Tomášův Internet - Po zapomenutých stezkách doby romantismu\nNa počátku byla kniha... spisovatel Horace Walpole ji sepsal a Otrantský zámek ji pojmenoval. Před dychtivými čtenáři v ní ožíval do té doby nevídaný svět - tajemný svět dávného a téměř zapomenutého středověku, plný gotických hradů a opatství, tajných chodeb, svět duchů a proroctví, naplňující čtenáře strachem z tajuplného neznáma. Svět, který v tvořivějších z nich probudil touhu v duchu prožít a sepsat podobný příběh. Touha ta nezřídka dosáhla svého cíle a zrodila tak díla, jimž se začalo říkat gotické romány a jež plynoucí čas proměnil v žánr oblíbený dodnes - horory.\nČtenáři četli gotické romány a snili, poté zatoužili okusit a zažít tajemnost románových míst a vnést si kouzlo dávné historie do svých vlastních životů. Začali se toulat divokou přírodou, skalami a horami, cílem jejich putování se stávaly do té doby zapomenuté hrady a jejich zříceniny, starobylé kláštery a kostely i dávná památná místa. Na nich před vnitřním zrakem těch, kdož je hledali, ožívali dávní hrdinové, bojovníci a rytíři, znovu zněly zapomenuté písně o bojích, vášních i nešťastných láskách, náhle bylo prožíváno to, co druhdy utonulo v prachu zapomnění a znovu z něj povstalo. Stejná touha po tajemstvích historie dala základ novým stavbám a místům v duchu a stylu historie vymyšleným a postaveným. Tak daly romány vzniknout nové době, jenž později byla podle nich nazvána dobou romantismu.\nKniha však stála i na počátku našeho dnešního společného putování. V Knihkupectví Českého ráje koupená a jednomu z nejkrásnějších jeho míst zasvěcená.\nKniha jménem Skalní Pantheon a přírodní park na panství Malá Skála v Čechách.\nMalá Skála leží v krásném údolí řeky Jizery, v objetí lesnatých vrchů plných skal, v nichž dávná historie zanechala stopy v podobě zřícenin několika hradů. Dotek historie a divoká krása přírody uchvátila v době romantismu pána jménem František Zachariáš Römisch, jenž tu našel to pravé místo pro naplnění svého snu o malém ráji v duchu doby romantismu.\nNechal budovat cesty, sázet aleje, stavět vyhlídková místa a odpočívadla, sázet stromy a květiny... ale hlavně se rozhodl oslavit bájné hrdiny a rytíře, velikány dějin i své současnosti budováním pomníčků a tesáním nápisů do skal. Dlouhý skalnatý hřeben na pravém břehu Jizery, jemuž do té doby kralovaly zříceniny středověkého hradu Vranova, tak proměnil v Pantheon oslavující umění, lidské ctnosti a výjimečné lidi i činy. Za oněch časů se Pantheonem toulal i básník Franz Ferdinand Effenberger a byl jím okouzlen do takové míry, že své nadšení vtělil do knihy, která je průvodcem po Pantheonu, jaký býval v době své největší krásy.\nKdyž pan Römisch odešel na cestu poslední, Pantheon začal pustnout. Doba se měnila, v sykotu páry a nových obzorů sny o budoucnosti převládly nad dávnými hrdinskými příběhy, hrdiny nové doby se stali vynálezci a inženýři. Doba romantismu však přesto zanechala své dědictví... lidé objevili krásu toulání přírodou a poznávání odkazu předků... proto i přes občasnou kritiku milovníků středověkých hradů i českých vlastenců zůstával Pantheon vítaným cílem poutníků. Jak však doba plynula, déšť začal smývat nápisy na skalách, pomníčky a památníčky pozvolna pokryl mech, i vandalsky vyjádřené vlastenectví si někdy zvolilo Pantheon za svůj cíl... plynoucí pokrok také ledacos pohltil... až nakonec zbylo jen pár míst, němě vypovídajících o tom, jak málo čas zanechá z našich snů.\nPantheon oněměl... však v roce 2015 díky pánovi jménem David Junek, překladateli panu Vratislavu Jiljímu Slezákovi a nakladatelství Argo spatřila světlo světa česká verze knihy pana Effenbergera... a jejím prostřednictvím Pantheon znovu promluvil! Před vnitřním zrakem čtenářovým zazářila místa dávno zaniklá nebo zapomenutá ve své původní kráse... a tohle snění o minulosti probudilo touhu poznat a prožít dávnou krásu těch míst, i když z ní jen málo zbylo. To je důvodem, proč vedeni zelenou značkou právě v dnešní podmračený podzimní den putujeme Malou Skálou vstříc nepoznanému.\nKdo však chce putovat za historií, nemusí z Malé Skály chodit někam daleko, dost jí najde i v jejích ulicích.\nPůvabné roubené chaloupky i velké statky zčásti roubené a zčásti zděné z pískovcových kvádrů, kapličky, křížky i reliéfy vytesané do skal - to vše činí procházku po Malé Skále příjemnou a plnou zajímavostí.\nPo vznosném mostě pro pěší a cyklisty překračujeme poklidnou Jizeru.\nZ mostu je pěkně vidět nad silnicí se tyčící vysoká a špičatá skála jako impozantní příslib krásy a tajemství, skrývajících se ve stromoví za ní. Tam dnes povedou naše kroky... však nedáváme se přímou cestou k ní. Nezřídka je totiž život bohatší, když nespěcháme a nedereme se nejkratší cestou k cíli. Proto se dál necháváme vést zelenou značkou kolem další krásné roubenky...\n...po úbočí sousedního vrchu mezi domy a přes les až na místo, které bylo panu Römischovi domovem a v knize pana Effenbergera počátkem putování - k maloskalskému zámku.\nTěsně pod ním láká naše oči malá odbočka, slibující nás dovést do zámecké zahrady. Ta bývala za pana Römische skvostem, pozdější majitelé a správci však ledacos poničili, i čas a nezájem doby socialismu zanechal své stopy. Přesto je část zahrady, jíž nyní směřují naše kroky, půvabným místem plným vůně podzimního usínání.\nZahrada zažila dobu úpadku a pustnutí, teď však každý krok svědčí o tom, že prožívá lepší časy. Cestička nás vede mezi keři a stromy, až nás dovede k půvabnému domku skrytému v zeleni.\nNeokázalé, nenápadné, avšak působivé místo to je - rukou lidskou pečlivě a s láskou opečovávané a přece působící nesešněrovaným, přirozeným dojmem. Vše tu budí v nitru pocit, že krásná duše, jenž prožívá tu život, svůj vnitřní soulad přenáší na své okolí... a to pak týmž souladem oslovuje každého, kdo sem zavítá a otevře mu svou mysl, své srdce. Vděčně v duchu pronáším svůj dík tomu neznámému... a tiše odcházím pryč s pocitem nezvaného návštěvníka. Hic habitat felicitas... tady sídlí štěstí.\nV sousedství zámku se za cestou tyčí k nebi další zajímavá stavba.\nJe to kaple svatého Vavřince, postavená koncem 19. století nákladem pána jménem Ludvík Oppenheimer, tehdejšího majitele Malé Skály. Na dohled od ní stojí samotný zámek, jehož krásy si však dnes ani trochu neužijeme, protože se pilně pracuje na tom, aby krásný byl.\nHromady hlíny, zámek zakrytý lešením a síťovinou, černá plachta vlaje místo střechy na postranní budově, všude čilý ruch... zdá se, že zámku nastaly lepší časy a to díky současným majitelům, rodině Balestrazzi. I díky jejich příspěvku dnes spolu putujeme, protože i oni přispěli na vydání knihy pana Effenbergera a za to jim patří můj velký dík a vděk. Krásně opravený už je sousední někdejší zámecký pivovar.\nPan Effenberger stoupal od zámku kvetoucími sady k dřevěnému altánku, naplněnému romantickými obrazy a poté „cestou, co naplní vážností“ na místo, působivě nazvané Niva smrti. Dnes jsou nad zámkem domy a zahrady, cesta i s altánkem se už dávno staly historií... ale přesto naše kroky směřují na místo zasvěcené smrti.\nCesta nám poskytuje zajímavé výhledy - na hřeben Suchých skal, který odtud vypadá jako jedna velká skála, zajímavější je však neobvyklý pohled na místo, jemuž je dnešní cesta věnovaná - Vranovský hřeben, pojmenovaný podle středověkého hradu Vranova, jehož zříceniny jsou dodnes skryté mezi skalami.\nMezi jeho skalami a na jejich vrcholech jsou místa známá téměř každému, kdo kdy do Českého ráje zavítal... hrad Vranov nebo vyhlídka Zahrádka... jsou tam však také místa od doby romantismu úplně zapomenutá. Bude-li nám štěstí přát, poznáme dnes spolu alespoň některá z nich.\nDomy a zahrádky jsou po pár krocích vystřídány lesem, plným vlhkých podzimních vůní... a po nedlouhé chůzi jsme u cíle.\nV objetí stromoví je tu skryté nevelké místo tvaru kruhu, zčásti zapuštěné do úbočí kopce a zčásti vynesené nad jeho úroveň, zaplněné nejrůznějšími kamennými náhrobky a sochami na místech, kde někdo spočinul v zemi navždy. Půvabné místo to je... místo plné klidu a smíru... hřbitůvek, jenž již zapomněl na dávné hoře a smutek nebudí.\nAč jinak dnes vyhlíží, není těžké poznat, že Lesní hřbitůvek je dávnou Nivou smrti. Ve středu velkými balvany zvýrazněném dodnes spočívá kamenná deska, na přání pana Römische sem zapuštěná.\nPokloňte se tomu, kdož zemřel, pořben byl a povstal z mrtvých.\nNad deskou v samém středu Nivy smrti stával bělostný kříž, jemuž byl text na desce věnován... kříž už tady dnes není, jen podstavec s textem, v němž pan Römisch nabádá své dědice a následovníky, aby se o tohle údolí a vrchy kolem dobře starali.\nV místě, kde kruh Nivy smrti býval nejvíce zapuštěn do nitra vrchu, černala se jeskyně symbolizující Boží hrob. Z ní vycházel anděl hlásající zvěst, že ten, jehož hledáme, vstal z mrtvých, aby žil navěky.\nNěkdejší Boží hrob se však později stal skutečnou hrobkou... vandalové však mrtvým nedopřávali klidu, proto byla hrobka nakonec zazděna. Nad vandalskou rukou poničenou krásou nám však může srdce krvácet dodnes...\nTady... ve skromném hrobě s honosným náhrobkem...\n...sní svůj věčný sen pán, po jehož stopách dnes putujeme a jehož dílo obdivujeme - pan František Zachariáš Römisch.\nPod stromy, jenž dávají vám chladný stín,\npějí svým šepotem vrcholům skal,\ns posvátnou radostí, majíc v srdci mír,\nvzpomeňte s láskou, kdo vzejít jim dal.\nPřítel všech lidí tu po léta žil,\nkolem tu zanechal přemnoho stop.\nAž jednou zbudoval vše o čem snil,\na vršek tento ukryl jeho hrob.\nŠLECHTIC Z RÖMISCH\nnarozen v Mikulášovicích 12. prosince 1757\nzemřel 6. listopadu 1832\nPÁN NA MALÉ SKÁLE\nVerše moje jsou však jen nedokonalým překladem epitafu pana Römische. K mé velké radosti na svého dávného dobrodince lidé nezapomínají, jeho hrob sice osadila příroda, jak by si to asi on sám přál, ale náhrobek v podobě malé kaple je pečlivě opravený.\nKousek od hrobu pana Römische sní svůj věčný sen spisovatelka Jarmila Glazarová.\nPřekrásnou kovanou brankou opouštíme tohle místo tichého vzpomínání, pokračování naší cesty tone však v nejistotě. Pan Effenberger kdysi odtud mohl přejít po lávce vysoko nad porostem mladých bříz na opačnou stranu údolí... my už si ji však dnes ani představit nedokážeme a proto využíváme traktory rozježděnou lesní cestu, jenž nás dovede až do údolí drobného Vranského potoka.\nPřicházíme na širší cestu vedoucí údolím, dáváme se po ní vlevo... a když vyjdeme z lesa, našim udiveným očím se po levé straně zjeví rybník.\nRybník! Tak přece tu je! Mapa o něm neměla tušení, však v knize pana Effenbergera o něm psáno je... a v jeho nebeském zrcadle se odráží mraky dodnes. Na malém kopečku u hráze stávalo kamenné sedadlo, z něhož romantičtí poutníci na hřeben Suchých skal s údivem hleděli a jeho krásu opěvovali. My už nemáme na co usednout, kopeček se však zachoval a z jeho vršku i naše oči může potěšit týž výhled.\nVšak i doba současná putování cestou touto obohatila... tam, kde za dob romantismu nebývalo nic, dnes stojí kruhový altánek s dřevěnými lavičkami a stolečkem pro znavené poutníky a cyklisty. Na křižovatce cest u něho se scházejících volíme širokou vozovou cestu vzhůru do lesa vedoucí a šipkou „Hrad Vranov - Pantheon“ označenou. Po nedlouhých a nijak únavných chvílích staneme na další křižovatce, kde náš pohled upoutá pozoruhodné místo.\nPomník v podobě velkého zdobeného sarkofágu připomínal císařovnu Marii Terezii, dokud nápisy na něm deště, bouře a sněhy nesmazaly a nezanechaly jen monument stále více pohřbený v listech, písku a keřích. Symbolem byl zmaru a zapomnění... však teď se duše naše raduje, když ho nacházíme obnovený a mnohem krásnější, než byl před několika lety.\nO pár kroků blíže, za červeně značkovanou cestou z hradu Vranova na hrad Frýdštejn, stojí pod špicemi skal starodávná roubenka, jenž už za pana Römische tu stávala a Maternovsko se jí říká.\nTa už nikomu dnes není útulným domovem, však nocleh v ní může najít poutník znavený, než vydá se nazítří zase dál.\nMy se od pomníku Marie Terezie vydáváme napravo po stezce vedoucí nás do kopce podél skal. Uprostřed stoupání zamíříme doleva a staneme na podivuhodném místě.\nMezi zdmi z mohutných kvádrů pne se lomený oblouk vznosné brány, jíž dal čas a porosty mechů vzezření věkovitého vchodu do prastarých ruin. Kdo přistoupí blíže, spatří v oblouku brány písmena, jenž neznalém pouhou ozdobou zdají se býti, však dohromady tvoří nápis AEUSSERES PANTHEON - Vnější Pantheon. Dlouho prodlévám před branou, která stojí přede mnou jako zhmotnění mých snů...\n...a poté do ní vstupuji s posvátným mrazením... stejně jako pan Effenberger, však z důvodu úplně jiného. Pan Effenberger cítil mrazení, protože putoval k památníkům nezapomenutelných ze svého lidu, svého rodu. Mne mrazí ze síly okamžiku, o němž jsem tak dlouho snil... a teď konečně se sen stává skutečností. Mnohokrát už jsem těmito místy putoval netuše co se skrývá na dohled... až dnešek konečně odhalí tajemství a my budeme spolu putovat po zapomenutých stezkách doby romantismu.\nNa vršku nad branou tyčí se skála, co obyčejná se nám dnes zdá, však i ona bývala za časů pana Römische pomníčkem, z něhož však už jméno Starhemberg čas úplně smyl.\nHrabě Ernst Rüdiger von Starhemberg si vysloužil své místo v Pantheonu roku 1683, kdy byl velitelem Vídně za tureckého obležení a i díky jeho velení a osobní statečnosti Turci Vídeň nedobyli.\nStezka pokračuje dál po vrcholu až tam, kde další cestě vpřed zabrání mohutná a vysoká skála.\nKrásná skála to je, na pohled se však zdá, že tu vždy hospodařila a tvořila jen příroda. Vzdor dojmu tomu i sem druhdy zasáhlo umění panem Römischem podnícené... před skalou stával obětní stůl v gotickém slohu z kamene vytesaný a na skále samé runami vepsáno bylo jméno severského boha hudby a básníků, jenž pod jménem Bragi byl opěvován. Tam, kde kdysi jméno dávného boha poutníci četli...\n...dnes lidé našeho věku ryjí nápisy jen jim srozumitelné.\nStejně jako tisíce jiných došli jsme až sem a stejně jako oni vracíme se směrem k bráně. Ale zatímco jiní se vrací se zklamáním, my s nadějí, že najdeme zapomenutou stezku vedoucí nás odtud k zapomenutým místům.\nNaše naděje se plní a my úzkou, zapomenutou cestičkou scházíme z kopce do údolí podél stále vyšší a vyšší skalní stěny. Však čas a voda postavily nám do cesty velkou překážku... cestička je stržená a každý další krok po ní hrozí pádem do hlubin. Zdá se, že dál vpřed už se dá jít jen za cenu velkého nebezpečí... rozsedlina mezi skalami ale dává naději, že by na opačné straně skal mohla být cesta lepší... protahuji se skrz ní... a stanu na truchlivém místě.\nVelkolepý památník v podobě kamenné pyramidy býval tu postaven pro uctění památky císaře, jehož jméno Josef II. kdysi zlatě svítilo z černého podkladu. Schody, dveře, pyramida, ozdoby, nápisy... to vše mu skládalo hold... ale jen málo z toho kamenného holdu zůstalo. Jen pár kamenů...\n...vytesaná mělká prostora ve skále a několik poničených ozdob...\n...vydávají svědectví o marnosti našeho snažení. Sic transit gloria mundi. Tak pomíjí sláva světa.\nVšak zvláštním způsobem naplnila se slova, jenž byla kdysi na pomníku vtesána...\nNavěky patří mu vítězná sláva! Až obelisk jednou\nzřítí se z podstavce a nebude k potomstvu mluviti již,\nruiny sotva již zlákají poutníka sem, přec pak\nvítězství, sláva mu zůstanou věčně!\nKamenná pyramida dávno již se zřítila, však vzpomínka na císaře Josefa II. je živá stále.\nOd ruin pomníku vede po opačné straně skal neurovnaná stezka k někdejšímu vchodu do těchto míst ze stezky Vnějším Pantheonem.\nStačí jen popojít pár kroků po ní... a poutník současný vydechne údivem stejně jako ten z doby romantismu...\nPřed ním se tyčí do nebes skála monumentální jako věž katedrály a vysoko v její rozsoše září výraznou žlutou barvou pomníček, věnovaný vojevůdci Karlu Filipovi Schwarzenbergovi a bitvě u Lipska.\nNa působivém místě se ocitáme... napravo strmý svah lesem porostlý, nalevo monumentální hradba skal... křivolakou stezkou kráčíme blíž ke skalní věži... když tu zasvítí podivuhodná zlatá a rzivá barva i po naší levé ruce...\nHle, jak čas tu spravedlivě měřil...\nKde vybledla sláva generálů,\ncísařům čas lesk koruny vzal.\nV prach upadla moc a síla králů,\nduch dramatikův kráčí stále dál.\nProklínán či zapomenut bývá\npán za něhož se jiní měli bít.\nVšak slova vroucná, vášnivá i tklivá\nv nás dodnes mocně bouří s touhou znít.\nMnohé jméno patřící těm nejmocnějším z mocných čas z Pantheonu vymazal... pomníček nesmrtelného dramatika Williama Shakespeara dodnes zachován je ve své původní kráse... se jménem, letopočtem... i ozdobou s vavřínovým věncem na vrcholu.