Off My Bookshelf: To - Stephen King\nAsi před měsícem jsem si objednala knihu To od známého mistra strachu Stephena Kinga. A jsem ráda, že jsem tak učinila. Toto je vůbec moje první kniha od něho, a za to se docela stydím. Protože všichni kdo mě znají ví, že já miluji se bát a jsem velký hororový fanoušek, i když v poslední době mě horory nebaví. A není to tím, že bych snad přestala mít ráda horory samotné ani tím, že bych měla nějaké období, ale je to horory jako takovými. Za poslední 3 roky jsem zhlédla nespočetně mnoho hororů, ale v poslední době se jich kvalitních už moc nenajde a o ději už radši nemluvím. Ale dost už toho.\nKniha vás na první pohled zaujme jak obalem, který mě dlouho děsí, tak i svými 1016 stránky. Ano je to pořádná bichle a dalo mi zabrat než jsem jí dočetla. Už u prvních stran jsem věděla, že kniha mě bude bavit. Musím říct, že doposud jsem s klauny neměla žádný problém ( DOPOSUD ) ! =D Příběh jako takový je velmi originální a mě velmi bavil. Kdo nad knihou váháte a nechce se vám za ní dávat víc jak 300,-kč levněji totiž knihu asi neseženete, tak utíkejte do nejbližší knihovny a půjčte si jí nebudete litovat. Na knihu existuje i filmové zpracování ovšem kniha je mnohem lepší. =)\nAnotace: Bylo jich sedm a byli velmi mladí, když se jejich první klopýtnutí změnilo v horor. Nyní už jsou dospělými muži a ženou. Rozprchli se do velkého světa, aby v něm dosáhli úspěchu a štěstí. Ale nikdo z nich se nemůže ubránit síle, která je táhne zpátky do městečka Derry, aby stanuli tváří v tvář noční můře bez konce a zlu beze jména...\nVystavil Sabuša v 9:33\nazraelka 10. října 2012 0:47\nTo jsem nečetla nesčetněkrát. Moje nejoblíbenější pasáže jsou všechny, kde je celá parta a nejděsivější je pro mě asi okamžik setkání s vlkodlakem ve starém domě, kam se vypraví Richie a Bill.


Závěsný lvíček s klipem Playgro | Hračky pro nejmenší | Maxíkovy hračky Hračky pro nejmenší Závěsný lvíček s klipem Playgro Vaše cena: 229 Kč (cena s DPH) Množství: Dostupnost: Skladem (4 ks) ověřit Dopravné: Od 94 Kč dopravné Kód zboží:PGR 0182853 Značka: Playgro Vhodné pro: děvčata i kluky do 3 let Záruka: 2 roky poslat odkaz porovnat oblíbené To se mi líbí Popis Dotaz Závěsný lvíček s klipem Playgro\nMateriál: polyester Na Váš dotaz k produktu Závěsný lvíček s klipem Playgro odpovíme co nejdříve. Dotaz k produktu E-mail pro odpověď: Vaše jméno: Dotaz: Ověření Text z následujícího obrázku přepiště do políčka ověřovací kód. Pokud je kód špatně čitelný, můžete vygenerovat nový Ověřovací kód: Související zboží... Playgro Závěsná opička s klipem Playgro Skladem (3 ks) 229 Kč do košíku Měkká textilní opička je to nejlepší, co svému miminku můžete dopřát. Je vyrobena z pestrobarevných vzorovaných materiálů, které působí příznivě... Kód zboží: PGR 0182854 Playgro Závěsný krokodýl s klipem Playgro Skladem (5 a více ks) 229 Kč do košíku Měkký textilní krokodýl je to nejlepší, co svému miminku můžete dopřát. Je vyrobena z pestrobarevných vzorovaných materiálů, které působí... Kód zboží: PGR 0182855 Playgro Závěsný pejsek s kousátky Playgro Skladem (4 ks) 299 Kč do košíku Měkký textilní pejsek je to nejlepší, co svému miminku můžete dopřát. Kód zboží: PGR 0101300 Playgro Závěsný slon s klipem Playgro Skladem (4 ks) 229 Kč do košíku Měkký textilní slon je to nejlepší, co svému miminku můžete dopřát. Je vyroben z pestrobarevných vzorovaných materiálů, které působí příznivě v... Kód zboží: PGR 0182852 Playgro Lev Larry Playgro Skladem (3 ks) 329 Kč do košíku Lev Larry může být prvním kamarádem vašeho miminka, který se zároveň postará o správný rozvoj jeho smyslů. Kód zboží: PGR 0181513 Playgro Pejsek Rexík Playgro Skladem (2 ks) 349 Kč do košíku Pejsek Rexík může být prvním kamarádem vašeho miminka. Kód zboží: PGR 0181200 Playgro Playgro Aktivity hrazdička s míčky Skladem (5 a více ks) 1 699 Kč 1 999 Kč -15% do košíku Domácí hrací centrum Playgro s míčky obsahuje 10 zábavných aktivit, které pomáhají rozvíjet zrak, sluch, hmat a jemnou motoriku. Kód zboží: PGR 0184007 Sassy Sassy Chrastítko Tobogán II Skladem (3 ks) 199 Kč do košíku Veselé otáčecí chrastítko pro nejmenší. Kód zboží: SAS 80047-SA Taf Toys Taf Toys Vibrující Slůně Skladem (4 ks) 299 Kč do košíku Veselý závěsný sloník k zavěšení na autosedačku, kočárek apod. Po natažení pružné šňůrky vibruje a chrastí. Kód zboží: TFT 11755 Taf Toys Taf Toys Vibrující Pejsek Skladem (1 ks) 269 Kč 299 Kč -10% do košíku Veselý závěsný pejsek k zavěšení na autosedačku, kočárek apod. Po natažení pružné šňůrky vibruje a chrastí. Kód zboží: TFT 11735 Playgro Playgro Spojovací kroužky nové 24 ks Skladem (5 a více ks) 169 Kč do košíku 24 barevných kroužů s různými texturami ke zkoumání v rukách a v ústech. Hračka rozvíjí zrak, hmat, jemnou motoriku a pomáhá při prořezávání... Kód zboží: PGR 0184556 Playgro Playgro Ohebný míček nový Skladem (3 ks) 249 Kč do košíku Barevný míček je hračka, chrastítko a kousátko v jednom. Jeho rozmanité textury podporují dětský hmat. Kód zboží: PGR 0184557 Playgro Playgro Chrastící míček Skladem (4 ks) 159 Kč do košíku Pestrobarevný chrastící míček zaujme každé dítě. Jeho rozmanité textury podporují dětský hmat. Kód zboží: PGR 4083681 Playgro Playgro Chladivé kousátko Skladem (1 ks) 69 Kč do košíku Chladivé kousátko poskytne děťátku úlevu v období prořezávání zoubků. Kód zboží: PGR 0183188 Playgro Playgro Hrající tygřík Skladem (3 ks) 299 Kč do košíku Závěsný tygřík hrající veselé melodie zabaví vaše děti při cestách i v postýlce. Kód zboží: PGR 0183299 Playgro Playgro Vrnící včelka Skladem (5 a více ks) 275 Kč 349 Kč -21% do košíku Závěsná vrnící včelka zabaví vaše děti při cestách i v postýlce. Kód zboží: PGR 0183050 Sassy Sassy Vibrující Rybička Poslední kus skladem 199 Kč do košíku Veselá závěsná rybička k zavěšení na autosedačku, kočárek apod. Po natažení pružné šňůrky vibruje a chrastí. Kód zboží: SAS 80331 Playgro Playgro Hrazdička se závěsnými hračkami Skladem (4 ks) 699 Kč 849 Kč -18% do košíku Praktická, skladatelná hrazdička se závěsnými hračkami. Kód zboží: PGR 0185475 Playgro Playgro Zatloukačka s tvary Skladem (5 a více ks) 339 Kč do košíku Dětská zatloukačka s tvary pro děti od 1 roku. Kód zboží: PGR 6684339 Playgro Playgro Kyblík s vkládačkou Skladem (5 a více ks) 349 Kč do košíku Sada kyblíku na vkládání tvarů a barevné kalíšky pro děti od 1 roku. Kód zboží: PGR 6384153 Playgro Playgro Skládací puzzle květina s tvary Skladem (4 ks) 299 Kč do košíku Puzzle ve tvaru květiny s vkládacími tvary pro děti od 1 roku. Kód zboží: PGR 6385461 Playgro Playgro Hudební cestovní kolotoč Skladem (4 ks) 699 Kč 799 Kč -13% do košíku Multifunkční hudební cestovní kolotoč, který díky speciálnímu úchytu upevníte na postýlku, kočárek či autosedačku. Kód zboží: PGR 0185479 Playgro Playgro Multifunkční hudební nástroj Lvíček Skladem (3 ks) 469 Kč do košíku Malé piáno s různými aktivitami, melodiemi a světelnými efekty pro děti od 6 měsíců. Kód zboží: PGR 6385508 Playgro Playgro Volant se zvuky Skladem (5 a více ks) 469 Kč 599 Kč -22% do košíku Volant pro malého řidiče s možností připevnění k madlu kočárku. Kód zboží: PGR 0184477 Playgro Playgro Chrastící kostka s kousátkem Skladem (4 ks) 275 Kč do košíku Měkká textilní kostka s veselými obrázky a kousátkem. Kód zboží: PGR 0184167 Playgro Playgro Veselé kladivo se zvuky Skladem (5 a více ks) 169 Kč do košíku Kladívko s veselými zvuky pro děti od 1 roku. Kód zboží: PGR 6384020 Playgro Playgro Kousací knížka se zvířátky Skladem (5 a více ks) 169 Kč do košíku Veselá kousací knížka s barevnámi obrázky. Kód zboží: PGR 0185482 Playgro Playgro Vrnící zajíček Skladem (5 a více ks) 225 Kč do košíku Závěsný vrnící kamarád na cestování. Kód zboží: PGR 0185472 Playgro Playgro Vrnící pejsek Skladem (5 a více ks) 229 Kč do košíku Závěsný vrnící kamarád na cestování. Kód zboží: PGR 0185471 Playgro Playgro Velbloud Karel Skladem (2 ks) 345 Kč do košíku Veselý, barevný závěsný velbloud s mnoho aktivitami. Kód zboží: PGR 0185825 Playgro Playgro Želva Agáta Skladem (5 a více ks) 339 Kč do košíku Veselá, barevná závěsná želva s mnoho aktivitami. Kód zboží: PGR 0185468 Nahoru Nacházíte se: Maxíkovy hračky > Hračky pro nejmenší > Závěsný lvíček s klipem Playgro Maxíkovy hračky Hračky SKLADEM Podle ZNAČKY Maxík VYPRODÁVÁ Maxíkovy AKCE NOVINKY Hračky s licencí Podle věku Od narození do 3 let Od 3 do 6 let Od 6 do 12 let 12 let a více věk Hračky pro děti Hračky pro kluky Hračky pro děvčata Hračky z TV Dárkové kupóny Auta a autíčka Kojenecké potřeby RC Modely Autodráhy Panenky Hračky pro nejmenší Hrací deky Hračky do vany Hračky na mazlení Chrastítka a kousátka Kolotoč nad postýlku Kostičky První krůčky Sedátka a houpátka Skládačky a baby puzzle Tahací hračky Vývoj motoriky Zvukové hračky Dřevěné hračky Výtvarné a naučné Hry na profese Vlaky a příslušenství Figurky a hrdinové Stavebnice Společenské hry Puzzle Plyšové hračky Hračky na zahradu Rekreační sport Dětské kostýmy Textilní hračky Loutky a Divadla Pro děti a dětské Kosmetika Školní potřeby Dárkové předměty Oblečení pro děti Rozbalené zboží Tipy na dárek Vánoční VÝPRODEJ hraček Zimní radovánky Vánoce Karneval a Maškarní Tipy pro školky Hračky doprava zdarma ČESKÉ hračky Dárky k narození dítěte Dárek ZDARMA nebo 1+1 Škola volá! Hračky na jaro Titulní stránka Kontakt na Maxíka Vše o nákupu Dárkové kupony Dopravné Způsoby úhrady Obchodní podmínky Reklamace Odstoupení od kupní smlouvy Registrace Jak nakupovat Maxíkoviny Proč Maxík Proč Maxík? Maxíkovy omalovánky Přihlásit Uživatel: Heslo: Neodhlašovat Zapomněli jste heslo? Nový zákazník Košík O nás Kontakty Proč Maxík? Vše o nákupu Certifikáty a ocenění Dopravné Reklamace Způsob platby Dárkové kupóny Obchodní podmínky Maxíkoviny Kariéra Přihlašte se k odběru novinek: Mobilní verze © 2016 Famico, s.r.o. | © 2016 The LEGO Group. LEGO® a LEGO logo jsou ochrannými známkami společnosti LEGO Group. © 2016 Lucasfilm Ltd. & TM. Všechna práva vyhrazena. Porovnání hraček Oblíbené Pokračovat v nákupu Přejít do košíku Obsah košíku Produkt Kusů Cena / ks Celkem Celkem s DPH: Do košíku vkládáte více kusů, než je akčních produktů skladem. Položka bude rozdělena na akční a za běžnou cenu. Nebo můžete zvolit jen akční a do košíku se vloží jen množství za zlevněnou cenu. Do košíku vkládáte více kusů, než je aktuálně skladem. U výprodejových produktů nelze do košíku vložit více kusů, než je aktuálně skladem (ks). Do košíku lze vložit maximálně ks Skladem je aktuálně ks. Do košíku nelze vložit více kusů, protože je produkt momentálně vyprodaný u dodavatele a jeho další dostupnost je neznámá. Za akční cenu skladem skladem u dodavatele Tento web používá k poskytování služeb, personalizaci reklam a analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte. Další informace V pořádku


