dočinění. Košili vyměnil za vlněné roucho. V ruce drží zkrvavený nůž, ve druhé srdce, vyjmuté z dětského tělíčka ležícího na oltáři před ním a volá:„Přijmi naši oběť, Požírači dětí!“\nRozklepu se, stisknu zuby - jejich skřípot cítím až v hloubi kostí. Všechno je ztraceno. Celá moje snaha je pryč. Čeká mě utrpení a zmar, neboť tady kvůli mě umírají lidé. Teď už vůbec na ničem nesejde.\nKaždé sedlákovo slovo mě ubíjí. Jako by do mého těla vrážel dýku za dýkou.\nVztek a zklamání mnou cloumají do všech stran. Maro, ani tvůj otec o mně neví všechno. Kdyby ano, nikdy bys mě nenechala žít. Damio, chcete si se mnou hrát?\nBublající břečka špíny zaplní zbytek prázdného místa v mé duši a pak se jako nezastavitelný příboj přelije ven.\nNěco se zlomí. Už necítím zlobu, ne, je to mnohem horší, za hranicemi chápaní a zdravého rozumu.\nDobře, Maro, chtěla bys mě poznat? Chceš vědět, jaký opravdu jsem?\nNevnímám okolní svět, přesto jsem jeho součástí. Je mým neoddělitelným pokřiveným celkem, tak, jako tomu bylo vždy, když jsem si to přál, i ve chvílích, kdy jsem pravdu odmítal. Pak pohlédnu na krvelačný dav a sáhnu do kapsy pro Ničitele.\nHarpyje 28.07.2014, 23:00:32\nZdravím:) Moc hezké čtení. Poutavě napsáno, dobrý styl. Výborné vyjadřovací schopnosti a vtažení do děje. Obdivuhodná je i obsáhlost díla...hodnotím jedničkou a přeji další zdárné psaní:)\nze dne 30.07.2014, 14:44:47\nmm: Děkuji za návštěvu a komentář, snad tě zaujmou i další chystané povídky z cyklu Požírače dětí :-)\nŠíma 26.07.2014, 14:10:02\nPůvodně jsem chtěl napsat hodně dlouhý komentář, ale zkrátím to...\nUž nadpis navnadí: požírač dětí. Perex přidá své polínko do ohně, s tím, že jde autor se svým textem jako se svou kůži na trh. Ovšem text je dostatečně čtivý, aby zaujal...\nPo obsahové stránce (i stránce dějové) je text zajímavý a docela hezky jsi to zašmodrchal (o zápletky není nouze). Zlo zvítězilo. Pěkné, líbí se mi právě ona opačná stránka věci (o to možná pravdivější a uvěřitelnější), proč by mělo vyhrávat jen dobro? Jednotlivé postavy jsou vcelku dobře vykresleny. Nejsou však jen takové či makové (opět malé plus), ale čtenář se pravdu o jejich charakteru dozví až s přečtením povídky. Konec zaujal, náš hrdina se nezapře. Když oni do něj (lidé v zajetí zlé moci), proč by nešel on do nich také? Nakonec, takový konec si nezasloužil (kdo to má ustát po psychické stránce věci). Přišel o svou lásku a ještě musí čelit zlobě jedné "malé holky", která je, jak se zdá, členkou téže rodiny, která ovládá Moc.\nCo se práce šotků týče, našly by se nějaké ty nedoklepy, v textu se však vzhledem k rozsahu díla ztratí, přestože pozorný čtenář si všimne.\nze dne 27.07.2014, 10:26:15\nPošli je svému největšímu nepříteli!\nze dne 27.07.2014, 9:35:51\nmm: Ahoj Šímo,\nděkuji za povzbuzující komentář. Příště zkusím ty šotky překlepníčky ještě někam zahnat do kouta a pobít, než zveřejním svůj text :-)


Kávová maska s jílem - Dermokil 15ml - Smilargan\nDomů / Kosmetika a krása / Jílová kosmetika / Jílové masky / Kávová maska s jílem - Dermokil 15ml\nKávová maska s jílem - Dermokil 15ml\nLuxusní kávová maska s jílem v praktickém balení nejen vyčistí vaší pokožku, ale díky její kávové vůni vás i nabudí.\n150 Kč / ks 123,97 Kč bez DPH 10 000 Kč / 1 l\nKávová maska Dermokil přináší pocit hladké a zářící pokožky, a to díky účinkům kofeinu a kávových zrnek. Jílový a kávový prášek poskytuje hluboký čistící a peelingový efekt. Kromě toho maska vzbuzuje příjemný pocit s atraktivní kávovou vůní. Nyní máte možnost vyzkoušet tuto skvělou masku i v praktickém jednorázovém balení.\nNechte masku působit na předem vyčištěné pokožce a oblasti kolem očí. Masku smývejte teplou vodou zhruba po 10 minutách od aplikace. Masku používejte 2-3 týdně. Pokud máte citlivou pokožku, nechte masku působit po dobu 5 minut.\nAqua, clay, glycerin, olea europaea (olive) fruit oil, glyceryl stereate se, coffea arabica seed oil, alcohol denat, coffea arabic seed powder, phenoxyethanol, caprylyl glycol, caffeine, parfum, xanthan gum, alcloxa, citric acid\nKrém proti pupínkům a skvrnám s jílem - Dermokil 60ml\nKávová maska s jílem - Dermokil 75g\n100% Marocký jíl - Ghassoul - Rhassoul 220g\nDermokil je turecká dermatologická značka kosmetiky z anatolského bílého, růžového a zeleného jílu.


Experti objevili závažnou bezpečnostní chybu: postiženy jsou známé tiskárny | Chip.cz - recenze a testy\n01.12.2021 06:00 | Jiří Palyza + Přidat komentář\nExperti objevili závažnou bezpečnostní chybu: postiženy jsou známé tiskárny | foto: Ana Rivarola/Unsplash\nVe více než 150 modelech multifunkčních tiskáren od HP byly objeveny závažné bezpečnostní chyby. Zneužitím těchto zranitelností by útočníci mohli získat kontrolu nad nechráněnými tiskárnami a ukrást informace. V úterý to oznámila finská bezpečnostní firma F-Secure a informuje o tom ve svém příspěvku "F-Secure discovers vulnerabilities affecting over 150 HP printer models" na stránkách www.f-secure.com. Nejhorší scénář hovoří dokonce o infiltraci sítí takovým způsobem, že by to mohlo přivodit další rozsáhlé škody.\nV úterý se nepodařilo nikoho z HP zastihnout. Podle společnosti F-Secure ale americký výrobce mezitím zveřejnil aktualizace softwaru, pomocí kterých lze bezpečnostní mezery odstranit. Multifunkce se používají především ve firmách a organizacích. Některé z dotčených modelů se ale velmi pravděpodobně vyskytují i v domácnostech koncových uživatelů.\nZranitelnost tiskáren: multifunkce HP lze napadnout prostřednictvím souborů s fonty\nObjevenou zranitelností je postiženo 150 modelů převážně multifunkčních tiskáren HP. | Zdroj: Mahrous Houses/Unsplash\nZařízení HP mohou být napadena prostřednictvím zmanipulovaných souborů s písmy, které obsahují škodlivý kód. Útočníci se snaží oběti přimět navštívit webovou stránku, kde hrozí multifunkčnímu zařízení tiskový útok jejím prostřednictvím (cross-site printing attack). Internetová stránka může vzdáleně automaticky spustit příkaz k tisku podvrženého dokumentu, obsahujícího napadený soubor písem. Tak může útočník získat další práva, dovolující spustit na tiskárně další kód.\nÚtočníci by tak nepozorovaně mohli ukrást všechna data, která jsou prostřednictvím multifunkčního zařízení spuštěna, nebo dočasně uložena. "To se týká nejen dokumentů, které se tisknou, skenují nebo faxují, ale také citlivých informací, jakými jsou hesla a přístupové údaje, prostřednictvím kterých je zařízení připojeno ke zbytku sítě", oznámila firma F-Secure.\nBezpečnostní zranitelnost: HP uvolnila aktualizaci firmwaru\nÚtočníci mohou infikované tiskárny HP zneužít také jako výchozí bod pro další průnik do firemní sítě. To by mohlo způsobit mnohem větší škody. Při kybernetickém útoku může dojít k odcizení nebo změně dat. Je také možné nainstalovat šifrovací software a oběti vydírat.\nPodle informací firmy F-Secure její bezpečností experti kontaktovali HP už na jaře a svá zjištění sdělili. Společně pak pracovali na opravě zranitelností. Společnost HP nyní zveřejnila aktualizace firmwaru a bezpečnostní doporučení pro dotčená zařízení. Správci IT je ale nyní musejí instalovat plošně, aby se vyhnuli hrozícím útokům.\nmohlo by vás také zajímat: skoncujte s adwarem a spamem – adwcleaner je k dispozici i pro Windows 11


