Začínající těhotenství, prosím o vaše rady a odkazy - str. 181\nrolincova- přeju pěkné páteční odpoledne. Ten email mě přišel několikrát a fakticky mě pobavil. To mě mrzí, že ti ten jogurt nepomohl. Snad už je to trošičku lepší....\nhrozinka- to jsi mě pobavila s tím o bývákem,ale aspoň jsou ti chlapi opatrnější..Snad to s tím jídlem bude lepší. Uvidíš.\npipinka- zajdi ještě jednou k dr. Pokud budeš mít dále pochybnosti. Předtím si ejpreve s odstupem času udělej test a uď tam ta čárka bude nebo nebude..\nwelc- slabší menses klidně u těhotných může být. Testy často někomu dlouho neukáží // čárečky. U každého je to jiné..\ntak včerejšek jsme proplakali a i já byla večer už na měko. Ale přes noc bobánek spal krásně adneska už doufám dobrý. měl teplotku z vedra. Do toho máme rýmajdu a dneska jsem mu našla v pusině takovej vodnatej pliskejř. Tak jsem hned volala Dr. a ta mi řekla, že to má boban od kojení. Že to ti prďolíci takhle maj. Ale asi ho to taky bolí, chudáčka. Jinka jsme mu začali říkat repař. Pořád repuje ručičkama. 😃 😃 😃 No ... je to moje sluníčko ... fakt se holky máte na co těšit 😃 😃 😃\nmicanek- tak snad už ti ude dneska líp spinkat..Ty vedra jsou hrozný,ale když je zima, tak taky nadáváme.. držte se.. užívej si bobíka.. 🙂\npřes noc jsme spinkali zase moc pěkně, no ale přes den tomu moc nedáme. ... no jak to může takovej bobánek malinkej vydržet??? :-N\nahojky, tak aspoň že to dožene přes noc..\nnějak je tady mrtvo? Že by se všichni uvařily v tom vedru? 🙂\nPřeju krásné sobotní odpoledne všem.. 🙂\nahojik holky kde pak se vsichni toulate?? par dni jsem tu nebyla tak si vas musim docist co je noveho 😉 😉\nAhojky babulky. Tak máme po víkendu a zase jsem nic nestihla. Zítra budu z Michálkem cestovat po úřadech, tak doufám, že nebude žádnej pařák.\nCo vy bříškandy, jak se máte??? 😃\nholky, je normální, že testy mi od 18 DPO nesílí, jsou pořád stejné, ale najede čárka rychleji. viz album. jsou tmavé, ale nejsou tmavší než kontrolní. v albu mám nové jen mamatesty, ale včera večer jsem dělala i rapid clear, a ten byl světlejší.....zítra jdu na uzv, jsem ale nervní, 2 krát jsem již potratila a dneska jsem 29 dpo.\nmarki.la - neboj urcite to bude vsechno v poradku 😉 😉 budu na tebe zitra myslet ju?? 🙂\nAhoj berušky, byli jsme na víkend zase u rodičů a tam je tak pomalej net.. to radši vydžím a počtu si až doma. U nás je to teď hrozně super, moje mamča mi nakupuje 100% juice a já si je míchám s vodou,kupuje mi hodne zeleninky a tak, tchyne me zase porad pusinkuje a rika ze jsme jeji zlaticka a ze je strasne stastná x-) takze mame ted hezke období, v sobotu byl u nas detsky den ( jsme si s pritelem rikali, ze pristi rok uz tam budem, taky 😃 ) a vecir byla diska, reknu vam je hrozny koukat strizliva na lidi co jsou pod parou a strasne dobre se bavi :-S i kdyz nekdy je to k smichu co vyvadi, ale vim, ze ja bych to delala taky.\nBerunka: co myslíš tou mutací? já si budu píchat heparin, protože jsem v 19 prodělala silnou žilní trombózu 😞\nholky ten můj chlap mě ted tak hezky obskakuje, posledni dobou mi byva hodne zle, primo nezvracim,ale porad me neco nadavuje. dneska jsem videla jak se libaji 2 spinavi lidi a bylo mi na omdleni 😞 je normalni, abych v těhu spíše hubla? já už mám dole zase 2kg, ale bříško roste, prsa se ted zastavila v růstu, ale jsou krasne pevné 🙂\nrolincova : ty uz jsi na nemocenske k vuli těhu? a můžeš mi poradit kdy to asi mám říct v práci. ono vzit dene 50 hovoru je psychicky náročný, nervičky taky pracují a nechci mimi zbytečně stresovat, ale taky to neříkat zbytečně brzy. dekuji 🙂\nhlásim návrat z přírody. Ty vedra byly fakt strašný, hlavně v neděli, to jsem přijela domu a usla s kocourem v náručí. Jinak jsem skoro celej víkend, měla na starosti malou neteř. Kromě toho, že jsem se poblinkala, z toho smrádku co si nadělila do plenek, jsem ji muchlovalo pořád 😃 😃 se už těšim tak na to moje stvořeníčko\nhrozinka: to se máš, že tě všichni obskakujou. Mně zas řikaj tohle nedělej a tohle nesmíš a vem si pantofle :-S 😃 každej do mě cpe jídlo a přitom jsem zblajzla celej kastrůlek krupicový kaše. Jinak jsem s váhou taky v mínusu, mám pořád 47kilo a né přibrat. příští týden jdu na ty vstupní testy, docela se začínám už nervovat 😢\nahojky. zdravím vás po víkendu. My měli taky náročný víkend- pouťový,ale zvládli jsme ho i s naším bafanem.. Pěkně už o sobě dává vědět. Ukazuje se mě pěkně bříško. Včera jsem měla takový letní šatky a měla jsem břicho, jak v 6 měsíci. Na té pouti na mě každý koukal. Takže kdo si toho nevšiml včera, že jsem těhu, tak je asi fakticky slepej..Manžílek z toho měl radost, jak všichni koukají a byl na to patřičně hrdej,až mě to rozesmálo..Taky přijel brácha s děckama- evička- 2 roky a víťa 5 let, tak bylo veselo..\nahojky micanek- snad vše vyřídíte dobře. Úřady to je kapitola sama pro sebe.. 🙂\nmarki. la- já jsem také měla pozitivní testy a nikdy nebyla ta druhá čárečka stejě silná jako ta kontrolní..Uvidíš na ultrazvuku, držím pěsti..\nhrozinka- to je krásný, že tě tak všichni obskakují. Tchýně má také hroznou radost, říká, jak už se těší. Ona bude mít teprve první vnoučátko, tak je moc natěšená. Jsem ráda. Je naše velká podpora..\nhrozinko- to hubnutí je normální..Hlavně aby to nebylo extrémní.Dokonce jsem někde četla, že tloustnutí do 4 měsíce taky není dobrý..Také jsme se byli kouknout na zábavě na vesnici a bylo to fajn..Už jsme tam neblbli jako loni,ale aspoň jsme se zúčastnily..\nsmolinek- 47 kg, tak to je taky mazec..Držím pěsti,aby vše dopadlo dobře. My máme příští týden poradnu a pak asi triple testy..Taky to budou nervy.. :-|\nlastep: no to je, ale Dr. řikala, že je to zatim dobrý. Kdyby se to horšilo, že by zasáhla. Zatim už se mi daří papat a nevyblinkat to. Sice toho neni moc, ale hlavní je že jim. Spíš se bojim až uhoděj zase ty vedr, tak to neudejchám. Jinak pupíček už mi trošku vyrostl.\nmicanek: neboj, to s tou pusinkou bude dobrý. Ségra to začala mazat tou fialovou vodičkou na aftíky a zmizelo to. Sice sem tam se to vrací, ale vodička to jistí 😉\nsmolinek- to je dobře, že je to dobrý..Hlavně něco sníst. Tak to je fajn, mě také pupíček roste..Zatím tak nenápadně.. 🙂\nZdravím po víkendu ... no, teď už nějak není čas ... malinkej přes den moc nespí, teď začínáme s tou stavbou, tak se snažím jezdit z manžílkem. I když z bobánkem jsem mu pouze psichyckou oporou 😃\nCo ta marki.la ... jak dopadla??? :-N\njak se vede v těch vedrech?\nJá to snáším jak kdy, ale bolí mě hlava a trápí únava...\nDnes mě čeká čtvrté cvíčo, ve čtvrtek jdu na krev na genetiku a v pátek jdu na kontrolu, měsíc utekl jako voda... 😉 Co vy, vše OK?\nahojky holky 🙂 krásné úterní ráno.... No vedro je mazec, taky mě docela často pobolívá hlava, ale naštěstí to spraví vždycky jen půlka paralenu.\npetis: držím pěstičky na tu krev, určo to bude v pohodě. Ale je to vypětí. Mě už se to v bříšku pěkně mele...\nmicanek: jen si mamino Mišáčka užívej 😉 A vy začínáte stavět?\nlestep: ahojky, teda mě pupíček roste hodně nápádaně, to je mazec, si říkám, co mi ještě do listopadu vyroste, švagrová se divila, jestli tam prý nemám 2. Ale to fakt ne...\nhrozinka: No já jsem doma od začátku, jak jsem psala, byla jsem na tom IUI a pak jsem si řekla, že chci být doma, ale hned mi to napsali a vůbec to neřešili. No a ve 2 měsíci mi dali neomezené vycházky. Je to super, u stolu v práci bych si mačkala bříško a jak mi bylo ze začátku špatně, tak nevím jak bych to zvládala. No a sama víš, jaký to je stres, teda aspoň u nás se musí plnit různé cíle. Mě to teda nevadilo, ale teď mám úplně jiné myšlenky. Tak jdi taky na nemoc. Jo a výplata je téměř stejná, protože nemocenská se nedaní, takže jsem fakt ráda.\nAhoj Roli 🙂\nJá se na tu bolest hlavy snažím hodně pít, ale nějak to nezabírá. od lektorky ze cvíča jsem si minule koupila nějaký olejíček, co je prvním pomocníkem při jakýchkoli obtížích, tak si ho jdu vetřít do spánků ...\nOdběrů krve se nebojím, jen bude dlouhá chvíle, než budu vědět výsledky. Ještě k tomu všude straší, že bývaí často "falešné", tak pak aby se v tom čert vyznal. Já věřím, že bude vše v pořádku 🙂\nHolky, stává se vám, že vás někdy "tak nějak blbě" píchne v podbřišku? Mi se to občas stane až mě to vyleká. nedávno jsem si v leže kýchla a hodně mě podbřišek zabolel, tak snad je vše v pořádku. Ono to hned odezní, ale i tak mě to znervózňuje. Zkusím se poptat i lektorky na kurzu...\nUž se taky vidím, že bych byla ráda doma. měla jsem to tak krásně naplánované, že přes prázdniny si vyberu dovču a od září zůstanu doma, ale nástupkyně se tu u mě ještě ani nezačala zaučovat, je na nemocenské a kdo ví, kdy přijde. Byla bych ale ráda, kdybych od září mohla být doma.\nprave som prisla z vysetrenia a mimi je v poriadku napriek stresom z prace 😉 aj sme sa zasmiali lebo dnes nemalo navstevny den a nechcelo sa dat odmerat a ani odfotit 😉 no proste asi budeme mat potom veselo, ked sa narodi 😉 doktorka vravela, ze este nieco take nevidela, lebo vraj stalo :-o ale potom navela si lahlo a mam teda aj fotku 😉\nahojte holky, včera jsem byla na uzv, jsem asi podle mých výpočtů 6tt+2 a byl zatím vidět jen gestační váček, dr. říkala, že je to ok, ale jak se tady dočítám, všem byl plod vidět už v 5tt..............jsem vlastně 30 dpo. Jdu na další uzv až za 2 týdny, do té doby se asi zblázním.....\nmarki.la: V poho já to měla stejné 🙂 U mě byl plůdek i se srdeční akcí vidět až v 7tt+4 🙂\ntak prvně blahopřeji holkám, že jste zvládly ty nervíky a holkám co čekaj na vyšetření držim palečky, určitě vše dobře dopadne. Já jdu taky příští týden na vstupní testy a pro těhu průkazku. Tak jsem nervní jak pes. Bojim se těch testíků.\nJinak ty vedra mě snad zabijou. Jestli to takhle budu dál tak jsem adept na PN. Vůbec to venku nemůžu udejchat. :-|\nsmolinek: neboj sa, urcite to dobre dopadne 😉 ja sama som sem pisala tie iste slova a baby ma ukludnovali, aby som sa nebala 🙂 a dnes som si bola po vysledky a zatial je to v poriadku, teda ja som zdrava 🙂 dnes mi brali krv na prvy screening a mne ako aj vestkym ostatnym maminkam ostava len verit, ze kazdy test dipadne vyborne. Ale drzim palceky, nech je vsetko v poriadku 🙂\nfakt, tak myslíš, že ¨je to v klidu, Mám strach ze zamlknutého těhotenství, já byla na prvním UZV 15, to byla jen zvýšená sliznice :-|\nmarki: bud v klidu ja jsem byla na prvim UTZ v 6tt a videl taky jen vacek a ani nemohl rozpoznat jestli bije srdicko takze jsem tam sla za tyden znova a pak uz videl srdicko.takze za 14 dni uz to uvidi uplne v pohode.\nkoukam holky ze taky mate strach o mimiska jestli je vse v poradku?? ja se dneska vzbudila s dojmem ze na sto procent v poradku neco neni a mela jsem nutnou potrebu volat lekari aby me prohlidl.. ale ted me uklidnila kamoska ze si to nesmim tak brat...zitra mame ten pohreb a tak asi se smichalo jedno s druhym a vylezla takova ohrpomna depka ale uz je lip... 🙂\nberu, takže taky jsi měla jen dutinku, nebo gestační váček, jo? a kdy už viděl plod se srdíčkem?\njaja: to si řikám pořád, ale ty mrchy pochybnosti ti nedaj. Jak se ten den odběrů blíží, tak mi to přijde, že je to pořád za hodně dlouho 😃 a pak za ještě jeden týden, jéééé já se zbláznim 😃\nno plod je to az nekdy od 11tt takze o tom nemuze byt na zacatku rec, ale uz v 7tt bylo videt srdicko.\nahojky. zdravím vás při horkém popoledni.. Byla jsem také nějaká unavená,ale už je to dobrý. vařila jsem totiž vepřo, knedlo, zelo, tak ono to dá docela práce. teď odpočívám.. Dneska mě čeká první cvičení, tak jsem zvědavá, jaká to bude..\nmicanek- držím pěsti, hlavně manžílka podporovat ve stavbě.Já mám teď manžela také pořád na stavbě,ale u svýho bráchy. Tak to tam nacvičí a pak zbouráme náš domeček a budeme stavět..Docela jsme si to pěkně zařídily,ale kamenný zdi jsou holt kamenný zdi, tak musíme baráček zbourat a postavit nový..\nrolincova- také jsem vždycky měla představu, že břicho začíná růst, až později,ale taky se nějak rychle zvětšuju..\npetis- tak ať je vše v pořádku i genetika i kontrola. Také z toho mám obavy, ať je vše v pořádku. O těch falešně pozitivních testech jsem také slyšela..Holt se musíme nechat překvapit.. Ty bolesti a píchání v podbřišku občas také mám. Docela mě to nedávno vylekalo,ale stane se to jen občas a je to chviličku, tak jsem se tím dál neznepokojovala.S tím kýchnutím se mě to stalo taky a ještě, když jsem ráno smrkala..Třeba ti porodní asistentka řekne na cvičení víc. Dneska jdu taky, konečně a docela se těším..\nmarki. la.- neboj, určitě bude vše v pořádku. Když se budeš zbytečně stresovat, tak ti to nebude nic platné. Stejně musíš vydržet do příštího týdne..Snaž se na to tolik nemyslet.. 🙂