Každé desáté dítě v ČR zažívá nějakou formu násilí v rodině - Svět práva - Advokátní deník\nKaždé desáté dítě v ČR zažívá nějakou formu násilí v rodině\nOdborné odhady uvádějí, že nějakou formu násilí v rodině zažívá v České republice více než 10 % dětí. Během pandemie onemocnění covid-19 případů domácího násilí ještě přibylo. Přitom trvá až šest let, než se dítěti, které domácí násilí zažívá, dostane pomoci. O možnostech, co v této obtížné situaci dělat, ale i o sociálně-právním kontextu násilí na dětech se hovořilo na webináři, pořádaném v pátek 9. dubna 2021 Nadací Vodafone a Centrem Locika.\n„Děti jsou často i neviditelnými oběťmi domácího násilí. V České republice podle aktuálních výzkumů zažívá domácí násilí každé desáté dítě. A pandemie tuto situaci ještě zhoršila. Ale existují možnosti pomoci,“ uvedla v úvodu moderátorka akce Klára Vlková. A představila své hosty, s nimiž v průběhu webináře společně hledala odpovědi na řadu otázek, jako například: „Jak násilí v rodinách zvládat a jak poznat, že s dítětem není něco v pořádku – ať už se jedná o dítě vlastní, o dítě ze sousedství, případně ve školní třídě? Jak dětem a jejich rodinám nejlépe a hlavně včas pomoci, aby škody napáchané na jejich psychice a budoucí traumata byla co nejmenší? Jak při všem psychickém vypětí, které s sebou přináší pandemie onemocnění covid-19 a s ní spojená opatření, zůstat dobrým rodičem?“\nPrvním z hostů webináře byla zakladatelka a ředitelka Centra LOCIKA Petra Wünschová, která se specializuje na zastavování násilí v rodinách, snižování míry traumatizace dětí, prevenci dalšího poškozování dětí a pomoc rodičům vyrovnat se s dopady násilí a podporu jejich rodičovských kompetencí. Hovořila především o stávající situaci v České republice, o práci s dětmi i celými rodinami a o projektech Centra LOCIKA. Druhým pak byl Jan Fencl z Nadace Vodafone, který představil aplikace Bright Sky a Echo, jejichž prostřednictvím lze násilí (nejen) na dětech odhalit.\n„Podle posledních průzkumů jsou v současné době 2 až 3, v některých oblastech dokonce 4 děti v jedné školní třídě, které zažívají ve své rodině nějakou formu násilí,“ řekla mimo jiné Petra Wünschová. „To číslo mi přijde – vzhledem k tomu, jaké dopady mívá násilí v rodině na dítě – velmi vysoké a myslím, že to je velký důvod pro to, zabývat se tímto tématem do hloubky.“ Představila přitom jak zaměření a práci Centra LOCIKA, tak výsledky, jichž v posledních letech dosáhlo. Ředitelka Centra LOCIKA hovořila také o sociálně-právním kontextu problému: „Zákon o sociálně-právní ochraně dětí vychází z předpokladu, že děti ohrožuje jakékoliv násilí v rodině. Nemusí ale nabývat podoby domácího násilí, jak ho definuje zákon – s pachatelem a obětí, může se jednat i o párové situační násilí, násilí zaměřené na děti, které také výrazným způsobem ohrožuje psychosociální vývoj dítěte. Proto český právní systém považuje děti, které zažívají jakoukoliv formu násilí ve své rodině za děti ohrožené podle ust. § 6 písm. g) tohoto zákona. V souladu s předpisem platí, že kdokoliv se potká s dítětem, které je násilí vystaveno, má oznamovací a ohlašovací povinnost… Ať už je to pedagog, soused, přátelé rodiny…“\nKonstatovala také, že násilí je v ČR tolerovaný jev. Téměř dvě třetiny rodičů považují fyzické tresty za adekvátní výchovný prostředek. Přitom je z mnoha výzkumů jasné, že je nevýhodné vychovávat děti pomocí fyzických trestů, neboť dlouhodobě budou mít problémy s agresí, autoritami, bude narušen vztah dítě-rodič… Zdůraznila, že základní hodnotou práce Centra LOCIKA je nulová tolerance k dětskému násilí, jak je to již běžné v mnoha zemích.\nPetra Wünschová také mluvila o projektech, které byly spuštěny v závěru loňského a začátkem tohoto roku – telefonické poradenské lince Rodina bez násilí, kampani „Neboj se nám ozvat“ či propagaci gesta „Potřebuji pomoc“, které je velmi dobře použitelné ve školním prostředí – a to i v současné době online výuky, kdy mohou děti v nouzi jeho prostřednictvím na dálku požádat své pedagogy o pomoc.\nV další části webináře představil Jan Fencl aplikace Bright Sky a ECHO. „Aplikace Bright Sky je zaměřena primárně na dospělé oběti domácího násilí, pomáhá obětem informovat o tom, co násilí je – nejen fyzické, ale psychické, sexuální, ekonomické… Nicméně násilí v rodině může vygradovat do fáze, kdy dítě domov opustí a pak se nachází v režimu „dítě v ohrožení“ a může se stát obětí trestného činu. Tady pomáhá další novinka – mobilní aplikace ECHO. Ta je unikátní v tom, že jakmile je dítě zaneseno do databáze pohřešovaných osob, přijde těm, kdo mají aplikaci staženu, do mobilu informace o dítěti a výzva k zapojení se do pátrání. Aplikace má umožnit, aby se co nejširší veřejnost mohla co nejdříve zapojit do hledání dítěte,“ přiblížil Jan Fencl detailně obě aplikace.\nV průběhu přenosu byl vyhrazen prostor i pro sledující a jejich dotazy, z nichž převážná většina se týkala hlavně výchovy dětí, problematiky používání tělesných trestů v rodinách a možností jak postupovat, když je partner agresivní…\nNa závěr Klára Vlková ještě představila krátké video „Neboj se, ozvi se!“, které vyzývá děti, aby se neváhaly se svým problémem svěřit a požádat o pomoc. K natáčení videa se v rámci pro bono aktivit připojila řada známých osobností, které dětem připomínají, že „má cenu si říct o pomoc a je kde!“\ncentrumlocika.cz * www.detstvibeznasili.cz\nPředchozí Jan Hak, Ondřej Vícha: Právo na informace o životním prostředí ve středoevropském kontextu\nNásledující Pojďte diskutovat o odpovědnosti za omezení zdravotní péče v pandemii\nPhDr. Dagmar Koutská\t12. 11. 2019


Karel Gott v dětství miloval poslední sbohem: Jak bude vypadat Mistrův pohřeb? – eXtra.cz\nMiliony fanoušků zasáhla zpráva o smrti Karla Gotta (†80). Mistr zemřel ve spánku v úterý 1. října v noci, prohrál boj s dlouhodobými zdravotními problémy. V posledních měsících bojoval s akutní leukemií. Je jisté, že se s milovaným zpěvákem budou chtít Češi náležitě naposledy rozloučit. Jak bude vypadat pohřeb Karla Gotta?\n02. 10. 2019 14:05 | Autor Zdeněk Drgáč\nKarel Gott (†80) naposledy vydechl v noci na středu. O představě vlastního pohřbu nikdy nemluvil, v minulosti ale prozradil, že má rodinnou hrobku v Újezdě u Svatého Kříže na Rokycansku.\nV dětství tam trávil letní prázdniny a právě tam se probudil jeho zájem o malování. Dokonce se netajil tím, že ho inspirovaly především pohřby, které později i záměrně vyhledával. „Dojímalo mě to a vždycky jsem toužil utěšovat pozůstalé. Když dlouho nikdo neumřel, našel jsem si přejetou kočku nebo zmrzlou vránu a vystrojil jsem jí slavnou poslední cestu,“ svěřil Gott portálu Novinky.cz.\nV západočeské vesnici na Rokycansku jsou pochováni Gottovi rodiče i prarodiče. Je tak docela možné, že si přál, aby po smrti spočinul po jejich boku. Spekuluje se však i o tom, že by Mistra mohli pochovat na Vyšehradském hřbitově mezi další slavné osobnosti.\nZatím nezodpovězenou otázkou zůstává i podoba samotného obřadu. Dlouhé roky se mluví o státním pohřbu, který by si Karel Gott nepochybně zasloužil. O posledním rozloučení se státními poctami rozhoduje parlament nebo vláda. Konečné rozhodnutí ale vždy zůstává na rodině, která může nabídku přijmout, anebo zavrhnout. Lubomír Zaorálek a Andrej Babiš už státní pohřeb navrhli.\nBude tak na vdově Ivaně Gottové (43), jestli se státní pohřeb bude konat. Musí se vybrat i vhodné místo. V úvahu by mohlo připadat třeba pražské Rudolfinum, které je s hudbou neodmyslitelně spjato. Zaorálek už prý pohřeb s rodinou probral, Babiš si ho představuje v chrámu sv. Víta. Přijít dát poslední sbohem největšímu českému zpěvákovi by mohli všichni fanoušci.\nMůže se ale stát, že si Ivana a další nejbližší příbuzní budou přát intimní pohřeb bez pozornosti veřejnosti. Nejpravděpodobnější variantou jsou však obřady dva, jeden pro fanoušky, druhý pro kruh blízkých.\nCelebrity Karel Gott pohřeb Karel Gott (zpěvák) pohřeb poslední rozloučení smrt


Eron Plus Recenze,Jak používat mít tvrdé erekce rychle [KOMENTÁŘE]\nEron plus Recenze Složení a vzorec - Zjistěte, jaká je cena výrobce\nErektilní dysfunkce postihuje mladší a mladší muže. Jsou vážným problémem a vyžadují rychlou reakci, ale jaký je nejúčinnější způsob boje proti impotenci?\nV prodeji jsou velmi drahé léky na erekci, ale jejich účinek je pouze dočasný, před a během pohlavního styku. Proto stojí za to zajímat se o přírodní pilulky na potenci, které fungují komplexně, jako je vigrax.\nEron Plus pro erekci\nŽádná erekce může stresovat i ty nejsebevědomější muže. Není to příjemné a nejhorší je, že každá taková událost se usadí v mysli a zvyšuje stres, takže každé další sblížení se ženou je stále nepříjemnější.\nJít k lékaři se v této situaci jeví jako nejrozumnější řešení, ale ne každý se k němu rozhodne. Naštěstí dnes můžete používat účinné léky dostupné i bez lékařského předpisu a Eron Plus je právě takovým přípravkem, v jiném článku jsem také popsal. penigen 500 ale není tak účinný jako eronium.\nPříčiny problémů s erekcí mohou být různé a nejčastěji jsou důsledkem stresu, špatné výživy, vyčerpání, nedostatečného spánku nebo nedostatečné fyzické aktivity. Eron Plus pomáhá bojovat s těmito obtížemi bez ohledu na věk a zdravotní stav.\nJak eronplus funguje?\nEron Plus to tak naprawdę zestaw – dwa opakowania. Są to kapslekteré se užívají denně a jsou určeny k trvalému odstranění příčiny problémů se silou . Druhým produktem je Eron Plus Before, kapsle užívaná asi dvě hodiny před pohlavním stykem, která přímo stimuluje erekci - pokud ten den neplánujete pohlavní styk, užijete pouze "běžné" pilulky bez další dávky řady Before, která přináší rychlé výsledky.\nNejlepší výsledky, silná síla i účinnost tablet Dostanete pomocí měsíc nebo více, což je minimum pro tento typ produktu.\nEron plus nebo vigrax ?\nNejste si jisti, který produkt vybrat? Pozorně si přečtěte popis a rozhodněte se Oba produkty mají podobné složení, ale pokud máte jiné problémy s potencí a erekcí, můžete si vybrat jeden nebo druhý. složení bude vždy trochu jiné, stejně jako cena 😉.\nJak mám dávkovat přípravek Eron Plus?\nEron Plus je jedinečné složení využívající pouze přírodní látky, takže máme záruku, že vám doplněk neublíží. Nejdůležitější přísady Společnost EronPlus, která je zodpovědná za její úspěch, je:\nVýrobek je vždy vytvořen pouze z nejkvalitnějších surovin v renomovaných laboratořích. Eron Plus má všechny potřebné certifikáty kvality, takže je prakticky nemožné, aby doplněk způsoboval nežádoucí vedlejší účinky. Některé z popsaných složek se nacházejí také v gelech, jako např. erogen x.\nCo si můžete přečíst o společnosti Eron Plus na internetu? Většinou je to skvělý a velmi užitečný produkt a účinky použití jsou viditelné velmi rychle. Žádné další doporučení nehovoří o účinnosti produktu na libido stejně jako komentáře spokojených uživatelů. A o společnosti EronPlus se málokdy vyjadřují pochvalně.\nJaké názory si můžeme přečíst ?\nEron Plus je mimo jiné chválen za to, že funguje velmi rychle, a to i od prvních týdnů používání, pro uživatele je také velmi důležité, že Eron Plus nezpůsobuje žádné nepohodlí. S přípravkem Eron Plus bylo konečně možné dosáhnout uspokojivé erekce a prodloužit pohlavní styk, což mělo velmi pozitivní vliv na sebevědomí mužů. Tento doplněk účinnosti je prostě velkým přínosem pro každého muže a jeho partnera.\nKlíčem je spokojený zákazník\nStudie ukazují, že až 85 procent mužů, kteří používají Eron Plus, doporučuje produkt ostatním. To není překvapivé, protože již bylo lékařsky prokázáno, že l-arginin obsažený v tabletách skutečně pomáhá při erektilní dysfunkci a kořen maca - další důležitá složka produktu - zlepšuje sexuální pocity, zvyšuje erekci a libido.\nKolik stojí EronPlus?\nZákladní balíček stojí 179 PLN a vystačí na jeden měsíc. Nejedná se o malou částku, proto se můžete rozhodnout pro standardní nebo optimální balíček, u kterého je jednotková cena jednoho balíčku mnohem nižší.\nStandardní balíček, který obsahuje tři krabičky na tři měsíce, stojí 358 zł (jedná se o nejoblíbenější balíček od výrobce), takže jedna krabička je zdarma. Sadu na půl roku, která je optimálním balíčkem, lze pořídit za 537 zł - tři kusy Eron Plus jsou zdarma.\nPřípravek si můžete zakoupit ve standardním balení, obsahující tři krabice na tři měsíceStojí 358 zł (jedná se o nejoblíbenější balení u výrobce), což znamená, že jedno balení je zdarma. Sadu na půl roku, která je optimálním balíčkem, lze pořídit za 537 zł - tři jednotky Eron Plus jsou zdarma.\nKde koupit EronPlus\nMůžeme v lékárně najít pilulky pro silnou sílu ?\nW lékárny Eron Plus není k dispozici. Někdy můžete najít nabídky na aukčních stránkách, jako je např. allegro, ale jediné doporučené místo pro objednávku je webové stránky výrobce. Pouze zde jsou prodávané výrobky stoprocentně originální. Kromě toho výrobce velmi často organizuje atraktivní cenové akce, takže si můžete koupit jeden nebo dokonce více balíčků Eron Plus zcela zdarma.\nZáruka a zabezpečení\nPokud však zákazník z nějakého důvodu není s nákupem spokojen, výrobek můžete vrátit do 90 dnů od dokončení objednávky.\nSex má přímý vliv na náš život a mnoho problémů doma je způsobeno tím, že prostě nefunguje sexuální život. Nedostatek libida, špatný výkon, pokud jde o sex, je noční můrou mnoha lidí a stačí použít pilulky, jako je eron plus, které fungují a účinky přijdou samy.


