Výměna těsnění pračky svépomocí\nJak zachránit manžetu pračky\nProč dochází k opotřebení?\nObtíže při výměně těsnění\nVýhody opravy u nás:\nPostup výměny manžety pračky\nKolik stojí výměna těsnění dvířek pračky??\nTěsnění pračky se používá jako těsnění dveří. Je určena k zabránění úniku vody z dvířek během provozu pračky. Jeho význam proto nelze přeceňovat. Pračku mohou poškodit i malé kovové předměty (mince, kostice podprsenky apod.).) nebo kovové předměty na oblečení, které se během pracího cyklu zachytily ve vnitřním prostoru pračky se sušičkou. Jak vyměnit gumové těsnění střešního okna vlastníma rukama?\nOpotřebení límce dveří v důsledku dlouhodobého používání;\nManžeta je poškozena plísní;\nŠtěpení pryže způsobené agresivními chemikáliemi;\nManžeta se na vnitřní straně odře;\nManžeta se pere kvůli tvrdým, velkým předmětům (čepice, boty atd.).П.);\nManžeta se také poškodí v důsledku nedbalého zabalení nebo vyložení.\nViz také. Proč se pračka neohřívá?\nPro rychlou a spolehlivou opravu byste si měli předem připravit a rozložit veškeré nářadí a spotřebiče, které byste mohli v rozhodující chvíli potřebovat:\nChcete-li zajistit, abyste při opravě ujeli co nejvíce kilometrů bez jakýchkoli překvapení, postupujte podle následujících pokynů.\nNejprve připravte samotnou náplast. Pokud je z gumy, měli byste ji pečlivě zastřihnout na velikost záplaty. Pokud jako náplast používáte kondom nebo lékařské rukavice, nejprve každou vrstvu slepte a pak jednoduše vystřihněte kousek na správnou velikost. Samotná záplata musí být na všech stranách asi o 2 cm větší než otvor.\nOdmastěte prostor kolem otvoru manžety dvířek pračky benzínem nebo alkoholem. Manžetu a záplatu nechte stát ve vyrovnané poloze, dokud zcela nezaschnou.\nPoté naneste na lepené plochy tenkou vrstvu lepidla. Další kroky proveďte podle pokynů přiložených k lepidlu. Mohou existovat dvě možnosti. Díly musíte buď ihned znovu spojit, nebo počkat, až lepidlo „vytvrdne“, a pak je slepit.\nNechte přístroj vyschnout alespoň 24 hodin. Během této doby stroj nepoužívejte.\nA to je vše, považujte domácí opravu manžety pračky za ukončenou. Nebuďte si však příliš jisti, že se nevyskytnou další problémy.\nJak již bylo zmíněno, toto opatření je pouze dočasným řešením, proto je vhodné co nejdříve zakoupit nový díl, který jej nahradí, a stroj řádně opravit, protože pohyb bubnu způsobí, že záplata v mžiku odletí.\nJakmile lepidlo zcela zaschne, můžete jej znovu sestavit. Po dokončení montáže dílů proveďte zkušební mytí, abyste zkontrolovali účinnost opravy. Pokud jste vše provedli správně, neměli byste mít žádné problémy a váš stroj bude nějakou dobu fungovat bez úniků.\nPo každém mytí otřete pryžový povrch do sucha, abyste zabránili stagnaci vody v prohlubních a drážkách na manžetě;\nDvířka nechte pootevřená, zabráníte tak tvorbě plísní a hub ve vnitřní dutině pryže;\nNepoužívejte žádné chemikálie, které nejsou doporučeny nebo zakázány výrobcem;\nZvolte správný režim praní pro dosažení nejlepšího možného výsledku při nejnižší možné teplotě vody;\nPři vkládání prádla zkontrolujte, zda je v bubnu celá náplň;\nVyrovnání, pokud pračka silně vibruje.\nŽvýkačka může selhat z několika důvodů:\nOpotřebení v důsledku dlouhodobého používání;\nMechanické poškození kovovými předměty padajícími do bubnu. Nejčastější příčinou jsou klíče, kancelářské sponky, šroubky, mince atd., které se zapomínají v kapsách. П;\nSkřípnutí prádla při zavírání dvířek, které může způsobit prasknutí gumy;\nNeopatrné vytahování vypraných předmětů, které by mohlo způsobit poškození dílu kovovými prvky (zipy, knoflíky)\nPoužití žíravých chemikálií k bělení prádla nebo čištění bubnu.\nPřed výměnou gumy na pračce je třeba připravit\nPryžový těsnicí límec odpovídající specifikacím opravovaného modelu stroje. Na internetu se doporučuje při menším poškození změnit polohu těsnění, aby se otvor nacházel těsně nad hladinou vody v bubnu. Nedělejte to. Obojek by se mohl kdykoli zlomit.\nElektrický šroubovák, elektrické šroubováky pro odstraňování zoxidovaných šroubů.\nTekuté mýdlo ke snížení tření při montáži těsnění u některých modelů.\nTěsnicí okraj pračky se může fyzicky opotřebovat nebo mechanicky poškodit.\nŠpatné předměty (klíče, mince, špendlíky, spony do podprsenky atd.) v pračce během pracího cyklu.Д.).\nPraní tvrdých věcí. Tenisky, tvrdé čepice, těžké svrchní oblečení.\nPoužívání levných čisticích prostředků obsahujících drsné chemikálie.\nNedostatečná péče o spotřebič a následky opotřebení plomby, například nesprávné plnění spotřebiče nebo nepoužívání pracího programu.\nCo dělat, když se objeví díry v těsnění nebo špatná přilnavost bubnu?? Odpověď je jednoznačná: Nahradit. Lze vyměnit žvýkačku v pračce svépomocí?? Můžete.\nNejčastěji jsou těsnění porušená nebo prasklá a při mytí z nich uniká voda. V důsledku tohoto poškození zjistí majitel pračky se sušičkou únik vody pod dvířky a při kontrole si všimne prasklin nebo trhlin v manžetě, které mohou být různě velké. To může být způsobeno těmito faktory:\nPřirozené opotřebení těsnění. Manžeta je při používání pračky neustále vystavena tření mezi bubnem a prádlem. Během mytí se zahřívá a poté se ochlazuje. Kromě toho podléhá účinkům čisticích prostředků. To vede v průběhu let k poškození a křehnutí pryže.\nNekvalitní prací prostředek. Pryžová manžeta se při působení levného pracího prostředku a pracího prostředku pochybné kvality začíná kazit, proto úspora pracího prostředku vede k nákladům na výměnu manžety.\nPřekročení dávek mycích prostředků. Při použití nadměrného množství čisticího prostředku nebo kapaliny může dojít k poškození struktury těsnicí pryže a může být nutné těsnění rtů vyměnit.\nOděvní součásti, které by mohly poškodit těsnicí pásek. Může se jednat o kovové nebo plastové kování. Také šrouby, hřebíky nebo jiné předměty mohou být do stroje nasáty z kapes oblečení a způsobit roztržení manžety.\nPokud se těsnicí hrana nečistí, může se časem zanášet plísněmi. Proto je třeba pračku pravidelně čistit. Podívejte se na následující video, kde se dozvíte, jak na to.\nOpravy praček jsou nákladné a je třeba k nim přistupovat opatrně. Neustálé zanedbávání vede ke katastrofálnímu výsledku. Gumová těsnění praskají jako první. Jeho úloha je nesmírně důležitá. Zajišťuje těsnost mezi bubnem a elektrickými součástmi. Opotřebení gumičky může být způsobeno několika faktory:\nVe většině případů je však opotřebení způsobeno přirozenými příčinami: tření mezi tkaninami a bubnem způsobuje ztenčení pryže. Kovové části v upevnění těsnění (klipy) také způsobují díry. Pokud došlo k poškození v oblasti ohybů. Pásek nelze opravit. V opačném případě se můžete pokusit opotřebovanou část opravit.\nDůležité! Používání levných čisticích prostředků má rovněž negativní vliv na pryž. Vozidlo je vybaveno sadou na opravu pneumatik a sadou na opravu pneumatik. Zejména u starších modelů, kde již nelze sehnat nová těsnění.