\nČarovné je pro mě stanout tady... na místě, o němž jsem tak dlouho snil... a jenž předčí i mé sny z nejkrásnějších. Dlouhé minuty tu jen tiše stojím... vždyť kolik takových chvil v životě zažijeme... a kdo ví, zda se sem ještě někdy vrátím...\nKonečně se nazpět obracím a zapomenutou stezkou...\n...stoupám až k někdejšímu vchodu...\n...jímž vycházím na pěšinku Vnějším Pantheonem, naštěstí už dále zuřivou silou živlů neponičenou. Stromy se náhle rozestupují a odhalují pohled na protější stranu údolí, kde v lese vedle zahrádek skryta je našim očím dávná Niva smrti.\nPohleďme na to, co je zjevné, však nezapomeňme hledat i to, co skryté je a zapomenuté, vždyť nezřídka oboje nedaleko sebe bývá.\nA neplatí to jen o oblíbených cestách, vedle nichž na dohled vedou ty zapomenuté. Zapomenutá cesta, po níž naše kroky teď směřují, stoupá až na úroveň vrcholů skal nad námi.\nSkalní římsa umožňuje nám projít na protihlehlou stranu skal a my s údivem staneme pod pomníčkem generála Karla Schwarzenberga, na nějž jsme před krátkým časem hleděli zdola.\nJen část nápisu na něm odolala síle živlů, bičujících někdy skály divou silou. Bývalo tu napsáno:\nZ římsy pod pomníčkem těší oči naše úchvatný výhled na skály kolem nás.\nVracíme se zpátky na stezku a stoupáme dál vzhůru majíc po pravé ruce monumentální skalní věže, které bývaly nejvyššími věžemi hradu Vranova. Do jejich výšin odtud nelze dohlédnout, však přec díváme se... neboť někde tady kamenná lavice cestu krášlívala a u ní citát z díla filozofa Mosese Mendelssohna. Všemocný čas tady čaroval a těžké je poznat, co je dílem přírody a co troskami díla člověka.\nStále výš stoupáme a s každým krokem velkolepější je pohled nazpátek.\nNěkolik téměř v jehličí pohřbených schodů zbývá nám zdolat... a staneme na dalším podivuhodném místě.\nOltář kamenný, jenž tu podle pana Effenbergera býval, dávno již se stal obětí na oltáři času neb chamtivosti lidské. Oblouk kamenný zve pohostinně poutníka k usednutí dodnes. Ač nápis ten už tu dnes není, díky knize víme, že Pohostinnosti bylo místo to půvabné zasvěcené. Však přec čas jeden z nápisů nám tu zanechal.\nNení tu více stromů rukou lidskou vsazených, však ruka Přírody přec místo to požehnané proměnila v půvabnou lesní zahrádku, v níž se památky doby minulé snoubí s bujícím životem. Však někteří lidé nevědomí z vrcholu skály nad námi do neznámých hlubin odhodí co se jim nehodí a soulad zdejší jejich vinou utrpí. Když se smutkem z pomíjivosti krásných chvil opouštíme tohle nezapomenutelné místo, žádné památky na ně již tu není.\nPěšinka nás vede mírně dolů, když tu upoutá na skále pozornost naši další z vtesaných pomníčků, podléhajících síle času.\nMikuláš Šubič Zrinský proslul jako udatný bojovník s Turky, jež v mnoha bitvách porazil. V roce 1566 byl však obležen obrovskou armádou nepřátel na hradě jménem Szigetvár a když se postavení jeho stalo v hořícím hradě neudržitelným, vyjel se svými vojáky ven a raději padl v hrdinném boji, než by se vzdal. Podobně jako král Sparty Leónidás, který se svými vojáky padl v boji s obrovskou přesilou Peršanů.\nDál vede zapomenutá stezka doby romantismu vysoko nad cestou dnešní, stále podél nebetyčné hradby skal, co kdysi nezdolatelnou hradbou hradu Vranova bývala.\nDovedla nás k dalšímu pomníčku vtesanému do skály, jejž nezadržitelné plynutí času bezmála smazalo.\nDávno již zmizely kamenné sloupy, po vlysu se štítem, kopím a přilbou jen prázdný rám zbyl a pod ním nápis jen obtížně již čitelný...\nVÍTĚZ NAD TATARY\nZachránil vlast a polovinu Evropy uchránil od krvavého zpustošení.\nZvěčněn tu je Jaroslav ze Šternberka, o jehož hrdinském boji a slavném vítězství nad Tatary u Olomouce psali kronikáři, i v proslaveném Rukopisu královédvorském je o něm psáno. Však jako čas smývá ze skály pomníček jeho, i aureole hrdiny ubral na zářivosti, neb dnes je za pověst pouhou považován, toliko špetkou historické pravdy okořeněnou.\nCestička je stále krásnější a romantičtější, schody listím a mechem pokryté vedou nás dolů, souběžně se skalami tyčícími se do oblak.\nDovedou nás k dalšímu z podivuhodných míst Vnějšího Pantheonu.\nStanuli jsme na místě, kde se druhdy rozkládalo předhradí středověkého hradu Vranova. Do té doby neproniknutelná hradba skal se tu rozestupuje a odhaluje průrvu vytvořenou zčásti rukou přírody, zčásti rukama lidskýma, jíž stoupají vzhůru nespočetnýma nohama prošlapané schody.\nTudy páni i kmáni scházívali od hradního paláce brankou do předhradí. O mnoho staletí později tudy chodili poutníci Vnějším Pantheonem kratší cestou přímo do srdce Vnitřního Pantheonu, k Síni tří mocnářů. Dnes je však cesta zahrazená, my bychom tudy však tak jako tak nesměřovali své kroky, neboť putujeme po stopách pana Effenbergera a ten se o tomto vchodu ve své knize nezmiňuje.\nMísto toho upíráme oči ke vchodu, černajícímu se ve skále. Jen prázdný rám zbyl nad ním po nápisu, připomínajícím hrdinu a barda Ossiana, pod nímž stál letopočet 1819. Nápis byl vzpomínkou na dílo zvané Ossianovy zpěvy, jehož historie připomíná historii našich Rukopisů Královédvorského a Zelenohorského. Stejně byly Ossianovy zpěvy považovány nejprve za prastaré dílo z dávných dob, stejně se vedly spory o jejich pravost, stejně byly inspirací pro nevšední umělecká díla. Teď vcházíme do prostory lidskýma rukame ve skále vytesané, která bývala možná již ve středověku součástí hradu Vranova.\nJen prázdné rámce na stěnách zůstaly po verších z Ossianových zpěvů i po jménech bájných hrdinů Ullina, Gaula, Fingala, Minony, Alpina.\nVycházíme ven a oči naše pátrají po druhé jeskyni, panem Effenbergerem v knize zmiňované. Jen skalní bloky o sebe opřené ukončují cestu vpřed... a nízoučký průchod ve skále, nad nímž jméno Comala patřící věrné milé hrdiny Fingala v rámečku stávalo.\nSměr naší další cesty značí krásné schody, v serpentinách scházející pod skály. Ty však zhruba v polovině klesání k někdejšímu vranovskému předhradí mizí... kdysi kýmsi zřejmě za zbytečné považované, a následně vykopané a odvezené... nebo zmizelé vinou snahy uvrhnout Vnější Pantheon do opuštěnosti a zapomnění.\nKdyž staneme na rovině vranovského předhradí, upoutá naši pozornost prostorný vchod do někdejšího hradního sklepení.\nNad jeho vchodem dodnes stojí v mechem porostlém rámečku špatně už čitelný nápis:\nObšťastňovateli země z ohně zrozenému.\nKdysi ho doplňovala i socha římského boha vína Bakcha. Vcházíme dovnitř a popatříme na prostornou skalní místnost s lavicí kamennou po jedné straně ze skály vytesanou, z malé části i po straně druhé.\nI sklep zdejší obohacovaly nápisy na stěnách, však jen rámečky zaplněné novodobou změtí písmen a srdíček je připomínají. V knize však o nich zmínky není... a ony odsouzeny tak jsou k věčnému zapomnění.\nBlízko sklepa černé ozdobné mřížoví...\n...chrání poutníky k bráně hradu Vranova směřující od pádu do jícnu hluboké hradní studny.\nVelmi hluboká studna tato bývala, až na úroveň samotné řeky Jizery sahala, dnes je však už z části zasypaná a vodu už z ní nikdo nenabere. Nezdržujeme se u ní dlouho a cestou miliony nohou vyšlapanou...\n...vydáváme se k bráně hradu Vranova. Cesta se stáčí, hradba skal přerušena je úzkou průrvou, jíž zdobí romantická brána s lomeným obloukem.\nOzdobná písmena na oblouku brány tvoří nápis INNERES PANTHEON - Vnitřní Pantheon. Vzdor očekávání mému brána je otevřená a pohostinně nás zve dovnitř, vyslyšme tedy její pozvání a projděme, byť hrad Vranov zapomenutým místem není, přec i řeč nápisů jeho umlkla a jen kniha pana Effenbergera znovu znít jim dopřává, naslouchejme jim tedy spolu.\nPlny povzbuzení byly třeba ty, po nichž už u brány není ani památky... ať vejde každý a zapomene na chmurné dny, týdny nebo roky, na veškeré své hoře a nymfy lesní nechť dají mu zapomenout na veškerá trápení.\nV dřevěném domečku vedle brány kraluje milá tmavovlasá paní, u níž si kupuji vstupenku a protože je tu v dnešním podmračeném pátečním časném odpoledni klid jindy nevídaný, dlouho si s ní povídám... mimo jiné i o svém dnešním putování i o její touze podobnou cestu zapomenutými místy Pantheonu někdy podniknout. Kdo ví, třeba i ona si jednou přečte mé povídání a nechá se jím inspirovat.\nČas však kvapí, proto se vydávám po schodech k druhé bráně hradu Vranova.\nMožná vás zaujalo, že píši stále o hradu a přitom putujeme místy z doby romantismu. Vranov však nebyl romantickým hradem, Vranov byl hradem opravdovým, středověkým, na kterém se žilo, milovalo, plánovaly se odtud bitvy. Krátká jeho historie hezky je popsána na tabuli uvnitř hradu.\nNa hradě Vranově smíchána je historie středověká s historií z dobou romantismu v jeden celek, těžké je poznat, co památkou je středověkou a co romantickou...\nUprostřed stoupání k bráně nalézáme prostoru, působící dojmem části středověké místnosti, jíž však pan Römisch nazval Dvoranou Sineda, barda Josefova. Jen jméno SINED dodnes zůstalo vtesáno do skály ozdobným písmem.\nMísto je vzpomínkou na rakouského básníka, jezuitského kněze, knihovníka a znalce motýlů, který se jmenoval Johann Nepomuk Cosmas Michael Denis. Proslavil se mnoha uměleckými překlady a mezi nimi i překladem Ossianových zpěvů, které ho inspirovaly k jeho vlastním bardským básním v podobném duchu, jež vydával pod jménem SINED, stvořeným obrácením jeho skutečného příjmení.\nProjdeme branou a za ní padnou naše oči na mechem porostlý oltář, jemuž dlouho prázdnota vládla, však obětaví lidé o hrad se teď starající jej znovu obohatili o obraz, který z něj kdysi záříval.\nKroky naše odtud vedou po schodišti úzkou skalní průrvou, která však za časů života hradu Vranova nebyla nikterak půvabným místem.\nZa oněch dnů totiž sloužila jako hradní smetiště, na nějž hodili obyvatelé hradu všechno to, co se jim už nehodilo. Dnes už tam však žádné středověké smetí nenajdeme... co bylo pro naše předky veteší na vyhození, to se po staletích stalo cenným svědectvím o životě na hradě a ledacos z toho bývávalo vystavené v malém muzeu v prvním patře letohrádku. Jak ošemetné je hovořit o hodnotě věcí... co cenné dnes je, cenu časem ztratí, co k smíchu bývá, nad tím jednou budou vzdychat obdivem.\nPro pana Effenbergera byla tahle cesta dolů a zase nahoru symbolem osudu a cesty životními strastmi... neboť i v životě někdy sejdeme až na samé dno a jen díky naději najdeme zase cestu vzhůru. Naději... a také víře...\nPodivuhodné bylo místo, na němž jsme po cestě vzhůru po schodech stanuli. Místo, zasvěcené víře.\nStupně... rozvalený oltář... výklenek a časem napůl setřený nápis... to všechno v knize pana Effenbergera znovu ožívá... na oltáři kdysi stával nápis, který v překladu znamenal „Čistá a neposkvrněná služba Bohu“. Nápis na skále dones opěvuje Stvořitele, že dal světu našemu počátek a řád. Ještě podivuhodnější místo však čekalo poutníky doby romantismu na protilehlé straně.\nNad vchodem do místnosti, za doby středověku útočiště strážným poskytující, zčásti dodnes zachovaný nápis hlásal „Skrytost a ticho“ a když poutník doby romantismu vešel dovnitř, uvítala ho magická hra barev od slunečních paprsků, pronikajících sem okny z barevných sklíček. V těch kouzelných barvách padly oči jeho na obrázek krásné ženy, pod nímž ve výklenku stála urna s nápisem „Nezapomenutelná“. V jiném rámečku na stěně verše pěly o tom, jak samota dokázala vrátit do zmučené duše znovu klid, řád a soulad. Místnost byla zařízená nábytkem z kořenů, na stěně visel poutnický oděv a jiný nápis nabádal nás, abychom nelpěli na věcech, které dnes cennými se mohou zdát a zítra se promění v nic.\nKde jsi, Nezapomenutelná\nČas sebral nám Tě\nOdsoudil k zapomnění\nA nás dnes bolí srdce\nco jednou pomine\nA zůstane jen smutek\nDál vede cesta naše pod kamenný můstek...\n...po pěšice, jíž zprava lemují nebetyčné skály, zleva propast bezedná.\nPřed pádem do ní nás chrání zábradlí... a také na skále smutné kamenné varování jako němá a přec výmluvná připomínka mladého života bezmála před šedesáti lety tady pod skalou vyhasnuvšího.\nPo pár krocích zjeví se očím našim pomník, jejž dva bloky skalní opřené o sebe před ničivou silou živlů ochránily a on tu proto stojí téměř takový, jaký býval.\nJen nápis na něm špatně již je čitelný. Věnován byl českému králi právem patřícímu v našich srdcích k nejnesmrtelnějším - Jiřímu z Poděbrad. Nápis na vedlejší skále oslavoval jeho ušlechtilý charakter, neúnavnou práci pro blaho země, válečnickou udatnost i snahu o mír. Ač byl pan Römisch sudetským Němcem - proto všechny pomníčky hovoří k poutníkům řečí německou - v srdci svém měl místo i pro výjimečné hrdiny a vládce země české.\nJen o pár kroků dále nás staré a prošlapané strmé schody zvou do výšin takřka nebeských. Když po nich vystoupáme, ocitneme se na nejvyšší skále, na místě, kde početné zářezy ve skále jsou vzpomínkou na středověkou strážní věž. Ta kralovala celému okolí a strážní z ní hleděli na tři další hrady. Z nich dodnes upoutává náš pohled svou velkou věží a zříceninami paláce hrad Frýdštejn.\nZatímco trosky hradu jménem Zbirohy za řekou Jizerou dávno pohltil les a hrádek Drábovnu proti němu přes Jizeru položený připomíná už jen několik záseků ve skále.\nNejvýrazněji však pohled přitahuje působivý hřeben skal za Jizerou, jemuž se říká Suché skály.\nDnes již stejně jako za časů pana Römische nejvyšší vranovské skále vévodí kříž.\nPo strmém sestupu z výšin dál vede cesta naše mezi skály na nejzazším místě hradu Vranova. Tam na malé plošince stával pomníček, jejž čas a ruce vandalů proměnily v bídné trosky. Však jiné ruce, tvořivější a obětavější nad jiné, před několika málo lety pozdvihly k novému životu pomníček, zasvěcený největšímu z Čechů.\nZnovu z něj litery hlásají jeho jméno...\nLetopočet je vzpomínkou na nešťastný rok, kdy se římský císař a král český Karel IV. rozžehnal s tímto světem. Však ve svém díle a v našich srdcích žije ten nezapomenutelný panovník dodnes.\nNa sousední skále ve velikém rámu vryto je množství jmen.\nMnoho bylo těch, jež chtěl pan Römisch ve svém Pantheonu zvěčnit navždy. Však šalebná lidská paměť nestálá je a pro nás dnes jsou mnozí z nich jen pouhým jménem bez vzpomínky. Vzpomínkou je i vyhlídka z nejzazší ze skal Vranova, z níž bylo možné popatřit do Vnějšího Pantheonu na pyramidu Josefa II. a půvabnou zahradu kolem. Nehledám cestu tam, kde není již co bývalo.\nVracíme se ve stopách svých zpátky, projdeme znovu pod kamenným můstkem a po pár dalších krocích i přes něj a staneme před nejvýraznější památkou na středověký hrad Vranov - zříceninou toho, co podle názorů jedněch byl hradní palác, v očích druhých z ruin povstává mohutná obytná věž. Nad do skály vtesaným vchodem stávalo jediné slovo - SPOKOJENOST. Kdo jím projde, ocitne se v místnosti, vytesané ve skále.\nNa její zadní stěně dodnes se nám zachovala už hodně špatně čitelná báseň.\nBáseň, jejíž krásný rytmus a vyznění žádné české přebásnění nedokáže vystihnout.\nZUFRIEDEN SEYN IST GROSSE KUNST\nZUFRIEDEN SCHEINEN GROSSE DUNST\nAni já v mých snahách o překlad nedošel valného úspěchu...\nSPOKOJEN BÝT JE UMĚNÍM\nPŘEDSTÍRAT KLAMU VĚZENÍM\nZÍSKAT JI ŠTĚSTÍM VELIKÝM\nUDRŽET KOUSKEM MISTROVSKÝM\nSpokojenost mít, to veliké je umění\nSpokojenost předstírat, toť klamu chmurné vězení\nSpokojenost získat, štěstí jest vpravdě čisté\nSpokojenost udržet, to musíš býti mistrem\nV sousedství jeskyně zachoval se nám krásný středověký sklep se zděnou valenou klenbou.\nPři pohledu z jeho nitra můžeme obdivovat umění středověkých mistrů zednických.\nSklep kdys v dobách romantismu také dveře míval,\nzasvěcení od génia nedostal však žádné,\nproto tu pan Effenberger dlouho nepobýval,\nzanedlouho s překvapním stál na skále vnadné.\nVýhled odtud tolik okouzlil jeho duši, až se okouzlení proměnilo ve tři stránky v jeho knize, zaplněné slovy obdivu a verši.\nNebudeme se snažit ho v tom předstihnout, jen mlčky pohledem pohladíme líbeznou krajinu, vlnící se až k vzdáleným horám. Poté sestoupíme zpět a cesta nás po pár krocích přivede ke středověké kamenné místnosti, za časů hradu sloužící za strážní stanoviště severního předhradí.\nPan Römisch nechal do ni vtesat latinský nápis AMICITAE SACRUM a zasvětil ji tak jednomu z nejkrásnějších lidských citů - „posvátnému přátelství“. Láska citem krásnějším zdá se být, však jedné nebo jednomu jenom může patřit, přátelství však v našem srdci místo své má pro každého. K nečitelnosti omšelé verše na zdi místnosti pějí, že chudý jest pán světa bez přítele, však za přítele celý svět dát obohacení je veliké.\nDnes nevšimne si každý, že vedle jeskyně za ohrazením staré schody vedou až tam, kudy se přes zaniklý můstek chodilo k sedadlu vytesanému do skály.\nNa něm nápis je možná dodnes vytesán...\nSASS HANNS RITZ\nSEDÁVAL HANNS RITZ\nKdo byl Hanns Ritz, to pan Effenberger nevěděl. Věděl to pan Römisch, věděl, nepověděl a už nepoví, tak nevíme to ani my. Vědomost ta upadla do zapomnění, stejně jako cesta k němu.