Proč se u nás pletou pojmy. Cyklostezka je opravdu oddělená komunikace pro cyklisty. Pokud ji vedu po silnici, což této slavné greenway hrozi minimálně na 70% vytyčení, pak je to nesmyslná tzv.cyklotrasa což je v podstatě tip na výlet po silnici a pro cyklisty v čechách velmi nebezpečný.\nÚsek z ŽB do SM\nJsem moc zvědavý na úsek z Brodu do Semil údolím Jizery. V celém úseku z jedné strany vlak, z druhé klikatící se Reigrovka (stezka) reps. silnice Brod - Podspálov. Kudy pak to povede tam? Kdysi jsem slyšel o chuti zavřít silnice a přenechání jí kolům, což považuji za těžkou schízu. Nehledě k tomu, že druhou půlku trasy by to stejně neřešilo.\nCyklostezka je podle mého výkladu pozemní komunikace určená pro cesty na kole, když mám kolo jako dopravní prostředek (stavebně oddělený pás "vedle silnice", rychlý průjezd přes park/sídliště, spojka vesnic přes pole/les...) Patří tam, kde se kolo používá jako prostředek na cesty z bodu do bodu, vesměs silniční nebo městské, někdy s motorem.\nVýstavba výletních cest není výstavba cyklostezek. Na výlety, procházky, projížďky, sport,... jsou výletní stezky.\nhlavně že se cyklostezka ČESKÝM RÁJEM jmenuje tak hezky česky GREENWAY, co ?\nDopravní značky na silnicích jsou vesměs sjednocené, trojúhelník je dej přednost v jízdě. Proč nemít sjednocené navigační značky pro batůžkáže? Nikdo přeci nebrání, aby ste tomu s kamarády říkali třeba "Lyšná Dolánka". Pokud tam někdy přijedu na kole a odveze mě sanitka, říkej tomu bodu třeba "Leinadova zatáčka."\nněkterý věci zjevně nepochopíš. napovedět by ti mohlo třeba to, jakej jsme kdo zvolil podpis pod svoje přípodotky. já hezky česky "hňup", ty hezky "česky" leinad. a kdyby tě někdy z tý stezky vodvezla sanita, a já se vo tom dozvěděl, moh by se ten bod třeba jmenovat " místo, kde sebou fláknul lejno".....hezkej den, kámo leino....\nNázev cykloprocházky mi také vůbec nesedí, považuji ji výplod chorých.


Narciso Rodriguez: Narciso Rodriguez For Her Eau de Parfum - články na Arome.cz\nArome.cz » Články » Recenze » Narciso Rodriguez: Narciso Rodriguez For Her Eau de Parfum\nNarciso Rodriguez: Narciso Rodriguez For Her Eau de Parfum\nVůni Narciso Rodriguez - první a zatím poslední parfém této značky - najdete v parfumeriích ve dvou verzích, jako parfémovou a toaletní vodu. První je balená v růžovém flakonu s černými detaily, druhá v černém s růžovými detaily. Otestovala jsem verzi EdP.\nFor Her patří do skupiny modernizovaných květinových chypre vůní - klasické chypre jako je např. Miss Dior totiž většině dnešních žen, zvlášť těm mladým, voní příliš staromódně. Jsou zkrátka z trochu jiného světa podobně jako třeba klasické aldehydové vůně. For Her se proto prolíná stopa suché dřevitosti, která jí nedovoluje být příliš sladká ani romanticky rozevlátá a dodává jí nádech klasické elegance. Ocení ji proto žena, která si na rozevláté vůně, oblečení ani chování nepotrpí a dává přednost možná na pohled trochu strohé, přesto však žensky půvabné eleganci. Srdce je sametově plné, až moc pro ty, kteří nemají rádi sytou vůni výrazných květin. Jako by se v něm prolínala máslově sytá gardénie, růžovobíle omamná tuberóza, broskev, jasmín a růže. Ze začátku nechybí slabě mýdlový nádech, na konci zase kouřově zastřený jako ve vůních s labdanem (kadidlem).\nFor Her je velmi osobitá a originální a nedoporučuji kupovat bez vyzkoušení.\nolca 25.03.11 14:55\nPatří mezi moje oblíbené vůně. Na mé kůži se rozvine do krásné kytice růžových růží, malinko podbarvených kadidlem. Nejvíc ji miluji na sobě když se vysprchuji a navoním se jí. Mužům voní také. Tato vůně se může nosit celoročně, nezáleží, co máte na sobě. Není to vůně průměrná, je zajímavá, kterou mezi davem jen tak nenajdete. S ní se cítím velmi příjemně, krásně a žensky. Trochu mi připomíná White Patchouli, která je více aldehydová a ze které cítím více květin…,hlavně pivoňku…\nPaja 05.02.11 21:54\nMoje oblíbená vůně,mám Edt, které se mi při zkoušení v parfumérce líbilo více. Ale přijde mi, že na mně samozřejmě nevydrží tak dlouho, tak jdu do Edp, které jsem dnes zkoušela znovu a v podstatě nyní nevidím o moc velký rozdíl. Základ vůně je stejně krásný, příjemný, zvláštní…rozhodně to není tuctová vůně což velmi oceňuji.\nmarly 13.10.10 21:02\nEdT je môj favorit na kúpu. Veľmi sa mi páči, že má na mne 2 fázy - intenzívne medovú, resp. medovinovú, a potom suchú, drevitú, decentne kadidlovú, s mydlom - áno, trochu ako Cabaret, ale v oveľa sofistikovanejšej podobe.\nEdP je kompaktnejšia, lepšie komponovaná, vyváženejšia, cítiť v nej ružu a akýsi osviežujúci tón.Na papieriku aj mne pripomenula Coco Mlle. Bohužiaľ sa potom na ruke aj na papieriku premenila na odporný zatchnuto-hnisavý puch, nesladký, chorobný, mimoriadne divný.\nIncognita 10.02.10 18:01\nNRFH je inspirovaná břitvovitou chypré 70.let; kostnatá emancipovaná žena v černém silonovém roláčku s vlasy staženými dozadu ala Audrey Hepburne v thrilleru, kde hrála slepkyni.\nNRFH je podobná, ale modernější verze chypré pro růžový chlupatý rolák; tu bych snesla, ale trápil by mě ten ledový chlad.\nTestovala jsem EdP.\nLovely je něco úplně jiného.\nEva_nem 27.12.09 14:07\nJeště k tomu oblečení, normálně to moc neřeším, ale jak je ve vůni kadidlo, tak mi ke strohé eleganci vůbec nejde. Naopak mi sedí k lehounkým květovaným šatům, silným punčochám, vintage hedvábným volánům..prostě styl romantická britská knihovnice nebo tak něco..:)\nEva_nem 09.08.09 02:49\nPo rozvonění mi z dálky větší než půl metru připomíná až podivně Cabaret od Grés, cítím hlavně kadidlo se špetkou růže. Až když si přivoním těsně k zápěstí cítím květiny, což vůni zjěmňuje a díky tomu na mě působí malinko luxusnějším dojmem ne Cabaret. Ze začátku v ní byl celkem výrazně cítit jasmín a dokonce troška citrusů. Je v ní všechno, co mám ráda, jasmín, citrusy, květiny a hodně kadidla:)Zajímavé je, že nic z toho jsem nenašla ve složení:)\nnarciska rodriguezová 23.04.09 00:57\nstejně jako pavlu mě zaujala lahvička v časopise…sehnala jsem ji tak po půl roce, ovoněla po rozležení se na zápěstí ihned koupila…je to už dva roky, cítím med, přitom není celkový dojem vůbec sladký, a navíc, moc se líbí mužům\nzucor 07.04.09 18:01\nNevím jak je to možné,ale mě hrozně připoměla cocomadem. od chanelu.\nanonymní 13.01.09 11:02\nZkoušela jsem ji, silně mi připomínala studené mléko s medem, ale kupodivu ji na ruce cítím i druhý den po okoupání a je tak vlezlá, že si ji snad půjdu koupit.\npavlakostukova 29.05.08 14:14\nTuto vůni jsem viděla poprvé v časopise a hned jsem věděla, že je to ta pravá. Sehnala jsem ji skoro až po roce, ale byla to trefa do černého. Je nádherná a v mém případě nasadila vysokou laťku, kterou zatím nic nepřekonalo. Nejdřív jsem měla verzi EDT v „černém“ a tu následovala EDP v „růžovém“.\nkatka 24.05.08 21:52\nKatka - Je to úžasná vůně, ale souhlasím, že ne pro každého. Chce to osobytost, styl. Je elegantní a má šmrnc. Přesně taková by měla být i nositelka této vůně.\nJaneta 12.03.08 17:00\nNa tento parfém budou vždy rozporuplné názory, není to tuctovka-líbivka a člověk si na ni musí chvíli zvykat. Ale pro mne je to osobitá, kultivovaná, mýdlovo-dřevitá elegantní vůně. Záleží, jak se na kom rozleží, je to taková složitější vůně. Úžasný parfém v úžasném flakonu.