\nAbyste se vyhnuli některým chybám, je třeba vzít v úvahu nuance při odstraňování a montáži pryže:\nModely některých výrobců spotřebičů (Samsung, Siemens, LG, Bosch a další) jsou náchylnější k poruchám než jiné.) vyžadují kompletní demontáž předního panelu, takže je nutné sejmout celý přední panel. Můžete to provést sami, ale je třeba dbát na to, abyste nepoškodili kabeláž.\nPokud nemůžete najít těsnění nebo upevňovací kroužek pro konkrétní model pračky se sušičkou (často se jedná o zastaralé modely), optimální náhradu vám může zajistit pouze odborník.\nPokud si předem zavoláte servisního technika, zjistěte si následující údaje:\nZnačka a pokud možno model pračky, u které je třeba vyměnit těsnění. Například Bosch WLG2426WOE nebo LG F1089ND5. Číslo modelu je uvedeno na štítku pračky. Pokud jste si již sami zakoupili nový náhradní díl, stačí uvést značku spotřebiče. A také vás žádáme o sdělení vhodného času a dne v týdnu pro návštěvu technika. A samozřejmě vaše kontaktní údaje, jako je adresa, telefonní číslo a jméno a příjmení.\nTechnik vám zavolá zpět v určitý den, aby vám potvrdil čas návštěvy, protože plány se někdy mohou změnit.\n1.Výhodný pracovní rozvrh. Specialisté pracují každý den od 8 do 22 hodin, kromě víkendů a svátků. Sami si zvolíte vhodný čas opravy.\n2.Diagnostika poruchy a výjezd mistra. Servis zdarma při provedení opravy odborníkem naší firmy.\n3.Realizace oprav v domácnosti do 24 hodin. Není nutné organizovat doručení pračky do kanceláře, veškeré opravy budou provedeny přímo u vás doma. Potřebné nářadí a náhradní díly jsou vždy u mistra „“.\nFirma provádí výměnu manžet na pračkách v Petrohradě a ve velkých městech Leningradské oblasti. Do 24 hodin od obdržení vašeho požadavku k vám náš technik přispěchá a rychle opraví manžetu dveří vašeho „pomocníka“, a co je nejdůležitější. Se zárukou! Na náhradní manžetu a její opravu poskytujeme záruku 1 rok.\nCena výměny manžety bez započtení nákladů na nové gumové těsnění manžety. Od 1900 Konečná cena výměny je stanovena odborníkem na místě a liší se v závislosti na značce a modelu pračky. V tabulce jsou uvedeny orientační náklady na výměnu, které zahrnují:\nPokud jste si sami zakoupili novou manžetu, zaplatíte pouze za výměnu nebo opravu (od 1900 GBP).).\nVýměna nebo oprava manžety. Poměrně složitý proces, který vyžaduje potřebné dovednosti a znalosti. Pokud zjistíte, že je netěsný nebo poškozený, svěřte se do rukou odborného technika\nNejpozději do 24 hodin od zavolání k vám domů přijede náš zkušený technik a manžety pračky opraví nebo vymění. Vše je provedeno precizně, rychle a neméně důležitě kvalitně!\nNext PostNext Připojení plynové varné desky a trouby


Cílí vůbec vaši PPC správci kampaně správně? – Kde nakupujete?\nKdo podniká i v online světě, jistě má aspoň hrubý přehled o PPC reklamě, tedy o reklamě ve vyhledávačích, která se zobrazuje uživatelům podle kontextu. Jde o jednu z nejlepších forem reklamy, jelikož platíte pouze ve chvíli, kdy na ni uživatel klikne. Nicméně i tak můžete prodělávat – třeba v případě, kdy na ni hodně lidí kliká, ale málokdo ve finále zatouží po vašich službách.\nJedním z důvodů, proč lidé na reklamu klikají, ale poté si od vás nic nekoupí, může být špatné cílení. Zpozornět by měly především lokální podniky, typicky restaurace, kadeřnictví apod. Pro ty je totiž zbytečné, když na jejich web narazí někdo z druhého konce republiky.\nNení nutné přidávat název města do nadpisu\nNěkdy se hodí cílit na celou republiku\nNěkdy se vyplatí cílit i na zbytek republiky bez města nebo na zahraničí\nZřejmě vás jako první napadne spojovat vaše klíčová slova s názvem města, v němž sídlíte. Ano, i tohle je varianta, ale jde to i jinak. Můžete zpracovat sestavy obsahující klíčová slova jako restaurace, indická restaurace apod. přesně takhle obecně. Následně už ze sestav jen vyloučíte města (seznam českých měst najdete třeba na Wikipedii). Protože pokud sídlíte v Plzni, asi vám bude k ničemu, když se zobrazíte někomu na dotaz indická restaurace Ostrava. Místo toho potřebujete PPC reklamu cílenou na Plzeň – podívejte se třeba sem: https://www.ppcprofits.cz/ppc-reklama-plzen.\nOmezit své cílení pouze na Plzeňský kraj by mohlo být trochu hloupé. Protože co když se někdo z Ostravy chystá do Plzně na služební cestu a zrovna si hledá restauraci, kam by mohl vzít obchodního partnera na oběd? Právě pro tyto případy se hodí klíčové výrazy jako restaurace Ostrava, levná restaurace Ostrava atd. V sestavách zmíněných v předchozím odstavci pak nezapomeňte slovo Ostrava vyloučit, ať si navzájem vaše vlastní reklamy nekonkurují.\nNěkteré firmy mohou poskytovat svoje služby vzdáleně. Takové pak mohou cílit na celou republiku, nebo i na zahraničí. Opět je vhodné vyloučit město, aby si kampaně nekonkurovaly. Navíc je doporučováno vaše sídlo stejně v inzerátu uvádět, aby na něj zbytečně neklikali lidé, kteří stejně hledají službu ve svém okolí.\nJste z toho tak trochu zmatení? Aby ne, vždyť PPC je jedna velká věda! Nejlépe uděláte, když ji svěříte zkušeným vědátorům. Třeba těm z PPC Profits – Plzeň, Praha, Ostrava ani jiná města jim v cílení nedělají problém.\n← Plastové dveře: Jaké jsou jejich výhody a nevýhody?\nDámské sportovní oblečení bez kompromisů →


Nejlepší nabídky: Marriott Vacation Club at Los Suenos – Herradura | Hotels.com\nMarriott Vacation Club at Los Suenos, Herradura, Jaco, Puntarenas (provincie), KostarikaDestinace\nVšechna ubytovací zařízení v destinaci Herradura, Jaco, Puntarenas (provincie), Kostarika\nHotelový komplex pro náročné nabízí 5 restaurace. Nedaleko se nachází Pláž Herradura.\nPláž Herradura – 1 min. pěšky\nPřístaviště Marina Los Sueños – 1 min. pěšky\nHerradura Bay – 1 min. pěšky\nNákupní centrum Plaza Herradura – 35 min. pěšky\nPlaya Balsal – 40 min. pěšky\nPláž Jaco – 3,9 km\nPokoj, dvojlůžko (180 cm) a rozkládací pohovka, balkon\nPark Rainforest Adventures Costa Rica Pacific – 5 km\nDivadlo Teatro Jaco – 4,2 km\nPark Neo Fauna – 4,6 km\nLanové centrum Vista Los Sueños – 5,1 km\n800 Meters West of Herradura Entrance, Herradura, 028-4023, Kostarika\nHotelový komplex poskytuje hostům lázeňské služby v plném rozsahu (v zařízení Sibö Rainforest Spa & Retreat). Některé poskytované služby: masáže. K vybavení tohoto lázeňského zařízení patří sauna a pára.\nRestaurace Hacienda Kitchen: Specializací zdejších kuchařů je mezinárodní kuchyně a podává se zde snídaně a večeře.\nSteakhouse 18 & Greene: Podává se zde oběd a večeře. Otevřeno denně\nRestaurace ZOE: Specializací zdejších kuchařů je středomořská kuchyně a podává se zde oběd a večeře. Za příznivého počasí lze stolovat pod širým nebem. Otevřeno denně\nRestaurace Bar Ocho: Specializací zdejších kuchařů je mezinárodní kuchyně a podává se zde oběd a večeře. Nápoje lze objednat na baru. Otevřeno denně\nCasa del Cafe - občerstvení v areálu. Otevřeno nonstop. Otevřeno denně\nTuristický poplatek: 34.00 CRC za ubytovací jednotku za noc\nUmožňuje Marriott Vacation Club at Los Suenos zrušení rezervace s vrácením celé zaplacené částky?\nAno, Marriott Vacation Club at Los Suenos nabízí na našem webu pokoje s vratnými cenami v plné výši. Tyto rezervace lze zrušit až do termínu několika dnů před začátkem pobytu. Nezapomeňte si vždy prostudovat přesné storno podmínky, které si stanovilo každé ubytovací zařízení.