ALAVIS Multikomplex pro srst a kopyta 400g | Nejlevnejsi On-Line lekarna na internetu-Lekarna Pohoda.cz\nPøípravek ALAVIS Multikomplex pro srst a kopyta obsahuje biotin, zinek, methionin, vitamin B6 a vitamin B5, což jsou látky dùležité pro regeneraci kùže, srsti a kopytní rohoviny. Biotin urychluje regeneraci kùže, srsti a kožních derivátù a úèinnì udržuje jejich kvalitní stav. Chrání citlivé tkánì kopyt a zesiluje rohovinu spodní èásti kopytní stìny.\npro regeneraci a zkvalitnìní kùže a srsti\npøi kožních lézích a traumatech\npro zkvalitnìní a zpevnìní kopytní rohoviny, napø. pøi køehké a lámavé kopytní rohoviny\npro urychlení rùstu kopytní rohoviny\npro podporu léèby pøi laminitis, pøi zánìtu škáry kopytní èi pøi hnilobì støelky a patek\nna podporu reprodukèních funkcí u høebcù a klisen\nVšechny látky jsou v biologicky aktivní formì pro snadné vstøebávání a jejich plné využití.\nMethionin je základní esenciální aminokyselina obsahující síru, kterou organismus neumí vytvoøit a musí být do tìla dodávána potravou. Síra je dùležitá pro stavbu tkánì kopyta a zajiš�uje její pevnost a pružnost. Z methioninu navíc vzniká cystein, který je dùležitý pro stavbu keratinu. Keratin má vláknitou terciální strukturu zpevnìnou pomocí disulfidových mùstkù.\nVitamin B6 (pyridoxin) je dùležitý pro vznik alaninu a glycinu z pøijímaných živin. Alanin a glycin se spolu s cysteinem øadí mezi hlavní aminokyseliny keratinu.\nVitamin B5 (kyselina pantothenová) je ve formì biologicky dostupného pantothenátu vápenatého. Zlepšuje funkci pojiva mezi buòkami keratinu a rohovinou.\nZinek je dùležitý pro øadu enzymù, které jsou potøeba pro metabolismus buòky a podílí se na regulaci rychlosti bunìèného dìlení, bunìèné aktivity a bunìèného zrání.\nVitamin H (biotin) je nezbytný pro rùst bunìk a hraje dùležitou roli v aktivitì enzymù, které se podílejí na metabolismu organismu, zejména metabolismu mastných kyselin, tukù a aminokyselin. Je nezbytný pro využití živin a tím pro podporu a rùst tkání a pro reprodukci zvíøat. Dále podporuje vstøebávání kyseliny listové, pantothenové a vitamínu B12.\nObsah úèinných látek v 1 odmìrce (3,6 g prášku):\nZinek - 100 mg\nVitamin B6 (pyridoxin) - 45 mg\nVitamin H (Biotin) - 20 mg\nVitamin B5 (kyselina pantothenová) - 12 mg\nPomocné látky: isomalt, maltodextrin. Zajiš�ují sladší chu� pøípravku pro vyšší chutnost\nna 500 kg konì podávejte jednu odmìrku pøípravku ALAVIS Multikomplex pro srst a kopyta\nZpùsob použití: Prášek se podává dennì dle doporuèeného dávkování do jadrného krmiva èi melasy.\nDélka užívání: U pøípravku je vhodné dlouhodobìjší podávání, pøípravek podávejte alespoò 3 mìsíce.\nUpozornìní: Skladujte v suchu pøi pokojové teplotì\nVýrobce: Patron ca, s.r.o., Na Sychrovì 6, 101 00 Praha 10, Èeská republika, divize Partners Inc., 1st. Canadian Place, M5X 1B5 Ontario, Kanada\nVeterinární pøípravek je schválen ÚSKVBL pod èíslem 052-12/C a je volnì prodejný.\nPro lepší kvalitu kùže, srsti a kopytní rohoviny a na podporu reprodukèních funkcí.\n699,00 Kè s DPH/ks\n400,00 Kè s DPH\nCertifikát výhodného obchodu na HLEDEJCENY.cz\nProdukty na Danesi-shop.cz patøí k nejlevnìjším. Dle Hledejceny.cz a Sleviste.cz


Symbol heydrichiády Zámeček možná získá neznámý investor - Pardubický deník\nSymbol heydrichiády Zámeček možná získá neznámý investor\nPardubice - Rekonstrukce Larischovy vily, kterou vlastní Foxconn, by prý stála desítky milionů. Proto se jí chce firma zbavit.\nPopraviště u pardubického Zámečku připomíná památník | Foto: DENÍK/Jiří Sejkora\nVila proslulá tím, že v ní byli po atentátu na zastupujícího říšského protektora Reinharda Heydricha vězněni a vyslýcháni obyvatelé Ležáků, pardubický Zámeček, bude na prodej. Budova dříve patřila firmě Tesla Pardubice, nyní je jejím vlastníkem společnost Foxconn. Ta ji ale nevyužívá, a tak Zámeček chátrá. Cena jeho rekonstrukce se odhaduje v řádu desítek milionů korun. Společnost Foxconn proto uvažuje o jeho prodeji.\nJednou z možností bylo v Zámečku vybudovat muzeum. Projekt, který připravilo Občanské sdružení za záchranu Zámečku Pardubice ve spolupráci s Památníkem Lidice a Akademií věd České republiky, měl pomocí multimediálních expozic přiblížit, jak vypadalo město a život v něm v období heydrichiády a připomenout oběti války. Zpřístupněno mohlo být rovněž sklepení. Z návrhu ale sešlo.\n„Firma Foxconn nám zcela nečekaně oznámila své rozhodnutí prodat objekt Zámečku anonymnímu investorovi, který hodlá vilu přeměnit v luxusní domov pro seniory, či sídlo své firmy. Tato zpráva nás velice šokovala. Tím víc, že v tutéž dobu jsme předložili návrhy plánů na celkové využití areálu pro kulturní a společenské účely města a kraje a rýsovala se i finanční podpora," uvedl Tomáš Novotný z Občanského sdružení za záchranu Zámečku Pardubice.\nV minulosti se uskutečnilo několik jednání, jejichž cílem bylo zjistit, zda o Zámeček, známý též jako Larischova vila, má zájem město Pardubice nebo Pardubický kraj. Z jednání ale podle Tomáše Novotného nevyplynulo, že by se město nebo kraj majitelem Larischovy vily stát chtěly.\n„Kraj majitelem být nechce a město svůj záměr nevyjádřilo," prohlásil Tomáš Novotný.\nPardubický kraj již před časem nabídl určitou pomoc.\n„Zámeček je opomíjeným symbolem odboje českého národa, který si rozhodně zaslouží zviditelnění. Rada se shodla na tom, že pokud se sdružení podaří najít investora a objekt zrekonstruovat, je Pardubický kraj připraven finančně podpořit vybudování expozice," konstatoval tehdy hejtman Pardubického kraje Radko Martínek.\nNyní je však pravděpodobnější, že společnost Foxconn opravdu Zámeček prodá neznámému investorovi. „Kontrakt mezi Foxconnem a investorem má být sepsán v několika následujících dnech. Ocitli jsme se tedy ve slepé uličce," podotkl Tomáš Novotný.\n7.7.2012 Diskuze 3\nS&S EAT8 FEEL 1.5 BlueHDi\nST-Line 1,0 EcoBoost 92…\nAdministrativní pracovník/pracovnice zákaznického centra a podpory\nZpracovatelé massa, ryb a příbuzní pracovníci\nZ hořící chaty hasiči vynášeli propanbutanovou lahev\nVe středu večer hořela v Cholticích chata. K objektu, který vzplál chvíli před 20. hodinou, ihned…\nŘečany nad Labem, 1.…\nDen otevřených dveří v centru Kosatec v Pardubicích se vydařil.\nProvoz nevázne, semafory u arény opět fungují\nDobrá zpráva pro řidiče, kteří projíždějí centrem Pardubic. Semafory na křižovatce u zimního…\nPouť lidí dobré vůle za nemocné a trpící\nČesko dá sbohem Jiřímu Menzelovi. Jeho žena Olga možná…\nŘádili v novém bytě a dělali pořádný hluk, na Matuše s Lucinkou ťukali sousedi\nNenamalovaná a bez vlasů! Takhle se Prachařová změnila vedle nového přítele\nVeronika Arichteva ukázala, jak dobře může žena vypadat i v těhotenství\nOstatní zpracovatelé masa, ryb a příbuzní pracovníci, 16 900 Kč Pomocný/á kuchař/ka - zástup za dlouhodobou nemoc, 17 000 Kč Ostatní uklízeči a pomocníci, 18 000 Kč Pracovník/pracovnice prodeje masných výrobků, 25 000 Kč Ostatní uklízeči a pomocníci, 65 535 Kč Řidič/ka sk. C, popřípadě E, 38 000 Kč Dělníci v oblasti výstavby budov, 18 000 Kč Montážní dělníci ostatních výrobků, 16 200 Kč\nŠkoda Fabia servisní knížka, koupeno v D Ford S-Max první majitel, servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Volvo nové vozidlo, servisní knížka, koupeno v CZ, v záruce Ford Focus servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Škoda Fabia první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ, nehavarované Ford Focus první majitel, servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Ford C-Max první majitel, servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Ford Focus první majitel, servisní knížka\nŠkoda Rapid 1,0 TSI / 70 kW Ambition Chrysler Pacifica 3,6 L Stown New 2018 NEW DPH Honda Civic 1.0 iVTEC COMFORT 20 Mazda 6 2,2 D Skyactiv Business line Chrysler Town & Country 3,6 LPG BRC DVD 2014 Nissan X-Trail N-CONNECTA SUV 1,6 dCi 130 ALL Kia Stonic SE 1,25 CVVT EXCLUSIVE (2020) Ford Focus Active 2.0 EcoBlue 110 kW, ČR,\nŘečany nad Labem, 1. máje 160 Prodej domu Býšť Prodej domu Pardubice, Kunětická Prodej domu Pardubice, Hronovická 413 Pronájem bytu 1+kk Pardubice, Husova 77 Pronájem bytu 2+1 Rybitví Pronájem bytu 1+kk Pardubice, Erno Košťála Prodej bytu 1+1 Pardubice Pronájem bytu 2+kk