\ndanda1 28.01.08 18:00\nTak já dnes zkusila na ruku EdT a moc se mi líbí! Necítím teda vůbec kadidlo, rozležela se na mě do květinovo mýdlova a výdrž super! Budu o ní uvažovat. A s Lovely mi vůbec podobná nepřipadá, tu jsem měla a šla pryč, ta mě nenadchla.\nzdensy 19.01.08 10:55\nPodoba s Lovely je pouze u EdP. V EdT je cítit více kadidla, a přitom by to mělo být obráceně.\nZdena 16.11.07 18:33\nTato vůně je krásná, luxusní a nevšední, je harmonická a rozvíjí se, zatímco Lovely je kyselý děs. Podoba absolutně žádná. Výdrž je sice slabší, ale u nás je k mání pouze edt.\nIngrid 24.08.07 19:29\nPro mne chypre vůně,žádné kytky,klasika,ale ne těžká nebo kořenitá.Nejvíce cítím dřevo a špetku mýdlovosti na dokreslení.Není mi nepříjemná,ale mít ji teda nemusím,navíc na mně není výdrž nějak ohromující.Souhlasím s tím,že je nutné ji vyzkoušet.\ndienda 22.08.07 12:16\nna mne teda ani Narciso ani Lovely nijak vabne nevonia..resp. vonia zatuchlinou, alebo starymi prepotenymi trickami..je zaujimave ako sme kazdy iny, ako urcity typ vone vie osobnost podtrhnut a zvabniet a niektory uplne potlacit..pamatam si na jednu pani, zakaznicku, ktora vyslovene stale pachla, mysleli sme ze ma nejaku metabolicku poruchu, pritom slusna pani a podnikatelka a ked som 1 x ocuchala rodriqueza, tak som tento pach, resp. tuto vonu poznala okamzite..\nestelle 24.07.07 20:00\nTato vona je krasna. Je takmer identicka so SJ Parker - Lovely: rozdiel je akurat v cene, Lovely stoji menej.


##### Nahé blond modely – Zblízka portrét mladé krásné blond modelu s nahé make-upu.\nLíc, Svaly, Blond, Cvičení. pro dospělé Bezpečné vyhledávání Model, Sexy, Erotický, Nude, Žena, Nahá. Obsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Kreslení, Erotika, Model, Nahý, Žena. Bezpečné nahé blond modely Model, Žena, Nude, Mladý, Tělo, Nahá. HD a nahé blond modely. Podepsaná smlouva s modelem moje žena doma evidenci u společnosti Shutterstock, Inc.\nObsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Nahý, Samice, Model, Obrázek. BlondModel. Obsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Nude, Chůze, Sám, Blond, Žena, Nahá.\nObsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Černá A Bílá, Nahý, Mock-Up, Studio. Obsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Blond, Žena, Holka, Portrét, Tvář. Najděte stock snímky na téma Sexy V Kalhotek Modelu V Blond v HD a miliony. Obsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Nahá, Ženy, Žena, Model, Sexy. Stažení royalty-free Krása žena tvář portrét krásné lázeňské modelu dívka s dokonalou čerstvé čisté kůže. Portrét video 233911286 z Depositphotos kolekce s.\nStažení royalty-free Nádherné blond model v červené halence pózuje s nahé rameno na thuja stromy. Blondýna, Blond, Model, Osoba, Piercing dospělé Bezpečné blodn Punčochy, Pás S Чулками, Erotika, Nahý. Obsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Děvče, Moře, Erotický, Brýle, Blond. Stáhněte si nahé blond modely bezplatný obrázek o Nude Chůze Sám z rozsáhlé knihovny společností Pixabay, která obsahuje obrázky a nahé blond modely z naéh domén.\nTvář, Výraz Obličeje, Tělo, Nahý. Děvče, Blond Vlasy, Blondýnka. Žena, Děvče, Blond, Šál, Bílé Šaty, Léto. Prostor pro text stock fotografie. Děvče, Blond, Šál, Bílé Šaty, Léto.\nProfil, Děvče, Růže, Mladá Dívka, Blond. Videa 43477952. Model uvolněn : Ano. Zavřete portrét nahé blond modely krásné blond modelu s nahé make-upu, nahé blond modely zadní vlasy a nahá ramena. Obsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Štíhlý, Děvče, Krásné, Model.\nMladá nahá žena s dlouhými černý andwhite sex vlasy osprchování ve sprše holé. Nahé blond modely, Blond Vlasy, Blondýnka.\npro dospělé Bezpečné vyhledávání Děvče, Moře, Erotický, Brýle, Blond. Obsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Model, Žena, Sexy, Nahá. Stažení royalty-free Krásná, sexy nahé blond model, oblečený pouze v elegantní růžová kožešiny stock fotografie 181684388 z Depositphotos. Fotografii vytiskneme ve vámi zvoleném rozměru na kvalitní polyesterové plátno s hustotou 340g/m2.\nBlond, Model, Atraktivní, Dospělí. Krása, Žena, Blonde, Model, Women. Obrázky zdarma z Modely+Blonde. Mladá Dívka, Rose, Žena, Obsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Model, Žena, Nude, Nahé blond modely, Tělo, Nahá. Děvče, Sexy, Nude, Umělecké, Žena. Krásná nahá sexy dáma v elegantní póze. Bezpečné vyhledávání Žena, Otroctví, Lano, Nahá, Model, Vášeň.\nMóda, Žena, Portrét, Model, Děvče, Krása. Vliesové. Snadné tapetování Bez provlhčování Dlouhá životnost Lepidlo je součástí balení. Podívej se na TPE Sex Doll značky WM DOLL&nbspa vytvoř si dokonalou pannu podle svých.\nModel, Erotický, Žena, Děvče, Kůže, Nahá. Krásné Nahé Blond Dívka Černé Punčocháče Stock Snímky. Bunda, Kožená Bunda, Model, Žena, Sexy.\nZblízka portrét mladé krásné blond modelu s nahé make-upu.\nBlond, Venkovní, Móda, Nezávazné. Blond vlasy, Nahé tvoří. Pózování. Hledejte obrázky na téma Modely Blonde.\nZdarma 3gp gay porno klipy Tygogis zdarma, 3gp, gay, porno, klipy\nModel, Člověk, Tělo, Fitness, Svaly, Abs. OsobaBlondDěvče. Obsah pro dospělé Bezpečné vyhledávání Nahá, Ženy, Žena, Model, Sexy, Ženskost. Stažení royalty-free Krásná, sexy nahé blond model, oblečený pouze v elegantní růžová kožešiny stock fotografie 181683684 z Depositphotos.\nČerný penis zadek porno Sanos černý, penis, zadek, porno\nlesbický, sex, stříká(1)\nasijský, sex, s, černoch(5)\nmezinárodní, porno, filmy(3)\namatérské, asijské, domácí, porno(6)


V situaci všeobecného napětí začíná probleskovat naděje, soudí mons. Khazen: “Mnohé ze syrských teroristických skupin požadují ukončení války, dožadují se příměří a dialogu s vojskem i vládou. Nicméně zbraně vítězí tam, kde převažují zahraniční extrémisté, provázaní s mocnostmi, které jsou přítomné uvnitř i vně našeho regionu. Pravdou je, že místní teroristé chtějí nalézt cestu k dialogu a zabránit dalším krvavým bitvám o město i vesnice”.\nPodle aleppského vikáře se křesťanští uprchlíci mohou stát kvasem pro západní církve, soudí v souvislosti se syrskou migrací. “S radostí totiž prožívají pastorační a církevní službu, jsou to lidé víry. Západ může z jejich přítomnosti mnoho načerpat”, soudí biskup Khazen. V souvislosti s muslimskými uprchlíky apoštolský vikář vyzývá, aby “Evropané neměli strach a vydávali před nimi svědectví o evangeliu”. Příchod migrantů do Evropy vnímá apoštolský vikář jako znamení časů, příhodné k hlásání radostné zvěsti.\nRovněž aleppská církev osmého února vstoupila do postní doby, kterou věřící na Blízkém východě silně prožívají (na fotce je letošní liturgie Popeleční středy v salesiánském kostele v Aleppu). Jak podotýká biskup Khazen, utrpení křesťanů v Sýrii a Iráku již vedlo k prvnímu zázraku – setkání papeže Františka s patriarchou Kirillem. Je to znamení útěchy, zdůrazňuje apoštolský vikář a dodává: “V postní době se ve zbylých aleppských kostelech budou konat duchovní cvičení, katecheze, pobožnosti křížové cesty, kterých se společně účastní maronité, katolíci, chaldejci i pravoslavní. Žijeme spolu na jedné půdě a již nyní zakoušíme ekumenismus krve”, uzavírá mons. Abou Khazen pro zpravodajskou agenturu.


