Bůček jablka recept\nBůček jablka recepty, které budete milovat. Vyberte si ze stovek receptů na Bůček jablka, které se vám budou snadno a rychle vařit. Připravte si ingredience a můžete se pustit do vaření Bůček jablka. Užijte si objevování nových porkrmů a jídel z nejlepších Bůček jablka receptů z čech i ze světa. Dobrou chuť!\nNakrájejte bůček na kostky velikosti sousta, napíchejte je na kovové jehly a vyrovnejte do zapékací nádoby. Smíchejte cukr, 250 ml vody, balzamikový ocet a česnek, osolte a opepřete. Nalijte na maso a překryjte alobalem nebo víkem od pekáče. Pečte v troubě 30 minut.\nTématické fráze: bůček na jablkách bůček recepty bucek s cibuli a jablky bůček na jablka buček na černem pivu a jablkach bůček na ja jablkách bůček na cibuli a jablkách-pečený buček s cibulí bucek na jablk recept na buček bůček vepřové na ciuli a jablíčkách bůček s jablky a cibulí bůček na jablkách\nUpečený měkký bůček vyndejte z pekáče, položte na plech, druhý plech položte na maso, zatěžkejte a nechte vychladnout. Šťávu s výpekem z masa přeceďte do rendlíku a svařte na 2/3 objemu. Vychladlé maso nakrájejte na kostky 5x5 cm, rozložte na plech vyložený pečicím papírem, potřete zredukovanou šťáv\nTématické fráze: pečený jablka pečená jablka v mikrovlnce pečene jablko recept pečene jablka recepty z jablíček pečené jablko jablíčka pečené jablko v mikrovlnce pečení z jablek recepty pečeného jablka recept na pečená jablka jablíčko pecena jablka pečený jablko pec na jablíčka pečená jablka recept\nBůček v jablečném moštu , Foto: Gurmet. 20 báječných receptů na šťavnatý vepřový bůček. Časopis Gurmet – Vaše škola vaření! Zářijový Gurmet přináší krásné recepty na zužitkování podzimní úrody, ať už jsou to hrušky nebo ostružiny, reportáž z moštování jablek včetně skvělého receptu, v němž využijete\nNa spodek pekáče rozložíme nakrájenou cibuli a kyselejší jablka pokrájíme na klíny, přidáme česnek a posypeme tymiánem. Přilijeme tekutý med, na tento základ položíme připravený bůček a odkryté vložíme péct do trouby vyhřáté na 160 °C. Při této teplotě pečeme bůček 1 hodinu.\nTroubu předehřejte na 180 °C. Na pánvi v tuku z vyškvařeného bůčku osmažte dozlatova jemně pokrájený pórek a na plátky nakrájenou cibuli. Uvařené brambory nahrubo nastrouhejte a osolte. Oloupané hrušky a jablka zbavte jádřinců a nakrájejte na kostičky. Těsto rozdělte na dvě části. Rozválejte a polov\nBůček jemně umeleme (použil jsem elektrický sekáček potravin),přidáme jemně nasekaný rozmarýn, tymián a šalvěj, pohankovou krupici a mouku, škrobovou moučku, vajíčko, bílý pepř, smetanu, osolíme a řádně promícháme. Podle potřeby můžeme přidat strouhanku. Necháme chvíli odpočinout, tvoříme cca 4-5 cm\nSlijeme vypečený tuk a přidáme na měsíčky nakrájená dvě jablka, vyskládáme je do mezer mezi masem a podlijeme 3 dl vody. Dáme do trouby dále péct již na střední teplotu a maso na povrchu pouze přikryjeme kusem pečícího papíru. Pečeme dalších 80 minut za občasného přelévání vypečenou šťávou.\njablka hnědý rum 300 g cukr na 1 l vody, může být i více, podle chuti. Postup přípravy receptu. 1. Vodu s cukrem povaříme 10 min. a potom do ní dáme povařit na 3 min. čtvrtky jadřinců zbavených jablek (slupka může zůstat). 2. Jablka vyjmeme a skládáme do sklenic tak, aby sahaly do poloviny. 3. Do té\nBrusinky přebereme, opláchneme a necháme okapat. Jablka a hrušky omyjeme, oloupeme, zbavíme jádřinců a nakrájíme na kousky.Uvedeme do varu sklenici\nOmyjeme jablka, pomocí vykrajovače vyřízneme jádřinec, v místě poškození dužiny pokapeme citronovou šťávou. 2 Do vzniklých děr vložíme kostičku čokolády a dáme do mikrovlnné trouby na 2-3 minuty.\nPomalu pečený bůček s jablečnou omáčkou? Žádný problém, stačí jen najít spolehlivý recept. Čeká na vás na Tradičních receptech s dalšími 40 tisíci lahůdek. Dobrou chuť!