\nDalší z hradních prostor jeskyni vzezřením připomínající...\n...dává jméno nadpis u ní do skály vtesaný.\nPočetné verše v ní se vztahují k významné události dávných germánských dějin, zvané Bitva v Teutoburském lese, v níž spojené germánské kmeny pod vedením Arminia, zvaného též Hermann, zmasakrovaly tři římské legie a připravily tak Římské říši jednu z největších porážek v jejích dějinách.\nVyjdeme z jeskyně a když shlédneme dolů z vedlejší zídky, spatříme místo nám už dobře známé... průrvu mezi skalami a schody jí scházející do Vnějšího Pantheonu k Ossianově jeskyni. Tudy býval ve středověku hlavní vstup do hradu. Dnes je vstup zahrazený novodobou zdí, u níž právě stojíme.\nA teď... teď je před námi srdce hradu Vranova i srdce Pantheonu.\nTady, obklopen skalami, stával za středověku vranovský hradní palác. Nad kuchyní v přízemí se pnulo několik dalších pater, kde měl své pokoje pán hradu. Málo však z něho do dnešních dob zbylo, neboť pan Römisch z hradního paláce vytvořil památník velké války, která mnoho let zaměstnávala mysl jeho i všech jeho současníků. Na čelní stěně vytesán je nápis:\nZA OSVOBOZENÍ NĚMECKÝCH ZEMÍ A EVROPY\nTady se možná zrodila myšlenka vytvoření Pantheonu, tady vyrostl nejvelkolepější památník jako připomínka dlouhých roků válek, jimž se dnes v dějepisných knihách říká Napoleonské války. Takhle památník kdysi vypadal.\nV jeho středu dodnes stojí podstavec s nápisem VLASTI A JEJÍM UDATNÝM OBRÁNCŮM 1814, na němž bývala přilbice, meč a maršálská hůl. V obou rozích stávaly oltáře - na jednom byl nápis MÍR, na druhém SVORNOST. V prostorném výklenku v zadní stěně, v němž za středověku žhnulo topeniště hradní kuchyně, stávalo na podstavcích sedm uren se jmény generálů spojeneckého vojska. Pět dalších uren se skrývalo ve výklencích v bočních stěnách a ty byly vzpomínkou na dvě hrdinské ženy a tři muže, jež všechny válka připravila nakonec o život.\nZ výklenků vysoko ve skalních stěnách shlíželi kamenní vládci - z čelní stěny rakouský císař František I., z pravé ruský car Alexandr I. z levé pruský král Fridrich Vilém III. Kolem nich byla vtesána jména vojevůdců, kteří se zasloužili o konečné vítězství. Na jiných plochách bylo vtesáno mnoho dalších jmen.\nTahle výjimečná prostora, dnes zvaná „Síň tří mocnářů“, však také vzbuzovala výjimečné vášně. Milovníci středověkých hradů se dívali na dílo pana Römische s odporem a vyčítali mu, že jím poničil nejcennější část hradu. Vlastencům připadal památník až příliš německý. Nakonec v něm našlo své uplatnění vlastenectví, vyjádřené vandalským způsobem...\nCo bylo kovové, to zmizelo, i urny se jmény jsou už jen vzpomínkou pouhou, jen kamenní vládcové jsou dosud na svých místech.\nAni jeden však už na nás více neshlíží, neboť žádný z nich nemá hlavu. Některé nápisy nesou stopy po střelách.\nZ památníku napoleonských válek tak zbyly ubohé trosky, podobné ohlodaným kostím. Tady už není nad čím snít... co obdivovat...\nVracíme se zpátky jednou branou až bráně druhé, však naše cesta hradem Vranovem ještě nekončí... na konci někdejšího parkánu, jak byl zván prostor u hradby, na nás čeká nejvýraznější a zdaleka viditelný symbol Pantheonu - letohrádek v podobě malého kostelíku.\nNa jeho místě se ve středověku tyčila mohutná kamenná bašta, číníc tak nepřekonatelnou překážku na cestě útočníkům, kteří by chtěli hrad napadnout z míst, kde se strmé skály mění v prudkou skalnatou stráň. Předkové naši v době romantismu však trosky bašty měli za ruiny prastarého hradního kostela, proto postavili letohrádek v podobě kostelíku. Cesta naše vede k němu přes parkán před několika lety z velké části se zřítivší do údolí, jenž vzkříšen byl obětavými lidmi k novému životu.\nDveřmi s lomeným obloukem gotického stylu vstupujeme do přízemí, do vznosné prostory kostelní loď připomínající, jíž však ve skutečnosti nikdy nebyla. Z malované klenby na nás shlížejí čeští zemští patroni jako jediná připomínka dávné výmalby letohrádku z většiny nepřeživší dobu nezájmu a chátrání.\nKde v chrámu oltář bývá, tam nás v letohrádku zvou druhé dveře ke vstupu do záře denního světla. Když pozvání vyslyšíme, ocitneme se na půlkruhovité terásce připomínající středověkou věž s cimbuřím. Více však než ona potěší oko naše skvostný výhled odtud se nám naskytnuvší.\nHřeben Suchých skal, Malá Skála od jednoho konce k druhému, lesnaté vrchy kolem i okolní skály a hlavně žloutnoucí stromy - to vše září nám vstříc i v dnešním podmračeném podzimním dni.\nKdyž nabažíme se pohledem, vracíme se zpátky do letohrádku a po schodech...\n...stoupáme do patra.\nV něm nalezneme jednu místnost menší a jednu velkou. Kdysi tu bývalo malé muzeum, přechovávající památky na středověk při budování Pantheonu ze země vykopané... však za dob chátrání vše se ztratilo a není již tu více ničeho. Jen výstavy krásných obrázků a fotografií těšívají tu pohled náš.\nTeď však se zájmem neskrývaným hledíme na dveře, jež jiní míjejí s nezájmem shledavše je zavřenými a zamčenými.\nPodobu dveří zeleně natřených má tu pro nás vytoužená vstupní brána do míst tajemných, nezbádaných, na nejzapomenutější místa celého Pantheonu.\n„A tak vám říkám: Proste a bude vám dáno, hledejte a naleznete, tlučte a bude vám otevřeno.“\nTak praví Ježíš v 9. verši 11. kapitoly Evangelia podle Lukáše. Jediný krok by stačil... však já se neodhodlal prosit ani tlouci, proto cesta má mnohem delší byla... však hledal jsem a nalezl.\nNeznámým nám je vranovský letohrádek z této vnější strany. Dveře zamčené skryté jsou v půvabném podloubíčku, v němž se zdi letohrádku snoubí se skalou. V drobném přístavku možná točité schodiště vede do temného a nezbádaného sklepení pod podlahou přízemí letohrádku ležícího, kam zřejmě jen nemnozí smějí zavítat. My mezi nimi nejsme, však trápit se nebudeme pro tušená tajemství nám nepřístupná, půjdeme se radovat z těch, jež teď máme na dosah.\nZapomenutá stezka od letohrádku směřující skýtá úchvatný výhled na Malou Skálu a údolí Jizery.\nMnohé se tu změnilo od dob putování pana Effenbergera, ten píše o zřícenině, z níž se až později zrodil letohrádek. Mnohé tu však je už jen vzpomínkou v knize - třeba místo půvabné s kamenným sedátkem a stolcem v sousedství někdejší zříceniny skryté a Janovým koutkem zvané. Jméno to zní vzpomínkou na mladšího bratra pana Römische, jenž ho objevil a jenž si ho zamiloval... však ani památky dnes již po něm není. Naposledy pohlédneme na letohrádek...\n...a vydáme se po další ze zapomenutých stezek doby romantismu podél hradby skal vedoucí za poznáním jejích tajemství.\nVe skále na samém jejím začátku, nad Janovým koutkem se tyčící, vepsáno bylo jméno Vladislav III. jako vzpomínka na českého knížete Vladislava Jindřicha, který se radši vzdal po pár měsících knížecího titulu, než by vedl bratrovražedou válku s Přemyslem Otakarem I. Boj byl odvrácen, zavládl mír a oba bratři vládli ve svornosti až do smrti - Přemysl Království českému a Vladislav Jindřich po 27 let Markrabství moravskému.\nV sousedství Janova koutku bývalo místo přelíbezné - terasa plná růží a ze skály sousední zářil nápis, připomínající „Českého Odyssea“ Bohuslava Hasištejnského z Lobkovic, vzdělaného renesančního cestovatele, spisovatele a básníka, popis jehož života by vystačil na několik poutavých knih. Žel z místa toho půvabného nezachovalo se nám nic.\nNápisy v kameni připomínaly kdesi na stezce této nezapomenutelného českého knížete Břetislava I. a také mocný královský pár Václava II. a Gutu Habsburskou. Však snad je vítr a déšť smyly již ze skal, snad se jen skryly pohledu mému ne dost pozornému, kdopak ví.\nSměřujeme dál podél divoké hradby skal, když vtom nenápadný průchod na opačnou stranu skal přitáhne pozornost mou. Nahlédnu a vzápětí se jím protahuji, neb na straně druhé širší římsa povlovně stoupá podél skal do výše a tu se zdá, že i v jehličí takřka pohřebných několik schodů se skrývá. Cesta ta však je stále strmější, propast po levici hlubší, schody tu již nic nepřipomíná... však když na návrat již pomalu začínám myslet, zjeví se mým očím několik dalších ve skálu vtesaných schodů.\nS novou nadějí v srdci po nich vystoupám a udiven stanu na vysoké skále zčásti stromy obklopené, však přesto úchvatný výhled skýtající.\nTeď již není žádných pochyb - právě se spolu díváme na zapomenuté vyhlídky zvané Kazatelna.\nOproti časům, kdy pan Effenberger tudy putoval a vyhlídku Kazatelnu s nadšením na třech stránkách své knihy opěvoval, vyrostl kolem vysoký borový les, přesto se tu kocháme výhledem na Suché skály i na obě strany údolí Jizery.\nDlouho na vyhlídce prodlévám, však kvapící čas nutí mě obrátit se zády k výhledu čarovnému a vydat se nazpět dolů po stezce nejisté, vysokou vrstvou borových jehliček zasypané.\nPln napětí a s hrdlem trochu staženým přec dolů jsem šťastně sestoupil a cesta naše společná pokračuje dál po věkovitých schodech mechem pokrytých.\nZapomenutá stezka pohřbená v borovém jehličí vine se mezi skalami a balvany stále mírně dolů.\nSchody nás přivedly na místo, kde se cesty dělí - jedna stezka vede podél skal vzhůru, dolů směřují další kamenné schody. U nich na skále je k poznání pomníček už téměř podlehnuvší síle času.\nJen několik posledních neznatelných písmen ještě zbývá, z nichž sotva by již někdo poznal, co zde stálo psáno. Však díky knize pana Effenbergera víme, že v pomníčku vtesáno bylo:\nHOFER UND SPECKBACHER\nISEL - INNSBRUCK\nJména ta váží se k dějinám země jménem Tyrolsko. Hrdá země od roku 1805 úpěla pod vládou Bavorska, jemuž byla předhozena jako kořist za spojenectví s napoleonskou Francií. Vláda to byla špatná - byly uvaleny vysoké daně, znemožňován obchod, staré zvyky byly zakazovány, dávná privilegia rušena a když mladí muži měli být proti své vůli odvedeni do bavorské armády, pohár trpělivosti přetekl. V roce 1809 vypuklo Tyrolské povstání. Vedl ho člověk jménem Andreas Hofer. Povstání přerostlo ve válku, v níž však vítězství slavil Napoleon, rebelové tak zůstali osamoceni a po hrdinném boji nakonec podlehli. Andreas Hofer se skrýval, byl však za 1 500 zlatých zrazen a jeho život vyhasl před popravčí četou. Velkým hrdinou povstání byl i neohrožený bojovník a výtečný taktik Josef Speckbacher, který se dovedl po porážce povstání vyhnout všem nástrahám, pokračoval v boji a nakonec se dožil Napoleonovy porážky a osvobození Tyrolska od nenáviděného bavorského jha.\nVálka, do níž se kvůli Tyrolsku hnalo Rakousko a jenž je zvána „Válka páté koalice“, byla téměř nepřetržitou sérií francouzských vítězství a rakouských porážek. Jen jediná bitva se stala výjimkou...\nStoupáme strmou stezkou podél hradby skal až na místo, kde na kruhové plošince, poskládané z velkých kamenů, stojí z velkého balvanu vytesaný pomníček.\nDůležitější je však velká deska, vtesaná do skály na protilehlé straně plošinky a ozdobená kamennou přilbicí.\nPísmeny vyhlazenými na ní psáno jest:\nDEM SIEGERN VON ASPERN\nXXII. MAI 1809\nVÍTĚZŮM OD ASPERNU\n22. května 1809\nZapomenutý pomníček, věnovaný zapomenutým hrdinům zapomenuté bitvy. V Bitvě u Aspernu rakouská vojska po tuhém boji zabránila Francouzům přejít Dunaj a uštědřila Napoleonovi první válečnou porážku. Bohužel pro ně vyhraná bitva rozhodně neznamenala vyhranou válku - už o dva měsíce později se přechod Dunaje podařil a Rakušané byli krutě poraženi v Bitvě u Wagramu, kterážto porážka rozhodla celou válku.\nV balvanu na opačné straně vepsána je báseň.\nV prach obrátí se padlí hrdinové\nté veliké Smrti zasvěcení\nZ cti jejich zaplanou tu ohně nové\nV svatyni, kde žijí nesmrtelní\nŽel i sem, v tato opuštěná místa, zavítal ten, jenž nenechal se jimi oslovit, však počátečními písmeny jména svého přímo v básni se zvěčnil a pomník lidské hlouposti a vandalismu tu tak zanechal.\nZ plošinky mezi oběma pomníčky skýtá se nám pohled jak ze starých obrazů.\nSestupujeme zpátky na rozcestí, věnujeme poslední pohled pomníčku hrdinných Tyrolanů...\n...a dáváme se cestou, vedoucí nás strmým a skalnatým úbočím dolů pod skály.\nMnoho schodů kamenných vede nás dolů, kapradiny po nich místy kladou své vějíře zelené a skrývají pod nimi mezery po vypadaných kamenech, v nichž poutník nepozorný snadno ztratí půdu pod nohama. Dovedou nás až dolů pod skály, kde slyšíme již hlasy ze zahrad maloskalských i štěkot psů. Zdá se, že cesta Pantheonem tu končí, však zdání je to klamné. Pronikneme houštinou mladých bříz a když se vysoké skály po naší levici promění v mírnější stráň, narazíme další kamenné schody, vedoucí nás tentokrát vzhůru, vstříc mohutné plošině, vymezené kamennými zídkami.\nPan Effenberger tady před námi předestírá vábivý obraz zahrádky, plné ušlechtilých stromů, růží a záplavy květů. Dnes tuhle plošinu osazuje sama příroda a činí z ní také místo na podívání příjemné.\nKdo postoupil blíž ke skalám, našel tu na kameni vytesané jméno co náhrobek duše krásné, ušlechtilé, však předčasně zesnulé, jenž znělo Minna von Hippel. Však zdá se, že vzpomínka na paní tu již jen v knize pana Effenbergera se zachovala. Kdo vystoupal odtud po schodech vzhůru do průchodu mezi skály, ten nalezl kruhovou plošinku a na skalách nápisy, opěvující prvního císaře z rodu habsburského jménem Rudolf I. Habsburský. Dávní nepřátelé opěvováni byli v Pantheonu oba - soupeř jeho v boji o císařskou korunu Přemysl Otakar II. vzpomínán byl nápisem do skály vtesaným na počátku cesty Vnějším Pantheonem, však čas vzpomínku na něj smyl, nebo zůstala skryta našim očím, stejně jako nenápadná cestička k pomníku Rudolfovu.\nTeď spolu stoupáme po schodišti na protilehlou skalnatou výšinu.\nV pár chvílích staneme na jejím vrcholu, na dávné vyhlídce lesem dnes pohlcené. Jen jediné slovo tu do skály vtesáno jest.\nDalšímu z ušlechtilých lidských citů je místo zdejší věnované - NADŠENÍ. Na rozdíl od lásky neb přátelství o něm většinou nepřemýšlíme - a přece je silou, jenž nás pohání vpřed, pomáhá nám překonávat strázně a stoupat k výšinám.\nSestupujeme zpátky na plošinu, mezi omechovatělými balvany přecházíme na druhou stranu skal a po schodech sestupujeme dolů, k jednomu z nejkrásnější pomníčků Pantheonu.\nNa jeho čelní straně zasazena je deska s nápisem.\nBÜRGEROVU UDATNÉMU MUŽI\nI zadní strana pomníčku nese desku a v ní vepsanou báseň.\nBáseň o tom, že i pod zástěrou může tlouci ušlechtilé srdce, jenž nečiní vše pro peníze a odměnu pak odmítá.\nV knize pana Efffenbergera čteme o tom, čím si námořník zasloužil své zvěčnení v Pantheonu.\nTen 12. října 1820 nasadil dvakrát svůj život, aby zachránil matku s dítětem, která za bouře čekala na smrt, zatímco se lidé a lodník bez ohledu na ni zachránili v člunu a nebýt velkodušného námořníka, byla by se i s dítětem nevyhnutelně stala kořistí vln.\nHrdinství to upadlo v zapomnění, jen díky panu Römischovi zachovalo se nám o něm svědectví.\nSvědectví o dobách mnohem dávnějších nese skála nad ním.\nPřed nesčetnými miliony let tu nebylo ani památky po skalách, stromech, kopcích ani řece... modře tu v paprscích slunečních zářila hladina nekonečného moře. Na jeho písčném dně proudy vodní vytvořily malé vlnky, zvané čeřiny... statisíce a miliony let plynuly, země se zdvihla, moře se stalo minulostí - pak v době třetihor mohutné síly z nitra Země, probuzené srážkou africké litosférické desky s eurasijskou, obrátily někdejší mořské dno z vodorovného uložení do polohy téměř svislé... a my teď můžeme obdivovat čeřiny dávného moře, které se za stamiliony let proměnily v kámen.\nPo schodech od pomníčku sestupujeme na krásnou širokou cestu, vedoucí od hradu Vranova k vyhlídce Zahrádce... a tady přichází čas se pro dnešek rozloučit. Sluníčko se sklání k obzoru, čas kvapí a ač bych rád, není pro mě možná dál dnes putovat.\nVšak putování našeho společného nemusí být ještě konec. Ač jsme nejkrásnější místa Pantheonu spolu poznali, pár tajemství ještě zůstalo. Neobjevili jsme spolu zapomenutou Jeskyni kněžny Libuše, necítili dávný smutek u Oltáře Katynčiny oběti...\n...nepodívali se spolu z oblíbené vyhlídky Zahrádky, za pana Römische zvané Belvedér...\n...ani nehledali zapomenutou zahrádku, po choti pana Römische nazvanou Tereziina tišina.\nPan Effenberger putoval Pantheonem v době, kdy přítel jeho pan Römisch byl ještě plný sil, proto není divu, že se Pantheon rozrůstal dále a dnes jsou v něm místa, o nichž nemůže být psáno v knize, vydané před jejich zrozením. Najdeme je při cestě od brány Vnějšího Pantheonu dál k hradu Frýdštejnu. Mnoho dalších pomníčků tam je, známých i zapomenutých, jako je třeba ve stráni pod značenou cestou skrytý pomníček Evžena Savojského a jeho oslnivého vítězství v Bitvě u Zenty.\nV ta místa se vypravím, až slunce se znovu zjeví ve větvích... a naše putování pak bude pokračovat.\nPo mnoha večerech psaní dopsal Tomáš na sklonku 24. listopadu 2016