Peklo a ráj v Pacifiku – eFenix\nPeklo a ráj v Pacifiku\n16.6.2019 12.6.2019 / Napsal Shock / Klasika / 6 Komentářů\t/ návrat do džungle,sestřelení nad džunglí,sex s manželkou kapitána,soulož s domorodkou\nV létě 1944. v americko-japonské válce v Tichomoří probíhal zásadní obrat. Američané obsazovali jeden ostrov za druhým a Japonci ztráceli svou dosavadní dominanci. Přesto ještě nebylo nic rozhodnuto…..\nHydroplán Catalina z USS Langley kvůli oblačnosti letěl v nízké výšce a pátral po větším uskupení nepřátelských plavidel.\n„Máme už málo šťávy, měli bychom se vrátit,“ konstatoval kapitán John Toman při pohledu na přístrojovou desku.\n„Dobrá, obletíme tamhlety ostrůvky a bereme zpátečku,“ souhlasil druhý pilot, poručík James Warwick.\n„Kde teď vlastně přesně jsme?“ otázal se kapitán a Warwick odvětil: „V jižním pásmu Marshallových ostrovů.“\nJohn prohlížel námořní mapu a kroutil hlavou.\n„Nemůžu to tady najít, ty ostrovy tu nejsou,“ a přemítal jestli neuhnuli více stranou z daného kurzu.\n„Pozor na desáté hodině!“ vykřikl zadní střelec a vzápětí se ozval rachot kulometu.\n„Dvě Zera! Jdou po nás! Božee..ááhh!“ stačil ještě oznámit, než ho zabil proud střel ze stíhaček.\n„Máme zásah!“ křikl kapitán a vlevo se mihly dvě stíhačky a otáčely se na nový útok. Čelní střelec Cataliny zahájil palbu a jedna stíhačka rozkvetla v ohnivou kouli.\nDruhá ale zaútočila z boku a palba provrtala hydroplán skrz naskrz. Letoun se stal neovladatelným a John se snažil neodvratný pád alespoň zmírnit. Provedl obrat na nejbližší ostrůvek a klesal do zeleně pralesa. Nový proud střel Zera trhal letadlo na kusy, ale zem se rychle blížila. Pak jen praskot, náraz a tma.\nJaponec vítězně zamával křídly a odletěl zpět na letadlovou loď oznámit likvidaci nepřítele.\nKapitán Toman se ztěžka probral a rozhlédl se kolem sebe. Warwick ležel zhroucený v sedačce provrtaný kulkami a i ostatní členové posádky byli mrtví. On jediný přežil a nachází se na neznámém ostrůvku uprostřed Pacifiku.\nZtěžka se vydrápal ven a ohledával se, zda nemá také nějaké zranění. Naštěstí byl v pořádku, a tak začal uvažovat, co dál.\nNejdřív vyndat z vraku vše, co se hodí. Pak musí pohřbít mrtvé kamarády a …nějak přežít. Že by ho někdo hledal, nepředpokládal. Je válka, letadlo odepíšou a jména vykážou na seznam ztrát. Nic víc. Zkusil ještě vyslat rádiem nouzový signál, ale baterka se brzy vybila.\nNež nastala tma, na pobřeží byly navrstveno šest hrobů a noc John strávil v kabině hydroplánu.\nRáno vynesl ven vše, co mohl upotřebit a pak se vydal na průzkum vnitrozemí.\nZ výšky se ostrov zdál malý, ale nyní viděl, že ho za den nepřejde. Džungle byla hustá, takže zbývalo jít po pobřeží. Nakonec skončil u malého potoku, který se vléval do moře. Žízní tu tedy nezemře. Rozhodl se, že si tu založí hlavní stan. Vybuduje si přístřešek a nějak…moment, co to bylo?\nNějaký praskot z džungle. Sáhl po pistoli a čekal. Praskot se blížil a pak se ozval hlas. „Hello, american. I´m friend.“\nJohn ztuhl, ale zbraň držel stále namířenou.\n„Vylez ven a ruce drž nahoře!“ křikl na neznámého.\nKřoví se rozhrnulo a Toman hleděl na snědého domorodce. Stál tu s rukama nad hlavou a vesele se zubil. Žádnou zbraň neměl.\n„Kdo jsi?“ otázal se ho.\n„Jsem Gumma, z osada naproti,“ mávl rukou do džungle. „Včera zde spadnout letadlo. Já jít se podívat a mrtvé křesťansky pohřbít. Tak říct náš páter. Ty živý z letadlo?“\n„Ano. A mrtvé kamarády jsem už zaopatřil. Půjdu s tebou. Nejsou tu Japonci, rozumíš? Jiná armáda?“ otázal se opatrně.\n„Nikdo zde nebýt už mnoho rok. My žít v pokoj s ostatními. Já tě přivést a bude slavnost,“ zubil se a zamířil do džungle a John ho opatrně následoval.\nDomorodec Gumma ho neznatelnou stezkou v džungli provedl napříč ostrovem na planinu u srázu nad mořem, kde stála malá vesnička.\nObyvatelé tu stáli v řadě, všehovšudy asi třicet lidí. Do popředí vyšel starý muž oblečený v mnišské kutně, už značně zvetšelé.\n„Ty jsi Američan, co včera havaroval?“ otázal se dobrou angličtinou.\n„Kapitán John Toman, první pilot průzkumného letu z USS Langley,“ představil se a muž kývl.\n„Já jsem páter Noster,“ odvětil, „a jsem potomek zde ztroskotané mise, která kdysi plula na Filipíny šířit křesťanství. Zůstali tu a já jsem vnuk jednoho z těch zbožných otců.“\nJohn užasl. „Mniši a měli děti?“\nStařík se usmál. „No, synu. Nesmíš to s tím celibátem zase brát tak doslova. Žiju tu celý život a když tu jsou takové poklady přírody, nedá se odolat,“ a pokynul stranou ke hloučku domorodých dívek.\n„Jednu jsem si vzal a mám tu několik dětí…. No, a co s tebou?“ zamyslel se.\n„Lodní doprava tu není, takže odsud se nedostanu. Budu tu muset žít, pokud mě přijmete mezi sebe,“ nadhodil John s obavou, co stařík vymyslí.\n„No. Nejdřív si odpočiň a my se uradíme,“ otočil se k ostatním. „Která se ujme hosta?“\nDívky se začaly překřikovat a nakonec mu vyšla naproti nádherná dívka, vzala ho za ruku a odvedla do jedné chýše.\n„To být tvůj domov a já ti být k pomoc. Jsem Kamya,“ poklekla na zem a urovnávala lůžko vystlané suchou trávou. „Ty spát tady s já.“\nJohn si odložil věci a rovnal si to v hlavě. Nebyl tak hloupý, aby nepochopil, že dívka mu je k ruce hlavně v jedné věci. Tak to v Tichomoří chodilo. Nu, nechá to být a uvidí, jak se věci vyvinou. A ty se vyvinuly velice rychle.\nDívka pokorně stála stranou a čekala. John si ji prohlédl. Souměrná postava, plné boky, pevní prsa a krásná tvář velmi mladé dívky. Hladká čokoládová pleť dokonala celou tu krásu, že náhle pocítil erekci a chtíč.\nVzal ji za ruku a přitáhl k sobě. Dívka se usmála a potěšeně mu vplula do náruče. Když ji políbil, seznal, že tuto techniku ovládá. Rozevřela ústa a jazykem mu vjela do úst, Začali se vášnivě líbat a pak padli v pevném objetí na lůžko.\nJohn hnětl její pevná prsa a hladil ji všude po jejím pružném, hladkém těle. Dívka mu oplácela stejně a co víc, hlavou se mu dostala ke klínu, uvolnila mu tvrdý ocas a vášnivě ho začala kouřit. Kde se to naučila, těžko říct, ale John se zmohl jen na slastné vzdychání. Dívka mu olizovala a tepala žalud, lízala ho po celé délce ocasu až po kořen, vsála ho hluboko do úst a jazykem vytlačovala.\nTohle John nezažil v žádném bordelu, kam kdy zavítal, a že už měl za sebou hodně zkušeností. Tahle dívka to dělala s láskou a radostí. Její umění vyvrcholilo výstřikem, který pojmula do úst a a se zjevnou samozřejmostí i spolkla.\nPak znovu splynuli v líbání a mazlení, až nová erekce postavila ocas a nyní už jí zamířil do klína. Dívka doširoka roztáhla nohy a sama si ho zavedla do sebe.\n„Ahhh…oooch,“ přijala ho se slastným vzdechnutím. John cítil, jak je mokrá a snadno do ní vnikal až po kořen. Byla úzká a nádherně mu při přírazech masírovala ocas.\nDívce jeho rozměry také plně vyhovovaly, protože nahlas slastně sténala a sama mu výpady pánve šla naproti. Strojové mrdání vyvrcholilo oboustranným zaúpěním v orgasmu a John plnil dívčinu dělohu semenem, zatímco ona rytmicky stahovala pochvu a ždímala z ocasu vše do poslední kapky.\nPak se John znaveně odvalil vedle ní.\nZatímco se oba vydýchávali z prožitého milování, vesničané shromáždění kolen chýše se pomalu a tiše rozcházeli.\nKamya splnila, co se od ní očekávalo a cizinec ji přijal. To bylo dobré znamení.\n„Myslím, že by tu mohl zůstat,“ pronesl náčelník kmene Tumba. Páter Noster přikývl.\n„Večer uděláme přijímací rituál.“\nPomalu se smrákalo, když Johna navštívil páter a vybídl ho: „Řekni mi něco o sobě, synu. Odkud jsi a tak…“\n„Jestli vás to zajímá. Narodil jsem se v Evropě, v Čechách, v městečku, tuším, Hlinsko. To je jedno, moc si na to nepamatuju, protože jsme brzy odešli do Ameriky. Otec udělal nějaké výhodné obchody a usadili jsme se v Bostonu. Z Jana jsem se stal Johnem, vystudoval jsem střední školu a pak jsem vstoupil do armády. No a najednou byla válka, Pearl Harbor a už jsem se pakoval na Havaj a dál…až jsem skončil sestřelením zde. Ani nevím, kde vlastně jsem.“\n„Hezký příběh,“ konstatoval páter. „Zde jsi v Ráji, synu. Co tu žiju, nikdy tu nikdo neplul ani nepřistál. Je to ztracený kraj, chráněný korálovými útesy a není zde nic, co by stálo za vidění. Tedy navenek. Ty sám vidíš, že divy přírody tu jsou velmi krásné, že?“\n„Ano, to jsou,“ vydechl John při vzpomínce na odpolední chvíle.\n„Slyšeli jsme,“ uchechtl se stařík. „Večer tě čeká přijímací rituál. Nemohu ti nic prozradit, jen to, abys byl při síle a nezklamal naši bílou rasu, cheche, sbohem, synu.“\nPro Johna si pak přišla Kamya. Po jejich úspěšném milování, byla nyní jeho manželkou a tudíž měla právo být mu po boku.\nNic z toho John netušil a ani to nebylo důležité.\nNyní předstoupil před náčelníka Tumbu. Ten povstal a roztáhl ruce.\n„Tento bílý muž, co spadl z oblaků, se stane naším synem, jakmile vykoná starodávný rituál.“\nJohn netušil, co se po něm bude chtít, když vtom před něj nakráčely tři ženy. Byly věkově odstupňované. Nejstarší mohlo být tak padesát, možná i víc, mladší kolem třicítky a nejmladší bylo sotva odrostlé děvče.\nNáčelník pronesl: „Nyní bude vykonán přijímací styk s vyvolenými. Pokud bílý muž uspěje a své sémě při obřadu ponechá v sobě, stane se naším synem.“\nJohn pochopil. Musí ty tři ošukat a neudělat se. No, potěš pánbů!\nDalší ženy zatím na zemi rozprostřely deku, aby je měly pěkně na očích a celý kmen se shromáždil kolem dokola.\nNáčelník kývl. „Sekma, thu mae.“\nNejstarší žena vstoupila na deku, svlékla se donaha a ulehla na záda. John k ní váhavě přikročil. Stáhl si kalhoty, ale ocas mu splihle visel dolů. Pohledem na ženu se nevzrušil. Pochopil, že ona mu nepomůže, vše je jen na něm.\nZačal si tedy představovat Kamyu a honil si péro, až ucítil jeho pevnost a tvrdost.\nNa nic nečekal, nalehl na starou ženštinu, roztáhl ji nohy a začal přirážet. Žena byla kupodivu vlhká, takže pronik byl snadný. Horší bylo, vyvolat v ní orgasmus a sám se neudělat. Žena ho absolutně nevzrušovala, prsa měla povadlá, tělo vrásčité. Nakonec mu však vyšla sama vstříc. Po chvilce rytmického přirážení začala slastně vzdychat a pak mu zahrála ukázkový orgasmus. Ječela, pohazovala tělem a zatínala mu nehty do zad. Zkrátka první kolo měl úspěšně za sebou.\nŽena vstala a uvolnila místo druhé.\nMladší žena už byla přitažlivější. Erekce mu držela, že opět na nic nečekal a hezky si ji vzal. Žena také byla vlhká, ale dávala mu najevo, že ona si na orgasmus počká. Byla úzká a pohazovala mu tělem naproti, jak si to užívala. Slastně sténala, ale k vrcholu byla ještě cesta dlouhá. John zatínal zuby a svaly, jak se čurák dožadoval výstřiku, až ho něco napadlo.