Zaal'Koris vas Qwib-Qwib - Mass Effect - POSTAVY.cz\nShepard, Shala'Raan vas Tonbay, Tali'Zorah nar Rayya, Daro'Xen vas Moreh\nZaal'Koris vas Qwib-Qwib je jedním z Admirálů kvarianské Migrační flotily. Poprvé se vyskytuje v druhém díle Mass Effectu, kde se účastní Taliina procesu, jako jeden ze soudců. Ve třetím díle se objevuje v příběhové linii s kvariany a gethy, kde sehraje důležitou úlohu. Koris nechová vůči gethům zášť a věří, že mají právo na život stejné jako ostatní rasy. Z toho důvodu není mezi kvariany a Admirály příliš oblíbený.\nKoris je přítomen u Taliina soudu, kde společně s Gerrelem a Xen působí jako soudce procesu, Tali ovšem příliš nedůvěřuje. Během soudu vznáší námitku, že Shepard nemá do tohoto soudu, co mluvit. Návrh byl však zamítnut, jelikož Tali spadá pod Shepardovo velení. Pokud sebou vzal Shepard na palubu Legiona, Koris proti tomuto návrhu bude protestovat a obviní Tali ze zastrašování Admirálů. Je mu však důrazně připomenuto, že není kapitánem lodi, na které se nachází, a proto svoji námitku raději stáhne.\nKoris a ostatní Admirálové se se Shepardem setkávají na Normandy, kde vyjednávají o vzájemné výpomoci. Shepard se vydává na gethský bitevník, zatímco Koris s Civilní flotilou a Gerrel s Útočnou flotilou velí útoku. Jeho loď je však sestřelena a on s ní zároveň zničí gethské planetární dělo na Rannochu. Shepard se jej rozhodne z planety zachránit, on ho naopak žádá, aby ho nechal zemřít a zachránil jeho posádku, od které byl odříznut. Shepard tak musí provést další těžkou volbu.\nNa konci závěrečné mise na Rannochu se Shepard musí rozhodnout zda nahrát smrťácký kód gethům, čímž odsoudí rasu kvarianů k záhubě, nebo kód nenahrát a kvarianská flotila rozmetá gethy. V případě možnosti uzavření míru mezi gethy a kvariany bude Koris se Shepardem plně souhlasit a povede se jim přemluvit Gerrela, aby zastavil palbu do doby, než se smrťácký kód nahraje.\nAutoři popisu: Freddy; -\nPřihlaš se PRO MÉNĚ REKLAM a komentuj postavu Zaal'Koris vas Qwib-Qwib\nLelanka - 80%\nKarlossak - 90%\nNačtení stránky za 0.0027 - 0.0606


Odvolaný arcibiskup Bezák zůstane na Slovensku. Bude pomocným duchovním - Tiscali.cz\n3.08.2012 15:12 - Aktuality autor: Lucie Hyblerová\nBezák působil jako správce farnosti v Radvani předtím, než se v roce 2009 stal trnavským arcibiskupem. Na tomto postu skončil před měsícem, kdy byl odvolán. Rozhodnutí papeže vyvolalo v zemi největší protesty věřících za poslední roky. Na podporu oblíbeného katolického duchovního se v zemi konalo několik shromáždění a koncertů.\nPomocný duchovní asistuje kněžím při výkonu pastorační a duchovní služby ve farnostech. S působením Bezáka na středním Slovensku souhlasil nejvyšší představitel banskobystrické diecéze.\nČtěte také: Slováci se bouří. Vatikán sesadil jejich arcibiskupa Bezáka\nVatikán podle nepotvrzených informací vyčítal Bezákovi kromě jiného homosexuální kněze ve svém okolí a postoj k vatikánské hlavě církve, kterou údajně označoval jako "pan papež". Rovněž prý upozornil na to, že Bezák často nosil civilní oblečení, čímž zesměšnil církevní oděv.\nDvaapadesátiletý Bezák je označován za výjimku mezi konzervativními duchovními. V minulosti například kritizoval poměry uvnitř církve a také svého kontroverzního předchůdce v úřadu arcibiskupa Jána Sokola, jenž v minulosti čelil kritice za údajnou spolupráci s komunistickou Státní bezpečností nebo za některé finanční transakce.\nTagy: odvolání duchovní\n16. 06.Odvolejte Štěcha, žádají naštvaní živnostníci. Pobouřil výroky o odvodech\n19. 05.Zeman s Pilným nemá problém, ministrem ho jmenuje příští týden


Autor : Ondřej Matal 🕔28.03.2004 📕17.934\nAutor je spoluautorem webu https://sweb.cz/pkg002\nSmrt Dudajeva a nová čečenská politika\nI přes pokračující boje měl nyní Dudajev blízko k setkání s Jelcinem. Moskva navrhla dvě jednání - nejdříve s vyjednavačem, kterým měl být prezident Tatarstánu Šajmijev a poté s Černomydinem či Jelcinem. Jelcin rozhodl, že se druhé schůzky zúčastní sám. Toto rozhodnutí padlo 20. dubna. Den poté byl v úžalbině Gechi-Ču Dudajev zabit ruskou raketou. Dudajev měl v úmyslu telefonovat satelitním telefonem. Rusové ho zaměřili a vyslaly raketu jenž se satelitního signálu držela. Druhým možným vysvětlením je zrada z vlastní strany. Zklamaní příznivci mu mohli do auta nastrčit nálož. Jako nejpravděpodobnější se ale ukazuje varianta, že Jelcin byl sice ochoten s Dudajevem jednat, ale stále pokračoval v úsilí ho úplně odstranit, což by mu vyhovovalo mnohem víc. Dudajev 16. Března prohlásil, že dostal kopii z jednání Bezpečnostní rady, kde dal Jelcin příkaz Dudajeva zabít. Dalším cílem pak mělo být zastrašení obyvatelstva a vyvolání nenávisti proti Dudajevovi jako původci, jenž nechce mír.\nPolitické vedení nyní převzal Jandarbijev. Na tyto změny zareagovala i mise OBSE, kterou nyní vedl Švýcar Tim Guldimann. Ten byl mezi Čečenci velmi populární, měl četné kontakty s ozbrojenci, protože se vždy snažil k Dudajevovi dostat. Doku Zavgajev požadoval jeho vyhoštění. Guldimann byl nakonec úspěšný a vyjednal schůzku Jelcina s Jandabijevem a čečenským vedením.\nSchůzka se konala 27. května v Moskvě. Domluvili se na příměří a výměně zajatců. Jednání druhý den pokračovala mimo Moskvu, především s ruskými ministry. Jelcin toho využil k bleskové návštěvě Čečenska, kde prohlásil, že banditi byli zničeni a válku vyhrálo Rusko. Jandarbijev byl odříznut ve vládní zotavovně, nemohli do ničeho nijak zasáhnout. Bylo to velké propagandistické vítězství Jelcina.\n10. srpna v ingušské Nazrani byla podepsána dohoda o stažení ruských vojsk. Zavgajev poté prohlásil, že se budou konat parlamentní volby, což bylo okaté porušení právě podepsané dohody. Maschadov si stěžoval u Černomyrdina a ten ho ujistil, že je proti volbám.\nJelcin se stal podruhé prezidentem a záhy se zbavil staré gardy jenž ho do konfliktu zatáhla. Odvolal z funkci Gračova, Koržakova a Soskovce.\nMéně než týden po Jelcinově znovuzvolení 9. července bombardovala ruská letadla vysoko v horách vesnici Machkety, Jandarbijevovu základnu. Jednalo tam téměř celé čečenské vedení. Letouny vesnici zcela zdemolovali, ale čečenskému vedení se podařilo z obklíčení výsadkářů uprchnout. Z veleni zůstal nikdo nezraněn a zahynuli pouze civilisté. Rusko opět zahájilo neomezenou válku a porušilo všechny nazraňské dohody. Čečenci se rozhodli znovu dobýt Groznyj.\nGroznyj začali dobývat 6. srpna. Jak řekl Maschadov tento útok měl především světu ukázat na lživá tvrzení Moskvy, že válka již skončila, banditi byli zlikvidováni a u moci je Zavgajev. Ruskou ofenzívu se neustále dařilo odrážet, především z důvodů její špatné koordinovanosti - vždy jako předtím.