Krása dob minulých - Strana 7 - Kapesní hodinky - Chronomag fórum\nVytvořeno od mischa, 2.02.2010 - 23:38\nPublikováno 17.březen.2010 - 00:18\n[attachment=84368:kompenza...trva_n_k.jpg]Tak, pokusíme se popojet, neměl jsem moc času, ale už je to lepší….\nTím nejkrásnějším, co na hodinkách znám, je pohyb setrvačky a k tomu pravidelné roztahování a stahování vlásku. Činnost vlásku mi připomíná dýchání, pohyb setrvačky ve spojení se zvujkovým projevem se pro mě stává výrazně erotizujícím a vzrušujícím prvkem. Setrvačka by v hodinkách měla být tím, čím u lidí srdce. Bez dobrého „zdravotního stavu" tohoto orgánu nemohou hodinky plnohodnotně žít.\nVynálezcem setrvačky a držitelem francouzského patentu z roku 1675 je holanďan Christian Huygens. Je logické, že tento vynález byl spjat s vynálezem a užitím vlásku. Huygens byl jedním z těch prvních mistrů, který obojí použil. V praxi tak setrvačka nahradila do té doby u přenosných hodin používané vahadýlko. První setrvačky byly vyráběny, stejně tak jako ostatní části stroje, ze železa, přechod na kvalitnější klasické materiály na sebe nedal dlouho čekat, hlavní hnací silou dalšího technologického vývoje bylo dosažení výrazně přesnějšího chodu hodinek. Bylo to umožněno zejména přechodem z jednoduchého vřetenového kroku hodinek na modernější a výrazně složitější krokové soustavy. Limitním faktorem co nejlepší funkce setrvačky a přesnosti chodu hodinek se staly teplotní změny, na rozdíl od velkých kyvadlových hodin změna barometrického tlaku hraje minimální roli. Vzhledem k tomu, že přenosné hodinky musí chodit v různých polohách, je nanejvýš nutné, aby setrvačka byla dokonale vyvážena. Toho se dosahovalo tím, že po jejím obvodu bylo několik šroubků, s jejichž pomocí se dala setrvačka přesně vyregulovat. U setrvaček chronometrových strojů jsou na jejím obvodu poměrně masivní šroubky, většinou z těžkých materiálů, včetně zlata, s jejichž pomocí se reguluje též chod stroje /nemají regulační ručku, která často bývá zdrojem nepřesnosti chodu /.\nTeplotní rozdíly vyvolávají změnu rozměrů setrvačky , v závislosti na momentu setrvačnosti dochází ke změně chodu. V praxi způsobuje zvýšení teploty roztažení sertrvačky , což má za následek změnu vzdálenosti věnce setrvačky od její osy a zpomalení chodu. Je to stejné, jako prodloužení kyvadla u velkých hodin. Samotná změna teploty však ponejvíce mění parametry vlásku, změny jeho délky a pružnosti se podílí na nepřesnosti chodu mezi 80-90 %, teprve zbytek připadá na vrub setrvačky. I přesto ale stálo těch zbylých pár procent za to, aby mistři hodinářští hledali další možnosti jak setrvačku vylepšit. Zásadním vylepšením byl pak vynález kompenzační setrvačky angličanem Johnem Arnoldem v roce 1780. Kompenzační setrvačka je na přiložených obrázcích, její konstrukce a činnost je v principu snadno pochopitelná. Samotný věnec je bimetalický, vyrobený ze dvou materiálů nestejné tepelné roztažlivosti /OBR 1/. Vnitřní materiál je většinou ocel, vnější mosaz, na fotkách je odlišnost materiálů dobře patrná. Setrvačka je na dvou místech proti sobě proříznutá, každá polovina věnce tak tvoří půlkruhové rameno, které je uchyceno jen na jednom ze svých konců /OBR 2/. Při změně teploty by se za normálních okolností věnec setrvačky zvětšil a hodinky se zpozdily. Bimetalická setrvačka ale způsobí, že více roztažitelná mosaz na vnější straně setrvačky zahne ramena více k jejímu středu a vykompenzuje tak její celkovou změnu velikosti. Opačně, při snížení teploty se mosaz více stáhne a ranena setrvačky se pootevřou směrem od její osy /OBR 3/. Přemísťováním šroubků na věnci setrvačky se pak účinek bimetalické setrvačky reguluje. Čím více šroubků dáme k volnému konci ramene, tím výraznějších rozdílů kompenzace dosáhneme, protože více hmoty mění svou vzdálenost od středu setrvačky. Regulace a přesazování šroubků se provádí vždy při dvou krajních teplotách, např. při +5 a +35 stupňů. I přesto, že v těchto krajních polohách vyregulujeme hodinky na stejný chod, existuje ještě tzv. sekundární chyba, způsobená nelineární změnou pružnosti vlásku v závislosti na teplotě. Tato chyba se ale pohybuje v řádu pár vteřin, vyrovnává se pouze u velmi přesných námořních chronometrů. Je logické, že kompenzační setrvačka se používala z cenových důvodů jen u velmi kvalitních strojů, její výroba byla dost technologicky náročná. Ale díky ní můžeme dnes obdivoval mnoho skvostů, které jsou jí vybaveny. Koncepce bimetalické kompenzační setrvačky byla překonána s příchodem novodobých materiálů, u nichž je tepelná roztažlivost nízká, nebo téměř nulová, dnes je asi nejlepším materiálem pro výrobu monometalických setrvaček Glucydur /směs mědi s berylliem/. U mnoha starších hodinek se můžeme setkat s monometalickou setrvačkou, na jejímž obvodu nalezneme šroubky, nebo jen špalíčky podobné šroubkům, jsou tam proto, aby se jejich eventuálním přibroušením setrvačka mohla vyvážit /OBR 4/. Setrvačky, které jsou hladké, se dříve vyvažovaly odvrtáváním materiálu na spodní straně věnce, tak, aby to při pohledu na stroj nerušilo estetický dojem….. U moderních hodinek se občas jako luxusní doplněk použije setrvačka se šroubky, je to ale spíše element estetický. Taková setrvačka na obyčejný Unitas ale se šroubky se prodává kolem 130 EUR, jen proto, že to připomíná krásu dob minulých….Uf, už dneska nemůžu….\nTento příspěvek byl upraven od mischa: 17.březen.2010 - 00:21\nPublikováno 17.březen.2010 - 00:28\nMusím konstatovat, že dříve byli ti lidé za v průměru kratší život aktivnější než dnes, asi jsme o dost línější, než předešlé generace...\nPublikováno 17.březen.2010 - 00:45\nQUOTE(Josef01 @ 17.3.2010 - 0:28)\nMyslím, že ne. Leonardo da Vinci obsáhl veškeré vědění své doby a k tomu přidal horomadu svého. Dnes i geniální mozky občas přijdou na drobné vylepšení čehosi. Že by ale dnes jedinec měl šanci vymyslet tolik nového, to už asi nejde. Není to o lenosti, je to spíše o badatelských možnostech. Samozřejmě, jsme lenoši, jinak bysme nebyli na chronomagu,ale někde v garáži pilovali epochální vynálezy...\nPublikováno 23.březen.2010 - 20:25\nPerfektní vlákno - díky\nPublikováno 18.květen.2010 - 14:31\nVýborná knížka . Anthony Randall - Chronometers (The time museum catalogue). Randall je anglický hodinář, dělal velké hodiny, první udělal 3osý tourbillon, někdy v 70tých letech, experimentoval se skleněným vláskem atp. Kniha je sice označena jako katalog, ale je tam spousta detailů, výkresy konstrukcí, hromada obrázků. Náhled. Vše co jste si kdy přáli vědět o chronometrech, ale styděli jste se zeptat.\nPublikováno 26.květen.2010 - 18:09\nMě zaujal ten kompenzační setrvačník z příspěvku kousek nahoru. Sákryš, ti naši praprapraprapradědové měli za ušima! Mechanické hodinky se mi líbí víc a víc.\n7 731 příspěvků(y)\nPublikováno 26.květen.2010 - 22:03\nTo ještě žádné mechanické nemáš??? Tak šup!\nJá bych se rád dozvěděl více. Pokud by sis na to udělal čas, měl bych velkou radost. Kapesní hodiny mne uchvátily, mám iracionální pocit, že když se zastaví, zamrzne s nimi i ubíhající čas. Mám doma v krabici zatím dvoje. Když mám všeho plné zuby, vezmu si je do dlaně a cestuju s nimi v čase.\ncongrt. opravdu velice poeticky řečeno....Ale rovnat ten Wipp.......no dnes házím mašli....\nPublikováno 1.březen.2012 - 00:08\nNarazil jsem na popis zajímavého strojku, obrázky jsou sice trochu nekvalitní, ale i tak je vidět, že do strojku se už rozhodně nic dalšího nevejde\nRok výroby 1878, přes 500 součástek, na ciferníku jsem napočítal 16 ručiček!\nPodle mě naprosto neopravitelný strojek\nPublikováno 1.březen.2012 - 21:19\nNeskutečné a to si vezmi, že ještě o 100 let dříve vymyslel a postavil hodně podobné hodinky ( nejvymakanější hodinky své doby na celém světě) A.L.Breguet jako specielní zakázku pro tehdejší francouzskou královnu Marii Antoinettu. Cca 1760.\nedit : ty v..e 50 kamenů !!!\nTento příspěvek byl upraven od long: 1.březen.2012 - 21:21\nPublikováno 2.březen.2012 - 15:40\nNa tom je fascinující ten rok výroby. Bez přesných mikroskopů, bez CNC, CAD, bez vakuového kalení, práškové metalurgie ... v ruce na stole s pohonem nohou/rukou ...\nPublikováno 11.březen.2012 - 14:29\nTak, pro začátek jsem sepsal stručně historický počátek vzniku chronometru, snad se časem prokoušu až k tomu, co je nahoře na mých fotkách. Případné korekce, doplnění a upřesnění všichni uvítáme, víc hlav, víc ví /taky má víc času...../\nMischo, k tomuto vláknu jsem se dostal až teď a smekám.