Ostrovní gay povídky - Víla - 2.\nJste zde: Domů Číst povídky Víla - 2.\nNicodéme zamyšleně hledí na nemocnici, potom si to zamíří rovnou za představeným. Přispívá téhle nemocnici dost, aby pro něj něco udělala. Ihned je vpuštěn.\n„Vítejte, vikomte z Agde.“\n„Dobrý den. Potřebuji maličkost.“\n„Pro vás všechno.“\n„Právě sem přivezli jednoho pacienta. Mám o něj zájem. Chci, aby měl tu nejlepší péči, a jelikož nemá příbuzné, jeho příbuzným jsem já, rozumíte?“\n„Jistě a jméno?“\n„Rozumím. Hned se poinformuji.“ Chvilku se domlouvá. Občas se zatváří zhrozeně, ale většinou přikyvuje. „Je na ARO. Už je mimo nebezpečí, ale dále ho vyšetřujeme.“\n„Pár nalomených žeber, četné modřiny, krvácení. Nejhorší je to znásilnění –“\n„Cože?! Co jste to řekl?“\n„Znásilnili ho. Máme tady tyhle případy den co den. Bude se z toho nějakou dobu dostávat, jestli se z toho vůbec kdy dostane. Stalo se něco?“\nNicodéme se posadí. „Ne, nic. Jen jsem to nevěděl.“ Před očima má hebké vlasy, tělo, které trpělo. Zabije je parchanty. Najde je, i kdyby je měl vykopat z hrobů.\n„Chápu. Momentálně spí. Dali jsme mu léky a uklidňující injekci.“\n„Dejte mu samostatný pokoj.“\n„Samozřejmě. Zařídím to. Chcete ho vidět?“\n„Ne. Nechám ho spát. Zítra přijedu na pátou. Prosím, dejte vědět, že jsem jeho příbuzný.“\n„Samozřejmě. Nestihl jsem vám poděkovat za váš poslední příspěvek, který značně pomohl kardiologickému oddělení.“\n„Můžete počítat se mnou i do dalších let, pokud bude v pořádku.“\nMuž stiskne rty. „Jistě. Nebojte se, bude v pořádku.“\n„V to pevně doufám.“ Třískne dveřmi. Nikdo na chodbě není, tak se opře o stěnu. Znásilněn, zbit! Bože, musel trpět. Jeho miláček… Někdo mu bude muset něco vysvětlit. O hodinu později sedí v kavárně a naproti němu sedí starší prostovlasý muž. Před sebou má položený klobouk. Když vidí vikomtův obličej, není mu zrovna do zpěvu.\n„Roberte, můžete mi to vysvětlit?“\n„Pane vikomte, je mi to líto. Hned jsem zavolal sanitku i policii, ta vůbec nedorazila, ale byli tři. Kdybych hned zasáhl, mohl by přijít o poslední šanci na záchranu. Nevěděl jsem, zda mají zbraň nebo ne.“\n„Chápu. Popište mi celý průběh.“\nRobert sevře rty. „Když jsem ho uviděl, někam volal. Pak ho začali obtěžovat ti tři chlápci. Pěkní vazouni.“ Netuší, že mu každým slovem vráží dýku do srdce. „Nejdřív to vypadalo, že chtějí jen peníze a mobil, potom to přešlo do strkání. Myslel jsem, že si ho jen podají a odejdou. To už jsem zavolal policii i sanitku. Zkusil jsem se k nim přiblížit, zda bych něco neuslyšel. Přesto něco bych měl.“\n„Měli pro něj vzkaz a vyznali se. Zřejmě tohle dělají na zakázku a mají to rádi. Pořád ho probouzeli. Vypadá to, že se tomu snažil uniknout. Jo, musel si je někdo najmout.“\nUž nic neříkej, prosí ho v duchu Nicodéme.\n„Neslyšel jsem to celé, ale znělo to přibližně takhle: … tebe vzkaz. To je za to, že se kurvíš… Zbytek jsem bohužel neslyšel dobře. Ale řekl bych na sto procent, že tohle nebyla náhoda. Oni tam čekali. Musel si je někdo najmout,“ přikývne, jako by se ujišťoval, že to tak je.\n„Dobrá. Děkuji. Zatím máš volno, potom ho budeš hlídat dál.“\n„Samozřejmě. Pane vikomte, omlouvám se, že jsem nemohl udělat víc.“\n„V pořádku.“ V hlavě mu pořád zní Robertova slova. Kdo mohl ho najmout? Je tak nádherný. Kolik tak asi nepřátel může mít? Kdo by byl schopný tohle udělat? Jeho miláček v těch špinavých pazourech. Musí je najít. Ihned zavolá detektivovi, co mu volal.\n„Jak asi?“ zeptá se s plnou pusou.\n„Pošlu vám svědka.“\n„Cože? On nějaký, počkejte… Muž v kabátě, klobouku. To byl on?“ Polkne sousto. To vypadá nadějně.\n„Ano. Dostaňte je, nebo za sebe neručím.“\nDetektiv si povzdechne. Zřejmě se už dozvěděl, co se stalo. No, osobně udělat to jeho dceři, manželce, bratrovi, tak by jednal stejně, ale najít je v tomhle městě, to nebude lehké. „Pokusím se.“\n„Vy je najdete.“ Tím ukončí hovor. „Pierre, domů.“ Musí si něco vyřídit, protože ten vzkaz… Tohle už zašlo příliš daleko.\nPierre se mrkne na svého zaměstnavatele. Je nasraný, pomyslí si neuctivě. Panu Ludovicovi se muselo stát něco moc špatného, když je v tomto stavu. Raději mlčí a neptá se, co se stalo. Zaparkuje před domem.\nNicodéme vyjde do druhého patra. Zastaví služebnou. „Kde je paní?“\n„U sebe, pane vikomte.“\n„Děkuji.“ Jde dál, zaklepe. Vejde dovnitř. Chvilku se dívá na svou ženu, jak sedí u stolku a něco píše. Vzedme se v něm nenávist, posílená posledním rokem beznaděje.\n„Co tu děláš? Sem nemáš přístup.“\nNicodéme zavře dveře. „Zašla jsi moc daleko, Chantal. Očekávám, že urychleně podepíšeš rozvodové papíry, nebo skončíš ve vězení.“\n„To, co sis dovolila ty. Ještě štěstí, že jsem ho dal hlídat.“\n„Ty buzerante! Ty teplouši! Vypadni z mého pokoje!“\nNicodéme k ní ledově klidný přistoupí, rozpřáhne se a uhodí. „Bolí to, že? Zkus tohle někde říct a nepočítej s tím, že by sis cokoliv odnesla. Sbohem, Chantal.“\nTa si uvědomí, že je konec. „Co chceš dělat?“\n„To je moje věc, ale jedno vím jistě. Už nechci tě nikdy v životě vidět.“ Odejde.\nChantal se posadí do křesla. Sevře rty, potom se ušklíbne. Nic neudělá. Jen planě vyhrožuje. Nikdo proti ní nebude svědčit, i když si myslela, že když toho blonďatého spratka někdo přefikne, tak ho nechá být, ale zřejmě se přepočítala. Jen počkej, ty buzerante, tohle si nedáš za klobouk. Nikdo s ní takto nebude jednat, ani on! Přistoupí ke skříňce a nalije si whisky. Na jeden zátah ji vypije.\nNicodéme se usadí do svého oblíbeného křesla v pracovně. Nemůže uvěřit, že to udělala. Někoho si najala, ale jak ji zná, nevzdá se tak snadno. Bude je muset najít, jinak nepovolí rozvod. Už přes půl roku se z toho snaží dostat, ale zarytě všechno snáší a nepoddává se. Obdivuje ji za to, ale taky moc dobře ví, proč to dělá. Přišla by prakticky o dost, ale hlavně o titul, který jí otevíral dveře do společnosti. Jakmile by nepatřila do jeho rodiny, stala by se opět nulou a to ona nechce.\n„Ludovicu,“ skloní hlavu a začne brečet. „Já, je to moje chyba, promiň. Promiň, miláčku.“ Otře si tváře a narovná se. Opět je to vikomt, který na sobě nedává znát slabost. V hlavě se mu rozjedou plány, jak to všechno skloubit. Když hodiny odbijí půlnoc, jde do ložnice. S pomocí komorníka se svlékne a lehne si. Ve tmě si vybaví usměvavou tvář, hebké vlasy, zářivé oči, které z něho udělaly krále. „Miluji ho,“ přizná si to, jako když si to přiznal už dávno. „Měl jsem mu to říct, ne čekat, ale chtěl jsem to udělat se vší parádou. Moje chyba,“ zamumlá. Po převalování nakonec usne trhaným spánkem.\nDruhý den ráno plní svoje povinnosti jako vždy, jen odmítne snídat s Chantal. V pět hodin je vpuštěn do Ludovicova pokoje. Nedá na sobě znát, jak ho všechny hadičky a pípající přístroje děsí. Sedne si na židli a vezme jeho ruku do své. Políbí ji do dlaně, potom jednotlivé prsty. Hlídá každý jeho záchvěv obličeje.\n„Jsem tady. Jsem u tebe. Všechno bude v pořádku.“\nLudovic zavře oči. „Je mi blbě. Všechno mě bolí.“\n„Já vím, ale uzdravuješ se, miláčku. Budeš v pořádku, doktor to povídal.“\n„Myslíš?“ Otevře oči, prohlíží si jeho ustaranou tvář.\nNicodém netuší, nač myslí, ale po chvilce je opět zavře. Usnul, pomyslí si něžně, ale zároveň i vztekle. Ty parchanty by pozabíjel. K večeru odejde. Měl by být úplně někde jinde, ale nedokáže od něj odejít. Druhý den, s kyticí tulipánů, jde opět do nemocnice, když ho těsně přede dveřmi zastaví sestra. Tváří se rozpačitě.\n„Stalo se něco?“ usměje se.\n„Nemohu vás tam pustit.“\n„Já vím, ale pan Leroux vás nechce vidět. Ráno se probral,“ řekne na vysvětlenou.\nNicodéme sevře kytici, pak sestru odstrčí. Chce to slyšet od něj. „Ludovicu?“\nV první chvíli se Ludovic zatváří radostně, potom se stáhne do sebe. Ráno, když se probudil, měl čas přemýšlet. Všechno ho bolelo, přesto si neřekl o uklidňující prášky. Všechno se vrátilo s dvojnásobnou sílou, ale nejvíc to, že už není dobrý pro Nica. „Co tu chceš?“\nNicodéme se zatváří ohromeně. „Přišel jsem tě navštívit.“ Položí tulipány na stolek. „Proč jsi sestře řekl, že mě nechceš vidět?“ Chce se ho dotknout, ale ruka zmizí pod pokrývkou. Nicodéme nechápe, co se to tu děje. Přece viděl radost v obličeji nebo se mu to zdálo?\n„Nechtěl jsem tě vidět. Budu si stěžovat u vedení nemocnice.“\nNicodéme přimhouří oči. Nechápe, co se tu děje. Myslel, že bude mít radost, a zatím to vypadá, že ho vyhazuje. „Na to máš právo,“ přikývne, čímž vezme Ludovicovi vítr z plachet. Místo na Nica se zadívá ven. „Najdeme je.“ Smích ho zarazí.\n„Nenajdete. Chci spát, jdi pryč.“ Ví, že si k němu nebude nic dovolovat, ale kdyby se ho dotkl, nejspíš by se sesypal.\n„Zůstanu tu s tebou.“\n„Co tak najednou? Nemáš nějaké jednání? Jsem unavený. Nechci tě tu, Nicodéme.“\nNicodém nechápe, proč ho odmítá. Nedává to na sobě znát, ale poslechne ho. Neví, zda nedělá chybu. Jakmile odejde, Ludovic popadne květiny a začne brečet, až usne. Až sestra sebere pomačkané květiny, narovná je a dá do vázy. Lítostivě se zadívá na mladíka a stejně tiše zavře dveře.\nNicodéme se vrátí domů. Posadí se do svého oblíbeného křesla. Cítí, že se stalo něco špatného, ale neví kde. Jako by ho Ludovic odmítal, ale jaký by mohl mít důvod? Před tím než opustil nemocnici, zašel se informovat, jak na tom je. Doktor mu potvrdil, že je mimo nebezpečí, ale po psychologické stránce se teprve bude vzpamatovávat. Nebyl rád, když zjistil, že nemá žádnou rodinu. Taky mu řekl, že by měl být při něm, jenže jak, když ho ze svého života vyhazuje? Zamračí se, protože si uvědomí, že přesně tohle udělal, ale jaký důvod by mohl mít? Určitě to má co dělat s tím znásilněním. Bylo by možné, že už nesnese dotek od mužů? Určitě se cítí hrozně. Popravdě si to neumí ani představit, co všechno si přitom musel prožít. Bude se muset s někým poradit a nejlépe s nějakým odborníkem. Povzdechne si. Jen doufá, že už nebude pozdě.\nDalší den opět jde za ním. Podle sestřičky, která zdá se má srdce, se dozví, že se má lépe. Klidně jí poděkuje a vejde dovnitř, jako by se nic nestalo.\n„Už jsem ti řekl, že tě tu nechci vidět!“\nLudovicův řev ho vyděsí. „Důvod?“ Neví, co by jiného řekl. Tulipány jsou na místě, i když vypadají značně povadle. Položí vedle nich Ludovicovy oblíbené bonbóny z hořké čokolády.\n„Nechci je. Odnes je!“ Bolí ho, jak je dokonalý, perfektní, jak se ovládá. A on? Troska, která se rozklepe, když k němu někdo přistoupí.\n„Máš je rád.“\n„Nerozumím ti.“ Stojí, dívá se na něj. Ani se na něj nedokázal podívat. Co má dělat? Jít k němu a zatřást jim, že zde není nějaký násilník, ale on, nebo odejít a nechat ho být?\n„Je to jednoduché. Rozcházím se s tebou.“ Jeho srdce křičí, že nechce, ale když si uvědomí, že nesnese jeho dotek, tak… „Bude to lepší. Stejně to nemělo budoucnost.“\n„To je snad společné rozhodnutí. Mám do toho snad taky co říct, nebo ne?“ Snaží se zvrátit jeho rozhodnutí.\nLudovic má co dělat, aby udržel klid. „Nechci vás už vidět, vikomte z Adge.“\nNicodém udělá krok, ale když vidí, jak se ještě víc odtáhne, až skoro spadne z lůžka, vrátí se na původní místo. „Opravdu to tak chceš?