Cesta na neprostupný východ\nTam daleko na východě, za devatero řekami, horami a jedním pralesem, kde stále vanou sovětské větry, žila byla stěží prostupná země v čele se samozvaným panem diktátorem. Ale jednoho dne se tento diktátor pohádal s jiným panem diktátorem, což bylo tuze smutné. Zvlášť když tento druhý vládce umí jezdit i na medvědovi a skolí bitevní loď jiného království klidně holýma rukama. A tak se první vládce rozhodl, že si pro jistotu bude hledat kamarády i v jiných vládcích a pro začátek lehce pootevře dvířka do království svého. Jen na dva prstíčky. A taky asi chtěl prachy.\nNěkolik let jsem sledoval postupné otevírání západu, protože se mi nechtělo dávat 5000,- za vízum. Až v roce 2017 konečně otevřeli města Hrozno a Brest pozemním návštěvníkům přes Polsko. Jde to relativně po másle. Na internetu se vyřídí za malý poplatek vstup. Něco jako ESTA při cestě do USA. Z Varšavy je třeba vzít vlak do Terespolu (Od roku 2020 prý bude přímá linka Česko-Terespol s Leem, jestli tamní populace nevymře na virus) a celníkům ukázat vytisknutý papír z netu. Na tom není co pokazit. Tedy snad…\nNa polské straně hranice ve mně už trochu hrklo. Okna zatlučená dřevem, aby nebylo vidět ven. Celá stanice vypadala sbitá hodně podomácku. Všude celníci s puškama. Vracím se zpátky o 50 let. Už se mi tam tak nechtělo. O chvíli později jsem seděl lehce rozklepaný ve vlaku přes hranice. Projížděli jsme pásmem z ostnatých drátů při zamračené obloze. Do vagónu mezitím přišli celníci a mluvili pouze svým jazykem, zatímco všichni cestující vytáhli své pasy. Všechny byly modré, běloruské. Jsem tady jediný turista. Po otázce na vízum vytahuju A4 vytištěnou z tiskárny a celník na ni jen nevěřícně kouká. Jak asi vypadá místní výslech?\nS kroucením hlavy mi papír po několika minutách vrací zpátky. Musím být jeden z prvních turistů přijíždějících na bezvízový styk (tohle se mi zopakovalo ještě asi dvakrát). Silnější celnice najednou rozkrajuje pečlivě budované napětí sovětské atmosféry tím, že na celý vagón začne hulákat, ať se přizná, kdo veze něco k proclení a strašně se u toho směje. Kdo ví, třeba už je totálně pod parou.\nZastavujeme v Brestu. Slunce najednou strašně praží a obloha je celá modrá. Nějakou dobu v temnotě nebo za kouřovými skly udělalo své. Musím se schovat do stínů zeleně ve vedlejším parku. V něm se konečně rozkoukávám kolem sebe, když se najednou musím vyhýbat nějakým předtím neviděným high-tech udělátkům, na kterých se prohánějí místní děti. Zkrácené segwaye? To jsem ještě neviděl. Všichni jsou navíc oblečení v pestrých barvách místo typické "sovětské šedé". Co je tohle za místo? Byl jsem podveden. Kde je stereotyp zlé, šedé komunistické země z amerických filmů? Kde jsou lidi, kteří mě oberou o poslední kabát jako Toma Hankse v Mostě špiónů?\nBylo to v mnohém podobné běžnému evropskému městu a přesto v různých ohledech jiné. Hlavní třída vypadala jak stylizovaná Francie. Jako v těch zidealizovaných filmech o polovině 20. století v Paříži (což v Paříži dnes určitě nenajdete). Teda až na ty žebrající děti (byl jsem drsňák a nic jim nedal). O pár kilometrů dál se ve vojenském muzeu člověk ale už propadl do východní minulosti. Tou s rudými vlajkami, srpy a kladivy, plátěnými taškami, nebo s podobiznami Lenina. Turisticky hodně dobrý zážitek, když si člověk nasadí brýle filtrující červenou. Vchod do parku je ve tvaru pěticípé hvězdy, z reproduktorů se linou sovětské chorály, a vedle něj děti lezou po sovětských tancích. Jak z propagačního letáku strany.\nNakradené fotky z netu\nSovětské tanky na věčné časy\nŽízeň po zničení napajedla nacisty\nCholmská brána nese stopy po obléhání\nMoje jediná dochovaná fotka.\nJe zajímavé, že Bělorusko nezamrzlo technologicky. Ty mini-segwaye z parku jsem mimo Bělorusko viděl poprvé až o rok později na veletrhu v Praze. Hostel měl rychlé a stabilní wi-fi, bez drsné cenzury, kterou jsem zažil později v Číně. Smartphony jsem neviděl docela dlouho, až do momentu kdy kolem projel trabant obtěžkaný velkými reproduktory a lidi je se smíchem vytáhli, aby si je mohlil vyfotit. Mají je, ale nekoukají do nich. Podobně jako na Ukrajině se v restauracích a hospodách lidé raději baví mezi sebou. Samozřejmě možná je to celé Potěmkin a důvod, proč pouštějí lidi standardně jenom do 3 měst v zemi. "Nate dokonalá rodinko, tady máte hračky ze zabavené čínské továrny a nastěhujte se do baráku s wifi. Na oplátku se tvařte křečovitě šťastně když kolem jde turista."\nNějaká fotka hlavní třídy z Googlu.\nCentrum města je dokonale čisté. V Bělorusku platí stále zákon o příživnictví, a tak se lidé, kteří se neuplatní jinde, dokonale realizují třeba v technických službách. Kdybych upustil papírek na zem, hned je u mě někdo s černým pytlem, kdo se o něj postará. Čištění je možná běloruský sport. Všechen bordel zmizí jako opozice.\nAuta zpomalují ještě 50 metrů od přechodu a pouští vždy. Chodec je tady vnímán s posvátným respektem, tak nepodobným mým zážitkům z Ruska. U prodavaček to už bylo ale půl na půl. Ta první půlka byla vždy usměvavá, pomáhala mi jak to šlo a vždy všechno vracela, ta druhá byla taková… no řekněme kyselá jako sud vymačkaných citrónů.\nVe městě je, zdá se, jen jediný hostel. Obsluha samozřejmě anglicky neumí. Maximálně jsem pochopil, že se mnou bude na pokoji motorkářská banda. Určitě se ožerou a pak mě jako osamělého cestovatele narvou do výfuku. Namakaní borci se však místo toho představili a večer šli ohleduplně do hospody, aby nerušili ostatní návštěvníky a ráno se první probuzení tišili navzájem, aby náhodou nevzbudili všechny lehké spáče.\nBrest v roce 2019 slavil 1000 let vzniku. Kdo to nestihl, nemusí zoufat. Oslavy v roce 3019 budou jistě podobně velkolepé. Různé akce na připomenutí dlouhé historie byly ale pořádány už teď v roce 2018. Podařilo se mi ten víkend chytit jeden z výročních festivalů, s místními kroji a folklórem. Lidové písně postupně střídaly cover verze slavných hitů jako jsou Hvězdné války nebo Indiana Jones. Lidé tleskali a tančili do rytmu. Poprvé jsem spatřil jiné turisty. Těch 10 vysmátých asiatů aranžujících se na selfie tak nějak nešlo přehlédnout.\nBrest je hrdé město. Táhne se to s nimi už od doby, co jako první sovětské město chvíli odolávali nacistům. Do té doby jimi projížděli jako nůž máslem. A na počest toho se dnes dá strávit v místních muzeích i několik dní. Samozřejmě zůstává otázkou, jak vypadá skutečné Bělorusko a ne jenom to, co vybrali jako bezvízovou zónu. Mě osobně ale Brest nadchnul a vracet se asi budu nějakou dobu rád. Navíc je národním jídlem bramborák. Fotky jsem ale bohužel ztratil (včetně těch oslav 😢). Po Bělorusku jsem se totiž zastavil v rodné Karviné...\n08. 04. 2020, poslední aktualizace 2020-04-08T11:30:19+02:00\nZajímavé a čtivé :) Díky.\nNapsal 353 komentářů\nAsi jsi neměl na mysli slovensky vinný hrozen, ale Grodno neboli Hrodna (Гродна).\nJo, to bude ono, dík. Nejsem na ty názvy nějak dobrý.\nTak tohle je naopak místo, které navštívit stojí za to. Měl jsem ho letos v plánu cestou do Klajpedy, ale pandémie vše změnila :-(. Tak dík za další přiblížení místa, které letos neuvidím.\nJakub Vonšovský 2020-06-21T12:52:17+02:00 3 komentáře\nNejlepší výlet života - 1/2. 3 týdny. Tisíce fotek. Tisíce kilometrů. Nejlepší zážitky. Horké prameny ve sněhu. Rozsypaný čaj. Mučení seizou. Horské opice. Zvláštní lidé a zvyky. Tradice a moderno. Prostě Japonsko.Kvůli délce a…


Odpočívejte na Zámku Čechtice s all inclusive a zábavou (3 dny) v Čechticích | HOTELY.cz\nČechtice - pobyty\nOdpočívejte na Zámku Čechtice s all inclusive a zábavou (3 dny)\nZámek Čechtice Nám. Dr. Tyrše 16, Čechtice\nUžijte si luxusu zrekonstruovaného barokního Zámku Čechtice na Vlašimsku, který nabízí krásnou relaxaci pro vás i pro vaši rodinu. Po celý pobyt můžete podnikat pěkné výlety po okolí, kde můžete navštívit řadu turistických zajímavostí jako například zámek Jemniště či Konopiště či hrad Český Šternberk. Dny nástupu: neděle, pondělí, úterý, středa.\nPobyt se nám líbil, nejen pro "zámeckou" atmosféru, ale hlavně velice milý personál, výborné jídlo, příjemní ostatní hosté. Jediná výtka - hluk z ulice a místo k posezení uprostřed nádvoří by potřebovalo trochu zvelebit (lepší sto...\nubytování v zámeckém hotelu ve dvoulůžkovém pokoji\n5x denně švédské stoly\n1x dopolední občerstvení: domácí sladké a slané pečivo, ovoce, chlebíčky nebo sendviče\n1x bohatý obědový raut: 1 předkrm, 1 polévka, 2 hlavní jídla, 1 sladké jídlo (i bezmasá jídla)\n2x odpolední občerstvení: domácí sladké a slané pečivo, ovoce, chlebíčky nebo sendviče, zmrzlinový pult\n2x večerní raut nebo grilování: 3 druhy grilovaných mas/ryb, 2 saláty, 2 přílohy, 1 dezert\n2 vstupenky na 1 vybranou turistickou atrakci: zámek Vlašim, Parazoo Vlašim, rozhledna Velký Blaník (1 osoba má nárok na 1 vstupenku)\núniková hra „Čechtická legenda aneb Krvavé tajemství Doroty z Kralovic“ (60 min) pro 2–5 osob (děti 12–18 let v doprovodu dospělé osoby)\nvirtuální střelnice „Zámecký hon“ (30 min.)\njízdní kola na 120 min.\nMístní poplatek 30 Kč platí všichni dospělí od 18 do 70 let bussines i turista neplatí děti do 18ti let,ZTP a důchodci nad 70 let\nUbytovací poplatek 9 Kč platí všichni dospělí a děti od 6ti let neplatí děti 0-6let,důchodci nad 70 a ZTP\nDěti od 6 let včetně do 12 let: 690 Kč/noc na přistýlce včetně stravování a all inclusive nealkoholických nápojů (nutná rezervace předem)\nDěti od 12 let včetně nebo 3. dospělá osoba v pokoji classic v podkroví: 990 Kč/noc na přistýlce včetně stravování, all inclusive nápojů a programu\nDěti od 12 let včetně nebo 3. dospělá osoba v pokoji deluxe: 1 290 Kč/noc na přistýlce včetně stravování, all inclusive nápojů a programu\nMěstys Čechtice. Čechtice je městys na Benešovsku. má 1.500 obyvatel. Mezi zdejší památky patří především: zámek na náměstí – trojkřídlá barokní stavba z poloviny 17. století, kostel svatého Jakuba –…\nČechtice - po stopách Bedřicha Smetany Na východě Podblanicka, v Mladovožické pahorkatině, leží Čechtice. Městečko, které je obklopeno krásnou přírodou, nabízí mnoho kulturních i sportovních možností. A co vás v Čechticích čeká?…\nZámek Růžkovy Lhotice. Zámeček, který tvoří dominantu obce, vystřídal celou řadu majitelů. V letech 1835 - 1844 patřil Františku Smetanovi, otci hudebního skladatele Bedřicha Smetany, který sem často zajížděl a čerpal…\nTuristická známka č. 1071 - Růžkovy Lhotice Krásně zrestaurovaný barokní zámeček na místě středověké tvrze, kde prožil své dětství hudební skladatel Bedřich Smetana. Dnes tu má své muzeum. Součást obce Čechtice, jihovýchodně od Vlašimi.\nRůžkovy Lhotice Půvabný nevelký barokní zámek se nachází ve vsi Růžkovy Lhotice na Benešovsku ve Středočeském kraji. Zámek je dvoukřídlá stavba, jejímž jádrem je dvoupatrová budova na téměř čtvercovém půdorysu. K ní přiléhá patrové křídlo s arkádovou chodbou na nádvoří, na jižní straně je bývalá hospodářská budova....\nOdpočívejte na Zámku Čechtice s all inclusive a zábavou (2 dny)\nZámek Čechtice Čechtice\nUžijte si luxusu zrekonstruovaného barokního Zámku Čechtice na Vlašimsku. Pohodlné a krásné ubytování a kvalitní služby pro dvě osoby jako je all inclusive stravování a netradiční zábava v podobě tématické únikové hry . V okolí můžete navštívit řadu turistických zajímavostí, např. zámek Jemniště či Konopiště, hrad Český Šternberk...\nOdpočívejte na Zámku Čechtice s all inclusive a zábavou (4 dny)\nZámek Čechtice pro vás připravil zábavný pobytový balíček ve znamení dobrého jídla a zajímavé zábavy, kterou zajistí tematická úniková s názvem Čechtická legenda aneb Krvavé tajemství Doroty z Kralovic.\nZábavný pobyt s novou únikovou hrou Tma a all inclusive na Zámku Čechtice\nPokud patříte mezi dobrudružné povahy, které si zároveň i rádi hrají, pak je pro vás ideální trávení volného času aktivním a hravým způsobem. K tomu se dokonale hodí pobytový balíček s novou únikovou hrou tma a tv show kvíz.\nTřídenní zábavý pobyt s únikovou hrou dle výběru a all inclusive na Zámku Čechtice\nJedinečným společně stráveným zážitkem může bezpochyby být úniková hra, která se těší čím dál větší oblibě. Záleží jen na vás zda-li vyzkoušíte novinku s názvem Tma nebo si vyberete klasiku - Čechtickou legendu aneb Krvavé tamjemství Doroty z Kralovic.\nZámek se nachází v obci Čechtice.\nNavštívili jsme hrad Český Štemberk, dojeli jsme i do Vlašimi. Další výlety nám znemožnil liják a bouřka, ale i přesto jsme byli spokojeni, v okolí je velké množství zajímavostí a památek, každý si může vybrat. Nicméně sedět na nádvoří, popíjet vínko a kávičku, koukat do koruny stromů, to má taky svůj půvab a je to báječný relax.