\nVím, že Kamil ti už nabídl titulní stranu, ale nechceš svůj seriál taky vyladit do formy blogu na Chronomagu? Ano, je to pracné a zabere to další čas, ale snadná dostupnost pro čtenáře a lepší možnosti editace pro autora, by tvé dílo zajisté korunovaly.\nH1, H2,H3 a H4 jsou v National Maritime Museum v Greenwichi (ten velkej barák dole pod parkem pod hvězdárnou). U H5 si nejsem 100% jist kde je, ale je také na živu, asi taky tam, nebo nahoře na hvězdárně, Všechny fungují a pravidělně je natahují.\nPřece jenom ještě ke krokům. Harrisonovy chronometry nemají západkový (detent) krok. H1 - H3 mají Grasshopper (kobylka luční, pět peněz půjč mi), když kouknete na obrázek, pochopíte proč.\nH4 a 5, jsou prakticky stejné dva kusy stejné konstrukce a používají vřetenový krok (verge escapement) (jako prastaré lihýřové hodiny) ale s diamantovými paletami.\nVše o H1-5 zde.\nMusím poctivě přiznat, že jsem trochu nesvůj, jestli mám doplnit mistra v oboru hodinářském D. Knespla, který by nám mohl o příběhu Jonhna Harrisona (1663 -1776) a jeho timekeeperech vyprávět asi hodně dlouho. Součástí tohoto příběhu je i další Angličan, korvetní kapitán Rupert T. Gould (1890–1948), který zachránil originální Harrisonovi chronometry pro naše generace. A není jistě náhodou, že fotografie Ruperta T. Goulda u Harrisonova chronometru H3, jak drží setrvačku z H2 je mistrovým avatarem (že?).\nDoplním také pár odkazů na vlastní Harrisonovi chronometry:\nNational Maritime Museum , expozice Royal Observatory (Greenwich, London, UK):\nJohn Harrison and the Longitude problem – celkový přehled\nHarrison's Marine Chronometer number 1 (H1), ID sbírkového předmětu ZAA0034 + video\nHarrison's Marine Chronometer number 2 (H2), ID sbírkového předmětu ZAA0035 + video\nHarrison's Marine Chronometer number 3 (H3), ID sbírkového předmětu ZAA0036 + video\nHarrison's Marine Chronometer number 4 (H4), ID sbírkového předmětu ZAA 0037 + video\nO postavení těchto předmětů ve sbírce vypovídá, že mezi zaměstnanci muzea je považováno za velkou čest každodenně natahovat chronometry H1 až H3, které jsou vystavené za neprůstřelným a jejichž zvuk přenáší mikrofony.\nH4 je vystaven nenatažený, protože pro svůj provoz potřebuje mazací olej + a pravidelným chodem by došlo k nevratnému opotřebení. Průvodci v muzeu hrdě označují H4 (ve své době skutečně revoluční námořní hodiny) jako o „Moně Lise“ mezi hodinami. Zajímavé!\nClockmakers' Museum of Worshipful Company of Clockmakers (London, UK):\nHarrisonův poslední model námořního chronometru H5 se skutečně stále nachází v Londýně, ale v expozici muzea Worshipful Company of Clockmakers, kde spolu s dalšími Harrisonovými předměty, tvoří vrchol sbírky.\nOdlišný osud této časomíry od modelů H1 až H4 je dán tím, že H1 a H4 byly majetkem britské vlády prostřednictvím Board of Longitude (britská vládní Rada pro určení zeměpisné délky) se sídlem v Greenwich, ale H5 zůstala rodinným majetkem, který byl později prodán do soukromých sbírek. Po různých peripetiích dostal na konci 19. století k současnému majiteli.\nJohn Harrison – pro nás může být nesmírně překvapivé, jak obsáhlá informace je věnována jednomu hodináři a vynálezci. My asi nikoho podobného nemáme. Dokonce se při anketním hlasování o 100 největších Britů v roce 2002 umístil na 39 příčce! A přestože i na Chronomagu asi o jeho existence vědělo jen málo lidí, tak Britové si ho považují za jeho přínos, který jeho vynález měl pro námořní sílu britského impéria.\nPublikováno 11.březen.2012 - 14:31\nDalší vynikající literaturou, které se zabývá britskými námořními chronometry je bichle Dr. Konrada Knirima „Vol II: British Military Timepieces, Watches and Clocks of Their Majesties Forces“ (ISBN 978-3-89355-260-3). Ta jim věnuje více než 100 stránek textu a velkoformátových barevných fotografií. Je doplněna i o příspěvky význačných britských badatelů v této oblasti. Pochopitelně životnímu příběhu Johna Harrisona je tu věnován velký prostor, včetně fotografií jeho chronometrů (ze sbírek National Maritime Museum v Greenwichi).\nNelehké začátky námořních chronometrů\nPřestože zkušební plavba s chronometrem H4 do Karibiku v roce 1761 prokázala lepší než požadovanou přesnost určení času a tedy zeměpisné délky, tak trvalo ještě hodně dlouho, než se chronometry staly standardní navigační pomůckou.\nJohn Harrison prací na svých timekeeperech H1 až H4 (tehdy se pojem chronometr ještě nepoužíval) plných 31 let. K jeho smůle se v mezidobí se objevil velmi vážný konkurent v podobě astronavigační metody zvané „měření lunárních vzdáleností“. Ta spočívala v určení času podle měření úhlových vzdáleností Měsíce od hvězd. Měsíc se pohybuje po obloze dostatečně rychle, aby něco takového dávalo uspokojivé výsledky. To samozřejmě vyžadovalo dvě věci: dostatečně přesný přístroj na měření úhlových vzdáleností mezi objekty (námořní octant, který se později zdokonalil do podoby námořního sextantu) a dostatečně dobře popsaný pohyb Měsíce a dalších nebeských těles na noční obloze, aby bylo možno sestavit přesné tabulky (navigační almanach). To vše bylo k dispozici právě v polovině 18. století.\nMetoda měření lunárních vzdáleností se používala souběžně s chronometry až do cca poloviny 19. století, protože námořní chronometry byly zpočátku (koncem 18. století) extrémně drahé. Metoda lunárních vzdáleností nebyla sice na moři tak přesná jako v observatoři, ale zase byla levnější. V praxi se ale obě metody vhodně doplňovaly. Metoda lunárních vzdáleností byla použitelné jen při viditelnosti Měsíce a kladla na navigační důstojníky a kapitány vyšší intelektuální nároky.\nAle i použití chronometru byla vlastně astronavigační metoda. Použití chronometru k určení zeměpisné délky spočívalo v odečtení času, kdy bylo Slunce nad lodí v nadhlavníku (lokální poledne). Tedy bez viditelnosti Slunce a vybavení pro měření polohy Slunce se to neobešlo. Na viditelnost nebeských nebes byly založeny také astronavigační metody k určení zeměpisné šířky. Tak jako tak všechny tyto navigační metody byly použitelné hlavně k navigaci na otevřeném moři. Poloha určovala v 24 hodinovém intervalu, pokud nebeská tělesa ale nezakrylo počasí. Přesnost byla spíše v jednotkách či desítkách námořních mil. Pro pobřežní plavbu to ale nebylo. Tehdy jako dnes platí (jak nám ukázala katastrofa lodi Costa Concordia), že při pobřežní plavbě, musíte především vidět pobřeží, pokud do něj nechcete narazit.\nBritská admiralita zpočátku nakupovala chronometry „v kusových množstvích” a přidělovala je hlavně na objevitelské a vědecké výpravy. Asi prvním, kdo chronometry použil v ostré praxi, byl legendární objevitel - kapitán James Cook. U nás je díky filmovým zpracováním znám i příběh vzpoury na lodi Bounty. Chronometr z této lodi se britské admiralitě, na rozdíl od vlastní lodi, nakonec vrátil a je snad stále v muzeálních sbírkách.\nNa paluby válečných lodí se chronometry dostávali pomalu, takže se často stávalo, že admirálové a kapitáni lodí (dostatečně bohatí) si je kupovali za vlastní peníze. Podle znalců to byla naopak britští komerční lodní dopravci (jako Východoindická společnost), kdo první začali masově zavádět chronometry jako nezbytnou součást navigačního vybavení plavidel. Britská admiralita se rozjela až po skončení napoleonských válek. Teprve roku 1825 se chronometr stal, povinou součástí vybavení každé lodě. Uvádí se, že v roce 1858 mělo britské královské námořnictvo na moři okolo 200 lodí s celkem 600 chronometry, tedy v průměru 3 na jednu loď. Zálohování takto kriticky důležitého navigačního přístroje bylo nezbytností. Poznámka: pro početní srovnání, dnes americké námořnictvo pro stejný úkol, kontrolu „sedmera“ moří a oceánů potřebuje flotu okolo 300 válečných lodí.\nPro čtenáře Chronomagu může být také velmi zajímavé následující. Díky masivnímu používání obou nových navigačních metod britské lodě nejen stvrdily svoji nadvládu nad oceány, ale musely se také řešit praktické problémy. Existence „přesných“ navigačních přístrojů neměla význam, dokud neexistovali stejně přesné mapy. Britové začali s použitím těchto nových metod přesně mapovat polohy svých přístavů po celé zeměkouli. Začal se znovu mapovat i náš kontinent. K tomu všemu bylo potřeba stanovit jednotný souřadný systém a referenční čas.