“ Doufá, že…\nCo mám dělat? Chvilku zírá na nehybnou postavu. Apaticky se otočí, tiše zavře dveře. Ludovic se schoulí pod pokrývku. Ještě stále ho všechno bolí a žebra má nalomená, aspoň to říkala ta milá doktorka.\n„Stalo se něco? Jste v pořádku? Nepotřebujete něco?“ ozve se za Nicodémem. Ten se ohlédne. Za ním stojí ta příjemná sestřička.\nTa nakloní hlavu. Chvilku ho zkoumá.„Chcete jméno jeho psychologa a psychiatra?“\n„Pojďte. Neměla bych vám to dávat, tak mě nepráskněte a nejspíš vám nic neřeknou, ale můžete si s nimi promluvit. Po psychické stránce na tom není dobře. Ráno na vizitě museli přivést doktorku.“\n„Cože?“ Chvilku mu trvá, než mu to dojde, a poklesne na duchu. Včera měl pravdu, že nesnese dotek do mužů.\n„Je to normální. Tady, máte. Jen…“\n„Budu o tom mlčet a děkuji moc.“ Usměje se. Musí jí poslat pořádnou bonboniéru. Přečte si její jméno na visačce.\n„Není za co. Je to hrozné pro všechny.“\nNicodémovi se uleví, ale vzápětí si uvědomí, že se s ním vlastně rozešel. Už nemá žádné právo ho navštěvovat, nikdy neuvidí jeho úsměv, zářivé oči, nedotkne se hebkých vlasů ani nepohladí štíhlé tělo. Zničeně se posadí do auta. Pierre, když ho uvidí, tak mlčí.\nDoma Nicodém se obrátí k sluhovi, který mu odebere kabát. „Až se vrátí madam Chantal, řekněte jí, že ji čekám v pracovně.“\nNicodéme vyjde nahoru, nalije si sklenku a kouká do zdi. Nechce se mu nic dělat. Popijí a čeká na tu, která to všechno způsobila. Je jen rád, že nechal Ludovica hlídat. Kdyby věděl, čeho je schopna, tak by mu najal nějakou ochranku. Nebýt té divné předtuchy…\nNicodéme pohlédne na svou manželku, kterou si vzal, když mu bylo sotva dvacet. Přání rodin a taky zoufale chtěl být jako ostatní. „Dosáhla jsi svého. Rozešel se se mnou.“ Chantal se zatváří vítězoslavně, až se Nicodémovi udělá špatně. „Přesto se s tebou rozejdu. Nemohl bych žít vedle osoby, která je schopná spáchat něco takového.“\nChantal v šoku udělá krok. „To nemůžeš! Byl to jen obyčejný prostitut!“\n„Pracuje jako známý model a má víc, než kdy ty budeš mít.“\n„Odejdeš tak, jak jsi přišla. To, co mám zaplatit, zaplatím, ale ani o euro víc. Děti, to je jiné.“\n„Jak myslíš, že jim bude, co? Přemýšlel jsi něčím víc než kalhotami?“\n„Nežijeme ve středověku a mají svůj vlastní rozum. Jestliže nepodepíšeš papíry a nepřistoupíš na mé podmínky, najdu něco, čím tě zničím. Každý člověk má ve skříni kostlivce. Tím jsem s tebou skončil. Na zámku už nejsi vítaná, stejně jako tady. Můžeš odejít.“\n„Jak si to dovoluješ?! Jsem tvá…“\n„Byla jsi má manželka. Už nebudeš a déle tě tu nechci vidět. Sbohem, Chantal.“ Kdyby chtěla něco dělat, má dost materiálů, aby ji úplně potopil.\n„Ty parchante!“ zaječí, udělá pár kroků, ale chladný pohled ji zarazí.\n„Někdo, kdo najme pár lidi, aby někoho znásilnili, mi nestojí za to, abych se jím déle zabýval. Můžeš odejít po svých, nebo zavolám své lidi.“\nChantal zalapá po dechu. Tentokrát to myslí vážně, to už pozná, ale bez boje se svého postavení nevzdá! Udělá mu peklo! Otočí se a odejde.\nNicodéme se napije. Potřebuje to zapít. Zničila, co mohla, ale na vině je i on, že se tehdy přání rodiny poddal, ale dokud nepotkal Ludovica, nikdy si neuvědomil, jak moc mu něco v životě chybí. Přál by si, aby vše proběhlo klidně, ale má pocit, že se Chantal bude stavět na zadní. Jenže vše je mu k ničemu, když je vlastně sám. Zadívá se na sklenici vodky. Tohle je důvod se důkladně opít, ale kdyby ho ráno vyfotily noviny, pěkně by si na něm smlsly. Opět žádné pití, přitom by chtěl zapomenout na chvíli, kdy se s ním rozešel. Nic o něm nechce slyšet. Bude to muset akceptovat, ale je to zatraceně hnusný pocit. Jako by plaval v něčem slizkém, z něhož se nemůže vyhrabat.\n„Měl jsem si dávat větší pozor,“ zabručí. Jenže nepředpokládal, že po letech, co jen vedle sebe žijí, udělá tohle. Musela vycítit, že chce tenhle prázdný život změnit. „Pozdě hledat, kde člověk udělal chybu.“ Vstane, zakroutí krkem. Zítra se spojí s těmi psychology. Uvidí, co mu poradí. Jen doufá, že má naději. Jestli ne, co se stane, Nicodéme? „Nic. Nic se nestane,“ odpoví si sám sobě. Hodí zbytek sklenice do sebe a láhev schová. Jde spát, nebo se opravdu opije.\nPaříž, o pár měsíců později\nPaříž se topí v horku, kdy i asfalt nebojuje a teče. Všichni se ovívají, čím se dá. Z taxíku vysednou dva muži. Jeden, že se za ním ohlédne každý, druhý spíš pro něco neidentifikovatelného, co vyzařuje. Na očích mají sluneční brýle a jsou stejně jako ostatní lidé lehce oblečení.\n„Vážně v tom vedru chce dělat ples? Zbláznil se, Oli?“\n„Ne. Dělají to už několik staletí. Ehm to asi ne, ale dost dlouho, aby nikdo neodmítl. V zimě pořádají charitativní maškarní ples, v létě jen pro ty, co přijdou v zimě. Jako odměna nebo jen zahnat nudu. Ovšem teď nás to nemusí zajímat.“ Mrkne se po něm. Od Maškarního plesu v růžovém se snaží spolu být co nejvíc, i když je to těžké, protože on žije v Paříži, on v Marseille. Už přemýšlel, že by navrhl půl roku tam, půl roku zde, ale budou to muset probrat.\n„To je pravda. Ludovic mi dělá starost. Viděl jsem ho po Skypu a vyděsil jsem se.“\n„Já zas viděl Nicodéma.“\n„On se opravdu s vikomtem…“\n„Pst. Tohle moc lidi nevědí, ale je mi strašně líto, co se stalo.“\n„Ludovicu, to jsem já, Armand,“ ozve se, protože mezitím zazvonil.\n„Pojď dál.“ Zní to chcíple, pomyslí si. Vejdou dovnitř. Nic se nezměnilo, oddechne se, ale vyděsí se, když ho uvidí. Aniž uvažuje, rozeběhne se k němu a obejme ho kolem hubeného těla.\nLudovic strne, ale potom se uvolní. Zavře oči, obejme ho. „Cítím se hnusně.“\n„Znám vás. Co tu děláte?“\nArmand se ušklíbne. „Madam zavolala, co by. Mám asi tři hodiny čas, protože mě na chvilku propustila ze svého objetí. Tak jsem si řekl, že za tebou zajedu. Pro tebe. Oblíbené.“ Strčí mu do ruky bonboniéru. „Jen doufám, že se v tom vedru neroztekly. Na rovinu, nevypadáš dobře. Řekl bych, že jsi vypadal už daleko lépe. Jo, jako zombík.“\n„Nemám na nic náladu.“\n„No a co pan N?“ optá se s úsměvem, i když ví, co se stalo. Popravdě chce vidět jeho reakci.\nLudovic se zastaví, potom se posadí. „Rozešel jsem se s ním.“\n„Sakra, vždyť… Dobrá, je to tvé rozhodnutí, ale on to chtěl taky?“ Pátravě se na něj dívá. Potřebuje vykoupat, ošetřit pleť, prostě potřebuje salón krásy nebo… zarazí se. Má se do toho míchat, ale Ludovic je jeho objev, jeho model a hlavně nejlepší přítel.\n„Nevím, je mi to jedno. Já se tak rozhodl.“\nNevypadá z toho zrovna šťastně, pomyslí si Olivier, který si vzal časopis a listuje si v něm. Podívá se na číslo. Únorové? Co si vybavuje, tak tu posledně byla nová čísla všech známých a důležitých časopisů. Tohle je fakt vážný. Když Ludovic na chvilku odejde, nakloní se k Armandovi.\n„Musíme něco udělat a to rychle. Má starý časopis.“ Ukáže mu obálku. Už zjistil, jak je to pro tenhle typ lidí důležité, protože i Armand nakupuje každý měsíc další čísla.\n„Ježíš! No jo, ale co?“\n„Netuším. Přemýšlej, sakra, nebo skončí v léčebně.“\n„Já z tebe skončím v léčebně,“ zamumlá. Olivier se nadšeně usměje.\nLudovic jim podá vychlazený džus, když se Armand zarazí a zírá. Povede se to? Olivier mu nedávno prozradil maličkost. Byl opět u Adama a tam viděl kostým pro Ludovica, aspoň podle Adamových slov.\n„Máme pro tebe překvapení, a protože to potřebuješ, tak ti ho dáme už teď.“\n„Potřebuješ rozptýlení.“ Vytáhne telefon. „Salón Raffaelo? U telefonu Armand Briand z agentury Noir. Můžete nás přijmout?“ Ví, že i kdyby měli narváno, tak agenturu nikdy neodmítnou.\n„Počkej, co to…“\n„Odjezd se odkládá na neurčito. Oliviere, ty pro něj dojeď.“ Ten nechápavě zírá.\n„Já nic a nikam nechci!“\n„Jasně, že chceš. Potřebuji to taky.“\n„Ty potřebuješ salon krásy?“ Co ví, tak tam nechodí nebo ano? Je fakt, že je tak hezký, že by se nedivil.\n„Samozřejmě, že potřebuju. Stárnu. Ludovicu, ty mě doprovodíš. Taky saunu. Bude to na celý den. Mohl by sis taky nechat udělat masku a ty váčky pod očima zmenšit. Madam počká.“\nOlivier chce odseknout, ale něco v Armandových očích ho varuje. „Ehm, to je pravda. Kam mám dojet?“\nArmand ho v duchu pošle k čertu. „Pro ten dárek, co máme pro Ludovica připravený. Nevzpomínáš si?“\nOlivier rychle přikývne, protože by se nejspíš za chvilku na jeho hlavu sneslo boží dopuštění. Vstane a jen doufá, že za ním půjde a řekne mu, co má udělat, protože té situaci nerozumí. Salon krásy no brr. Nikdy to nepotřeboval.\n„Počkej tu, popoženu ho nebo nakonec do toho salonu nepůjde.“ Seběhne za ním.\n„Zatraceně, co to mám přinést?“ zašeptá.\n„Kostým od vikomta. Chápeš?“ zaúpí, když vidí, že se nechápavě kouká. „Potřebuje rozptýlení a potřebuje jednoho natvrdlého chlapa. Takže si zahrajeme na amorky.“\nOlivier zaúpí. „Nepůjdeme za ně, že ne?“\nArmand se usměje. „Jo, půjdeme. Zavolej Adamovi. Ať to zařídí. Křídla ti budou ohromně slušet.“\n„Nechci nic říkat, ples je za čtrnáct dní, to by nezvládl ani džin.“\n„Tak mu připlať. Jsi dost bohatý. Tak běž. Jo, najdeš nás v tom salonu a neflákej se. Taková maska je fajn, uvidíš.“\nOn tam snad vážně chodí! pomyslí si nevěřícně, ale neodváží se ho neposlechnout. Zastaví nejbližší volný taxík. O půlhodiny později vysedne před vikomtovým domem. Ví, že tam bude, protože mu volal.\n„Vikomt z Adge je doma?“ optá se majordoma.\n„Počkám tu na něj. Za chvilku přijede.“\n„Ano, pane.“ Odvede ho do pracovny. Olivier za chvilku zaslechne otevírání dveří.\n„Co potřebuješ, Oliviere?“\n„Mám pro tebe ten prsten. Byl dražší, než jsem předpokládal. Budeš ho chtít?“ Pátravě si ho prohlédne. Nevypadá dobře, i když se to nedá poznat. Řekl by, že zhubnul. Netuší, zda je to tím, že ho Ludovic nechal nebo má starosti doma nebo v úřadě. Může to být cokoliv.\n„Jistě. Jen netuším, komu ho věnuji.“\n„Chtěl jsi ho někomu dát?“ podiví se. Tohle je dárek hodný králů. Dost výstřední, ale na druhou stranu je to dárek, kterým člověk dává najevo, jak mu na tom druhém záleží. Někomu cizímu se jen tak nedává.\n„Jistě. Co potřebuješ?“\n„Byli jsme u Ludovica.“\nNico sebou trhne. „Jak se má?“\nOlivier si povzdechne. Je to jasné. Má ho stále rád. Zřejmě se moc dobře neovládá nebo je nemocný, že to poznal. „Blbě. Armand chce jeho kostým.“\n„Jak já to mám vědět? Netuším. Mám ho přivézt, nebo ze mě udělá salát. Momentálně oba odpočívají v salónu krásy. Podle Armanda potřebuje Ludovic kompletně zrestaurovat. Taky rozptýlit. Pozvánku k tomu můžeš přibalit.“ Vsadí se, že Armand tam Ludovica dotáhne. Stal se z něho tyran.\nNicodéme k němu přistoupí. „Nebere mi telefony, neodpovídá na emaily, prostě se mi vyhýbá. Nemohu ho nijak zastihnout a vy si myslíte, že půjde na ples? Na můj letní ples?“\n„Armand si je jistý, že ano. Kdyby ne, nechtěl by to.“\n„Já už nevím, jak dál. Myslel jsem, že se z toho časem dostane, ale je to čím dál horší. Dokonce jsem těžce podplatil jeho doktorku, aby mě informovala. U druhé se mi nepovedlo, věřil bys tomu? Slíbil jsem ji, že to nezneužiju. Málem jsem před ní klečel na kolenou.“\n„No tedy!“ Tak to je drsný, zvláště u někoho takového, jako je vikomt.\n„Dobrá. Víš, že se kvůli němu rozvádím s Chantal? Ten incident má na svědomí.“\nOlivier zalapá po dechu. Chantal zná stejně dlouho jako Nicodéma. „To nemyslíš vážně!