Policie zadržela soudce Elischera, obvinila ho z korupce a nadržování – Poznámky\nPolicie zadržela soudce Elischera, obvinila ho z korupce a nadržování\nNárodní centrála proti organizovanému zločinu (NCOZ) dnes zasahuje na pražském vrchním soudu. Zadržený soudce Ivan Elischer byl obviněn ze tří trestných činů. Jde o zneužití pravomoci úřední osoby, přijetí úplatku a nadržování, uvedl předseda Vrchního soudu v Praze Jaroslav Bureš. Elischer na vrchním soudu působí od roku 2013 a specializuje se na drogovou trestnou činnost a na vojenské trestné činy. Prezident republiky dal ke stíhání soudce souhlas.\nInformace o údajné trestné činnosti soudce jsou tak závažné, že přijde ihned o talár. Podle informací České justice, které následně potvrdil Bureš, již požádal ministra spravedlnosti Roberta Pelikána (ANO) o dočasné zproštění Elischera z funkce městský státní zástupce Martin Erazím.\nPodle mluvčí pražského vrchního soudu Simony Heranové se zásah policie týká jedné kanceláře uvnitř soudu. „V budově probíhá prohlídka kanceláře JUDr. Elischera v souvislosti s kauzou, kterou dozoruje Městské státní zastupitelství v Praze,“ sdělila.\nElischer přišel na VS v Praze z Krajského soudu v Ústí nad Labem, dříve působil jako státní zástupce.\nVčera jeho senát Vrchního soudu v Praze řešil drogovou kauzu, v níž figurovali cizinci Temuujin Ankhtuya, Duc Manh Bui, Nihat Düzgün, Thi Bich Dan Nguyen a případ, kde na lavici obžalovaných sedí Pavel Beňo, Lukáš Bittner, Robert Vochozka.\nVloni na jaře soudil Elischerův senát odvolací řízení za podání tekuté extáze na jedné ze špindlerovských diskoték známým, kteří potom zkolabovali. Jeho senát rozhodl o tom, že osmadvacetiletý Petr Novotný stráví pět let ve vězení. Vrchní soud v Praze vyslyšel odvolání státního zastupitelství a původní čtyřletý trest, který Novotný obdržel v říjnu u královéhradeckého soudu, o jeden rok zpřísnil. „Čtyři roky jsou za jednání obžalovaného nepřiměřeně mírnou sankcí, s ohledem na společenskou škodlivost toho jednání,“ uvedl soudce Ivan Elischer. „Pouze včasným kvalifikovaným zásahem záchranné služby nedošlo k fatálním následkům a obžalovaný neposkytl zdravotníkům žádnou součinnost,“ dodal.\nObchod s lidmi i brutální vražda chlapce\nV listopadu poslal Ivan Elischer na 5 a až devět a půl roku za mříže čtyři obžalované za obchodování s lidmi, které nalákali na práci ve Velké Británii.\nObžalovaní Miluše Kotlanová a René Farbár nalákali podle obžaloby v roce 2009 nejméně pět lidí na vidinu vysokého výdělku až 30.000 korun na práci do Británie. Tam je podle soudce „doslova prodali“ – předali dalším dvěma v úterý odsouzeným v nepřítomnosti, Antonínu Krausovi a Danielu Gašparikovi, a dalšímu neznámému muži. „Není možné, aby někdo parazitoval na druhých, aby využíval jejich složité životní situace,“ uvedl soudce Elischer.\nV roce 2008 senát ústeckého Krajského soudu v Ústí nad Labem, vedený Elischerem, udělil výjimečné tresty vrahům pětiletého Honzíka Rokose. Honzíkova matka Antonie Stašková dostala 24letý trest, její přítel Pavel Grepl půjde do vězení na 20 let.\nKvůli způsobu vraždy a utrpení, které musel malý Honzík před smrtí prožít, navrhla státní zástupkyně pro dvojici výjimečné tresty. Stašková a Grepl vraždili kvůli nenávisti Antonie Staškové k Hozíkovu otci Romanu Rokosovi. Dítě mělo z rozhodnutí soudu vyrůstat u otce, Stašková ale syna raději zabila, než aby mu ho vrátila. „Vražda malého dítěte s takovouto pohnutkou, to je velmi výjimečný případ,“ uvedl předseda senátu Ivan Elischer.\nV témže roce Elischerem vedený senát zprostil obžaloby čtrnácti lidí, kteří byli obžalováni z vytunelování Universal banky. Podle soudu jednání 13 mužů a jedné ženy nebylo trestným činem. Bance i dalším peněžním ústavům ale údajně způsobili škody ve výši 660 milionů korun.\nPodle obžaloby vylákali z banky úvěry údajně pro vlastní podnikání. K získání ale použili lživé údaje a navíc počítali s tím, že úvěry nebudou splaceny. Úvěry, které se nedařilo splácet, měli obžalovaní platit z dalších úvěrů. Dluhy tak neustále narůstaly.\nIvan Elischer figuruje na seznamu soudců, kteří byli v minulosti členy Komunistické strany Československa.\nPrezident dal souhlas\nPodle zákona o soudech a soudcích lze soudce za činy spáchané v souvislosti s výkonem funkce trestně stíhat nebo vzít do vazby jen se souhlasem prezidenta. Podle důvěryhodných zdrojů České justice dal prezident Miloš Zeman se stíháním Elischera souhlas.\n(epa, hrb, čtk)\nPříspěvek Policie zadržela soudce Elischera, obvinila ho z korupce a nadržování pochází z Česká justice\nČlánky | Rozhovor: Jan Lata – Součástí veřejného zájmu někdy může být i projevení milosrdenství


Boukal, Petr: Nestátní neziskové organizace (teorie a praxe). | Katedra strategie\nPrávě prohlížíte: Hlavní stránka katedry / Boukal, Petr: Nestátní neziskové organizace (teorie a praxe).\nBoukal, Petr: Nestátní neziskové organizace (teorie a praxe).\n1. vydání : Nakladatelství Oeconomica. Praha 2009. ISBN 978-80-245-1650-9.\nMonografie uceleně popisuje nestátní neziskový sektor počínaje terminologií, resp. rozčleněním neziskového sektoru, a historií přes výklad podstaty jednotlivých činností, které probíhají v nestátních neziskových organizacích (NNO), po představení NNO v hlavních oblastech jejich zaměření. Následuje stručný výklad situace NNO ve vybraných zemích EU, který může být inspirací v přístupu k NNO v České republice. Zvolenými zeměmi jsou Německo, Rakousko a Slovensko.\nMonografie je především určena pro studenty denního studia oborů Podniková ekonomika a Arts management jako učební text. Je základní literaturou pro studenty vedlejší specializace Ekonomika nestátních neziskových organizací. Dále může být využita studenty dalších vysokých škol ekonomického zaměření, studenty kurzů MBA, pracovníky neziskových organizací a ostatními zájemci z praxe o problematiku ekonomiky a řízení nestátních neziskových organizací.\nPři zpracování monografie byl využit velký rozsah materiálů pojednávajících o nestátním neziskovém sektoru dostupných v tištěné i elektronické podobě. Jejich výčet je uveden v přehledu literatury a v odkazech během textu.\nMonografie je zpracována jako jeden z výstupů výzkumného projektu Nová teorie ekonomiky a managementu organizací registrovaného u MŠMT pod evidenčním číslem MSM6138439905.


Za telefonní budkou • RESPEKT\nFatálně znějící titulek tohoto textu má fatální důvod. Minulý čtvrtek dělníci ve středočeské obci Hlubyně demontovali vůbec poslední telefonní budku na českém území, čímž definitivně skončila přesně 110 let trvající éra tohoto technologického zázraku. Sluší se tedy důstojně se s ním rozloučit osobním poděkováním.\nDnes už to zní jako klasická „historka starého zbrojnoše“, ale ono to opravdu není zas tak dávno. Když šel v předmobilové době člověk s někým na rande, bylo vhodné si jako místo schůzky zvolit oblast, kde se nacházela telefonní budka. Pokud jeden z páru nedorazil, dalo se z ní zavolat třeba na internát, kde se marně čekající strana od druhé strany dozvěděla, že z rande dnes bohužel nebude nic. V případě, že šlo o již lépe vyladěný pár, dalo se dokonce naopak z intru zavolat do budky, k čemuž měli mazanější jedinci poznamenána čísla klíčových telefonních budek na uzlových bodech ve městě. Proto se taky kolem budek vždycky tvořily ve večerních hodinách hloučky nervózně čekajících chlapců a dívek, mužů a žen.\nV budce se schovávalo před deštěm, z telefonního seznamu přidělaného na železném drátu se dala získat zapomenutá adresa, v budce se kouřilo, provozoval sex, močilo a někomu sloužila po vypáčení mincovníku i k obživě. Do budek se často na ulici odbíhalo z bytů v papučích, to když rodina neměla domácí telefon nebo věděla, že ho má napíchnutý tajnou policií. Budky sloužily jako černé schránky k zanechávání a vyzvedávání vzkazů i kontrabandů, na budky se zuřivě…


Eretea II - 14. Síla ducha | SASPI.cz - Literární server\n:: Eretea II - 14. Síla ducha ::\nPříspěvek je součásti sbírky / knihy: Eretea - Cesta k propasti\npublikováno: 10.07.2015, 10:40\nTailan- postavení kněze, který trvale působí v jednom městě\nArkaen- bývalý lord, otec Iirena a Reona\nUběhlo několik týdnů od chvíle, kdy jí Reon s Iirenem sebrali všechny zbraně. Kvůli hrozbě, kterou představovali démoni, jež jsou schopni ovládnout její tělo, to považovala za rozumné řešení, přesto se jí nakonec rozhodli zbraně vrátit.\n„Jste si tím jistí?“ přesvědčovala se Mei, když jí Reon předával luk a šípy.\n„Když si tě někdo vezme jako rukojmí, myslíš, že nás to neohrozí?“ opáčil jí Iiren. „Nikdy nevíš, co se může stát, ale musíš se něčím bránit.“\nV tomhle má asi pravdu. Spíš potkáme bandity než tenhle typ démonů. Přehodila si toulec i luk přes rameno. Jakmile však vytáhli její dýku, okamžitě ztuhla.\n„Nechceš ji?“ ptal se jí Reon. „Můžeme ti koupit jinou.“\n„Ne. Chci tuhle,“ řekla Mei a dýku si od něho převzala. Chtěla mít na paměti, co udělala. Kvůli Iirenovi, kvůli sobě na to nesměla nikdy zapomenout.\n„Dobře. Sbalte si a pojďte!“\nKris přes sebe přehodil svůj plášť a zrychlil krok, aby mohl jít vedle Mei, jenže když procházel kolem lorda, nemohl přehlédnout jeho výhružný pohled. „Už by se mohl přestat zlobit, nemyslíš?“ postěžoval si jí Kris.\nZdá se, že celé to čtení myšlenek vyčítá víc jemu než mně. „Děsíš ho, Iirene. Už ho netrap! Vždyť se ti omluvil.“\n„Musí dostat svou lekci, jinak nepřestane,“ řekl na to Iiren.\n„Udělal to kvůli mně. Jestli chceš někoho trestat, tak bys měl začít se mnou, nemyslíš?“\n„O tom bych měl přemýšlet.“\n„Fajn,“ usmála se Mei. „Tak mi dej vědět, až to domyslíš!“ Vtipálek. Dělá, co může, aby se mi nic nestalo.\nS blížícím se večerem dorazili do svého cíle.\nNejprve zamířili do největšího hostince v Davlinu, kde se chtěli zeptat na schůzku, o které se psalo v čarodějčině dopise. Hostinský o ničem nevěděl, ale dva hosté se o jakémsi setkání zmínili. Podle nich probíhá každou noc v jeskyních chodbách, které leží za městem. Dovnitř však smějí vstoupit pouze krásné ženy.\n„Byli jsme samozřejmě zvědaví. Napadlo nás, že se podíváme dovnitř, ale vypráskaly nás dvě buchty, které střeží vchod. Ani správce města nám nic nevysvětlil, jen nás odbyl s tím, že se nás to netýká.“\nTakže se tady opravdu něco koná. Kéž by to byl tajný sraz čarodějek. I když vím, že bych si neměla dělat velké iluze.\nVe skále, která se tyčila v blízkosti lesa, skutečně objevili vchod do jeskyně. V záři pochodní byly také nepřehlédnutelné dvě strážkyně s oštěpy, které ho ostražitě hlídaly.\nJestli mě nepustí dovnitř, nebude jednoduché zjistit, co je to za schůzku. „Zkusím projít.“\n„Půjdu s tebou,“ prohlásil Iiren.\n„Vždyť jsi slyšel, že je to jen pro ženy. Snad si to na nich nechceš vynutit násilím.“\n„Kdyby to bylo nutné, proč ne?“ Kolem Iirena se najednou rozvířil zlatý dým, který pohltil celé jeho tělo. Během několika vteřin se proměnil ve vlka.\nTohle mě nenapadlo. „Ale vlka tam možná taky nepustí. Budou se tě bát.“ Navíc můžeme jen doufat, že rozeznají démona od zvířete.\n„Vlci a psi jsou si leckdy podobní. Když jim řekneš, že je to tvůj pes, bez kterého se nemůžeš obejít, jen těžko ti to budou vyvracet,“ řekl jí Reon.\n„Když myslíte.“ Třeba tomu uvěří. Hlavně, aby nás tam pustily.\nNechali ostatní za sebou a vydali se k jeskyni.