O2 TV Sport láká diváky na začátek play-off, první zápasy už dnes – TV kompas\nO2 TV Sport láká diváky na začátek play-off, první zápasy už dnes\nZ vrcholu hokejové extraligy nabídne stanice O2 TV Sport desítky utkání z předkola i samotného play off, včetně kompletní finálové série. V přenosech pokračuje i populární O2 TV Helmet Cam, díky které lze sledovat výjimečné záběry z kamery umístěné na helmách hlavních nebo čárových rozhodčích. První zápas z předkola play off je na programu dnes, tedy ve středu 10. března od 16.40 hodin, kdy Mountfield HK přivítá na svém ledě celek HC VERVA Litvínov.\nHelmet Cam měla být využita už v loňském play-off. Archivní zprávu k jejímu nasazení jsme na TVKOMPAS.cz publikovali loni ve stejném období, konkrétně dne 9. března 2020. Nakonec však byla vyřazovací část soutěže zrušena z důvodu pandemie Covid-19.\niptv operátoro2 tvo2 tv sporttelevize přes internet\nGlosa: Západní diváci při výběru TV služby řeší, zda je dostatečně "zelená"


Tenis ve stopách fotbalu: také Češi si jej mohou nyní užít v 3D | Ostatní sporty | Lidovky.cz\n21. května 2010 12:00 Lidovky.cz > Sport > Ostatní sporty\nTenis ve stopách fotbalu: také Češi si jej mohou nyní užít v 3D\nPRAHA Usednete na gauč, zapnete televizi, nasadíte speciální brýle a ucítíte, jak vás obrazovka pomalu vtahuje. Najednou se ocitnete v Paříži, přímo v centru dění grandslamového turnaje French Open. V tu chvíli jste tam a na oranžové antuce prožíváte každý úder soupeřících tenistů.\nTakový zážitek umožňuje technologie 3D vysílání, která na – v neděli začínajícím – Roland Garros zažije svůj další milník. Poprvé v evropské historii bude kamerami se dvěma objektivy snímána několikadenní sportovní událost. A těžit z toho budou moci i čeští diváci.\n"Také v České republice budeme mít poprvé možnost sledovat 3D vysílání z French Open," říká Lukáš Holub, manažer projektu ze společnosti Panasonic. Přenosy bude realizovat a zprostředkovávat sportovní stanice Eurosport na zvláštním programu, který poběží souběžně s normálním vysíláním.\nNestačí ale jen zapnout televizi a doufat v jedinečný zážitek z pozorování Rogera Federera nebo Rafaela Nadala. Nutné je vlastnit potřebné vybavení – 3D televizi a brýle. "A ještě musíte mít satelit a k němu kartu s předplacenou stanicí. V současnosti u nás totiž není regulérní 3D vysílání," dodává Holub.\nNení to žádná levná záležitost. Jen pořízení televize podporující 3D stojí minimálně kolem čtyřiceti tisíc korun. Ochuzeni však nebudou ani ti, kdo si nejmodernější technologii nemohou zakoupit. 3D projekci si budou moci vyzkoušet ve více než šedesáti obchodech s elektronikou po celé republice.\nPrvní byl anglický fotbal\nKromě Česka bude 3D vysílání dostupné v dalších sedmapadesáti zemích Evropy. Fanoušci se mohou těšit na reportáže ze zákulisí French Open a po jeho skončení také na dokument, který shrne průběh celého turnaje. Zatímco v kinech jsou 3D projekce už běžnou záležitostí, historicky první sportovní přenos s podporou třetího rozměru v Evropě se datuje teprve do ledna letošního roku. Průkopníkem tehdy byla britská stanice Sky Sports.\nVe čtyřech hospodách v Londýně a jedné v Cardiffu, Dublinu a Edinburghu promítala štamgastům zápas anglické fotbalové ligy mezi Arsenalem a Manchesterem United. Jména podniků do poslední chvíle tajila, protože měla strach z enormního diváckého zájmu.\n"Vážně jsem si to užila. Překvapily mě hlavně záběry z brány a kopání rohů. Jestli se sporty budou vysílat ve 3D pravidelně, tak se na ně začnu koukat," vyprávěla své bezprostřední zážitky sedmadvacetiletá Kate Cobleyová. Další šanci zhlédnout trojrozměrný fotbal měla dva měsíce poté při šlágru Premier League Chelsea – Manchester United.\nOd té doby je třetí rozměr v kurzu a televizní stanice se předhánějí, která přinese kvalitnější nebo delší přenos. Kromě French Open budou mít fanoušci 3D přenosů možnost v nejbližší budoucnosti vidět pětadvacet zápasů fotbalového mistrovství světa v Jihoafrické republice. A jak vlastně trojrozměrná technologie funguje?\nZápas je snímán speciálními kamerami se dvěma objektivy. Každý z nich zabírá dění z jiného úhlu. "Právě proto by lidé, kteří nemají zařízení s podporou 3D, viděli dva skoro totožné obrazy vedle sebe," vysvětloval Holub. Procesor pak oba záběry zpracuje a přes HD dekodér a satelit vyšle ke družici, která signál rozděluje do příslušných televizí.\nr.v. 2017, naj. 12 769 km, benzín