\nJelcin jmenoval nového šéfa Bezpečnostní rady – stal se jím Alexandr Lebeď, jenž zastával vůči Čečensku mírnější postoj. Lebeď odcestoval do Čečenska, kde v horách vedl rozhovory s vojenskými představiteli Čečenců, přitom byl během cesty ostřelován ruskými jednotkami.\nSe Zavgajevem Lebeď příliš nekomunikoval a jeho postavení začalo slábnout. V srpnu Lebeď převzal velení nad vojenskými silami a vládními orgány, které se Čečny týkaly. Lebeď obvinil dosavadní ruské velení z neschopnosti a nezodpovědnosti, žádal odstoupení Kulikova.\nMezitím v Čečensku vypukly další boje. Generál Pulikovskij vyhlásil dvoudenní ultimátum, během nějž se měli povstalci stáhnout z Grozného. Tím vyvolal u civilního obyvatelstva paniku a statisíce jich začalo z města prchat. Lebeď ultimátum velitelům vyčetl a snažil se jej zrušit. Mezinárodní Červený kříž žádal Moskvu, aby ultimátum prodloužila a umožnila tak odchod dalším civilistům. Na Jelcina naléhaly i ostatní státy a Clinton mu zaslal telegram, že je znepokojen, že násilí musí skončit. Lebeď odletěl na Kavkaz a s Maschadovem dohodl příměří. Bylo řečeno, že Pulikovskij si udělal vtip a byl přeložen na jinou funkci. Bylo dohodnuto, že budou staženy vojska a vytvořeny společné hlídky. Lebeď se vrátil do Moskvy, ale Jelcin ho pokáral, že nevidí žádné výsledky. Se stažením vojsk nebyl příliš spokojen nejen Jelcin, ale především generálové, pro které tento čin byl potupou.\nDo 31. srpna byly z Grozného staženy všechny jednotky a Lebeď s Maschadovem v dagestánském Chasavjurtu podepsali mírovou dohodu.\nV dohodě stálo, že obě strany mají čas do roku 2001 své vztahy urovnat. O Čečensku se nehovořilo jako o součásti Ruské federace.\nV Moskvě Lebeď za chasavjurtskou dohodu sklidil obrovskou kritiku. Svůj plán hájil tím, že chtěl zastavit krveprolití a že tato válka byla zcela zbytečná. Do značné míry byla kritika cílená na osobu Lebedě jako takového. Začátkem října byl ze své funkce odvolán, ale dohoda zůstala v platnosti. 23. listopadu Maschadov jako čečenský premiér podepsal dohodu o stažení zbytku ruských vojsk a válka byla u konce.\nV lednu 1997 Čečeni volili prezidenta a parlament, ale jejich status nebyl dohodnut. Volby se uskutečnily pod dohledem OBSE a byly to skutečně první svobodné čečenské volby. Předsedou parlamentu se stal Ruslan Alichajev a prezidentem Maschadov, jenž ve volbách porazil Basajeva.\nČečensko bylo do velké míry na Rusku nezávislé, mělo své vlastní instituce, ale těžko by ho v zahraničí někdo uznal, pokud by ho neuznalo Rusko. Ekonomicky na tom země byla bídně, hospodářství bylo rozvráceno a do naftařského průmyslu by musely jít miliardy dolarů.\nMoskva také blokovala grozněnské letiště, které bylo pro zemi důležitým bodem. Hranice byly otevřené, ale Moskva kdykoliv mohla přistoupit k jejich zablokování.\nTím, že země byla příliš nestabilní začalo během roku 1997 přibývat násilí. Basajev se nesmířil s podřadnou funkcí, atak začal s polním velitelem Chattábem vycvičovat nové bojovníky za věc islámu.\nHlavním problémem ale bylo, že lid odmítl ústřední moc. Jednotlivé oblasti byly pod vládou skupinek ozbrojenců, které si do ničeho nenechali mluvit. Školství, zdravotnictví a průmysl se rozpadl a bujela velká nezaměstnanost, jenž nepříznivou situaci ještě podporovala. Začali se šířit krádeže z ropovodů a bujel zločin všeho druhu. Nepotřebná zcizená nafta se začala vypouštět do přírody, takže se k ekonomické katastrofě přidala také ekologická.\nNejvětšími zločiny se staly únosy z ruských oblastí a požadování výkupného. Byly jich stovky a to včetně zahraničních pracovníků humanitárních organizací.\nMaschadov v zemi zavedl právo šaríi a to byl jeho velký poltický přehmat. Spoléhal na to, že pokud převezme iniciativu nad jejím zaváděním, zbaví přívržence radikálního islámu pevné opory. Radikální Basajev ho vyzval, aby složil funkci a rozpustil parlament. Zemi podle ně měla spravovat islámská rada – tvz. šúra v jejímž čele by stál emír.\nPo skončení války se ozbrojené síly rozdělily na dvě skupiny. Jedna tvořila jádro národní gardy a byla věrná Maschadovovi, druzí byli pod velením islámských radikálů – tzv. vahhábistů. Došlo i k ozbrojeným střetům mezi těmito skupinami.\nJako podnět pro zahájení druhé čečenské války se zdají činy Šamila Basajeva. Především jeho vpád v srpnu 1999 do Dagestánu a snaha vyhlásit muslimský stát. Tyto akce Moskva nemohla nechat bez povšimnutí, začala by pomalu ztrácet kontrolu nad celým Kavkazem. Dalším popudem tentokrát už pro Vladimíra Putina byly bombové útoky v Moskvě na obytné domy, za nimiž podle Rusů stáli Čečenci.Čečenská válka se přesunula z Kavkazu přímo do Moskvy.\nZajímavé je také tvrzení Borise Berezovského obvinil z bombových útoků FSB. Dalším činem FSB podle něj mělo být vyprovokování čečenských sil ke vpádu do Dagestánu a to použít jako záminku k další invazi.\nV září 1999 opět Ruská armáda vtrhla do Čečenska a dobyla jeho podstatnou část. V letech 2000 a 2001 probíhaly velmi těžké a krvavé boje. Putin chtěl provést opět bleskovou válku jako jeho předchůdce, ale dopadl téměř stejně. Armáda zabředla do těžkých bojů a Čečenci opět přistoupili k partyzánské válce, jenž byla pro Rusy velmi nepříjemná.\nProbíhaly bombové útoky na představitele ruské moci, především na Achmada Kadyrova, šéfa ruské správy, jenž v první válce bojoval proti Rusům.\nV září 2001 Putin naznačil, že by mohly být zahájeny mírové rozhovory. Moskva pověřila jednáním Viktora Kazanceva a Maschadov Achmeda Zakajeva. Problém byl v tom, že Zakajev si představoval, že setkání vyústí v mírové rozhovory, Moskva ale trvala na jednání o odzbrojení povstalců. Jednání však byla neúspěšná. Ruská strana ovšem trvala složení zbraní z čečenské strany, což pro ně bylo nepřijatelné.\nV září také Maschadov nařídil představitelům Čečenské republiky Ičkeria, aby přerušili kontakty s Radou Evropy, která podle něj Rusko podporuje v jeho nezákonném postupu proti Čečensku. Protestovali také proti záměru Moskvy vytvořit společně s RE novou čečenskou ústavu. Podle nich platí ta předválečná.\nSpojení s Al-Kajdou?\nZářijové útoky na USA Putin velice rychle využil, aby Bushovi dal najevo svoji podporu v protiteroristickém tažení. Postup USA hodlal uplatňovat i na Čečensko. Okamžitě se objevily informace, které poukazovaly na propojení Čečenců a Usámy bin Ládina. Podle dostupných informací se zdá, že čečenští představitelé žádné prokazatelné kontakty na Al-Kajdu neměli. Rusko ovšem tvrdí že v partyzánských centrech na gruzínkso-čečenské hranici nalezlo manuály na řízení letadel a mapky Světového obchodního centra. Je otázkou do jaké míry každá strana klame.