\nKdyž vstoupili, ženy nejprve pohlédly na mladou cizinku, vzápětí si ovšem všimly vlka, který ji následoval. „To je vlk?“ Ostražitě ustoupily a namířily na něho své oštěpy.\n„Ne. Můj pes a přítel,“ uklidňovala je Mei. „Pohlaďte si ho, jestli chcete!“ poplácala ho po hřbetě, aby uvěřily, že je naprosto krotký.\n„Ne. Ne. Můžete jít dál.“ Ženy jim ochotně ustoupily z cesty a nechaly je projít.\nZdá se, že jim nahnal strach.\n„Nenabízej mě k pohlazení!“ promluvil Iiren, když osaměly v dlouhé chodbě.\n„No jo. Ty to nemáš rád, že?“ ptala se Mei s uličnickým úsměvem ve tváři.\n„Víš to moc dobře.“\n„Stejně se tě bály. Ale teď by ses měl chovat jako pes. Psi se většinou nechávají hladit a hlavně si obvykle nestěžují. Pokud je mi známo, tak dokonce vůbec nemluví.“\nIiren ji místo odpovědi plesknul ocasem do nohy.\n„No dobře.“ Když je psem, má to své výhody. Konečně mám navrch. „Asi už se blížíme. Něco slyším.“\nV dalším okamžiku vstoupili do obrovského sálu v samotném nitru skály. Široké schodiště je zavedlo do prostoru, které přítomní využívali jako hlediště. Na protější straně pak stálo pódium. Mladé ženy, které se uvnitř shromažďovaly, si sedaly na holou zem. Musely jich být stovky, přesto bylo v jeskyni stále dost místa.\nSál měl výbornou akustiku, dlouhé minuty ovšem nebylo slyšet nic než živé klábosení žen.\n„Myslíš, že se bude něco dít? Možná bych se měla někoho optat.“\n„Na nikoho nemluv! Zatím počkej!“ řekl jí Iiren.\nKrátce poté se na pódiu objevila vysoká štíhlá žena s dlouhými černými vlasy, jež jí sahaly do půli zad. Byla krásná, ale měla nezdravě bledou tvář. Kynula, aby všechny utichly a teprve až nastalo absolutní ticho, hlasitě promluvila: „Vítejte zde i dnes. Stejně jako tomu bylo dosud, i dnešní noc budeme pokračovat v naší věci. Poražených je mnoho, ale stále přicházejí další, kteří s námi chtějí změřit své síly. Naše touha nás nakonec dovede k vítězství. Díky svému úsilí změníme nesmyslný řád a ta nejmocnější z nás získá tolik upírané právo stát se ženou našeho vládce.“\nVládce? Myslí lorda?\n„Nechť o naší královně nerozhoduje Rada ale skutečná síla,“ ukončila svou řeč.\nŽádné čarodějky, ale ženy, které se chtějí stát lordovou ženou?\n„Naivní,“ zašeptal Iiren. „Ať udělají cokoli, žádná z nich by se nemohla stát královnou.“\n„Protože je nevybrala Rada?“\n„Rada dokáže své rozhodnutí přizpůsobit podle toho, co je nejlepší pro říši, ale nevěřím, že by se takové akce zúčastnila žena pocházející z nejmocnějších rodů. Navíc by měla být čistokrevným raskarem a to určitě žádná z nich nesplňuje.“\nJasně, že to není tak jednoduché. Jeho manželka musí být mocná, aby měl jejich potomek dostatek sil udržet si respekt mezi démony. Nemůže to být obyčejný démon, natož člověk. „Ale tvá matka byla ekvér.“\n„Má matka byla jednou z výjimek.“\n„Jednou z výjimek? Co to znamená?“ Výjimka v tom, že s ní jeho otec zplodil potomka, který byl ve své síle natolik výjimečný, že se i přes svůj nečistý původ stal lordem?\n„Čistokrevnost je mezi démony považovaná za míru urozenosti, jenže od lorda je vyžadovaná především jeho síla. Moc některých kříženců je nesrovnatelně větší, než je tomu u čistokrevných. Rada to dobře ví. Jakmile začnou Ikriovi potomci slábnout, snaží se posílit jeho rod. Ovšem, dokud budou existovat předsudky, nikdo se to nesmí dozvědět.“\nTakže jeho matka byla vybrána, třebaže se od počátku nemohla stát manželkou Arkaena a oficiálně ani matkou jeho následníka. Je to jedna velká lež, která má zachovat nepřekonatelnou sílu Ikriových potomků a zároveň jim má udržet obraz nejčistších bytostí. Zřejmě kvůli tomu sotva poznal svou matku. Pokud se o ní nikdo nesmí dozvědět, bylo pochopitelné, že ho nemohla vychovávat. Nejspíš mu ani nesměla zůstat nablízku, soudila Mei. Zajímalo by mě, kým byla, jestli stále žije, ale nechci mu připomínat něco, co předem určilo jeho život bez rodiny. „Takže i o tvé matce rozhodovala Rada. Nemůžeš si vybrat svou ženu.“\n„Můžu odmítat návrhy Rady, ale bez jejího souhlasu si můžu vybírat jen své milenky. Postavení královny nesmí být zpochybnitelné, stejně tak síla následníka.“\nTohle mu nikdo nemůže závidět. Pokud nebude chtít uškodit své zemi, musí jí dát dědice, kterého by démoni mohli respektovat. Teprve potom by mohl být šťastný s tou, kterou by si sám zvolil. Jenže jak dlouho by to mohlo trvat? Děti jsou u démonů spíše vzácností o to více to platí pro ty mocnější.\n„Zase o tom přemýšlíš víc, než je nutné, že?“ zeptal se jí Iiren, když viděl její zamyšlenou tvář.\n„Jen nesouhlasím s tím vaším řádem,“ řekla Mei. „Nemyslím si, že je správný.“\n„Není správný, ale bez něho by se tahle země potácela v konfliktech.“\nPřesto to není vůči němu fér. Démoni po něm chtějí dokonalost a ještě jim to nestačí.\nLord se stočil do klubíčka a nečekaně jí položil hlavu do klína. „Jsem tam, kde chci být. Kvůli mému štěstí si nedělej starosti! Postarám se o sebe.“\nVím, že je zbytečné se tím trápit. Pohladila ho po jeho hebké srsti. Přesto mě to mrzí.\nNa pódiu se mezitím objevily dvě dívky, které spolu začaly bojovat. Snažily se na všechny přítomné zapůsobit svými nadpřirozenými schopnostmi, ale i Mei poznala, že jsou příliš slabé. Ve skutečném boji by byly snadno poraženy. S Iirenem by se nemohly měřit. „Neměl by jim to někdo říct?“\n„Takových jsou po celé zemi tisíce. Někteří se tak snaží upozorňovat na nesmyslná pravidla. Možná také doufají, že se jejich turnajů budou zúčastňovat ženy, jejichž síla se může rovnat raskarům, to se ovšem obvykle nestává. Tyhle ženy touží změnit svůj život, své postavení. Dokud nepoznají porážku, jakékoli rozmlouvání bude zbytečné. Pojď! Nemá cenu tady tvrdnout.“\nDo jisté míry má tahle soutěž dobrý úmysl. Démoni by se měli naučit diskutovat o problémech, o změnách, které by zemi prospěly. Pokud by to setkání nebylo tajné a jeho pořadatelé by dokázaly přilákat větší masy démonů, možná by mělo smysl. I když nevím, jestli by byli horkokrevní démoni schopni diskuse.\nOba vyšli z jeskyně a zamířili mezi stromy, kde na ně čekali ostatní.\n„Zjistili jste něco?“ zajímal se Reon.\n„Byly to jen ženské, které se chtějí stát lordovou ženou,“ odpověděla mu Mei. Další neúspěch jsem už tak trochu čekala.\n„A kam se vydáme teď?“ zeptal se Kris.\n„Tohle si promyslíme později,“ řekl Reon. „Nejprve musíme najít místo, kde bychom mohli zůstat přes noc. Už je pozdě.“ Slunce už dávno zapadlo. Na cestu jim sotva svítil měsíc.\n„Myslíte, že se ta čarodějka chystala přijít na takovou sešlost?“\n„Vyloučit to nemůžeme, ale vzhledem k její nemoci bych o tom pochyboval. Možná se v dopise psalo o jiné schůzce, nebo se jen chtěla setkat s někým, kdo se toho účastnil. Kdoví?“\nNemyslím si, že by to mělo s čaroději něco společného. Čarodějové jsou rozumní. Kdyby chtěli měnit tradice, věděli by, jak by toho mohli dosáhnout. Jistě by si dokázali získat příznivce ze všech vrstev společnosti, povzdychla si Mei. Neúspěchy už začínám brát jako samozřejmost, ale vždycky jsem věděla, že může trvat roky, než najdu cestu domů. Prostě se musím vzpamatovat, určit si nový cíl a pokračovat v hledání. Nic jiného mi nezbývá.\nNásledujícího dne se vydali podél břehu k nedalekému městečku Tander. Při chůzi po písečné pláži nemohli přehlédnout uhynulou chobotnici, která přilákala hejno racků. Ti se začali o malou kořist přetahovat, ale když se k nim přiblížili dvounozí vetřelci, vznesli se i s úlovkem nad moře.\n„Je v blízkosti nějaké zajímavé místo?“ zeptala se Mei.\n„Nejblíže odtud je Koldonie,“ odpověděl jí Reon. „Je to hojně navštěvované město. Můžeme jí projít, ale žádný zázrak bych od toho nečekal. V okolí zřejmě nic nenajdeme. Nejprve se musíme rozhodnout, kterým směrem se vydáme, pak bych ti mohl navrhnout hned několik míst.“\nHlavonožec, o kterého se racci stále přeli, spadl mezitím do vody, odkud ho vytáhl nejbystřejší soupeř. Ten využil zmatku ostatních a úlovek jim ukradl.\nTohle není nejlepší pláž na procházky, zaslechla znenadání neznámý mužský hlas.\n„Co?“ Vzápětí ji vyrušila palčivá bolest na pravé noze. Z písku vyčuhoval kousek rozbité keramiky, o který se pořezala. „Au. Zatraceně.“ Nadzvedla nohu, odbelhala se na souš a posadila se do písku.\n„No, když už si tvá noha našla střep, tak to musí stát za to,“ poznamenal Kris na její krvácející šrám.\n„Ukaž!“ Reon otřel z jejího chodidla mokrý písek a zranění si důkladně prohlédl. „Máš v tom zrnka písku. Musíš si to nejprve opláchnout.“\n„Myslíš v moři?“ I teď cítím sůl v ráně a ještě mám do ní nějakou přidávat? Už dlouho nenarazili na pitnou vodu. Sama měla prázdný měch.\n„Jinou vodu tady nenajdeš. Pojď!“ Pomohl jí vstát a podepřel ji na druhé straně.\nI přes štiplavou bolest a slzy v očích své zranění pečlivě vypláchla. Reon jí poté nohu osušil a obvázal.\n„Můžeš se zvednout?“\n„Jasně.“ S jeho pomocí se postavila. Pokusila se o několik kroků, ale kvůli bolesti sotva klopýtala. Hodila by se nějaká hůl.\n„S tímhle pajdáním se daleko nedostaneš,“ promluvil Kris.\n„V lese si najdu klacek.“\n„Já bych měl lepší nápad. Manželce se to už taky stalo a přitom se jí rány špatně hojí. Půjčíme ti berly.“\n„Vyzvedněte ji a jdeme!“ poručil ostatním a sám zamířil na kamenitou cestu směřující do města.\n„Co se to s ním děje?“ Přeskočilo mu?\n„Možná se nechal posednout duchem,“ soudil Reon.\nDuchem? „To je nějaká duchařská historka?“ usmála se Mei, ale jak se zdálo, Reon mluvil naprosto vážně. „Duchové neexistují, Reone.“\n„A jak myslíš, že kněží komunikují s našimi předky? Jak si bohové vybírají své zástupce?“ zeptal se jí Iiren.\nTyhle rituály sice znám, ale myslela jsem, že je to víra démonů, která jim nějakým způsobem napovídá. Víc jsem o tom nepřemýšlela. Tohle je přece šílené.\n„Pokud je energie démona dost silná, může setrvat i po své smrti,“ vysvětlil jí Reon. „U démonů se to občas stává.“\nDuchové? Sotva tomu dokázala věřit, neměla však důvod pochybovat. Vždyť i démoni a jejich schopnosti jsou neuvěřitelné, a přesto věděla, že existují. Ani po roce mě nepřestane tenhle svět udivovat. „Ale co to znamená pro Krise?“ Někdo ho ovládá, jako to Edrin udělala mně?\n„Není to nic, kvůli čemu by ses o něho měla bát. Posednout někoho lze jen s jeho souhlasem. Ví o všem, co se děje a kdyby se mu zachtělo, může toho druhého kdykoli vystrnadit.“\n„Tak pojďte! Na co čekáte?“ popoháněl je Kris.\nTakže ho posedl duch. „Asi bychom měli jít za ním, než se nám ztratí z dohledu.“ Zkusila několik dalších kroků, ale potom se zastavila. Tímhle tempem se nikam nedostanu. „Reone, mohl bys mi prosím tě pomoct?“\n„Samozřejmě.“ Podepřel ji a přešel s ní na cestu.\n„Promiň, nechtěla jsem tě tímhle otravovat.“\n„To je přece v pořádku.“\nV pořádku by to bylo, kdybych o to dokázala požádat i Iirena, jenže v tomhle je pro mě volba jasná.\nAť už je Kris vedl kamkoli, jeho nadšení bylo nepřehlédnutelné. Ve tváři se mu zračil úsměv, občas si dokonce poskočil. Na co se tolik těší?\nJeho kroky mířily ke statku, který stál za městem. Na dvoře mezi budovami si hrála skupinka dětí na honěnou. Jedno z děvčat se snažilo zbylé děti dohonit, jenže zakoplo a skončilo na zemi.\n„Vidíš. Říkal jsem ti, že nás nemůžeš chytit,“ posmíval se jí zhruba stejně starý chlapec.\n„Nezlob ji, Kale! Nebo se ti to jednou vymstí,“ poučoval ho s přísností Kris. „Neodřela sis kolena?“ zkontroloval dívce drobné oděrky na noze a lehce jí je pofoukal.\n„Tati?“ Děti zprvu jen zaskočeně stály na místě, ale pak se s ním radostně přivítaly.