\nVyjel z ní a otočil si ji na všechny čtyři. Davem to zašumělo.\n„Co to má být?“ otázal se náčelník, ale páter Noster ho zastavil.\n„V pořádku. Jen se jedná o jiný druh spojení. Podívejte.“\nTo už žena hlasitě hekala pod prudkými přírazy zezadu a jelikož to zjevně zažívala poprvé, z nových pocitů a rozkoše se udělala.\n„Ááách…úúúééé,“ vykřikla a strnula ve slastné křeči, což byl neklamný důkaz orgasmu. John cítil, jak mu stahy drtí čuráka, ale s vypětím všech sil to ustál. Žena odpadla a John z ní vyjel se stále tvrdým ocasem.\nNyní na deku ulehla mladá dívčina. Klín měla porostlý ještě malými chloupky, prsa byla tvarem zašpičatělá. Byla to ještě panna. John ji pomalu roztáhl nohy a zabořil ji obličej do klína. Dav opět zašuměl. Dívčin strachem stažený obličej se začal uvolňovat, pod dotyky jazyka na štěrbině, která ještě nepoznala milostné spojení. John ji přejel vnější pysky a lehce kmital špičkou jazyka na závojíčkách.\n„Ah…ah..ai..ai..ai,“ pištěla dívka v návalech nepoznané slasti.\nKdyž ji polaskal klitoris, vykřikla už hlasitě a pohazovala tělem. Přitom jí rukama svíral malá pevná prsa, což v ní vyvolávalo další vlny rozkoše, až náhle zaúpěla, celá se roztřásla a hlasitě sténala. Neklamný důkaz vyvrcholení.\nNáčelník povstal. „Teh nomi akate. Obřad jest dokonán. Muž splnil podmínky rituálu. Dokonce Numi zachoval panenskost a čistotu. Nyní jeho právoplatná žena dokoná vrchol a obdaří posvátný oheň séměm našeho nového syna.“\nZ davu pyšně vyšla Kamya, poklekla před Johna a znovu mu poskytla slastný orál jako odpoledne. Ten už to měl na krajíčku, takže stačilo pár tahů sevřenými rty a už úlevně pustil semeno do jejích úst. Kamya však dávku nespolkla, nýbrž vše vyplivla na palmový list. Ten ukázala náčelníkovi.\nKdyž kývl, list přeložila a hodila do ohně. Obřad byl zdárně dokončen. Znaveného Johna Kamya odvedla do chýše, kde v jejím objetí okamžitě usnul.\nPáter a náčelník ještě u ohně rokovali.\n„Kdy mu to řekneme?“ nadhodil páter.\n„Na to je čas. Nyní se musí projevit jako člen kmene,“ uvažoval náčelník.\n„On není z tohoto světa. Vždycky se bude chtít vrátit,“ páter nesouhlasil.\n„Pokud mu dokážeme zajistit tu pravou náplň života tak ne, vzpomeň si na sebe,“ pousmál se náčelník a páter mu se smíchem přisvědčil.\nJohn se probudil a zjistil, že je doslova „omotán“ rukama i nohama dívky. Snad aby ji nezmizel. Zavrtěl se a tím ji probudil. Usmála se a hned ho začala líbat a laskat. John původně chtěl jít na záchod, ale hravé prsty dívky ho přivedli k tvrdé erekci a chuti na něco úplně jiného. Kamya si sama na něj nasedla a krouživými pohyby pánve přiváděla nejvyšší rozkoš jak sobě tak i jemu. Ve svém vrcholu začala stahovat poševní stěny a proud uvolněného semene ji naplnil dělohu.\nByla spokojena a John vylezl ven, konečně se vymočit. Nad sebou slyšel podivné dunění. Zvedl hlavu a s bodnutím u srdce sledoval mrak vysoko letících amerických bombardérů.\n„Kamarádi,“ zašeptal a v očích se mu zalesklo cosi jako slza. Náhle si vedle něj přidřepla Kamya a též vykonávala potřebu. John už pochopil, že všechny věci, včetně sexu a hygieny, ve kmeni probíhají veřejně a beze studu.\nDalší dny byly jeden jako druhý. Zajištění obživy, topiva, obstarání dětí a sex. A tak stále dokola. John si zvykl. Díky svému vojenskému výcviku zpočátku zvládal hodně práce, ale pak pochopil, že není kam spěchat. Vždyť i zítra vyjde slunce.\nKdyž nastalo období dešťů, trávil hodně času hovorem s páterem. Ten mu jednoho večera vyjevil jisté tajemství.\n„Loni, zpočátku jara zde spadlo velké letadlo. Zničehonic přilétlo a s hořícími motory zapadlo do lesa. Muži uvnitř byli mrtví, a tak jsme je pohřbili. Náklad zůstal v pořádku, ale nevíme, co to je. Leccos přečtu, ale nerozumím tomu. Ty to určitě poznáš, jestli je nám to k užitku.“\n„Kde to je?“ byl John opravdu zvědavý.\n„Na konci dešťů ti řeknu a půjdeme tam spolu. Náčelník to zatím neschválil, ale myslím, že nemá cenu to před tebou tajit,“ pousmál se páter a to už do chýše vstoupila Manga, páterova žena a plísnila ho, aby okamžitě šel domů k večeři.\n„Tak, tady to je,“ rozhrnul páter křoví a před Johnem se objevila paseka a na ní trosky bombardéru B29.\nPřední část byla napadrť, ale zadní prostor byl zachován. Křídla byla uražena a ležela v troskách kolem dokola společně s motory a zbytky vrtulí.\nVlezli dovnitř a postupovali do zadní části. Tam byly různé bedny, ale Johna zaujala jedna veliká s nápisem „Warning – Radioactive load.“ Byla ocelová a pomalovaná podivnými značkami. John se zamyslel. Už kdysi zaslechl cosi o radioaktivitě, záření a nějaké uvolněné energii více než tisíce tun TNT, ale nechápal to. Teď ale vycítil, že by to neměli otevírat.\n„Rozumíš tomu?“ otázal se páter.\n„Jo. Tohle otevírat nebudeme, jinak tu všichni pomřeme!“ houkl John sebejistě a páter se ošil a pokřižoval.\n„Dobrý bože. Pandořina skříňka!“ a začal se modlit.\n„Něco takového,“ odtušil John. „Probereme ty ostatní bedny,“ a začal je otevírat a komentovat.\n„Hm. Metály, pro koho? Hele, náboje…a tady…jasný…samopaly…to se hodí…a támhle… aha…konzervy…maso…konečně a tady..plechovky coly! Našli jsme poklad!“\nPáter tak nadšený nebyl, ale pomohl mu vynosit ven všechno, co určil, s tím, že to pak do vesnice odnosí muži z kmene.\n„Ta bedna má cenu zlata. Nejlepší by bylo, kdyby si ji naši vyzvedli, protože pro Japonce by to bylo terno, ale říkáš, že tu nikdo nikdy nebyl?“ zeptal se pátera.\n„Co žiju, nikdy tu nikdo nepřistál,“ kýval hlavou páter. „Jen to letadlo loni a nedávno ty.\nJohn mlčel, ale byl vnitřně nervózní. Armáda přece ví, co ztratila, tak proč to nehledá? Myslí si, že letadlo spadlo do moře? Jeho sestřelení Japonci taky bylo nečekané, zde přece není jejich námořní svaz a taky Američané tu vlastně také neměli být…. A náhle mu to bylo jasné!\nJejich uskupení plulo v oblasti ztraceného letounu a Japonci jim pluli vstříc se stejným úkolem. Najít letoun a vyzvednout náklad.\nJohn dostal strach, aby tu zanedlouho nebylo příliš živo.\nČas se přesunul do roku 1945.\nKamya hrdě dávala najevo své pokročilé těhotenství, ale její chuť k milování byla stále neměnná a vyžadovala to aspoň dvakrát denně. John ji to rád dopřával a ještě stranou si užíval s jinými dívkami, toužící po jeho bělošském ocase. Těch byla většina, mladých i starších.\nManželství bylo jen formální a lidé zde žili pospolu jako jedna velká rodina. Ženy rodily mužům děti od jiných oplodňovatelů, ale to zjevně nikomu nevadilo. Jen Kamya se Johnovi dušovala, že ona je jen jeho. Sama mu však do postele přivedla sestru, když měla své obvyklé obtíže.\nTeď, když byla těhotná, však už žádnou náhradnici nepřivedla a držela se Johna jako klíště.\nJelikož ale všechny mladé domorodky byly stejně nádherné, nedalo se jejich svodům odolat. John tak činil skrytě ve stínu pralesa, kam pozorné oko Kamyi nedohlédlo.\nJeho oblíbeným místem bylo zaskočit nějakou dívku při sběru plodů nebo sklizni na políčku. Dívky nereagovaly na okolí a věnovaly se své činnosti, takže stačilo jen přiskočit, vykasat jim sukénku a zarazil ocas do štěrbiny slasti.\nKaždá nejdřív vyjekla, ale hned se slastně rozvzdychala nad přírazy a držela a čekala, buď předkloněná, nebo vleže na zádech, až dosáhnou společného vyvrcholení.\nOdměnou jí byl výstřik semene do dělohy. Jestli se ujme nebo ne, nikdo neřešil. A tak se šukalo a rodilo v zaběhlém rytmu již mnoho let.\nJohnovi přišlo zajímavé, že kmen, kupodivu, zatím nijak nedegeneroval až mu páter jednou vysvětlil, že muži jednou za mnoho let vyrazí na moře a odkudsi si přivezou nové ženy. Jelikož pár bojovníků se nevrátí, je jasné, že se jich zmocnili násilím a bojovali o ně.\nNikdy mu však neprozradili, kam podnikají své výpravy. K nim na oplátku ženy nikdo krást nepřišel.\n„Oh…ty děvko…hezky svíráš,“ funěl John do obličeje Zumbawy, manželky Gumma, která pod ním právě hlasitě vyvrcholila a rytmicky stahovala pochvu a nasávala do sebe dávku semene.\nZumbawa byla asi čtyřicetiletá žena plných tvarů, v sexu byla velmi zkušená a vynalézavá. John jí podlehl už dávno, ale rád si k ní vždy zaskočil, když byl Gumma na lovu.\nZumbawa mu dopřála nádhernou kuřbu a pak už mu nabídla svou věčně nadrženou vlhkou pochvu k vymrdání. Vždy do ni s mlasknutím zajel až po kořen a rytmickými přírazy oboustranně vyvrcholili. Nyní to skončilo jinak.\nDo chýše náhle vlítl Gumma a vyděšeně volal.\n„Tam nějaký cizá voják…vylézat z loď!“ mával rukama a ani nijak nekomentoval, že mu John právě ojíždí ženu. Ten také rychle vstal, ve své chýši popadl zbraň a s Gummou vyrazil na pláž a s nimi i skupina bojovníků s luky.\nOpravdu. Na západním pobřeží se právě vyloďovali muži námořní pěchoty a zaujímali předmostí pro další jednotky.\nNikdo proti nim nestřílel, ale oni netušili, zda tu není skrytý nepřítel.\nJohn se odvážil blíž a s úlevou poznal, že se jedná o Američany. Teď jenom nenechat se omylem zastřelit! Na pláž za nimi nepůjdou. Nejlépe bude, nenápadně je sledovat a nechat se uvidět až na nějakém přehledném místě.\nPak Johna napadlo, proč tu jsou. A s ostatními muži se přesunul k troskám letounu a volně se tam rozesadili, jak na přehlídce.\n„Stand! Hands up and weapon fold!“ vyštěkl přísný hlas o hodinu později a objevila se rojnice pěšáků v čele s nějakým majorem.\n„Haló! Jsem kapitán John Toman, 3.divize námořního letectva na USS Langley, trosečník sestřeleného průzkumného letu,“ povstal John a zasalutoval.\nMajorovi klesla ruka s pistolí a překvapením ztuhl.\n„V pořádku, kapitáne! Jaká je vaše situace?“ řekl po chvíli.\n„Ostrov je čistý. Je zde jen mírumilovný kmen. Ale vás zajímá asi tohle?“ odvětil John a mávl na letoun.\n„Jistě,“ ušklíbl se major a potřásl si s Johnem rukou.\nTaké ostatní vojáci sklonili zbraně a přišli blíž.\n„Dali jste si na čas. Jsem tu už přes půl roku. To, co je vevnitř je fakt zajímavá věcička,“ podotkl John.\n„Co o tom víte? Vy jste to otevřel?“ ztuhly majorovy rysy.\n„Nevím, co to je. Jen tuším. Radioaktivita, záření, uran…..“ vyjmenovával John.\n„Myslím, že víte dost. Tak na to zase zapomeňte. Nikdy jsme tu nebyli, jasné?“ zkomisněl major.\n„Vy mě tady necháte?“ překvapeně hlesl John.\n„Nejsme záchranná jednotka. Berem co hledáme, ale nebojte. Dáme o vaší poloze zprávu a oni vás vyzvednou,“ pousmál se major a spiklenecky dodal. „Tak si ještě užijte trochu té svobody.“\nNakonec to dopadlo trochu jinak. Vojáci museli přijmout nabídku pohostinnosti vesnice a jak už to tak bývá, užili si i půvabu místních žen.\nSám major spočinul v mladé náruči náčelníkovy třetí ženy a šel svým podřízeným příkladem. Po chvíli se z chýše, kde zmizeli, začali ozývat výkřiky rozkoše, milostné sténání a hekání. Major se opravdu činil, a tak i ostatní vojáci se začali postupně ztrácet v doprovodu domorodých žen, které jim poskytly příjemné chvíle.\nJohn pak v noci seděl u ohně, ocas zasunutý v ústech Kamyi, která si s ním mazlivě pohrávala a naslouchal zvukům vášně rozléhající se celou vesnicí.\nMladinké dívky, děti a nevyužití muži tu seděli společně s ním a uvolněně si povídali, jako by se vlastně nic nedělo. Že jejich manželky a dcery tu šukají s cizinci jim přišlo naprosto přirozené. Byli to přece jejich hosté.\nRáno vojáci opouštěli vesnici s kruhy pod očima, vycucaní jak citrón, ale s pocitem dokonalého uspokojení.\nJohn jim pomohl s naloděním tajemné bedny a major se s ním rozloučil s přáním brzkého shledání.