\nV roce 2002 byla situace v Čečensku neustále špatná. Ruská armáda prováděla ,,čistky“, během niž uzavřela určitou vesnici a snažila se ji vyčistit od ,,teroristů“. Do uzavřených oblastí neměli přístup ani novináři, ani pracovníci humanitárních organizací. Při těchto akcích umírali dosud umírají desítky civilistů. Svévolné jednání ruských sil je vůbec největším problémem celého konfliktu. Mučení a rabování je na denním pořádku. Místo toho, aby Moskva do Čečny posílala skutečné profesionály, jedná se o vojáky základní služby bez jakýchkoliv zkušeností. Ruské soudy jejich prohřešky buď ignorují nebo je neprojednávají dostatečně. Stížnosti Čečenců uznal dokonce i soudní dvůr ve Štrasburku.\nV září 2002 Rusko varovalo Gruzii, že pokud rázně nezasáhne proti čečenským povstalcům na jejím území, zaútočí na její území a vyčistí sama soutěsku Pankisi. V by se měly skrývat čečenští povstalci. Média začala spekulovat o tom, že Rusko bude souhlasit s útokem USA na Irák, když si Washington nebude všímat ruských aktivit v Gruzii.\nGruzínský prezident Eduard Ševarnadze nařčení Moskvy odmítl a prohlásil, že v soutěsce Pankisi se nachází pouze čečenští uprchlíci a gruzínská vojska.\nBombardéry bez výsostných znaků zaútočily na soutěsku Pankisi. Podle očitých svědků přiletěly z Ruska, Moskva na to reagovala, tím, že šlo o provokaci gruzínských sil.\nPo tvrzení Washingtonu, že je hluboce nespokojen s narušením gruzínské svrchovanosti útoky ustaly.\nZ podpory teroristů také Rusko obvinilo Turecko a Katar.\nČasem se také do potírá čečenských teroristů zapojila ruská diplomacie. Podnikala nátlak na uzavření čečenských kulturních center v Evropě. Především po obsazení divadla v Moskvě.\nČeskou televizi obvinila z podpory terorismu poté, co v období krize v Moskvě odvysílala dva roky starý dokument o čečenské válce.\nKreml také velice rázně protestoval proti zahájení vysílání Rádia Svobodná Evropa v čečenštině. Naopak bylo zahájeno ,,kontrapropagandistické“ vysílání z Rostova na Donu jako konkurence RFE.\nCo se týče dalšího omezení informací, tak ruská duma schválila zákon, jenž zakazuje médiím vysílat válečné zpravodajství, jenž dává prostor teroristům, informuje o ruských vojenských pohybech a narušuje tak protiteroristické operace.\nCo Čečencům rozhodně v druhé části války nepomohlo byly jejich teroristické akce, jenž měli za požadavky buď ukončení ruské ofenzivy nebo války a stažení vojsk.\nNapříklad bývalý ministr bezpečnosti Arsajev unesli v březnu 2001 letadlo z Istanbulu do Moskvy. V dubnu Turek čečenského původu Muhammed Trokcan držel v hotelu v Istanbulu rukojmí se stejným cílem. Ovšem největší akcí byl útok čečenského komanda 23. října v Moskvě. Obsadilo divadlo na Dubrovce. Po zásahu ruských speciálních sil tam zůstalo 129 mrtvých.\nK činu se přiznal Šamil Basajev, ale z útoku Moskva obviňuje i Maschadova a označuje jej za teroristu. Požadavkem ,,teroristů“ bylo zastavení války a stažení ruské armády s Čečenska. Poté co bylo komando zneškodněno naopak ruské síly zahájily ještě větší ofenzívu proti povstalcům.\nOdplata za ofenzívu na sebe dlouho nedala čekat. V prosinci sebevražední útočníci zaútočili na vládní budovu v Grozném- 80 mrtvých. Achmada Kadyrova, jenž byl pravděpodobně cílem útoku se jim opět nepodařilo zabít.\nDalším problémem čečenského konfliktu jsou statisíce uprchlíků. Nejvíce jich pobývá v sousedním Ingušsku – asi 100 tisíc. Nynější neochota Ingušska, které se vždy Čečensku snažilo pomoci vychází zřejmě z postojů nového prezidenta. Novým prezidentem byl totiž zvolen generál ruské tajné služby FSB Murat Zjazikov. O jeho volbě se proslýchá, že byla zfalšována ve prospěch Kremlu, který na tento důležitý post potřeboval někoho svého.\nV této souvislosti byl a je Kreml kritizován za to, že tyto tábory nechává vyklízet a Čečeny odváží zpět do jejich zničených domovů. Rusko argumentuje tím, že pro uprchlíkům je poskytováno náhradní ubytování. Podle svědectví uprchlíků tomu tak ale není. Podle Human Rights Watch jde ze strany Ruska o porušení dohod, kterých je signatářem. Protestoval i Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, jenž poukazuje na to, že během stěhování nebyli jeho pracovníci do tábora vpuštěni.\nUNHCR také protestuje proti plánované repatriaci čečenských uprchlíků z Gruzie, jenž Rusko plánuje.\nSvětový čečenský kongres\nRuskou diplomatickou kritiku za podporu čečenským povstalcům nejvíce pocítilo Dánsko, které v říjnu 2002 hostilo Světový čečenský kongres. Prezident Putin Kodaň obvinil z financování terorismu a zrušil svou plánovanou návštěvu. Summit EU-Rusko jenž se tam měl konat musel být přeložen do Bruselu.\nNa žádost ruských bezpečnostních orgánů dánská policie zadržela Achmeda Zakajeva, který byl na kongresu jako Maschadovův vyslanec. Dánská justice neuznala ruské důkazy na dostatečné a Zakajeva posléze propustila. Ten poté odcestoval do Londýna a tam mám obdobné problémy.\nReferendum o ústavě\nPočátkem roku 2002 předložil Achmed Kadyrov a jeho tým návrh na novou čečenskou ústavu, která by situaci v Čečensku právně stabilizovala.\nPředložil návrh, kde je Čečensko součástí Ruské federace, úředními jazyky jsou ruština a čečenština. Všichni mají být občany Ruské federace, nejvyšším představitelem bude prezident, jenž bude přísahat věrnost ruské i čečenské ústavě. Nutno podotknout, že návrh nové ústavy téměř kopíruje tu ruskou. O ústavě mělo v březnu 2003 rozhodnout referendum.\nProti referendu mnoho hlasů. Je poukazováno na to, že nejdříve musí být nastolen klid zbraní a až poté přikročeno k politickým jednáním. Zástupci čečenských nevládních organizací se obrátili s výzvou na Putina, aby referendum bylo odloženo z důvodu pokračujícího konfliktu. Poukazují také na to, že jeho forma je nevhodná.\nK tomu, aby referendum bylo platné je potřeba nadpoloviční účasti voličů. Jako dosti podivné je to, že mají volit i ruští vojáci natrvalo rozmístění v Čečensku.\nPokud by ovšem Moskva splnila své sliby, jenž s referendem souvisí – např. stažení svých vojsk, byla by to do určité míry pro čečenský lid výhra.\nReferendum se skutečně konalo 23. března 2003. Maschadov je označil za nelegitimní frašku a Basajev hrozil ozbrojenými útoky. Nezávislí pozorovatelé ovšem jejich průběh označili za nelegitimní a referendum za neplatné. Docházelo k prý dodatečným zápisům a nikdo voliče nekontroloval dle totožnosti. Někteří nastrčení lidé hlasovali i ve více okresech.\nPodle průzkumů veřejného mínění organizace Memorial se referenda hodlalo zúčastnit cca 12 % voličů. Ruské úřady uvádějí, že volební účast byla 85 %. V průzkumu se uvádělo, že voliči mají strach z represí z ruské strany a pochybují o pravdivosti výsledků, jelikož čečenští občané nemají možnost výsledky průběžně kontrolovat.