\nJaká hygienická a úklidová opatření dodržuje Marriott Vacation Club at Los Suenos?\nNabízí Marriott Vacation Club at Los Suenos možnost parkování v areálu?\nMá Marriott Vacation Club at Los Suenos bazén?\nUmožňuje Marriott Vacation Club at Los Suenos pobyt s domácím mazlíčkem?\nKdy mohou hosté přicestovat do zařízení Marriott Vacation Club at Los Suenos a odcestovat z něj?\nJsou v zařízení Marriott Vacation Club at Los Suenos nebo v okolí nějaké restaurace?\nAno. Přímo v areálu lze navštívit některou z 5 restaurací, nabízejících posezení se zahrádkou a mezinárodní kuchyně. Z okolních restaurací stojí za zmínku například Sunrise Breakfast (9,1 km), Rioasis (9,3 km) nebo The Beer House (9,4 km).\nJaké aktivity nabízí ubytovací zařízení Marriott Vacation Club at Los Suenos a jeho okolí?\nUžijte si odpalů na našem golfovém hřišti. Užijte si péče ve wellness centru a zaplavejte si v jednom z 2 venkovních bazénů.\nMarshall, Rodinná dovolená s 2 noclehy, 5. 05. 2021\nMark, Cesta s 4 noclehy, 31. 03. 2021\nBarbaraP, Cesta s 1 noclehem, 29. 01. 2021\nErick, Cesta s 2 noclehy, 30. 03. 2021\nBeatriz, Cesta s 1 noclehem, 13. 03. 2021\nYuniel, Rodinná dovolená s 1 noclehem, 3. 04. 2021\nHotely – Herradura


Un viaggio italiano estivo aneb Od moře k moři (3) | VLAKY.NET\n9.8.2020 Práve prihlásených 13 užívateľov\nUn viaggio italiano estivo aneb Od moře k moři (3)\n14.4.2013 8:00 Jan Přikryl\n3. den – čtvrtek 16.8.2012 (Bologna, Milano). Stará zkušenost cestovatelů říká, že třetí den cesty je vždy kritický. To se potvrdilo i v případě popisované cesty, proto se dnes s námi moc daleko nepodíváte: po většnu dne jsme museli být v Bologni a pořádné dopravní zážitky přišly na pořad dne až večer, kdy jsme si vysokorychlostně odskočili na pár hodin do Milána. Ale ačkoliv to byl den vpravdě italsky bláznivý, rozhodně je opět o čem psát.\nUž při plánování akce jsme pro tento den přesný program neměli. Důvodem ovšem nebyla nějaká pověrčivá obava z kritického dne, jako spíše to, že cílů se na jedné straně nabízela spousta, ale na straně druhé žádný extra lákavý. Bologna leží v poměrně fádní rovině a ačkoliv jižně od ní se nachází výrazné pohoří Apenin, železniční tratě horami vedoucí jsou doslova prošpikované tunely. Za opravdu zajímavými místy se musí z Bologně dál a to vzhledem k plnosti peněženky opět hlavně regionální dopravou. Dohodli jsme se proto, že program si uděláme na místě a budeme prostě improvizovat- nejpravděpodobnější se přitom jevil výlet do minirepubliky San Marino nedaleko Rimini.\nNicméně člověk míní a Pánbůh mění: Aleš se totiž až příliš spolehl na to, že mu výplata přijde v řádném termínu v den našeho odjezdu, tedy v úterý 14.8. Tentokrát se ale peníze mezi bankami nějak zasekly a protože byl Aleš bez eura, vše platil Honza. A když se v Itálii platí z jedné peněženky útrata dvěma lidem, hotovost určená na celou cestu dojde velmi rychle- ve středu ráno už nám zbývalo posledních pár desítek eur. Věděli jsme sice, že Alešovy peníze jsou na cestě, ovšem ačkoliv jsme na Cinque terre „dojili“ snad každý trochu důvěryhodný bankomat, výsledkem byla jen hláška na obrazovce, že „limit nestačí pro výběr“. Proto když jsme se v příjemném prostředí na dvoře hotelu královsky nasnídali, první jsme vyrazili na nádraží. Doufali jsme, že už peníze budou, leč nebyly- na odjezd kamsi do daleka, odkud bychom se večer už nemuseli dostat, nebylo tedy ani pomyšlení.\nBologna: Vysokorychlostní jednotka typu AGV opouští jako vlak Italo společnosti NTV z Neapole do Torina hlavní nádraží. 16.8.2012 © Jan Přikryl\nChvíli jsme se věnovali focení velmi zajímavého provozu na nádraží, pak jsme nádraží opustili. Záhy jsme ale skončili v hotelu, protože cestou do města jsme potkali velký supermarket, kde jsme původně chtěli koupit jen vodu do dalšího tropického dne. Ovšem „supermercato“ v Itálii nabízí zcela jiný tovar, než je našinec zvyklý z domova! Pulty se tu prohýbaly pod čerstvou zeleninou, z výběru „darů moře“ až oči přecházely! Bohužel jsme ale v hotelu nebyli na nějaké vaření zařízení, takže jsme si museli nechat zajít chuť- na co jsme si ale chuť zajít nenechali, byl obrovský výběr vín! Podobně jako ostatní potraviny v obchodě byly i ceny vína zhruba srovnatelné s domácími poměry, pouze kvalita byla někde jinde. Nakoupili jsme si tedy osvědčené Nero d´Avola (láhev za 1,80 eur…) a vrátili jsme se do hotelu. Tam totiž bylo (na rozdíl od rozpálených ulic Bologni) podstatně příjemněji. Další zhruba 2 hodiny jsme trávili u vína před televizí, kde v tento hluchý čas dávali staré italské kriminálky z mafiánského prostředí.\nPo dvou hodinách jsme se vydali opět do ulic. Tentokrát jsme si chtěli projít aspoň symbolicky starou Bolognu a pak pomalu dojít na nádraží, odkud po poledni jel cenově relativně snesitelný vlak IC do Rimini, kterým bychom ještě zvládli návštěvu San Marina. Z procházkou jsme ale byli poměrně rychle hotovi, a to nejen kvůli horku. Bologna je sice velmi staré město (jako většina měst v Itálii vznikla už v raných římských dobách hluboko před naším letopočtem), ovšem za druhé světové války byla těžce poškozená bombardováním, takže příliš stylově nepůsobí. Mezi od pohledu starými domy ční moderní poválečná zástavba, navíc centrum leží v naprosté rovině. A protože Bologna byla bohaté město po většinu své historie, najdeme v centru nesourodou směsici různě starých budov od středověku až prakticky po dnešek. Za zmínku přitom stojí, že v Bologni mají nejstarší univerzitu na světě- funguje tu už od roku 1088. Její budovy jsou dnes rozeseté po celém městě, ovšem působí nenápadně a v dnešní podobě z 11. století rozhodně nepocházejí. Centrum je ale poměrně velké: má tvar šestiúhelníku a z jednoho konce na druhý je to daleko něco přes 3 km. Po okrajích centra dříve bývalo opevnění, z něhož se dodnes část hradeb zachovala, jinde najdeme jen brány na volném prostranství, jako je např. Porta Galliera z poslední přestavby opevnění v 17. století kousek od nádraží.\nBologna: brána Porta Galliera na Piazza XX Settembre kousek od nádraží. 16.8.2012 © Jan Přikryl\nV těsném sousedství této brány se nachází též autobusové nádraží z roku 1967. Jak datum vzniku napovídá, je to sice nevzhledná krabice s rozsáhlou asfaltovou plochou uvnitř, návštěvě jsme ale přesto neodolali. Ani ne tak proto, že bychom chtěli někam jet autobusem, jako spíš pro „studium“ zdejšího provozu. Ten tu moc velký nepanoval: dominantní regionální doprava, provozovaná několika menšími společnostmi autobusy v pro Itálii charakteristickém modrém nátěru, totiž jezdí z několika menších terminálů na území celého města. Zato jsme v prodejních kancelářích viděli letáčky s jízdními řády šílených panevropských spojů- z nich nás nejvíce zaujala nabídka rumunské společnosti Atlassib, nabízející například třídenní spojení z Taranta do Suceavy, případně stejně dlouhou linku Napoli-Tîrgu Jiu... Ani o jedno jsme zájem neměli, takže po chvíli jsme autobusové nádraží opustili a vrátili se na nádraží.