\nOni ho poznávají? Takže se to nestalo poprvé?\nZ budovy, ve které rodina patrně bydlela, náhle vyšla mladá žena. „Lenare?“\n„Lásko, jak se vám daří?“ Krátce ji políbil na ústa.\n„Není to tak zlé. Však víš. To jsou tví přátelé?“ podívala se na jeho doprovod.\n„Ach, ano. Pojďte dál! Najdu pro vás tu berli,“ vyzval je Kris. Vzal děti za ruce a odvedl je do obytného domu.\n„Nemusíte se ostýchat,“ řekla žena jejich směrem. „Pojďte dál! Domluvíme se.“\n„Zřejmě se tady budeme muset zdržet,“ pověděl Reon.\nŽena je zavedla do kuchyně, v níž stály dva stoly, několik židlí a mohutný krb. V rohu místnosti se tyčila vysoká skříň s kuchyňským náčiním.\n„Stává se tohle často?“ zeptal se Reon, jakmile pomohl Mei usadit se na židli.\n„Pouze když najde citlivého jedince, který dokáže komunikovat s duchy zemřelých. Nanejvýš jednou za rok. Obvykle do druhého dne odejde,“ odpověděla mu paní domu.\n„Tady je ta berle,“ vstoupil do místnosti Kris s dlouhou holí v ruce. „Zkus si ji!“\nTakže Kris dokáže komunikovat s duchy. Ten hlas, který jsem slyšela na pláži… Mohla jsem ho slyšet i já? Berle byla o trošku delší, než bylo potřeba, přesto jí při chůzi pomáhala. „Je to určitě lepší. Děkuju.“\n„Není za co.“\nPůsobí vyspělejším dojmem, ale jinak vypadá jako docela normální kluk.\n„My půjdeme na dvůr,“ prohlásil muž, který si propůjčil Krisovo tělo. Poté vyběhl s dětmi ven a společně se pustili do hry.\nMusel je mít opravdu rád, když se z něho stal duch. „Vrací se kvůli dětem?“\n„Z části ano. Máme pět dětí. Většinou jsou ještě moc malé, aby zastávaly těžkou práci na statku. Přesto si myslím, že hlavním důvodem je náš nejstarší syn, se kterým se předtím nepohodl,“ soudila jeho žena. „Můžete tady zůstat, jak dlouho bude potřeba. Samozřejmě se o vás postaráme. Jinak, já se jmenuji Asera.“\n„Já jsem Reon. To je Iiren, Mei a tam venku je Kris.“\nPoté, co se vzájemně představili, vyšla Mei na dvůr. Opřela o studni, která stála v jeho středu, a sledovala Krise, jak dovádí s dětmi. Zřejmě obdivoval lásku otce ke své rodině, proto se jím nechal posednout.\nKris děti proháněl po celém dvoře. Hrál si s nimi na honěnou, na to, kdo doskočí nejdál, kdo dokáže skákat po jedné noze, aniž by se vychýlil z čáry vyryté v zemi. Spoustu her, které neznala. Taková aktivita se u Krise moc často nevidí.\nZ rozjímání ji náhle vyrušil šelest sena. Ve druhém patře stodoly zahlédla mladíka s knížkou v ruce. To by mohl být ten nejstarší syn.\nMladík pozoroval skupinku dětí hrajících si na dvoře, ale záhy vycítil její pohled. V tu chvíli se odvrátil a ukryl se uvnitř stavby.\nProč se s ním aspoň nepřivítá?\nO její nohu se znenadání otřelo zvídavé kotě. „Ahoj,“ vyzvedla ho do náruče. „Kdepak ses tady vzalo?“\n„Vy děcka máte bezmeznou energii,“ prohlásil zadýchaný Kris. „Přineste Rekit! Mei, nechceš se k nám přidat?“\n„Ne, ne. Dík.“ Měl by být hlavně se svými dětmi. Vždyť jsou nadšený, že se jim zase vrátil. Letmo se podívala na stodolu.\n„Byl tam Azar?“\n„Náš nejstarší syn. Ten jen tak nepřijde.“\n„Proč?“ Nechápu, co mohl udělat tak strašného, že mu to neodpustil ani po jeho smrti.\n„Pohádali jsme se, protože jsem nevěřil v jeho schopnosti. Azar se nechce stát sedlákem. Touží se vzdělávat, aby se mohl stát správcem města. Jednou by dokonce chtěl být ministrem. Tehdy jsem to pokládal za bláznivý sen dospívajícího kluka, ale Azar je neuvěřitelně snaženlivý. Dělá, co může, aby toho dosáhl. Teď už vím, že jsem se v něm zmýlil, ale dosud mi nedal příležitost, abych mu to řekl.“\n„Ona by si s ním mohla promluvit,“ ozvala se dívka, které říkali Nera. „Je to kněžka. Určitě by na ni dal.“\n„Není správné ji o to žádat, zlato. Je zraněná a jistě unavená. Už jste přinesly ty karty?“ vrátil se k dětem, rozdal dřevěné karty a pustil se do hry.\nMinistrem. To je těžko dosažitelný cíl. Vzápětí si všimla dalšího kotěte, které sedělo u vrat stodoly. Aspoň bych ho mohla pozdravit. Co jiného bych tady měla dělat? Přimáčkla si kotě k tělu, aby se mohla volnou rukou opřít o berli, a zamířila ke stodole.\nUvnitř našla kočku a tři již starší koťata. „Sem patříš,“ postavila koťátko na zem.\nV blízkosti kočičí rodiny nemohla přehlédnout množství knih, které stály na dřevěné poličce. Chtěla do jedné nahlédnout, ale potom se ozval neznámý hlas.\n„Co to děláte?“ ptal se jí Azar. Mladík byl na pohled zhruba stejně starý jako Mei. Měl hnědé krátké vlasy, kulatý lehce opálený obličej a hnědé oči.\n„Chtěla jsem se podívat, o čem se v ní píše. Neměla bych?“\n„Pokud ji zase vrátíte na místo, dělejte si, co chcete.“\nNezdá se, že by si chtěl povídat.\nOtevřela knihu a zběžně si ji prolistovala. V textu překvapivě našla složité znaky, které dokáží přečíst jen nejvzdělanější démoni. Ostatní, tedy pokud vůbec uměli číst a psát, používali pouze základní abecedu. Víc ke svému životu nepotřebovali. „Tohle všechno umíš přečíst?“\n„Všechno ne, ale většinu si aspoň dokážu odvodit.“\n„Kdo tě to naučil?“\n„To vás za mnou poslal otec?“ zeptal se Azar.\n„Ne. Vlastně se o to pokoušela tvá sestra, ale nakonec bych řekla, že mě k tomu přiměla tahle koťata,“ usmála se Mei.\nVýraz v jeho tváři se poté uvolnil. „Naučil mě to jeden muž z města. Dokud neonemocněl, býval potulným knězem stejně jako vy. Už je to pár let co zemřel. Tyhle knížky mi věnoval.“\nČekala jsem, že si je nemohl pořídit sám. Knihy jsou tady mnohem dražší než u nás. „Jsou zajímavé. Píše se v nich i o vašem městě,“ zmínila se Mei.\n„Vím, že se tam o něm něco píše, ale některým znakům jsem nerozuměl.“\n„No, píše se tady, že město bylo založeno za vlády lorda Nuela. Původně se zamýšlelo vystavět velký přístav, ale protože na to nezbyly peníze, vznikl malý, zato kouzelný přístav, ve kterém jeho stavitel zůstal až do konce života. Dokonce usiloval o to, aby zůstal nezměněn. Díky tomu pak vznikl Davlin.“\nAzar slezl ze žebříku a podíval se do knihy.\n„Jestli chceš, vysvětlím ti znaky, kterým nerozumíš.“\n„To bych byl moc rád.“\n„No tak se posaď!“\nMladík si vzal kus nažloutlého papíru a inkoust a sedl si do slámy. Mei mu následně vysvětlila každý symbol, se kterým potřeboval poradit. Byl to nesmírně učenlivý žák, který se do svého učení dokázal zapálit. To nejpodstatnější si okamžitě zapisoval. Na nic se nebál zeptat.\nPokud bude pokračovat s takovým nasazením, možná by s trochou štěstí mohl něčeho dosáhnout.\n„Dobře. Zkus si to teď přečíst!“ pobídla ho Mei.\n„Vykoupal se v očistné vodě, aby mu bylo dovoleno složit slib před oltářem předků,“ přečetl úryvek z pověsti o lordu Nuelovi. „Co je ta očistná voda?“\n„Zřejmě to bude jezírko, které je před oltářem v Ikriově chrámu,“ usoudila Mei. To jediné by dávalo smysl. „Používá se k různým rituálům, ale slouží jen lordově rodině.“\n„Vy jste byla v Ikriově chrámu?“\n„No, krátce ano.“\nNa okamžik ji svou otázkou zaskočil, ale na velkolepý chrám, ve kterém našla útočiště během svého útěku z paláce, nezapomněla, přestože měla sotva příležitost si ho prohlédnout. „Je to nádherná stavba, na kterou navazuje peristylová zahrada. Uvnitř jsou dvě řady mohutných kamenných sloupů, které vedou až k oltáři. Na jejich povrchu je vyryto starodávné písmo, mezi kterým se objevují obrazce neznámých postav a zvířat. Sloupy popisují legendy a historii celé říše, stejně jako je tomu u dřevěného oltáře. To je v podstatě kulatý stůl, jehož odstíny se mění podle dopadu světla. Za ním visí obrovský obraz boha Ikria. Na římsách stojí desítky krásných sošek. Strop zobrazuje Ikria i další významné postavy z historie, především lorda Malaka, Ashrena, Garena i jeho následnici Idet.“ Už zase vím víc, než bych měla, pomyslela Mei.\n„Zní to úžasně,“ řekl Azar. „Gael, kněz, který mě učil, vyrůstal v Erisee. Ta leží poblíž Alvionu. Prý je to město vzdělanců. Shromažďují se tam umělci ze všech koutů země. Sice nikdy nedostal příležitost navštívit Ikriův chrám, ale byl pyšný, že se v tomhle městě narodil. Díky tomu získal své vzdělání a nakonec i kněžský plášť. Snadno si mohl obstarat tyhle knihy a mnohé ještě zanechal v tamní knihovně. Když přišel do Tanderu, stal se mým vzorem. Chtěl jsem být jako on, ale neslyším hlasy duchů. Nemůžu se stát knězem, přesto bych chtěl zasahovat do dění kolem sebe. Chtěl bych pomáhat tam, kde je potřeba, ale nevím, jestli jako syn sedláka můžu vůbec něčeho takového dosáhnout.“\n„Možná se budeš muset snažit víc než jiní, ale nevěřím, že je to nemožné. Co jsem si všimla, jsi chytrý a snaženlivý. Záleží jen na štěstí a na tvé vůli za tohle všechno bojovat.“ Kdoví, kam se může vyšplhat za pár let. Jednou se mu ten sen může splnit.\n„Táta nevěří, že bych toho dosáhl. Prý si tím zničím život.“\n„Nejspíš tě chtěl ušetřit nejistotě a zklamání. I to by se bohužel mohlo stát, především když míříš tak vysoko. Věř, že to myslel dobře.“\n„Kvůli tomu se už na něho nezlobím,“ prozradil jí Azar.\n„A kvůli čemu?“\n„Protože umřel místo mě.“\nUmřel místo něho? Zachránil ho a při tom zemřel? Nebo byl na místě, na kterém měl být on? Nezdálo se, že by o tom chtěl mluvit, a tak se ho na podrobnosti raději nevyptávala.\nTen kluk zřejmě netuší, jaké má štěstí. „Někdy je těžké přijmout věci tak, jak jsou. Mně před časem zemřela matka. Byla těžce nemocná, tušila jsem, že se to může stát, a přesto mě její smrt zaskočila. Chci, abys věděl, že kdybych měla možnost si s ní ještě jednou promluvit, tu příležitost bych za žádnou cenu nepromarnila.“\nOdložila knížku na své místo a s pomocí berle se postavila na nohy. „Půjdu se podívat, co dělají ostatní. Kdybys našel něco, s čím bys potřeboval poradit, neboj se za mnou přijít! Snad ti budu aspoň trochu užitečná.“\nKéž by i u nás existovali duchové. Určitě bychom se s máminou smrtí lépe vypořádali. Takhle jsme zůstali na všechno sami, bez jejích rad, bez její podpory, zdrcení, že už je navždy pryč.\nSotva vykročila ven, všimla si lorda, který se opíral o stěnu stodoly. Jeho upřený pohled působil zamyšleným dojmem. Bylo nanejvýš pravděpodobné, že vyslechl jejich rozhovor. Mohla jsem tušit, že bude nablízku. „Víš, že mě touhle ochranou tak trochu špehuješ?“ zmínila se Mei, ale Iiren jí na to neodpověděl. Dívá se na mě, jako by mi chtěl něco říct, a přitom mlčí. „Co je?“\n„Dosud jsem ti neřekl, že nepostrádáš nadání kněžky,“ pověděl jí lord. „Máš na druhé dobrý vliv.“\nBylo to poprvé, kdy jí polichotil. Nikdy takovými slovy neplýtval. Neměl to v povaze. Tohle bych od něho nečekala. „Dík, Iirene,“ usmála se Mei.\nKdyž se vrátila na dvůr, děti i Kris byli pryč, jen Reon vyzvedával vědro ze studny. „Kde jsou ostatní?“\n„Šli obstarat dobytek. Chceš se podívat?“\nBudova s hospodářskými zvířaty stála na opačné straně čtvercového dvora. Byla to nejdelší stavba celého statku, ve které přebývalo několik kusů dobytka včetně tažného koně.\n„Ten je nádherný,“ poplácala ho na krku Mei.\n„Milovnice zvířat. To se pozná,“ povídal Kris s Lenarovým úsměvem.\n„Nechcete s něčím pomoct?“\nVe stáji se činily všechny děti. Starší uklízely jednotlivá stání pro dobytek a nejmenší kartáčovaly koňský ohon a hřívu. Lenar, jako zkušený sedlák, kontroloval koňská kopyta.\n„Jsi zraněná, měla by ses šetřit. Stejně té práce není mnoho. Za chvíli budeme mít hotovo.“\nKromě valacha, chovali také dvě kozy a několik ovcí. Rodina vlastnila malé pole, na kterém pěstovala převážně zeleninu. Občas prodávala mléko či vypěstované plody ve městě, ale se svým živobytím si ve velké míře vystačila sama.