\nA protože centrem dění okolo obou navigačních metod byla Královská observatoř v Greenwich, tak se jako referenční čas používal Greenwich Mean Time (střední sluneční čas, který se odvozoval od polohy Slunce v nadhlavníku nad Observatoří) a analogicky na něj navázaný souřadný systém, kde nultý poledník prochází observatoří. Smluvní uznání tohoto časového a souřadného systému jako mezinárodního standardu z roku 1884, pak je stvrdilo zavedenou praxi, jejíž základ byl položen britským systémovým přístupem v polovině 18. století.\nMusel se řešit také praktický problém jak seřizovat přesný čas palubních chronometrů. V 19. století se v přístavech pod britskou kontrolou začali objevovat signální věže, na jejichž vrcholu byl stožár s velkou pohyblivou koulí (time ball), na kterou bylo vidět z palub lodí zakotvených v přístavu. Když se koule dala jednou za den do pohybu, byl to optický signál přesného času. Podobné zařízení je dodnes funkční jako turistická atrakce i v Greenwichské observatoři. A pokud jste někdy viděli přenos ze silvestrovské půlnoci na Times Square v New Yorku, tak ta stříbrná koule na vrcholu mrakodrapu , která je spouštěná při odečtu příchodu Nového roku, vychází právě z této britské námořní tradice.\nJe mým osobním názorem, že k uvedenému pokroku v oblasti námořní navigace mohlo v cca v první polovině 18. století dojít právě a pouze na Britských ostrovech, kde celková sociální a společenská situace začala významně předbíhat poměry na zbytku kontinentu. A snad nebudu daleko od pravdy, když prohlásím, že příběh vzniku námořního chronometru ukazuje, proč anglofonní národy tak nějak obecně dominují nad zbytkem světa. Platilo to v 18. století a platí to i dnes.\nK tragédii u ostrova Scilly došlo už v roce 1707, ale teprve lobbing obchodníků a petice přiměl parlament v roce 1714 vydat „Zákon o zeměpisné délce“ (Act of Longitude). Počátkem 18. století si mohli ve zbytku světa nechat o slovech jako petice, obchodní lobbing a parlament opravdu nechat jenom zdát.\nTaktéž už jen akceptace myšlenek, že Země je kulatá a součástí heliocentrického systému a že pohyb nebeských těles se dá dopředu počítat na základě fyziky a matematiky, mohla některým ultrakonzervativním náboženským kruhům na kontinentu přivodit alergickou reakci.\nAsi pouze v Británii té doby se mohl člověk se zarputilostí a genialitou Johna Harrisona, self-made man bez původu a společenského postavení, pokoušet ucházet o státní zakázku, získat bohaté sponzory, vzdorovat rozhodnutí úřadů (o předání dokumentace), domlouvat si spolupráci s králem (H5), a ještě na tom vydělat nějaké peníze.\nPříběh chronometru je také ukázkový příběh omezeného státního dirigismu a svobody rozhodování a podnikání. A celkově tak nějak moderního přístupu k věci. Nejdříve formou „grantové soutěže“ podpořili výzkum (i Harrisona také financovala královská observatoř). Pak získané know-how neutajili, ale pustili mezi další britské hodináře. Přestože se nakonec státní úřady rozhodly realizovat pouze omezené státní kontrakty, tak nebránili komerčním subjektům a soukromým osobám ve využívání této nové technologie. Jak by postřehli ekonomové, Británie té doby už byla relativně bohatá a musel tam existovat volný kapitál. Záměrně to píšu dnešním slovníkem, aby vyniklo jak moc je to blízké tomu, co známe z dnešní doby.\nTento příspěvek byl upraven od Petr_P: 11.březen.2012 - 14:39\nPublikováno 11.březen.2012 - 14:34\nJohn Harrison v dnešní literatuře a filmu\nKe smůle Johna Harrsiona, měla metoda měření lunárních vzdáleností z pohledu Board of Longitude několik předností. Členům Board of Longitude, kteří byly předními vědci a astronomy své doby, byla pocitově bližší hodně vědecká metoda měření lunárních vzdáleností. Timekepeery Johna Harrisona byly pro ně v podstatě „černé skříňky“, jimž zpočátku kromě autora nikdo moc nerozuměl.\nJe paradoxní, že ke dnešnímu povědomí o Johnu Harrisona přispěla i existence „úhlavního oponenta“. Reverend Dr. Nevil Maskelyne byl spoluautor metody měření lunárních vzdáleností. Dotáhl to na hlavního královského astronoma a automaticky se tak stal členem Board of Longitude, kde spolurozhodoval o uznání odměny pro Harrisonův timekeeper.\nPřestože to historici neradi vidí, pro autory knižních a televizních dramatizací je obraz sporu dvou geniů, násobený jejich zcela rozdílnými povahovými rysy a životními principy, to správné koření sepisování velkých dramatických příběhů. Na jedné straně samorostlý hodinář a na druhé straně upjatý a pedantický představitel oficiální vědy a byrokracie. V českém kontextu je to hodně podobné Formanově oscarovém filmu Amadeus (1984), který je založen na kontrastu jinou dvou hlavních hrdinů – Mozarta a Salieriho.\nPro moderního čtenáře a diváky vše odstartovala v roce 1995 americká spisovatelka Dava Sobel svojí knihou „Longitude: The True Story of a Lone Genius Who Solved the Greatest Scientific Problem of His Time”. Právě díky dramatizaci vztahu mezi Harrisonem a Maskelynem, se kniha asi stala prvním bestsellerem, které se zabývá horologii. Kniha se už dočkala několika různých vydání a lze ji běžně zakoupit v anglofonních on-line knihkupectvích.\nV roce 1998 následoval televizní dokument stanice PBS NOVA „Lost at Sea: The Search for Longitude”. 50 minutový dokument je možno si přehrát zde.\nDalší pěkné dokumentární video zpracovala Cambridge University, kde je pěkně vidět, jak se natahuje muzeální Harrisonův chronometr.\nVrcholem uměleckého ztvárnění se pak v roce 2000 stala britská televizní výpravná minisérie „Longitude“ . Skvostné herecké obsazení tvoří výkvět ostrovních herců. Roli korvetního kapitána Rupert T. Goulda si zahrál anglický herec, držitel Oscara, Jeremy Irons. Roli Johna Harrisona pak ztvárnil irský rodák Michael Gambon (či po britsku Sir Michael Gambon; u nás je asi nejznámější díky roli profesora Brumbála ve filmech o Harrry Potterovi). Ten podal natolik strhující výkon, že v roce 2001 získal cenu BAFTA TV Award (britské obdoba americké Emmy Award) za nejlepší herecký výkon v hlavní mužské roli.\nTrailer je tady:\nPlnou délku 250 minutové dramatizace lze zakoupit na DVD nebo shlédnout po částech na YouTube. První z 21 částí je zde.\nPublikováno 11.březen.2012 - 14:37\nPřestože navigační metody se za staletí radikálně změnily, tak stále jim zůstává stejný rys jako v polovině 18. století – přesnost navigace je závislá na přesném určení času.\nJe až překvapivé, jak současné prezentace na nejnovější satelitní navigační systémy zdůrazňují přesnost času. Například každý z cca 30 satelitů americké systému GPS na oběžné dráze nese na palubě několik atomových hodin. U poslední 3. generace GPS III je na palubě každého satelitu čtveřice rubidiových atomových hodin. Reklama na americký GPS III:\nEvropský systém Galileo (který platíme i z našich daní) se posunul ještě o kousek dále a na palubě bude mít jedny ultra stabilní (přesné) vodíkové atomové hodiny (tzv. pasivní hydrogenový maser) zálohovaný dvojící rubidiových atomových hodin. Vzdělávací video je tady:\nPublikováno 9.duben.2012 - 17:17\nvzhledem k tomu, ze jsem v celem tomto vlaknu nenarazil na vyraz "H6" tak pro doplneni uvadim, ze se jedna o kapesni hodinky, ktere Harrison navrhnul, ale nevi se, zda je zrealizoval, prestoze jeho poznamky a nakresy by tomu odpovidaly. Dosud nebyly nalezeny. (viz wiki)\nhodinky H6 (zname tez jako "lesser watch") jsou ustrednim tematem jedne z poslednich epizod genialniho britskeho sitcomu Only fools and horses\nPublikováno 9.duben.2012 - 18:10\nTu epizodu vidělo v roce 1996 přes 24 miliónů diváků! Je neuvěřitlené, jak Harrisonovo dílo má ještě více než 200 let od svého vzniku dopad na moderní společnost.\nOkamžik nálezu legendárních "H6" lze spatřit poprvé v čase 9:18 třetí části epizody na YouTube. Vrcholem, z pohledu Chronomagorů, je ovšem čtvrtá část - scénka v aukční síni v čase od 5:23 opravdu nemá chybu! (anglicky nemusíte rozumět ani slovo):\nPublikováno 9.duben.2012 - 18:16\na jeste lepe si to vychutnate, kdyz shlednete vsechny epizody uplne od zacatku a budete tak duverne znat delboye a jeho rodinku\nPublikováno 9.duben.2012 - 21:36\nPetr_P naprosto vyčerpávající :-)\nD. Sobel, Longitude též jako kindle ebook na Amazonkách http://www.amazon.co...k/dp/B003WUYE66\nTV film na DVD, pokud někdo by ho moc chtěl, může se stavit na dílně, můžu zapůjčit ať dá ale vědět předem.\nA teď abych si měnil avatar.