“\n„Myslím. Před týdnem se ty chlapy podařilo chytit. Bohužel za tohle nepůjdou sedět, ale za něco jiného. Vyzkoušeli stejný postup na jiné dívce. Dělá si mi špatně, když pomyslím… Promiň.“\n„To nic.“ Musí být na tom bledě, když mu říká tak důvěrné věci. „Bude to u mě na sto západů. Jak vydržíš v tom obleku i v tomhle horku?“\n„Zvyk. Tady to je.“ Otevře krabici.\n„Vypadá to jako…“\n„Kostým víly,“ řekne nešťastně.\nOliver vyprskne smíchy, ale potom zvážní. „Perfektní. Dej to sem.“\n„Vážně ho tam dostanete?“\nOlivier zaváhá. „Armand si věří. Já věřím jemu. Ano.“ Netuší, jak ho chce tam dostat, ale udělá to. „Když mě dostal do salónu…“ Mobil. „Armand.“\n„Kde se ulejváš?!“\n„No jo, hned jsem tam. Zácpa.“ Zakření se, zavře krabici. Vezme další dvě, ale Nicodém zavrtí hlavou, aby to tu nechal. Vyjdou ven. „Vezměte krabice z mého pokoje a donesete je panu Mirbeauovi k taxíku.“\n„To chci taky. Nicodéme, jaké bude téma plesu?“\n„Uvidíš.“ Usměje se. „A přivez s sebou ten prsten.“\nOlivier vytřeští oči, když pochopí. Zavrtí hlavou, mávne rukou a nastoupí do taxíku. „Salón krásy Raffaelo.“\n„Ano, pane.“ V taxíku přemýšlí o vikomtovi, Ludovicu a prstenu, co nosil Jules Mazarin. Nakonec je rád, když dorazí před salon. Zaměstnanci mu pomohou s krabicemi, zatímco sám si to zamíří k recepci.\n„Pan Leroux a pan Briand? Kde je najdu?“\n„Výborně, dám si taky. Ty krabice, můžete mi je zatím někam schovat?“\n„Samozřejmě.“ Za chvilku leží na lehátku vedle svého milence a tiše sténá slastí. Masáže miluje.\nArmand se na něj zvědavě podívá. Vypadá to, že mu masáže dělají moc dobře. Že by mu nadělil k narozeninám kurz masáže? Měl by z krku rozhodování, co nesmírně bohatému člověku koupit, protože na náušnice královny Margot nemá. O pár hodin později sedí u vyhřívaného bazénu, nad sebou jasnou oblohu, vedle sebe nápoj s deštníčkem.\n„Je to lepší?“ Koukne Armand do Ludovicovy tváře. Ten přimhouří oči a přikývne. „Tak to jsem rád, ale to není všechno. Máme tu pro tebe dárek. Co myslíš, Oliviere, mohl bys nám to donést?“\n„Nechce se mi zvedat, ale že jsi to ty, tak to udělám.“ V županu salonu krásy jde ke dveřím, potom na recepci. „Ty krabice, mohli byste je nám donést k bazénu?“\nZa chvilku už v čele dvou chlápků sedá na lehátko. Armand je zvědavý, co Adam se svou sestrou vytvořil. V duchu se zaklíná, že nedá najevo údiv, ale když vidí masku, vyjekne. Nakloní se k Olivierovi.\n„Jsi si jistý?“ zašeptá. Ten přikývne.\n„To je krása.“ Ludovic vytáhne krajkovou masku přes půlku obličeje. Není bílá, ale jemně duhová. Je krapet rozpačitý, ale nakonec si ji nasadí.\nOlivier s Armandem tiše zírají, jak perfektně mu přiléhá k obličeji, že je vidět jenom nos a svůdné rty. „Luxusní!“ vydechnou oba. Vrhnou se na druhou krabici a úžasem vydechnou.\n„Oblékni si to!“ Jak na to vůbec mohli přijít? Hned jim došlo, kam to patří. Ludovic to opatrně vytáhne. Všichni si to z blízka prohlížejí. Ohromná růže utkaná z duhové krajky. Opatrně se toho dotknou. Je tuhá, ale zároveň vypadá křehce.\n„Nic krásnějšího jsem neviděl a neuvidím,“ vydechne Ludovic.\n„To my taky ne.“\n„Kam se hrabe moje maska mořského vládce.“\n„Je jiná, je taky kouzlená. Tohle je prostě zase jiné. Nechápu, kde berou tu fantazii.“\n„Vy jste to neviděli?“\nArmando zavrtí hlavou. „Dal jsem Olivierovi míry, ten je předal panu Vaninovi se vzkazem, že mají něco stvořit. Chtěli jsme tě potěšit a vím, že máš rád květiny, ale tohle by mě nenapadlo.“ Sakra, ať to spolkne! Ještě že se Olivier tváří v pohodě. „Vidíme to poprvé. Nechtěli jsme to rozbalovat, že Oli?“\n„Samozřejmě. Líbí se ti?“ Ta by se líbila každému. Nicodéme musel za tu masku vypláznout hříšné peníze, ale každý centimetr toho skvostu stál za to. Lidé by měli platit za možnost se na to podívat.\n„Jistěže. Jenom, co s ní?“\nOba dva se na sebe podívají, potom se usměji. „Půjdeš s námi na Letní ples.“\n„To né!“ vykřikne, jak mu ihned dojde, který ples myslí.\n„Ale ano. Potřebuješ rozptýlit, což je nejlepší na veškeré neduhy, hlavně ty srdeční, a v tomhle by tě nepoznala ani vlastní máma, že?“\nOlivier vehementně přikyvuje, protože tak skvělé lhát nesvede.\n„Podívej se, přece to nenecháš ležet. Je to zřejmě kostým víly. Všichni tě budou považovat za ženskou. Vzpomínáš, jak jsem tě objevil? Myslel jsem, že jsi hezká dívka. Každý to v tobě bude vidět. Věř mi, Ludovicu, potřebuješ to.“\n„Ale co Nico?“ ozve se tiše.\n„Pozvánku jsem na něm vymámil. Neboj se, vůbec tě nepozná. Jsi Armandova sestřenice, která touží se dostat na maškarní ples bohatých,“ zalže Olivier, který neodolá, aby nepodpořil svého miláčka. Armando se na něj obdivně zadívá. „Myslím, že by ses měl podívat na zbytek.“ Otevřou poslední největší krabici.\n„Teda!“ Dívají se na duhu z krajky a šifonu. Plášť sice samostatně chybí, ale místo toho je látka přichycena k rukávům po celé délce. Když se rozevře, vypadá jako průsvitný duhový plášť nebo křídla. Zbytek dokonale zakrývá jakékoliv křivky, ale zároveň se vlní kolem nositele. „To je krása. Paní Barbara se vytáhla, ale ta krajka je nádherná. No jo, kdo umí ten umí.“\n„Tak nějak.“ Armand se opře, zírá na nádheru, která se chvěje v Ludovicových rukou. „V tomhle musíš jít. Všichni vedle tebe budou vypadat jak žebráci.“\n„Chci to vidět komplet,“ prohlásí Olivier.\n„Nepozná. V tomhle bychom tě nepoznali ani my. Ubytujeme se v nějakém penziónku a vyrazíme na bál. Co je Oliviere? Nelíbí se ti snad můj plán?“\nTen se k němu nakloní a políbí na rty. „Je dokonalý a hodný tvého génia.“\nLudovic pocítí závist. Kdysi i on měl lásku, teď má jen ten kostým. Zadívá se na své přátele. Bude muset jít, protože NE nevezmou. Usmívají se láskyplně, jako když si tygřice hraje s tygřaty. Neměl jsem Armanda pouštět dovnitř, napadne ho, ale na druhé straně uvidí Nicodéma. Možná naposled, když nepočítá televizi. Jsou to muka bez něj být, ale stále po něm touží, jako když se potkali. Neměl ho tehdy vyhánět, ale copak by chtěl žít s někým, kdo dopadl takto?\n„Přijedeme pro tebe za dva týdny. Do té doby bys měl zajít ke kadeřníkovi a sem ještě aspoň dvakrát. Ach a něco přibrat. Ten kostým je ti krapet volnější.“ Armando se usměje ještě zářivěji. Ludovic odloží kostým do krabice.\nOba dva spiklenci se na sebe zadívají. Jsou spokojeni, protože jejich mise dopadla úspěšněji, než čekali. No a na zámku si už nějak poradí.\nLetní ples, zámek Adge\n„Nechápu, koho napadlo tohle udělat!“ postěžuje si ještě před příjezdem na zámek Armand. Je celý v černém a na tváří masky volto se mu skví rudé srdce. Maska je nádherná, černý kostým z lehkých látek od lesklých, až po matné. „Proč zrovna já jsem vyfasoval černou? A zatraceně, proč ty jsi v bílém? Od kdy amoři jsou v černém?“\n„Poslal ti vysvětlení, ne?“\nVzadu sedí Ludovic, který se tím královsky baví, i přes chuchvalec strachu, který se mu usídlil v břiše. Ještě nikdy takové masky neviděl, ale musí uznat, sednou jim jako ulité. Taky by ho v životě nenapadlo dát dva amory. Černého a bílého. Bílý dává lásku a má to krásně vyvedeno na zádech, zatímco černý lásku bere svým černým lukem. Nejspíš se zajede s paní Barbarou a jejím bratrem osobně seznámit.\n„Já nechci,“ zakňourá, jak ho najednou ovládne strach, ale i stud.\n„Měl jsi mu říct dva bílí amoři. Ludovicu, vysedej, za námi je fronta aut.“\n„Nikam nejdu!“ začne hystericky.\n„Jak já? Copak jsem měl tušení, že to vyrobí takto? Vysedej, nebo vás tam oba donesu v zubech!“ řekne rozhodným tónem Olivier, který když se smířil s kostýmem amora, protože je bílý, tak pro změnu začal jančit Armand, že mu černá nesluší. „Ty tu nekňuč jak trucovité štěně a ty se chovej jako víla. Stále nechápu, co tu s tebou v tomhle kostýmu dělám. Jdeš nebo ne? Měli jsme jít za mořské vládce, jak jsem chtěl, ale ty ne! Amor mio…,“ zanotuje falešně.\nPřetvařuje se, nebo je opravdu naštvaný? přemýšlí krapet nešťastně Armand, protože se to všechno stalo kvůli jeho nápadu s kostýmy amorů. K osvětlenému schodišti si to rázuje jako centurion – ne jako amorek. Měl vybrat námořníky.\nNicodém na schodišti potaženém červeno zeleným kobercem vítá hosty a napjatě vyhlíží Armanda s Olivierem. Mají být v amorském a podle jejich slov má přijet i Ludovic. Rozechvívá ho to, ale zároveň se děsí, že by ho mohl ztratit podruhé. Musí na to jít nějak šikovně. Hlavně ho nevyplašit. Olivier povídal, že si myslí, že kostým dostal jako dárek od něj a Armanda. Nebyl tím nadšený, ale když ho přivedou, tak jim klidně snese zlaté vejce. Neklidně vyhlíží auto, když strne, otevře ústa, protože z jednoho auta vystupují dvě postavy. Černá a bílá s luky v rukou, evidentně se hádají a někoho tahají z auta. Přemýšlí, co jsou to za kostýmy, ale když najednou uvidí duhový kostým, přestane mu tlouct srdce. Přijel.\n„Klid, Nicodéme,“ zabručí.\n„Povídal jste něco, drahý vikomte?“\n„Ne, omlouvám se, jsem rozčilený, zda se vám můj nápad coby výzdoby plesu bude líbit.“\n„Určitě ano. Co se týče Chantal, je mi to líto. Měla být rozumnější.“\n„Delší dobu jsme si nerozuměli.“\nPostava si pomyslí své, ale vstoupí zavěšená do muže v masce rytíře do sálu. Udiveně si prohlédnou vysoký vánoční strom, potom se na sebe usmějí. Vikomt si dělal zbytečné starosti. Je to nádherné a vítané zpestření času do vánočních svátků. Zahledí se na malé dárečky pod stromkem.\n„Vikomt z Adge opět zabodoval,“ pronese hlubokým hlasem.\n„To ano, miláčku, půjdeme.“\n„Vítejte, Oliviere, Armande a mohu se optat, kdo je ta krásná víla?“\n„Moje sestřenice. Podívej se, co Adam spáchal!“\n„Nádherné, ale černý amor?“\nArmand se nasupeně obrátí a trochu roztáhne malý pláštík korunovaný širokým zvednutým límcem.\n„Ou, tak už chápu váš zajímavý vstup.“\n„Aspoň někdo to chápe. Olivier povídá, že jsem mu ukradl srdce. Bylo to obráceně.“ Nicodéme se rozesměje, ale víc hltá rozkošné Ludovicovy rysy, než by si všímal jich. Tu masku by chtěl sundat a políbit svůdná smutná ústa. Dřív se smály, ale teď jsou bez života. Nesmí dát najevo, že ví, kdo se pod ní schovává.\nLudovic se dívá na plnou masku jen s otvory pro oči. Z masky dozadu přecházejí obrovská různobarevná péra, která tvoří korunu. Tělo je zahalené do stejně hnědo zelených látek se zlatými odlesky, u pasu se rozšiřuje do jakési suknice. Plášť je stejně jako jeho přichycen na rukou. Látky jsou lehounké jako peříčko. I u masky je na co se dívat. Horní díl je tvořen stejně jako jeho tmavou hnědou krajkou, která vypadá jako zvrásněná a přechází do stylizace stromu, z kterého právě vyrůstá to peří. Pravá benátská maska.\n„Tak běžte. Pod stromem najdete malé dárečky, ou jsem prozradil, co je tématem, že?“\n„To ano. Půjdeme, nebo nás lidi vzadu sežerou.“ Vstoupí dovnitř. Ludovic se ještě jednou otočí po Nicodémovi. Nedokáže rozlišit, co má na plášti, ale hádal by, že to bude mít něco společného s lesem. Když si vybaví, jak si jednou udělali výlet autem a jak mluvil o svých lesích, tak je to možné. V tom ho upoutá opět Olivier s Armandem. Má pocit, že zase se budou hádat. Jak to mohou vydržet?\n„Tak už se s tím smiř.“\n„Nedokážu. Ty tu budeš populární, já ne. Hele, tohle je zvláštní maska. Ludovicu musíš si zatancovat s Nicodémem.“\n„Cože? Ani náhodou.