Tenisky Switch 2 značky adidas v barvě modrá - deichmann.com\nArtiklové číslo: 1710645\nDětské tenisky Adidas Switch 2\nVeselé syté barvy, hravý design a rozkošný květinový vzor – z dětských tenisek značky Adidas přímo sálá pozitivní nálada a roztomilost. Svršek je z větší části tvořen prodyšným textilním materiálem, oblast špičky, zavazování a detail značky nad patou jsou v imitaci hladké kůže. Dva pásky na suchý zip usnadňují obouvání. Tenisky hýří barvami jako tyrkysová, fialová, růžová a bílá, které spolu výborně ladí. Zesílená oblast paty a měkce vystlaný textilní vnitřek přináší dětské noze dobrou oporu a pohodlí.


Nové Audi S8: komfort se sportovním nádechem – AutoMoto Life\nod Petr Lichtenberg · 8. 7. 2019\nAudi S8 v sobě snoubí moderní luxus a duši dynamického atleta. Jeho osmiválec 4.0 TFSI, přeplňovaný dvěma turbodmychadly, poskytuje nejvyšší výkon 420 kW (571 k) a maximální točivý moment 800 Nm. Řidiče zaujme také předvídavý aktivní podvozek, dynamické řízení všech kol a pohonu všech kol quattro se sportovním diferenciálem.\nModerní a elegantní design modelové řady A8 dostává v novém modelu S8 osobitý charakter. Výrazné stylistické prvky v interiéru a exteriéru dodávají vozu záměrně ostřejší rysy. Pro sportovně stylizovanou limuzínu o délce 5,17 metru jsou k dispozici kola s průměrem až 21 palců. Charakter vozu umocňují detaily na předním nárazníku, bočních prazích a krytech vnějších zpětných zrcátek společně se dvěma oválnými dvojitými koncovkami výfukové soustavy v typickém stylu S. Na přání si mohou novopečení majitelé objednat navíc také černý stylistický paket.\nPro velkoryse navržený interiér mají motoristé na výběr devět barevných a stylistických variant, mimo jiné Audi design selection v pastelově stříbrném odstínu. V tomto případě je horní ozdobná lišta – novinka exkluzivně pro Audi S8 – vyrobena z materiálu Carbon Vektor, který zaujme 3D designem s dojmem skutečné hloubky. Ve spodní části na ni navazuje ozdobná lišta z tmavého, kartáčovaného, matného hliníku.\nNabídka světlometů sahá až po světlomety HD Matrix LED s laserovými světlomety Audi a zadními svítilnami OLED. Na velkých trzích, jako jsou Čína, USA, Kanada a Jižní Korea, bude Audi S8 poprvé a výhradně nabízeno s prodlouženým rozvorem. Delší a vyšší karoserie znamená pro cestující vyšší úroveň komfortu díky větší nabídce prostoru pro hlavu a nohy.\nPokroková a moderní výbava\nNové Audi S8 dává ve všech detailech najevo svůj sportoní šmrnc zabalený do luxusního kabátu. Zaumou sériově dodávaná komfortní sedadla s individuálně nastavitelnými bočními polštáři a sportovním vzhledem, která disponují všestranným elektrickým nastavováním polohy, pneumaticky nastavitelnými bočními polštáři a třístupňovým vyhříváním. To vše je doplněno funkcemi odvětrávání a masáže. Zákazníci mají na výběr nejkvalitnější kůže Valcona a Unikat. Také zadní sedadla nabízejí mnoho funkcí pro excelentní komfort a vytvářejí ve vozidle atmosféru první třídy.\nAudi nabízí pro nový model S8 celkem 38 asistenčních systémů, rozdělených do paketů City a Tour. Z rozsáhlého portfolia asistenčních systémů vyčnívá adaptivní asistent řízení, který je hlavním systémem v paketu Tour. Adaptivní asistent řízení propojuje funkce adaptivního tempomatu, asistenta pro jízdu v dopravní koloně a asistenta pro jízdu v jízdním pruhu. Adaptivní asistent řízení ve spolupráci s prediktivním asistentem pro hospodárnou jízdu vůz předvídavě zpomaluje a zrychluje.\nAudi pre sense side završuje paket asistenčních systémů City, který zahrnuje také systémy pre sense front a pre sense rear. Výsledkem propojení všech tří asistentů je Audi pre sense 360°. Detekuje-li systém hrozící boční náraz, dokáže ve spojení s předvídavým aktivním podvozkem bleskurychle zvýšit karoserii až o 80 milimetrů. Boční práh se tím dostane do výhodnější polohy pro pohlcení nárazové energie. Tím se snižuje riziko poranění cestujících.\nDigitální a inteligentní\nNovinka nabízí řadu funkcí díky technice s novými digitálními službami a nejmodernějším síťovým propojením. Koncept ovládání MMI touch response je zcela digitální, řidič ovládá téměř všechny funkce prostřednictvím dvou velkých displejů. Alternativně může používat hlasové ovládání hovorovou řečí, u něhož může své dotazy a povely vyjádřit téměř libovolně. Odpovědi jsou formulovány na základě informací uložených buď v paměti vozidla, nebo v cloudu. Na přání je k dispozici také cloudová hlasová služba Alexa společnosti Amazon.\nVšechny důležité provozní informace jsou zobrazovány na digitálním panelu přístrojů Audi virtual cockpit se dvěma druhy zobrazování. Zatímco otáčkoměr a rychloměr jsou v jízdním režimu zobrazovány jako velké kruhové přístroje, v režimu Infotainment hraje hlavní roli mapa navigačního systému. Obě zobrazení mají specifickou grafiku S s červenými detaily. V MMI lze navíc zvolit pro Audi virtual cockpit speciální uspořádání S Performance, v němž je otáčkoměr uprostřed jako obdélníková grafická plocha a další ukazatele zobrazují procenta využití maximálního výkonu a točivého momentu. Průhledový displej promítá na přání důležité informace na čelní sklo.\nV novém modelu S8 je role informační, zábavní a multimediální centrály svěřena systému MMI Navigation plus. Audi smartphone interface rozšíří výbavu o rozhraní Android Auto a bezkabelové Apple Car Play. Nabídku informačních a zábavních systémů završují highendové moduly, jako je vyspělý audiosystém Bang&Olufsen Advanced Sound System se zvukem 3D nebo Audi phone box.\nVýkonný motor s odladěným zvukem\nVýkonný motor V8 je vybaven technikou částečně hybridního pohonu, což je v případě Audi prosté použití systému Start-Stop. Jeho běh se vyznačuje vysokou kultivovaností. Řidiče ale zaujme i svými výkony: 420 kW (571 koní) a maximálním točivým momentem 800 Nm. Nejvyšší rychlost je elektronicky omezena na 250 km/h. Třecí plochy válců v hliníkovém bloku jsou opatřeny litinovou povrchovou vrstvou, která snižuje tření. Nevšední zážitky z jízdy jsou umocněny podmanivým zvukem, který vytvářejí automaticky ovládané klapky ve výfukové soustavě, což je v době používání zvukových náhražek v podobě všemožně umisťovaných reproduktorů opravdu dobrá zpráva! Konečně zase vůz, vytvářející sportovní zvuk tím správným, syrovým způsobem.\nEmoce a jízdní výkony na úrovni sportovního vozu jsou doplněny komfortem a vzhledem k parametrům motoru i hospodárností. Částečně hybridní pohon (MHEV) přispívá ke snížení spotřeby paliva. Generátor, poháněný řemenem, pracuje s napětím 48 V a plní také funkci spouštěče. Ve spojení s dodatečnými lithium-iontovými akumulátory umožňuje setrvačnou jízdu s deaktivovaným motorem, rychlé opětovné spuštění motoru a rozšířenou funkčnost systému Start-Stop.\nV každodenním provozu tak lze podle výrobce ušetřit až 0,8 litru paliva na 100 kilometrů. K ještě vyšší hospodárnosti přispívá systém cylinder on demand, který deaktivuje jednotlivé válce v provozních situacích s nízkým zatížením. Systém aktivního snižování hluku prostřednictvím audiosystému vozidla eliminuje rušivé zvukové vlny v interiéru, a zajišťuje nejvyšší úroveň komfortu.\nAktivní podvozek, řízení všech kol, quattro a sportovní diferenciál\nJedinečná kombinace inovativních komponentů podvozku umožňuje vlajkové lodi nabídnout kompletní škálu provozních vlastností, od sametového jízdního komfortu luxusní limuzíny až po dynamicky tuhé nastavení. Nový model S8 je sériově vybaven předvídavým aktivním podvozkem. Technicky vyspělý systém, který spolupracuje se vzduchovým odpružením, dokáže každé kolo samostatně zdvihnout vzhůru nebo stlačit dolů prostřednictvím elektromechanických ovládacích prvků. Díky tomu je možné aktivně měnit polohu karoserie v každé jízdní situaci, a tím výrazně minimalizovat její pohyby při akceleraci nebo brzdění.\nPřední kamera rozpoznává větší nerovnosti vozovky, a systém odpružení se na ně může díky tomu s předstihem připravit. Nové Audi S8 tak může být buď velmi komfortní luxusní limuzínou, nebo opravdu dynamickým automobilem – podle přání řidiče. Systém Audi drive select mu ke změně nastavení nabízí pět jízdních režimů. Novinkou je jízdní režim Comfort+. V zatáčkách se karoserie nakloní až o 3 stupně směrem k vnitřní straně. Tím se sníží příčné zrychlení, které působí na cestující. V jízdním režimu Dynamic S8 mění velmi ochotně směr jízdy s nepatrným bočním náklonem, který je při rychlém průjezdu zatáčkou jen cca 2,5 stupně. U normálního podvozku je to asi 5 stupňů.\nAdaptivní regulace sil, působících na karoserii v závislosti na jízdní situaci, přispívá k neutrální nebo dokonce mírně přetáčivé charakteristice při změně směru jízdy. Předvídavý aktivní podvozek disponuje navíc novou funkcí pro komfortní nastupování. Při otevření dveří se karoserie rychle zvýší až o 50 milimetrů pro ještě komfortnější nastupování nebo vystupování.\nV rámci fyzikálních možností je u Audi S8 ještě lépe využíván potenciál dynamického řízení všech kol, které umožňuje nezávislé nastavení úhlu natočení kol přední a zadní nápravy. Tím jsou umožněny dosud zdánlivě protichůdné charakteristiky, jako jsou bezprostřední, sportovní reakce na otočení volantu v nízkých a středních rychlostech, vynikající jízdní stabilita na dálnici a malý průměr otáčení. Sportovní diferenciál aktivně rozděluje točivý moment mezi zadní kola při rychlém průjezdu zatáčkou. Při otočení volantem nebo zrychlení v zatáčce je hnací síla přenášena převážně na vnější kolo. Vůz je tak vtlačen do zatáčky a již v zárodku je potlačován sklon k nedotáčivosti. V případě přetáčivosti přenese sportovní diferenciál zadní nápravy točivý moment na vnitřní kolo, čímž dojde ke stabilizaci vozu.\nDynamické řízení všech kol a sportovní diferenciál se dodávají sériově, stejně jako předvídavý aktivní podvozek. Na přání si mohou motoristé objednat vysokovýkonnou brzdovou soustavu s kotoučovými brzdami z keramického materiálu vyztuženého uhlíkovými vlákny. Na přední nápravě mají průměr 420 milimetrů, na zadní nápravě 370 milimetrů. Keramické brzdové kotouče mají vnitřní chlazení a jejich hmotnost včetně brzdových třmenů je o 9,6 kilogramu nižší než u brzdových kotoučů z šedé litiny. Brzdové třmeny vpředu mají po deseti pístcích.\nČeská cena a datum uvedení na český trh ještě nebyly stanoveny.\nDalší článek Škoda zahájila výrobu nového modelu Kamiq\nPředchozí článek Přijíždí omlazená Škoda Superb s řadou moderních prvků