\nJohn se vrátil do vesnice a život nabral zas neměnný ráz.\nO měsíc později Kamya porodila holčičku Soamate, ve významu něco jako Jasný den. Kamya byla smutná, že neporodila chlapce a bála se, že ji John zapudí. Když ji ale ujistil, že dítě je dar boží a na pohlaví nezáleží, uklidnila se. Ne však nadlouho.\nJedné noci, kdy se ještě nemilovali, ale vystačili si s polibky a vzájemným hlazením, mu tiše řekla.\n„Vím, že se blíží chvíle, kdy odsud odejdeš. Je to tvůj osud. Tak jak jsi sem přišel, vrátíš se zase do svého světa. Nezapomeň na nás a měj nás stále ve svém srdci, tak jako já budu tam mít tebe.“\n„Ale Kamyo,“ řekl John něžně. „Vždyť můžeš odejít se mnou.“\n„Ne. Zde je moje místo a má rodina. Váš svět je neznámý, možná i zlý a krutý. Nechci ho znát. Proto nezapomeň na svou Kamyu a Soamate.“\nTento hovor ji John přehrával, když ho v květnu 1945 vyzvedávala záchranná jednotka a zvěstovala mu, že válka v Evropě skončila a že s Japonci to určitě skončí do Vánoc.\nVe službě se ani neohřál a válka opravdu definitivně skončila.\nZ armády ho propustili v roce 1950 a John se usadil v San Franciscu, kde sloužil u letecké pobřežní stráže. Zde byl spokojen, vydělával slušné peníze a mohl pomýšlet na ženitbu.\nJako kolegyně s ním létala jistá Maribel Gómez, hezky vyvinutá mladá žena, původem Mexičanka. Ta mu dávala najevo, že jí není lhostejný, a protože se i Johnovi líbila, dohodli se, že by to spolu mohli zkusit.\nAby se blíže poznali, vyrazili na týden do Miami. Nakonec z moře a města poznali jen postel, protože celou dovolenou promrdali.\nV posteli spolu skončili hned první noc po příjezdu. Po vynikající večeři a v alkoholovém opojení se na sebe těsně tiskli už při tanci na večírku u hotelového bazénu. Johnovi v kalhotách trčelo péro a Maribel se mu o něj třela stehnem a vzrušeně dýchala.\nSotva zašli na pokoj, vrhli se na sebe. Naplněni chtíčem, servali ze sebe vzájemně šaty a vrhli se na sebe jako zvířata.\nMaribel klečela na posteli a zezadu do ní mocnými přírazy John rval nadržený ocas. Maribel ječela jak siréna slastí, John jen funěl a „flop…flop..flop,“ zarážel do ní strojově tvrdého čuráka. Zezadu ji drsně svíral v dlaních její plné velké prsy, jako by je chtěl utrhnout a Maribel tak brzy dosáhla orgasmu. Začala stahovat píču a vtom ji zalil proud semene ze zaraženého ocasu. Bylo to opojné a nepopsatelně krásné.\nPak cítil, jak v ní ocas měkne, až vyjel ven a oba uvolněně padli vedle sebe a usnuli.\nHned ráno pokračovali v mrdání, že málem nestihli snídani. Dopoledne promrdali a po obědě zas. Pak spali a pak zase mrdali celou noc.\nObzvlášť velké potěšení měla Maribel z pozice 69. Lízání kundičky ji přivádělo skvělé orgasmy a kouření čuráka ji nevadilo. Polykala i semeno, takže spokojenost byla oboustranná. Čím více ji John lízal v klíně, laskal závojíčky a dráždil klitoris, tím větší odezvy se dočkal, protože Maribel mu, s vlastní vzrůstající rozkoší, sála čuráka jak vysavač a luxovala ho opravdu důkladně, až do výstřiku.\nTaké její prsa byla úžasná a krásně citlivá na dráždění. Stačilo promnout jí bradavky a už byla dole mokrá a připravená na zásun.\nMilovala všechny polohy, jen do zadku Johna nepustila, zato sama mu tam strkala prst vždy, když měla tu možnost. Podivné, leč pro Johna docela vzrušivé, jak musel sám uznat.\nMaribel byla úžasná, vášnivá ale neukojitelná žena a i John si to užíval, ale koncem pobytu usoudil, že na tohle prostě nemá. Tahle holka by ho usouložila k smrti.\nKdyž ji John oznámil, že opět zůstanou jen kolegy, Maribel se nejdříve tvářila nevraživě, ale pak uznala, že sex je pro ní opravdu důležitější než cokoli jiného a že by jim to v manželství asi neklapalo. Situaci nakonec vyřešila tak, že se nechala přeložit k pobřežní stráži do Los Angeles.\nJohn tak zůstal sám. Jednou si ale při sledování televize a cestopisu o Tichomoří vzpomněl na svoji rodinu na ztraceném tichomořském atolu.\nVždyť kolik je to let? Skoro deset. A tak starou tam má dceru….\nNajednou hrozně zatoužil je vidět. Nejen svou ženu a dceru, ale všechny z kmene, kteří ho přijali za svého syna.\nUvědomil si, jak tak krásně plyne čas, bez chvatu, technických vymožeností a civilizace všeobecně. Je to tam ráj.\nRozhodl se hned. Skončil v práci, prodal veškerý majetek, pronajal si velkou jachtu s vrtulníkem na palubě a vyplul na oceán za svou rodinou. Tentokrát už natrvalo.\n„Tady je pásmo útesů. Zde zakotvíme a zbytek překonáte vrtulníkem,“ řekl kapitán lodi nad mapou, kde mu John ukazoval cíl plavby.\nPlavba probíhala klidně. Kapitán měl sebou atraktivní manželku Jane a ta muže patřičně dráždila tím, že na jachtě chodila zásadně jen v bikinách, nebo si vzala šaty, které ovšem víc odkrývaly než naopak.\n„No co. Ona je už taková,“ podotkl dobromyslně kapitán, když mu John naznačil, zda mu chování jeho ženy nevadí.\nJednoho večera se John ukládal ke spánku, když vtom klaply dveře kajuty a dovnitř vklouzla Jane a sladce se usmívala.\n„Paní Jane, co tu děláte?“ znervózněl John, protože žena se blížila, oči se jí leskly a vypadala jak v transu. Než se nadál, žena po něm skočila, složila ho na záda a pevně se k němu přisála. John jen máchal rukama, až se žena nejednou odtrhla a řekla.\n„Pomiluj mě!“ A znělo to jako příkaz.\n„Ale..to..nejde..jste…vdaná,“ blekotal John vyplašeně, ale žena byla neodbytná a hlavně rozhodnutá dosáhnout svého.\n„Dokaž, že jsi muž!“ a stáhla si ramínka košilky, které se šustotem sjelo k zemi a Jane byla nahá.\nJohn její postavu znal, nyní viděl už jen ten zbytek, prsní bradavky a zarostlý chomáč klínu. Ještě chvíli zaváhal, ale pak se vrhl do milostného dobrodružství s nadrženou kapitánovou manželkou.\nBylo ji kolem čtyřiceti, ale tělo měla vskutku skvostné. Velká prsa nebyla povislá, ale pevně ji stála, hladká stehna se zužovala na krásně tvarovaná lýtka a zadeček měla také pevný a hezky zaoblený. Dlouhé hnědé vlasy měla nyní volně rozpuštěné a mokré, jak vylezla ze sprchy.\nJohn ji prohnětl prsa a polaskal jazykem bradavky, které se ihned vztyčily a ztvrdly. Jane jen tiše vzdychla. Ruka mu přejela přes břicho mezi nohy a prsty jí vnikl do štěrbiny.\n„Oááách,“ vyjekla a roztáhla nohy od sebe. Byla úplně mokrá a roztoužená.\nŠoustal ji třemi prsty a Jane jen sténala a pohazovala tělem v návalech rozkoše. Přitom se divoce a vášnivě líbali. Pak ucítil její ruku na ocase. Svírala ho a lehce s ním pohybovala. Byl připravený, čehož ihned využila.\n„Pojď do mě…prosím…a buď tvrdý a drsný!“ požadovala.\nA tak do ní zarazil ocas na jeden příraz. Zajel do ní jak do másla a hned začal prudce přirážet.\n„Ty mrdavá děvko….potřebuješ tvrdě ojet…že je to tak?“ funěl John a divoce ji mrdal jak smyslů zbavený.\n„Ne…nééé…pomóooc …jsem napadena,“ ječela Jane, ale bylo to tiše a bylo vidět, že to hraje. Zjevně ji bavila hra na oběť a znásilnění. Tomu John moc nerozuměl, ale aby ji dal najevo svou převahu, vzpažil ji ruce a držel je za zápěstí. Jane teď nemohla nic moc dělat a jen zmítala tělem, dál se bránila a tiše volala o pomoc.\nJohn ji zkřížil vzpažené ruce a stáhl je její košilkou k sobě. Tím ji udržel jednou rukou a druhou ji překryl pusu.\n„Drž hubu, děvko! Furt se tu vystavuješ, tak si vo to sama říkáš!“ najednou ho to začalo bavit.\nBezmocná, vnadná žena je mu po vůli, sice dobrovolně, ale chová se jako oběť přepadení.\nJane slastí tekla jak přehrada a tělem ji stoupala nezadržitelná rozkoš k orgasmu. Tohle bylo milování přesně podle jejích snových představ. Cítila prudké přírazy tvrdého ocasu a její bezmoc ji naplňovala nevýslovnou slastí.\nPak jí projel blesk vyvrcholení. Nemohla křičet, protože jí John držel ruku přes pusu, ale prudce vzepjala tělo ve slastné křeči a stahovala pochvu kolem přirážejícího ocasu.\nJohn naposledy přirazil a vypustil dávku semene do jejího lůna. Stříkal a stříkal a cítil slastné uvolnění, zatímco Jane ležela jak mrtvola v bezvědomí malé smrti „petit amort.“\n„Áááh…bože…to jsem nikdy nezažila,“ pronesla, když přišla k sobě.\n„Ani já ne,“ souhlasil John. „Ještě jsem nikdy ženu neznásilnil. Tohle je pro mě něco nového. Proč tě to tak baví?“\n„Neřeš to,“ Jane odpověděla poněkud rozmrzele, ztěžka vstávala a oblékala si košilku. „Myslela jsem, že spolu strávíme noc, ale tohle mi stačilo,“ dodala s unaveným úsměvem a opustila kajutu.\nDalší dny se Johnovi vyhýbala a když se přece jen očima střetly, ruměnec ji zalil tvář. Asi se za celou akci styděla.\nKdyž dosáhly místa zakotvení, John se se všemi rozloučil. Jane mu dala polibek na tvář a pošeptala mu do ucha. „Děkuji, byl jsi skvělý.“\nPak už usedl do vrtulníku, který nabral určený kurs.\n„Tady někde by to mělo být,“ rozhlížel se John a náhle po letech znovu spatřil pás několika ostrovů, z nichž největší byl i středem jeho zájmu.\nVrtulník provedl obrat a dle navádění pilot dosedal na malou mýtinu v ploše pralesa.\n„Vypni motor. Musíme chvíli počkat. Možná se nás bojí,“ řekl John a poslouchal jak motor utichá a vrtule se zastavuje. Nikde se nic nehnulo.\nVylezl ven a vytáhl svá zavazadla.\n„Tak se měj a dík,“ rozloučil se s pilotem.\nTen nahodil motor, vznesl se a brzy zmizel za skalnatou horou, nejvyšším bodem ostrova.\nJohn se rozhlížel. Záměrně si vybral mýtinu stranou od vesnice, aby obyvatele nepoděsil, ale aby to neměl daleko.\nVykročil známým směrem, když vtom mu z křoví vyšlo vstříc pět bojovníků. Poznal jen jednoho, Gummu.\nChvíli se měřili pohledem, ale pak se Gumma zazubil a John také.\n„John, být to ty? Já tě rád vidět. To moji synové,“ ukázal pyšně na čtyři mladíky.\n„Můžu jít do vesnice?“ otázal se John.\n„Ty stále být náš syn, Ostatní mít radost ze tvá návrat,“ děl Gumma.\n„A Kamya?“ otázal se John.\n„To nevědět. Ale myslet, že ona taky a i tvá Soamate. Ona už být velká holka,“ pokrčil Gumma rameny a dodal, že páter již zemřel, ale jinak je vše stejné.\nVe vsi jejich příchod vyvolal hotové pozdvižení. John se nejdříve poklonil náčelníkovi. Když ten vyjevil, že přijímá jeho pozdrav i návrat, mohl se přivítat s ostatními.\nNejprve však zaslechl ženský výkřik. Přes prostranství k němu běžela Kamya a skočila mu do náruče a divoce ho líbala všude po tváři.\n„Ty můj miláček. Ty ses vrátil..moc…moc..tě miluju,“ plakala štěstím. Náhle se zarazila. Odtáhla se a řekla.\n„Nejsem tu ale sama. Tohle se naše Soamate,“ a z davu vesničanů plaše vyšla asi desetiletá dívka a na Johna se pousmála.\nJoh si sedl na bobek a čekal. Vesničané je zvědavě pozorovali. Pokud k němu dítě přijde, přijalo ho a je to v pořádku, pokud ne, John už se ke Kamyi vrátit nemůže.\nNáhle se dívka rozběhla skočila mu do náruče.\n„Můj tatínku,“ šeptala mu do ucha.\nDav s ulehčením vydechl. Syn kmene se vrátil ke své rodině.\nPočet přečtení: 651\nKrásná romantika zabalená do válečné vřavy . Už od začátku je to krásně poskládaný příběh i s krásným koncem .\nDíky moc. Co člověka nenapadne při shlédnutí válečného dokumentu z Tichomoří, že? Měl jsem několik verzí konce, ale nakonec jsem to nechal takhle.\nTaková kláda dlouhá a to vše jenom po shlédnutí jednoho dokumentu? Tak to ti teda závidím. Asi budu muset zkouknout taky pár dokumentů 🙂 Další už tradičně geniálně napasovaný jména do příběhu (páter Noster a Gumma) a troška fiktivní historie s jadernou bombou. Konec takhle je fajn. Sám občas řeším, jak to ukončit a volba bývá těžká 🙂\nJo, páter Noster mě taky odrovnal. Jinak povídka moc hezká, díky Shocku, chválím a zdravím Tě z HR, kde mi Tvá povídka zpříjemnila jeden den dovolené 🙂.\nDíky. Jsem rád, že se líbilo. Tu atomovku jsem tam napasoval dodatečně, abych to „zdramatizoval“ a jména mi tak nějak sama „vyšla“ z hlavy.\nVýborná povídka. Vymyslet tohle po shlédnutí dokumentu je super. U těch jmen jsem se velmi bavil. A závěr byl vysloveně happyend. 🙂\nOdpoledne ve skalách 4 komentáře | 459.67 zobrazení za den | od Shock | posted on 23 října, 2021 | under Klasika\nNeznámé číslo 7 – P... 1 komentář | 216.17 zobrazení za den | od Sasha | posted on 25 října, 2021 | under BDSM