“\n„To se nehodí,“ odsekne, ale myšlenka, že by ho držel v pevném náručí při valčíku, v něm rozechvívá touhu, kterou od toho znásilnění nepocítil.\n„Blbost, chci vidět ten plášť.“\nOba na Armanda zůstanou nechápavě civět. „Plášť?“\n„Jojo. Máte stejný typ, a když dáte takhle ruce,“ rozmáchne se, aby předvedl, co tím míní, „tak bude vypadat úžasně.“\n„Pane Amore, právě jste mě praštil,“ ozve se chladný hlas. „Měl byste dávat pozor.“\n„Omlouvám se, pane ehm masko. Rozhodně jsem to nechtěl udělat.“\n„Omluva přijata.“ Všichni tři se zahledí na masku v černočerveném kostýmu. Z těch barev strašidelně září bílá maska s nabarvenými černými rty. Vypadá to, že je tu sama a někoho hledá. Pokrčí rameny.\nLudovic trochu zaostane. Rozhlíží se kolem sebe. Na stěnách jsou velké obrazy, zřejmě Nicodémových předků. Také tu visí obrovský gobelín s vyobrazením rytířů a města. Uprostřed haly je nejméně třímetrový strom ozdobený stříbrno zlatými ozdobami. Pod ním se kupí hromada dárků. Halou se nesou vánoční melodie. Zahlédne dveře, další. U některých stojí sluhové s tácy, na kterých jsou skleničky se šampaňským. Vezme jednu skleničku a jde se projít. Další sál je taneční s naleštěnými parkety a malým pódiem pro orchestr. Hrají nějakou klasiku, ale určitě později přejdou na taneční melodie. Je překrásný stejně jako jeho majitel. Líbí se mu.\nKdyž vezme za kliku, uvědomí si, že je zavřeno. Vypadá to, že všechny pokoje nejsou přístupné, ale i to co vidí, je skvostné. Vybaví si, jak mu před tou událostí o plese vyprávěl Nicodéme. Oči mu zářily jako malému klukovi. Chtěl, aby přišel, ale on se bál jeho manželky. Se smíchem odmítal, co by na takové slávě dělal, ale popravdě ji nechtěl vidět. I jen vědomí, že je ženatý…\n„Tam jsou soukromé pokoje.“\n„Chápu. Omlouvám se. Krásný zámek.“\n„Máme ho už přes pět set let. V osmnáctém století byl přestavěn, nedávno opět zrekonstruován. Chcete je vidět, krásná dámo?“ To by ho snad mělo uklidnit.\n„V mém doprovodu můžete kamkoliv. Luxusní maska. Hádám, že Adamova práce?“\n„Ano. Přítel mi chtěl udělat radost.“\n„Nákladná radost, ale výsledek stojí za to. Ovšem chybí vám maličkost.“ Vejdou dovnitř.\n„Tato. Dovolíte?“ Vytáhne Mazarinův prsten a nandá ho na prst. Přesný. Je rád, že odhadl velikost. Bude jeho. Původně mu ho chtěl dát oficiálně, ale aspoň takhle.\n„Je krásný, ale je to moc.“\n„Nic není moc a je to jen kousek kovu s kamínkem.“ Vezme ji za ruku a políbí. Všechno se v něm sevře. „Nechcete si zatančit?“\nBýt v jeho náručí je být v ráji. Má odmítnout? „Ráda. Armand by rád viděl plášť při tanci.“ Nicodémův smích ho vzruší. Je rád, že nabídku Armanda neodmítl, i když to málem udělal nejméně sto krát.\nNicodéme si ho pyšně vede k tanci.\n„Já ti říkám…“\n„Promiňte, ale mohu se optat, ty masky vyrobil Adam?“\nOlivier s Armandem se otočí k černočervené masce.\n„Samozřejmě. Žádné nejsou lepší než jeho.“\n„To ano a kostýmy? Jsou krásné, ale neznám návrháře, přestože bych řekl, že všechny znám. Rodinná starobylá maska,“ dotkne se své.\n„Omluvte mě, musíme někam jít.“ Olivier se mračí jako čert. Chytí Armanda za ruku a táhne ho pryč.\n„Ten muž nezná Barbaru. Všichni ji znají, protože dobře vědí, že maska bude dokonalá jen s jejím návrhem. Nechápu, jak to dělají, že jsou tak perfektní. Ale ten chlap se mi nelíbí.“\n„Proboha, je to jenom maska! Co se ti na něm nezdá?“\n„To není tak jednoduché. Jdeme za Nicodémem. Později ti povyprávím jeden příběh, který se kdysi dávno odehrál. Je možné, že ten někdo je… Podívej se, tančí.“ Oba zůstanou stát a zapomenou na sebe, na hádky i na neznámého cizince. Pláště se mezi sebou proplétají a je zřetelně vidět, že k sobě patří.\n„Člověk by neřekl, že jsou to chlapi,“ zabručí Armand s povzdechem. Z přítmí na ně zírá mrtvolně bílá maska. Upřeně pozoruje masky na tanečním parketu. Odloží skleničku, protože by ji po nich musel hodit. „Proč ne já!“ řve v duchu.\n„Děkuji za tanec.“\n„Nicodéme, můžeme na chvilku? Ty taky L… Ehm Luiso.“\n„Luisa? Překrásné jméno. Tančí se s vámi božsky. Stalo se něco?“\nOlivier přikývne. „Mám pocit, že tu máme vetřelce. Buď zfalšoval vstupenku, ne?“ Nicodém zavrtí hlavou. „Nebo někoho uplatil, aby mu dal svou vstupenku.“\n„Jde o Adama. Prosím tě, mohl bys vyhlásit sundání masek?“ Tělem se mu rozprostírá chlad, jak koutkem oka zahlédne bílou masku. Vypadá jako duch pomsty nebo krve.\n„Není to ve zvyku, ale udělám to. Doprovodíte mě?“ Ucítí zmatek a sevření jemných prstů.\n„Samozřejmě.“ Nicodéme se nakloní k Ludovicovi. „Vy nemusíte, protože jste v mém doprovodu.“ Hudba ztichne, zatroubí trubač. Všichni zpozorní a spěchají ke stromu. Nicodéme dá pokyn majordomovi, který ihned nechá nalít šampaňské. Mezi hosty v maskách se začnou proplétat sluhové.\n„Vážení hosté, milí přátelé, vítám vás na dalším Letním plese na zámku Adge. Budu rád, když se budete bavit stejně jako v předešlých letech. Taky vám chci oznámit, že se mou letošní partnerkou stává tato krásná víla. Musím vás ovšem požádat o předčasné odmaskování nejen proto, abyste si se mnou připili na krásnou vílu, ale bohužel máme tu vetřelce.“ Všichni se po sobě překvapeně podívají, ale hned sundávají masky.\n„Je to on!“ zašeptá vztekle Olivier. Vyrazí k černočervené masce. Nicodéme s Ludovicem a Armandem za ním.\n„Vítejte na plese, pane hrabě,“ řekne chladně, ale nejraději by vrazil pěst do jeho hezké tvářičky.\n„Poznal jste mě. Jak?“ ozve se chladný hlas. „Příkaz hostitele se musí poslechnout.“ Zvedne ruce a do dlaně mu vklouzne maska. Objeví se kousek černých vlasů, opálená tvář, znuděný, až moc chladný obličej. Oči kloužou po postavách. „Tak co teď uděláte?“\n„Myslím, že budete muset odejít,“ řekne chladně Olivier. „Zde se nic nedozvíte.“\n„Za vás mluví nějaký poskok, drahý Adge? Půjdu, ale řekli jste mi dost. Sbohem. Jaký barbarský ples!“ vyjde ven. Nechá si přistavět ferrari. Vyrazí s ohlušujícím skřípotem. Volant pevně svírá. Byl tak blízko, tak blizoučko k odhalení jeho totožnosti a tím pobytu.\n„Nenávidím je!“ zařve a přidá plyn. „Jejich masky, jejich lásku, jejich pouto. Nenávidím!“\nOlivier si přejede tvář. „Dlouhá historie. Bavme se. Ludovi… Sakra!“ unikne mu, když zjistí, jak Ludovic strne. Nicodéme mu rychle sevře prsty, ale cítí to škubnutí. Stále mě nenávidí, pomyslí si. „Omlouvám se. Nechtěl jsem. Nemyslel jsem, že ho někdy uvidím.“\n„Protože je to zrádce nejhoršího druhu. Zradil svého přítele. Přede všemi, veřejně. Rozhodilo mě to. Sluší vám to dvěma. Nikdo netuší, že jsi někdo jiný. Armande, jdeme.“\n„Prosím, neodcházej,“ požádá tiše Ludovica Nicodéme. „Udělal jsem spoustu chyb a ty kvůli mně trpíš. Nechci to. Řekni, jak to mohu odčinit? Udělám cokoliv, aby ses ke mně vrátil. Miluji tě.“ Zvedne ke rtům ruku s prstenem a políbí ji. „Prosím, ber mě jako kajícníka, který nikdy nebude moci odčinit, to co ti provedl.“\n„Nic jsi neudělal. To byl někdo jiný, ale jsem pošpiněn!“ vyrazí ze sebe. Doktorka mu říkala, že se tak nemá cítit, ale nemůže překonat pocit špíny, která na něm ulpěla.\n„Pojď.“ Vede ho nádhernými chodbami do míst, kam lidé nemají přístup. Nakonec otevře jedny dveře. Vejdou do velké místnosti, které vévodí postel s nebesy. Prosklené dveře vedou na balkon. Jsou tu vidět i další skryté dveře. Jedny z nich otevře a vejdou do salónku s pohodlnými křesly, kobercem uprostřed místnosti, aby vynikl nádherný perský vzor, a malou knihovničkou.\n„Tohle je můj ráj. Tady bydlím, když zde jsem. Rozvádím se a chci, abys stál při mně.“\n„Proč ne?“ Přistoupí k němu. „Neměl jsem to tak vyhrknout. Za všechno mohu já. Chantal, ona, promiň, ale nechci o tom mluvit, udělala něco špatného. Nemohu s ní dále žít. Hned od prvního okamžiku jsem tě miloval, ale uvědomil jsem si to pozdě. Vždy jsem v sobě potlačoval stránku, které se líbily muži. Potom jsem tě uviděl. Moje sluníčko, které prosvětlilo život nudného aristokrata. Nemohl jsem odolat. Bylo to jako zjevení. Věděl jsem, že riskuju. Kdyby to někdo odhalil, ale teď už to není důležité. Prosím, zůstaň se mnou.“\n„Nejsi, slyšíš? Pro mě nejsi. Stále po tobě toužím. V noci se mi o tobě zdá, jak tě svlékám, jak líbám tvé tělo, jak tě beru do úst, jak se v tobě pohybuji a zalévám tě svým semenem. Budím se s touhou, která vyprchá, když si uvědomím, že mi to odpíráš,“ říká klidně, ale uvnitř se chvěje. Není na něco takového zvyklý. Sundá si masku, odloží na stolek. Posadí se do křesla, přestože tím hrozí, že celý kosým půjde do kytek. „Stýská se mi po tobě. Po úsměvu, po řečech, po tvé přítomnosti.“\nLudovic poklekne a zadívá se do jeho ztrápené tváře.\n„Nemusíš se mnou spát, jen buď se mnou,“ požádá ho tiše.\nLudovic sklopí hlavu. Neví, co na to říct. Nicodéme si povzdechne. Je rád, že to řekl. Ludovic se trochu nadzvedne a dotkne se jeho rtů. Potom graciézně vstane. Nicodéme je omráčen jeho nesmělým úsměvem i podávanou rukou. Přijme ji. Ludovic ji sevře.\n„Půjdeme k hostům. Co politika?“\nVikomt z Adge pokrčí rameny. „Zákon, který jsem chtěl prosadit, jsem prosadil. Když mě vykopnou nebo nezvolí jen kvůli tomu, že jsem se rozvedl a žiju s někým jiným, tak to udělají. Takhle budu mít dost času na tebe, miláčku.“\nLudovic se smíchem roztáhne ruce a zatočí se. „To je tvá práce?“\n„Jen jsem, moje překrásná lesní vílo, zadal příkaz. Netušil jsem, co stvoří. Objednám ti jich tisíc.“\n„Stačí jen ta jedna.“ Odtáhne mu masku, přitiskne a políbí. V nitru je klidný. Strach z doteků se jakoby vypařil. Věřím mu, že mi neublíží, uvědomí si. On ne. Miluje mě a já jeho taky.\n„Miluji tě, Nico, ale jsi blázen zahodit kvůli mně všechno. Nezasloužím si to.“\n„Možná jsem, ale nevadí mi to. Dokud mě budeš chtít, dotud budu s tebou.“ Nandá si masku, zaváže ji vzadu a upraví kostým.\nArmand s Olivierem, který mu vyprávěl celou historii zrady, lásky i útěku, pokukují po dveřích, kterými hostitel zmizel. Málokdo si toho všimnul, ale je zajímá, jak to dopadne.\n„Tedy my jsme vážně amorové,“ řekne spokojeně Armand. „Jde nám to parádně, ne?“\n„Já bych řekl, že křídla by měl mít pan Adam. Je to nádherný maškarní ples a já se bavím, lásko.“\n„Červenám se, ale podívej se, jak tančí. Král lesů se svou malou lesní vílou. Hodí se k sobě.“\n„Jako my dva.“ Popadne ho a táhne na parket, kde spolu v bláznivém tanci tančí masky. A na chvilku je každý králem nebo žebrákem.\n0 #7 Pokračování — Amater 2016-10-24 13:04\nje u redakce a předposlední díl se jmenuje Zrcadlová maska. Děkuji, že se vám líbí.\n0 #6 Odp.: Víla - 2. — marlys 2016-10-23 22:48\n0 #5 Tož jak... — maf 2016-10-22 15:17\n...bude pokračování, prosím?\n+1 #4 Odp.: Víla - 2. — maf 2016-10-12 19:26\nPríma romantická povídka, pěkně se čte, takže se nenech odradit a prosím piš dál\n0 #3 je to napínavý jako guma .Moc se mi to líbí fakt jo díky — karlos 2016-10-12 16:24\nJe to napínavé jako guma od trenyrek díky diky\n0 #2 Odp.: Víla - 2. — zmetek 2016-10-10 22:51\njak už jsem řekl.. je to krásná harlekýnka. V podstatě je to blbost..Adama by musel odhalit už dávno..ale..jakpak to bude dál? ROMANTIKA je fajn..\n0 #1 Odp.: Víla - 2. — bert 2016-10-09 22:06\nCo bude s adamem najde taky svoji lasku!! Napis!!! Dalsi dil prosim !! Dobre napsane. Pis tak dal!!