Sokolská kázeň - Články - O nás - Sokol Strašnice\nJsem členem Tělocviční jednoty SOKOL Praha – Strašnice a dovolte mi, abych se zde pozastavil nad několika skutečnostmi, které se odehrály za posledních několik měsíců.\nSokolská kázeň? Samotným starostou ČOS nám bylo vytýkáno, že máme plno sokolských argumentů a gest, ale svým jednáním jsme porušili to základní – sokolskou kázeň. Údajně jsme porušili sokolskou kázeň tím, že jsme se nevzdali právní subjektivity. Co tím starosta ČOS myslel? Výbor naší jednoty přeci dodržel závazku, který na něj přenesl jeho nadřízený orgán – valná hromada naší jednoty. Závazku, zůstat nadále sdružením s vlastní právní subjektivitou. Výbor se tedy v tomto případě zachoval čestně a jednal v zájmu naší jednoty. To se ovšem nedá říci o starostovi sokola Vršovice a Župy středočeské Jana Podlipného – o bratru Šilhanovi, který i přes jasný pokyn valné hromady sokola Vršovice zůstat nadále sdružením se svojí právní subjektivitou, učinil takové kroky, které vedly ke ztrátě právní subjektivity. On se prostě rozhodl sám bez ohledu na rozhodnutí většiny. A já se ptám, kde je takzvaná sokolská kázeň teď? Co vedlo župního starostu k tomuto činu? Čím byl motivován, že jednal proti rozhodnutí nejvyššího orgánu své župy? To ale nejvyšším představitelům ČOS nevadí. A vlastně proč by mělo, když jim to přišlo vhod. Z jejich pohledu zde jistě sokolská kázeň porušena nebyla. Co je to tedy ta „sokolská kázeň“, když nereprezentuje takové charakteristické a povahové rysy člověka, jakými jsou čest, pravda a demokracie? Co si tedy za tímto pojmem představuje starosta ČOS? Slepou poslušnost oddaných oveček?\nZe vzpomínek a vyprávění pamětníků, z knih a časopisů, ale i z dokumentů se dozvídáme o velké síle, kterou mělo Sokolské hnutí v předválečné historii českého národa. Tato síla plynula z jednoty. Z jednoty silných jedinců, kteří konali vše v dobré víře a pro blaho národa. Tito jedinci v místě svých rodišť zakládali a stávali se členy jednotlivých sokolských jednot. Sokolské jednoty rostly doslova jako houby po dešti. Byly utvořeny župy, které pomáhaly vytvářet strukturu sílící organizace. A vše zastřešovala Česká obec sokolská, ve které bylo místo pro fyzické osoby – tedy cvičence, ale také pro právnické osoby - tedy právě pro samostatné jednoty hlásící se k sokolské myšlence. Nikde ani vidu ani slechu o centralistickém řízení. Vše bylo řízeno ze samotných jednot.\nProč jsme tedy v dnešní době svědky centralizace České obce sokolské? V době, kdy se vše velké tuneluje a bortí. Proč by se to nemohlo stát i sokolu? Vždyť byly učiněny takové kroky, které k tomu vybízejí. Že se to ČOS netýká? Co tedy bylo učiněno pro to, aby se tomuto zabránilo? ČOS v současné době disponuje značným nemovitým majetkem, kde budou mít malé jednoty záruky, že se jednoho dne na jejich hřištích nezačne stavět komerční areál a z tělocvičny se nestane víceúčelový sklad? Že zárukou je vedení ČOS? To samé vedení, které již dokázalo svou moc při zmanipulování posledního sjezdu ČOS? Opravdu si členové sokolského hnutí myslí, že to možné není?\nJen s ohledem na skutečnost, že ČOS je jedním z několika akcionářů společnosti Sazka a.s., která se zavázala postavit víceúčelovou sportovní halu pro pořádání MS v ledním hokeji, mě napadá několik myšlenek. Kde na to Sazka vezme peníze? Pravděpodobně osloví své akcionáře. Co když to bude ztrátový podnik? A tady už se nebavíme jenom o milionech. Kdo to všechno zaplatí? Akcionáři. Tedy i Česká obec sokolská bude muset sáhnout hluboko do kapsy. Ale kam, nebo komu? Začne prodávání pozemků a budov? Jakých? Zabývá se vůbec někdo tím, že díky centrálnímu vedení ČOS se může daleko snáze nakládat s movitým i nemovitým majetkem jednotlivých jednot. Asi ne. A jestliže ano, tak to bude s největší pravděpodobností někdo, kdo se toho pokusí spíše využít, nežli tomu zabránit. Tato neprůhlednost vedení ČOS, tyto jejich podivné manýry, a arogantní praktiky, mě přesvědčili o tom, že jsem hlasoval pro zachování samostatné právní subjektivity v naší jednotě. Nerad bych po několikaletém úsilí zjistil, že naše malá jednota, ke které mám silný vztah, byla přejmenována na TJ Konsolidační agentura.\nJiž tedy nejsem řádným členem České obce sokolské. Jsem členem tělocvičné jednoty, která zůstala a já doufám, že tomu bude i nadále, u svého tradičního označení SOKOL, neboť se stále hrdě hlásíme k sokolské myšlence. Cítím se tedy stále býti sokolem, nehledě na členský průkaz, nebo členskou známku. Přeložený kus papíru s fotografií a známkou z nikoho sokola ještě neudělal. A kdo tomu věří, toho upřímně lituji.\nZačal jsem výrokem starosty ČOS a pokusím se jím tedy i skončit. Ve svém posledním dopise adresovaném našemu starostovi uvádí, že naše jednota díky několika jedincům začala psát doslova černou kroniku své existence. Já tedy všem sokolům, kteří mají svůj vlastní názor, nebojí se ho veřejně říci a nechovají se jako dav ovcí v moci PV ČOS, ale dokáží otevřít oči a prohlédnout, přeji, aby vše co jsem zde popisoval zůstalo pouze na tomto papíře. Byla by to opravdu katastrofa pro celé sokolské hnutí, kdyby se byť část z tohoto naplnila.