Restaurace Privátní stravování ve městě Praha 4\nČ. 306 z 5 088 zařízení v kategorii Restaurace – Praha\n4,5 1 950 recenzí\nRecenze (1 950)\n11–20 z 75 recenzí\nV sobotu jsme na doporučení známeho navštívili tuto restauraci.Nejdřív jsme byly trochu zaleknuti při pohledu na "přeplněnost,nicmIéně pak už jsme byli jen potěšeni.Pivo jako křen,výborné víno od kapličky,hezká zahrádka,jídla-roastbeef,kachna,žebírka i křidélka byly výborné.Do toho i přes vytíženost milý obsluhující co se o nás staral,nás přesvědčilo...Více\nDobrý den, velice děkujeme za vaše hodnocení naší restaurace. Jsme potěšeni, že jste byli spokojeni s našimi službami. Jménem celého kolektivu vám děkujeme za vaši návštěvu.\nMoc vám děkujeme za hodnocení. Hvězdy a body jsou pěkné, ale víc si vážíme hostů kteří se k nám rádi vracejí. Vaše hodnocení Nás moc potěšilo, děkujeme a těšíme se na Vaší další návštěvu. S pozdravem Ondřej Restaurace Bredovský dvůr\nRecenze z poslední doby nejsou sice nic moc, přesto jsme sem zašli v předchozích dnech dvakrát a nestezujeme si a to ani na pivo a ani na obsluhu. Přestože měli viditelně dost práce, byli na nás příjemní obslouzili nás vcelku rychle, přidali i úsměv. A...Více\nDobrý den, děkujeme za hodnocení naší restaurace. Jménem celého kolektivu vám děkujeme za vaši návštěvu a budeme se snažit, naše služby zlepšovat, aby jste při příští návštěvě byli spokojenější.\nJiž po několikáté jsem navštívil tuto restauraci, perfektní interiér a posezení s příjemnou atmosférou. Dali jsme si čtyři jídla, každé jiné, čekání na pokrm průměrné, jídlo však studené, všechno. Je to škoda, protože táhlá krkovice jinak perfektní.Obsluha nic moc, skoro jsme byli na obtíž, až...Více\nDobrý den, velice se omlouváme za chování našeho personálu a vyvodíme z toho důsledky. Bohužel je to lidský faktor a stále se musíme snažit tento nešvar potlačovat. Budeme se snažit vylepšovat naše služby, aby jste ( jestli nás ještě navštívíte) byli příště spokojenější.\nPivo cajk, jídlo katastrofa\nDalší přežívající restaurace z nedostatečné nabídky konkurence. Restaurant zaměřený na pivní kulturu v hezkém interiéru s čedičovou podlahou kovaným bukovýmy stoly. Krásný interiér připomínající sklep. Jen si zde nedávejte jídlo. Česká klasika jako svíčková, guláš je ostuda. Nevylepší to ani domácí knedlík nebo bramborák, omáčky...Více\n1 Poděkujte uživateli MiKuCZE.\nValerie P, Manažer v zařízení Restaurace Bredovský dvůr, odpověděl na tuto recenzi.Zodpovězeno: 15. září 2017\nNejhorší salát s kozím sýrem a řepou, jaký jsem kdy jedla\nZastavili jsme se zde na rychlou večeři. Prostředí pěkné, atmosféra také, obsluha příjemná, pivo měl kamarád také dobré, ale to jidlo! Dala jsem si svůj oblíbený listový salát s kozím sýrem a červenou řepou a nestačila jsem se divit. Tak otřesnou úpravu jsem ještě nikde...Více\nŠpatná obsluha a vrácení penez\nCo se týká restaurace a jidla tak to hodnotím velice kladne.Ale bohužel špatná obsluha. S rodinou jsme zašli v patek 8.9. na večeři,chtěli jsme si udělat hezký večer, ale ten nám zkazil velice mladý číšník, který nám dával najevo,ze zrovna nemá na nás čas, poněvadž...Více\nPoděkujte uživateli Vaclav L.\nVýborný restaurant a pivnice\nDali jsme na doporučení a nelitujeme toho. Prostor, interiér, frmol, dobré pivo, výborné jídlo a celková spokojenost!\n2 Poděkujte uživateli dedjos.\nValerie P, Manažer v zařízení Restaurace Bredovský dvůr, odpověděl na tuto recenzi.Zodpovězeno: 25. července 2017


Jägermeister - MEISTROVSTVÍ, z kterýho mrazí FLEMA Media Awards 2020\nJägermeister - MEISTROVSTVÍ, z kterýho mrazí\nZadavatel: Mast-Jaegermeister CZ\nTelevizní kampaň „MEISTROVSTVÍ, z kterýho mrazí” proběhla v době Mistrovství světa v ledním hokeji 2019 konaném na Slovensku.\nVětšina cílové skupiny muži 18 – 39 sleduje MSLH pravidelně každý rok, což byl hlavní důvod pro masivní kampaň spojenou s tímto eventem.\nZásadní bylo dostat se k nejsledovanějším zápasům českého týmu a finálním zápasům play-off. Podařilo se nám to díky úzké spolupráci s Českou televizí, která byla Jägermeisteru ušitá na míru. Anketu „Ledová paráda” odvysílala ČT během přímých přenosů v hokejovém studiu celkem 35x. Diváci v ní hlasovali, který z českých hokejistů předvedl v historii ten nejlepší hokejový zákrok.\nV anketě hlasovalo rekordních 11 382 diváků, což je o 480% více účastníků než v roce 2017.\nNedílnou součástí kampaně bylo 44 sponzoringových vzkazů odvysílaných mezi třetinami top zápasů. Spot byl natočený přímo pro MSLH.\nProdaný objem Jägermeistera se během května 2019 zvýšil o neuvěřitelných 39% ve srovnání se stejným obdobím v roce 2018. Zatímco trh s bitters ve stejné době spadl o 7%.\nReach 15+ dosáhl 71,1\nReach MUŽI 18-39 dosáhl 61,7\nAfinita k cílové skupině dosáhla 0,9, což je o 10% více než u běžných TV kampaní.\nPro Čechy patří Mistrovství světa v ledním hokeji mezi hlavní sportovní eventy v roce. S MSLH se spojuje nespočet sponzorů a reklamní breaky kolem zápasů jsou dlouho předem vyprodané. Každoročně se během mistrovství setkáváme s nejrůznějšími aktivacemi a soutěžemi, pořádané firmami, které se chtějí svézt na vlně popularity MSLH.\nV roce 2019 se navíc MSLH konalo v sousedním Slovensku, což slibovalo ještě větší zájem ze strany Čechů než mistrovství pořádané v jakékoli jiné zemi kromě Česka.\nJägermeistera si jeho fanoušci spojují s ledovou namražeností a tak se jeho spojení s MSLH přímo nabízelo.\nOčekávaná vysoká sledovanost zápasů cílovou skupinou muži 18 až 39 let, byla ovšem pro Jägermeistera tím hlavním důvodem proč se propojit s MSLH.\nČeská televize již několikátým rokem vyhlašuje během MSLH anketu, v níž diváci hlasují například o to, který český hokejista předvedl na ledě tu nejlepší kličku v historii.\nÚzkou spolupráci a sponzorství ankety považujeme za opravdový majsterštyk. Anketu totiž ČT vysílá přímo ve vstupech sportovního studia v přestávkách mezi třetinami. Podařilo se nám tak dostat značku Jägermeister přímo do živého vysílaní MSLH.\nCílem kampaně bylo využít obrovské sledovanosti MSLH k oslovení cílové skupiny muži 18 až 39 let a masivně tak podpořit prodeje jak v on-tradu (bary, restaurace, hotely), tak off-tradu (obchody).\nAnketa byla šita Jägermeisteru přímo na míru.\nNázev Ledová paráda evokoval ledovou namraženost.\nAnketa byla v typických Jäger barvách, zelené a oranžové.\nJäger chutná nejlíp namražený na minus 18 stupňů. Tedy i počet zákroků, z nichž diváci vybírali ten nejlepší, byl 18. S každým dalším zákrokem teploměr po straně klesal až na -18 °C. Cen bylo taktéž 18.\nUnikátní bylo použití stejného grafického prvku, hokejisty s parohy, ve sponzoringu a grafice ankety.\nPředstavení ankety včetně informací o výhrách od Jägera, se ujal samotný Robert Záruba.\nAnketa trvala 105s a během MSLH byla vysílána celkem 35x ve studiu mezi třetinami.\n10s sponzorský vzkaz byl odvysílán 44x a to u nejsledovanějších zápasů, kdy hrálo české mužstvo a v play-off.\nKampaň dosáhla výjimečných mediálních výsledků, ale hlavně masivně podpořila prodeje Jägermeistera v době MSLH.\nAnkety se zúčastnilo rekordních 11 382 diváků, což je o 480% více účastníků než v roce 2017.\nProdaný objem Jägermeistera se během května 2019 zvýšil o neuvěřitelných 39% ve srovnání se stejným obdobím v roce 2018. Zatímco trh s bitters ve stejné době naopak spadl o 7%.


Nad výstavou: Bouřlivák pop-artu a Josef Lada – Novinky.cz\nNad výstavou: Bouřlivák pop-artu a Josef Lada\nJe to zvláštní, ale bouřlivák britského pop-artu a nové figurace David Hockney, který letos oslaví pětasedmdesátiny, začal na stará kolena malovat krajiny, které vypadají skoro jako dekorace Josefa Lady pro film Hrátky s čertem.\nDavid Hockney na své výstavě A Bigger Picture, v pozadí obraz Arrival of Spring in Woldgate, East Yorkshire in 2011 (twenty-eleven)\núterý 21. srpna 2012, 11:00\nAlespoň tento dojem jsem si odnesl z jeho rozsáhlé výstavy A Bigger Picture, která svou celosvětovou pouť začala v Královské akademii v Londýně, nyní je do 30. září v Guggenheimově muzeu v severošpanělském Bilbau a poté pokračuje dál do Ludwigova muzea v Kolíně nad Rýnem.\nDavid Hockney v posledních letech strávil hodně času studiem obrazů starých mistrů a zjistil, že v dějinách evropské malby došlo v renesanci k naprostému zlomu, když malíři začali k objevování světa používat optické vynálezy. Na počátku jeho výzkumu byl v roce 1999 zážitek z výstavy portrétů Jeana Augusta Dominiqua Ingrese, představitele francouzského klasicismu.\n„Fascinovalo mě,“ napsal později Hockney, „že rysy mužů i žen byly zpodobeny s neopakovatelnou dokonalostí. Tahy tužkou byly naprosto přesné. Nikde žádná oprava. A přitom tyto portréty malíř kreslil zjevně velice rychle, bez dlouhé přípravy.“\nDavid Hockney: Arrival of Spring in Woldgate, East Yorkshire in 2011 (2 January)\nFOTO: katalog z produkce firmy Hirmer\nNakonec zjistil, že Ingres prostě dovedně pracoval s přístroji na principu camery obscury a že kresba vznikla tak, že promítaný obraz umělec „jen“ obkreslil.\nTotéž objevil Hockney u Hanse Holbeina, Leonarda da Vinciho, Albrechta Dürera, Caravaggia, Petra Paula Rubense nebo Jana Vermeera. Výsledkem jeho bádání byla úžasná kniha, poprvé publikovaná v New Yorku v roce 2001, která se záhy dočkala i českého překladu s názvem Tajemství starých mistrů (Slovart 2003).\nHockney vše prakticky ověřoval ve svém ateliéru a při tom objevil, že camera obscura kreslení neusnadňuje, jak by si člověk na první pohled představoval, ale poskytuje nový a velmi živý způsob pohledu na svět a jeho zobrazování. To ho následně přivedlo do podmanivé krajiny severní Anglie, do lesů hrabství Yorkshiru, kde začal po vzoru starých mistrů vnímat přírodu pomocí nejnovější optické techniky. Kresby a skici si dělal dokonce pomocí iPadu!\nVýsledný malovaný obraz je skládán z různých digitálních záběrů. V katalogu výstavy jsou dokumentární fotografie tvůrčího procesu, které ukazují, jak měl Hockney na kapotě terénního auta nainstalováno zvláštní kovové lešení a na něm zavěšeno devět fotoaparátů, jejichž pohled na realitu výtvarník sledoval ze sedačky pomocí počítače. Takto projížděl krajinou, až ho prostě zaujala jistá kompozice přírodní scenérie.\nDavid Hockney: The Sermon on the Mount I (After Claude) (2010)\nTrochu jiná poloha každého z fotoaparátů vytvářela současně jinou perspektivu, a celek tak má i zvláštní disproporce, což se stalo pro malíře velmi inspirativním. Vše sice vypadá na první pohled jednoduše, dokonce až primitivně, ale konečný obraz je stejně komplikovaný jako rané kubistické krajiny Georgese Braquea a Pabla Picassa, které radikálně zrušily tradiční renesanční perspektivu.\n„Optické přístroje samy umělecký výraz nevytvářejí, to skutečně dovede jen ruka umělce a vyžaduje to značnou dovednost.“ – tak komentoval David Hockney své objevy a platí to i pro jeho vlastní krajinářskou tvorbu. Zvláštní je, že se tento nový způsob malování pomocí digitálních kamer svou naivitou skutečně nejvíce podobá českému Josefu Ladovi, který si o takové dokonalé optické technice mohl nechat jen zdát.