\nDaří se jim, i když bez hlavy rodiny mají asi plno starostí, aby se o své hospodářství dobře postarali.\nChtěla si prohlédnout ovce, na trsu slámy jí však podjela berle. Skoro by upadla, kdyby ji Reon nezachytil. „Opatrně.“\n„Dík,“ usmála se Mei. „Teď jsem tak trochu nešika.“\n„Ta berle je na tebe příliš dlouhá,“ prohlásil Iiren. „Chytni se mě!“ vzal její ruku a přiměl ji, aby se chopila jeho paže. Hůl jí sebral. Krátce se na ni podíval a pak ji opřel o zem. Dřevo se pod jeho vahou poddajně pohnulo. Nepatrně zesílilo a ztratilo na délce. „Je to lepší?“\nKdyž si berli vyzkoušela, mohla se o ni opřít, aniž by cítila nepřiměřený tlak na svou paži. „Jo. Děkuju.“\n„Děti, pomozte mi oloupat brambory! Budu chystat večeři,“ pobídla je Asera.\nDěti odložily vidle a kartáče a vyběhly za matkou na dvůr.\nK večeři měli houbovou omáčku s bramborem a kouskem pečiva.\n„Ať vám chutná,“ popřála jim paní domu. „Kdyby chtěl někdo přidat, je toho dost pro všechny.“\nLenar přinesl další židle, aby se mohli jejich hosté usadit ke stolu, jak se ovšem dalo předpokládat, Iiren takovou příležitost odmítl. Bez jídla zůstal stát u dveří.\nMěl by se naučit jíst. Tohle vidím příliš často.\n„Ty brambory nechte pro hosty!“ upozornila Asera děti, které si chtěly přidat.\n„Jen ať si vezmou,“ povídal Reon.\n„I s tím chlebem je to výborné,“ přidala se Mei.\n„Jsem ráda, že vám chutná.“\nV tu chvíli vstoupil do kuchyně Azar. Mlčky si nabral omáčku do misky, usadil se na židli a pustil se do jídla.\n„Je to dobré,“ promluvil po nekonečných minutách ticha.\n„Děkuju,“ odvětila jeho matka.\nNemusím být člen rodiny, abych nepoznala, jak jsou všichni napjatí. Zřejmě není obvyklé, aby spolu seděli u jednoho stolu. „Jak dlouho už studuješ, Azare?“ zajímala se Mei.\n„Skoro pět let. Dva roky se učím sám. Ani jsem se vás nezeptal, co se vám stalo s nohou,“ podíval se na berli, kterou měla opřenou o židli.\n„Chodila po pláži na západní straně města,“ odpověděl mu Lenar.\n„Tak to je jasný,“ prohlásil Azar. „Zdejší hrnčíř vyhazuje zmetky do moře a ty se s přílivem dostávají na břeh. Mnozí už si na něho stěžovali. Většina střepů se sice ztupí pískem, ale někteří už se kvůli nim zranili. Před časem se to stalo i mámě.“\n„Ano a to trpím anbloxií. Rány se mi během pár minut zahojí, ale bolest cítím třeba i několik dní. Nemohla jsem kvůli tomu chodit. Pro hospodářku je to hrůza.“\nKonečně spolu začali normálně diskutovat.\n„Vy zřejmě máte podobný problém, že?“\n„No, ano,“ řekla zdráhavě Mei. Co jiného bych na to mohla odpovědět.\nPo večeři se usadili do místnosti, kterou rodina používala pro večerní posezení. Většina dětí zůstala až do setmění se svým otcem. Mei s Azarem si oproti tomu sedli do dětského pokoje, kde pokračovali v četbě knížky.\n„Všichni byli moc rádi, když sis s nimi začal povídat,“ poznamenala Mei. „Udělal jsi dobře, že jsi přišel.“\n„Nechtěl jsem být vůči vám nezdvořilý.“\n„Aha.“ Takže kvůli nám. Ale to by se určitě tolik nesnažil. I když předstírá, že to bylo jen ze slušnosti, líbilo se mu to. Prostě jen využil příležitost, aby si k nám mohl bez ostychu sednout.\nJakmile slunce zapadlo, děti se vrátily do pokoje a lehly si do svých postelí.\n„Že tě to baví. Pořád číst,“ povídala Nera.\n„Jsi moc mladá, abys to pochopila,“ odvětil jí Azar.\n„Mei, mohla bys nám něco vyprávět?“ ozval se jejich bratr Kal.\n„A co byste chtěly slyšet?“\n„Třeba něco o tvých cestách. Jaká místa jsi navštívila?“\nTuším, že nikdy nepoznaly cizí kraj. Možná ani neopustily tohle město. Je pochopitelné, že je to zajímá. Aspoň ve stručnosti se jim tedy pokusila popsat nejpůsobivější místa, která během svých cest navštívila. S propůjčenou mapou se jim nezdráhala rozšířit znalosti o tom, kde a jak daleko od Tanderu se nachází.\nDokud nezačaly usínat, soustředěně poslouchaly každé její slovo. Když je něco zaujalo, předháněly se v otázkách, nakonec je ovšem přemohla únava. Taky už jsem vyřízená.\n„Měla jste být tailanem,“ prohlásil Azar. „Bylo by jen dobře, kdybyste si vzala na starost skupinu dětí. Dokážete je zaujmout, nadchnout je pro vědění. Takhle nadšené jsem je ještě neviděl, Gaelovo vyprávění bylo proti tomu nudné.“\n„Má matka byla učitelkou, tak snad jsem od ní něco podědila.“ I když to byla především hudba, kterou její žáci zbožňovali. Promnula si unavenou tvář. „Zřejmě už je čas jít spát. Půjdu si lehnout. Dobrou noc.“ Vyšla ze dveří a zamířila do místnosti, kde seděli ostatní.\n„Spí?“ zeptala se jí Asera.\n„Kromě Azara. Ten si ještě čte.“\n„Jak ho znám, bude si číst dlouho do noci. Nejraději by znal všechny vědomosti světa. Ale dneska mě překvapil. Po letech jsme zase všichni seděli u jednoho stolu.“\n„Za to vděčíme Mei. Sám by se k tomu neodhodlal,“ povídal Lenar. „Azar je paličák, ale je to hodný kluk. Nejtěžší je pro něho první krok, pak už je jen otázkou času, kdy se všechno vrátí do starých kolejí.“\n„Jestli si chcete lehnout, můžete spát v naší posteli. Už jsem ji připravila.“\n„Nemůžeme vás vyhánět z vaší ložnice,“ nesouhlasila Mei. „Jsme zvyklí i na tvrdou zem. Mně postačí třeba tohle křeslo.“ Na nepohodu jsem si za tu dobu docela zvykla.\n„Opravdu?“ přesvědčovala se Asera. „Tak vám aspoň přinesu polštáře.“\nUpravila jim lůžka na zemi a v křeslech, popřála jim dobrou noc a odešla do ložnice.\n„Měli byste Krise občas prohnat. Sotva mám energii na to, abych šel spát,“ prohodil s žertem Lenar. „Zůstanu s vámi, abyste neměli starosti o svého přítele,“ posadil se do proutěného křesla a zavřel oči.\nTohle byl opravdu dlouhý den.\nIiren s Reonem zůstali na stráži. Ani jeden nešel tu noc spát. Mlčky sledovali Krise i dění za oknem.\nPršelo. V jednu chvíli se dokonce zdálo, že přijde bouřka, ale vítr rozehnal mraky a obloha se opět rozjasnila. Brzy ráno vyšlo slunce.\nKdyž se Mei probudila, zahlédla oba své průvodce, ale protější křeslo bylo prázdné. „Ahoj, kam zmizel Kris? Tedy Lenar?“\n„Šel obstarat své povinnosti, než bude muset odejít,“ odpověděl jí Reon. „Dohodli jsme se, že to tak bude pro Krise nejlepší.“\nTakže už bude odcházet. „Půjdu se podívat co provádí.“ Chopila se berle, aby se s její pomocí postavila, a vyšla na dvůr, kde přebývaly všechny děti.\nSeděly na lavičce vedle stájí. V rukách držely suchý krajíc, který zapíjely čerstvým mlékem. Vědro si mezi sebou spořádaně předávaly. Byl to pro ně každodenní rituál, u kterého nebyla slova nutností.\n„Dobré ráno, Mei, chceš ochutnat kozí mléko?“ zeptal se jejich otec, když ze stájí přinesl další džber s mlékem.\nAzar doběhl pro keramické hrníčky a naplnil je bílou tekutinou. „Dejte si chutnat!“\n„Děkuju.“ Vlastně jsem kozí mléko nikdy nepila.\n„Děti, co jsme si řekli,“ připomněl jim Lenar.\n„Jo, už jdeme.“ Vzaly si svou snídani a odešly dovnitř.\n„Co se děje?“ tázala se Mei.\n„Chtěl bych si s tebou na chviličku promluvit. Můžu?“\n„Jasně.“ Odložila berli stranou a usadila se na uvolněnou lavičku.\n„Především ti chci poděkovat za Azara. Díky tobě se mi přestal vyhýbat. Za to jsem ti nesmírně vděčný.“\n„To je hlavně jeho snaha.“\n„Ano, ale ty jsi ho v tom povzbudila. Děkuji.“\n„Za málo.“ Jen jsem mu dala příležitost udělat první krok. Žádný zázrak jsem neudělala.\n„Kris říkal, že se mu do určité míry podobáš. Jsi stejně citlivá a zranitelná, přesto se ze sebe snažíš dostat to nejlepší. Doufám, že i ty najdeš svou cestu a budeš za ni ráda,“ usmál se na ni Lenar. Potom vzal dva hrníčky s mlékem a nabídl je bratrům, kteří stáli před domem. „Obstarám pár drobností a půjdu se rozloučit s rodinou. Hodně štěstí.“ Vyzvedl vědro ze studni a vrátil se do stájí.\nNa jednu stranu chci, aby byl Kris zase sám sebou, ale na tu druhou je mi Lenara líto. Je to, jako by odjížděl pryč, jenže na jak dlouho?\nV domě už děti uklízely jídelní stůl. Asera pobíhala po místnostech s koženou taškou, do které neopomněla vložit bochník chleba i kousek kozího a ovčího sýra. „Měli byste se před cestou najíst.“\n„To je dobrý,“ odvětila jí Mei. „Jen jsme se s vámi přišli rozloučit.“\n„Tady máte od nás něco na cestu,“ podala tašku Reonovi.\n„Máte plno dětí. Neměli byste si dělat zbytečnou škodu.“ Vždyť nemají na rozdávání.\n„Ale. Něco vám přece musíme dát. Tohle je to nejmenší.“ Lehce ji objala a políbila ji na tvář. „Děkujeme za všechno.“\nTaké děti se s nimi přišly rozloučit. „Šťastnou cestu,“ popřál jim Azar. „A dík za výuku. Snad se zase někdy potkáme.“\n„Snad ano.“ I když o tom musím pochybovat.\n„Tu berli si můžeš nechat,“ prohlásil Lenar, jakmile vstoupil do kuchyně. „Zřejmě se ti ještě bude hodit.“\n„Děkuju.“ Bez ní bych se určitě neobešla. Ránu na chodidle cítila při každém neopatrném pohybu. Chůzi bez opěry by si neuměla představit. Teď bychom je asi měli nechat o samotě. „Tak, my zatím počkáme venku. Mějte se krásně.“\nNeumím si představit, jaké to je, když se musí znovu a znovu loučit se svou rodinou. Strávili spolu sotva jeden den. Možná jim je svým způsobem neustále nablízku, ale jejich životy s nimi nesdílí.\nJen o několik minut později vyšel Kris ze dveří a zamířil jejich směrem. „Krisi?“\n„Jo. Jenom já.“\nNemohla přehlédnout, že ho přítomnost Lenara emocionálně zasáhla. Byl neobvykle sklíčený. Pokud s ním sdílel jedno tělo, mohl vnímat jeho pocity. Určitě ho mrzelo, že musel odejít. „A dobrý?“\n„Jo. Z toho se vzpamatuju. Jen musím přijít na jiné myšlenky,“ vydechl Kris. „Už víte, jakým směrem vyrazíme?“\n„No, napadlo mě, že bychom mohli jít do Erisey,“ zmínila se Mei. Město učenců a umělců by mohlo být dobrým cílem.\n„Kdysi jsem o ní také uvažoval, ale tehdy bylo lepší držet tě dál od Alvionu,“ promluvil Reon. „Někteří čarodějové se po vyhnání z hlavního města uchýlili právě do Erisey. Přinejmenším po nich muselo něco zůstat.“\nPravda, nejlepší čarodějové žili a pracovali v paláci, patřil mezi ně i Gideon, aspoň dokud je lord nevyhnal. „Iirene, to ty jsi je vyhnal z paláce, anebo tvůj otec?“ Dosud se ho na to neptala. Byla to událost, která se stala dávno předtím, než poznala svět démonů. Za tu dobu se všechno změnilo.\n„Arkaen vyhnal Gideona a jeho nejbližší. Ostatní je následovali až po mé korunovaci.“\n„Proč?“ zajímala se Mei.\n„Čarodějové dokáží vycítit přítomnost jiného čaroděje. Přikázal jsem jim, aby našli Gideona, ale odmítli splnit úkol. Stejně jako jiní, které jsem tehdy vypátral. Proto teď častěji žijí v ústraní,“ prozradil jí Iiren.\nSnažil se najít Gideona. Samozřejmě, vždyť mu byl blíž než jeho vlastní otec. To, že vyhnal muže, který ho v podstatě deset let vychovával, mu určitě vyčítal. Vždyť mu neřekne jinak než jménem.\n„Další výhodou je, že půjdeme Neit naproti,“ poznamenal Kris.\nLepší cíl už zřejmě nevymyslíme.\n„Co noha?“ ptal se jí Reon.\n„Je to lepší, ale bez berle bych ještě chodit nemohla.“\n„I s tou berlí jen klopýtáš,“ namítal Iiren. „Přemáháš zdravou nohu. To nemůžeš dělat celý den.“ Chtěl ji vyzvednout do náruče, ale Mei od něho ustoupila.\n„To je dobrý, není nutné, aby ses se mnou tahal.“\n„Má pravdu, Mei. Chůze tvým nohám neprospěje. Měla bys ho poslechnout,“ nabádal ji Reon.\nIiren jí sebral berli, předal ji Reonovi a Mei nesmlouvavě vyzvedl do náruče. „Tak pojďte!“\nčuk 10.07.2015, 10:38:52\nTato kapitola se mi líbí, je taková vroucnější, a přitom je překvapivá a objevují se v ní nové poznatky. Je dobře, že z Mei se nestala superhrdinkou, snad je to i jejím přesvědčivým vnitřním monologem a určitou křehkostí.