Zachránil tonoucímu život a šel v klidu dosekat trávu! - Nymburský deník\nZachránil tonoucímu život a šel v klidu dosekat trávu!\nMĚSTEC KRÁLOVÉ - Souhra několika náhod způsobila, že sedmnáctiletý mladík, kterému minulý pátek spadly do městeckého koupaliště klíče, je stále ještě naživu.\nPetr Černý na koupališti v Městci Králové, kde před pár dny zachránil život topícímu se mladíkovi. | Foto: DENÍK/Miroslav Jilemnický\nO tom, že hrdinové dnešní doby nejsou pouze umělci, politici nebo sportovci, se přesvědčila trojice mladých lidí v pátek před polednem na královéměsteckém koupališti. A že záchrana tonoucího mladíka bezpochyby hrdinským činem je.\nDrama se začalo odvíjet kolem jedenácté dopoledne. Na koupališti byli v tu chvíli pouze čtyři lidé: dvě slečny a jeden mladík, všichni ve věku okolo sedmnácti let a třiačtyřicetiletý traktorista Petr Černý, který na svahu nad vodou sekal trávník.\nVše se odehrálo v několika minutách. „Mladíkovi upadly do koupaliště klíče. Skočil pro ně, ale jelikož je neplavec, začal se topit,“ řekl zástupce nymburského policejního ředitele Jaroslav Novák.\nCelou situaci zpozorovaly obě dívky, které naštěstí napadlo zalarmovat jediného dospělého člověka, sekajícího traktoristu.\n„Přiběhly ke mně, že se tam topí kluk. Doběhl jsem na místo ke schůdkům. V tu chvíli byl pod hladinou,“ líčí první okamžiky málem tragického dopoledne Černý.\nNeváhal a tak jak byl, v kraťasech, triku a sandálích se vrhnul do vody a mladíka vytáhl na betonový plácek před koupadlem.\n„Holky ječely, že je mrtvej. Zařval jsem na ně, ať neječí a rychle doběhnou pro sanitu do nedaleké nemocnice. Až pak mě napadlo, že mám vlastně v traktoru mobil. Ale na to už nebyl čas,“ vybavuje si hektické chvilky traktorista.\nChlapci na břehu vytáhl jazyk a zmáčkl mu hrudník. „V tu chvíli mu z úst vyteklo docelo dost vody, ale začal se probírat. Obrátil jsem ho na břicho, aby z něj ta voda mohla vytéct.“\nZa pár okamžiků už byla na místě sanitka a chlapce, který už v tu chvíli byl při vědomí, odvezla do nemocnice. „Holky mi poděkovaly. Pak jsem se vrátil do traktoru a dosekal louku,“ říká se samozřejmostí Černý. Od té doby ani jednoho z aktérů případu neviděl. „Nejsou to místní, možná jsou to učni ze zemědělky,“ dedukuje statečný muž.\nO tom, jaké měl mladík štěstí, svědčí i další okolnosti. Původně totiž měl Petr Černý trávu u koupaliště sekat úplně jiný den. Shoda okolností a nadřízení chtěli, že se ocitl na koupališti vzhledem k situaci ve správný okamžik.\n„Hlavně, že všechno dobře dopadlo,“ shrnul svůj čin lakonicky hrdina minulého pátku.


Studie a články - Dun & Bradstreet\nStudie, články a infografiky\nTrendy, články, analýzy a studie na téma Smart Data\nBudoucnost se točí okolo Smart Data\nSvět se nachází uprostřed velké změny, která je způsobena digitalizací, globalizací a vznikem nových technologií. V Bisnode jsme přesvědčeni, že budoucnost patří datům (nové základní komoditě naší doby) a datovým analýzám. Každý den je vygenerováno obrovské množství informací, které vytvářejí nové obchodní příležitosti a výrazně ovlivňují nejen společnost a podnikatelskou sféru, ale i jednotlivce.\nZvládnout tento obrovský objem dat je velkou výzvou. V Bisnode data analyzujeme, nacházíme souvislosti a interpretujeme je do informací, které jsou srozumitelné pro naše zákazníky. Měníme kvantitu na kvalitu, velká data (Big Data) na chytrá data (Smart Data). Jako odborníci v daném oboru rádi sdílíme znalosti a informace o Big a Smart data. Na tomto místě shromažďujeme články, trendy, zprávy, infografiky a další obsah týkající se dat a datové analýzy.\nVyberte si téma, které vás nejvíce zajímá\nTéma Bisnode View Smart decisions Risk & Credit Inovace GDPR Digital transformation Data-driven marketing Analýza Compliance Smart data\nOdvětví Ostatní Malé a střední firmy Telekomunikace Mezinárodní obchod Retail Veřejný sektor Energetika Bankovnictví a finance\nProdukty & řešení Analytické služby Analytika & Data Science Customer Insights Sales & Marketing Informace o firmách & kvalita dat Informace o firmách Kvalita dat Kreditní informace Řízení kreditních rizik Řešení pro kreditní rozhodování Compliance & AML Risk & Credit Prospecting Omnichannel Marketing Segmentace & Targeting Customer Experience DNB Direct for Compliance Risk Guardian DM Urval D&B Credit D&B Onboard\nVše je otázka platebního chování\nFaktura automaticky neznamená proplacená faktura, protože předem stanovené datum splatnosti se v Evropě dodrží pouze u poloviny všech faktur.\nJak efektivněji spravovat své rezervy likvidity?\nCash flow – jeden z nejklíčovějších finančních údajů\nSpolečnosti stále častěji volí metody digitálního bodování, které mohou díky velkým datům nabídnout mnohem sofistikovanější hodnocení. ▸Více\nD&B vytvořil společně s International Compliance Association program Beyond Regulation


Život S YouTuberem (Fanfikce Of MarweX) - Lady Unicorn 🐎🌈🏰 - Wattpad\nŽivot S YouTuberem (Fanfikce Of MarweX)\nOna anděl         -   On rebel\nOna věrná         -   On děvkař\nOna šprtka       -   On flákač co na všechno kašlal\nOna neznámá -   On známý\nOna krásná      -   On krásný\nOni , dva , spolu\nPříběhy o kterých si většina fanynek může nechat jen snít však v této ff je ta šťastná Klára  !!!Upozornění v obsahu se můžou nalézt perverzní narážky a nevhodné slova které by mohli (hlavně vás mladší čtenáře) pohoršovat!!!\nGet notified when Život S YouTuberem (Fanfikce Of MarweX) is updated\nJe to vážně skutečné?? *MarweX*(FF)\nDžigas lidi a vítejte u téhle Fanfikce:D Jem ráda že jste na ni klikli a myslím si že určitě stojí za to si ji přidat na seznam a začít číst.*Příběh je o 16ti leté Luci.Kvůli rozvodu jejich rodičů se musí i s mamkou přestěhovat do Znojma k babičce.Z nástupu do školy je vystrašená, ale nakonec bude příjemně překvapena*\nJá a On ❣ (FF) /w MarweX By EmoPsychousek\nHow I met your MarweX\nVšichni známe ten pocit,když potkáme někoho,do koho se později zamilujeme. V nejlepším případě nám ten člověk naše city opětuje,v tom nejhorším si s námi hraje. Jak to dopadne mezi Han a Markem? Kterým případem budou oni dva?\nMy boyfriend MarweX [DOKONČENO]\nMarweX is my life MarweX is my love\nDěkuju, že právě ty jsi se rozhodl/a číst mojí Fan fikci ! :) Rozhodla jsem se psát o MarweXovi, protože patří mezi mé nejoblíbenější YouTubery a na Wattpadu má jen pár Fan fikcí. Snad se vám to bude aspoň trochu líbit, dala jsem si na tom celkem záležet. Budu moc ráda za každý komentář a nebo vote :) O čem je tento příběh se dozvíte, když ho otevřete.\nTen Nebo Ten ( FF MenT - MarweX)\nTato Fun Fikce je o holce která bude v životě velké věci rozhodnout se mezi 2 kluky Markem (MarweXem 17) A Honzou (MenTem 19) jak se rozhodne? Přetěte a dozvíte se.\nMarweX FF [POZASTAVENO]\nAhoj, tato FF je o MarweXovi (překvapivě) tato fanfikce je smyšlená.. Doufám že se vám bude líbit :)\nLife is game (Soutěžím s Peggy)