Malá jarní : PANEL PLUS\nTitulní strana : Články : Malá jarní\nPo plzeňském Klubu skalničkářů je druhou nejstarší organizací toho druhu u nás. V současnosti je nejpočetnějším skalničkářským klubem v republice s 600–700 členy, z toho asi desetina jsou zahraniční členové. Patří mezi nejuznávanější světové skalničkářské kluby.\nTradiční výstavní činnost\nZ činností klubu jsou veřejnosti nejznámější výstavy pořádané třikrát do roka na Karlově náměstí v Praze v areálu dvou zahrad mezi Faustovým domem a kostelem sv. Jana Na Skalce. Zahrada blíže k Faustovu domu je majetkem magistrátu, druhá patří Pražskému arcibiskupství. Výstavy jako oázy klidu a krásy ve stresu běžného života jsou Pražany oblíbené a mají věrné návštěvníky. Zároveň je vyhledává mnoho zahraničních a mimopražských návštěvníků pro jejich jedinečnost. Rané jarní lomikameny a další vzácné raně kvetoucí skalničky byly hlavním lákadlem malé jarní výstavy, která se konala ve dnech 27. března až 4. dubna 2011.\nČeši jsou jedničkou\nPrávě v křížení lomikamenů (Saxifraga, sekce Porphyrion, podsekce Kabschia) jsou Češi už nejméně třicet let světovou jedničkou. Mistrem oboru je Karel Lang, špičkoví jsou ale i mnozí další skalničkáři. Jejich kříženci jsou obdivovaní a prodávaní po celém světě.\nMimořádným vystavovaným unikátem byly nádherné dionýzie, které jsou nesmírně náročné na pěstování. K vidění byla i řada drobných zajímavých cibulovin, narcisů a krokusů, botanické tulipány a jejich kříženci. Právě cibuloviny patří k nevyzpytatelným exponátům. Záleží na průběhu zimy a jara, kdy přesně vykvetou jejich křehké květy, které si většinou užijeme jen pár dní. Termín výstavy se přitom plánuje dlouho dopředu. Na výstavě jste tak mohli posoudit, nakolik se pořadatelé svým odhadem do ideálního termínu výstavy trefili.\nVýstavy skalniček se obvykle odehrávají po dobu několika málo dnů ve výstavních sálech. Ale v případě dlouhodobé výstavy pražského klubu pod širým nebem, kde exponáty vsazené do trvalé výsadby působí jako v přirozeném prostředí, navíc v prostředí vynikajících historických budov s tajuplnou historií, jde o unikátní akce a ty jsou mezi znalci vysoce ceněné.\nSkalničky, tedy rostliny, jejichž přirozeným domovem jsou skály a suchá stanoviště, jsou ideální volbou pro každého, kdo vlastní miniaturní zahrádku nebo třeba jen terasu. Za určitých předpokladů se totiž výborně hodí pro pěstování v nádobách. Mluvíme-li o skalkách, pak by to měly být nádoby větší, v nichž lze pomocí kamenů nalezených třeba někde v přírodě nebo zakoupených v zahradnickém centru vytvořit miniaturní alpský svět. Tento doplněk sice vyžaduje kreativnější přístup, než s jakým si vystačíme při výsadbě muškátů, zato je ale atraktivní po celý rok a prakticky bezúdržbový. Pokud chcete pěstovat skalničky, je třeba jim připravit prostředí tak, aby nestrádaly. Že j e to možné, mohou dokázat tisíce pěstitelů u nás i v zahraničí. Pro začátek je dobré udělat si jen malou skalku, na zkoušku. Získáte na ní základní zkušenosti a snadno ji později rozeberete, až přijdete na to, že vás to „chytlo“ a už o tom něco víte, abyste postavili její velkou následovnici.\nJako vždy byla výstava spojená s odborným poradenstvím a prodejem rostlin. Na pultech prodejních stánků jste mohli objevit nejen řadu různých druhů lomikamenů, primulí, hořců, ale i dymnivky, cibuloviny a drobné listnaté i jehličnaté dřeviny. Podobně širokou nabídku skalniček jen tak někde nenajdete.


Gyronetics Sada plastových závaží, 30 kg, 25 mm | Gorillasports.cz\nKrok za krokem můžete pravidelným tréninkem formovat a budovat svaly. Váhy, které se vám na začátku zdají enormní, lze zvládnout.\nKatalogové číslo: GR77057\nKrok za krokem můžete pravidelným tréninkem formovat a budovat svaly. Váhy, které se vám na začátku zdají enormní, lze zvládnout měsíce později s malým úsilím. Se sadou závaží E-Series M 25 mm 30 kg pak můžete přidat další, aby vaše tělo dostalo nové výzvy. Díky robustnímu plastovému krytu nezatěžují váhové kotouče, žádné škrábance.\nprůměr výřezu závaží: 25 mm\nprůměr: 31,7 cm\nvýplň: písčito - cementová směs\n2 x závaží 10 kg


1 Bezpečnostní aspekty případného členství Turecka v Evropské unii PhDr. Emil Souleimanov, PhD. 1 Tento text byl zpracován v rámci Výzkumného projektu MZV ČR s názvem Aspekty začlenění Turecka do EU (RM 01/02/2005). Abstract: Security Aspects of the Turkey s Prospective EU Accession The article explores different scenarios for Turkey s prospective EU accession as related to issues of security. First, the author claims that a well-balanced, if not unified, EU policy is needed to address Turkey s growing aspirations for a full-fledged EU membership. Second, the author argues that a serious analysis of modern Turkey s geopolitical as well as internal environment is key to understanding the nature of Ankara s desire to become an EU member. The author also emphasizes the importance of specific psychological-cultural aspects of an ongoing Islamic-Christian discourse both inside EU and beyond its borders, noting that in the specific case of Turkey, psychological-cultural issues are most likely to turn into serious security concerns. Keywords: Turkey, EU, the Caucasus, the Middle East, integration, security, foreign politics, Islam, secularism Předloňské rozšíření Evropské unie o deset nových členských zemí ze střední, východní a jižní Evropy výrazně změnilo podobu Společenství mimo jiné i z geopolitického a bezpečnostního hlediska. Očekávané připojení Rumunska a Bulharska ke stávající pětadvacítce v roce 2007 posune její hranice dále na východ až k Černému moři, čímž Unie dosáhne až k nejjihovýchodnějšímu cípu Evropy východní Thrákii a přilehlým úžinám Bospor a Dardanely. Turecko, které o vstup do sjednocující se Evropy usiluje již od roku 1963, tak bude mít na západě společnou hranici se dvěma členskými státy EU. Unie pak bude muset konečně nalézt společnou jasnou odpověď na otázku, zda chce Turecko, zemi převážně muslimskou a asijskou 2, uvnitř svých hranic, či nikoliv. Tento příspěvek si klade za cíl analyzovat klady a zápory případného členství Turecka v EU z bezpečnostního hlediska. 1 Autor přednáší na Katedře mezinárodních vztahů Institutu politologických studií FSV UK v Praze a na Katedře mezinárodních vztahů a evropských studií pražské Vysoké školy veřejné správy a mezinárodních vztahů. Adresa: IPS FSV UK, U Kříže 8, Praha 5; 2 Přibližně 90 % území Turecké republiky leží v Malé Asii. 298\n2 Aktuální situace S vyřešením odvěkých vnitroevropských sporů nejnověji konfliktních situací v jihovýchodní Evropě 3 a v návaznosti na pokračující globalizační procesy 4 se změnila i povaha bezpečnostních hrozeb. Na místo mezistátních konfliktů a občanských válek, které tradičně ohrožovaly stabilitu kontinentu, nastoupila hrozba (etno)náboženského terorismu a mezinárodní organizovaný zločin (obchod s narkotiky, nelegální migrace, pašování lidí a zbraní); bezpečnostní problematika se tedy výrazně kriminalizovala. 5 Ohniska převážné části tzv. nových bezpečnostních hrozeb jsou sice za hranicemi Evropy, avšak prosperující prostor členských zemí Společenství se stal jejich vyhledávaným terčem. Severní Afrika, Střední východ, Kavkaz; Turecko, Rusko, Ukrajina a Bělorusko to jsou oblasti a země, s nimiž rozšiřující se EU sousedí a odkud bezpečnostní hrozby, ať již bezprostředně či v podobě tranzitních bodů, často pocházejí. Politická orientace států sousedících s Evropou a spolupráce s nimi ve věci potírání stávajících a perspektivních bezpečnostních hrozeb získává pro evropskou pětadvacítku, perspektivně sedmadvacítku životně důležitý význam. Za těchto souvislostí má Evropa na vybranou dvě možnosti buď se aktivním způsobem pokusí uvedené problémy ve svém bezprostředním sousedství řešit, nebo se od nich distancuje. Klíčovou otázkou zůstává, zda se EU bude aktuálními bezpečnostními problémy zabývat jako samostatný aktér zahraniční politiky v rámci jednotné bezpečnostní a zahraniční politiky anebo zda tato problematika přetrvá i nadále spíše v kompetencích národních států začleněných do Unie. Vzhledem k tomu, že zahraniční a vnitropolitická bezpečnostní situace jsou v současné době úzce propojeny a že asymetrická povaha současných bezpečnostních hrozeb vyžaduje, aby je v zájmu větší efektivity řešily nikoli jednotlivé členské státy samostatně, nýbrž cílená politika jednotné instituce, vybavené potřebnými pravomocemi a prostředky. 6 Způsob vnímání bezpečnostních aspektů případného členství Turecka v EU souvisí, a do jisté míry i vyplyne 3 Nedořešen ovšem zůstává etnopolitický konflikt v Kosovu (území oficiálně náležející republice Srbsko a Černá Hora) a potenciálně výbušná je situace i v sousední Makedonii. 4 V češtině viz k této problematice např. Souleimanov 2003a. 5 Podrobnější informace poskytnou sborníkové řady Terorismus. Válka proti státu a Mezinárodní organizovaný zločin, editované autorem, které jsou připravovány do vydání v průběhu roku 2006 v pražském nakladatelství Eurolex Bohemia. 6 Čerstvé zkušenosti z evropské integrace ukázaly, že vzhledem k oné komplexnosti a vzájemné propojenosti bezpečnostní problematiky není technicky možné docílit účinné spolupráce jednotlivých institucí (policie, tajných služeb, ministerstva vnitra, ministerstva zahraničí atd.) stále většího množství členských zemí, ať již sdružených pod jedinou zastřešující národní institucí či nikoliv. 299\n3 z toho, jak, resp. zda vůbec se členské státy (i v rámci centralizované společné bezpečnostní a zahraniční politiky SBZP) rozhodnou čelit bezpečnostním hrozbám. Geopolitická dimenze případného vstupu Turecka do EU: Základní argumenty Zastánci vstupu Turecka do EU poukazují na výjimečnou zeměpisnou polohu této země na pomezí Evropy a Asie, Středomoří a Černomoří, která jej činí státem jak balkánským/východoevropským, tak středovýchodním a kavkazským; má se za to, že Turecku je zeměpisně i kulturně-historicky předurčeno plnit úlohu jakéhosi mostu mezi křesťanským Západem a muslimským Východem. Dlouholeté členství Turecka v NATO, sekulární charakter turecké státnosti a přítomnost početné a mocné turecké armády, 7 jsou uváděny jako důvody, které by měly podporovat tezi o Turecku jako jakémsi stabilizátoru Středního východu. Odpůrci tureckého členství v EU naopak poukazují na ať už stávající či perspektivní výbušnost středovýchodního (ale i kavkazského) regionu, který doposud funguje jako generátor etnického, náboženského, sociálně-ekonomického i geopolitického napětí. Kladou si spíše rétorickou otázku, jestli by bylo v zájmu Evropy mít dlouhou a slabě chráněnou společnou hranici 8 se Sýrií, Irákem a Íránem. Problematičnost případného členství Turecka se zvyšuje i kvůli přetrvávajícímu separatistickému neklidu v zaostalých jihovýchodních provinciích Turecka osídlených početnou kurdskou menšinou, 9 kvůli nevyřešeným vztahům Turecka předně s Kyprem, Sýrií a Arménií, a rovněž kvůli skutečnosti, že přes turecké území (jak směrem z východu tak ze severní Afriky) proudí do Evropy drogy, nelegálně obchodované zbraně, nelegální migranti atd. 10 Vstup Turecka do EU se všemi jeho přetrvávajícími problémy se sousedními státy by se tak nejevil jako přínos pro členské státy, ale znamenal by přenesení problémů Ankary na evropská bedra, což by jen dále zatížilo už beztak komplikovanou evropskou zahraničněpolitickou agendu. 