Mini Metro aneb Pobavení pro patologické perfekcionisty - Zing\nSnad každý moderní hráč si musí připustit jednu věc: Ač se mnohé zavedené série snaží aktivně posouvat vpřed, skutečnou experimentální laboratoří na poli videoher je v dnešní době nezávislá scéna. Vždyť takový indie vývojář si to jeden den nakráčí do práce s neobvykle brilantním nápadem, takřka druhý den má na svědomí fenomén a o 250 tisíc prodaných kopií později si může pod zadkem vystlat bankovkama. Ostatně přesně takový příběh potkal Mini Metro.\nNa notě nostalgie…\nJako malého kluka (rozumějte když mi byly tak tři nebo čtyři) mě máma brávala na nádraží. Kdekdo si možná pomyslí, že to byl prazvláštní způsob, jak trávit čas s rodinou, ale v oněch raných létech pro mou světem fascinovanou maličkost neexistovalo nic zajímavějšího. Celé hodiny jsem dokázal vysedávat na perónech a žasnout nad okolním ruchem i skřípavým pištěním brzd, zatímco můj mateřský doprovod s nevídanou trpělivostí štrikoval oblečení. Pár našedlých dětských očí pozorně sledoval projíždějící soupravy vagónů a pozoroval zástupy procházejících lidí jedoucích z neznáma do neznáma; a všechen ten spěch a hemžení vlakového uzlu se malému chlapci zdály prazvláštně uklidňující. V ony jedinečné chvíle hluk splýval v hrobové ticho a zdánlivá zmatečnost postupně dostávala tvar, formu, strukturu a řád. Odcházel jsem tehdá vždy doširoka rozesmátý, ale i poněkud zklamaný. S ubíhajícími měsíci mi totiž začalo být jasné, že čas sledování vlaků již brzy pomine; a dostavil se strach, že podobný pocit si už nikdy nedopřeju. Jaké to štěstí, že jsem se tenkrát mýlil… a jednoho dne objevil Mini Metro.\nKdo někdy zavítal do útrob londýnské podzemní sítě, nadpisu tohoto odstavce se dozajista nevyhnul. Jeho význam je ve svém běžném výkladu prostý: Pozor na díru. Novozélandské studio Dinosaur Polo Club, tedy přesněji jeho dva původní členové, dvojčata Peter a Robert Curryovi, se ovšem rozhodli tuto poučku interpretovat do velké míry po svém, a dospěli tak k druhému, neméně poučnému významu: Uvědom si, kde je díra.\nNetrvalo dlouho a oba bratři v roce 2013 na jednu takovou metaforickou mezeru narazili – na mezeru na videoherním trhu. Ani na vteřinu tak nezaváhali a o pouhý rok a několik měsíců později spatřil světlo světa jejich první nezávislý počin: prostý, jednoduchý, a přesto nečekaně propracovaný a elegantní koncept nazvaný Mini Metro, který již od svého vydání stihl okouzlit přes čtvrt milionu hráčů po celém světě. V čem přesně jeho jedinečné kouzlo spočívá?\nPrincip Mini Metra je vskutku jednoduchý: Jakožto plánovač dopravní sítě postupně procházíte nejrůznější světová města, přičemž vaším úkolem je navrhnout a co nejdéle udržet v chodu vlakovou síť, a to tak, aby přepravila co největší množství pasažérů a nedošlo k přeplnění jakékoliv stanice netrpělivě vyčkávajícími cestujícími. Přepravní potřeby jednotlivců stojících na zastávce přitom znázorňují drobné černé symboly. Dopravíte-li předem daný počet osob, odemknete další mapu. Dojde-li snad k přeplnění stanice, hra končí a vy to musíte zkusit znovu a lépe. Mini Metro disponuje nanejvýš intuitivním ovládáním, které si rozhodně zaslouží zmínku, jelikož všechno hravě zvládnete myší či dotykovou obrazovkou vašeho chytrého telefonu. Jednotlivé linky metra vytváříte a prodlužujete propojováním předem daných stanic, jejichž počet se postupem hry navyšuje. Máte-li dostatek zdrojů, umístí se na nově vytvořenou trasu automaticky vlaková souprava o jednom vagónu; stejně tak se samy staví mosty a tunely v případech, kdy vámi vyznačená cesta vede skrz vodní tok.\nA tady přichází na řadu základní mechanismus hry: nakládání s dostupnými zdroji. Na začátku každé hry máte k dispozici tři barevně odlišené linky, které můžete načrtnout dle vašich představ, a stejný počet jednovagónových souprav; počet počátečních tunelů či mostů pak závisí na vámi zvolené úrovni. Na konci každého týdne vás pak čeká důležité rozhodnutí. Vždy máte jistotu, že dostanete lokomotivu navíc; druhá získaná položka však závisí zcela na vašem výběru jedné ze dvou variant. Chcete raději možnost začít zcela novou trasu, nebo postavit přestupní stanici, která udrží vyšší počet osob, než se začně přeplňovat? Je libo víc tunelů do zásoby, kdyby snad po stranách řeky vyskočily nové neposedné zastávky, nebo upřednostňujete připojit nový vagón k již existující lokomotivě, aby daný spoj mohl po cestě posbírat větší počet lidí? Výběr je rozmanitý, ale omezený; strategie různé. Každá z patnácti různých lokací přitom pokládá před hráče své vlastní specifické výzvy. A že vám to stále připadá jednoduché? Zkuste si Extreme mod, kde v momentě, kdy vaše trasa jednou protne dané stanice, už ji nemůžete překreslit.\nMini Metro se nikterak nesnaží oslnit hráče komplexitou starých budovatelských titulů jako kupříkladu Transport Tycoon. Jeho šarm však obdobně spočívá v pocitu, který v nás hráčích probouzí, a s nímž se může každý ztotožnit po svém – v pocitu, že dokážeme vyřešit sebezašmodrchanější situaci, když nám dá život (v tomto případě hra) dostatečný prostor pochopit principy problému. Když se nad tím opravdu zamyslíte, jde tento nevinný pestrobarevný počin podstatou své zábavnosti daleko hlouběji do nitra lidskosti, než většina vysokorozpočtových videoher. Zatímco ty často stimulují naši touhu prožívat dobrodružné zážitky, jež nám každodenní realita odepírá, Mini Metro tento postulát elegantně vyvrací tím, že po desítky hodin – a věřte tomu, že jsou to desítky – hráče zabavuje tím, co podvědomě a konstantně dělá každý z nás: zabavuje snahou vnést řád a systém do chaotických okolností, které jsme si sami nevybrali, a odměňuje nezaměnitelným pocitem zadostiučinění, jenž se dostavuje, když se nám to nedejbože podaří. Je rájem rigorózních rozumbradů a pastí pro všechny patologické perfekcionisty, co nemohou jen mlčky přihlížet, jak někdo na YouTube vytváří dopravní síť, která „je přece strašně neefektivní a šla by udělat mnohem líp!„. (Ano, přesně takhle mě dostali…)\nNemám sebemenší ponětí, jakým směrem se osudy a snahy vývojářů z Dinosaur Polo Club budou nadále ubírat. Nic to ale nemění na skutečnosti, že Mini Metro je mistrovský kousek. A pokud je tento první miniaturní fenomén sebemenším indikátorem tvůrčí kapacity a gamedesignového talentu téhleté novozélandské bratrské bandy, troufám si tvrdit, že životy početných indie hráčů budou v příštích letech v dobrých rukách.\nMini Metro je potřeba vnímat takové, jaké je; a to ve své podstatě bez jediné chybičky. Jedná se o jedinečný koncept, jenž v současné době nemá na trhu obdoby, a jehož jedinou pomyslnou stinnou stránkou je množství obsahu, které nevypadá, že by se v blízké době hodlalo jakýmkoliv permanentním způsobem zvýšit. Pokud jste však jedni z těch, kteří dokáží unikátnost této hry ocenit, můžu garantovat, že vás chytne a notnou chvíli nepustí.\nGeniální koncept herní systemiky\nGrafický kabátek, který svou prostotou nikoho neurazí\nNízká základní cena (10€)\nAchievmenty, které místy řádně potrápí\nOmezené množství obsahu\nGearbox ukázal tech demo Unreal Enginu 4 s Borderlands


E-6 Mercury - Nejničivější letadlo armády USA nenese na palubě jedinou zbraň\n27.4.2017| Chytré technologie| Žádné komentáře|\nArmáda Spojených států amerických má ve výbavě obdivuhodné kusy techniky. Stíhačky F-22 Raptor vládnou obloze, raketové torpédoborce Arleigh Burke pak společně s letadlovou lodí USS Gerald R. Ford vodstvu. Letoun E-6 Mercury je však v jistém ohledu mnohem mocnější, i když nenese jedinou zbraň. Jak je to možné?\nNenápadné letadlo může ze vzduchu odstartovat či ukončit jadernou válku. E-6 Mercury je letounem konstruovaným pro případ jaderného konfliktu. U.S. Navy jej prezentuje jako stroj, ze kterého jsou v bojových situacích rozdávány příkazy armádě a ovládány jaderné síly USA.\nLetoun vychází z komerčního Boeingu 707-320 a je určen k rychlému startu a přenášení pokynů od velení armády směrem k flotile ponorek s balistickými raketami, raketovým silům a zbytku armády. Jediný příkaz člověka z paluby letounu tak může odstartovat jadernou válku. Příkazy probíhají za pomoci rádiových vln o velmi nízkých frekvencích (VLF), které vysílá směrem k ponorkám a dalším složkám.\nI kdyby byla země v plamenech, rozkazy budou vysílány dál\nUSA mají k dispozici 16 letounů Boeing E-6A Mercury, každý s posádkou 22 komunikačních pracovníků. Ti vysílají tzv. pohotovostní příkazy k akci (Emergency Action Messages – EAM) složkám po celém světě. Tyto zprávy nezřídka zachytí radioamatéři po celém světě. Pro nezasvěceného člověka však zní dosti podivně, viz video níže.\nLetoun dosahuje maximální rychlosti 960 km/h a v kritické oblasti na jedno natankování vydrží operovat přibližně 6 hodin. Maximální dolet je 12 144 km, což by bohatě stačilo na překonání vzdálenosti z New Yorku do Tokia (10 857,8 km). I bez jediné zbraně tak Boeing E-6 Mercury může být největší hrozbou.


Spolehlivá firma na mytí oken nás zachránila. Výškové práce Praha | cesky-prumysl.cz\nÚvod Ostatní Spolehlivá firma na mytí oken nás zachránila. Výškové práce Praha\nSpolehlivá firma na mytí oken nás zachránila. Výškové práce Praha\nREDAKCEČvc 21, 2016Ostatní11\nKdyž se naše dcera zasnoubila, zeptali se nás s jejím přítelem, zda by mohli mít svatbu u nás doma. Jejich žádost nás velice potěšila a samozřejmě jsme rádi souhlasili. Ale jelikož se svatba konala poměrně hodně narychlo, měli jsme menší potíže s celkovou organizací a hlavně s úklidem našeho domu. Sice jsme se prvně snažili dům uklidit sami, ale nedopadlo to úplně podle mých představ. Chtěla jsem, aby ve svatební den mé dcery bylo všechno perfektní a k tomu patřil i dokonalý pořádek.\nRozhodli jsme se proto najmout si úklidovou firmu, která by tu nejtěžší práci udělala za nás. Proto jsem brouzdala po internetu a hledala takovou firmu, která bude mít co největší počet kladných recenzí, abych měla jistotu, že odvede opravdu kvalitní práci. Po vybírání jsem nakonec zvolila A SERVIS LIPKA, s.r.o., výškové mytí oken, čištění fasád Praha. A dodnes si její služby nemůžu vynachválit.\nPracovníci A SERVISU nám velmi ochotně vyšli vstříc, protože jsme jim vysvětlili naléhavost naší situace. Přijeli dva dny před svatbou, aby perfektní pořádek v našem domě vydržel co nejdéle. Nechali jsme si vyčistit podlahy a koberce, ale úplně nejvíce nám zaleželo na našich oknech, protože i po našem snažení byla hrozně ušmudlaná.\nPracovníci A SERVISU byli velmi rychlí, šikovní a hlavně naše okna umyli tak, že se leskly jako zrcadlo. Díky nim jsem měla pocit, že jsme pro svatbu naší dcery opravdu udělali maximum a náš dům důkladně připravili na její jeden z nejdůležitějších dnů v životě. Hlavně krásně vyčištěné podlahy a okna vydržely ještě dlouho po svatbě, tudíž jsem se rozhodla služeb A SERVISU využívat i před svátky. Tímto mohu službu mytí oken Brno, kterou tato firma nabízí, všem jedině doporučit.\nStrojní čištění koberců zvládne vyčistit i skvrnu od inkoustu\nMám syna, který chodí do první třídy na základní škole a tam se učí psát plnícím inkoustovým perem. Takto jsme doma jednou trénovali psaní a najednou se ten inkoust prostě nějak vylil a přímo na koberec. Já myslela, že se v tu chvíli asi raději propadnu do země, než abych musela řešit čištění koberce. Nakonec jsem se to snažila nějakým domácím čistidlem vyčistit, ale nešlo to. Volala jsem kamarádce a ta mi poradila, ať se obrátím na profesionální úklidovou firmu na čištění koberců.\nOtevřela jsem notebook a pustila si internet, kde jsem začala hledat nějakou úklidovou firmu na čištění koberců v Praze. Nabídlo mi to několik firem, kterými jsem se musela probírat a porovnávat jejich nabídky a ceny. Nakonec jsem se rozhodla pro firmu A SERVIS LIPKA, s.r.o., strojní čištění koberců Praha, jenž nabízí strojové čištění koberců a zároveň proto, že má spoustu spokojených zákazníků a kladných hodnocení.\nNa centrále jsem si domluvila termín čištění hned na druhý den. V domluvenou dobu dorazili pracovníci firmy a nejdříve si prohlídli skvrnu od inkoustu na koberci a poté i koberec, aby věděli, kolik metrů je čeká a kolik chemie mají namíchat. Nanesli chemii na skvrnu a poté na celou plochu koberce. Musí se nechat nějakou dobu působit, jinak by efekt čištění nebyl správný. Působí zároveň dezinfekčně, váže na sebe veškerou nečistotu a ničí mikroorganizmy v koberci.\nPo uplynutí doby působení chemie, začali koberec kartáčovat těžkým kotoučovým strojem s vysokým šampónovacím kartáčem, za kterým vznikala na koberci pěna s navázanou špínou. Když byl koberec vykartáčován, pustili průmyslový vysavač, jímž odsáli všechnu pěnu z koberce pryč.\nByla jsem zvědavá, jestli se jim podaří odstranit tu skvrnu od inkoustu a povedlo se. Po skvrně nebylo ani památky a nebylo vůbec poznat, že se nějaká nehoda stala. Koberec krásně voněl, hezky se provzdušnil a jeho barva se opět rozzářila. Byla jsem opravdu ohromena, jak je strojová metoda čištění koberce účinná. Tímto bych chtěla firmě A SERVIS mockrát poděkovat za skvěle odvedenou práci jejích pracovníků a její služby doporučuji všem.\nPředchozí článekČištění koberců a úklid pro náročné zvládne „Tepování Ostrava“ Další článekProblém se špinavými koberci je za námi! Čištění koberců Praha\n11 x komentováno u “Spolehlivá firma na mytí oken nás zachránila. Výškové práce Praha”\nMirka Suková napsal:\nMohu potvrdit, že čištění koberců od firmy A SERVIS LIPKA je velmi spolehlivé a kvalitní.\nVaše kladná odezva nás těší a děkujeme za ni.\nRoman Slovák napsal:\nčistí firma A SERVIS i nadměrně znečištěná okna, například po rekonstrukci od barvy?\nano, na tuto problematiku se naše firma specializuje také. Pro odstranění nadměrných nečistot používají naši pracovníci korundové žiletky, se kterými umí bezpečně zacházet, takže okna nezůstanou poškrábaná.\nEma Vlková napsal:\nnezůstávají koberce po vyčištění promáčené? Děkuji.\npromáčené koberce po vyčištění jsou výsadou extrakční metody čištění. Jelikož my ale používáme k čištění koberců metodu strojovou, jejíž součástí je také odsání přebytečné vlhkosti a nečistot vysokotlakým vysavačem, koberce jsou po vyčištění téměř suché.\nMagdaléna Kováčová napsal:\nOd čištění koberců jsem si raději moc neslibovala, ale tato firma mne dokázala ohromně příjemně překvapit. Mé koberce jsou teď zase úžasně hebké jako dřív.\njsme rádi, že jste s námi spokojená. Co nejlépe vyhovět zákazníkům je náš cíl.\nDobrý den, prosím vás, kde všude firma A SERVIS působí?\nkromě toho, že působíme po celé České republice, kde máme pobočky v Praze a Brně, nabízíme své služby také na Slovensku, v Rakousku a v Německu.\nAnděla Miklová napsal:\nFirma A SERVIS LIPKA mě pravidelně zachraňuje od mytí oken. Je to skvělý pocit, najednou tuto nevděčnou práci nechat na někom jiném. Jednou jsem je vyzkoušela a už si nemohla pomoct. Myjí okna navíc o mnoho lépe, než jsem to zvládla kdy já. Je to radost!


Značku Uriage asi zaznamenaly všichni milovníci lékárenské kosmetiky a hodně blogerek ji i vychvaluje, já od ní ještě doposud nic nezkoušela, nějak mě nechávala chladnou. Potom jsem objevila akci v lékárnách Dr.Max a řekla jsem si , že se slevou už něco ráda vyzkouším a vybrala jsem si odličovací olej ( o tom zase příště ) a tuhle růžovou Micelární vodu pro všechny typy pleti.\nZaujalo mě , že například má obsahovat extrakt z broskve, který má zklidnit pokožku a i přesto jí dokonale odlíčit. Samozřejmě nesmí chybět ani jejich Termální voda Uriage.Na pokožce po odlíčení nemá tvořit lepkavý film,ale naopak má být kůže hezky jemná a čistá. Balení je klasické růžové a jinak průhledné, hodně mě osobně připomíná slavnou Biodermu, jen má štíhlý design. Balení má 200 ml a vyjde bez akce na cca 399,- takže žádná laciná věcička.\nVoda po otevření nevoní a ani extra nesmrdí chemicky, takový poměrně neutrál, nic co by mi vadilo. Trochu pění ,když s ní v lahvičce zatřepete ,ale nic významného jako byla třeba Balea ,která mi i díky tomu nebyla příjemná. A teď na to hlavní na odličování. Odličuje poměrně rychle, není potřeba pleť drhnout a poradí si i s většinou odolnějšího makeupu a řasenek. Voděodolný makeup ,ale samozřejmě moc nedá. Když jí v odličovacích schopnostech srovnám s Biodermou,kterou mám nejraději tak je jen o pár procent za ní,ale vzhledem k ceně se mi víc vyplatí právě zmiňovaná Bioderma. Na pleti mě voda nepálí a to ani kolem očí. Opět jako u všech micek i zde poté pleť oplachuji takže nezhodnotím zda na pleti lepí nebo ne,ale nepřijde mi to. Já osobně tuhle micelární vodu vidím jako jednu z těch lepších,ale cena je dost vysoká a akce na ní zas tak často nevidím, takže dál budu kupovat Biodermu.\n+ dobře odličuje a to i oční makeup\nKupovala jsem na eshopu lékárny Dr.Max zde.\nŠtítky: Odličovací produkty uriage\nZnačku znám, ale nic jsem nezkoušela. Je poměrně drahá škoda, ale Bioderma je bioderma :D