\nOficiální pozorovatelé ovšem výsledky referenda potvrdili. Kdo ovšem tito pozorovatelé byli?\nZástupci výkonného výboru SNS, dále představitelé Malajsie, Egypta, Indonésie, Ománu, Jemenu a organizací Liga arabských států v Rusku a Islámská konference. Významné instituce jako Rada Evropy nebo OBSE oficiální pozorovatele do země nevyslaly.\nRuské úřady tedy referendum uznaly a nyní se uvažuje postu nového čečenského prezidenta. Kandidovat hodlá i Achmed Kadyrov. Ten bude funkci prezidenta zastávat do doby než bude zvolen nový.\nJak se k tomuto postaví povstalecká vláda Aslana Maschadova je ve hvězdách.\nJasné je to, běžná denní situace v Čečensku se nijak nemění. Denně dochází k porušování lidských práv ze strany ruské armády s tichým souhlasem velení. Útoky čečenských povstalců, jenž bojují již osm let bojují za svoji nezávislost určitě také neustanou.\nJe třeba si uvědomit, že ukončení války v Čečensku není pro Moskvu přílišnou prioritou. Kritika ze zahraničí se sice ozývá, ale rozhodně ne nijak silně. Argumentace akcemi proti islamistickým teroristům v dnešní době spolehlivě umlčí.\nMiliony dolarů, které plynou na obnovu Čečny také z velké části končí ve zkorumpovaných rukách ruských armádních přestavitelů a na něj napojených kriminálních band. Obchod se zbraněmi a ropou je velice výnosný.\nPoslední zprávy z dubna letošního roku hovoří o tom, že Parlamentní shromážděná Rady Evropy zvažuje vytvoření soudního tribunálu pro Čečensko, pokud nepřestane docházet k porušování lidských práv. Jednalo by se o podobný tribunál jako byl zřízen v případě Jugoslávie. Je zvažována stížnost na Rusko k Evropskému soudu pro lidská práva.\nPodle informací z poslední doby dále pokračují bombové útoky na budovy promoskevské čečenské vlády.\nTagy: Moderní doba (1990-) : 1. rusko-čečenská válka [1994-1997] Články : Období studené války (1945-1989) Články : Moderní doba (1990-)


Montované domy na klíč - El Atelier.cz\nMontované domy na klíč představují jednu z variant, kterou si můžeme zvolit při pořizování nového bydlení. Na českém stavebním trhu jsou montované domy stále v určité nevýhodě. Montované domy na klíč představují trend, který se do České republiky dostává jen velmi pomalu. Přes své pomalejší dobývání českého stavebního trhu patří mezi kvalitní volbu bydlení.\nMontované domy na klíč si získali velkou oblibu především ve Skandinávských zemích a západoevropských zemích. Vyrábějí se ze dvou základních materiálu. Jedná se o ty, které jsou vyráběné z lehké konstrukce na bázi dřeva, nebo ty vyráběné z těžké konstrukce na bázi betonu. Poté se ještě dělí podle použitého izolačního materiálu a dalších materiálů použitých v konstrukcích.\nMontované domy na klíč jsou nabízeny k prodej jako hotové projekty. Čili ušetří svým majitelům spoustu starostí. Majitel takovéhoto domu se nemusí starat o výstavu, běhat po stavebním úřadě a vyřizovat spousty dalších náležitostí. Tyto náležitosti za něj vyřídí firma, která bude provádět montáž. Jediným požadavkem na majitele je stavební pozemek.\nU dřevěných montovaných domů na klíč je základem konstrukce panelů dřevěný rám. Ten je vyplněný tepelně-izolačním materiálem. Součástí dřevěného rámu je i opláštění. I u dřevěných montovaných domů na klíč je rozdílný stupeň dohotovení přímo v továrně. Od opláštění pouze rámu pouze z vnější strany přes panely s osázenými okny a dveřmi, až po finální úpravu z vnější a vnitřní strany.\nMontované domy na klíč nejsou sami o sobě náročné. Na stavebním pozemku se nejdříve musí vybudovat základová deska. Na tu se poté provede montáž domu. Samotná montáž trvá zhruba měsíc.\nS výběrem montovaných domů na klíč vám poradí ve firmě, která se touto oblastí zabývá.\nAutor: HedyPublikováno: 30.1.2015 12.2.2015 Rubriky: NovostavbyŠtítky: montované domy na klíč\nPředchozí Předchozí příspěvek: Liška – stavební spoření Českomoravské stavební spořitelny\nNásledující Následující příspěvek: Stojací lampy do obývacího pokoje jako příjemný i praktický pomocník


Český rozhlas: Rodinné odpoledne se SOČRem a Bystrouškou | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Zprávy » Tiskové zprávy » Český rozhlas: Rodinné odpoledne se SOČRem a Bystrouškou\nSmysl obou počinů – tedy filmového i koncertního – je jasný. Přiblížit operu publiku, které se k ní běžně nedostane, zejména dětem. Film se bude promítat na velkoformátové plátno, SOČR obstará živý doprovod a přední čeští sólisté hlasově ztvární jednotlivé postavy.\nFilm z produkce BBC se už dočkal několika jazykových verzí - kromě anglického originálu existují podoby katalánská, česká, francouzská a španělská. Živé představení pak dirigoval Laurent Pillot s Orchestre de l'Opéra National de Lyon, Royal Liverpool Philharmonic, Hallé Orchestra a dalšími. Vždy s pozitivními ohlasy! Věříme, že nadchne i pražské publikum a nenásilně tak mj. připomene 90 let, jež letos uplynou od úmrtí Leoše Janáčka.\nRodinný koncert plánuje SOČR i na příští sezonu, konkrétně to bude „Pohádkové odpoledne“, během něhož zazní vybrané melodie z pohádek Micimutr, Dvanáct měsíčků a Pyšná princezna. Program doplní půlhodinka Prokofjevovy hudební pohádky Péťa a vlk. Vše bude opět spojeno s projekcí na plátno.\nLaurent Pillot – dirigent\nFORUM KARLÍN, SOBOTA 14. DUBNA V 15.00 HODIN\nčeský rozhlas , film , hudba , TZ , SOČR


Kůže, kterou nosím (2011) – Pedro Almodóvar – český trailer | Trailery v Češtině\nHollywood C. E.Ne, Srpen 21, 2011 4:40pm URL:\nV kinech od 8. 9. 2011 – Almodóvarův nejnovější film, hrají: Antonio Banderas, Elena Anaya a další\nDvanáct let po smrti manželky, která zahynula v explodujícím autě, se renomovanému plastickému chirurgovi Robertu Ledgardovi (Antonio Banderas) podařilo vyvinout odolný typ kůže, který by byl býval jeho milovanou zachránil. Šarmantní muž posedlý ideou, jež sahá za hranice bioetiky, se nenechá spoutat skrupulemi ani v okamžiku, kdy se rozhodne svůj vynález testovat. V thrilleru s prvky melodramatu, natočeném volně podle románu Tarantule (Mygale) Thierryho Jonqueta, se po více než dvaceti letech sešli ke spolupráci Pedro Almodóvar a jeho dávný oblíbenec Antonio Banderas. „Tvář nás definuje,” říká jeho hrdina, i když sám za tou svou skrývá temné myšlenky. V příběhu, v němž hraje zásadní roli chladně vykalkulovaná a precizně provedená pomsta, Almodóvar za scenáristické pomoci bratra Agustína suverénně kombinuje časové roviny, mezi něž rozpíná svá témata vášně, tělesnosti a pohlavní identity. Jeho devatenáctý film je opět sofistikovanou poctou filmu, tentokrát Hitchcockovi, Bu?uelovi či hororu Georgese Franjua Oči bez tváře.