7 Turecká armáda je po armádě USA druhou nejpočetnější v NATO. 8 Společná hranice Turecka s Íránem je dlouhá 499 km, s Irákem 352 km a se Sýrií pak 822 km. 9 Podle některých odhadů tvoří etničtí Kurdové 15 až 20 milionů obyvatel cca 70milionového Turecka. V roce 1984 zahájila nacionalisticko-marxistická Strana kurdských pracujících PKK (Partiya Karkeren Kurdistán, která si v posledních letech změnila název na Kongra-Gel) pod vedením Abdullaha Öcalana ozbrojený boj za osamostatnění tzv. Tureckého (či Severního) Kurdistánu. Boje s tureckou armádou a teroristicko-diverzní aktivity PKK si vyžádaly více než 35 tisíc lidských životů. Podrobněji k této problematice viz např. Souleimanov Podrobněji viz např. Nožina 2003, předně str\n4 Regionální rozměr zahraniční politiky Turecka Přívrženci obou táborů se zpravidla omezují na prosté vyjmenovávání případných pro a proti. Teprve hlubší pohled však odhalí řadu zajímavých souvislostí. Předně je zapotřebí prozkoumat, jaké jsou skutečné zájmy Turecka a jeho vztahy se sousedními státy, potažmo zdali můžeme hovořit o souladu jeho zájmů s EU v geopolitické a bezpečnostní oblasti. 11 Historické předpoklady Již od roku 1923, kdy byla Mustafou Kemalem (Atatürkem) založena Turecká republika, se hlavním cílem turecké elity stává vytvoření sekulárního evropského státu oproštěného od náboženské zaostalosti i vlivu feudální aristokracie 12 (Souleimanov 2002a). Oddělením církve od státu v místních podmínkách značně bolestným procesem se redukuje úloha islámských kleriků, potažmo (politického) islámu ve společnosti. Tato skutečnost poněkud vzdaluje Turecko odlišné už jazykem, většinovým (turkickým) etnickým původem, a tudíž i nacionalismem od zbytku (převážně arabských) muslimských zemí v regionu, a tak i od vlivu panislámských proudů a tendencí, nabývajících na intenzitě hlavně od 60. a 70. let 20. století. V zahraniční politice se již od doby založení republiky kladl důraz na izolacionismus, což se projevovalo mj. zřeknutím se revanšismu ve vztazích k zemím a oblastem, které kdysi tvořily součást Osmanské říše 13 (Souleimanov 2002b). Turecko jako strategický spojenec NATO na Středním východě Tento stav se začal měnit již po druhé světové válce. Tehdy Stalin vyvíjel na vládu v Ankaře nesmírný nátlak ve snaze dosáhnout toho, aby se zřekla území historické západní Arménie (a západní Gruzie) ve prospěch Sovětského svazu a souhlasila de facto s umístěním sovětských vojenských základen v oblasti tureckých úžin. Moskva rovněž podporovala turecké 11 Stručná analýza uvedená níže má za cíl přiblížit ty vztahy Ankary se sousedy, které v posledních desetiletích vykazovaly náznaky nesváru. Předmětem tohoto rozboru naopak nejsou moderní vztahy Turecka s Bulharskem, Gruzií a Ázerbajdžánem, které lze vcelku označit za bezproblémové. 12 Atatürk uskutečnil kontroverzní reformy ve všech oblastech společenského života. Jejich razance mnohdy narazila na nespokojenost duchovních, osmanské aristokracie, byrokratů a velkostatkářů, ale i některých skupin intelektuálů. Reforma armády a státních institucí, přiznání volebního práva ženám, zákaz nošení turbanu, čadry a fesky, zrušení osmanské titulatury, důsledné ekonomické reformy či vyhlášení nové ústavy, za jejíž základ posloužily právní principy zakotvené v legislativách Švýcarska a Francie to vše mělo posloužit k přeměně zaostalého Turecka na moderní evropskou mocnost. Propagován byl turecký nacionalismus zbavený náboženských rysů. 13 V hospodářské politice se uplatňoval princip soběstačnosti. 301\n5 komunisty, a proto panovaly obavy, aby se situace v zemi nezačala vyvíjet podle řeckého scénáře. 14 V období rostoucího americko-sovětského antagonismu, který nakonec vyústil ve studenou válku, získalo Turecko v rámci Marshallova plánu od USA značnou finanční pomoc. V únoru 1952 se tak jako dodnes jediná muslimská a východoevropská/středovýchodní země stalo členem NATO. V průběhu studené války Turecko plnilo úlohu důležité předsunuté základny NATO podél jihozápadních hranic SSSR. Roku 1955 byl uzavřen Bagdádský pakt, který vynesl Turecko spolu s Irákem, Íránem, Pákistánem a Velkou Británií do čela protisovětského obranného pásma, jehož smyslem bylo mimo jiné oddělit prosovětský (Násirův) Egypt od sovětského impéria. Protože Bagdádský pakt posléze vzhledem k celé řadě faktorů zanikl, 15 stalo se Turecko klíčovým spojencem Washingtonu a jeho snah o udržení statutu quo na Středním východě. Jeho úkolem bylo jednak zadržovat sovětskou expanzi do strategicky důležité oblasti Perského zálivu a jednak působit jako světská protiváha radikálního islamismu (zejména po íránské revoluci roku 1979) a panarabského nacionalismu. Vztahy s Íránem Vztahy s Íránem jsou tradičně komplikované. Obě dvě mocnosti v průběhu staletí soupeřily o vliv na Kavkaze a na Středním východě, což vyústilo v řadu nábožensky motivovaných (sunnitsko-šíitských) válek v 16. a 17. století, ale i méně výrazných střetnutí v pozdějším období. Po vítězství islámské revoluce v Íránu vstoupilo ideologicko-geopolitické soupeření mezi islamistickým Íránem a světským Tureckem do nové fáze. Napětí mezi oběma zeměmi kulminovalo v polovině 90. let, kdy se k turecké veřejnosti dostaly zprávy výzvědných složek o tom, že Teherán podněcuje a podporuje kurdský separatismus, zvláště pak v Turecku působící protistátní islamistické skupiny (Karmon 1997). Rozpad SSSR a vznik šesti nezávislých republik na jižním Kavkaze a ve Střední Asii s převážně muslimskou populací toto soupeření nadále posílil; pro nově nezávislé muslimské republiky se uvažovalo o střetu tureckého a íránského modelu státnosti, z nichž nakonec převážil první z nich. 16 Obavy pak u Íránců v 90. letech budily aktivity tureckých agentů v tzv. Íránském (jižním) Ázerbajdžánu, jehož obyvatelé 14 V Řecku probíhala krvavá občanská válka ( ) mezi probritskými přívrženci monarchie a komunistyrepublikány. 15 Stalo se tak předně kvůli úspěchu vojenského puče v Iráku, kde jeho organizátoři svrhli proamerickou iráckou monarchii a moci se postupně chopili arabští sociální nacionalisté ze strany BAAS. 16 K této problematice viz např. Gundogan 2003; Makovsky 1999; Aras\n6 jsou Turkům jazykově i etnicky blízcí. 17 V posledních letech je patrné znepokojení Ankary nad očividným pokrokem íránského nukleárního programu, 18 který je s to ohrozit dosavadní mocenskou rovnováhu, zabraňující významnějším konfliktům mezi oběma regionálními obry. Vztahy s Irákem Zvláštní pozornost si zaslouží turecko-irácké vztahy. V poměrně krátkém období samostatné existence Iráku 19 existovalo mezi oběma státy cosi jako přirozený soulad zájmů. Podmíněno to bylo z velké části tím, že Irák měl podobně jako Turecko problematické vztahy se svými hlavními sousedy Sýrií a Íránem. Ankara potřebovala jižně od vlastních hranic mocný Irák, s nímž nemá vyhraněné teritoriální spory, jakožto protiváhu proti Íránu a Sýrii. Potřeba nekonfliktních vztahů s tímto jižním sousedem byla a je pociťována zvláště akutně i vzhledem k tomu, že po Turecku druhá nejpočetnější menšina Kurdů obývá právě severní oblasti Iráku tzv. Irácký či jižní Kurdistán, přičemž kurdské kmeny během posledních desetiletí vykazovaly značnou separatistickou aktivitu. 20 Proto v 90. letech nebudily znepokojení režimu Saddáma Husajna ani občasné zásahy turecké armády na severu Iráku, zaměřené na likvidaci kurdských bojůvek PKK a jejich sympatizantů. Viditelné zhoršení turecko-iráckých vztahů ovšem nastalo po rozhodnutí tehdejšího tureckého prezidenta Turguta Özala poskytnout během války v Zálivu ( ) významnou vojenskou a technickou pomoc spojeneckým armádám: Turecko vzhledem k ekonomickému embargu na Irák a zákazu exportovat iráckou ropu přes svůj středomořský ropný terminál Ceyhan přišlo ročně o miliardy dolarů. V posledních letech přetrvává napětí kolem statutu severoiráckých oblastí bohatých na ropu, obývaných převážně Kurdy, kteří se od počátku 90. let 20. století těší faktické nezávislosti na Bagdádu. Ankara usilovně prosazuje myšlenku jediného nedělitelného Iráku, neboť by jen nerada viděla v bezprostředním jižním sousedství vlastních kurdských provincií jakoukoli kurdskou politickou entitu ať již autonomii či nezávislý stát. 21 Proto Turecko nehledíc na 17 Podrobněji viz např. Souleimanov 2003c. 18 Hürriyet, (v tureckém jazyce). 