\nPeníze na účtu dosud nebyly, rozhodli jsme se proto svézt příměstskou lokálkou do Vignoly, kterou provozuje „soukromá“ společnost Ferrovia Emilia-Romagna (FER). Ačkoliv se totiž společnost tváří soukromě a konkurenčně vůči státnímu molochu FS, ve skutečnosti patří dílem právě Trenitalii, dalším dílem provincii Emilia-Romagna a svůj podíl tu zprostředkovaně má od fúze s boloňským dopravním podnikem roku 2011 i město Bologna. Na neelektrizovaných tratích této společnosti dnes najdeme převážně jednotky řady ATR 220 z produkce Pesy Bydgoszcz, ovšem najdeme je kupodivu i na elektrizované trati do Vignoly. Nevyznali jsme se ale v organiaci kolejí na zdejším rozsáhlém nádraží, protože kromě průběžných očíslovaných kolejí tu vlaky jezdí ještě z pobočných kusých kolejí, které jsou značeny jako „Vest“ resp. „Ovest“ (východ a západ). Původně jsme náš vlak hledali na čtyřkolejném východním kolejišti, které jsou neoficiálně označovány jako „regionální nádraží“ a slouží převážně vlakům FER. Tato část nádraží je i o poznání sešlejší, než zbytek nádraží. Posléze se ale na obrazovce objevilo, že vlak do Vignoly pojede z koleje „7 Vest“, takže jsme šli na 7. nástupiště, kde jsme čekali do času pravidelného odjezdu vlaku. Když krátce předtím na předmětnou kolej přijel osobní vlak do Ancony, bylo nám jasné, že jsme tu špatně. Až poté jsme zjistili, že „západní“ koleje jsou kusé vedle budovy- to už byl ale vlak do Vignoly dávno pryč…\nOpět jsme se tedy se zastávkou v osvědčeném supermarketu vrátili do příjemně vychlazeného pokoje v hotelu a čekali na peníze dál. Pobyt v Bologni nám totiž jinak nic moc přinést nemohl: MHD tu sice mají rozsáhlou, ale v době naší návštěvy tu jezdily jen autobusy, jaké najdeme doslova po celé Itálii. Kromě nich tu mají také rozsáhlý trolejbusový systém- dráty trolejového vedení visí téměř v každé ulici. Trolejbusy jezdí v Bologni od roku 1955 a ačkoliv se v období 1982-91 pod dráty nejezdilo, existují formálně hned 3 dlouhé trolejbusové linky. Přes léto ale ani tady trolejbusy nejezdí. Namísto bezcílného vožení autobusovou MHD jsme si proto koupili další pití, tentokrát kvalitnější: portské a sicilskou marsalu. Oba nápoje patří mezi „fortifikovaná“ vína, která jsou uměle doplněná alkoholem- v obou případech proto, aby víno vydrželo dlouhou lodní přepravu na stoly anglických lordů. Jak portugalský, tak sicilský produkt proto chutná velmi podobně, vína jsou sladká s vysokým obsahem alkoholu, jen je samozřejmě domácí marsala v Bologni mnohem levnější, láhev se dá sehnat za necelých 5 eur. U vína jsme opět sledovali starší duchařské horory provenience italské státní televize RAI.\nBologna: zánovní naklápěcí jednotka typu ETR 600 odjíždí ze 6. koleje hlavního nádraží do Říma jako vlak Frecciaargento. 16.8.2012 © Jan Přikryl\nKonečně jsme se před 16. hodinou konečně dočkali a opět jsme měli peníze na další cestování. Jelikož se den (a s ním i čtvrtina celé naší cesty) chýlil ke konci, měli jsme chuť na něco speciálního. Na nádraží jsme si ujasnili, co to bude: vyzkoušet si vysokorychlostní vlak Italo společnosti NTV. Přímo v hale nádraží v Bologni má společnost svojí pobočku, kam jsme přišli s požadavkem na jízdenky v nejbližším spoji, který odjížděl za pár minut. Takto „klasicky železničně“ stál lístek na 220 km dlouhou cestu do Milána velmi „utěšených“ 43 eur, ovšem co by člověk neudělal pro zážitek… Elegantní jednotka řady ETR 575 přijela do Bologni po dlouhé cestě ze Salerna prakticky včas a kupodivu i prázdná. Cestující se zjevně v jedenácti vozech elektrické jednotky rozprostřeli tak, že v našem posledním voze nejhorší třídy „Smart“ jsme jeli téměř sami. Zabrali jsme jednu z mála „čtyřek“ ve vlaku, který se hned vzápětí dal do pohybu.\nOpět jsme se motali estakádami západního zhlaví boloňského hlavního nádraží, tentokrát jsme ale záhy nabrali pořádnou rychlost a zamířili si to po vysokorychlostní trati na severozápad do Milána. Vlaky AGV sice zvládají rychlosti do 360 km/h, z ekonomických důvodů jsme ale tak rychle nejeli: po celou cestu se rychlost pohybovala jen mezi 250 a 300 km/h, takže vlak letěl po kolejích jako přišitý a prakticky bezhlučně. Hned po odjezdu z Bologně se konala kontrola jízdenek, přičemž jsme se zajímali, jestli v Miláně nedostaneme zdarma celodenní jízdenku na MHD. Ale bohužel ne, tuto službu nabízí NTV svým cestujícím pouze v Římě, Neapoli a Florencii. Cesta samotná zrovna moc zajímavá nebyla- vlak letěl absolutní rovinou daleko od větších sídel, takže tím nejzábavnějším byla právě vysoká rychlost. I když poměrně často bylo z vysoké estakády vidět daleko do kraje, vysokorychlostní tratě v Itálii se totiž obecně vyznačují velkým množstvím umělých staveb. Značnou část cesty jsme jeli podél podstatně starší dálnice A1 z 50. let, což ale v rovině nevadilo a vlastně to bylo přirozené: trať prostě využívá už existujícího dopravního koridoru. Spojení na klasickou železniční síť zajišťují spojky v okolí největších měst Modena, Parma a Piacenza.\nPo zhruba hodině jízdy začala zástavba kolem vlaku výrazně houstnout a vzápětí vlak zastavil na velmi moderně vyhlížejícím nádraží Milano-Rogoredo. Nádraží samotné je sice velmi staré, pamatuje vznik trati z Milana do Boloni, prošlo ovšem na konci 90. let pořádnou rekonstrukcí, v jejímž rámci bylo postaveno vlastně zcela znovu. Podobné rekonstrukce proběhly na většině předměstských nádraží v Miláně, protože zdejší uzel prošel na přelomu století výraznou restrukturalizací a modernizací, jejímž základním prvkem je dlouhý tunel pod centrem města, určený pro intenzivní provoz regionálních vlaků. Nás to ale až tak moc nezajímalo, protože jsme se jednak na Rogoredu zdrželi jen pár minut a kromě toho na další cestě projížděli různé spojky mezi nádražími, kterých se rekonstrukce nedotkla. Soukromé vlaky Italo totiž nezajíždějí na hlavové nádraží Centrale jako všechny důležité vlaky Trenitalie, ale kromě Rogoreda zastavují ještě na protilehlém předměstském nádraží Porta Garibaldi.\nMilano: vysokorychlostní jednotka TGV právě přijela z Paříže na nádraží Porta Garibaldi. 16.8.2012 © Jan Přikryl\nTam jsme vystupovali i my, přesněji řečeno v podzemní, průjezdné, části tohoto nádraží. Toto nádraží se totiž dělí hned na tři, více méně samostatné části. Z nich je nejstarší hlavové kolejiště a výpravní budova z roku 1963, na nějž ve stejné úrovni navazují nástupiště, jejichž koleje hned za nádražím ústí do tunelu směrem k nádraží Centrale. Právě do těchto míst jsme přijeli, neboť jinak by vysokorychlostní vlak nemohl projet Milánem bez úvrati z Říma až do Torina. Dopravní zařízení zde doplňuje ještě podzemní stanice průjezdného železničního tunelu pod centrem, již zmíněné Passante feroviario, které od roku 1997 využívají příměstské vlaky systému, nápadně připomínajícího německé systémy S-Bahn. Ostatně právě Lombardie, jejímž je Miláno hlavním městem, patřila v rámci Itálie k regionům, nejvíce otevřeným zaalpským a zejména německým vlivům. Například předměstský region kolem Milána se v dopravní terminologii zdejšího integrovaného systému zove pěkným „italským“ jménem Hinterland… Nicméně vraťme se zpět na nádraží Porta Garibaldi, kde dopravní systém doplňuje ještě linka metra v podzemí- ve výsledku tak dostaneme spletitou změť různých chodeb, pocházejících z jednotlivých etap výstavby. Tyto chodby jsou v typicky italském zašlém stavu, nicméně kromě obligátních obchodů všeho druhu jsme tu našli i prodejnu jízdenek dopravního podniku a samoobsluhu, kde jsme se zásobili na dlouhou pozdně večerní cestu zpět do Bologni. Nádraží se ostatně neustále mění před očima: kvůli nenávaznosti jednotlivých dopravních staveb se vlastně nachází v permanentní modernizaci od počátku 90. let a ta zdaleka není dokončena: momentálně se v rámci projektu Centostazioni modernizuje nejstarší část z 60. let.