Leki Spark Lite S | HARFASPORT\nJEDEME ON-LINE! S výběrem poradíme telefonicky, na emailu a zboží vám doručíme či vydáme z okénka prodejny. Více informací zde\nLeki Spark Lite S\nDélka / Barva\nčerná/zelená na prodejně\nčerná/červená na prodejně\nPánské sjezdové hole Leki Spark Lite S jsou vysoce kvalitní a spolehlivé hole pro rekreační lyžaře. Více\n1 890 Kč –30%\nPánské sjezdové hole Leki Spark Lite S vždy správně reagují. Se systémem Trigger S je uchopení holí díky rychlému zacvaknutí bezpečné a pohodlné. Poutka jsou snadno nastavitelná a v případě pádu se uvolní tahem, takže se od holí odepnou a zvyšují tak bezpečnost při případném pádu. Slalomové rukojeti Trigger S mají čtyř prohlubně pro prsty, které pomáhají držet hůl bez námahy celý den.\nŘada - Unisex\nKonstrukce - pevná délka\nRukojeť - Trigger S (All Mountain - Slalom)\nPoutko - Trigger S (Vario)\nSegmenty - jednodílná\nPrůměr trubky - 16 mm\nMateriál trubky - Aluminium (HTS 5.5)\nTalířky - Alpine (Cobra)\nHrot - Steel Tip\nDélka/velikost - 110 až 135 cm po 5 cm\nHmotnost - 249 g / hůl 120 cm\nKód produktu 010500920\nTRIGGER S - hole a rukavice\nUnikátní bezpečnosti vypínací systém, který snižuje riziko zranění při pádu. Díky spojení rukavice a rukojeti se hůlka...\nTrigger S - rukojeť\n4 neklouzavé prohlubně na prsty a přídavná opěrná plocha poskytují optimální oporu a maximální komfort.\nPraktické odkazyVše o nákupuDárkové poukazyVěrnostní programObchodní podmínkyInformace o cookiesSlužby na prodejněSidas Feetbox 3D – přesná analýza nohouBootfitting – lyžařské boty na míruStrolz – lyžařské boty na míruCelosezónní půjčovnaBikefitting – nastavení posedu na koleTrek Project One – kolo na míruPrivátní nákupHARFASPORT TEAMPojištění kolOperativní leasing kolO HarfasportuKamenná prodejnaKontaktyKariéra\n© 2021 Harfasport


Jak si vybrat pouzdro na opasek? – Tvrzené sklo\nPouzdro na opasek představuje praktický doplněk. Podle čeho vybírat takové, které bude kvalitní a skutečně splní svůj účel?\nPraktické pouzdro na opasek, ochrana vašeho telefonu\nOblíbený je tento typ pouzder zejména u mužů. Většina z těchto výrobků se již na současný trh dodává ve vertikálním provedení. S horizontálně tvarovaným pouzdrem se setkáte minimálně.\nPouzdro na opasek ochrání váš mobilní telefon v první řadě před špínou, prachem a dalšími nečistotami. Rovněž se tak vyhnete řadě rizik. Bezpečné uložení do pouzdra zamezí vzniku škrábanců na displeji i na těle mobilního telefonu.\nUmístění telefonu v pouzdře rovněž výrazně snižuje riziko poškození při pádu. Ten by pro váš smartphone mohl mít i fatální následky. Hrozit může například rozbití displeje, který se bude muset poté vyměnit.\nA pozor, navenek horší důsledky pádu často naopak mívají příznivější „prognózu“ z pohledu vnitřní destrukce. Plastová konstrukce telefonu totiž obvykle z velké části pohltí energii pádu, což je bezprostředně po nehodě právě i vidět.\nKov ji naproti tomu v nemalé míře přenese i na elektroniku uvnitř. Na první pohled se tak zdá, že si přístroj z nehody odnesl jen pár šrámů, vada základní desky však může být neopravitelná a řešit ji lze jen výměnou, což se ale často vzhledem k zůstatkové ceně smartphonu nevyplatí.\nStejně tak uložení telefonu v pouzdře a jeho upevnění na opasek zajistí, že vždy spolehlivě budete vědět, kde telefon máte. Ušetříte tak čas při jeho hledání v tašce.\nNáhodnému vypadnutí zamezuje uzavření pouzdra klipsem nebo suchým zipem. Některá pouzdra na opasek mohou být rovněž vybavena magnetickým zámkem. Zavírání na magnet se otevírají pohodlněji a tišeji, suchý zip však lépe drží.\nJak vybrat pouzdro na opasek\nAby pouzdro adekvátně plnilo svou funkci, musí se vybrat vhodná velikost. Podobně jako u telefonů je určena úhlopříčkou displeje v palcích. Někteří výrobci rovněž dodávají velikost v centimetrech.\nPouzdra na mobil na opasek mohou být navržena pro konkrétní velikost, ale také univerzální pro více rozměrů. Nezapomeňte si proto před nákupem ověřit, že do vámi vybraného pouzdra skutečně bude telefon pasovat.\nU pouzder bývají pro zpřehlednění orientace navíc často přímo uvedeny konkrétní značky a typy přístrojů, pro které jsou tyto doplňky vhodné.\nPouzdro může být vyrobeno z řady odlišných materiálů. Tradičním řešením je přírodní kůže. Tento materiál je zpravidla silnější, proto i dostatečně odolný. Nevýhodou koženého pouzdra na mobil na opasek však je vyšší pořizovací cena.\nEkonomičtější volbou tak může být kůže syntetická, známá pod lidovým označením koženka nebo PU kůže. Estetické nároky splní, je však nutné počítat s tím, že životnost nebude tak dlouhá. Na první pohled ji od kůže můžete rozeznat díky tomu, že je tenčí.\nDalší dostupnou alternativou jsou textilní pouzdra. Typická je pro ně nižší pořizovací cena a nižší výdrž.\nDesign je u pouzdra na mobil na opasek samozřejmě otázkou osobního vkusu. Kůže nebo koženka představuje luxusní, elegantní a do značné míry nadčasovou volbu. Zejména pravá kůže je mimořádně příjemná na omak, voní a vytváří zcela unikátní dojem. Svůj telefon si takto můžete pohodlně vzít kamkoli, třeba i do zaměstnání.\nTextil naproti tomu působí více sportovně, hodí se například na výlety. Dovoluje značnou variabilitu nejen z hlediska barev, ale také co se týče vzorů. Především klasický maskáčový vzor ocení ti, kteří se pohybují v přírodě – myslivci nebo rybáři.\nZ praktických důvodů je obecně vhodné preferovat spíše tmavé barvy pouzder. Méně je na nich patrná špína v podobě prachu či potu z rukou, které se v čase pravděpodobně nevyhnete.\nOznačeno tagemPouzdro na opasek


Kronika žhavého léta (1973) - film online zdarma\nKronika žhavého léta - zde online ke zhlédnutí\nNa motivy z Řezáčova románu Bitva natočil Jiří Sequens široce rozevřenou, avšak krajně ilustrativní a tezovitou epopej, která zachycuje severočeské pohraničí v ...pro celý popisek se přihlašte. Film Kronika žhavého léta online.\nKvalitní film ke zhlédnutí na tomto webu. Film režíruje Jiří Sequens st. a snaží se předvést to nejlepší. Hlavní roli ztvární především Petr Haničinec a předvede, co umí. Zhlédnout film online již dnes není problém díky moderní technice a rychlému internetu. Mrkněte třeba právě na film Kronika žhavého léta. Níže můžete najít odkazy na přímé stažení filmu Kronika žhavého léta Fandíte-li československé filmové databázi csfd.cz, níže najdete odkaz přímo na profil tohoto filmu. Kronika žhavého léta ke stažení. Film Kronika žhavého léta si můžete přehrát pomocí tlačítka níže. Obvykle můžete sledovat film online ze dvou různých zdrojů, Streamuj.tv a netu.tv. Zdarma si film přehrajete přes Netu.tv, na Streamuj.tv je nutné zaplatit symbolický poplatek za lepší kvalitu bez reklam. Stáhnout film Kronika žhavého léta můžete například z úložiště Hellspy. Film online.\nHrají: Petr Haničinec, Renáta Doleželová, Miloš Willig, Vilém Besser, Slávka Budínová, Martin Růžek, Alena Vránová, Rudolf Jelínek, Josef Vinklář, Josef Bláha...


LCD Monitor 25" ASUS MX25AQ / IPS / 2560 x 1440 / 16:9 / 5 m | Mironet.cz\nLCD Monitor 25" ASUS MX25AQ\nÚhlopříčka 25" / Rozlišení 2560 × 1440 (W)QHD / Poměr stran 16:9 / Nedotykový / AH-IPS / Matný / Odezva 5 ms / Obnovovací frekvence 60 Hz / Jas 300 cd/m2 / Rozhraní Sluchátkový výstup / DisplayPort, HDMI / Vybavení: Reproduktory / Rozměry (Š x V x H): 570.9 x 404.7 x 225.4 mm / 4.2 Kg / Šedá\n570.9 x 404.7 x 225.4 mm\nOhromný pracovní prostor pro realizaci vašich nápadů, vysokou pracovní efektivitu nebo pohlcující zážitek z hraní her či sledování filmů, přináší obrazová plocha o velikosti 25 palců (63,5 centimetrů). ASUS MX25AQ si zkrátka podmaní každého, kdo se nerad nechává svázat jakýmkoliv omezením. Od chvíle, kdy jednou vyzkoušíte, už nikdy nebudete chtít menší.\nNedržte se při zemi a udělejte si radost při každém zapnutí počítače. Monitor ASUS MX25AQ s úhlopříčkou 25" a širokoúhlým poměrem stran nabídne vašim očím neopakovatelnou podívanou při všech typech činností. Můžete strávit hodiny přehráváním filmů, pracovat ve dne v noci, editovat tisíce fotografií nebo hrát donekonečna moderní hry v maximálních detailech – dívání na magický obraz v super jemném rozlišení vás nikdy neomrzí.\nPod strhujícím obrazem monitoru ASUS MX25AQ je podepsaná špičková AH-IPS technologie pyšnící se skvělou kvalitou barev a širokými pozorovacími úhly. Oproti klasickým IPS monitorům pak nabízí nižší dobu odezvy. Tyto atributy dělají z Asus monitoru ideální volbu pro takřka libovolnou činnost od sledování filmů, úpravy fotografií přes hraní her až po prosté surfování po internetu. Více vám o této technologii prozradí následující samostatný článek.\nMonitor ASUS MX25AQ potěší krátkou dobou odezvy 5 milisekund. Ta sice ve srovnání s čistokrevnými herními monitory nepatří mezi absolutně nejnižší, přesto méně náročnému uživateli plně postačí pro zobrazení rychlých scén, případně pak samozřejmě pro pohodlnou kancelářskou práci nebo libovolné domácí využití. Pokud nejste profesionální hráč počítačových her nebo nehodláte sledovat akční filmy v extrémně vysoké obrazové kvalitě, rozdíl několika milisekund v odezvě prakticky nepoznáte.\nAbyste mohli nerušeně pracovat i na přímém světle či v přesvětlených místnostech, je třeba věnovat pozornost maximální hodnotě jasu, která v případě monitoru ASUS MX25AQ činí výborných 300 cd/m2. Naopak při práci za slabého okolního osvětlení máte samozřejmě možnost jas snížit, čímž ochráníte své oči před rychle nastupující únavou. Parádní barevnou podívanou vám zprostředkuje také kontrast 1000:1, při kterém působí barvy živěji a lépe vás vtáhnou do virtuální světa.\nTenký rámeček - monitor ASUS MX25AQ s tenkými rámečky má kromě atraktivního vzhledu i několik praktických výhod. Za prvé monitor vypadá opticky větší, než ve skutečnosti je a za druhé, pokud používáte dva nebo více monitorů vedle sebe, můžete se těšit na krásný spojitý obraz nepřerušovaný rámečkem.\nPřipojení k počítači nebo notebooku bude hračka. Podívejte se na výčet konektorů, které najdete ve výbavě monitoru ASUS MX25AQ:\nhloubka (mm) 225.4\nšířka (mm) 570.9\nvýška (mm) 404.7\nText vašeho příspěvku/dotazu pro produkt LCD Monitor 25" ASUS MX25AQ :\nTechnické specifikace pro produkt LCD Monitor 25" ASUS MX25AQ se mohou změnit bez výslovného upozornění. Obrázky pro produkt LCD Monitor 25" ASUS MX25AQ mají pouze informativní charakter.\nNalezli jste chybu v informaci o LCD Monitor 25" ASUS MX25AQ ?