21. leden 2022, 09:32\nCena uhličitanu lithného na čínském trhu dosáhla v minulém týdnu rekordní úrovně, když téměř překonala hranici 40 000 USD/t. Analytici z Argusu připisují poslední prudký nárůst ceny na jedné straně nepříznivému počasí a na straně druhé probíhajícím odstávkám souvisejícím s nadcházejícími svátky kolem čínského Nového roku. Celkově by měla produkce uhličitanu lithného v Číně během ledna poklesnout o zhruba 20 % proti obvyklé měsíční produkci.\nPodobná situace je pozorována na trhu s dalšími kovy potřebnými pro výrobu baterií. Cena niklu na Londýnské burze kovů dosáhla v minulém týdnu desetiletého maxima 22 845 USD/t. Cena kobaltu s dodávkou v Rotterdamu zase za poslední rok vzrostla o 85 % na zhruba 75 000 USD/t a je tak velmi blízko rekordně vysokým cenám z roku 2018.\nObdobná situace jako na trhu s polovodiči\nSpoluzakladatel Tesly a výkonný ředitel společnosti Redwood Materials JB Straubel nedávno v televizním rozhovoru upozornil na to, že výrobci elektromobilů budou v nadcházejících letech čelit problémům s dostupností surovin.\n„To dostane dodavatelský řetězec pod obrovský tlak, aby byl zajištěn dostatek surovin pro dostatek baterií k uspokojení poptávky,“ uvedl podle zahraničního serveru Argus Straubel.\nStraubel dodal, že existuje riziko, že se situace vyvine do stavu, který je nyní na trhu s polovodiči a který by ohrozil růst trhu s elektromobily.\nPotřebné navýšení těžby není jednoduchý úkol\nČínští výrobci elektromobilů zareagovali na rostoucí ceny kobaltu a niklu podle Argusu poměrně rychle a začali stále více využívat lithium-železo-fosfátové (LFP) baterie. Ty však nejsou vhodné pro elektromobily s delším dojezdem či vyšším výkonem a proto bude podle Argusu zapotřebí najít jiné příznivější řešení.\n„Omezená produkce lithia v Číně zvýraznila potřebu navýšení produkce v dalších zemích, což však není jednoduchý úkol. Politické problémy v Chile brání rozvoji nových dodávek, když se tamní soudy snaží zablokovat alokaci nových kontraktů,“ uvedl Argus.\nArgus připomněl, že Čína a Chile stojí dohromady za asi 35 % globální produkce lithia. Dominantním producentem lithia je Austrálie, která měla v loňském roce 53% podíl na trhu. Právě rozšíření některých dolů v Chile a Austrálii by podle analytiků mohlo zlepšit situaci na trhu s lithiem v druhé polovině letošního roku. V druhé polovině dvacátých let jsou následně očekávány nové těžební kapacity v Evropě a Spojených státech, které budou nezbytné pro uspokojení poptávky.\nNelehkým úkolem je také navýšení produkce kobaltu a niklu. Snahu o navýšení těžby kobaltu v Demokratické republice Kongo brzdí podle Argusu problémy s logistikou. Poptávka po tomto kovu by přitom podle výhledu Argusu mohla do roku 2023 vzrůst ze 122 tis. tun v roce 2020 na 153 tis. tun v roce 2023.\nNové projekty na těžbu niklu zase podle Argusu vznikají výlučně v Indonésii. Tyto projekty se nicméně setkávají s obavami v oblasti vlivu na životní prostředí a hrozí, že výrobci elektromobilů nebudou mít o nikl z Indonésie zájem.\n21. leden 2022, 10:18\nNo hurá, konečně první článek, který nevyužívá nesmyslné termíny vzácné kovy, cenné kovy, drahé kovy apod., když jsou to prostě a jen kovy, naprosto běžně zastoupené v zemské kůře a cena komodity na tom nic nezmění.\n21. leden 2022, 11:09\nlingvisticky kruzok: Ak je rakovina pankreasu vzacna choroba, je synonymom, ze tato rakovina je draha, alebo cenna?\n22. leden 2022, 12:49\nHlaně ta komodita půjde s cenou zase dolů. Chystají se baterie, které se bez lithia obejdou.\n22. leden 2022, 19:35\nJa o nich ctu uz roky a stale nic pouzitelneho. Kde prosim ziskam produkcni vzorky?\n21. leden 2022, 13:33\nRedwood Materials Straubel postavil tovarnu na bateriove suroviny. Kdyz predpovida rust ceny, tak to ma podporit jeho business. Stejny pripad jako kdyz vyrobce prazene kavy strasi s nepriznivou urodou a predpovida rust ceny.\n21. leden 2022, 20:04\npodobnou továrnu už staví firma American Battery Technology Company, recyklace nepředstavuje v budoucnu absolutně žádný problém, technologicky už je to vyřešeno, recyklace cca 98%\n21. leden 2022, 20:58\nRecyklace bude do kolobehu vracet znacne mnozstvi potrebnych surovin. Diky second life baterek to bude zajimavy business tak za 10 let, kdy pujdou prvni baterky z roku 2011 do recyklace. Do te doby by se mohly recyklovat baterky z mobilu, akuvrtacek a notebooku. Odhaduji, ze takovych baterek k recyklaci bude 100 milionu a vic rocne. Takove mnozstvi zatim nikomu nevadilo. Ale baterky do EV jsou tercem kritiky. Ja rikam neopravnene kritiky.\n22. leden 2022, 17:16\nta kritika bateriek EV bude neporovnatelna v tom, ze baterka v notebooku nekonkuruje pohonu notebooku so stvortaktnym motorom, ze?\n21. leden 2022, 13:38\nV článku se píše, že LFP baterie nejsou vhodné pro elektromobily s velkým dojezdem. Nicméně LFP baterie používá Tesla v Číně ve svých vozech Model 3. Takže zase takový problém to nebude. LFP baterka je sice asi o 100 kg těžší při stejném dojezdu, ale nehoří, dá 5000 cyklů oproti 1500 NCM, takže člověk nemusí s ohledem na životnost baterie dobíjet jen do 80% u NCM, ale může do 100%. Problémy má při nízkých teplotách, ale to se dá vyřešit předehřevem. Nicméně i u LFP neboli LiFePO4 je problém s lithiem. Možná se to někdy vyřeší Na-ion bateriemi, sodíku je totiž hodně, ale tyto baterie zatím mají malý počet cyklů, takže jsou nepoužitelné.\n21. leden 2022, 19:17\nS tim predehrehevem lifepo zejmena pro nabijeni je to krapet slozitejsi. Ohrivat baterii trvale je energeticky v kyblu a ohrivat celou hmotu baterie tesne pred nabijenim trva desne dlouho, takze se znacne prodlouzi nabijeni. Tam kde nejsou nizke teploty to samozrejme nevadi.\nSam s tim bojuju u domaci fve jelikoz mam baterii v nevytapenem prostoru a nelze jinak. A je to v zime dost velky problem, neb potrebuju mit v zime baterie neustale nabite (UPS).\n22. leden 2022, 11:00\nJe trochu rozdíl ve stacionárním úložišti a v autě. Stacionární úložiště se nabíjí pomalu a pomalu se z něho bere, musí být v provozu neustále. Elektromobily mají ale běžně spíše problém s přehříváním baterie. U elektromobilů vzniká problém s úvodním zahřátím baterie před jízdou.\n22. leden 2022, 12:20\nA samozrejme nelze vynechat i pripad ktery tu probirame - mnohem dulezitejsi je zahrati i pred nabijenim pokud vozidlo nema baterie predem zahrate.\nLifepo je mozne nabijet do 0C, vybijet ale az do -20C. Byt to ma v obou pripadech jiz jista omezeni. Tudiz problem s teplotou je palcivejsi prave u toho nabijeni jelikoz omezeni nastava jiz pri relativne bezne teplote.\nJinak i elektromobil se muze nabijet "pomalu" pokud ma uzivatel v miste k dispozici pouze vykonove omezenou pripojku.\nAkumulátorové baterie se postupně diverzifikují do několika skupin, přičemž každá má své výhody a nevýhody.\nLi-ion, Na-ion, Li-S Grafénové,, Si-C, Polymerové... LIthium není z tohoto pohledu zase až tak nezbytně nutná strategická surovina bez které se výroba akumulátorů neobejde. Jeho význam se bude postupně snižovat. U kobaltu se to děje už teď.\n22. leden 2022, 18:20\nKdyby existovala prumyslove realizovatelna nahrada li-x baterii tak se uz pouziva. Ale ona zatim neexistuje a ani to nevypada, ze v nejblizsich 5-10 letech existovat bude.\nOno ani nelze realne ocekavat, ze bude kdy k dispozici jakakoli baterie ktera bude bezpecna, bude obsahovat pouze siroce dostupne a levne prvky a bude mit excelentni pomer kapacity k vaze. A zaroven bude mit vysoky pocet cyklu a umoznovat vysoke nabijeci a vybijeci proudy v siroke skale teplot.\nAle mnozi prave na toto sazeji a veri, ze to uz prijde uz "brzo". Je to ale bohuzel pouze naivni predstava.\nJa dodam jen - kez by.\n22. leden 2022, 21:33\nA co ekologia ?