Šok ve Sněmovně: Šimon Pánek vyhrožuje politikům kvůli Křečkovi! odpálil Foldyna. A už to jede. I Milion chvilek. Sledujeme | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Monitor » Šok ve Sněmovně: Šimon Pánek vyhrožuje politikům kvůli Křečkovi! odpálil Foldyna. A už to jede. I Milion chvilek. Sledujeme\n„Je 12:30, takže se budeme zabývat volebními body,“ ohlásil ze sněmovního umpireu Petr Fiala.\nPředseda volební komise Martin Kolovratník pak představil návrhy na funkci ombudsmana, které Poslanecké sněmovně podle zákona předložil Senát a prezident republiky. Jde o Jana Matyse, Víta Alexandera Schorma a Stanislava Křečka.\nDo rozpravy se jako první přihlásil poslanec Trikolóry Václav Klaus. Ten navrhl, aby bylo projednávání přerušeno do doby, než bude projednán návrh hnutí Trikolóra, aby byl úřad Veřejného ochránce práv úplně zrušen. „Protože nám přijde nedůstojné, aby tam byl nějaký kandidát zvolen jenom na měsíc,“ dodal Klaus.\nPokud by to neprošlo, tak se vyjádřil k volbě. „My jsme včera viděli toho představitele Milionu chvilek, jak říkal, že budou demonstrovat, pokud bude zvolen pan Křeček. A to nás ponouklo, že budeme volit pana Křečka,“ ohlásil za hnutí Trikolóra.\nNávrh nebyl přijat, takže se slova ujal Jaroslav Foldyna z ČSSD.\nJe to podle něj „zásadní ovlivnění ze strany této organizace, která zčásti žije ze zahraničních peněz, zčásti je placena z rozpočtu České republiky“. Proto Foldyna navrhuje posunutí volby ombudsmana na březnovou schůzi.\nProti tomu se ohradil Zbyněk Stanjura: „Zákony platí, volit musíme do 60 dnů po zániku mandátu. Prosím kolegy, aby nevznášeli návrhy, které jsou proti zákonu,“ protestoval.\n„V tom případě ten návrh pana poslance Foldyny je nehlasovatelný,“ prohlásil předseda Fiala.\nTo už se ale zvedl les rukou k faktickým poznámkám, které chtěly reagovat na Foldynova slova o Člověku v tísni.\nJako první se chopila slova Jana Černochová z ODS: „Chtěla bych vyzvat poslance ČSSD, aby se omluvili za slova poslance Foldyny,“ spustila. Pobouřilo ji, že v jeho projevu zaznělo, že Člověk v tísni „údajně pomáhá lidem“. „Sídlili u nás na Praze 2,“ vyprávěla dojatě, takže prý ví, jak záslužnou práci tato nezisková organizace dělá.\n„Pokud vy je zde napadnete, že se nemohou bránit, tak to není úplně fér,“ protestovala. „Člověk v tísni je organizace, která kamkoliv po světě přijedete, tak má velmi dobré renomé. Vyzývám vás, abyste se jim omluvil,“ odkráčela Černochová od pultíku.\nVystřídal ji Dominik Feri: „Mně přijde naprosto neuvěřitelný, že tu zmiňujete, že někdo někomu psal, jako nějaký problém. Vždyť je to naše práce. To se budeme tvářit, že nám nikdo nepíše?“ nechápal.\nPo něm si vzal slovo poslanec Pavel Plzák, který tak jako Foldyna protestoval proti nátlaku: „Ať to pošlou. Ale pokud tu pan Minář vyhrožuje, že budou demonstrace, tak to už nemá s demokracií nic společného,“ myslí si.\nPak se vrátil Jaroslav Foldyna: „Někdy vykonává dobročinnou činnost, jindy vykonává hybridní politickou činnost,“ řekl o Člověku v tísni. „Ale pokud píší předsedům, že budou mít problémy, tak už je to vyhrožování,“ dodal.\n„Už jsme si zvykli, že tu pobíhají nějaké Miliony chvilek s nějakými neúspěšnými kandidáty. Tak ať jdou do voleb,“ vyzval neziskové organizace.\nPo něm se přihlásila o slovo Markéta Pekarová Adamová: „Nedostala jsem žádnou takovou zprávu. Je to klasický způsob dezinformační kampaně,“ obvinila Foldynu. „Není pravda, že by nám bylo nějakým způsobem vyhrožováno,“ zopakovala, ačkoliv se značná část Sněmovny jejímu vehementnímu ujišťování smála.\nPak přišel k mikrofonům Ondřej Veselý z ČSSD, aby naplnil výzvu Jany Černochové: „Jaroslav Foldyna formuloval svůj osobní názor. ČSSD si je dobře vědoma, jakou práci odvádí Člověk v tísni u nás i ve světě, a není to náš názor,“ ujistil.\nJan Čižinský Foldynova slova neodmítl, ale divil se: „My poslanci bychom přece měli podporovat, aby nám lidé sdělili své názory na to, co tu děláme a máme dělat. A my jim máme naslouchat,“ vyzval.\n„Názor nám může někdo vyjádřit esemeskou, mailem, dopisem, anebo i tím, že demonstruje. To je přece úplně v pořádku,“ myslí si.\nBenda: Chudák Šimon. Předseda řídí\nMarek Benda z ODS vystoupil s pozoruhodným výstupem: „Můj předseda řídí, takže vystoupiti nemůže. Takže říkám za něj, že žádnou esemesku nedostal.“ Pak poprosil Jaroslava Foldynu, aby buď řekl, kdo takové esemesky dostal, nebo taková obvinění vůči Člověku v tísni neříkal.\n„Šimona Pánka přes mnohé rozdílnosti názorů považuji za osobního přítele,“ vyznal se. „Nedokážu si představit, že by někomu psal výhrůžné esemesky. Přijde mi, že máte pomotaných několik příběhů a že ten chudák Šimon do toho byl vtažený úplně nefér,“ obává se Benda.\nVít Rakušan vystoupil se slovy, že Jaroslav Foldyna lže. „Bylo by dobré, ať už si o Šimonu Pánkovi myslíte cokoliv, abychom byli schopni říct, že ten svět může být černobílý. Jeden mluví pravdu, druhý lže. A ten, kdo lže, je Jaroslav Foldyna,“ odešel s dovětkem, že je to trapné.\nKateřina Valachová z ČSSD vystoupila se slovy, že ombudsmanka má takovou důvěru, že se o ní poslancům může jen vzdát. „Tato volba je stižena mnoha ranami, takže vás prosím, ukončeme tuto debatu,“ vyzvala.\nVojtěch Filip vystoupil s vlastní zkušeností se Šimonem Pánkem a Člověkem v tísni. Je s ním ve při od roku 2002, kdy prý zažil, jak opilý zaměstnanec Člověka v tísni najížděl autem do studentů uklízejících po povodních. „Od té doby si o něm myslím své,“ dodal.\nPirát Ondřej Profant sdělil, že ani Pirátům žádná esemeska od Šimona Pánka nepřišla. „My v Pirátské straně se ohledně zpětné vazby poradíme, nebojte se nám napsat,“ vyzval pak občany.\nPo něm se rozohnil předseda KDU-ČSL Marian Jurečka: „Jak tu může od pana poslance Foldyny zaznít taková věc?“ Jurečka sám nedostal od Šimona Pánka nikdy v životě žádnou SMS. „Prosím pana poslance Foldynu, aby nelhal,“ vyzýval.\nNa samý závěr kolečka předsedů i Pirát Ivan Bartoš potvrdil: „Žádnou esemesku tohoto typu jsem nedostal. Ale dostal jsem řadu jiných esemesek v souvislosti s touto volbou. A co mi chodí do mailu, to vám ani nebudu říkat,“ vykládal.\n„Naší poslankyni Richterové vyhrožují smrtí,“ vykládal temperamentně v souvislosti s „vtípky“ a různými parodiemi a fejky, které se prý o politicích šíří.\n„Pan Foldyna tady rozviřuje tyhle hejtíčky směrem k Člověku v tísni. Já když tady vystoupím na jeho obranu, tak na mě pořvávají v supermarketu,“ vyprávěl své zážitky.\nU nás si pořád myslíme, že je to nějaká legrace, ale tak to není. „Jsou země, kde to přerostlo v útoky na liberální politiky, a končí to i smrtí,“ rozčiloval se s tím, že pouštíme džina z láhve.\nPak se ještě jednou vrátila Markéta Pekarová Adamová: „Nezaznělo to tu, na co všichni čekáme, a to je omluva. Měl byste se omluvit vy sám, vyzývám vás k tomu opakovaně.“


Think Magazine | Časopis Think - Průvodce časopisu Think dívčím oblečením na snowboard\nPrůvodce časopisu Think dívčím oblečením na snowboard\nPublished: Tuesday, 12 February 2013 00:00\nPřiznávám, že mám víceméně stejné pocity, jde-li o specificky ženské oblečení na snowboard či jde-li o ženské žiletky: jestliže neposlouží lépe než mužské modely, nehodlám platit peníze navíc jenom proto, že je to růžové.\nNikdy jsem si nekoupila nic šitého na míru pro něžné pohlaví, ale musela jsem se pak také potýkat se špatně padnoucími botami, které nedávaly dostatečnou podporu mým drobným kotníkům (mám díky těmto monstrům zničené šlachy), s prknem, které bylo tak těžké, že jsem ho nemohla zvednout ze země a svrchním oblečením, které způsobilo, že si mě lanovkáři v Tatrách spletli s předpubescentním chlapcem („Tak v jaké jsi třídě, synu, v sedmé?").\nProcentuálně představují dívky většinu z těch, kteří se věnují sportu tomuto a výrobci si to právě začínají uvědomovat. Ale je stále ještě těžké najít takové svrchní oblečení pro ženy, které není špatně střižené a v barvách panenky Barbie - bundy mají sklon být krátké, to znamená, že se vám sníh dostane za kalhoty a na výběr máte mezi růžovou a bleděmodrou.\nNa druhou stranu společnosti jako Goddess nabízejí dobrou kvalitní výstroj, prkna a vázání vyrobená speciálně pro dívky, které snowboard skutečně používají (na rozdíl od těch, které sedí v chatě, protože Super-Dívka řekla, že tam jsou roztomilí chlapci). Zboží pro ženy mají firmy Burton a Westbeach. A kvalitní výstroj mají i nezávislé společnosti specializované na ženy, Bombshell a Cold as Ice.\nPokud jde o zboží jako prkna a vázání, zásadou číslo jedna je pořídit si vybavení, které odpovídá vašemu tvaru těla... Ženy jsou obecně lehčí a mají menší nohy a kotníky, vyšší nárty a jiné centrum rovnováhy, než muži. Goddess přišel tuto sezónu s šesti modely prken (mimochodem, jejich grafika je skvělá). Profesionální modely pro ženy nabízejí společnosti jako Burton, Ride a Division 23. Firmy Airwalk, Burton, Ride a Vans vyrábějí ženské boty a Women's Freestyle Boot od firmy Burton má uvnitř výbornou pěnovou vložku. Další značky, po kterých je dobré pátrat, jsou Pixi a Melt.\nBOMBSHELL: Existuje již pátým rokem. Vyrábějí první snowboardové oblečení pro ženy. Výrazné barvy a čtyři typy oblečení pro svahy a chaty. Skvělé věci jako pevné manžety, návleky na nohy, průduchy, prodyšné oblečení odolné proti vodě, staví výstroj firmy na špičkové místo v této třídě. Linie je fakt bomba!\nGODDESS: Dámy víte, že existují společnosti připravené poskytnout vám všechno, co chcete a potřebujete! Prkno Tiffany je jenom jedním ze dvou modelů Todda McFarlaneho (Spawn), které firma Goddess nabídla světu minulou sezónu. Šest prken, čtyři vázání a množství svrchního ošacení, oblečení na ulici, trička a další doplňky - jen pro bohyně, prosím!\nBUGZ: Typ Lunaz má vyměnitelná normální a zrcadlová skla, ale standardní Bugz jsou stejně super! Trávová zeleň, standartní černá, zrcadlová skla, bezbarvá skla, prostě celá škála. Když je nasadíte, jak hmyz vyhlížíte.\nCOLUMBIA SPORTWEAR: Staří dobří výrobci kvalitních svršků. Bundy a kalhoty Columbia vás nikdy nenechají promrzlými a mokrými. Teplé tóny země a jednoduché střihy, vhodné téměř pro každého.