Komentáře - Acer Swift 1 celokovový | CZC.cz\nÚvodní stránka Počítače a notebooky Notebooky Domácnost Acer Acer Swift 1 celokovový (SF114-32-P9GY), stříbrná Diskuze Komentáře\nVšechny komentáře k produktu:Acer Swift 1 celokovový (SF114-32-P9GY), stříbrná\nvobořilová 11. 7. 2018 0:08 nahlásit\nk produktu: Acer Swift 1 celokovový (SF114-32-P80D), stříbrná\nLucie Klicpouchová - CZC 11. 7. 2018 14:30 nahlásit\n@vobořilová: Dobrý den, pokud máte na mysli model NX.GXREC.001 bude doplněno na webové stránky. Hezký den\nk.jainka 13. 7. 2018 19:14 nahlásit\nbubobubo1000 13. 7. 2018 19:25 nahlásit\n@k.jainka: Dobrý den,dle stránek výrobce má SSD disk 256GB.\nLucie Klicpouchová - CZC 25. 7. 2018 9:55 nahlásit\n@k.jainka: Dobrý den, model NX.GXUEC.001 má v sobě 128GB SSD disk.Hezký den\ndusankovahelena 13. 9. 2018 11:12 nahlásit\nBERNADIC Ověřený GEEK 13. 9. 2018 11:38 nahlásit\n@dusankovahelena: Diskuze je nejspíš společná pro oba nebo i více modelů z produktové řady.\nBohužel to je často problém zde v CZC diskuzích.\nmartin170 13. 9. 2018 12:27 nahlásit\n@BERNADIC: Zdravim mel by jste nekdo typ na notebook pro dceru 10 let na praci do skoly(malovaní + nejaky programy na ruzny upravy fotek atd)+(hrát se nebude-neni potreba nejaka extra grafika) nejaky v poho procík,8 gb ram,ssd by byl dobrej staci 120 gb system a 1 tb sata.kolem 10 tis se asi nevejdem? diky\nMartin Pehe - CZC 13. 9. 2018 13:09 nahlásit\n@dusankovahelena: Dobrý den, diskuze jsou u některých modelových řad spojené. Vámi uvedený odkaz se týká modelu NX.GXUEC.001Hezký den\ndomin17 17. 11. 2018 11:51 nahlásit\nMartin Pehe - CZC 19. 11. 2018 8:44 nahlásit\n@domin17: Dobrý den, tento notebook má standardní Windows 10 Home.Hezký den\nBERNADIC Ověřený GEEK 19. 11. 2018 8:55 nahlásit\n@Martin Pehe - CZC: Ono je to v podstatě jedno, protože zařízení s Windows S lze stále zdarma odemknout na plná Windows (na tři kliknutí, 5 minut).\nHaloun 18. 11. 2018 22:14 nahlásit\nk produktu: Acer Swift 1 celokovový (SF114-32-P1RE), stříbrná\nMartin Pehe - CZC 19. 11. 2018 8:26 nahlásit\n@Haloun: Dobrý den, ano, jedná se o českou lokalizaci.Hezký den\nd49 27. 11. 2018 15:51 nahlásit\nMartin Pehe - CZC 28. 11. 2018 9:35 nahlásit\n@d49: Dobrý den, v tomto modelu bohužel nelze vyměnit / přidat jakékoliv jiné HDD/SSD. Děkuji.Hezký den\nslime1 28. 11. 2018 15:07 nahlásit\nTerminalfury 29. 12. 2018 10:42 nahlásit\n@slime1: Lehčí než 3kg ? kámo kde žiješ :DDDD\nhrušková31 29. 11. 2018 18:02 nahlásit\nBERNADIC Ověřený GEEK 3. 12. 2018 11:16 nahlásit\n@hrušková31: Bez větráčku je jen verze s Intel Pentium N5000 (Atom procesory).\nBMall 1. 12. 2018 8:09 nahlásit\nBERNADIC Ověřený GEEK 3. 12. 2018 11:27 nahlásit\n@BMall: Záleží jen na tom, jak moc hudby a jak moc obrázků :)\nDiskuze v CZC fungují tak nějak zlomyslně, že slučují příspěvky velice rozdílným modelům, takže doufám, že opravdu odpovídám k 64GB verzi s N5000 procesorem.\nPočítejte s tím, že cca 32GB padne na Windows 10 a jeho updaty.Osobně bych doporučil 128GB verzi, pár dnů zpět byla za 10tis. + jde o SSD ne eMMC, což práci na notebooku výrazně pomůže.\nGhostery 5. 12. 2018 2:47 nahlásit\nactcz@ 12. 12. 2018 13:38 nahlásit\nmirísek 15. 2. 2019 7:27 nahlásit\nBERNADIC Ověřený GEEK 15. 2. 2019 7:57 nahlásit\n@mirísek: V žádném případě :-D\nTohle je PC s Atomem.\nprocházka123 12. 3. 2019 6:23 nahlásit\n@BERNADIC: Tohle rozhodně není atom tak jak jsme ho kdysi znali.... Je to procesor, který je rychlejší jak spustu starších iCore-3 i nekteré i5. Stačí porovnat na "userbenchmark.com"\nNicméně na hry opravdu není.\nLukáš Simmer - CZC 15. 2. 2019 9:58 nahlásit\n@mirísek: Dobrý den,tento notebook není určen pro hraní her, GTA V bude tedy nehratelné. Na notebooku můžete hrát starší a méně náročné hry.S přáním hezkého dne\ndusankovahelena 18. 2. 2019 9:47 nahlásit\nMartin Pehe - CZC 18. 2. 2019 14:05 nahlásit\n@dusankovahelena: Dobrý den, jedná se o NVMe M.2 SSD. Upgrade doporučuji řešit přes autorizovaný servis kvůli záruce.Děkuji.Hezký den\nanet10 2. 3. 2019 16:10 nahlásit\nNEHARIA 2. 3. 2019 16:26 nahlásit\n@anet10: s ulozistem si fortnite nezahrajes, takze koukej spis na grafickou kartu\nMiroslav Melek - CZC 2. 3. 2019 19:04 nahlásit\n@anet10: Dobrý den, úložiště tohoto modelu - 256GB SSD M.2. Hezký den\nNEHARIA 2. 3. 2019 16:24 nahlásit\nMiroslav Melek - CZC 2. 3. 2019 19:02 nahlásit\n@anet10: Dobrý den, jakýkoli notebook s grafikou Intel UHD Graphics nelze doporučit pro hraní Fortnite. Hezký den\n1021 22. 3. 2019 18:24 nahlásit\n1021 24. 3. 2019 8:40 nahlásit\nhdd300gb 24. 3. 2019 9:25 nahlásit\n@1021: arabášovi na min. detaily a rozlišení 800x600 šlo CSko na 30FPS :(\nza "stejný" peníz jde koupit i https://www.czc.cz/acer-aspire-3-a315-41g-r4pc-cerna/236609/produkt\nkošař8 26. 3. 2019 6:47 nahlásit\nseverto1 1. 4. 2019 20:11 nahlásit\n@košař8: Dle testu v časopisu Computer 2019/04 je tam 4 GB na desce bez dalšího slotu.\nBERNADIC Ověřený GEEK 1. 4. 2019 20:32 nahlásit\n@severto1: A jste si jistý, že koukáte na stejný model?\nEdit: Buď jsem blbě četl nebo editováno, ale plně souhlasím :)\nmrázková23 15. 4. 2019 22:32 nahlásit\nNEHARIA 15. 4. 2019 22:49 nahlásit\n@mrázková23: uvnitr pentium a jen 4gb pameti, to radsi nebrat\nšvachová1 5. 5. 2019 17:19 nahlásit\nTK-SM 5. 5. 2019 17:32 nahlásit\n@švachová1: Je tam Windows S, to už bych raději koupil chromebook : https://www.czc.cz/acer-chromebook-14-celokovovy-cb514-1h-c84u-stribrna/249213/produkt\nBERNADIC Ověřený GEEK 5. 5. 2019 17:46 nahlásit\n@TK-SM: Updgrade na plné Windows je zdarma a otázka dvou kliknutí.\nJestli Chromebook od Aceru, tak určitě 15" s N4200.\nNEHARIA 5. 5. 2019 17:54 nahlásit\n@BERNADIC: ja bych ale vzal neco s vetsim ulozistem, 64g je dost malohttps://www.czc.cz/hp-255-g7-cerna/254548/produkt\nBERNADIC Ověřený GEEK 5. 5. 2019 18:06 nahlásit\n@NEHARIA: Taky je ale chlazen aktivně a nemá IPS panel ;)\nNEHARIA 5. 5. 2019 18:30 nahlásit\n@BERNADIC: ale zas je vetsizalezi, jestli se bude hodne prenaset


květen 2018 - Skautské závody – poku – album na Rajčeti\nV sobotu 12.5.2018 naše obec za krásného počasí hostila okresní kolo závodu vlčat a světlušek, tedy mladších skautů a skautek. Přijelo k nám přes 300 návštěvníků - dětských závodníků s doprovody. Tým, který závod připravoval a organizačně zajišťoval čítal přes 30 lidí. Závod spočíval v absolvování asi čtyřkilometrové trati v lesním terénu v oblasti směrem k pramenu Bobravy a Zhořskému Dvoru. Celodenní program měl základnu na fotbalovém hřišti, kde jsme pro čekající hlídky připravili deset nesoutěžních zábavných aktivit. Na trase závodníky čekalo deset tematických stanovišť se čtyřmi rozhodčími a hodnocenými úkoly. Čtyř až osmičlenné hlídky nejen z našeho okresu, ale i ze Slavkova nebo Kyjova prokazovaly svoje znalosti a praktické dovednosti např. ve zdravovědě, znalosti přírody, fyzické zdatnosti, schopnosti vyhledávat informace a logickém myšlení nebo se orientovat v terénu. Ráno naše hosty přivítala naše skvělá starostka i starosta Domašova Tomáš Pitrocha. Vítězství a hlavní ceny z chráněných dílen v Ořechově si odvezly světlušky z Mokré a vlčata z Popůvek, ale každá hlídka si odvezla něco na památku i na zub. Dvakrát čtyři hlídky pak postupují do krajského kola s nadějí na účast v kole celostátním. Jménem všech místních skautů našeho střediska Devíti Křížů Domašov chci co nejsrdečněji poděkovat za podporu a pomoc všem ochotným lidem od starostky Marušky přes hasiče, posádku policejního vozidla PČR a dozory u aktivit v areálu hřiště až po obsluhu u občerstvení. Celá akce proběhla v takové atmosféře, že veškeré ohlasy ze strany zúčastněných skautů jsou kladné až nadšené. Opět se projevilo krásné specifikum Rudky, že pro dobrou věc se zde umí dát dohromady a nabídnout své síly nadstandardní množství lidí. Jsem za to nesmírně vděčný a je to nádherný příklad pro ostatní! Perlička na závěr: Víte, kolik ledňáčků bylo při této akci zkonzumováno? Poctivých šest set! Miroslav Staněk


Kteří bezplatná zoo porno galerie dokázali vychutnat jednutransmtk.ru |\nBezplatná zoo porno galerie\nNěkteré další kavárny japonské zralé porno filmové galerie v Anglii mají podobný problém, a tak vyvěsily cedule o zákazu elektroniky nebo například zcela zrušily připojení k internetu.\nSe svým příběhem se svěřila čtenářům, z nichž někteří souhlasí s tím, alicia sorell porno filmové galerie že jsou hosté s elektronikou šikanováni. „Je ostuda, že si lidé nedokážou vychutnat společnost bez elektroniky,” myslí si.\nNebo například zcela zrušily připojení k internetu rozhodla, že v jejím podniku bude lidé nedokážou vychutnat společnost bez elektroniky,” myslí. Pracovat, číst si zprávy, nebo prostě jen vítáni, je i England’s Lane v severní čas sama.