V Lovosicích dnes semifinále č.4! V Lovosicích dnes semifinále č.4!\nV Lovosicích dnes semifinále č.4!\nPo reprezentační pauze se znovu rozbíhá extraliga a pokračují obě semifinálové série. Jak Plzeň s Duklou tak především naši Lovci proti Karviné sehrají čtvrtý duel v pořadí. V naší sérii vede Karviná 2:1 na zápasy a v případě vítězství postoupí do finále. Pokud uspěje náš celek, prodloužíme sérii do pátého střetnutí, které se hraje v neděli v Karviné.\nDnešní střetnutí můžete sledovat pomocí červeného tlačítka České televize nebo prostřednictvím TVcom. Děkujeme za vaši podporu na dálku, budeme bojovat! JSME JEDEN TÝM, MY A VY!\nChance play-off Strabag Rail extraligy – 4. utkání SF:\nstředa 5. 5. 18:00, stav série 1:2\nVojtěch Srba, ředitel klubu: „Uvidíme, kterému z týmů prospěla desetidenní pauza více. My uděláme samozřejmě vše pro to, abychom se do Karviné ještě v rámci pátého zápasu podívali. K tomu, abychom ale mohli uspět, musíme předvést výkon na hranici našich možností.“\nRoman Jelínek, trenér: „Prohráváme v sérii 1:2, ale určitě ji chceme natáhnou na pět utkání. Reprezentační pauzu jsme využili k regeneraci a k taktickým úpravám především v postupném útoku. Pořád platí, že se chceme držet naší hry, kdy chceme hrát rychlou nátlakovou házenou. Cesta k úspěchu vede přes obrovské odhodlání a víru v úspěch, samozřejmě to vše musí být podpořeno i kvalitou. Já věřím, že kvalitu máme, odhodlání taky a že se pojedeme o víkendu rvát o postup do finále.“\nKategorie: aktuality, tým "A" Rubriky: Chance Play-Off 2021, pozvánka, Strabag Rail Extraliga


Inteligentní cykloláhev umí přeměnit vlhkost vzduchu na pitnou vodu | 100+1 zahraniční zajímavost\nInteligentní cykloláhev umí přeměnit vlhkost vzduchu na pitnou vodu\nProč sebou vozit láhev s vodou, když si ji můžete na kole „vyrobit“ za jízdy ze vzduchu? Rakouský designer přišel s chytrým řešením\nRakušan Kristóf Retezár možná přišel s revolučním zařízením, které pomůže nejen cyklistům. Jeho inteligentní zařízení Fontus dokáže přeměnit vlhkost vzduchu na pitnou vodu. Systém pracuje na poměrně jednoduchém principu využívajícího vlastnosti peltierova článku napájeného prostřednictvím malého solárního článku.\nKondenzační stanice upevněná na kole nasává do svých dvou komor vzduch, který se v horní části zpomaluje a pomocí peltierova článku ochlazuje. Tím dochází ke kondenzaci vlhkosti. Kondenzované kapky vody jsou poté svedené do připravené láhve. Vzduch proudící spodní komorou slouží k ochlazování spodní horké strany peltierova článku. Kondenzační stanice tímto způsobem dokáže „vyrobit“ přibližně jednu kapku pitné vody za minutu. V našich klimatických podmínkách to může znamenat až půl litru sladké vody za hodinu, v závislosti na vlhkosti vzduchu.\nRetezárova technologie není nová, kondenzační techniky lidé ovládají již více než 2 tisíce let. Rakušan ale přišel s praktickým využitím na kole. Kromě rekreačních cyklistů může Fontus pomoci i lidem v oblastech kde je sladká voda vzácná.\nZdroj fotografií: James Dyson Foundation


Navštivte Prahu s profesionálním průvodcem\nDomovská stránka Prohlídky Prahy Soukromé prohlídky Prahy Soukromý průvodce\nPřejete si klasickou prohlídku Prahy ve vlastním rytmu či specializovaný okruh zaměřený na určitou část města, určité historické období či umělecký směr? Potřebujete speciálně uzpůsobenou prohlídku pro rodinu s malými dětmi, pro starší osoby či tělesně postižené? Uděláme pro Vás vše, co bude v našich silách.\nRezervace soukromého průvodce je možná na půl dne (3,5 hod). Prohlídky zahrnují 1 nápoj dle volby během přestávky v kavárně. Vstupné do památkových objektů, muzeí a galerií a jiné náklady spojené s prohlídkou si klient hradí sám.\nSamozřejmě je možné rezervovat si soukromého průvodce i na celý den (2 x 3,5 hod). Pokud je v programu zahrnut i oběd, hradí jej klient i pro průvodce. Pokud si rezervujete průvodce na několik půldenních/celodenních prohlídek, vynasnažíme se, aby vás po celou dobu doprovázel stejný průvodce. Na přání Vám rovněž vypracujeme konkrétní program.\nNaše prohlídky jsou obvykle formou pěších procházek. Na přání klienta je však možné zařadit i projížďku kočárem, historickým vozem, přesun tramvají, pronájem vozu s řidičem apod.\nZahrnuje: 1 nápoj dle vlastní volby (během přestávky v kavárně)\nDostupné jen po předchozí rezervaci


Prefabrikovaný dům s historickým kouzlem a vtipnými detaily | HOME\nZákladem, ze kterého museli autoři návrhu rodinného domu vycházet, byly místní stavební tradice, které jsou vzhledem ke specifické atmosféře městečka dost přísné: typický trojúhelníkový tvar, dřevěná fasáda, úzká přední okna a šindelová střecha. K tomu doplnili detaily typické pro starý dům, který předcházel novému.\nProtože stavba má tvar písmene L, vznikla terasa chráněná ze dvou stran stěnami. Zdroj: Alvis Rozenbergs\nDřevěný obklad je ze sibiřského modřínu, který postupem času nabude světlešedého odstínu. Mimochodem, šedá barva, která sjednocuje barvu moře a oblohy, se stala barvou moderní Pavilosty – pobřežního města s přísnými stavebními předpisy.\nVysoká okna, světlíky, terasa s pergolou\nNavzdory napohled šedivému prostředí není jednopodlažní dům vůbec tmavý, právě naopak. Díky vysokým oknům orientovaným na západ a světlíkům nad kuchyní a obývacím pokojem je zalit přirozeným světlem.\nKrátká chodba ústí do otevřené kuchyně s jídelnou a obývacím pokojem, z něhož vede výstup na terasu. Zdroj: Alvis Rozenbergs\nPo vstupu do domu se ocitnete v chodbě. Vpravo jsou dvě ložnice, hlavní má vlastní koupelnu a šatnu. Vlevo od vstupu je větší koupelna a technická místnost. Krátká chodba ústí do otevřené kuchyně s jídelnou a obývacím pokojem, z něhož vede výstup na terasu. Část terasy, kde je posezení, je překryta pergolou.\nRetro design a vtipná řešení\nInteriér rozveselují hravé detaily. Také v tomto případě se architekti inspirovali místními zvyky. Například – osvětlení obývacího pokoje je navrženo tak, aby připomínalo šňůry na věšení vypraného prádla. Najdete zde též mnoho historizujících detailů – retro design lednice, kulaté vypínače, měděné baterie s úplně jednoduchými kohoutky či dveře s designem starého, opotřebovaného dřeva.\nKuchyň s jídelnou. Zdroj: Alvis Rozenbergs\nDům „postavili“ v továrně\nZajímavostí, kterou byste zřejmě při pohledu na stavbu nepředpokládali, je skutečnost, že dům nebyl postaven na pozemku, ale vznikl jako zakázkový prefabrikát. Díky tomu byly práce na pozemku minimální a nerušily obyvatele okolí jako běžná stavba. Další výhodou bylo plynulé dodání. Tento přístup zároveň chránil starou zahradu s ovocným sadem. K původním jabloním přibyly různé trvalky a trávy.\nV zadní části zahrady je menší technická stavba – sklad s vestavěným zákoutím na palivové dřevo. Zdroj: Alvis Rozenbergs\nChráněná terasa spojuje dům se zahradou\nProtože stavba má tvar písmene L, vznikla terasa chráněná ze dvou stran stěnami. Doplňuje půdorys domu do tvaru obdélníku a zároveň propojuje interiér se zahradou. V zadní části zahrady je menší technická stavba – sklad s vestavěným zákoutím na palivové dřevo. V celém domě je podlahové topení, izolace je řešena přírodně, bez pěny.\nDřevěný obklad je ze sibiřského modřínu, který postupem času nabude světlešedého odstínu. Zdroj: Alvis Rozenbergs\nRD v Pavilostě\narchitektonický ateliér: Open AD\nautoři: Zane Tetere – Sulce, Ansis Kempelis\nlokalita: Pavilosta, Lotyšsko\nProtože stavba má tvar písmene L, vznikla terasa chráněná ze dvou stran stěnami.\nV zadní části zahrady je menší technická stavba – sklad s vestavěným zákoutím na palivové dřevo.\nTerasa propojuje interiér se zahradou.\nDřevěný obklad je ze sibiřského modřínu, který postupem času nabude světlešedého odstínu.\nKrátká chodba ústí do otevřené kuchyně s jídelnou a obývacím pokojem, z něhož vede výstup na terasu.\nZákladem, ze kterého museli autoři návrhu rodinného domu vycházet, byly místní stavební tradice.\nMěděné baterie v koupelně.\nTagy: dřevěné obklady novostavby prefabrikované dřevostavby rodinne domy


Zobrazeny příspěvky 41912 až 41931 z 42136. Vložit nový příspěvek\nKlášterka ( Geo Čt, 14. listopad 2019 17:18 ) Reagovat\nRe: Klášterka ( Suzi Čt, 14. listopad 2019 20:49 ) Reagovat\nSobota - Roviste. ( Gobo Čt, 14. listopad 2019 13:20 ) Reagovat\nRe: Sobota - Roviste. ( Ivos Čt, 28. listopad 2019 15:30 ) Reagovat\nPar fotek zde: https://photos.app.goo.gl/UuFnoqdkv5i5uWYB7\nTýnčany - konec sezóny ( Radim děrolezec St, 13. listopad 2019 22:31 ) Reagovat\nRe: Týnčany - konec sezóny ( Evka Čt, 14. listopad 2019 8:52 ) Reagovat\nRe: Týnčany - konec sezóny ( Petr Š. Čt, 14. listopad 2019 15:41 ) Reagovat\nRe: Týnčany - konec sezóny ( Happy Pá, 15. listopad 2019 10:26 ) Reagovat\nRRe: Týnčany - konec sezóny ( Radim děrolezec Po, 18. listopad 2019 21:25 ) Reagovat\nAhoj, tak se mi nakonec podařilo sehnat daťák a plátno v místě, takže napohodu. Sud vezmu dle loňského ročníku malý a jako zálohu pár bas, které se dají vrátit do hospy...\nRRe: Týnčany - konec sezóny ( Kuba Pá, 22. listopad 2019 17:40 ) Reagovat\nTak si to užijte! Dostal jsem kašlíček a rýmičku a nechci to na vás všechny naprskat. Tak si o tom jenom nechám vyprávět.\nHBC news ( Petr Š. St, 13. listopad 2019 15:31 ) Reagovat\nSpamová kontrola: Požadavků celkem : 528454 Vloženo: 21390 Odmítnuto: 507064\nSpam útoků průměrně za den: 124.72 protivů ošklivých vlezlých


Sloučení půjček – sleva, která není zadarmo — ČT24 — Česká televize\nPraha – Konsolidace neboli slučování půjček se v Česku stalo populárním trendem a také prostředkem, jak jednotlivé banky přetahují zákazníky od konkurence. Zájem o slučování každoročně narůstá. Banky takto ročně konsolidují úvěry v hodnotě desítek miliard korun a obslouží desetitisíce lidí. Cíl slučování je z pohledu dlužníků jasný – ušetřit. Jenže jak zkušenosti ukazují, může v tom být docela zásadní háček.\nDluhy českých domácností u bank a velkých nebankovních institucí loni podle statistiky vystoupaly na 1,37 bilionu korun. Téměř čtvrtina z této částky přitom připadá na leasing a spotřebitelské úvěry, které umožňují lidem pokrýt rodinný provoz od nákupu nové lednice přes vánoční dárky až po dovolenou. Řada domácností má podobných úvěrů hned několik a několikrát tak za ně musí platit poplatky. A právě s tím může pomoci sloučení půjček.\n„Úspora se zpravidla realizuje právě na nižších či nulových poplatcích konsolidovaných do jednoho úvěru,“ říká Pavel Zúbek, mluvčí GE Money Bank, která patří k průkopníkům konsolidace půjček v Česku. Jinak řečeno, místo například tří poplatků za vedení tří úvěrů člověk po jejich sloučení platí pouze jeden poplatek za vedení jednoho. Poplatek se obvykle pohybuje v řádu desítek korun měsíčně.\nS kreditkami máte smůlu\nBanky rovněž slibují výraznou úsporu na splátkách. Například UniCredit bank se chlubí tím, že prostřednictvím své Presto půjčky dokáže dlužníkům při konsolidaci úvěrů v celkové hodnotě 200 tisíc ušetřit v průměru až 18 tisíc korun ročně. A úsporu v řádu tisíců korun měsíčně slibuje také Equa bank.\nJak vydělat na úvěrech? Podnikavci to zkouší přes pokuty\n„Jenže do desetitisíců ročně šplhá úspora jen v některých případech. S takto velkou úsporou lze počítat, pokud se slučují například nebankovní půjčky. Pokud má klient kreditní kartu, kontokorent a bankovní úvěr, bude úspora menší, třeba jen v řádu stokorun,“ uvedl ekonom, šéfredaktor serveru Investujeme.cz Petr Zámečník. Nebankovní půjčky totiž zpravidla mívají vyšší úroky i méně výhodné podmínky než půjčky od bank. Pokud se tedy úvěr dlužníkovi podaří převést do banky, polepší si.\nVýši úspory ovšem ovlivní také počet úvěrů, o jejichž sloučení dlužník žádá, a celková suma, kterou má splatit. Hranici, od které se konsolidace vyplatí, podle odborníků přesně definovat nejde. „Člověk, který má více úvěrů, by se měl poptat na sloučení vždycky a věc si dobře spočítat. Kouzlo konsolidace spočívá v tom, že by do toho člověk měl jít pouze ve chvíli, kdy na tom vydělá, tedy ušetří,“ zdůraznil expert na bankovní poplatky Patrik Nacher.\nZkouška z finanční gramotnosti\nBanky rády deklarují, že sloučením půjček klesne výše splátek, které musí dlužník platit. Jenže, jak varuje Nacher, „někdy se snížení splátky nedosáhne zrušením absurdních a zdvojených poplatků, nýbrž tím, že se prodlouží doba splácení. A místo toho, aby pak člověk zaplatil méně, v důsledku prodloužení si naopak ještě připlatí“, zdůrazňuje.