19 Irák získal nezávislost na Velké Británii (1931), jejímž mandátním územím byl od zániku Osmanské říše, fakticky od roku 1918, až do roku Nejvýznamnějšími politickými organizacemi iráckých Kurdů jsou Talabáního (současný prezident Iráku) Patriotická unie Kurdistánu a Barzáního Demokratická strana Kurdistánu, jejichž soupeření někdy vyústilo v ozbrojené střety. Podrobněji k této problematice viz Souleimanov Podrobněji viz např. Souleimanov 2002a. 303\n7 důrazné výzvy Washingtonu nesouhlasilo s tím, 22 aby bylo jeho území využito spojeneckými vojsky při irácké invazi v březnu 2003 a nepodpořilo ji ani vojenskými jednotkami. V současné době jsou v severním Iráku umístěny na sever od tamějších významných středisek Mosul a Kirkuk turecké posádky čítající až 10 tisíc vojáků, jejichž formálním cílem je zajišťovat bezpečnost jižních hranic Turecka; jejich vztahy s kurdskými skupinami jsou sice komplikované, avšak k žádným významnějším střetnutím mezi nimi zatím nedošlo. Vztahy se Sýrií Mezi Tureckem a Sýrií existuje latentní spor třebaže Turecko jeho existenci odmítá uznat o území Hatay (Alexandretta, Iskendarun), které se nachází na jižním okraji Turecka podél hranic se Sýrií u pobřeží Středozemního moře. V roce 1938, kdy byla Sýrie mandátním územím Francie, udělila Paříž této oblasti nezávislost, čímž vznikla proturecká tzv. Republika Hatay. 23 Ta byla hned příští rok obsazena tureckými vojsky na základě referenda, v němž se její obyvatelé údajně vyslovili pro přičlenění k Turecku, a anektována. Sýrie, která se osamostatnila až v roce 1946, dodnes požaduje návrat tohoto území pod svou jurisdikci. Turecko-syrské vztahy dlouhodobě poškozuje i svár týkající se řeky Eufrat, kde Ankara vybudovala zavlažovací systémy a vodní elektrárnu, což negativně ovlivňuje kvalitu i objem vody tekoucí do Sýrie. Turecko naopak od počátku 80. let až do konce roku 1998, kdy svému jižnímu sousedovi pohrozilo vojenskou intervencí, vyčítalo Damašku podněcování kurdského separatismu 24 (Souleimanov 2001; Aras Koni 2002). V současnosti, od nástupu nového syrského prezidenta Bašára Asada v roce 2000, se ovšem turecko-syrské vztahy vyznačují mimořádnou korektností. Kyperská otázka a vztahy s Řeckem Poté, co Kypr získal nezávislost na Velké Británii (1960), docházelo mezi tureckým a řeckým obyvatelstvem ostrova spadajícího v letech a 1914 pod Osmanskou říši 22 Jistou úlohu v tom sehrál i názor turecké veřejnosti o neoprávněnosti vojenské invaze spojenců v Iráku. Teroristické útoky v Istanbulu však ukázaly, že i demonstrativní politika nevměšování nemůže zemi zaručit bezpečnost od teroristických útoků. 23 Tento krok Francie byl tehdy zdůvodňován nutností zajistit neutralitu Turecka v blížící se válce s Německem. 24 Po hrozbě vojenské invaze se tehdy dnes již zesnulý syrský prezident Háfiz Asad rozhodl vyhostit ze země předáka PKK A. Öcalana a souhlasil podepsáním tzv. ankarských dohod s téměř všemi tureckými požadavky ohledně zastavení podpory kurdských separatistů. 304\n8 k lokálním ozbrojeným srážkám. 25 Ty pak v roce 1963 zintenzívnily natolik, že stály tisíce životů převážně mezi Turky, kteří se vzhledem ke své menšinovému zastoupení v populaci (cca 10 %) cítili nejvíce ohroženi. Od roku 1964 bylo na ostrově umístěno a dodnes zde v rámci mise UNIFICYP zůstává vojáků OSN 26 s cílem zabránit střetům mezi oběma komunitami. Situace se vyostřila v létě 1974, kdy se v Řecku dostala k moci nacionalistická vojenská junta známá jako černí plukovníci. Ta podporovala myšlenku sjednocení ostrova s kontinentálním Řeckem (enosis), kterou prosazovala kypersko-řecká organizace EOKA (Národní organizace kyperských bojovníků) a kterou naprostá většina kyperských Turků považovala za nepřijatelnou. Vláda v Ankaře tehdy vyslala na ostrov armádu, oficiálně ve snaze ochránit turecké obyvatelstvo před hrozícími masakry, jež by byly opakováním tragických událostí z roku V důsledku faktické okupace severní části ostrova (37 % celkové rozlohy), obývané převážně Turky, vznikla v roce 1983 Turecká republika severního Kypru (TRSK), neuznávaná mezinárodním společenstvím. 27 Nejnověji se o možnosti sjednocení ostrova mluvilo před referendem uskutečněným v dubnu 2004 (tedy těsně před vstupem Kypru do EU) v řecké a turecké části ostrova, které mezinárodní společenství uznávaná. Zatímco Turci se v něm vyslovili pro sjednocení ostrova (64,90 %), obyvatelé jižní části Kypru byli proti (75,83 %) za podmínek, které podle jejich názoru nespravedlivě zvýhodňovaly tureckou menšinu. 28 K dosud bezprecedentnímu zlepšení tureckořeckých vztahů následně přispěla Ankara, když rozhodujícím způsobem podpořila kandidaturu Mehmet Ali Talata. Ten zvítězil na prezidentských volbách v severní části ostrova (duben 2005) a porazil tak dlouholetého prezidenta neuznané TRSK Raufa Denktase, napojeného na tureckou armádní generalitu a známého svojí neústupností v otázce výlučné svrchovanosti neuznané republiky. Problematické byly ve druhé polovině 20. století rovněž vztahy Ankary s Aténami: napětí přetrvávalo jak kolem kyperské otázky, tak v souvislosti s některými egejskými ostrovy (a s rozlohou jejich pobřežních vod a kontinentálního šelfu), ležícími sice v těsné blízkosti tureckého pobřeží, avšak podle lausannské mírové smlouvy (1923) patřícími Řecku. 29 V současné 25 K méně významným střetům mezi těmito dvěma komunitami ovšem průběžně docházelo již v 50. letech minulého století. 26 Od poloviny 70. let tato mise OSN kontroluje de facto demarkační linii mezi severní tureckou a jižní řeckou částí ostrova. 27 Dodnes Tureckou republiku severního Kypru (TRSK) uznává pouze Turecko a fakticky i Ázerbajdžán. 28 Podrobněji ke kyperskému referendu viz např. 29 Roznětkou bylo zejména nalezení ložisek ropy v Egejském moři (1970). 305\n9 době, zvláště díky působení řeckého ministra zahraničí Georgea Papandreou, se turecko-řecké vztahy výrazně zlepšily v Řecku totiž v posledních několika letech převládá názor, že z bezpečnostního hlediska je jeho zájmem Turecko maximálně přiblížené Evropě a evropským politickým strukturám. 30 Nedílným požadavkem řecké podpory vstupu Turecka do EU je však uznání svrchovanosti a legitimnosti (řeckého) Kypru ze strany Ankary a případné sjednocení ostrova. 31 Vztahy s Arménií V letech docházelo ve východních oblastech tehdejší Osmanské říše k masakrům arménského obyvatelstva; trojka mladoturků, kteří za první světové války zemi fakticky ovládali, 32 tento zásah vysvětlovala nutností zajistit bezpečnost východních hranic během probíhající války s Ruskem, v níž se arménské obyvatelstvo stavělo na stranu postupujících carských jednotek. V důsledku těchto masakrů, které nejen arménská strana označuje za genocidu, bylo zabito podle různých zdrojů 300 tisíc (neoficiální turecké prameny) až 1,5 milionu lidí (arménské prameny). 33 Otázku uznání arménské genocidy si Arménie a mocné arménské diaspory po celém světě uložily za prvořadý úkol své zahraniční politiky, evidentně ve snaze vyžadovat odškodné pro oběti genocidy či ve snaze perspektivně vznést na řadu oblastí východního Turecka územní nároky. Ankara však dodnes fakt genocidy odmítá uznat. Vztahy mezi oběma zeměmi se zhoršily také během arménsko-ázerbájdžánské války o Náhorní Karabach, v níž se Turecko jednoznačně postavilo na stranu jemu etnicky a nábožensky blízkých Ázerbájdžánců; ekonomická a transportní blokáda Arménie ze strany Turecka, zahájená v roce 1993 kvůli okupaci karabašských ázerbájdžánských provincií arménskou armádou, dodnes zůstává v platnosti. 34 Nyní však je na obou stranách zřetelná snaha přispět ke zlepšení vzájemných vztahů do médií se pravidelně dostávají zprávy o otevření turecko-arménských hranic, jež by mělo 30 Viz například referát G. Papandrea o revizi řecké zahraniční politiky, přednesený jím na kanadské University of York (leden 2000): 31 K této problematice viz podrobněji materiál Athens News Agency, publikovaný na oficiálních webových stránkách ambasády Řecka v USA: article= K tzv. mladotureckému triumvirátu patřili Talaat-paša, Džemal-paša a Enver-paša. 33 Podrobněji k problematice arménské genocidy z arménského úhlu pohledu viz např. a 34 Pro podrobnější informace viz např. Souleimanov\n10 napomoci hospodářskému růstu příhraničních oblastí. Perspektivy vzájemně výhodné ekonomické prosperity jsou nicméně omezeny přetrvávajícími politickými problémy. 35 Vztahy se zeměmi Kavkazu a Střední Asie Na ambicióznosti přidaly turecké zahraniční politice geopolitické důsledky rozpadu SSSR (1991). Počátkem 90. let minulého století totiž Ankara soustředila svůj zahraničněpolitický zájem primárně nikoli na Střední východ, 36 nýbrž spíše na Kavkaz a Střední Asii, tedy na nově nezávislé republiky, obývané převážně turkickými národy (Souleimanov 2001). Velmi záhy se však ukázalo, že ambiciózní plány některých tureckých politiků na vytvoření jakési panturkické unie, v níž by Ankara hrála vůdčí úlohu, nemají šance na realizaci vzhledem k omezeným ekonomickým i politickým možnostem Turecka, k přetrvávající dominanci Ruska a ke snahám místních vůdců koncentrovat moc ve vlastních rukou. Zůstalo tedy spíše u ekonomické a kulturní spolupráce. (Onis 2001) Analýza Je patrné, že vztahy Turecka se sousedy, třebaže nikoli bezoblačné, se v posledních letech vyznačují vyvážeností a značnou mírou stability. Jak již bylo zmíněno, podstatným stimulem ke spíše minimalistickému chápání zahraniční politiky je skutečnost, že Ankara se od doby založení republiky zřekla jakýchkoli revanšistických záměrů vůči sousedním národům a zemím, které kdysi tvořily součást osmanského impéria: jeho hranice jsou pevně stanovené a není zde snaha expandovat. Tento poznatek je obzvláště důležitý ve vztahu ke Střednímu východu, který Ankara vnímá jako oblast spíše možných ztrát než zisků, a vehementně se od něj snaží distancovat. 