\nPodobně rozestavěným dojmem působí i nejbližší okolí nádraží, kde probíhá intenzivní výstavba nové komerční čtvrti. Les nových mrakodrapů se tu ční do výše, ale pod nimi najdeme jen obrovské staveniště- naštěstí ctihodná čtvrť z konce 19. století poblíž brány, dnes zvané Porta Garibaldi, přežívá opodál beze změny. Brána sice pochází z 30. let 19. století, kdy Miláno patřilo Rakousku, takže nejvíc ze všeho připomíná brány do českých pevností (na bráně taky najdeme oslavný text na našeho společného císaře Františka I, který v té době vládl), nicméně v těchto místech stála brána odjakživa a dnešní stejnojmenné nádraží se tak nachází zhruba půl kilometru vně historického obvodu centra Milána. Až do roku 1860 se brána jmenovala Porta Comasina, podle destinace, kam vedla bránou probíhající silnice. Z jejího úseku mezi bránou a nádražím (zvaném dnes Corso Como) je dnes pěší zóna, na jejímž poklidu nic nezměnila ani probíhající výstavba. Celý prostor je vyplněný spíše dražšími restauracemi, jejichž předzahrádky jej značně zaplňují. Ani my jsme neodolali a na večeři se zastavili. Kromě obligátně výborné italské kuchyně jsme mohli pozorovat zajímavé chování opilých holubů, živícími se zejména vínem, které hostům ukápne z číše.\nMilano: archaická tramvaj amerického původu z konce 20. let čeká na konečné linky 19 u nádraží Porta Genova. 16.8.2012 © Jan Přikryl\nPo večeři jsme se prošli zdejší rázovitou čtvrtí dokolečka- zaujala nás totiž široká třída Viale Pasubio, vedoucí kolem brány paralelně s bývalými hradbami. Prostor hradeb je totiž značně zanedbaný a nese dosud stopy po velkém bombardování roku 1943, po němž následovala už jen léta chátrání. Melancholický kolorit dotváří dávno zrušená tramvajová trať, ležící dosud v dlážděné vozovce, přičemž i 30 let po zrušení dosud visí i sloupy trakčního vedení. Tato trať má nicméně tvořit součást nového tramvajového projektu, spolu se souběžnou tratí přímo kolem nádraží, která sice prošla počátkem století rekonstrukcí, dnes je ale poblíž Corsa Como zase přerušená. My se nakonec vrátili zpět do prostoru nádraží, odkud jsme jeli dál metrem. Náš další cíl bylo další předměstské nádraží Porta Genova, kam odtud jezdí stářím prostřední, zelená, linka metra. Stanice tohoto úseku pocházejí z přelomu 70. a 80. let a svým spartánským vzhledem se sporým osvětlením nepatří zrovna k vrcholům estetiky- hodně připomínají architekturu stanic na budapešťské lince metra M3. Nejzajímavější je přitom hned stanice Garibaldi FS, kde jsme nastupovali, protože byla postavena čtyřkolejně. Měla tu totiž začínat odbočka zelené linky metra, která ale nikdy nevznikla a už asi nikdy nevznikne: krajní koleje nebyly položeny a pod nástupištěm najdeme jen betonové těleso.\nNa Porta Genova jsme přijeli s pevně stanoveným cílem: očekávali jsme totiž, že na tomto hlavovém nádražíčku s pouhými čtyřmi nástupištními hranami bude panovat poklidnější atmosféra, než na hektických centrálních nádražích a budeme se tak moci podívat do výpravní kanceláře. Dnes odtud jezdí pouze příměstské vlaky do Mortary, proto se náš kalkul ukázal být správný: velká skupina železničářů různých profesí setrvávala na 1. nástupišti v družném rozhovoru, obligátní cigareta nemohla chybět. Nicméně když jsme jim vyjevili, že jsme „amici di ferrovia“, měli jsme dveře dopravní kanceláře otevřené. Ta se nachází v původní výpravní budově, pamatující otevření nádraží roku 1870 a hostí rovněž poměrně archaické zařízení z 60. let, svým plechovým a hranatým vzhledem silně připomínající podobná zařízení, známá z našich stanic. I ovládání je podobné, je zjevné, že železnice byla vždy internacionální záležitost bez ohledu na existenci státních hranic a politických systémů. Stávající podoba nádraží přitom zůstane ještě dlouho v současné podobě: v dopravním konceptu milánské aglomerace je totiž přebytečné a výhledově se nejspíš dočká zrušení.\nOd nádraží jsme jeli tramvají linky 19 v celé dlouhé trase až na západní předměstí Certosa. Samotná trasa linky není ničím extra zajímavá, prochází totiž převážně vnitřními předměstími Milána, přičemž do centra města vůbec nezajíždí. Z okna je tak po většinu cesty vidět jen spousta domů z přelomu 19. a 20. století, defilujících ulicemi, dlážděnými typicky italskými velkými žulovými deskami, občas prostřídáno nějakou alejí. Nejzajímavější je tak krátký úsek jedné z nejnovějších tramvajových tratí ve městě z poloviny 90. let, kde tramvaj přejíždí po závěsném mostě rozsáhlé kolejiště nádraží Certosa. Pravým důvodem této jízdy bylo ale vozidlo: tato linka je stále jedna z mnoha, kde dodnes jezdí letité tramvaje série 1500, které byly do Milána dodané v letech 1928-1930. Ty dodnes zajišťují téměř polovinu tramvajových výkonů ve městě a zjevně v dohledné době z ulic města nezmizí: podobně jako v Lisabonu se totiž z nouze v podobě podinvestované městské dopravy stala ctnost, neboť tramvaje jsou téměř maskotem celého města. Nejenže jsou to tramvaje staré, ale navíc byly v celoevropském měřítku už v době svého vzniku značně neobvyklé: milánský dopravní podnik si je totiž objednal v USA a odpovídají tak v té době značně rozšířenému typu ůPeter Witt“. Zatímco ale z ulic amerických měst tramvaje tohoto typu už dávno zmizely, v Miláně jich je stále dost a proto se už řada vysloužilých italských tramvají vrátila na stará kolena zpět za oceán, kde obohatily muzejní sbírky. V tramvajích najdeme klasické podélné lavice, čistě dřevěný interiér (pouze čtečky čipových karet do interiéru nepasují…), klasické jízdní vlastnosti tramvaje, řízené kontrolérem na kliku a večer též poblikávající žárovkové osvětlení.\nMilano: stará tramvaj typu "ventotto" z roku 1928 opouští na lince 19 separátní těleso na Corso Sempione a míří k nádraží Porta Genova. 