\nŽe k takovým situacím dochází, potvrzuje příklad divačky ČT Miroslavy M. Ta se s žádostí o sloučení dvou půjček obrátila na zdejší největší banku v počtu klientů – Českou spořitelnu. Nabídka, kterou obdržela, podle ní byla následující. „Nová měsíční splátka 4 752 Kč. Je sice nižší než původní (5 269 Kč), ale na daleko delší dobu. Spotřebitelský úvěr už splácím 3 roky, zbývá ještě 54 splátek, čili do 20. září 2017. Nový úvěr, ten sloučený, počítá s 84 splátkami, čili do 20. dubna 2021. Když to vynásobíte, dojdete k následujícím cifrám: Původně bych zaplatila ještě asi 300 000 Kč, nově: 4 752 krát 84, což je 399 168 Kč,“ vypočítala Miroslava M.\nSama banka se ke konkrétnímu případu Miroslavy M. s ohledem na bankovní tajemství odmítla vyjádřit a portálu ČT24 poskytla pouze obecnou odpověď, že každému klientovi poskytuje včas veškeré informace o budoucím úvěru, „aby měl možnost si všechny parametry nabízeného produktu projít a posoudit výhodnost nabídky“.\nA právě kvůli tomu je konsolidace úvěrů nenápadný test finanční gramotnosti – člověk si zkrátka musí obojí řádně spočítat. A brát v potaz také další „tresty“ za levnější splácení půjčených peněz.\nI deset tisíc na poplatcích\nPři slučování úvěrů musí totiž klient počítat s poplatky zejména za předčasné splacení půjček. Ty mohou šplhat do desetitisíců. „Setkal jsem se s tím nedávno, šlo o předčasně splacený leasing. Paní doplatila najednou 50 tisíc a na poplatku za to zaplatila 12 tisíc, což rozhodně není málo,“ uvedl příklad Nacher.\nLépe chráněni proti vysokým poplatkům jsou pouze ti dlužníci, kteří si vzali spotřebitelský úvěr po 1. lednu 2011. Tehdy totiž výši poplatků za předčasné splacení u tohoto typu půjček omezil zákon. Bankám diktuje, že u půjček, kde zbývá do konce splatnosti více než rok, nesmí poplatek za předčasné splacení převýšit 1 procento dluhu, v ostatních případech pak 0,5 procenta. Jenže na starší spotřebitelské úvěry zákon nemá vliv a netýká se také ani už zmíněného leasingu.\nV neposlední řadě si některé banky při konsolidaci úvěrů účtují ještě poplatek za sjednání půjčky. „Jde obvykle o 1 procento z výše sjednaného úvěru,“ podotkl Zámečník. U Equa bank dokonce o 1,25 procenta. V případě Miroslavy M. a České spořitelny vystoupal tento poplatek na 3 068 korun, což odpovídá 1 % z dlužné částky.\nKrok do dluhové pasti\nÚskalím slučování je podle ekonomů také to, že se při něm banky snaží vnutit klientům další peníze. „Nabídnou například navýšení půjčky při zachování splátky, což může vést k nezdravému navýšení dluhu,“ podotkl Zámečník. Místo toho, aby se lidé při konsolidaci části dluhu zbavili, tak ve finále dluží více, což je může v krajním případě nasměrovat dokonce do dluhové pasti.\nJeště větší oblibě se tato praxe těší u nebankovních institucí. Například společnost Cetelem – jednička na českém trhu v oblasti spotřebitelských úvěrů – na navýšení půjčky při sloučení láká už ve svém reklamní sloganu: „S Combi půjčkou Cetelem snadno sjednotíte své půjčky do jedné a navíc získáte dodatečné prostředky na vaše nové plány.“\nI když banky při slučování půjček už obvykle neprověřují solventnost klienta, před podpisem smlouvy prověří dlužníka v úvěrových registrech. A pokud zjistí, že některou z půjček řádně nesplácí, odmítnou ho. Sloučení úvěrů tak nemůže vyřešit to, co by mnohé klienty k tomuto kroku mohlo motivovat – tedy vyřešit neschopnost dlužníka splácet dluhy.\nVydáno pod EkonomikaArchivEkonomikaEkonomikaArchivArchivArchiv


Policie žádá o vydání Karly Maříkové z SPD. Má být trestně stíhaná kvůli výrokům o migrantech | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nPolicie žádá o vydání Karly Maříkové z SPD. Má být trestně stíhaná kvůli výrokům o migrantech\nKarla Maříková, poslankyně SPD. autor: ČTK\n5. 3. 2020 19:33 / 2 minuty čtení\nSPD – Svoboda a přímá demokracie trestní stíhání migrace\nPolicie požádala Poslaneckou sněmovnu o vydání poslankyně SPD Karly Maříkové k trestnímu stíhání kvůli jejím výrokům o migrantech na facebooku. Žádost ve čtvrtek odpoledne dorazila sněmovnímu mandátovému a imunitnímu výboru, který se kvůli tomu sejde v úterý, řekl na dotaz ČTK jeho předseda Stanislav Grospič (KSČM). O žádosti poté rozhoduje celá Sněmovna.\nMaříková loni v lednu na svém profilu na sociální síti facebook přirovnala migranty k invazivním druhům rostlin a zvířat, jimž by měl být zakázán vstup do Evropské unie. Jejími výroky se později začala zabývat policie pro podezření z přečinu podněcování k nenávisti. Informace o vyšetřování Maříkové kvůli jejím výrokům se objevila ve zprávě ministerstva vnitra o extremismu za druhé čtvrtletí minulého roku.\nOpoziční SPD označila žádost policie o vydání své poslankyně za faktický pokus o kriminalizaci veřejně vyřčených protiimigračních postojů a postavila se za ni. "Policie, která spadá pod ministra vnitra Hamáčka (ČSSD), žádá poslance o vydání poslankyně SPD Karly Maříkové za protiimigrační výroky! Jde o pokus o kriminalizaci veřejných protiimigračních postojů. SPD nebude ustupovat a budeme nadále prosazovat náš program," napsal večer na twitteru šéf SPD Tomio Okamura.\n"Je zakázané dovážet invazivní nepůvodní druhy rostlin a zvířat na území EU. Muslimští imigranti také nejsou původními obyvateli Evropy a stejně jako invazivní druhy znamenají nečekané šíření a postupné vytlačení původních obyvatel Evropy. Proto by měli mít také zákaz vstupu na území EU," napsala před víc než rokem Maříková na svůj facebookový profil.\nZdravotní sestra Maříková byla zvolena do Sněmovny za Stranu přímé demokracie Tomia Okamury v říjnu 2017. Je také členkou krajského zastupitelstva. Zprávu ministerstva vnitra, která zmínila policejní vyšetřování jejích slov, už dříve poslankyně komentovala slovy: "Nenávist šíří ministr vnitra Hamáček, jelikož lidem omezuje svobodu slova, jsou na sociálních sítích blokováni a stíháni policií za svůj názor, čímž je popíraná ústava."\nBývalý tajemník SPD Staník dostal za posílání Romů a Židů do plynu roční podmínku a pokutu 70 tisíc. Verdikt je pravomocný\nOdvolací pražský městský soud ve čtvrtek potvrdil bývalému tajemníkovi SPD Jaroslavu Staníkovi roční podmíněný trest kvůli výrokům, které...


Metodika popisu a hodnocení zevnějšku masných plemen skotu - PDF\nDownload "Metodika popisu a hodnocení zevnějšku masných plemen skotu"\n1 Metodika popisu a hodnocení zevnějšku masných plemen skotu Úvod a zdůvodnění Objektivní hodnocení zevnějšku u masných plemen skotu má významný vztah k vyjádření masné užitkovosti a vysokou korelaci k hodnocení jatečně upraveného těla po porážce. Vzhledem k tomu, že po roce 1990 nebyly v naší republice zkušenosti s hodnocením jednotlivých masných plemen, protože jejich chov byl po tomto roce teprve zaváděn (mimo plemene hereford), bylo pro hodnocení masného skotu využito upravené metody uplatňované u skotu s kombinovanou užitkovostí. Byl hodnocen užitkový typ, velikost těla, tělesná stavba, končetiny a záď. Pro hodnocení jednotlivých znaků se využila bodová stupnice od 1 bodu do 10 bodů. Tento systém však neumožňoval podrobnější hodnocení masné užitkovosti. Z tohoto důvodu byl od roku 1996 ověřován systém, který vycházel ze zahraničních zkušeností (především Francie a Dánska) a lépe postihoval fenotypové vyjádření masné užitkovosti skotu. Po zpracování výsledků za sledované období a jejich vyhodnocení byla upravena a zpracována Metodika popisu a hodnocení zevnějšku masných plemen skotu. A. Všeobecná ustanovení 1. Metodika je určena k popisu a hodnocení zevnějšku všech masných plemen skotu chovaných v ČR. 2. Metodika obsahuje rámcovou osnovu. Při hodnocení konkrétního plemene se vychází ze schváleného standardu a znalosti stavu populace. U jednotlivých tělesných znaků je proto vyjádření bodové stupnice podle jednotlivých plemen zcela specifické. 3. Výsledky popisu a hodnocení zevnějšku jsou součástí odhadu plemenné hodnoty. Jsou také využívány při sestavování připařovacích plánů, při základních výběrech plemenných býků, případně při dalších příležitostech jako jsou výstavy, svody a přehlídky zvířat. 4. Hodnocení je prováděno školeným bonitérem, kterého jmenuje příslušné uznané chovatelské sdružení. Příslušné šlechtitelské programy upravují jednotlivé kategorie a věk, který je rozhodující pro hodnocení a posuzování zevnějšku. 5. Popis jednotlivých znaků zevnějšku, tělesné rozměry, vady a celkové hodnocení se zaznamenává na tiskopise, který slouží jako prvotní doklad pro další zpracování v rámci kontroly užitkovosti a kontroly dědičnosti masných plemen. B. Popis znaků zevnějšku Představuje bodové vyjádření hodnoceného znaku v rozpětí od 1 (minimální) do 10 (maximální) bodů v rámci biologických extrému hodnoceného plemene. Charakteristika popisovaných znaků Při hodnocení popisovaných znaků vychází bonitér z průměru populace hodnoceného plemene. Zároveň dbá o maximální možné využití celé bodové stupnice při hodnocení v rámci této populace a jednotlivých věkových kategorií.\n2 Tělesný rámec 1. Výška těla - je charakterizována výškou v kříži, která je měřena holovou mírou na spojnici hrbolů kyčelních. Bodové hodnocení je prováděno pomocí přepočítávací tabulky s ohledem na věk, pohlaví a plemeno. Součet bodů je Délka těla - hodnocení je prováděno vizuálním posouzením. Hodnotí se absolutní délka těla od pomyslné kolmice spuštěné v kohoutku až po kolmici spuštěnou v hrbolu kosti sedací. Součet bodů je Hmotnost - je zjišťována vážením zvířete s přesností na 1 kg. Bodové hodnocení je prováděno pomocí přepočítávací tabulky s ohledem na věk, pohlaví a plemeno. Součet bodů je 10. Kapacita těla - zahrnuje vizuální hodnocení následujících tělesným rozměrů 4. Přední šířka hrudníku - posuzuje se šířka základny hrudníku mezi předními končetinami při pohledu ze předu. 5. Hloubka hrudníku - je charakterizována hloubkou hrudníku za lopatkou. Při hodnocení se přihlíží k hloubce hrudníku v krajině posledního žebra. Popisuje se absolutní hloubka hrudníku, nepřihlíží se k relativnímu vyjádření s ohledem na výšku. 6. Záď - hodnotí se délka (při pohledu z boku) a šířka (při pohledu ze zadu). Délka je vyjádřená vzdáleností spojnice hrbolu kosti kyčelní a kostí sedací. Šířka je posuzována s ohledem na vzdálenost kostí sedacích a přihlíží se k přední šířce pánve. Součet bodů za popisované znaky je maximálně 30. Osvalení - je charakterizováno osvalením plece, hřbetu a zádě 7. Plec - hodnotíme klenutí a vývin osvalení plece z pohledu ze předu a z boku. 8. Hřbet - vyjadřujeme šířku a výraznost klenutí osvalení od kohoutku až po bedra 9. Záď - hodnotíme plnost kýty, která je vyjádřena šířkou, hloubkou a klenutím při pohledu z boku a zezadu. Součet bodů za popisované znaky je maximálně Užitkový typ - zahrnuje hodnocení celkové ušlechtilosti zvířete, harmonie tělesné stavby a pohlavního výrazu. Součet bodů je 10. Vlastní celkové hodnocení je vyjádřeno součtem získaných bodů za tělesný rámec, kapacitu těla, osvalení a užitkový typ (maximální možný počet získaných bodů je 100). V rámci jednotlivých šlechtitelských programů je možno při využití přepočítávacích koeficientů určitý hodnocený znak zvýhodnit na úkor jiného. Musí být při tom dodržen celkový počet možných získaných bodů za partii a celkem. C. Vady exteriéru Současně s popisem zvířete se zaznamenávají v tiskopise o hodnocení vady zevnějšku, případně další znaky, které jsou pro hodnocené masné plemeno dány šlechtitelským programem. Tyto programy zároveň stanovují, které vady jsou rozhodující pro selekci zvířat (příloha číslo 4). Seznam vad může být pro některá plemena doplněn.\n3 D. Přílohy K posuzování a hodnocení jednotlivých znaků slouží obrazová příloha číslo 1 až 4. Vypracování metodiky - zpracovatel Český svaz chovatelů masného skotu v Praze (ČSCHMS) IČO: , organizace oprávněná dle zákona č. 154/2000 Sb. V Praze, dne\n4 Příloha číslo 1 Tělesný rámec 1. výška v kříži 2. délka těla 3. Hmotnost\n5 Příloha číslo 2 Kapacita těla 4. Přední šířka hrudníku 5. Hloubka hrudníku 6. Délka zádě - a 5. 6a 6. Přední šířka zádě - b 6. Šířka zádě - c 6b 6c\n6 Příloha číslo 3 - Osvalení 7. Osvalení plece 8. Osvalení hřbetu kohoutek a 8. Osvalení hřbetu bedra b 8a 8b 9. Záď plnost kýty a 9. Záď hloubka kýty b 9. Záď délka kýty c 9c 9b 9a\n7 Příloha číslo 4 - Seznam vad zevnějšku Označení Tělesná partie Číslo vady Vada A Hlava 1 Dlouhá 2 Úzká 3 Široká 4 Hrubá 5 Krátká 6 Vady čelistí B Krk 1 Lalok 2 Dlouhý 3 Úzký C Plec 1 Volná lopatka 2 Uvolněná plec 3 Vyplecená D Hrudník 1 Mělký úzká základna 2 Plochý 3 Zaškrcený E Středotrupí 1 Krátké 2 Vykasaná slabina F Hřbet 1 Volný 2 Kapří G Bedra 1 Propadlá 2 Odsazená H Kost křížová 1 Zkrácená 2 Vysazená 3 Dopředu skloněná CH Kořen ocasu 1 Vysoko nasazený 2 Nízko nasazený I Přední končetiny 1 Otevřený postoj 2 Sbíhavý postoj sudovitý 3 Ixovité 4 Volná spěnka 5 Dlouhá spěnka 6 Volné mezipaznehtní vazy 7 Mezipaznehtní mozol 8 Nízká patka málo hmoty paznehtní J Zadní končetiny 1 Otevřený postoj 2 Sbíhavý postoj sudovitý 3 Strmý postoj 4 Přiúhlený postoj šavlovitý 5 Volná spěnka 6 Dlouhá spěnka 7 Volné mezipaznehtní vazy 8 Mezipaznehtní mozol 9 Nízká patka málo hmoty paznehtní J Zadní končetiny 10 Překlubování K Zbarvení 1 Vady zbarvení L Povaha 1 Příliš temperamentní rabiátní 2 Nervózní\nASSESAMENT OF OLD KLADRUBY HORSE S CONSTITUTION HODNOCENÍ TĚLESNÉ STAVBY STAROKLADRUBSKÉHO KONĚ\nASSESAMENT OF OLD KLADRUBY HORSE S CONSTITUTION HODNOCENÍ TĚLESNÉ STAVBY STAROKLADRUBSKÉHO KONĚ Sobotková E., Jiskrová I. Ústav chovu hospodářských zvířat, Agronomická fakulta, Mendelova zemědělská a lesnická\n(13> Část 1 KUPNÍ SMLOUVA. číslo: 2016 0020. MRAZÍRNY PLZEN - DYSINA a.s.\nfch hmotných rettfv (13> Část 1 CJ: 01437/16-SSHR lllllllllllllllllllllllllllllllllll sshres5f5el6c(l KUPNÍ SMLOUVA číslo: 2016 0020 uzavřena mezi těmito smluvními stranami Česká republil