Omalovánky pro malé šoféry - MOSS logistics\npro malé šoféry\nOmalovánky pro malé šoféry\nChceme zábavnou formou představit MOSS i dětem\nOmalovánky se nám zdály jako bezvadný způsob – a pojali jsme je s lehkou nadsázkou. Kreslíř Mirek Vostrý pro nás vytvořil sérii obrázků z různých mossáckých oblastí. Děti si mohou vybarvit kamion na cestě, mechaniky při opravě náklaďáku nebo skladníka na vysokozdvižném vozíku vedle regálů. V omalovánkách najdou i naši myčku a dodávku před hradem.\nDoufáme, že se omalovánky budou malým MOSSákům líbit a rodiče si užijí chvilku volna, když budou malí vybarvovat…


I přesto, že v Milovicích jako takových není ani nikdy nebyla oficiální městská doprava, vývoj místní dopravní obsluhy v tomto městě, určitě zaslouží pozornost. Do povědomí veřejnosti se dostyl především v letech 1968 – 1991 díky zdejší rozsáhlé vojenské komunitě.\nDobová pohlednice z Milovic – archiv občanského sdružení Přátelé a rodáci Milovic\nStatus města nesou Milovice teprve od roku 1991. První doložená zmínka o Milovicích pochází z roku 1396, ovšem tehdy šlo pouze o osídlení území formátu malé obce. Vojenský prostor v oblasti Milovic-Mladé byl zřízen již roku 1904 a od okupace Československa v roce 1968 zde žilo více než 100 tisíc sovětských vojáků s rodinami.\nI takto vypadaly Milovice v některých obdobích – archiv občanského sdružení Přátelé a rodáci Milovic\nDobová pohlednice nádraží v Milovicích – archiv občanského sdružení Přátelé a rodáci Milovic\nKe 14. prosinci 2008 je železniční trať číslo 232 Milovice – Lysá nad Labem zařazena do systému PID 1) a vlaky jsou označeny jako „S22“. Od 29. srpna 2009 byla zahájena rozsáhlá rekonstrukce této trati včetně její elektrifikace v celé své délce. Stavba byla dokončena v extrémně rychlém čase a již 13. prosince téhož roku se mohli cestující poprvé svézt 14 páry spojů linky PID pod označením „S20“, která z Lysé nad Labem pokračovala přímo do Prahy. K 12. prosinci 2012 byla linka „S22“ zrušena a všechny spoje jsou označeny jako „S20“, byť u některých je stále nutné v Lysé nad Labem přestoupit do vlaku linky „S2“ (Praha – Lysá nad Labem – Stratov).\n19. července 2012 – Jednotku 451 v Milovicích dnes již nepotkáme, linka S20 je zajišťována pouze vozy CityElephant – Pavel Hypš\nAutobusy do Milovic dorazily až mnohem později. Postupem času sem byly zavedeny autobusové linky směřující do Nymburka, Mladé Boleslavi s rozsáhlou průmyslovou zónou závodu Škoda, nebo přímé linky do Prahy (většinou jen několik spojů během dne). Významnými se staly linky vedené z centra Milovic přes Benáteckou Vrutici do Lysé nad Labem, která je pro Milovice přirozeným kulturním a společenských centrem.\n26. února 2013 – Autobus linky H51 v Benátecké Vrutici – Pavel Hypš\nRazantní inovace se však místní doprava dočkala od 10. června 2012. Pro místní obsluhu byla zřízena nová linka PID 1) pod označením 432 v trase Železniční stanice – Radnice – Armádní – Tyršova – Sportovní – Topolová. Jezdí pouze ve všední dny v pravidelném celodenním intervalu 30 - 60 minut. „Městské“ spoje linky H51 byly ke stejnému datu zrušeny.\nPoslední aktualizace: 21. listopadu 2013


Kosmo Portal - Diskuse - Česká terminologie - strana\nHlavní stránka Diskusního fóra > O kosmonautice > Česká terminologie\nTéma: Česká terminologie\n23.7.2011 - 07:18 - Petr Kotrle\nMohl by mi někdo poradit s českou terminologií některých pojmů používaných v kosmonautice? Pro začátek např. "momentum wheel" a "despun" (např. despun antenna). Moc díky!\n23.7.2011 - 09:13 - alchymista neprihlasený\nmomentum wheel - silový zotrvačník / silový gyroskop - teda nie ako snímač uhlových zrýchlení a rýchlostí, ale ako výkonný prvok\ndespun antenna - jednoduchý preklad asi neexistuje, priestorovo stabilizovaná anténa\n23.7.2011 - 09:35 - alchymista neprihlasený\nmomentum whell ale môže byť i "momentové kolesoô - záleží na skutočnom prevedení\n23.7.2011 - 09:43 - Antonín Vítek\ndespun antenna = protirotačně stabilizovaná anténa\nPoužívaly se zejména na rotací stabilizovaných stacionárních telekomunikačních družicích, u nichž celá komunnikační elektronika i s parabolickou anténou byla umístěna na rotující plošině, která byla elektromotorem roztáčena proti směru rotace hlavního tělesa družice, takže se vůči povrchu Země nepohybovala a anténa proto stále k Zemi mířila. Příkladem byly družice typu Hughes HS-303 a podobné.\nUž to měl i Intelsat 1 alias Early Bird, viz\n23.7.2011 - 18:12 - Petr Kotrle\nDíky za odpovědi! Je to sice jenom do překladu SF, ale ať to sedí, pokud možno.\n26.7.2011 - 11:24 - Mirek Pospíšil\nBtw, přímo na kosmo.cz už jeden slovník k dispozici máme - část normy ČSN 31 0001 LETECTVÍ A KOSMONAUTIKA - TERMINOLOGIE\nDespun antenu jsem sice v odkazu nenašel, ale přesto je to celkem solidní základ. Díky za něj.\n27.8.2011 - 20:56 - Petr Kotrle\nMěl bych další dotaz. Jak nejlépe čeky nazvat "nozzle skirt", tedy tu vnější, trychtýřovitou nebo zvonovitou část trysky?\n27.8.2011 - 21:29 - martalien2\nlem trysky nebo plast trysky\n27.8.2011 - 22:55 - Antonín Vítek\nAnglický termín "nozzle skirt" souvisí s anglickým termínem "expanding nozzle" a obojí má v češtině oficiální termín "tryska (s proměnnou geometrií)". Někdy se v angličtině "skirt" používá pro část expanzní trysky, která je vysouvatelná, ale v tom případě se používá termín "deployable skirt" nebo "extenzion skirt", pak je to "výsuvná čásst trysky". Rozhodně se nejedná o nějaké izolační obložení nebo vyložení trysky.\nViz termín 14C013 v normě ČSN ve SPACE-40\n28.8.2011 - 13:50 - Jan Baštecký\n... s poetičtější název "sukýnka" trysky by se Vám nelíbil? ;-)\n... nebo naopak technický termín "vnější kryt trysky"\n... nebo pouze jednoduše "štít trysky"\nPS: ona to není součást trysky, tryska je samostatný díl a je uvnitř. Samotná tryska se naklápí a tak potřebuje kolem sebe manévrovací prostor. Tento prostor a instalace v něm obsažené jsou právě chráněny touto "sukýnkou" (od rázové vlny, atd ...). Jde tedy o obdobu čelního štítku/skla na motorce, nebo na starých stihačkách bez uzavřené kabiny.\n28.8.2011 - 13:58 - Jan Baštecký\njen doplním: nejčastěji jsem termín "noozle skirt" viděl u SRB motorů a k tomu se vztahuje můj příspěvek ...\n30.8.2011 - 09:19 - Pavel Toufar\nkdyž zde čtu některé ani ne novotvary, jako spíše pitvorné slovní zpotvořeniny z angličtiny nebo ruštiny (v poslední době se stále více opakuje "kapsule" či dokonce "kapsle" a pod.), prosím, skutečně velice prosím, o citlivé používání českého jazyka v českých textech - byla by totiž velká škoda, kdyby přišla vniveč dřívější snaha o vytvoření české terminologie kosmonautiky pouze proto, že dílem leností a dílem snad i z naivního pocitu, že textu dodáme na "odbornosti", začneme-li užívat podobné pitvornosti ba dokonce jazykové příšernosti - velice děkuji za pochopení pt\n30.8.2011 - 22:04 - Michal Filip\n...když zde čtu některé ... pitvorné slovní zpotvořeniny z angličtiny nebo ruštiny ....\ntypickou ukázkou zpotvořenin češtiny je ,,marsí,,hornina (minulost..) atd... jistého robota překladače Adolfa...\n31.8.2011 - 09:34 - TP\nKudla se mi otevírá v kapse, když čtu o "Soyuzech", "shuttlech" nebo "gas generátorech"... (A to je ještě kosmonautika zlatá ve srovnání s dalším oborem, kde se pohybuji - s informatikou. Při čtení některých textů silně pochybuji, že jejich autor je schopen se samostatně najíst vidličkou a nožem...)\n31.8.2011 - 10:20 - yamato\nkajucne sa ospravedlnujem za "gas generator" aky je spravny cesky vyraz? Plynovy generator?\n31.8.2011 - 10:24 - alamo\nuž to mám "karburátor s vnútorným spaľovaním" [Upraveno 31.8.2011 alamo]\n31.8.2011 - 10:39 - Mirek Pospíšil\nPánové PT & TP, je sice "fajn", že jako profesionální kosmo-publicisté kritizujete jazykové nešvary amatérských kosmo-nadšenců zde na veřejném diskusním fóru, ale čekal bych od vás trochu pozitivnější přístup.\nChápu, jste možná dost vytíženi svou vlastní publikační činností a do diskuse na kosmo.cz, kterou jak je patrné pravidelně sledujete (a někdy z ní i přímo čerpáte), přispíváte většinou jen tehdy, pokud se o Vaši práci nebo osobu někdo přímo "otře", ale existují zde i jiní, aktivnější pisatelé, kteří se snaží debatu kultivovat raději četnými vlastními příspěvky.\nProto Vás chci vyzvat: nechejte kudly zavřené ve svých kapsách a pokud Vám na používaném výrazivu tak bytostně záleží, snažte se prosím vylepšit jazyk naší diskuse častějším psaním vlastních, pozitivně laděných a nové informace přinášejících příspěvků.\nBude to myslím lepší, než pedantsky zdvižený ukazováček nad občasným použitím amatérských anglicko-českých patvarů.\n01.9.2011 - 02:22 - Pavel Toufar\nVážený pane Pospíšile, psal jsem mírně a neagresivně, a nadále si myslím, že mateřský jazyk bychom nemuseli pitvořit, protože stačí, jaké příšernosti plodí mluva našich politiků. Obdivuji znalosti mnoha lidí na tomto fóru, které stačím zpravidla jen prolétnout, když se na něj čas od času podívám, ale začíná mne mrzet, že jsem si dovolil mít drobnou připomínku k úctě k mateřskému jazyku, když nysní čtu Vaší nazlobenou reakci. Přeji Vám vlídnější dny. Pavel Toufar\n01.9.2011 - 08:27 - Mirek Pospíšil\nPane Toufare, děkuji Vám velice za přání vlídnějších dnů, ale cítím se naprosto v pohodě - čerstvě po návratu z vydařené dovolené.\nAsi nemá smysl přít se o slovíčka. Přesto si nemyslím, že by má reakce byla nějak nazlobená. Jen jsem chtěl upozorniot na to, že kritikou typu: přestaňte užívat "zpotvořeniny", "pitvornosti" a "jazykové příšernosti" dosáhnete podle mého názoru méně, než kdyby jste šel osobně příkladem a častěji se zapojoval přímo do diskuse ke konkrétním tématům .\nBtw. k reakci mě primárně nepřiměl Váš příspěvek, ale spíš ten druhý na toto téma od TP s otvírající se kudlou v kapse.\nTo jen tak na vysvětlení.\nPřeji všem krásný, prosluněný den, plný pozitivních lidí a zajímavých informací z kosmonautiky !\n[Upraveno 01.9.2011 pospa]\n01.9.2011 - 08:44 - TP\nMirku, jen drobnost: myslím, že já i Pavel Toufar toho na mnoha místech produkujeme více než dost. Ať jsou to knihy, přednášky, rozhlasová či televizní vystoupení nebo články.\nMáš pocit, že jdeme osobním příkladem (po kterém voláš) málo?\nV tom případě mi prosím ukaž někoho, kdo dělá víc (silně aktivní je ještě Tonda Vítek).\nOsobně jsem zvolil jako formu komunikace blog - myslím, že je výrazně přehlednější, než nepravidelná diskuse roztříštěná do ohromného kvanta různých témat a podtémat.\n01.9.2011 - 09:11 - Ervé\nŽádám admina, ať předchozí příspěvky přesune do koše, nemají žádnou souvislost s ISS. Snad se nikdo z jejich autorů nebude zlobit, ale sem to nepatří.\n01.9.2011 - 09:21 - Adolf\nNepatří to spíš do specializovaného už existujícího vlákna "Česká terminologie"?\n01.9.2011 - 09:22 - WunderMan\n... a mně se otevírá skartovačka v kanceláři nad někým, kdo si jede jen svůj píseček, do konference nepřispěje jak je rok dlouhý a pak akorát kritizuje drobnosti u příspěvků lidí, co se snaží něco dělat.\n01.9.2011 - 09:41 - Mirek Pospíšil\nAno, přikláním se k Ádově návrhu.\nPokud admini uznají, že je tato ISS OT debata o češtině v jistém smyslu přínosná, raději bych ji nemazal, ale přesunul do tématu Česká terminologie.\nMyslím, že většína z nás chápe o co tu jde:\n1) zřejmě se všichni shodneme se na tom, že je vhodnější pokud možno používat korektní překlady cizojazyčných odborných výrazů\n2) místní diskutéry mírně podráždila kritika dvou profesionálních publicistů, kteří mají v tomto bodě sice pravdu, ale diskuse na tomto fóru se účastní (bohužel) jen velmi velmi sporadicky a kritizují, promiňte mi ten výraz, jakoby "ze zálohy"\n01.9.2011 - 09:59 - Jan Dusatko\nPánové, omlouvám se za vstup do vaši ctěné diskuse, ale dovolím si důrazně nesouhlasit s vaším tvrzením a zastat se pánů TP a PT.\nJsme češi. Všichni víme, že součásti vývoje jazyka je přejímáni slov, nejenom z angličtiny do češtiny, ale konec konců i češi obohatili angličtinu. A teď nemyslím jenom Čapkovy "Rosums universal robots".\nSoučásti naší výchovy je i jistá úcta k jazyku. Ať je to gramatika či sloh. Přeci jenom jedná se o naši mateřštinu (kterou často z pohodlnosti ITaka przním "cestinou"). Toto fórum je určeno pro popularizaci kosmonautiky a nadšenecké diskusi o ní (málokdo z nás se kosmonautice věnuje na plný úvazek). Z praxe vím, že pokud chci oslovit neznalou osobu, je vhodnější používat mateřštinu bez odborných termínů, vyhnout se dlouhým souvětím a kostrbatému slohu. Například pokud se oslovují děti nebo starší lidé. Odvětví, ve kterém pracuji mne pro změnu naučilo následující. Existuje několik možných důvodů pro použití cizích slov a minimálně dva z nich nemají omluvu:\nPrvní a jediný omluvitelný je, když není toto slovo v mateřském jazyce nebo se popisuje překlad tohoto slova, případně se jedná o všeobecně uznávaný termín. V takovém případě stojí za to uvedený termín přepsat správně, neskloňovat, nečasovat a jinak neprznit cizí jazyk češtinou.