16.8.2012 © Jan Přikryl\nTramvaj nás vyklopila na potemnělém nádraží Certosa, které sice rovněž prošlo na konci 90. let rekonstrukcí v rámci stavby Passante ferroviario, nicméně od té doby už stihlo značně sejít a hlavně tam přes pokročilý soumrak dosud nerozsvítili osvětlení, odkud jsme se chtěli vlakem přesunout na nádraží Centrale, abychom stihli noční vlak kategorie ICN do Lecce, zajišťující poslední večerní spojení Milána s Bolognou. K tomu účelu jsme použili právě tunel pod městem, který v kombinaci s nejnovější linkou metra číslo 3 s přestupem na stanici Repubblica zajišťuje nejspolehlivější spojení vzdálených předměstí s centrálním nádražím. Čekala nás novotou vonící patrová jednotka TSR (Treno Servizi Regionale) řady ALe 710/711 společnosti TreNord. Tyto jednotky sice na pohled připomínají mnohem rozšířenější jednotky typu TAF (výrobcem obou typů jsou obdobná konsorcia pod vedením Ansaldo-Bredy), mají ale podstatně propracovanější interiér a najdeme je v provozu pouze v okolí Milána. Oba zdejší dopravci, Trenitalia i FNM je totiž s přispěním rozpočtu regionu Lombardie objednali pro obsluhu centrálního tunelu- dnes všechny jednotky tohoto typu patří nově vzniklé společnosti TreNord, vzniklé účelovou fúzí obou jmenovaných dopravců za účelem zajištění regionální dopravy v Lombardii. Náš vlak sice jel až do Treviglia, nicméně z Certosy na Repubblicu jsme dlouho nejeli, ostatně z okna stejně nic vidět nebylo. Venku už byla tma a navíc polovina cesty počínaje Portou Garibaldi probíhala v tunelu. Po pár minutách jízdy jsme na potemnělé podzemní stanici Reppublica vlak opustili, zbytek cesty relativně novým (a vizuálně jedním z těch příjemnějších) úseků milánského metra jsme dojeli na hlavní nádraží.\nProtože jsme byli v Itálii, dali jsme si na tuto cestu větší rezervu, aby nám vlak do Bologni neujel, takže teď jsme měli do odjezdu vlaku spoustu času. Toto centrální nádraží uzlu Miláno sice nepatří mezi největší nádraží Evropy, svojí těžkou monumentální architekturou ve stylu fašistické Itálie (bylo otevřeno roku 1931) tak ale bezesporu působí, obzvlášť, když nákladná rekonstrukce, provedená společností Grandi Stazioni před rokem 2009 na jeho vzhledu změnila jen málo. Jak už je ostatně u rekonstrukčních projektů této společnosti zvykem… Vlak už u nástupiště stál, ovšem neklimatizoval, takže po celodenním pobytu pod pražícím středomořským sluncem byly vozy náležitě „vyhřáté“ a ve vlaku se zatím téměř nedalo pobývat. Ačkoliv se jednalo o vlak „prémiové“ noční kategorie ICN, který mířil až do vzdáleného Lecce na podpatku italské „boty“, zrovna pozitivně vlak nepůsobil. Vozy na sezení byly zásadně letitého mezinárodního typu X ze 70. let, které sice prošly formální modernizací, ovšem ve stylu českých „humanizací“: hlavním modernizačním prostředkem byl kbelík laku. O mnoho lépe nevypadaly ani lůžkové vozy typu MU z poloviny 60. let, přitom lůžkový lístek je v Itálii poměrně drahá záležitost. Čest vlaku tak zachraňovaly jen opravdu rekonstruované lehátkové vozy „cucette comfort“, nabízející v každém kupé pouze 4 místa. Nás ovšem lehátko nečekalo, dokonce nás na krátkou cestu do Bologni nečekalo ani místo k sezení, protože vlak byl o vůz kratší, než být měl a ač byl (jako všechny ICN) povinně místenkový, byl plně obsazen a nám nezbylo, než cestu prostát v chodbičce. Což kupodivu nikomu nevadilo a svezení, jehož kvalita by na síti ČD vzbudila jen vlnu hněvu, v Itálii nikomu nemůže zkazit dobrou náladu.\nInteriér dolního patra příměstské jednotky řady ALe 710/711 společnosti Trenord. 16.8.2012 © Jan Přikryl\nTím spíš, že na odjezd vlaku z Milána jsme si pěkně počkali- čekali jsme totiž na příjezd téměř hodinu zpožděného vlaku ze Švýcarska přes Simplon. V době naší návštěvy totiž probíhaly mezi Brigem (resp. první italskou stanicí Iselle) a Domodossolou rekonstrukční práce, v provozu byla jen jediná kolej a výrazná zpoždění na tomto rameni patřila k dennímu koloritu. Následkem toho jsme se i my promenovali po nástupišti téměř hodinu po pravidelném odjezdu vlaku, nakonec se krátce před 23. hodinou vlak konečně pohnul. Tentokrát jsme jeli po staré trati, z níž jsme ale prakticky nic neviděli- vlak totiž zastavoval ještě v Piacenze a Parmě, navíc vzhledem ke stáří vozů stejně rychleji, než 200 km/h jet nemohl. A protože přes značné zpoždění byly obě zastávky dlouhé (v Itálii se do nočních vlaků nastupuje obřadně), vlak už zpoždění nestáhl a do Bologni jsme dojeli až dlouho po půlnoci. Ještě štěstí, že hotel byl tak blízko u nádraží, takže jsme nemuseli nikam daleko chodit a měli tak čas se vyspat na poslední, nejnáročnější den.\nUn viaggio italiano estivo aneb Od moře k moři (4), 21.4.2013 8:00\nUn viaggio italiano estivo aneb Od moře k moři (2), 7.4.2013 8:00\nUn viaggio italiano estivo aneb Od moře k moři (1), 28.3.2013 8:00


Opravny, Servis, Údržba - Opravárenské a servisní práce, Seznam opraven a servisů dle regionu - Bezva Portál.cz\nÚvodní stránka > Služby > Opravny, Servis\nAutoservis, Pneuservis (171)\nElektronika, Mobily (8)\nOprava počítačů (22)\nStroje, Těžká technika (15)\nÚdržba, Drobné opravy (13)\nElektroinstalace, Revize (60)\nInstalatéři, plyn, voda, topení (66)\nKrejčovství, Šití a opravy (23)\n1 Segway pt - osobní transportéry, distribuce, servis\nGSI distribution, s.r.o. je oficiálním distributorem Segway Inc. pro Českou republiku. Kromě dovozu a prodeje těchto výrobků jako jediná zajišťuje autorizovaný servis osobních transportérů Segway na území republiky. Praha 1 - Nové Město\n2 Sluzby.otevri.cz - servis zahradní a lesní techniky\nOpravy a pozáruční servis zahradní a lesní techniky všech začek v Praze 9. Nabízíme Vám velkokapacitní kontajnery pro všemožné použití. V Praze dodáváme aranžované květiny řezané a hrnkové. Dále nabízíme broušení a ostření nástrojů a vrtáků, svařování – welding. Pro zájemce dokážeme dovést libovolné zboží z Číny. Praha 9 - Čakovice\n3 Výtahy VP Praha s.r.o\nMontáže výtahů včetně souvisejících prací. Servis výtahů s nonstop pohotovostní službou. Modernizace, rekonstrukce a generální opravy výtahů. Revize a odborné zkoušky. Praha 9 - Hloubětín\n4 Bříza výtahy - servis, modernizace\nFirma Bříza výtahy, s.r.o. v oboru výtahy zajišťuje montáž, rekonstrukce, modernizace a servis výtahů. Dělá drobné i rozsáhlé opravy, zaměřuje se také na revize a zkoušky. Praha 4 - Modřany\n5 Okno servis - opravy plastových oken a dveří\nProvádíme pozáruční servis, opravy a seřízení plastových oken a dveří. Realizujeme lehké zimní zahrady, funkční skleníky a zastřešení vchodů. Prodej a montáž dopňků pro plastová okna. Máte problém s plastovými okny či dveřmi? Kontaktujte náš servis plastových dveří a oken. Praha 4 - Modřany


Raijintek Nemesis a Themis Evo: výkonné chladiče CPU | Svět hardware\nVentilátory totiž stejně jako u dříve představených modelů mají jasně červený rámeček a kontrastující bílé lopatky. Jedná se o potenciálně velmi výkonné chladiče, a to platí především pro Nemesis disponující dvěma ventilátory a dvěma pasivními částmi.\nV obou případech jde o věžovité modely využívající měděnou základnu a 8mm heatpipe, které jsou v případě modelu Nemesis v počtu pěti a Themis Evo má o jednu méně. Nemesis má rozměry 140 x 130 x 167 mm, využívá dva 140mm ventilátory řízené pomocí PWM na 600 až 1000 RPM a své měděné části má poniklované.\nThemis Evo má menší 120mm ventilátor s otáčkami 1000 až 1500 RPM, přičemž rozměry jsou 122 x 82 x 165 mm. Oba modely se hodí pro procesory do socketů AMD AM3+, FM2+ a starších nebo Intel LGA 115x a LGA 2011.\nChladiče Nemesis a Themis Evo můžeme očekávat i na našem trhu, neboť k dostání jsou i dříve představené modely EreBoss, Aidos a první verze Themis. Cena Nemesis byla stanovena na 60 euro a Themis Evo přijde na 33 euro.