4.kapitola - Příčná ulice - 2/2 | Kate a jiné povídky\n4.kapitola - Příčná ulice - 2/2\n10. května 2012 v 23:06\t| NikaV\t| První část - Schopnosti\nVešla jsem do obchodu s názvem Madame Malkinová / Hábity pro každou příležitost. Vevnitř stála Madame Malkinová, což byla baculatá, usměvavá čarodějka ve fialovém hábitu. Hned poznala, že pojedu do Bradavic a zavedla mě dozadu, kde mě postavila na stoličku, přetáhla mi přes hlavu hábit a začalo ho špendlit na správnou délku. Když jsem se rozhlédla kolem sebe, s překvapením jsem zjistila, že vedle mě na stoličce stojí ten samý chlapec, který mě vyrušil při vybírání hůlky.\n"Ahoj," pozdravil mě. Jeho hlas byl chladný a povýšený, stejně jako jeho výraz v obličeji. "Jsem Draco Malfoy."\n"Ahoj," odpověděla jsem mu na pozdrav. "Jsem Katherine Becker."\n"Hmm…" Na chvíli se zamyslel a pak se na mě podíval s výrazem, jako kdybych byla jen obtížný hmyz. "Ty jsi z mudlovské rodiny?" zeptal se mě a v jeho hlase bylo znát ještě více povýšenosti.\n"Neznám svoje pravé rodiče, takže nevím. Proč tě to zajímá?"\n"Tvoje jméno mi nic neříkalo, tak jsem myslel, že jsi z mudlovské rodiny. Ono ty mudlovské šmejdy, co nemají rodiče kouzelníky, by vůbec neměli do školy přijímat. Magie má zůstat pouze mezi čaroději a nebrat nikoho z mudlovských rodin."\n"Takže podle tebe, když někdo má mudlovské rodiče a objeví se u něj kouzelnické schopnosti, neměl by je vůbec rozvíjet a žít dál mezi mudly?"\n"A co když někdo žije mezi mudly život, který nemá rád? Co když cítí, že je nějak jiný? Co když v dětství omylem použije svoje schopnosti, o kterých neví, že je má, a ostatní mudlové se mu pak straní? Nechal bys ho pak žít život, kdy nikdy nebude plně přijat mezi mudly?"\n"No, možná v takovém případě by pro něj bylo lepší, kdyby nastoupil do Bradavic." Chvíli potom jsme tam stáli potichu a nechali ostatní, ať nám špendlí hábity. Nejspíš poslouchali, o čem jsme se bavili, ale nedali na sobě nic znát.\nPo chvíli Draco promluvil: "Přemýšlela jsi už, do jaké bys chtěla koleje?"\n"Koleje? Vyrůstala jsem v mudlovském sirotčinci. To, že jsem čarodějka, vím od včerejška. Takže vůbec netuším, o jakých kolejích mluvíš."\nDraco se na mě podíval lítostivým pohledem a začal mi vysvětlovat pojem koleje. "V Bradavicích jsou čtyři koleje. Každá kolej má svojí společenskou místnost. Při hodinách se snažíš získat pro svoji kolej získat body, a když něco provedeš, tak tvoje kolej o body přijde. Na konci roku kolej s nejvyšším počtem bodů získá školní pohár. Ty koleje se jmenují Zmijozel, Havraspár, Mrzimor a Nebelvír. Do koleje tě rozřadí podle tvých vlastností. Ti chytří jdou do Havraspáru, ti stateční do Nebelvíru, ti čistokrevní do Zmijozelu a všichni ostatní do Mrzimoru. Já se pravděpodobně dostanu do Zmijozelu. Všichni moji předkové chodili do Zmijozelu, takže všichni čekají, že se tam také dostanu."\n"Tak ahoj. Uvidíme se v Bradavicích a doufám, že ve Zmijozelu," rozloučil se se mnou a přitom se na mě mírně pousmál.\n"Uvidím, jak to dopadne. Ahoj," rozloučila jsme se s ním.\nChvíli jsem tam stála na stoličce a po chvilce dorazil do obchodu i Harry. Čarodějka ho postavila na volnou stoličku, kde stál doteď Draco. Harry mi vyprávěl o svojí hůlce. Koupil si cesmínovou hůlku, jedenáct palců dlouhou s perem ptáka z fénixe. Potom Harry trochu posmutněl, když mi povídal o tom, že fénix, od kterého má jeho hůlka pero, ztratil ještě jedno pero. Tuhle hůlku, ve které je toto druhé pero, a která je díky tomu sestrou jeho hůlky, si koupil člověk, který způsobil Harrymu jizvu na čele. V tuhle chvíli, kdy mi to Harry vyprávěl, jsem se rozhodla využít příležitosti a zeptat se ho na něco, co mi vrtá hlavou od doby, co jsme vešli do Kotle.\n"Harry, proč jsi vlastně tak slavný? Proč všichni ti lidé v Kotli si s tebou chtěli potřást rukou a každý z nich znal tvoje jméno? Proč máš tu jizvu na čele?"\n"…a tak mi to včera Hagrid pověděl. Jsem slavný kvůli něčemu, na co si ani nepamatuji. Jediné, co si pamatuju je zelené světlo. Do včerejška jsem žil u svých příbuzných a vůbec jsem netušil, že jsem čaroděj."\n"Tak tohle máme společné. Já do včerejšího dne také netušila, že jsem čarodějka."\n"Jak ji pojmenuješ?" zeptal se ho Hagrid. Harry chvíli přemýšlel a po chvíli se rozhodl pro jméno Hedvika.\n"Máš v ní lístek na vlak, kterej tě odveze do školy. Jede ti to prvního září z nádraží King´s Cross. Jo a teď, když už máš hůlku, nesmíš používat žádná kouzla, takže bacha na to. Kouzla budeš moct používat, až budeš dospělá. Jinak mužeš čarovat jenom ve škole. Užij si zbytek prázdnin," rozloučil se se mnou a přívětivě se na mě usmál.\n"To vy dva taky," rozloučila jsem se s nimi.\n"Hledala tě tu Annie," oznámila mi chladně Valerie.\n"Hmm…" odpověděla jsem jí a obrátila jsem se na Toma. "Pomohl bys mi s těmi taškami nahoru, prosím?" požádala jsem ho.


Domů Covid-19 Epidemiologická situace v Česku se na začátku nového měsíce zhoršuje\nEvropský Covid pas, ilustrační foto. Zdroj: PixaBay.com\nCovid-19 na začátku července: aktuálně startuje očkování 12+, pomoc z Maďarska a zpřísnění u cest do Chorvatska.\nEpidemiologická situace v Česku se na začátku nového měsíce zhoršuje. Reprodukční číslo roste, aktuálně dosahuje 1,18. Za středu přibylo151 nově nakažených koronavirem. Od 1. července dochází v celé zemi, ale i Evropské unii, k několika podstatným změnám. Začíná platit covid pas a nově je možná registrace k očkování dětí ve věku 12 až 15 let.\nEpidemie koronaviru v Česku začala opět posilovat. Situací se ve čtvrtek navečer bude mimořádně zabývat vláda, zpřísní asi pravidla pro návrat z dovolených.\nPočty nových případů koronaviru začaly v mezitýdenním srovnání výrazněji stoupat v tomto týdnu. V pondělí testy odhalily o třetinu víc případů než před týdnem, v úterý pak téměř o polovinu. Za středu laboratoře potvrdily 151 nových případů nákazy, což je o 46 víc než před týdnem.\nReprodukční číslo opět stouplo, aktuálně je jeho hodnota 1,18. Vyšší bylo naposledy na konci února, nad hodnotu jedna se dostalo ve středu. Roste pátý den v řadě, nad hodnotu jedna, která ukazuje na zrychlování šíření epidemie, se dostalo ve středu.\nStartuje očkování dětí od 12 let\nVe čtvrtek se otevřela možnost registrace k očkování pro další věkovou kategorii. K vakcinaci proti covidu se mohou hlásit děti ve věku 12 až 15 let. V Česku jich žije asi 456 tisíc. Na očkování bude muset dítě doprovodit zákonný zástupce. Děti dostanou vakcínu od firem Pfizer a BioNTech.\n„Registrace k očkování pro děti od 12 do 15 let otevřena! Vyčlenili jsme pro ně 87 očkovacích míst napříč všemi kraji. Na každém z nich bude k dispozici pediatr nebo praktický lékař pro děti a dorost,“ informoval na Twitteru ministr zdravotnictví Adam Vojtěch.\nRegistrace i následná rezervace termínu jsou možné přes Centrální registrační systém.\nOd začátku vakcinace v prosinci podali zdravotníci v Česku 8 237 527 dávek očkovací látky. Ukončené očkování má téměř 3,28 milionu lidí. Ve středu zdravotníci očkovali 112 244 lidí, zhruba o tisícovku méně než před týdnem.\nMaďarsko předá Česku dalších 100 000 dávek vakcíny proti covidu\nČesko dostane ve čtvrtek od Maďarska sto tisíc dávek vakcíny proti covidu od firem Pfizer/BioNTech. V pražském očkovacím centru O2 Universum je maďarský ministr zahraničí Péter Szijjártó předá premiéru Andreji Babišovi. Jedná se už o druhou dodávku od Maďarů, začátkem června předseda vlády převzal 40 950 dávek vakcíny.\nDíky moc Péteru Szijjártovi a Maďarsku za to, že nám opět nezištně pomohli. Dneska jsem před naším Národním očkovacím centrem převzal dalších 100 000 vakcín Pfizer, které nám půjčili. Jsme vám velmi vděční, děkujeme! pic.twitter.com/P8bQRBGEGO\n— Andrej Babiš (@AndrejBabis) July 1, 2021\nVakcíny slíbily České republice v dubnu Slovinsko, Rakousko a Maďarsko. Na jejich přeposlání se země domluvily poté, co Česko nesouhlasilo s kompromisem o rozdělení dodatečných deseti milionů dávek v EU. Česko kvůli tomu dostalo méně vakcíny, než kdyby s kompromisem vyslovilo souhlas.\nSzijjártó o víkendu uvedl, že v Maďarsku je vakcín dost. Tamní vláda tak může podle něj pomoci těm, kterým očkování nejde tak rychle. Maďarsko je jedinou zemí Evropské unie, která nakoupila vakcíny z Ruska i Číny. Preparáty ale nejsou schválené unijní lékovou agenturou EMA.\nZměna pro cesty do Chorvatska\nChorvatsko mění podmínky pro vstup do země. Turisté z České republiky se budou muset nově v Chorvatsku na hranicích prokazovat covidovými certifikáty. Dosud mohli cestovat do země bez omezení. Platí však dříve dojednané podmínky pro vstup do Chorvatska, napsal ve čtvrtek na Twitteru ministr zahraničí Jakub Kulhánek (ČSSD). Posléze upřesnil, že chorvatská strana uvedla, že ve čtvrtek ještě takzvaný covidový pas nebude vyžadovat a kontrolovat. V případě problémů mají lidé kontaktovat ambasádu.\n„Chorvaté se jen se vracejí k tomu, co jsme původně dohodli. Většina Čechů stejně covid pas má,“ uvedl pro Blesk Zprávy ministr zahraničí Jakub Kulhánek (ČSSD).\n„Od dnešního dne platí v celé Evropě covid pas. Jednotlivé státy začínají uplatňovat pravidla. U Chorvatska je ta změna daná tím, že po jistou dobu, zhruba dva týdny, umožňovali vstup jen na občanku nebo pas. A turisté se nemuseli prokazovat potvrzením o bezinfekčnosti. Vracíme se teď tedy k tomu, co bylo původně dohodnuto. Tedy 22 dnů po první dávce,“ dodal Kulhánek.\nDěti do 12 let, pokud jsou v doprovodu rodiče nebo opatrovníka, mohou podle Kulhánka do země bez omezení, pokud rodiče či opatrovníci mají očkování, negativní test nebo potvrzení o prodělaném covidu-19.\nZměnu týkající se vstupu do Chorvatska včera oznámil ministr vnitra Davor Božinović, který uvedl, že se na ní dohodli na jednání vlády. Vysvětlil, že jejich rozhodnutí úzce souvisí s tím, že v rámci Evropské unie začaly platit covidpasy. Rozhlasová stanice HRT s odkazem na ministra uvádí, že toto pravidlo má být v platnosti do 15. července.\nBožinović objasnil, že opatření bylo mimo jiné přijato, aby experti mohli lépe kontrolovat epidemiologickou situaci v Chorvatsku během letní sezóny a aby se zabránilo nekontrolovanému vstupu do země.\nOd 1.7. svi građani EU koji imaju COVID potvrdu moći će ući bez ikakvih ograničenja u RH. Oni koji nemaju potvrdu, moći će ući s negativnim PCR testom ne starijim od 72 sata ili brzim antigenskim testom ne starijim od 48 sati, s potvrdom o preboljenju ili potvrdom o cijepljenju. pic.twitter.com/JBe7AjBtJS\n— Davor Božinović (@DavorBozinovic) June 30, 2021\nOde dneška vstoupil v platnost takzvaný evropský covidový pas, který má usnadnit cestování v unijních zemích. Lidé se jím budou prokazovat, že jsou očkovaní nebo mají negativní test na koronavirus. Povinně ho musí akceptovat všechny státy sedmadvacítky, budou však moci stanovit pro jejich majitele omezení například v podobě karantény v případě, že počet nakažených začne opět stoupat. Informace zveřejnila zahraniční redakce portálu sputniknews.com.


Vinohrady - Mary's ubytování v Praze: apartmány hotely, penziony | Mary's\nUbytování Praha - Vinohrady\nSituován v centru Prahy, 5 minut od nejbližší stanice metra a tramvaje, v docházkové vzdálenosti od Václavského náměstí, v klidné obytné čtvrti Vinohrady. Je zde 7 pokojů a 3...\nApartmáN two bedrooms 4 58 EUR\nApartmáN two bedrooms 5 67 EUR\nApartmáN two bedrooms 6 77 EUR\nMalý pension, který se nachází v klidné části centra města v blízkosti Riegrových Sadů, přibližně 5 min. chůze od Václavského náměstí a 800 metrů od Hlavního nádraží. V...\nDvoulůžKový Pokoj 1 -\nJednolůžKový Pokoj 1 34 EUR / 36 EUR\nTříLůžKový Pokoj 3 42 EUR / 44 EUR\nČTyřLůžKový Pokoj 4 42 EUR / 44 EUR\nPěTilůžKový Pokoj 5 42 EUR / 44 EUR\nČTyřLůžKový Pokoj 4 106 EUR\nTříLůžKový Pokoj 3 77 EUR\nHotel nacházející se v centru Prahy jen 10 minut z Václavského náměstí a pouze 20 kroků ze stanice metra I.P.Pavlova. Pohodlné ubytování v tiché, vřelé a přátelské atmosféře...\nTříLůžKový Pokoj 3 64 EUR / 67 EUR\nApartmáN 4 75 EUR / 79 EUR\nApartmáN 6 112 EUR / 118 EUR\nDvoulůžKový Pokoj 1 45 EUR / 48 EUR


OTÁZKY PRO | Vína z Moravy a vína z Čech\nNový život, 9.11.2006\nŘeditele Vinařského fondu ČR Jaroslava Machovce\nProč si Vinařský fond vybral právě název Svatomartinské?\nProtože tu jakási tradice, na kterou by se navázalo, už byla. Hledat jiný termín pro propagaci mladých vín by bylo vyumělkované. Už naši předkové v době svatého Martina si poprvé přiťukávali mladým vínem. Na Martina bývalo posvícení, a to byl čas chutnat mladá vína. Bylo by škoda mladá vína nazvat jinak.\nLoni se přihlásili jen moravští vinaři. Přidal se k nim letos někdo z Čech?\nPouze jeden vinař z Čech požádal o známku Svatomartinské. Zbylých třiapadesát vinařství, které Svatomartinské na trh letos dodává, je z Moravy. Překvapivě jsou pouze dvě ze Znojemské podoblasti, zbytek je ze Slovácké, Mikulovské a Velkopavlovické.\nJak jste s přípravou druhého ročníku spokojen?\nSvatomartinské letos vyrábí o sto procent více vinařů, což je dobře. Jsou to výrobci, kteří mají zájem se ke společné známce přihlásit. Našim úkolem je Svatomartinská vína zviditelnit. Chceme, aby se Svatomartinské každoročně pilo do Vánoc. Lidé při dvaadevadesáti vzorcích, které se letos dostanou na trh, už mohou srovnávat. Do budoucna je třeba hledat další rozměry akce.