\nDruhým důvodem je snaha být považován za odborníka, k tomu přeci patří cizí termíny. To je mýtus, odborník totiž dokáže popsat záležitost s minimálním množstvím odborných termínů a to v mateřském jazyce. Nad tím lze alespoň přimhouřit oko, v duchu se nad tím usmát.\nTřetím důvodem je opakované používání termínů, kdy člověk dává najevo neznalost slohových pravidel, snaží se o ozvláštnění textu. To se mi osobně zdá hloupé.\nČtvrtým důvodem pro nesmyslné použití bývá už jenom jediný a to nejméně omluvitelný. Neznalost vlastního rodného jazyka. V přeneseném slova smyslu se tedy jedná o hloupost a pro tu omluva není.\nChtěl bych ostatní poprosit, i když vím, že je to pracné. Pojďme na tomto fóru psát o kosmonautice s tím nejlepším možným slohem, ať až si naši potomci budou číst příspěvky svých rodičů, nemusí se propadat hanbou. Navíc, diskuse pak bude čitelnější a pochopitelnější i pro ostatní, témata neznalé.\nMarcus Tullius Cicero: Jaký je člověk sám, taková je i jeho řeč.\n01.9.2011 - 11:33 - OndrejX\nVidět je i P. Kubala, ale ten tu myslím nechodí ale já také moc ne, tak nevím.\nK diskuzi: pokřivování češtiny také nemám rád a to ani v diskusích. Ale zase kvůli tomu používat termíny, jako "otevírá se mi kudla v kapse.." To fakt ne..:)\n01.9.2011 - 11:33 - Ervé\nNěkdy je český překlad nepřesný nebo příliš dlouhý, případně člověk neví, jak daný termín správně přeložit. Například pokud mluvím o STS, v češtině můžu říct, že shuttle je raketoplán, ale nebude to asi úplně správně - raketoplán by měl být jen "orbiter", ET a SRB žádným raketoplánem nejsou, jsou částí systému shuttlu, takže v češtině kyvadlového dopravního systému? Osobně považuju za lepší napsat anglický termín - například booster - každému je jasné, o co jde.\n01.9.2011 - 11:40 - OndrejX\nPánové asi mysleli spíše to Soyuz apod. Ale já to zase tak moc nechápu. Použití anglických termínů v diskusi o kosmonautice nepovažuji snad ani za tak velký hřích. Kdyby to bylo v nějakém populárním článku, tak ještě možná, ale jinak souhlasím s Ervíkem, že ty termíny mnohdy ani nejsou (nebo jsou nedokonalé).\nMě spíše štvou ty snad až úmyslné chyby typu "V NASA už přišly na to, co za tím bylo" atd. To myslím obecně ne na kosmo.cz\n01.9.2011 - 12:03 - Jan Dusatko\nErvé, v tomto ohledu máš pravdu. Termíny je problém. Na druhou stranu, pokud se bavim s laikem, je lepsi se terminum vyhnout, nebo pouzit delsi cesky preklad, pro vetsinu lidi prirozene uchopitelny. U psaneho slova neni problem v delce terminu, ale u mne napriklad v lenosti. Proto take v debate na kosmo.cz radeji napisi STS. Ale pri vysvetlovani funkce tohoto systemu synovcovi jsem nepouzil zadny anglicky termin, misto booster jsem napsal urychlovac atd. Anglicke terminy mu mohu vysvetlit pozdeji, dulezite je aby pochopil jak to pracuje. A materstina je na to podstatne lepsi (a druhy jazyk by mel byt matematika ).\n01.9.2011 - 13:45 - Pavel Toufar\nVážený pane Pospíšile, zbytečně se to celé zvířilo (i když někdy zvíření stojatých vo bývá prospěšné, leč zde si dovolím pochybovat). Nekáral jsem, nepoučoval, prosím přečtěte si bez emocí, jak jsem vše formuloval. Ani nechápu další výtku, že se zde nezúčastňuji diskusí, protože "za každou cenu se zúčastňovat" považuji ze nepatřičné, spíše jsem - když jsem věděl a znal - upozornil na nějaký detail nebo pramen, což ví dost lidí, protože mé archivy i kontakty předávám dál, protože jsem to dokonce vždycky považoval za jakousi svou povinnost.\nA k poznámce WunderMan krátce: Snad jsem také přece jen "něco udělal", ale pokud si myslíte opak, patrně jsem s tím nejspíš neběhal halasně na veřejnost, anebo si jen myslím, že jsem "něco udělal". Budiž.\nDovolte mi však ponechat mé přesvědčení, že lze používat mateřský jazyk všude tam, kde je to možné a prospěšné. A věřím, že i tato výměna názorů, v tom nejlepším slova smyslu přiměje mnohé, aby se přece jen na užívanou terminologií zamysleli (už proto je dobře, že nebyla ukvapeně smazána).\nI proto se totiž už před notnými roky zrodila snaha vytvořit slovník české terminologie, kdy jsem úsilí tvůrců obdivoval - a mimochodem, abych přispěl konkrétní informací či spíše zajímavostí, s inspirací a hlavně konkrétním vkladem přišel dnes neprávem zapomínaný prof. Rudolf Pešek, který mnnohým z nás "otevřel cesty do kosmu".\nNu, díky tomu, že jsem se dnes opět podíval na kosmo.cz a na tuto výměnu názorů, jsem si také v tomto vláknu klikl na odkaz od Agamemnona - a je mi už jasné, proč bych nemohl letět "tam nahoru", Nikoli kvůli svým skoro 2 m výšky, ale... protože neumím hrát na kytaru. :-) Bezva odkaz, díky za něj. Hned jsem ho přeposlal dál. :-) pt\nStránka byla vygenerována za 0.303424 vteřiny.


Slaměný dům v USA — rozhovor 2. část - Přírodní bydlení\nPřírodní bydlení » Izolace » Slaměný dům v USA — rozhovor 2. část\nSlaměný dům v USA — rozhovor 2. část\n15. 1. 2014\t• Izolace\t• štítky: Interview, Slaměný dům, Stavitelství, Stěny, Technologie, USA, Životní styl\nZačali jste stavět v roce 1996. Jak dlouho vám dvěma trvalo postavit tento slaměný dům? Začali jste, když Katie měla 50 let a ty 57 let. Kolik času zabralo dokončení tohoto domu s tím, že jste si připravovali a sháněli materiál sami? Je to už vůbec dokončené?\nAno, je dokončený. Nastěhovali jsme se 10 let poté, co jsme začali stavět. Bylo to poté, co jsme dokončili kuchyni. Bylo to chvíli před tím. A tato hlavní místnost (osmiuhelník) byla dokončena možná po 5 letech, co jsme začali stavět.\nNa základy jste použili trochu betonu?\nŘíká se tomu „robble rock foundation“. A používá se to při stavbě velkých budov, jako jsou mrakodrapy, které nestojí solitérně, ale je jim přitom umožněno se nějakým způsobem pohybovat. Stojí přitom stále tak, jak byly postaveny. Máme docela štěstí, že v našem okolí se vyskytuje Potato rock, který bývá na bramborových polích a má ideální velikost, aby se s ním naplnil základ, který musí být tak široký jako slaměný balík nebo trochu širší a pak se to dá na něj. Základ by měl být 53 cm široký a mělo by to být v nezamrzlé hloubce 1 m. Celý základ je vyplněný tímto krásným zakulaceným kamenem a nad ním je beton, kterému se říká „Icing Portland“.\nTakže jste použili beton, který se dostal do malých spár, a výsledkem byla vrstva betonu na povrchu.\nAno. Ve výsledku jsem povrch tvaroval pomocí bednění z překližky, ikdyž tam byly kameny. A to z toho důvodu, aby to bylo hranaté. A aby to mělo hladký povrch vhodný k položení slaměného balíku. Poté se to muselo vyztužit roxorem, každých 45 cm, abych upevnil alespoň jednu část slaměného balíku.\nTomu, co jste stavěli, se říká Post and Beam. Takže celá nosná konstrukce je z kulatiny, která je vybroušená. Natřeli jste to olejem z lněného semínka, že ano?\nK tomu, aby slaměné balíky držely pohromadě, jste použili nějaké hroty? Jak jste to udělali, aby všechny balíky držely pohromadě?\nPrvní vrstva slaměných balíků je položená na železných výztužích, které jsou vyvedeny ze základů. Ale pak, když se zeď navyšovala, přestala se mi líbit myšlenka té výztuže, protože jsem zjistil, že se vytvořila díra v balících. Dají se lehce vytáhnout a hýbou se. Takže jsme použili rákos, což je něco jako bambus a použili jsme to k propojení několika vrstev balíků. Aby se tak stěna upevnila, a aby se nepřeklápěla na stranu. Říkejme tomu „bambus“, se zdál opravdu dobrý, protože má dobré tření a když jsme ho protáhli balíkem, držel a velice těžko šel vytáhnout. Měl velké tření. A když jsme ho protáhli 3 balíky, nešel už vytáhnout vůbec. Na druhou stranu nešel ani dolů přes ty balíky a museli jsme to zatlouct.\nTo zní úžasně, použili jste přírodní rostliny a vůbec jste se nemuseli starat o nějaké kovy.\nPřesně tak, nemáme žádný kov ve stěnách. A bylo také jednodušší vyřezat otvor pro dveře, mohli jsme to udělat snadno pilou.\nKdyž jste se dostali k úrovni střechy, tak jste balíky stále prokládali těmi bambusy?\nAno, z vrchu se to muselo dělat přes překližku, která to táhla. Kratší kousky jsme provlékli přes balíky nahoru. Když už je na tom střecha, nemůžeš tam dát další dlouhé bambusy, takže jsem musel řadu desek oddělat. Ale plánoval jsem to, takže záklop balíků nebyl napevno přikotven. Byly rozmístěny po obvodu slaměných balíků. Takže seshora jsem se tam snažil dávat ty nejdelší bambusy, co jsem našel. Chtěl jsem převážně ty, které by šly od vrchu až dolů a hodně jich takových bylo, ale některé vybočily do strany, což bylo v pořádku, jenom jsme je usekli, protože už byly seshora přidělané. Je to spíše jenom pro větší bezpečnost horní části. A důvod proč ta stěna je tak pevná je, že na spodní části střešních trámů je záklop, s přesahem přes slaměné balíky, ve kterém jsou díry a bambus jimi prochází.\nTakže to funguje dobře.\nTámhle můžeš vidět, že to trochu vyčuhuje.\nA udělal bys to takhle znova?\nRozhodně ano, je to velice bezpečné. Měli jsme tady hodně větrné počasí ještě před tím, než byla celá konstrukce hotová. A nic se tady ani nepohnulo, pokud si pamatuji.\nA co sesedání? Poté, co jste všechno vyplnili slámou, zůstalo to těsné?\nZ tohoto důvodu jsme stavěli způsobem Post and Beam, takže váha nespočívá na stěnách. Trámy nesou veškerou váhu střechy. Jediná váha, kterou nesou tyto stěny, je váha slaměných balíků navršených na sobě. Na konci nám zbyla mezera, do které jsme nemohli dát celý balík slámy. Tak jsme to těsně vycpali slámou, jak to jen bylo možné. Než jsme dělali omítku, nevšimli jsme si žádného smrštění. Zaznamenala jsi někde nějaké smršťování?\nMožná to někde trochu za ty roky mohlo sesednout o centimetr.\nTakže jste museli sehnat opravdu kvalitní a balíky.\nSnažili jsme se vybrat ty nejtěsnější a nejpevnější. Začali jsme s balíky, které nebyly moc dobré. Ano, na samotném začátku, bylo to před tím, než jsme potkali Marka. Tím se náš problém vyřešil, protože jeho balíky byly opravdu těsné.\nTakže je opravdu hodně důležité mít dobré a kvalitní balíky slámy. Vše musí být těsné. A jaké to pro Vás bylo stavět v takovém věku? Za ty roky, co jsem jezdil tam a zpátky, tak jste mi vždycky říkali, že na tom pracujete. A mohl jsem vidět, jak pokračujete. Bylo to neuvěřitelné. Vím, že jste tenkrát neměli moc peněz. Zdá se mi, že lidé v tomto věku nejsou ničím motivovaní. Je zajímavé, že v tomhle věku jste se do toho pustili. Bavilo Vás to vůbec?\nAno, každopádně jsme si to užili, byla to zábava. Myslím si, že jsme si to užili a že jsme udělali dobrou práci. A i když mi bylo kolem 50, vlastně i v 60, jsem měl pořád hodně energie. Až po 70tce jsem začal cítit únavu. Je to spoustu let a to určitě stihneš postavit dům.\nLíbí se mi tato hlavní konstrukce, připomínám mi domy Mandanů. Jak vás napadlo udělat dům s takovou strukturou? Jako jsou čtyři sloupy uprostřed?\nJe to proto, že jsme chtěli postavit dům jako je Hogan (tradiční obydlí Navahů), ale bylo to hodně široké, takže jsme nemohli použít pouze jeden centrální sloup, strašně moc věcí bylo podmíněno samotnou délkou materiálu. A na auto jsme mohli naložit jen 5 m klády. Konstrukci jsme pak tomu museli přizpůsobit.\nPřipomnělo mi to domy mandanských indiánů. Jejich domy mají stejně rozložené trámy. A je to zakulacené.\nPůvodně jsme plánovali ještě jeden pokoj nahoře, takže to měla být také opora pro horní patro.\nAno, vzpomínám si, že jste to říkali, ale zapomněl jsem na to.\nJá na to taky zapomněl. Už jsme na to neměli energii. Já jsem si ani neuvědomil, že je to jako mandanský dům, ale dává to smysl, co jsi říkala o kratších spojích. Vypadá to také jak „keavel“. Je to kulatá stavba, ale v centrální části je čtverec, kde se mohly konat obřady.\nByl bych rád, kdybyste mohli trochu více vysvětlit, jestli je to nějak spojené s původním obyvatelstvem a jejich stavbami.\nČtverec uprostřed kruhu může být také mandala. Tibeťané mají ve svých mandalách vždy kruh s centrálním čtvercovým palácem. Místo pro Buddhu. Měl bych ale zmínit, že když dáte čtverec do osmiuhelníku, a začnete napasovávat krokve, tak každý spoj, který uděláš na obou koncích krokve, je jiný než spoj, který si dělal předtím.\nRozdílné úhly. Je to hodně práce.\nNutilo mně to hodně přemýšlet. A pravděpodobně se to tím stalo zajímavější.\nTaké se mi moc líbí Váš, jak tomu jen říkáte..\nAno Sun room. Pěstujete tam banány a další věci a tady v tomto slunném podnebí to opravdu funguje. Je to orientované na jih?\nAno, na jih a tím pádem je tam opravdu horko.\nTakže v zimě stěny akumulují teplo. Máte s využíváním slunce dobrou zkušenost? Akumulace tepla v balících slámy…\nAno, funguje to dobře. Ale teplo se ve slámě neakumuluje tak, jako v omítce, v hlíně. Nebo když máš hliněnou podlahu, která absorbuje teplo.\nTaké používáte solární energii, a celý dům na ni funguje, je to tak? Takže nic z vnějšího světa nepotřebujete.\nRostou Vám tady banány.\nA jsou velice dobré.\nDěkují Vám, že jste s námi sdíleli své zkušenosti. Myslím, že bychom mohli natočit ještě jedno video o finálním nátěru. Takže se uvidíme s Jackem a Katie v dalším videu.