Co koupit v roce 2001? – Živě.cz\nPC Tuning 5. ledna 2001\nProcesory - řada Intel...\nProcesory - řada AMD...\nČipové sady a paměti\nPodívejme se nejdříve na tabulku kterou sestavil server Anandtech, a která naznačuje jaké nové typy procesorů budou na trh uvedeny v příštím roce (tedy kdy se asi objeví na pultech obchodů a nikoliv v laboratořích).\n2001: 1. čtvrtletí 2. čtvrtletí 3. čtvrtletí 4. čtvrtletí\nFSB100 850MHz 900MHz 950-1GHz\nPentium 4 1.6GHz 1.7GHz 2GHz 2GHz\nAthlon 1.33-1.4GHz 1.5GHz\nNejvětší výrobce procesorů nebyl v roce 2000 příliš úspěšný. Po řadě méně šťastných kroků na jaře a v létě minulého roku (problémy s vysoce taktovanými Pentii III, sázka na neúspěšné Rambusy, problémy s čipsetem i820 a MTH...) se Intel znovu konsoliduje a troubí to útoku. Pojďme se podívat, jaké menu nám chystá na rok 2001 v procesorech.\nJsou a zůstanou typem, který je určen k osazení v deskách s novější patici Socket 370 pro procesory v pouzdře FCPGA. Jsou tedy potenciálním motorem současně nejrozšířenější platformy Intelu. Jak vidíte, záhy se dočkáme i verzí se sběrnici 100MHz (konečně - i když overclockeři tyto procesory "testují" nějaký ten pátek), později budou Celerony dosahovat frekvencí až 1GHz.\nPCtuning komentuje: Je jasné, že vysoké taktování Celeronů již příliš nepomůže - užitečnější změnou je přechod na frekvenci sběrnice 100MHz. Při frekvenci 800MHz a při původní sběrnici 66MHz by interní násobitel dosáhl hodnoty 12. Jádro by tedy bylo 12x rychlejší než externí sběrnice... a teď si představte továrnu, kde zásobování i expedice probíhá pouze jedněmi úzkými dveřmi. Doporučení: pokud se objeví levné Celerony se sběrnicí 100MHz je možné je efektivně nasadit jak v kancelářských tak i domácích PC s "poločasem rozpadu" 2, max. 3 roky... Klasickým Celeronům na sběrnici 66-ti MHz se raději vyhněte - tedy pokud netaktujete.\nPentium III, tak jak jej známe z dnešní doby bude doplněno novým typem známým pod kódovým jménem Tualatin. Tento typ vyrobený na bázi pokročilejší technologie 0.13um si však vyžádá nové základní desky a čipsety. Výhodou je projektovaná sběrnice 200MHz (současné PIII mají max. 133MHz). Je pravděpodobné, že by Pentia III -Tualatin, pokud by byly uvedeny dnes (navíc na deskách s pamětmi DDR) jistě rozdrtily nejen konkurenci ale i... první Pentia 4.\nPCtuning komentuje: Vše ukazuje na to, že projekt Tualatin je pro Intel "cestou jistoty". Ověřené a levné řadě PIII se totiž záhy odstraní největší technologické brzdy (zahřívání, pomalé paměti a FSB) škrtící původní Pentia III běžící na frekvencích nad 1GHz. Pravděpodobné budou tyto dva scénaře:\nPoptávka po vysokých frekvencích a výkonech bude obrovská a Pentuim 4, zejména ve verzi Northwood, v procesorové bitvě zcela zvítězí. V této situaci zahraje Tualatin druhé housle, případně skončí jako budoucí náhrada Low-End řešení a použije se tam, kde P4 nebude moci - například v noteboocích. P.S. Obdobná situace již nastala při rychlém přechodu z Pentia na Pentia II.\nPoptávka po řešeních "nad 1.5GHz" bude menší a i touha po novotách nebude tak silná. V této situaci by význam nového P3 / Tualatinu byl vyšší - hrál by totiž i ve střední a vyšší třídě (zde by se pak utkával se svým největším konkurentem od AMD, s Athlonem). V této situaci by se na čas z Pentia 4 stalo exkluzivní zboží.\nAčkoliv po jeho uvedení zavládlo zklamání, jedná se o dobrý procesor - první typy považujte spíše za testovací piloty (a v žádném případě je nekupujte). Skutečné Pentium 4 zde totiž dorazí později, až s jádrem Northwood. To bude vyrobeno novější technologii která výrobu zlevní a zároveň sníží i nároky na chlazení a napájení. Teprve pak se bude jednat o procesor schopný těžit z realizovatelných vysokých frekvencí (a také z pamětí DDR - podle čipsetů). Nové jádro si však vyžádá nové základní desky - použije se i nový "socket" - tentokráte 478. S tím však nebude dnešní P4 komatibilní...\nPCtuning komentuje: Pokud uvažujete o výkonné sestavě na bázi Intelu která "nějakou dobu vydrží" a kterou budete moci za rok nebo dva ještě upgradovat, nedívejte se po současných řešeních. V "low-endu" sice Intelu zůstane Celeron a také i dnešní Pentium III, ve vyšších kategoriích však očekávejte změny. Jak P4 Northwood, tak i PIII Tualatin budou vyžadovat nové desky. Pokud máte vysoké nároky a nakoupíte již nyní, budete si záhy připadat podobně jako si připadají majitelé prvních "krabicových" Pentii II dnes - koupili draze a při tom vstoupili do takové malé slepé uličky :-(\nTémata článku: Původní čip, Paměť, Dobrý procesor, Vysoká frekvence, Levné řešení, Ali, Micron, Small, Akce roku, Face, Test Pilot, Paměti, Procesory Intel, Testovací pilot, Bestseller, Apollo 11, Mamba, Nový typ, Procesory AMD, Jet audio, Alladin, Morgan, Chlazení motoru, Exkluzivní zboží, Palomino


Topenářské práce Hradec Králové, rozvody topení, ústřední topení\nO nás » Topenářské práce\nSpolečnost Pavel Reichl nabízí veškeré topenářské práce od zaměření a zpracování projektové dokumentace, přes montáž a servis, až po demontáže topných systémů. Zabýváme se i solárními systémy a tepelnými čerpadly a navrhneme každému klientovi to nejvhodnější řešení dle jeho požadavků, podmínek i finančních možností.\nKvalitní komplexní péči v oblasti topenářských prací poskytujeme zákazníkům už přes 20 let a dokážeme poradit s výběrem vhodného vytápění pro váš dům, byt, firmu, rekreační i průmyslový objekt. U všech typů vytápění využíváme kvalitní ocelové, měděné a plastové topenářské komponenty od renomovaných českých i zahraničních výrobců, které jsou společně s odbornou instalací zárukou profesionálně odvedené topenářské práce.\nProvozní náklady na ústřední vytápění lze správnou regulací systémů snížit na minimum. I proto je ústřední topení nejpoužívanějším typem vytápění v rodinných i bytových domech. Navrhneme pro vás optimální řešení rozvodů ústředního topení, vypracujeme projektovou dokumentaci, na základě které provedeme montáž rozvodů a instalaci radiátorů. V naší nabídce najdete i provedení rekonstrukce rozvodů ústředního topení a samozřejmostí je i odborný servis a pravidelné revize.\nPopularita podlahového vytápění neustále vzrůstá díky vysoké míře komfortu, který tento systém poskytuje. Zabudováním na hůře přístupném místě však musí podlahové vytápění splňovat náročné požadavky na kvalitu materiálů a odborné instalace. Díky komponentům vysoké kvality a dlouholetým zkušenostem s instalacemi i opravami podlahového vytápění nabízíme komplexní řešení, jehož cílem je komfortnější a útulnější bydlení dostupné pro každého a v každém prostoru interiéru.\nDalší topenářské práce:\nKontaktujte nás a my vám rádi poradíme s výběrem vhodného zdroje tepla k vaší plné spokojenosti, ať už bydlíte v rodinném domě, bytě či hledáte řešení pro svůj rekreační objekt. Komplexní topenářské práce provádíme především v regionu Východní Čechy. (Hradec Králové, Pardubice,..)


Půjčujeme karnevalové kostýmy pro děti i dospělé. Půjčovna je spojena s obchodem ptákovin a doplňků na maškarní jako jsou paruky, masky, škrabošky, zuby, brýle, uši, nehty, rohy....vše na čerty, Mikuláše a anděly. Těšíme se na Vaši návštěvu. Ceny půjčovného jsou u dětských kostýmů od 50,- - 200,- na víkend a u kostýmů pro dospělé od 150,- Kč na víkend.\nHusova, 790 01 Jeseník\ntel.: 584 402 940, 731 154 312\nPůjčovna pánských obleků a šatů svatebních, dětských a společenských. Nabídka svatebních doplňků - oznámení, prstýnků, svatebních kytic.