kia - MotoFocus.sk\n› Tagy "kia"\nZoznam článkov Tagy - kia\n2 mája 2022, 16:36\n23 marca 2022, 10:19\nFirma Nissens představuje rozšíření své nabídky, a to pro vozy Audi, Kia či BMW.\nÚnorové nabídky značky Filtron\n7 marca 2022, 14:14\nFiltron představuje únorové novinky ve své nabídce, a to pro vozy Hyundai, Kia či Nissan.\n4 marca 2022, 9:04\nRozšíření nabídky Filtron\n31 januára 2022, 16:08\nFiltron představuje novinky ve své nabídce. Jsou zde aplikace pro vozy Volvo, BMW či Kia.\n1 marca 2021, 14:39\nContinental představuje nové brzdové kotouče značky ATE pro vozy Hyundai či Kia.


Stroje jedou pořád, část je velmi poruchová, hájí kauzu tiskáren šéfka Cermatu | Banai\nV pondělí vyšel článek na iDNES.cz a v MF DNES o předražených zakázkách a nespokojenosti ministerstva školství s prací Cermatu. Kontaktoval vás někdo z ministerstva?\nV článku jsme například informovali o dvoumilionové ceně servisu strojů, které se pořídily za čtyři miliony. V čem tato údržba spočívá?\nNejedná se pouze o servis strojů. Systém tiskového produkčního a kompletačního centra zajišťuje přípravu personalizované dokumentace, což je převážně softwarová záležitost.\nJe tam kompletační a produkční linka (TPKC), která zajišťuje kompletaci dokumentace pro jednotlivé žáky, učebny (takzvané žákozkoušky), pro jednotlivá zkušební místa pro školy. Opravdu nejde jen o servis tiskových zařízení, ale o údržbu kompletační linky, dodávku papíru a tonerů a veškerého spotřebního materiálu a podobně.\nPodle smlouvy se toner platí v několikahaléřové položce za průjezd papíru tiskárnou, papír se pak platí úplně zvlášť. Tiskárny jedou čtyři měsíce v roce a zhruba stejný čas jedou i samotné kompletační linky. Přesto se platí dva miliony měsíčně celý rok. To je přeci hodně.\nV tom servisu je započtena částka i na grafické softwary, na tiskárny a na všechny další softwarové komponenty, které tam jsou. Navíc linky nejedou jenom čtyři měsíce, ale na tiskárnách probíhá před každým tiskem ještě předtisková příprava, která je zhruba měsíc.\nTisknou se i podklady pro takzvané pretesty pro pilotáže. Není pravda, že by tiskárny jely jenom v době, kdy se tisknout maturitní a jednotné přijímací zkoušky.\nAle v té platbě je započítána skutečnost, že můžete zavolat na help desk, a to ve standardní době od půl osmé do dvaadvaceti, jak je uvedeno ve smlouvě…\n(přerušuje) No my máme 24/7.\nJenže ve smlouvě je to uvedeno jinak.\nAle co se týče servisu, ten máme celodenní. Máme to opravdu servisované tak, abychom v době, kdy se tisknou maturity, měli zajištěný okamžitý servis, protože jednodenní zpoždění by nám způsobilo velké problémy.\nJak často jezdí z Konicy Minolty, dodavatele techniky i služeb, servisní technik?\nV období tisku jsou tady prakticky denně nebo obden. Jakmile se tiskne, jsou tady skoro pořád, aby se zabránilo v případě problému prodlevám.\nTakže dané stroje jsou nekvalitní a jsou to vyhozené peníze, nebo…\n(přerušuje) Víte co, uvědomte si, že tiskneme deset milionů tiskových stran ročně. Ve chvíli, kdy se vyrábí maturity a přijímací zkoušky, je potřeba, aby opravdu obě linky byly bezproblémové.\nTakhle vysoký poplatek ale není potřeba platit v době, kdy se netiskne a tudíž na místě není tak často technik.\nŘíkala jsem vám, že v těch poplatcích jsou i maintenance (údržba technických systémů, pozn. red.) které jsou rozpočteny na dvanáct měsíců, že to nejsou jednorázové platby. V období mezi tiskem maturit a přijímaček se dělá kompletní údržba linky.\nObě kompletační linky jsou z roku 2009, takže v tuhle chvíli jsou technologicky a morálně zastaralé a jsou velmi poruchové a potřebujeme je pro další období řešit, abychom je měli bezporuchové a aby kompletace probíhala v pořádku. Školy potřebují dostat dokumentaci nabalíkovanou až na jednotlivé učebny a bezchybně.\nZmínila jste, že v období, kdy se tiskne, je tam neustále někdo z Konicy. Znamená to, že máte ještě další domluvu, že když budete tisknout, bude technik na místě, nebo jezdí na vyžádání, když nastane problém?\nV tu dobu, kdy se tiskne, tak je na telefonu a prakticky okamžitě přijede, když potřebujeme.\nJak často se stává, že by někdo jezdil?\nJe tady prakticky denně nebo obden, hlavně kvůli kompletační lince, protože je za hranicí životnosti.\nExistují o servise záznamy?\nMůžeme je vidět?\nV tuhle chvíli vám na to nejsem schopná odpovědět, vzhledem k tomu, že celé TPKC běží v bezpečnostním režimu, protože se tisknou informace veřejně nepřístupné. Musím prověřit, do jaké míry vám tyto informace můžeme poskytnout.\nKdyž jsme na téma drahého servisu kontaktovali vašeho mluvčího, argumentoval tím, že Konica pomáhá dodržet bezpečnostní standardy. Jak?\nTiskárny jsou přímo napojeny na kompletační linku, takže tiskaři nevidí, co tisknou. V případě, kdy dojde k záseku a je potřeba vytáhnout zaseklé papíry, jsou u toho dva lidé, kteří se u toho vzájemně kontrolují, aby se zaseklé papíry skartovaly.\nNad krizovými místy, kde může dojít k záseku, jsou kamery, abychom zabránili tomu, že se nějakým způsobem dokumentace nevynese. V tiskárně se nesmí používat mobily a i technici, kteří jezdí, mají podepsané sliby mlčenlivosti a musí nám podepsat prohlášení, že nemají v dané době žádného příbuzného, který by maturoval nebo dělal přijímačky na střední školu.\nTo platí i pro naše pracovníky. Z kompletační linky vyjíždí balíčky, do kterých není vidět. Tiskařům se dostávají do ruky jenom zabalené balíky.\nMluvčí potvrdil, že původním záměrem Cermatu na novou smlouvu bylo jít cestou jednacího řízení bez uveřejnění. Nakonec to bude otevřená soutěž. Máme informace, že i v tomto případě je dodávací dokumentace napsaná tak, že působí, jako by byla napsaná pro jediného dodavatele.\nDokumentace je napsaná tak, aby splnila to, co v danou chvíli potřebujeme. Potřebujeme revitalizovat kompletační linky. Je to napsané tak, aby bylo možné vyrábět dokumentaci v tomto režimu, rozhodně to není psané pro jednoho dodavatele. Do té soutěže se může opravdu může přihlásit kdokoliv, kdo je schopný potřebnou technologii vyvinout a dodat.\nZmínil jsem několik bodů, podle nichž není ministerstvo školství spokojeno s prací Cermatu. Necítíte tlak na přehodnocení svého působení ve vedoucí pozici společnosti?