37 Poslední léta ukázala, že vidina vstupu do EU motivuje tureckou politickou elitu a celkově i tureckou veřejnost k ochotě ustoupit v otázkách, které jsou v zemi vnímány navýsost citlivě Kypr, postavení kurdské menšiny apod. Tato motivace umožňuje EU vyvíjet na Ankaru stále 35 Podrobněji k této problematice viz např. stránky Turkish-Armenian Reconciliation Commission, založené v roce 2001: 36 Nutno dodat, že i zde ovšem došlo k významné změně: kromě již zmíněné podpory spojenců během války v Zálivu se jednalo také o uzavření nesmírně důležité dohody o strategickém partnerství mezi Tureckem a Izraelem (1996), která mezi oběma zeměmi, podporovanými USA, vytvořila zatím nejsilnější vojenské partnerství na Středním východě. 37 Jak bylo naznačeno výše, tento přístup byl významně podmíněn růstem panarabského nacionalismu a pozdějším působením protizápadních islamistických skupin a hnutí, ale i hrozbou pronikání komunismu do regionu a obávaným růstem sovětského vlivu v arabském světě. Viz např. Robins\n11 silnější diplomatický nátlak směřující k vyřešení zbývajících zahraničně i vnitropolitických problémů země, což lze považovat za velký přínos pro stabilitu oblasti. Klíčovým zájmem Evropy, počítající s Tureckem jako potencionální členskou zemí, je totiž samozřejmě to, aby nemusela řešit jeho vlastní problémy nesouvisející se společnou bezpečnostní agendou členských zemí EU. Turecko se chce svým vstupem do EU etablovat jako mocný (jiho)evropský stát mimo jiné i v bezpečnostní oblasti. Vzhledem k povaze aktuálních bezpečnostních hrozeb i jiným faktorům (viz níže) je zřejmé, že tato vidina vyhovuje jak členským zemím Unie, tak samotnému Turecku; Turecko má tedy zájem o stabilní vztahy se svými sousedy, v neposlední řadě se Sýrií, Irákem a Íránem v současnosti se jeho aktivity v tomto regionu omezují na kurdské oblasti severního Iráku, který je neuralgickým bodem pro bezpečnost země a její jednotu. Jelikož se oficiální postoj Ankary v této záležitosti jasně přiklání k tomu evropskému, který oproti americkému přístupu upřednostňuje perspektivu jednotného centralizovaného Iráku před Irákem federalizovaným (tj. de facto rozdrobeným), lze říci, že i v této nanejvýš citlivé oblasti existuje mezi Tureckem a EU zájmová shoda. 38 Ostatně průzkumy ukazují, že turecké ministerstvo zahraničí tak či onak podpořilo 87 % zahraničně politických deklarací, rozhodnutí a stanovisek EU. 39 (Demiralp 2003). Dalším podstatným problémem týkajícím se bezpečnosti tureckého státu je íránský nukleární program. Lze jistě počítat s podporou a pochopením Turecka při stupňování diplomatického tlaku na Teherán ze strany Washingtonu, případně i evropské trojky (Velké Británie, Francie a Německa), a to včetně možného uvalení mezinárodních sankcí, avšak příliš důrazný nátlak na Írán spojený s vidinou leteckého bombardování jeho nukleárních objektů by se v Ankaře zajisté setkal se značným znepokojením, které by s největší pravděpodobností (vzhledem k vlastním bezpečnostním obavám ze stále mocnějšího Íránu) vedlo k neochotě poskytnout své území pro vojenské operace proti islámské republice, a to i tehdy, pokud by se tato perspektiva jevila Turecku jako strategicky nejvýhodnější. I z tohoto hlediska je tedy oprávněná domněnka, že stanoviska Ankary se budou pohybovat mezi tvrdším americkým a měkčím evropským přístupem k Íránu, potažmo dalším potenciálním ohniskům konfliktů v regionu, díky čemuž lze Turecko považovat za jakýsi stabilizátor obou postojů. 40 Rozhodující 38 Obecně lze říci, že v bezpečnostním zájmu Turecka i členských zemí EU je udržet status quo. 39 Údaj MZV Turecké republiky za první polovinu roku Vzhledem k tradiční snaze Ankary o uchování stabilních vztahů se svými (silnými) sousedy lze tedy očekávat spíše odmítavý přístup turecké generality k potencionálním drastickým zásahům ze strany USA. 308\n12 pro zajištění turecké bezpečnosti v regionu ovšem bude i nadále snaha prohlubovat (nejnověji obzvláště ve světle probíhající nuklearizace Íránu) vojensko-technické a politické spojenectví s NATO a v jeho rámci předně s USA, nikoli tedy s doposud nevyhraněnými bezpečnostními institucemi EU, postrádajícími skutečně jednotnou SZBP. Z tohoto hlediska by proto bylo velice přínosné zapojit Turecko do SZBP, neboť tato země disponuje mocnou, technicky vyspělou armádou, která má bohaté zkušenosti s guerillovým bojem, zná dokonale terén a navíc v oblasti disponuje rozvinutou sítí agentů (rozvědkou). Nové bezpečnostní hrozby se budou snadněji likvidovat již v Turecku, přes které přicházejí do Evropy často ze Středního východu, než později přímo v dalších evropských oblastech. Argument, že těžiště EU se po vstupu Turecka výrazně posune na jihovýchod, nemůže být vnímán jako jednoznačně negativní skutečnost, neboť se nese v duchu posledního plánovaného rozšíření na Balkánském poloostrově. 41 V návaznosti na potencionální vstup Ukrajiny do Unie by to znamenalo symetrické zajištění jižního a východního pobřeží Černého moře. Dosavadní zkušenosti s rozšířením Evropského společenství ukázaly, že integrační proces přináší nově přijatým členským zemím znatelnou politickou stabilizaci, ekonomický růst aj. Případný vstup Turecka do EU by byl přinejmenším z krátkodobého hlediska krokem ke stabilizaci poměrů nejen v něm samotném, ale i v sousedních zemích a regionech, především ve státech Středního východu a jižního Kavkazu. Kulturně-psychologický aspekt Již déle než 80 let je ve vědomí Turků soustavně pěstována myšlenka přináležitosti k Evropě a Západu. Pojmy evropanství (avrupalik) a pokrokovost (ilerleme/terakki) jsou v doktrinálním pojetí ztotožňovány a hrají nezanedbatelnou roli ve vytváření moderní turecké identity. Ta je ovlivněna státní ideologií kemalismu, na níž byly (možná až příliš intenzivně a dogmaticky) vychovávány celé generace tureckých občanů. (Steinbach 2004) Tato ideologie se opírá o představu apriorně pokrokové soudobé turecké republiky a společnosti, založené na ryzím laicismu a jakési vrozené evropskosti turecké identity, 42 v protikladu k identitě obyvatel 41 Nesoulad v geopolitických preferencích různých států či regionů Evropy bude s pokračujícím rozšiřováním Evropy nadále sílit. Je přirozené, že jižní Evropa (Itálie, Francie, Španělsko) vidí hlavní zdroj (vnějších) bezpečnostních hrozeb v severní Africe (Maghreb), zatímco země visegrádské skupiny hledí spíše směrem k Rusku, Ukrajině a celkově k oblasti bývalého SSSR. 42 To ovšem zajisté neodporuje specifickému kulturněhistorickému rázu turecké identity koncipované současným tureckým nacionalismem. 309\n13 sousedních středovýchodních zemí, resp. v protikladu k tradici Osmanské říše 43 (Bozdogan- Kasaba 1997). K relativní ochotě obyvatelstva toto vědomí přijmout rovněž přispívá skutečnost, že Turci narozdíl od drtivé většiny muslimských národů nikdy nezažili kolonizaci ze strany evropských mocností, a jejich nacionalismus a národnostní sebeuvědomění tudíž není zatíženo vědomím historické křivdy utrpěné od Evropy či Evropanů; vztah Turků k Evropě je vesměs pozitivní. 44 Být v Evropě je heslo diktované státní ideologií, které Turky již delší dobu motivuje a vede je zvoleným směrem, ačkoli místy po svízelné cestě. V představách veřejnosti je ono bytí v Evropě spojováno s blahobytem a šťastným životem podle (západo)evropských standardů tuto vizi podporuje i sama vláda, snažící se takto ospravedlnit zavedení změn, které jsou vnímány jako výrazně kompromisní 45 a v některých případech nejsou (a evidentně ani nebudou) populární. I proto, že proevropské turecké vlády posilují maximalistická očekávání obyvatelstva v souvislosti s případným vstupem Turecka do EU, by jeho případné odmítnutí bylo s to otřást samotnými základy současné turecké státnosti. V případě kolapsu evropského projektu v Turecku by elita ztratila vidinu konečného cíle, a tím by do značné míry přišla i o vlastní renomé. Frustrace by se rozšířila nejenom v sekulárně naladěných proevpropských kruzích, ale víceméně u celé veřejnosti. Vznik ideologického vakua ve společnosti, která je tradičně zvyklá být určitým směrem vedena, by mohl vést k razantnímu posílení vlivu alternativních ideologií, nyní již ovšem nacionalistických či náboženských. S největší pravděpodobností by se potom dalo očekávat i zhoršení kurdskotureckých vztahů. Nastartování nových megaprojektů panturkického či panislámského by následně mohlo mít velice negativní následky na bezpečnostní architekturu regionu; obhájci kteréhokoli z uvedených revanšistických projektů by totiž usilovali o kardinální změnu stávající 43 Distancování se od muslimského Středního východu tedy probíhá nejenom na bezpečnostní či v jistém slova smyslu i na geopolitické rovině, ale i na rovině identitární ať již zdůrazňováním předislámských, původních turkických rysů vlastní kultury (příkladem jsou populární turkická, nikoli islámsko-arabská, křesní jména u dětí) či dokonce zdůrazňováním antropologicky evropštějšího vzhledu Turků ve srovnání s jejich muslimskými sousedy Araby a Peršany. 