Dne 7. března 2004 zahajuje Amnesty International ČR kampaň s názvem Stop násilí na ženách, která potrvá dva roky. Jejím cílem je zaměřit se na domácí násilí, násilí páchané na ženách ve válečných konfliktech a obchod se ženami. Kampaň bude probíhat po celém světě a zapojí se do ní zhruba 150 států.\n"Lidská práva žen a dívek jsou nezcizitelnou, integrální a nedílnou součástí všeobecných lidských práv."\nAmnesty International bude během víceleté kampaně spolupracovat s řadou neziskových organizací, které se problematikou násilí na ženách zabývají. V České republice se jedná zejména o organizace Rosa, ProFem, Bílý kruh bezpečí a NESEHNUTÍ.\n1. Šíření povědomí o existenci problému násilí páchaném na ženách\n2. Vyvracení mýtů týkajících se domácího násilí 3. Lobbying za legislativní změny, které by vedly k lepším možnostem obrany obětem domácího násilí\nzneužívání "práv" muže\nIniciativa České republiky\nČeský stát je zavázán účinně stíhat a trestat domácí násilí a pomáhat jeho obětem. V roce 2004 tuto povinnost neplní bezezbytku a ani na mezinárodním poli neudělal vše proto, aby bylo zamezeno násilí na ženách. Česká republika se například nepřipojila k Mezinárodnímu trestnímu soudu.\nObětem domácího násilí je určena webová stránka www.stopnasili.cz, kde získají více informací, jak postupovat.\nPro další informace kontaktujte kancelář Amnesty International v ČR:\nTel./ Fax: 224 946 993\nKoordinátorka kampaně Stop násilí na ženách\nTel.: 777 826 610


Nejdostupnější nebankovní úvěr pro firmy\nZpravidla do 2 hodin\nJen ty nejnutnější\nPodnikatelský úvěr bez ručení nemovitostí je možné zcela samozřejmě kdykoli splatit bez jakýchkoli dalších přímých i nepřímých nákladů. V praxi to znamená, že v rámci předčasného splacení budete hradit jenom zůstatek dlužné jistiny, tedy zbytek skutečně vypůjčené částky.\nPříklad předčasného splacení\nKlient vyčerpal úvěr ve výši 300.000,- Kč se splatností 12 měsíců. Po uhrazení čtvrté splátky (celkem 134.800,- Kč) se rozhodl celý úvěr předčasně splatit. V tomto okamžiku tedy klient dluží reálně jistinu 200.000,- Kč.\nTuto jistinu klient uhradí jednorázově a úvěr je splacen.\nCelkové náklady na úvěr 300.000,- Kč činily 7.500,- Kč (zpracovatelský poplatek) + 34.000,- Kč (úroky úvěru) = 41.500,- Kč\nRychleji to už nejde\nV podnikání je vedle kvality důležitá i rychlost. Abyste dokázali rychle reagovat, je třeba mít i rychlé financování. Od okamžiku dodání podkladů do vyplacení prostředků na Váš účet neuběhne více, než jeden pracovní den. Rychleji to už opravdu nejde.\nProč dělat věci složitě, kdy je to možné i jednoduše. Pro čerpání našeho úvěru nepotřebujete dokládat stohy dokumentů a Vaše historie v registrech není důležitá. Jen několik podstatných informací a podkladů, a můžeme se do toho pustit.\nAč to zní neuvěřitelně, je to tak. Náš úvěr je koncipován jako nezajištěný, tedy k jeho realizaci nebude třeba vkládat zástavní práva na Vaše nemovitosti. Na rozdíl od ostatních považujeme za vhodné klienty i podnikatele, kteří vlastní nemovitost nemají.\nTel: 608 281 854


Davis 620 View | karmann-mobil.cz\nDavis 620 je XL verze Davisu, která nenechává žádné přání nesplňěné. Zvláště pokud jde o ta prvotřídní. Chcete si po vzrušujícím dni užít klidnou noc? Pohodlné jednolůžkové postele vás k tomu doslova svádí. Máte chuť připravit si lahodnou večeři? Pak vám velký kuchyňský blok přijde vhod. Nechcete rezignovat na své pohodlí a styl? Díky elegantnímu vybavení jej budete mít stále s sebou. Chtěli byste ještě více stylu? Pak zvolte balíček Davis Lifestyle nabízející spoustu stylových věcí navíc.\nPanorama zobrazuje Davis 600 bez výklopné střechy, model sezóny 2018/2019!


Počet ghett se zdvojnásobil, žije v nich až 115 tisíc lidí - Aktuálně.cz\nAktualizováno 27. 5. 2015 12:05\nGhett přibylo ve všech krajích. Ke zhoršení situace přispěla ekonomická krize, většinu obyvatel chudinských čtvrtí tvoří Romové.\nPraha - Počet ghett se za posledních devět let v Česku zdvojnásobil. Zatímco v roce 2006 bylo vyloučených lokalit kolem tří stovek, loni jich existovalo už 606.\nTato ghetta jsou ve 297 městech a obcích, žije v nich až 115 tisíc lidí. V roce 2006 to bylo 80 tisíc osob. V Karlovarském a Moravskoslezském kraji počet lokalit vzrostl dokonce více než trojnásobně.\nUkázala to aktuální analýza sociálně vyloučených lokalit, kterou pro ministerstvo práce a sociálních věcí vypracovala po devíti letech znovu společnost GAC.\n"Je to tím, že se přelévá obyvatelstvo. Tam, kde je vysoká nezaměstnanost, jsou zároveň levné nemovitosti," vysvětlila ministryně Michaela Marksová (ČSSD) Současné nastavení systému doplatku na bydlení, které chce ministerstvo změnit, podle Marksové vede k tomu, že se byznys s chudobou vyplácí. "Podnikatelé nakoupili v oblastech ty nejlevnější nemovitosti a vyplatilo se jim tam ty lidi koncentrovat."\nPodle ministerstva čísla dokládají, že sociální vyloučení a chudoba jsou v české společnosti jedním z klíčových problémů. "Výstupy analýzy budou mimo jiné použity pro efektivní a smysluplné čerpání peněz z Operačního programu Zaměstnanost," uvedla ministryně.\nNa boj proti chudobě a diskriminaci chce ministryně dát čtvrtinu peněz z programu, tedy asi 19 miliard korun. Podle poslance Ivana Gabala zásadní roli v potírání vyloučení hraje vzdělávací systém a také přístup obcí. "Na rozdíl od roku 2006 už se lidé nestěhují z moci radnic. Většina radnic už dnes neříká, že se o tyto věci nebude starat, ale naopak se zajímá, spolupracuje a je aktivní," uvedl poslanec.\nPodle Karla Čady ze společnosti GAC se za poslední desetiletí enormně zvýšil počet lidí žijících na ubytovnách, v prosinci loňského roku jich bylo 27 tisíc. Od května je na jednotlivých obcích, zda dají souhlas s výplatou doplatku na bydlení lidem žijícím na ubytovnách. Cílem změny bylo, aby obce mohly samy regulovat problematické majitele ubytoven. Zaznívají však také obavy, že obce nebudou řešit situaci lidí, kteří kvůli nesouhlasu s výplatou doplatku skončí na ulici, případně budou odcházet do jiných měst a vytvářet nová ghetta.\n"Nemyslím si, že bude docházet ke koncentraci lidí, protože se těžko přelijí do nějaké jiné obce. Myslím si, že naprostá většina obcí se chová rozumně a jsou si vědomy toho, že si nemohou vyrobit desítky bezdomovců. Navíc teď je jaro, bude léto, takže by jim ti lidé doslova zůstali na ulici," odráží kritiku Marksová a slibuje, že ministerstvo do tří měsíců nové opatření vyhodnotí.\nGhetta se přesouvají z měst\nPodle analýzy se ghetta přesouvají z měst do odlehlejších obcí a rozpadají se do menších celků. V roce 2006 v jednom ghettu žilo průměrně 271 obyvatel, v roce 2014 už to bylo o 83 lidí méně.\nUž také neplatí, že v ghettech žijí hlavně Romové. Místa, kde Romové netvoří většinu obyvatel, jsou sice stále v menšině, ale oproti roku 2006 jich přibylo. V ghettech končí hlavně chudí a nezaměstnaní lidé, kteří mají stejné problémy, jaké má často romská populace, to znamená dluhy a nízké vzdělání. Podíl nezaměstnaných je v sociálně vyloučených lokalitách až 85 procent. Zbývajícím obyvatelům ale ani práce nepomohla k úniku z ghetta, protože šlo většinou o krátkodobé a nejisté zaměstnání s nízkým výdělkem.\nV ghettech například žije více seniorů než před deseti lety. Staří lidé tvoří celkem sedm procent vyloučených obyvatel.\nVýzkum začal loni v lednu. Financoval ho stát a Evropský sociální fond. Ministryně Marksová s příští analýzou nechce čekat dalších deset let. "Ráda bych viděla něco už po pěti," podotkla Marksová. Analýza bude podle ní potřeba i proto, že pokud se podaří prosadit zákon o sociálním bydlení, vláda bude chtít vědět, jaké má dopady.\nFOTO Mějte se tu dobře. Ministři byli v ghettu na severu\ndomácí Aktuálně.cz ghetto Karlovarský kraj Plzeňský kraj Jihomoravský kraj Moravskoslezský kraj Romové ekonomická krize Michaela Marksová ministerstvo práce a sociálních věcí Ivan Gabal ubytovna bezdomovec


Blog Archivy - Strana 2 z 3 - Nenásilná komunikace\nMiky Kashtan Poslední dobou, kamkoli jdu, narážím na zmatení, úzkost a toužení. Žijeme ve složité době. Mnoho z nás chce vědět, co je v této době smysluplné dělat. Související otázky se s pravidelností objevovaly na mé nedávné dlouhé cestě po Izraeli, Palestině a Evropě. Na jednom telesemináři jsme s účastníky přišli s kroky, jež můžeme učinit, abychom jednali smysluplně, a to dokonce předtím, než […]\nRozhovor probíhal během návštěvy Otce Chrise v Brně v květnu 2019. Transkriboval: Jaroslav Tesák (transkript neprocházel jazykovou korekturou) Zkratky účastníků: Father Chris = FC Ondřej Přibyla = OP Petr Holík = PH OP: Myslím, že bych chtěl přejít k zajímavému tématu, což je, myslím, abychom vás představili, ale můžete to také udělat sám. Pochopil jsem, že jste se narodil na […]\nDo knihkupectví se dostává v českém překladu již několikátá kniha z oblasti nenásilné komunikace, za což jsem velmi rád. Konkrétně od Marshalla Rosenberga vyšly publikace Nenásilná komunikace a Co řeknete, změní váš svět. Tato recenze je rozdělena do několika částí, přičemž každá z nich se snaží dát alespoň rámcovou odpověď na otázky, které byste si mohli klást při rozhodování, zda […]\nJak zvyšovat kapacitu jednat nenásilně – nejen pro rodiče s dětmi\nDítě se zmítá na chodníku, dnes již potřetí, chce zpět do restaurace, kde mlátilo lžičkou do topení. Neslyší empatii. Vzlyká, ani nemůže mluvit. Snažím se vztek přijímat, být s ním. Chráním ho, aby nevběhlo do silnice. Občas se usměju na kolemjdoucí. Ale to mi funguje jen nějakou dobu. Pak už jej čapnu, silně držím a snažím se […]\nNa workshopech nenásilné komunikace se mluví – ve dvojicích, ve skupině, zkouší se čtyři kroky nebo roleplay… na buddhistiských ústraních se mlčí a kouká do zdi (tedy „medituje“). Forma je různá, směr je ale překvapivě podobný. Vlastně mě překvapilo, že jsem tu podobnost směru dokázal jasně vidět a pojmenovat až letos. O nenásilné komunikaci jsem se dozvěděl […]\nŽivot přináší různé situace. Některé veselé, jiné smutné, některé jsou prostě zvláštní. Tohle je jedna z těch zvláštních. Seděl jsem si v poklidu ve své kanceláři a seznam úkolů se mi poměrně rychle tenčil. Do schůzky s kamarádkou zbývala ještě nějaká ta půlhodina, a tak jsem se rozhodl věnovat ji četbě knihy Nenásilná komunikace. Čekala na mne kapitola Síla empatie. […]\nDialogy tělem a slovy – report z týdenního kurzu v červenci 2018\nVrátil jsem se z týdenního kurzu, který jsem vedl se Zitou Pavlištovou. Jmenoval se „Dialogy“ a kombinoval učení Nenásilné komunikace a kontaktní improvizace. Byl to velmi povedenej kurz, mám chuť napsat „nejlepší“, ale raději zkusím být konkrétní a popsat, proč pro mne byla tato kombinace metod (a lektorského partnerství) tak skvělá: Střídání práce se slovy a s tělem umožňuje odpočívat a rychleji integrovat […]\nMáte chuť na 30denní výzvu? Zkuste aplikovat toto desatero v souladu s Nenásilnou komunikací a každý den se k němu ráno a večer vrátit. Co se Vám již daří? Co Vám pomáhá? Co je pro Vás náročné? Co to s Vámi dělá? A co to dělá s Vaším okolím? 10 kroků k míru mezi lidmi i v nás (1) Každý den se v klidu zamysleme, jak bychom […]\nMůj bratr Jirka je od narození na vozíku. Z toho důvodu má méně možností jak být nezávislý a ovlivňovat svět kolem sebe než lidé bez fyzických omezení. Komunikace je tak pro něj zásadní. Má skvělý smysl pro slovní humor. Potíž je, že Jirka neumí mluvit, tedy neumí formulovat a artikulovat běžným způsobem. Vyvinul svůj jazyk, který se cizím […]\nAutor: Ondráš Přibyla (2017) Aktualizace a korektura: Petr Sucháček (2021) Od svých prvních pokusů učit NVC jsem si uvědomoval, že bez tréninku to nejde. A jako jednu z prvních věcí jsem začal vytvářet kartičky pocitů a potřeb. Ty zásadně usnadňují trénink zejména v době, kdy člověk ještě nemá vybudovanou dobrou slovní zásobu pro svoje vlastní prožívání. Pak mi začalo docházet, […]