Pár snů...: Když se sny stávají skutečností\nUdělat něco nebezpečného\nTrochu se načuchat síry s možností intoxikace, proč ne? Vždyť ji čudí moje milované sopky! Ta z Vulcana byla teda echt nedejchatelná... Zdá se vám to nebezpečné? Nebo vlézt přímo do kráteru aktivní sopky? Sen splněn na 1*!\nVypít spousty a spousty PIVA!\nAch, miluji pivo!\nPrej to není ani trochu sexy (u holek), ale to je mi u zadku. Dělám spousty dalších věcí, který nejsou sexy.\nAle mám zásadu, nikdy nepiju pivo sama, myšleno tak, že si neotevřu lahváče doma u televize, když Chránič chrání.\nTohle léto jsme ho pili na litry a všude jsme museli ochutnat! Vítěz je každopádně Birra Moretti z Itálie. :)(pro teď) Z českých Žatec a Plzeň.\nVidět aktivní sopky, nejlépe při samotné erupci\nTohle bude na dýl, takže si uvařte kafe a pohodlně se usaďte. Chránič pro mě udělá (skoro) všechno, takže i když je ten typ 'all inclusive, 5* hotel v Řecku', tak se mnou jel na 17 dní pod stan, s tím, že na žádné opalovačky a vyvalovačky čas nebude. Já bych do Řecka nejela, proto ho obdivuji.\nMohla jsem tak na vlastní oči vidět Etnu, Vulcano, Stromboli a Vesuv. (děkuju - děkuju - děkuju!) A stanovat na úpatí sopky.\nPřed odjezdem jsem přemýšlela, co to se mnou udělá, až po 1. uvidím sopku, ba dokonce s tekoucí lávou... Omdlím? Dosáhnu orgasmu? Víte, jak to myslím, ne? :D No, bylo to něco mezi tím, takže jsem jen myslela, že vybouchnu a omdlím z té 3 km nadmořské výšky. (v případě Etny.)\nStromboli jsme viděli přímo soptit, láva tekla do moře, my na to koukali z lodě. :) Stromboli je ostrov, z jedné strany obydlený a z druhé ta sopka takhle vyvádí. Stojí to za to!\nNa Etnu jsme šli snad 6 hodin! To uděláte 2 kroky a 1 se sesunete zpátky, v té poslední třetině cesty, do té doby to docela jde. Dolů nám to trvalo 2 hodinky i s kafem, protože jsme to seběhli, bylo to tak jednodušší, než pořád zapadat do sopečného popelu. :D\nNa Vulcanu jsme slezli až dolů do kráteru, jen já a Chránič, ostatní neměli odvahu nebo chuť. Mohla jsem se v tu chvíli mít lépe? Stáli jsme přímo tam, odkud srší láva, když je erupce. Pod nohami jsme měli doslova peklo a byli tak maličký oproti světu! :)\nVesuv jsme bohužel viděli jen z dálky, protože jsme se věnovali hlavně Pompejím, a to je na celej den! Protože je to bludiště, který vypadá jak hřbitov kamenů, příště raději výšlap na Vesuv! :)\nOno to štěstí ze mě srší na každé fotce! :) Přála bych to zažít každému, splnit si sen.\nJe někdo taky ujetý na sopky? Jaké jsou vaše splněné sny? :)\nBára 12. října 2014 15:19\nTéda, to jsou moc pěkné sny. Já jsem na podzim v Bretani a sen byl vidět moře a oceán, zase :-D A tak jsem ho stihla už asi pětkrát nebo šestkrát od začátku pobytu a rozhodně to nebylo naposledy :-D bára.kára blog\nLucy Rooks 12. října 2014 15:59\nTak to musíš bejt nejšťastnější člověk, když sis jeden sen splnila tolikrát! :D Jen tak dál! :)


Pavel Josef Vejvanovský: Polní trubač v hanáckých Athénách | Classic Praha\n26.8.2021 / Výlety za klasikou / Martina Klausová\nTři desítky let strávil v Kroměříži jeden z nejvýznamnějších českých hudebníků 17. století Pavel Josef Vejvanovský.\nKroměříž hrála významnou roli v životě českého skladatele Pavla Josefa Vejvanovského, který se stal symbolem barokní Kroměříže. Byl kapelníkem a dvorním skladatelem zdejšího biskupského orchestru a prožil tu značnou část svého života. Připomíná jej pamětní deska na Měšťanském domě na Velkém náměstí, který vlastnil a kde bydlel, a jeho jméno nese též kroměřížská konzervatoř.\nVýznamný český barokní hudební skladatel a instrumentalista Pavel Josef Vejvanovský (1639 nebo 1640-1693) se narodil pravděpodobně v Hučíně a byl synem mušketýra hradní stráže na hradě olomouckého biskupa v Hukvaldech. Spolu s Adamem Michnou z Otradovic je považován za nejvýznamnějšího hudebníka českých zemí 17. století.\nPo studiích na jezuitském gymnáziu v Opavě vstoupil Vejvanovský do služeb olomouckého biskupa Karla Lichtensteina jako člen orchestru působícího v Kroměříži, a později se stal dvorním trumpetistou kroměřížského zámku a dómský kapelníkem chrámu svatého Mořice v Olomouci. Roku 1670 převzal Vejvanovský též roli představeného biskupské kapely a stal se jedním z nejlépe placených dvorních zaměstnanců. Vlastnil řadu nemovitostí a byl váženým městským občanem i umělcem. Po roce 1690 spolupracoval také na hudebním programu olomoucké katedrály sv. Václava. Vejvanovský zemřel v Kroměříži 24. července 1693.\nSvé partitury podepisoval jako „polní trubač“. Vytvořil obsáhlé, převážně orchestrální dílo, nejčastěji s bohatým obsazením dechových nástrojů. Skládal jak světskou, tak chrámovou hudbu a celkový počet jeho děl se odhaduje přibližně na 120 opusů. Vejvanovský se stal postupně symbolem barokní Kroměříže. Jeho prostá hudba vyniká osobitým zvukovým kouzlem, tvořeným především zvukem žesťových nástrojů a jeho melodika nezapře moravský lidový původ. Celé jeho dílo je uchováno v kroměřížském hudebním archivu.\nPavla Josefa Vejvanovského v Kroměříži připomíná pamětní deska od sochaře Karla Otáhala na Měštanském domě na Velkém náměstí, který Vejvanovský vlastnil a v němž v 17. století žil se svou manželkou Annou Terezií, dcerou Filipa Minikátora z Lugana, dlouholetého purkmistra města Kroměříže.\nPo slavném skladateli je ve městě pojmenována i ulice a jeho jméno nese též třetí nejstarší konzervatoř v českých zemích po Praze a Brně založená roku 1949, kroměřížská Konzervatoř Pavla Josefa Vejvanovského.\nMěsto Kroměříž leží na řece Moravě ve Zlínském kraji a první písemná zpráva o něm pochází z roku 1110. Toho roku koupil trhovou osadu Kroměříž olomoucký biskup Jan II. a od té doby byla majetkem olomouckého arcibiskupství. V polovině 13. století biskup Bruno ze Schauenburgu povýšil Kroměříž na město a na místě dnešního zámku nechal postavit gotický hrad. Zavedl manský správní systém a do Kroměříže situoval veškerou administrativní správu biskupství. Na počátku 16. století byl pak hrad přestavěn na renesanční zámek.\nPro svůj mimořádný kulturní význam (město bylo od 17. století kulturním centrem Hané a celé střední Moravy) získala Kroměříž přezdívku hanácké Athény. V roce 1997 bylo město vyhlášeno nejkrásnějším historickým městem České republiky a o rok později byl zdejší Arcibiskupský zámek spolu s Květnou a Podzámeckou zahradou zapsán na listinu světového kulturního dědictví UNESCO.\nS městem jsou spjati například slavní rodáci malíř a grafik Max Švabinský, dirigent Václav Talich, působil tu prozaik, dramatik a básník František Kožík.\nKroměřížský zámek je dnes nejen unikátním historickým objektem, ale také centrem ukrývajícím bohaté sbírky obrazů, knih či hudby. K nejkrásnějším zámeckým sálům patří Sněmovní sál, Malá jídelna, Trůní sál, Carský pokoj, či Manský sál. Současný vzhled knihovny pochází z druhé poloviny 18. století a je v ní mj. uložena jedna z nejstarších liturgických knih dochovaných v českých zemích, Kroměřížský sakramentář. Mobiliář knihovny doplňují čtyři velké glóby s hvězdnou a zemskou mapou ze 17. století.\nObrazárna zámku Kroměříž je po Národní galerii druhou nejvýznamnější sbírkou obrazů v České republice. K vidění jsou např. obrazy od Tiziana, Lucase Cranacha, Paola Veronese či Breughela. Rozsáhlý hudební archív obsahuje díla Vejvanovského, Michny z Otradovic, Bibera, ale i Mozarta či Beethovena. Cenné exponáty ukrývá i knihovna a zámecká sbírka mincí a medailí je nejvýznamnější numismatickým souborem na našem území.\nV přízemí zahradního křídla zámku se nachází sala terrena, která sloužila k pořádání hudebních a divadelních produkcí. Uchovala si původní podobu z konce 17. století a kromě stropních fresek a dvou umělých jeskyní v ní najdeme umělé krápníky, či malou fontánku.