Na shledanou v Magónii - Václav Benda, Karel Naxera — Kniha.cz\nÚvod Knihy Beletrie pro dospělé Romány, povídky, novely Sci-fi Na shledanou v Magónii\nJan Vavřinec Kozlovský byl o dvě generace starší, subtilní konstituce, nenáviděl zbraně, a přesto část života musel střílet na lidi. Václav Kadera byl naopak velmi robustní konstrukce, miloval všechno, co střílí, avšak... Více\nJan Vavřinec Kozlovský byl o dvě generace starší, subtilní konstituce, nenáviděl zbraně, a přesto část života musel střílet na lidi. Václav Kadera byl naopak velmi robustní konstrukce, miloval všechno, co střílí, avšak mohl zamířit leda na vrabce.Kozlovský se stal horníkem proti své vůli (jako vězeň), Kadera si toto povolání vybral a fáral až do chvíle, kdy se nevešel do běžné štoly. Oba rádi četli a studovali všechny možné záhady mezi nebem a zemí. Oba také měli umělecké sklony. Věnovali se malířství, později se s plnou vervou pustili do psaní povídek. Lišili se v poměru k něžnému pohlaví. Kozlovský zůstal svobodný, protože registrované partnerství bylo tehdy ještě hudbou budoucnosti. Kadera naproti tomu absolvoval jedno manželství a jedno dlouholeté společné soužití s opačným pohlavím. Měl také dvě děti, které naučil výborně střílet. Možná nejdůležitějším vzájemným pojítkem však byli trpaslíci. Jan Vavřinec Kozlovský, stejně jako Václav Kadera ani v nejmenším nepochybovali o jejich existenci. Oba s nimi přišli do styku. Tito drobní, lidem podobní tvorové následně významně ovlivnili jejich životy. Kniha rovněž připomíná některé důležité události 20. století. Ukazuje, jak jsou všechny předpoklady ošidné. Před sto lety se mnohým myslitelům zdálo, že už jsou bouřlivé historické převraty u konce. Svět byl rozdělen mezi Anglii a Francii, lokální nepokoje se nezdály důležité. Přitom se rodilo nejkrvavější století v celé lidské historii. Nikdo v té době již nečekal velké vynálezy. Vlaky už dávno vozili miliony tun uhlí, jezdila auta, začala létat letadla, zaváděla se elektřina. Kdo by tehdy pomyslel na atomovou energii či na ovládnutí celého světa počítačovými technologiemi!Oba přátelé uprostřed těchto změn dospěli k závažnému poznání, že neúprosný osud člověka lze za jistých okolností obelstít. Zjistili, že vedle odchodu na věčnost existují ještě další alternativy...


V Rusku se demonstruje za Navalného, policie už zadržela více než čtyři sta padesát lidí — ČT24 — Česká televize\nRuští policisté zadrželi již více než čtyři sta padesát demonstrantů během protestů na podporu uvězněného opozičního vůdce Alexeje Navalného. Uvedl to web OVD-Info, který se specializuje na policejní zákroky. Nejvíc zadržených je zatím v Ufě, Petrohradu a Kemerovu. Protesty se konají v den, který si prezident Vladimir Putin vybral pro svůj každoroční projev před zákonodárci.\nUdálosti ČT: Demonstrace za Navalného\nServer OVD-Info uvádí, že přes osmdesát lidí bylo zatím zadrženo v Ufě, přes čtyřicet v Petrohradu, kde policisté používají podle nestátních médií proti demonstrantům i paralyzéry, a téměř čtyřicet v Kemerovu. V Jekatěrinburgu policisté nepustili studenty z kolejí, v Nižním Novgorodu zatkli akademika Jefima Chazanova z Ruské akademie věd, vypočítal server.\nSe zadrženými policisté sepíší protokoly na strážnicích, přičemž je podle portálu obvykle obviní z porušení zákona o veřejných shromážděních či organizování nepovolené akce. Úřady dopředu varovaly účastníky před následky, včetně trestního postihu.\nProtesty se konají v desítkách měst napříč zemí. Úřady varovaly, že akce není povolena. Například moskevská radnice tvrdí, že nebylo možné akci povolit, protože žádost nesplňovala podmínky stanovené zákony.\nНа подходе к станции метр Сенная площадь людей вытаскивают из магазинов, передает корреспондент «Новой». ОМОН задерживает с применением спецсредств. «Фонтанка» сообщает о применении электрошокеров.\nВидео: Ирина Тумакова / «Новая газета» pic.twitter.com/pZs5qoFEV8\nPolicie zadržela spolupracovníky Navalného\nPolicie ještě před protesty podnikala domovní prohlídky a zatýkala. Podle tiskových agentur policisté zadrželi právničku Navalného protikorupčního fondu Ljubov Sobolovou a opozičníkovu mluvčí Kiru Jarmyšovou, která dostala trest deset dnů vězení za údajnou organizaci protestu přes internet. Jarmyšová je však nyní v domácím vězení a přístup k internetu nemá, uvedla její právnička Veronika Poljakovová.\nV minulosti ruské úřady tvrdě zasahovaly proti akcím na Navalného podporu. Policie při rozhánění lednových a únorových protestů zadržela celkem kolem jedenácti tisíc účastníků. Mnozí byli potrestáni pokutami anebo byli uvězněni na sedm až čtrnáct dnů.\nЗадержания на акции в поддержку Алексея Навального в Барнауле. Мы ведем прямую видеотрансляцию протестов в России. Присоединяйтесь - https://t.co/3qvrECgURf pic.twitter.com/GuZupQoILq\nOmbudsmanka: Lékaři u Navalného nenašli žádná vážná zdravotní rizika\nRuská policie Navalného zadržela v lednu, když se vrátil z Německa, kde se zotavoval z loňské otravy. Podle západních laboratoří byl otráven nervově paralytickou látkou ze skupiny novičok, což potvrdila i Organizace pro zákaz chemických zbraní. Navalnyj připisuje svou otravu ruskému prezidentovi Vladimiru Putinovi a tajné službě FSB, jejíž zapojení do případu potvrdilo i vyšetřování skupiny Bellingcat. Moskva to popírá.\nOpozičník drží ve vězení hladovku na protest proti neposkytnutí lékařské péče při bolestech zad a končetin, úřady jej nechaly přepravit do vězeňské nemocnice v jiném nápravném zařízení. Jeho blízcí a spolupracovníci se obávají, aby věznění přežil. Upozorňují, že mu hrozí vážné zdravotní komplikace.\nVydáno pod SvětPolicieRuskoAlexej NavalnyjProtestMoskvaVladimir PutinOrganizace pro zákaz chemických zbraníVladivostokNěmeckoDemonstraceLjubov Sobolová


Vilémovský most dostane novou konstrukci. Bude oproti předpokladům o čtvrtinu dražší - Zdopravy.cz\nVilémovský most dostane novou konstrukci. Bude oproti předpokladům o čtvrtinu dražší\n04 Bře 2020 5:00\nViadukt ve Vilémově. Foto: Děčínský deník\nSpráva železnic se po loňské úspěšné rekonstrukci mostu přes přehradu Hracholusky pustí do další kompletní obnovy ocelového mostu. Ten se\nSpráva železnic se po loňské úspěšné rekonstrukci mostu přes přehradu Hracholusky pustí do další kompletní obnovy ocelového mostu. Ten se už téměř 117 let klene nad Vilémovským potokem ve Šluknovském výběžku a železničáři mu mimo jiné dají novou konstrukci.\nSpráva železnic už podepsala smlouvu se sdružením dvou stavebních firem FIRESTA-Fišer, rekonstrukce,stavby a Chládek a Tintěra Pardubice. Obnova mostu si vyžádá 217 milionů korun, když při vypisování tendru činily předpokládané náklady 173 milionů korun.\nMost o sedmi mostních otvorech měří přes 217 metrů. V prvním a sedmém otvoru je kamenná klenba, ve druhém až šestém pak ocelová konstrukce. Nejvyšší výška mostu nad údolím je 34 metrů. Podle správců železnic jsou ocelové prvky na konci životnosti. „Nový most nijak nezmění krajinný ráz, bude ho tvořit ocelová příhradová svařovaná konstrukce ve stejném tvaru a v obdobných rozměrech, jako jsou ty stávající,“ uvedla SŽ v tiskové zprávě. Fakticky stejně postupovala při rekonstrukci mostu přes nádrž Hracholusky na Plzeňsku.\nSanace se dočkají i kamenné klenby a pilíře. Pro uložení nové ocelové nosné konstrukce budou na pilířích vybudovány železobetonové prahy. „Z důvodu nevyhovující prostorové průchodnosti bude na klenbách osazena železobetonová přechodová deska s římsami, které umožní osazení zábradlí v požadované vzdálenosti od osy koleje,“ doplnila SŽ.\nVýstavba nových úložných prahů si vyžádá dvoudenní výluky, které jsou naplánovány na víkendy v období od 16. května do 28. června. Pro výměnu nosné konstrukce mostu pak bude nutná nepřetržitá výluka železničního provozu v délce 91 dní v termínu od 1. září do 30. listopadu. Most leží na trati 083 Rumburk – Sebnitz.\nTagy most Vilémov Správa železnic trať 083 Rumburk - Dolní Poustevna


Zde se nacházíte : Trombetta.cz » Dále nabízíme » CAPSULA TROMBETTA\nZobrazit seznam 3x produktů v záložkách\nCapsula PIÚ CREMA s doplňky\nSměs s vynikající chutí, vyrobena z harmonické kombinace kávy "Arabica" a "Robusta". Je již správně namletá do plastové kapsle, která je zabalena v ochrané atmosféře. 1 porce obsahuje 7g kávy. 1 balení obsahuje 100 porcí kávových kapslí. Cena uvedena za 100 porcí kávových kapslí.\nCena s DPH (15%): 840 Kč\nKáva má jemnou, aromatickou chuť. Je již správně namletá do plastové kapsle, která je zabalena v ochrané atmosféře. 1 porce obsahuje 7g kávy. 1 balení obsahuje 100 porcí kávových kapslí. Cena uvedena za 100 porcí kávových kapslí.\nCena s DPH (15%): 1 058 Kč\nCapsula PIÚ CREMA - originální balení, které obsahuje 50 porcí kávy Capsula PIÚ CREMA extra silná , krémová směs s bohatou pěnou , lahodné chuti s příjemnou , dlouho doznívající hořčinou. Dále obsahuje 50 ks cukru, 50 ks kelímků na espresso a 50 ks míchátek.\nCena s DPH (15%): 506 Kč


O podzimkách na Speciál, aneb další FFS na konci října - TOPZINE.cz\nTOPZINE.cz Apetit O podzimkách na Speciál, aneb další FFS na konci října\nO podzimkách na Speciál, aneb další FFS na konci října\nJsou to dva a půl měsíce, co z Chotěboře odjel poslední návštěvník letního Festivalu fantazie a už je na spadnutí podzimní Speciál. Na co se můžete letos 27. října až 1. listopadu těšit?\nRozmístění programu do jednotlivých místností a dní.\nTradičním fanouškům doporučujeme literární Avalcon Speciál o víkendu 30. 10. – 1. 11., pestrý MaelströM, dále Fantasy&historie, Futurecon, Historycon, military Jatkon a již zmíněný Orientcon. Z programu bychom vypíchli 20 nových filmů v kině, divadelní představení Božská komedie 3: Soumrak Bohů  a večerní pořady ve Velkém sále KD Junior (diskotéka 60.-70. léta, karaoke, Půlnoční taneční, Star Trek táborák a další). Pozornost samozřejmě přitáhnou počítačová herna na novém místě, DDR, konzole MS Xbox, Nintendo Wii a Sony Playstation, dále opravdu velká herna karetních a deskových her.\nPři přihlášení a zaplacení do 30. 9. včetně získáte slevu na vstupném. Slevu dostávají i účastníci FF09, za každý půlden účasti, rovněž lze využít slevu Siréna. K přihlašování slouží speciální systém Amber a to jak předem, tak na místě.\nPořadatelé FFS zajišťují dopravu speciálními autobusy z Prahy (nutno přihlášení předem) 27. 10. v 18, 30. 10. v 18 a zpět 1. 11. v 10 a 15 hodin.\nLze si objednat i rychlé bufetové stravování, pokud nechcete čekat v restauraci na jídlo, aby vám neutekl program.\nVlastními silami zajišťujeme bohaté občerstvení od 8 do 4 hodin ve FF baru, dále v buFFetu, hoFFpůdce a čajoFFně. Od párků v rohlíku, přes oblíbených 6 druhů toastů, smažené bramboráčky až po grilované maso. Několik druhů piva, lahvové i točené. A další nápoje a pochutiny.\nInformujeme několika způsoby. Podrobné informace na stránkách, program, nástěnky, informační brožura s mapkou a dalšími užitečnými údaji, na přání s kompletními anotacemi pořadů.\nŠatna, burza, prodej knih, figurek, triček, DVD, her a dalšího zboží, pomoc přednášejícím, FF kočár, telefonní Hotline v případě problémů, HelpDesk v případě technických nesnází, festivalové noviny ZáBlesk… a další služby.\nPřijeďte si užít skvělou atmosféru Festivalu fantazie Speciál. Připomeňte si, jaké to bylo v létě na FF09 a jaké to bylo loni na podzim na FFS08.\nDalší informace najdete na stránkách www.ffspecial.cz.