44 Tento přístup se samozřejmě může měnit mezi tureckými imigranty v evropských zemích, především v Německu, kde jich žijí cca tři miliony. Výrazně negativní postoje (v podobě např. demonstrativního obratu k islámu a tradičním etnickým hodnotám či zdůrazňování skutečné či zdánlivé, zejména vizuální odlišnosti) se však projevují zejména u příslušníků až druhé či třetí mladé generace přistěhovalců, což lze považovat spíše jako protest vůči neschopnosti či nemožnosti se v nové vlasti zcela asimilovat, resp. vůči pociťované diskriminaci. 45 Nacionalistická část turecké společnosti například bolestivě vnímá uznání samostatné kurdské identity či možnost vyučovat kurdský jazyk na školách. 310\n14 geopolitické konstelace. Tím by mohlo být ohroženo i členství Turecka v NATO a dalších transatlantických strukturách. Vztah nové ať již nacionalistické či islamistické turecké elity k Evropě by byl s největší pravděpodobností odmítavý. Takový vývoj by pak nemohl negativně neovlivnit dění v celém muslimském světě. Současná turecká politická elita si je plně vědoma skutečnosti, že případný krach onoho evropského projektu by mohl být příčinou jejího pádu a razantních změn ve společnosti, jimž by armáda coby strážce sekulárního režimu tureckého státu stěží dovedla zabránit. I proto se snaží vyjít unijním požadavkům maximálně vstříc. Nejde tedy zdaleka jen o pouhého strašáka pro Evropu, kterého turečtí politici pravidelně vytahují v kritických okamžicích s cílem zajistit si vstřícnost svých evropských kolegů, ale i o objektivně pociťovanou skutečnost, že v sázce je samotná podstata turecké státnosti. Zkušenosti z 90. let minulého století totiž ukázaly, že oslabení víry v Evropu u turecké společnosti je přímo úměrné nárůstu vlivu stran prosazujících politický islám či ultraradikální nacionalismus 46 (Narli 1999). Vznik 75milionového muslimského státu na hranici Evropy, s případnými expanzionistickými (neoimperiálními) záměry, by pak mohl ve shodě s íránským scénářem vyvolat v zemi revoluci a občanskou válku a následný příliv milionů uprchlíků především do Evropy. Případné dočasné oslabení Turecka by potom v konečném důsledku mohlo posílit separatistické snahy v kurdských oblastech a zapříčinit s nimi spojená další ozbrojená střetnutí. Upevnění de facto nezávislého režimu iráckých Kurdů by tento vývoj nadále podnítil. V této souvislosti samozřejmě nelze opomenout ani důležitý kulturně-geopolitický aspekt. Turecko je již 80 let jakousi vitrínou islámského světa, příkladem úspěšně sekularizované demokratické země. Pokud Evropa zabouchne Turecku dveře, mnozí muslimové žijící v Unii (jejichž počet se aktuálně odhaduje na cca 15 milionů) i mimo ni si to nepochybně vyloží jako přímý důkaz ideologicko-náboženské uzavřenosti Evropy coby privilegovaného klubu křesťanských států, do nějž je vstup muslimské země apriorně uzavřen. Evropská unie, která otevřeně deklaruje svoji oddanost demokratickým hodnotám, náboženské, rasové a kulturní toleranci atd., bude v jejích očích zpochybněna, stejně jako legitimita sekulárních režimů v islámských zemích (od Maroka po Pákistán) vyzdvihujících evropský, západní směr vývoje, 46 Příznačné je v této souvislosti 21,5% volební vítězství Strany blahobytu (Refah Partisi) pod vedením vlivného islamisty Necmettina Erbakana v roce Erbakan v letech usiloval (spíše však samozřejmě populisticky) na postu ministerského předsedy o vytvoření jakéhosi společného státu stávajících muslimských zemí, v němž by Turecko hrálo prim. Jakožto vůbec první islamistický premiér v dějinách republiky musel Erbakan kvůli soustředěnému nátlaku generality nakonec odstoupit. 311\n15 pro něž je Turecko svého druhu vzorem a avantgardou. Naopak přijetí Turecka do EU by bylo mocným impulsem pro upevnění sekularismu a demokratických výdobytků. Nezanedbatelným přínosem by ovšem bylo i pro samotné evropské státy, kde jsou klíčovými otázkami pro začínající století integrace a multikulturalismus. Bezpečnostní nejistota Případné přijetí Turecka do EU však v sobě může skrývat řadu nejistot. Jak již bylo zmíněno výše, převážná většina (cca 70 %) tureckého obyvatelstva si od vstupu do Unie slibuje významné zlepšení ekonomické situace, což se v některých málo rozvinutých zemědělských provinciích téměř ztotožňuje s okamžitým zbohatnutím. 47 Nesplnění takto optimistických ekonomických očekávání v prvních letech po vstupu země do Unie by mohlo vést k již výše popsaným negativním důsledkům (naplnění zmíněných scénářů). Je třeba rovněž zabránit dalšímu prohlubování rozdílů mezi bohatnoucími industrializovanými městy 48 a chudým zaostalým venkovem. To by totiž mohlo vést k výraznému nástupu protestních politických ideologií, předně v podobě (politického) islámu, dosud značně silného v periferních oblastech země. Podobný vývoj v lidnaté, vojensky i politicky mocné členské zemi by měl potom na Unii zajisté daleko nepříznivější následky, nežli v Turecku toliko partnerském. Klíčovou roli zde tedy bude hrát ekonomika, konkrétně způsob, jakým se bude vyvíjet turecké hospodářství v prvních letech po případném vstupu do Unie. Otázkami nikoli nevýznamnými bude proto využití strukturálních fondů EU na tureckém venkově či možnost přiměřené pracovní migrace dynamicky se rozvíjející turecké pracovní síly do starších členských zemí Unie apod. Vstup Turecka do EU by se rovněž mohl stát precedentem pro další (neevropské) muslimské státy severní Afriky či Středního východu, které o členství usilují či do budoucna mohou usilovat. 49 Literatura Aras, B. (2001): Turkish Foreign Policy Towards Iran: Ideology and Foreign Policy in Flux. Journal of Third World Studies, Vol. 1, No Radikal, Příliv investic z Evropy do Turecka, kde je levná pracovní síla a poměrně kvalifikované kádry, lze totiž tradičně očekávat zejména ve městech. 49 Zmínit lze např. Maroko (jehož kandidatura byla Evropským společenstvím odmítnuta v roce 1987), případně Libanon, Sýrii, Tunisko atd. 312\n16 Aras, B. Koni, H. (2002): Turkish-Syrian Relations Revisited. Arab Studies Quarterly, Vol. 4, No. 24. Bozdogan, S. Kasaba, R. (eds., 1997): Rethinking Modernity and National Identity in Turkey, Seattle, University of Washington Press. Demiralp, O. (2003): The Added Value of Turkish Membership to European Foreign Policy. Turkish Policy Quarterly, Vol. 2, No. 4. Gündogan, U. (2003): Islamist Iran and Turkey, : State Pragmatism and Ideological Influences. Middle East Review of International Affairs (MERIA), No. 1. Karmon, E. (1997): Radical Islamic Political Groups in Turkey. MERIA, No 4. Makovsky, A. (1999): Turkish-Iranian Tension: A New Regional Flashpoint? PolicyWatch (Washington Institute of Near East Policy), Narli, N. (1999): The Rise of the Islamist Movement in Turkey. MERIA, Vol. 3, No. 3. Nožina, M. (2003): Mezinárodní organizovaný zločin v České republice, Praha, Themis. Onis, Z. (2001): Turkey and Post-Soviet States: Potential and Limits of Regional Influence. MERIA, No. 2. Robins, P. (1991): Turkey and the Middle East, London, The Royal Institute of International Affairs and Pinter Publisher. Souleimanov, E. (2000): Arménie: Bezpečnostní dilema na prahu 21. století. Mezinárodní politika, č. 1. Souleimanov, E. (2001): Izraelsko-turecké strategické partnerství. Mezinárodní politika, č. 4. Souleimanov, E. (2002a): Spojené státy, Turecko a osud Iráku. Mezinárodní politika, č. 3. Souleimanov, Emil (2002b): Turecko, země na pomezí dvou světů: Geopolitické postavení Turecka. Integrace ( ). Souleimanov, E. (2002c): Ekonomický vývoj Turecka. Integrace ( ). Souleimanov, E. (2003a): Globalizace a národní stat, in: Sborník příspěvků II. Kongresu českých politologů, Praha, Česká společnost pro politické vědy. Souleimanov, E. (2003c): Írán, USA a Střední východ. Mezinárodní politika, č. 10. Souleimanov, E. (2006): Otázka iráckých Kurdů a bezpečnost Turecké republiky, in: Klíma, M. (ed.): Válka v Iráku a Evropská Unie (sborník příspěvků), Praha, Vysoká škola veřejné správy a mezinárodních vztahů (v tisku). Steinbach, U. (2004): Die Türkei und die EU Die Geschichte richtig lesen. Aus Politik und Zeitgeschichte, B Internetové zdroje 313\n15. 06. 2016 01:11 1/7 Kurdové dnes\n15. 06. 2016 01:11 1/7 Kurdové dnes Kurdové dnes Úvod Cílem naší práce je seznámit se s kurdskou menšinou žijící ve světě, zejména ve státech, kde je jejich počet nezanedbatelný. Kurdové jsou nejpočetnější


Média konvertor TP-LINK MC200CM MC200CM | BScom.cz\nBScom.czPC doplňkySíťové prvkyOptické sítěAktivní prvkyKonvertoryMédia konvertor TP-LINK MC200CM\n1000Mb/s SC na 1000Mb/s RJ45, 0.55km (MC200CM). Více informací\nKód produktu 0206903\nKód výrobce (PN) MC200CM\nKvalitní a spolehlivý gigabitový média konvertor určený pro převod médií z optického vedení 1000BASE-SX na metalické vedení 1000Base-T a naopak. Podporuje rychlost 1000 Mbit/s v plně duplexním režimu pro port TX i FX. Tento konvertor je určen pro použití s multirežimovým optickým kabelem s konektorem typu SC. Pro odesílání a příjem dat s multirežimovým optickým kabelem využívá vlnovou délku 850 nm až na vzdálenost 0,55 km. Tento média konvertor lze použít i jako samostatné zařízení (nevyžaduje žádné šasi) nebo se šasi TP-LINK 19'. Disponuje automatickou detekcí MDI/MDI-X pro port TX.