50% sleva na domény ONLINE a PHOTO - CZECHIA.COM\nÚvodní stránka » Archiv » Novinky » 50% sleva na domény ONLINE a PHOTO\n50% sleva na domény ONLINE a PHOTO\n(Brno, 25. 11. 2015) Připravili jsme pro vás akci na registrace nových domén.photo a .online s výraznou slevou.\nNové generické domény se v ČR, stejně jako ve světě, těší velké oblibě. Přímo u nás jsou populární domény jako .bio nebo .guru. Souhrn nejoblíbenějších nových domén najdete zde. Doména online je právě jednou z nich a nyní ji můžete mít za výhodnou cenu.\nChci registrovat novou doménu .ONLINE\nza akčních 399 Kč\nZaregistrujte si doménu .photo za skvělou cenu\nV období od 1. 10. do 20. 12. 2015 nabízíme výraznou slevu na novou registraci domény PHOTO.\nAkční cena nové domény PHOTO je 399 Kč bez DPH na první rok registrace, místo standardních 839 Kč.\nAkce na dvouletou registraci domény PHOTO\nNavíc si můžete pro nově registrovanou doménu zvolit období 2 roky a tím získat slevu na prodloužení domény v příštím roce (renew). Standardní cena na 2 roky, tedy cena registrace + renew by byla 1678 Kč. V naší akci si můžete zvolit, že chcete doménu registrovat rovnou na 2 roky a dvouletou novou registraci domény .photo budete mít za pouhých 939 Kč bez DPH.\nChci registrovat novou doménu .PHOTO\nAkce platí pouze pro registrace nových (volných) domén od 23. 11. do 20. 12. 2015. na 1. rok registrace.\nPlatba za objednávku domény .PHOTO musí být připsána na účet společnosti ZONER software nejpozději do 23. 12. 2015. Po těchto datech budou neuhrazené objednávky zrušeny.\nPokud by se jednalo o prémiovou doménu nebo doménu s ochrannou známkou v Trademark Clearing House, nevztahuje se na ni tato akce. Více informací\nBěžná cena za rok je 839,- Kč bez DPH u domény .photo a 899 Kč bez DPH u domény.online.\nKupón na registraci domény .photo ZDARMA lze uplatnit jen jednou.\nKupón na registraci ZDARMA se nevztahuje na prémiovou doménu nebo doménu s ochrannou známkou v Trademark Clearing House.Více informací\nZákaznickou podporu můžete kontaktovat na admin@zoner.cz.


MAS Hrubý Jeseník | Sběr projektových záměrů\n05 KVĚ 13\nMAS Hrubý Jeseník v rámci přípravy Strategie 2014-2020 nachystala formulář projektového záměru pro sběr námětů na projekty. Jeho vyplněním získáme přehled o tom, jaké záměry plánujete pro období 2014 – 2020. S pomocí těchto základních informací budeme moci přesněji zpracovat podklady pro připravovanou Strategii a určit směr, kterým by se měla ubírat dotační politika v našem regionu. Díky tomu budou moci být případné finanční prostředky nasměrovány přímo do potřebných oblastí v regionu.\nTento formulář tedy slouží k získání návrhů typů projektů v jednotlivých oblastech rozvoje pro všechny typy subjektů na celém území MAS Hrubý Jeseník, tedy v obcích:\nAndělská Hora, Bruntál, Karlova Studánka, Karlovice, Ludvíkov, Oborná, Rudná pod Pradědem, Staré Město, Světlá Hora, Široká Niva, Vrbno pod Pradědem, Nové Heřminovy a Nová Pláň.\nFormulář by měli vyplnit všichni ti, kteří se v uvedeném období hodlají zabývat rozvojem regionu, vlastního podnikání, neziskovou činností apod., a to ve všech možných oblastech života a za různého způsobu zajištění realizace uvedeného záměru – pomocí vlastních zdrojů, sdružených zdrojů, dotačních zdrojů apod.\nPro ty, kteří hodlají pro realizaci svého záměru využít dotačních příležitostí, je uvedení záměru do strategie zcela zásadní! Strategie může sloužit i jako podklad pro žádosti o dotace z různých dotačních zdrojů. Proto prosím věnujte návrhům Vašich záměrů dostatečnou pozornost. Máte-li záměrů více, vyplňte tento formulář tolikrát, kolik záměrů máte.\nFormulář projektové záměru naleznete zde.


Apartmány Val Sinestra, Kappl Ischgl – Alpen Pension Skyton\nApartmány Val Sinestra, Kappl Ischgl množství\nKatalogové číslo: 47945 Kategorie: Ischgl / Kappl, Rakousko Štítek: Pobytové Kategorie: Termín: 2021-06-19 - 2021-06-25Dnů: 7Strava: Bez stravyTransport: VlastníDostupnost: Termíny a ceny\nApartmánový dům leží ve\nčtvrti Plattwies na klidném a slunném místě, cca 1,5 km od centra městečka, cca\n3 km od lyžařského střediska v Kapplu a cca 50m od skibusu, cca 11 km od\nIschglu. K dispozici zastřešené parkování.\nK vybavení objektu patří apartmány s příslušenstvím,\npředsíň, kuch. kout (lednička, vařič, myčka, kávovar), obvykle balkón, TV-SAT,\ntrezor, rádio, za poplatek dětská postýlka pro dítě do 2,99 let (na vyžádání).\nK dispozici jsou kompletně\nvybavené apartmány – TV, sejf, radio, kuchyňka, lednička, 4plotýnkový vařič,\ntrouba, myčka, kávovar, balkon, vysavač, povlečení, ručníky, utěrky. Typ A: 3pokojový apartmán pro\n4 osoby (cca 43m2): předsíň se šatnou, obývací pokoj s kuchyní a jídelním\nkoutem, sprcha, WC, 2 ložnice (1x s manželskou postelí, 1x 2 oddělená lůžka). Typ B: 3pokojový apartmán pro\n6 osoby (cca 53m2): předsíň se šatnou, obývací pokoj s kuchyní, rozkládací\n2-gauč, sprcha/WC, 2 ložnice (2x s manželskou postelí).\nindividuálně. K dispozici je vybavení kuchyňka.\nIdeální poloha vůči\nlyřařskému středisku Kappl (3 km), kde najdete téměř 50 km lyžařských\nsjezdovek. 50 m skibus zdarma.\nApartmán typ A – třípokojový apartmán pro 4 osoby (43 m2): je zde předsíňka a šatna, obyvatelná kuchyň s jídelním koutem, 1 x ložnice se 2 oddělenými postelemi, 1 x ložnice s manželskou postelí, sprchový kout a extra WC.\nApartmán typ B – třípokojový apartmán pro 6 osob (53 m2): je zde předsíňka a skříň, obývací pokoj s kuchyňským koutem, rozkládací gauč pro 2 osoby, 2 x dvoulůžkový pokoj s manželskou postelí, sprcha a WC.\nKrytý bazén Galtür – zábava pro malé i velké v každém ročním období. Užijte si plavání ve sportovním bazénu, jízdu osvětleným tobogánem s doprovodem zvukových efektů, masážní trysky a moho dalšího.\nErlebnisbad Silvretta Center – toto zážitkové rekreační centrum se řadí mezi jedno z nejlepších středisek volného času v Tyrolsku. V zázemí tohoto centra najdete bazén (28°C), saunu, bowling a restauraci. V saunové části najdete také parní lázeň, infračervenou kabinu, solárium a své tělo si můžete nechat hýčkat na masírovacím stole. Masáže k uvolnění napětí, horké kameny, aromaterapie, anticelulitidní masáž nebo klasická thajská masáž.\nAlpinárium Galtür – unikátní evropské muzeum nejen díky kombinaci ochranné zdi a výstavního prostoru. Ze střechy uvidíte v pozadí „zeď“, která chrání Galtür před lavinami.\nCheck – in: od 16:00 hodin\nCheck – out: do 10:00 hodin\nElektřina, voda, topení, závěrečný úklid, letní turistická slevová karta Silvretta Card all inclusive (polovina června-polovina října): 1 tiket = 1000 možností., Např.: všechny lanovky v oblastech Ischgl, Galtür, Kappl a See, využívání veřejné dopravy (Landeck – Bielerhöhe), vstup do všech volných a krytých bazénů a přírodních jezer a mnoho dalšího.