Předpis 165/1979 Sb.\nCitace 165/1979 Sb.\nNázev Vyhláška Ústřední rady odborů o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech\nČástka 30 (29. 12. 1979)\nÚčinnost od 1. 1. 1980, zrušeno dnem 1. 1. 2009\n8/1960 ruší Vyhláška Ústřední rady odborů a Státního úřadu sociálního zabezpečení o nemocenském pojištění a o důchodovém zabezpečení studentů a žáků při výrobní práci v závodech\n184/1960 ruší Vyhláška Ústřední rady odborů a Státního úřadu sociálního zabezpečení o nemocenském pojištění a o důchodovém zabezpečení zaměstnanců pověřených činností v zahraničí\n48/1961 ruší Vyhláška Ústřední rady odborů a Státního úřadu sociálního zabezpečení o poskytování některých dávek nemocenského pojištění a důchodového zabezpečení občanům, kteří se účastní přípravy k obraně Československé socialistické republiky\n21/1965 novelizuje Vyhláška státního úřadu sociálního zabezpečení, Ústřední rady odborů a ministerstva zdravotnictví o důchodovém zabezpečení, nemocenském pojištění a preventivní a léčebné péči některých občanů činných při poskytování služeb\n155/1983 novelizuje Vyhláška Ústřední rady odborů o změnách v nemocenském pojištění některých pracovníků\n79/1984 novelizuje Vyhláška Ústřední rady odborů o změnách vyhlášky Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech\n135/1984 novelizuje Vyhláška Ústřední rady odborů o změnách vyhlášky Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech\n59/1987 novelizuje Vyhláška Ústřední rady odborů o změnách vyhlášky Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech, ve znění pozdějších předpisů\n148/1988 novelizuje Vyhláška Ústřední rady odborů o změnách vyhlášky Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech, ve znění pozdějších předpisů\n123/1990 novelizuje Vyhláška federálního ministerstva práce a sociálních věcí, kterou se mění a doplňuje vyhláška č. 149/1988 Sb., kterou se provádí zákon o sociálním zabezpečení, vyhláška č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech, a vyhláška č. 91/1958 Sb., kterou se uveřejňuje opatření Ústřední rady odborů o organizaci a provádění nemocenského pojištění zaměstnanců\n263/1990 novelizuje Vyhláška federálního ministerstva práce a sociálních věcí, kterou se mění a doplňuje vyhláška č. 143/1965 Sb., o poskytování peněžitých dávek v nemocenském pojištění, vyhláška č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech a některé další předpisy o nemocenském pojištění\n501/1990 novelizuje Vyhláška federálního ministerstva práce a sociálních věcí, kterou se mění a doplňuje Vyhláška č. 149/1988 Sb., kterou se provádí zákon o sociálním zabezpečení, a vyhláška č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech\n306/1991 novelizuje Zákon o změnách v sociálním zabezpečení\n30/1993 novelizuje Vyhláška ministerstva práce a sociálních věcí České republiky o změnách některých prováděcích předpisů a nemocenském a sociálním zabezpečení\n37/1993 novelizuje Zákon České národní rady o změnách v nemocenském a sociálním zabezpečení a některých pracovněprávních předpisů\n312/1993 novelizuje Vyhláška ministerstva práce a sociálních věcí, kterou se mění a doplňuje vyhláška Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech, ve znění pozdějších předpisů\n196/1994 novelizuje Vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí, kterou se mění vyhláška Ústřední rady odborů č. 143/1965 Sb., o poskytování peněžitých dávek v nemocenském pojištění, a vyhláška Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech\n248/1994 novelizuje Vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí, kterou se mění a dopňuje vyhláška Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech, ve znění pozdějších předpisů\n207/1995 novelizuje Vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí, kterou se stanoví stupně zdravotního postižení a způsob jejich posuzování pro účely dávek státní sociální podpory\n282/1995 novelizuje Vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí, kterou se mění a doplňuje vyhláška Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech, ve znění pozdějších předpisů, vyhláška Ústřední rady odborů č. 143/1965 Sb., o poskytování peněžitých dávek v nemocenském pojištění, ve znění pozdějších předpisů, a vyhláška Federálního ministerstva práce a sociálních věcí a Ústřední rady odborů č. 51/1973 Sb., o úpravě některých poměrů pěstounů vykonávajících pěstounskou péči ve zvláštních zařízeních\n133/1999 novelizuje Vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí, kterou se mění vyhláška Ústřední rady odborů č. 143/1965 Sb., o poskytování peněžitých dávek v nemocenském pojištění, ve znění pozdějších předpisů, a vyhláška Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech, ve znění pozdějších předpisů\n415/2000 novelizuje Vyhláška Ministerstva práce a sociálních věcí, kterou se mění vyhláška Ústřední rady odborů č. 143/1965 Sb., o poskytování peněžitých dávek v nemocenském pojištění, ve znění pozdějších předpisů, a vyhláška Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech, ve znění pozdějších předpisů\n248/2005 novelizuje Vyhláška, kterou se mění vyhláška Ústřední rady odborů č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech, ve znění pozdějších předpisů\n187/2006 ruší Zákon o nemocenském pojištění\n327/2007 novelizuje Vyhláška, kterou se mění vyhláška č. 165/1979 Sb., o nemocenském pojištění některých pracovníků a o poskytování dávek nemocenského pojištění občanům ve zvláštních případech, ve znění pozdějších předpisů


Ceny uvedené v této sekci jsou pouze orientační! Pro závazné objednávky platí ceny v e-shopu!\nPokud sháníte zboží, které není uvedeno na našich stránkách, kontaktujte nás.\nKompletní sortiment se nám bohužel na naše webové stránky nepodařilo zapsat.\nHmoždinky, kotvení a stavební chemie.\nStavební chemie SOUDAL působí na českém trhu od roku 1994.\nElektronářadí Narex z České Lípy.\nFirma Valenta ZT s.r.o. se zabývá výrobou závitových tyčí, svorníků, třmenů, trapézových šroubů a speciálního spojovacího materiálu. Specializuje se na výrobu válcováním hlavně středních a velkých sérií i u velkých rozměrů. Dále také provozuje velkoobchod se standardizovaným spojovacím materiálem.\nVýrobci a distributoři antikorozních, izolačních a lubrikačních sprejů a roztoků značky Nanoprotech pro Českou a Slovenskou republiku.