Aktuální nabídka sklady Lipany, Praha 10 denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si sklady Lipany, Praha 10 než Vás někdo předběhne.\nKategorie sklady Lipany, Praha 10 se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele sklady Lipany, Praha 10 neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je sklady Lipany, Praha 10 právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné sklady Lipany, Praha 10\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii sklady Lipany, Praha 10, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující sklady Lipany, Praha 10, a to sklady na prodej Lipany, Praha 10, pronájem skladu Lipany, Praha 10, dražby skladů Lipany, Praha 10.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii sklady Lipany, Praha 10 nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích sklady Lipany, Praha 10, sklady na prodej Lipany, Praha 10, pronájem skladu Lipany, Praha 10, dražby skladů Lipany, Praha 10.\nNehledáte sklady Lipany, Praha 10 ?\nPokud jste v této kategorii sklady Lipany, Praha 10 omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí sklady Lipany, Praha 10\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii sklady Lipany, Praha 10, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr sklady Lipany, Praha 10. Určitě lépe naleznete sklady Lipany, Praha 10, který hledáte.


MUSK tuhé mýdlo - Sladké vzpomínky, 100g | Meneodpadu.shop\nDomů / Péče o tělo / MUSK tuhé mýdlo - Sladké vzpomínky, 100g\nMUSK tuhé mýdlo - Sladké vzpomínky, 100g\nPřírodní heřmánková-bezové mýdlo s kakaovým máslem bez přidaných barviv a vůní.\nSprchové gely jsou ,,paséčko“, na scénu přichází tuhá mýdla. Ručně vyráběné mýdlo procesem za studena, obsahuje kakaové máslo, díky kterému pomáhá zvláčňovat suchou pokožku. Mýdlo SLADKÉ VZPOMÍNKY je vyrobeno kombinací olivového, kokosového a slunečnicového oleje. Heřmánek má protizánětlivé a dezinfekční vlastnosti a bez pomáhá proti revma.\nSodium Oleate (zmýdelněný olivový olej), Sodium Cocoate (zmýdelněný kokosový olej), Sodium Sunflower Seedate (zmýdelněný slunečnicový olej), Sodium Cocoa Seedate (zmýdelněné kakaové maslo), Glycerine (glycerol), Matricaria Recutita Flower Extract (extrakt z květů heřmánku), Sambucus Nigra Flower Extract (extrakt z květů bezu), Aqua (voda), Matricaria Recutita Flower (květ heřmánku), Sambucus Nigra Flower (květ bezu)


dárky, propagační články, zážitky\nZážitky jsou něco neobvyklého, něco, co v každém z nás zanechá vzpomínky a pocity, bohužel mnohdy i ty negativní. Jsem přesvědčen, že pozitivní zážitky převládají. Vyhledávat zajímavé zážitky, které v nás probudí city, zvýší hladinu adrenalinu či ukáží naši pravou tvář v nečekaných situacích je přeci zábava. Ještě větší zábavou ovšem je možnost podobný zážitek darovat svým blízkým a kamarádům. To umožňují firmy na zážitky, které vám zprostředkují zajímavé aktivity a pobyty, které zajisti nejen zvýšení adrenalinu v krvi, ale například také odpočinek a relaxaci s kompletním servisem. Právě díky tomu se stali zážitky jako dárky obrovským hitem internetu co se nakupování dárků týče. Zážitky je možné darovat pro všechny věkové kategorie pro ženy, muže, děti, seniory a k různým příležitostem, vánocům, Valentýnu, svátku, narozeninám či jako svatební dar.\nPřečtěte si také: Co dělat když …? Dluhy a exekuce\nSpecifické postavení zaujímá co se zážitků týče wellness víkend. Ten je stále více oblíbený díky jeho relaxačním účinkům. Během wellness víkendu zažijete masáže, koupele ve vířivkách a bazénech to vše v prostředí, které je vám nejbližší. Wellness víkend je vhodný pro lidi, které chtějí tzv. „vypnout“. Odpočinout si od starostí a shonu moderního života, pro ty, kteří chtějí načerpat nové síly.\nDaruj zážitek či wellness víkend a potěš své blízké. Je radost pohledět do rozzářených očí při předávání takto honosného dárku. Zážitek můžete darovat i vaší drahé polovičce a užít si s ní pokud zvolíte zážitky pro dva, potom zažijete plno romantiky a pouze s člověkem, kterého nadevše milujete.


informace kurzy CORE chodidlo jóga zdravě těhotenství po porodu pánevní dno pánevní dno express pilates zdravá záda profi vzdělávání\nlekce nebo přednášky, které si zakoupíte, Vám budou poskytnuty ke cvičení či zhlédnutí na daný časový úsek (od 7 do 100 dní). Platnost licence je od data připsané platby na náš učet. Nákupem online lekcí a přednášek podpoříte celou skupinu IQ pohyb a všechny instruktory, trenéry a lektory IQ pohybu, kteří se na tvorbě lekcí podílejí a dělají vše pro to, aby Vám poskytli co nejkvalitnější inspiraci pro Váš zdravý pohyb.\nNíže si můžete přečíst, jak fungují předtočené videolekce. Pokud Vás zajímá vzdělávání v pohybovém oboru, rovnou můžete kliknout na položku "vzdělávání". Tam najdete videopřednášky, které jsou vhodné jak pro profesionály, tak laiky.\nTým IQ pohybu připravil pro všechny, kterým chybí pravidelné online cvičení, lekce tématicky zaměřené na zdravý pohyb. Každý člen našeho týmu má dlouholeté zkušenosti nejenom se cvičením se "zdravými jedinci", ale i s klienty, kteří řeší pohybové problémy, a to jak v rámci osobního tréninku, tak i skupinového cvičení.\nNejefektivnější cvičení je vždy při osobním kontaktu s klienty, mohou ale nastat situace, kdy klienti nemohou za trenéry docházet, a ve kterých je online svět řešením.\nVidea jsme připravili tak, aby co nejvíce simulovala reálnou lekci ve studiu, tzn. že jeden z instruktorů navádí a motivuje cvičícího tak, aby byl pohyb proveden co nejefektivněji, zároveň má cvičící možnost kontrolovat prováděný pohyb i pohledem na obrazovku, kde jednotlivé cviky předvádí figurant.\nNaše online lekce jsou zaměřené především na oblasti, se kterými má současná populace největší problémy – svaly páteře, břicha, pánevního dna, správný dech, bezbolestné držení těla.\nPozn.: Pokud se naskytne jakýkoli problém týkající se online lekcí a vzdělávání, obraťte se na nás na tomto emailu: centrum@iqpohyb.cz (pokud nemůžete najít email s odkazem, koukněte se ve Vašem emailu do složky spamů a hromadných, děkujeme)\nLekce jsou určeny pro všechny, kteří pravidelně cvičí, ale i pro ty, kteří se cvičením začínají.\nKaždé video má své označení ÚROVNĚ, tj. úroveň 1 - úroveň 10:\nU1 - U3 ... začátečník\nU4 ... přechod\nU5 - U7 ... mírně pokročilí\nU8 ... přechod\nU9 - U10 ... pokročilí\nJste začínající klient?\nNení nutné cvičit jednu lekci za druhou. Do začátku zcela postačí, když si zakoupíte jednu lekci a budete se jí věnovat celý týden tak, abyste se správně naučili jednotlivé prvky provádět a následně se mohli pustit do další lekce. Jako příklad může být následující: v lekci pánevní dno pro začátečníky se klient naučí správně pracovat s pánví v opoře a tento princip pak využije v lekci pilates a cvičení bude mít mnohem větší efekt pro tělo. Vybírejte si nejprve lekce s nejnižší úrovní.\nJste pokročilý klient?\nMůžete si zakoupit samostatné lekce určené pro pokročilejší klienty, které zdánlivě na sebe nenavazují (zdravá záda, pánevní dno, jóga, atd.). Ve výsledném důsledku bude mít kombinované cvičení velmi dobrý komplexní efekt pro celé tělo. Můžete vybírat ale i z lekcí pro začínající a věřte, že zopakovat si znovu základy, má smysl.\nChcete se zaměřit na jednu partii těla?\nPokud chcete pracovat s jednou částí, např. na svalech pánevního dna nebo řešíte problém vbočeného palce, můžete si vyzkoušet otevřené lekce zaměřené na danou problematiku a následně si zakoupit kurz, ve kterém lekce na sebe metodicky navazují. Nejprve ale začněte s lekcemi nejnižších úrovní.\nPokud cvičíte pravidelně a jste si jistí, že nemáte žádné větší pohybové problémy, jsou pro vás připravené lekce jógy, CORE či pilates pro pokročilejší klienty.\nHodně sedíte a bolí vás záda?\nPro vás jsou nejvhodnější lekce zdravých zad, pilates pro začátečníky či mírně pokročilé a lekce pánevního dna, kde se pracuje s hlubokých stabilizačním systémem, který je nezbytný právě pro záda bez bolesti. Ideální je si vyzkoušet ukázkovou lekci a pak se zapojit do kurzu, který vás bude lekci od lekce systematicky posouvat.\nŘešíte intimní zdravotní problém?\nMáte potíže s inkontinencí, jste žena po porodu, nebo se nacházíte v období útlumu hormonálního systému? Zapojte se do kurzu pánevního dna a připojte i cvičení na chodidlo a zdravá záda. Komplexní přístup k vašemu tělu, které je velmi propojené, vám pomůže problém začít řešit. Pokud jste doposud necvičili, začínejte s lekcemi nejnižších úrovní.\nChcete lekce zaměřené na CORE?\nPokud chcete cvičení, kde se pracuje s nejhlubší svalovou strukturou těla, jsou pro vás určené nejen lekce CORE, ale i lekce pilates, pánevního dna, zdravých zad či jógy. Ve všech těchto lekcích váš hluboký systém, dostane náležitou pozornost. Můžete si vybírat lekce ze všech úrovní.\nLekce jsou zaměřené na správné držení těla, práci páteře po jednotlivých segmentech, kyčelní a ramenní kloub apod. Lekce jsou vhodné pro všechny se sedavým zaměstnáním, řeší problémy s oblastí bederní či krční páteře. Pro všechny, které občas něco krátkodobě zabolí.\n– otevřené lekce nebo kurz\nLekce se věnují svalům pánevního dna, ale i oblastem, které s touto partií souvisí. Mohou je využít všichni, kteří chtějí předejít nebo už řeší problémy např. mírné poruchy inkontinence, lidé po operacích pánve a břicha, ženy po porodu, ženy v období preklimakteria či klimakteria, muži po operaci prostaty a další.\n– ukázkové lekce nebo kurz\nLekce se soustřeďuje na jednotlivé ásany tak, aby byly pozice provedené správně a vytvořily tak pozitivní efekt pro tělo, tzn. rozvoj jeho flexibility a síly.\nLekce se zaměřuje na provedení cviků pilates, aby došlo k nejefektivnějšímu využití hlubokých svalů pro celkovou stabilitu, svalovou sílu a pro oporu celé páteře. Lekce jsou vedené tak, aby je mohli cvičit i klienti s různými pohybovými potížemi.\nLekce je věnována jedné z nejdůležitějších oblastí těla - chodidlu. Pracuje se na jeho pružnosti, síle a správné opoře pro chůzi. Lekci mohou využít všichni, kteří řeší problémy s podélnou či příčnou klenbou, vbočeným palcem, patní ostruhou, po prodělaných úrazech (vymknuté kotníky), dále ti, kteří rádi běhají, chodí a občas cítí, že chodidlo potřebuje specifickou péči. V neposlední řadě je lekce určená i pro všechny, kteří chtějí pracovat s chodidlem preventivně.\n– otevřené lekce nebo kurz zaměřený na řešení vbočeného palce\nLekce pro náročnější klienty\nLekce CORE, pilates pro pokročilé a jóga flow jsou určené pro zkušenější cvičící.\n– otevřené lekce\nAť už se pustíte do jakékoliv lekce, či kurzu, nejdůležitější je vytrvat a vytvořit si správný pohybový návyk a zapojit ho i do běžných denních činností. Proto, abyste měli dostatečné inspirace a správné navedení, jsme tady my – tým IQ Pohyb. Držíme vám všem palce a budeme se těšit buď offline v našem centru nebo tady na online lekcích, kurzech nebo zkrátka při zdravém a chytrém pohybu, který nás udržuje v dobré psychické a fyzické kondici a podpoří tím odolnost těla vůči nežádoucím vnějším vlivům.\nNevím, jak poděkovat za vaše vzácná videa! | cviq\nKurzy k těhotenství, v šestinedělí a po porodu byli skvělé...\nVaše lekce cvičení i přednášky jsou skvělé, skvělé, skvělé...!!!!!


Fazolky s cizrnou a omáčkou z Marmite | Neposedná Myška\nFazolky s cizrnou a omáčkou z Marmite\nNeposedná Myška 24. března 2019 Žádné komentáře\nChvílemi si neodpustím pár nadávek, kam nás to průvodce zavezl. Ale na nezpevněnou, prašnou, kamenitou cestu jsme rázem zapomněli po příjezdu do Mimiwhangata Coastal Reserve. Společnost nám dělali pouze volně se pasoucí krávy a jejich občasné bučení. Jinak jsme v celé oblasti nepotkali živou duši. Přilehlá pláž navíc láká k surfování a okolní kopečky k příjemné procházce. Našli jsme další nádherné místo, kde jsem se rozhodla uvařit oběd.\nZpracovala jsem zbytek fazolek, které mi zbyly od husté smetanové polévky, k tomu přidala ještě papriku pro barevnost a šťavnatost, dále cizrnu pro potřebné proteiny a živiny a v neposlední řadě tzv. Marmite.\nMarmite je jakási slaná, chuťově hodně výrazná pomazánka, vyráběná na Zélandu, ale pod stejným jménem i v Británii. Vyrábí se z kvasnic, které vznikají kvašením piva, a proto je skvělým zdrojem zejména vitamínů skupiny B. Ovšem její chuť si buď zamilujete nebo ji budete nesnášet!\nOsobně jsem se s touto pomazánkou setkala v Anglii, kde mi ji ukázala moje ségra. A popravdě, tenkrát jsem patřila do druhé skupiny! Když jsem však po příjezdu na Zéland zjistila, že mají místní variantu, dala jsem ji po více jak deseti letech druhou šanci. A musím uznat, že ji začínám přicházet na chuť. Stále si ji nedokážu představit namazanou na toust, ale skvěle se hodí jako zdravé a zajímavé dochucovadlo do polévek či omáček.\nJejí chuť je specifická, a ne každý si ji oblíbí. V tom případě ji lze nahradit sójovou omáčkou zahuštěnou trochou škrobu a pro intenzivní chuť můžete přidat pomerančovou a zázvorovou šťávu.\n1 paprika (pro barevnost lze použít mix) nakrájená na proužky\nmiska fazolek cca 120 g\n1 menší cibule nakrájená na plátky\n1 vrchovatá lžička Marmite\n2 sušené papričky\npolenta na podávání\nNa lžíci sezamového oleje si zprudka opečeme cizrnu s chilli papričkami. Jakmile nám cizrna začne zlátnout, přisypeme uzenou papriku, římský kmín a trochu soli. Párkrát promícháme a dáme stranou.\nDo hrníčku přidáme vrchovatou lžičku Marmite nalijeme do půlky vodu a mícháme, dokud se nám nerozpustí. Přidáme prolisovaný česnek a dáme stranou.\nNa pánev si opět nalijeme olej, na kterém dosklovata opečeme cibuli se zázvorem. Poté přidáme nakrájenou papriku, krátce opečeme a nakonec přidáme pokrájené fazolky. Smažíme cca 3 minutky, tak aby nám fazole zvláčněly, ale zelenina byla stále křupavá.\nNyní přidáme opečenou cizrnu, nalijeme připravený sos a za stálého míchání zredukujeme. Dochutíme solí a podáváme s s uvařenou polentou.\nTIP! Polentu servíruji s máslem, salátem a čerstvými bylinkami.\n← Smetanové fazolky s tagliatelle\nWorking Holiday, aneb první kroky na Novém Zélandu →


Komentář: Proč se po rudém rouhání Vojtěcha Filipa nestane vůbec nic - Seznam Zprávy\nZprávyDomácíPolitikaKomentář: Proč se po rudém rouhání Vojtěcha Filipa nestane vůbec nic\nNegativní vliv EU a USA versus dva slovanské národy. Svět podle Vojtěcha Filipa.\nKdo se tu nestydí?\nInterview Vojtěcha Filipa pro ruský armádní deník (sic!) Krasnaja zvezda po zásluze rezonuje i v českém překladu. Podle protokolárního pořadí 8.-12. nejvyšší ústavní činitel se v ruském médiu vyslovil spíš jako představitel 5.-8. kolony než České republiky.\nV neděli předseda KSČM v televizi Prima potvrdil, že si stojí za svým: „Nepoplival jsem zájmy České republiky, je to můj názor, mám pro to důkazy.“\nFilip v Rudé hvězdě mimo jiné pochválil ruskou vládu za to, že nenutí místní úřady ke svolení se stavbou pomníků československým legionářům, padlým v boji s ruskými bolševiky.\n„Členové KSČM a další čeští občané kladně hodnotí skutečnost, že ruská vláda nemá zájem na tom, aby nutila místní úřady stavět památníky těm českým legionářům, kteří v Rusku nikoho neosvobozovali a neudělali nic dobrého pro nejskvělejší světovou socialistickou revoluci minulého století v roce 1917 v Rusku.“ (Překlad agentury ČTK.)\nPokud jde o odstranění Koněvova pomníku, Filip pravil, že „někteří pražští fašizující politici pod negativním vlivem Evropské unie a Spojených států hodlají narušit až dosud dobré vzájemné vztahy mezi dvěma slovanskými národy a nestydí se urážet památku osvoboditelů z Ruska a dalších zemí bývalého Sovětského svazu“.\nKdo je tu čí spojenec a kdo nepřítel? Kdo se nestydí?\nNa Filipovy nehoráznosti reagovali někteří čeští politici slovy. Pokud jde o činy, odpověď, ke které ale na 99 procent nedojde, by teoreticky mohla být asi trojí:\n1. Právní odpověď. Velebení bolševického převratu, spjatého s násilím a krutou diktaturou, by mohlo mít něco společného s paragrafem 405 trestního zákona. Jeho skutková podstata zahrnuje i „veřejné popírání, schvalování nebo snahu ospravedlnit komunistické nebo jiné zločiny proti lidskosti“. Ale uznejme rovnou: Vojtěch Filip neřekl, že zločiny bolševiků byly dobrá věc, on „jen“ vyzdvihl význam komunistické revoluce. A navíc má imunitu.\nKlást bolševiky do kontrastu s legionáři, „kteří pro revoluci neudělali nic dobrého“, je nechutné, na trestní stíhání ale nedojde.\n2. Politická odpověď. Vojtěch Filip je místopředsedou Sněmovny, protože ho zvolila většina poslanců. (S přestávkou 2010-2013 vykonává tuhle funkci už od roku 2002!). A většina poslanců by ho, například kvůli jeho rouhání v Rudé hvězdě, mohla odvolat.\nTo se ale skoro určitě nestane. Kvůli – nebo díky, podle toho, jak to berete – politické matematice. Babišova vláda, na to se pod dojmem galaktického sebevědomí některých jejích členů rádo zapomíná, je totiž menšinová. Kdyby komunisté hlasovali proti ní, bývala by nebyla (nebo by byla bez důvěry, tak určitě). Suspendovat jejich předsedu, protože mluví hezky o VŘSR a nehezky o pražských politicích? Nebuďte naivní.\n3. Symbolická odpověď. V duchu „s komunisty se nemluví“. Ta je ze všech tří dokonce tou nejutopičtější. Protože aby byla opravdu k něčemu, musela by přijít ze symbolického místa – totiž z Hradu.\nA zněla by například tak, že Vojtěch Filip kvůli tomu, co říká, nedostane pozvánku na oslavu 28. října, státního svátku, o který se zasloužili i českoslovenští legionáři. (Využívat hradní ceremoniál k podobným gestům není žádná sláva, ale vzhledem k tomu, že Miloš Zeman některé význačné lidi nezve úplně běžně, dalo by se to akceptovat i ve Filipově případě.)\nUtopie takové představy vyplývá z harmonie Zeman-Filip ve vztahu k Rusku a z řady dalších věcí. A samozřejmě, většina pro odvolání Vojtěcha Filipa se nenajde i proto, že někteří poslanci dobře rozumí tomu, že by v takovém případě měly jejich partaje co do činění s Hradem. A toho se obávají. Smutné.