\nMezitím jablka očistíme, zbavíme jádřinců a nakrájíme na plátky. Obalíme v cukru z obou stran. V pánvi rozehřejeme máslo a jablka z obou stran osmahneme dozlatova. Zalijeme marsalou, kterou necháme vypařit. Dáváme pozor, ať nepřipálíme. Vepřový závin nakrájíme, dáme na talíř a doplníme jablečnými pl\nOloupaná jablka zbavená jádřinců nakrájíme na kostky a zakapeme citronovou šťávou.Celer uvařený ve vodě s přidáním soli a octa necháme vychladnout.\nPlát rozdělíme na 6 čtverců a do jejich středu poklademe náplň: oloupaná, na kostičky nakrájená jablka, proužky cibule, plátky česneku a kostičky slaniny smícháme a mírně osolíme a opepříme. Vytvoříme šátečky (viz. foto), které na povrchu potřeme vejcem a posypeme kmínem. Pečeme na 200°C asi 20 minu\nBuď si utřeme cukr s vejci a pak přidáme mouky, heru.., nebo normálně smícháme mouky, cukr, vejce, tuk (heru) (může být rozpuštěná) s práškem do pečiva. Připravíme si 3 jablka. Oloupeme je a nakrájíme na kostičky, ty pak přidáme do těsta. Těsto pořádně promícháme a podle potřeby přilijeme trošku mlé


132 Stránky •\nDnes, 09:49 AM\nV současné době je 32 uživatelů online. 5 členů a 27 hostů\nVětšina uživatelů byla online 32, Dnes v 05:19 PM.\nVšechny časy jsou v GMT +1. Současný čas je 05:19 PM. Poháněno vBulletin® Verze 4.2.3 Copyright © 2022 vBulletin Solutions, Inc. Všechna práva vyhrazena.


MENŠINA, DĚLENÍ MENŠIN, MARGINÁLNÍ SKUPINA, NÁROD, NÁRODNOSTNÍ MENŠINA\n2 MENŠINA V nejširším slova smyslu vyjadřuje početně malou část společenského celku, skupinu, která je z hlediska daného celku v menšině. Zájem přitom není soustředěn na její sociální složení, ale nejde o to, zda má společensky či politicky dominantní nebo podřízené postavení.\n3 MENŠINA V užším slova smyslu se jedná o menší část určité společnosti, lišící se zpravidla od majority původem (rasou), národností, náboženstvím, kulturou, jazykem ap. (např. černoši v USA, Romové, národnostní menšiny).\n4 Menšiny rozdělujeme na\n1) Etnické a národnostní – tyto dva pojmy splývají (hl. romská, slovenská, ukrajinská, zvláštní skupinu tvoří migranti – uprchlíci) 2) Náboženské (občané vyznávající Islám, dříve i Judaismus, Svědci Jehovovi apod.)\n5 3) Politické (extremistická hnutí, ekologická hnutí apod.)\n4) Určené změněnou schopností jejich členů (tzv. disabeled – tělesně a mentálně postižení) a jedinců, které je možné charakterizovat jako sociálně ohrožené, neboť jsou vytlačováni na společenský okraj. (bezdomovci, také uprchlíci, drogově závislí, HIV pozitivní, homosexuálně orientovaní spoluobčané)\n6 Většina = majorita Skupina lidí, která je v početní převaze. Disponuje jinými znaky než menšina. Příslušnost k většině je pohodlnější, anonymní, když nechci, tak nevyčnívám.\n7 Většina = majorita Nepodložené strachy z menšiny = Xenofobie (strach z „cizinců“ z jinakosti). Často spojená se souborem utkvělých představ, názorů, předsudků na skupiny, se kterými člověk nemá špatnou zkušenost („Všichni rómové kradou.“, „Žádný Róm pracovat nebude.“). Stereotyp = vžitý soubor názorů, chování, jednání, myšlení, postojů k nějaké skupině lidí.\n8 Marginální skupina Marginální skupiny jsou mezní, okrajové skupiny, netypické, na okraji zájmu společnosti, diskriminovaní\n9 Marginální skupina etnické menšiny, náboženské menšiny, oběti šikany, domácího násilí, děti zneužívané, týrané a zanedbávané a jejich rodiny, syndrom CAN, drogově závislí, gambleři, závislí na alkoholu a cigaretách, duševně nemocní, matky samoživitelky, děti z dětských domovů, tělesně postižení, mladiství delikventi, dlouhodobě nezaměstnaní, bezdomovci, rodiny a její jednotliví členové v rozvodu, prostitutky/prostituti, osamocení rodiče, staří lidé, uprchlíci\n10 Marginální skupina Pomoc je na obci, a to může pomoci jen svým občanům, ale hodně bezdomovců žije mimo své obce  jdou do velkoměst. Obce mohou zřizovat azylové domy pro své občany (slouží na krátkodobé ubytování půl roku, další azyly na střednědobé pobyty). Můžou jim poskytnout určité dávky: peněžní, věcné.\n11 Marginální skupina Sociální vyloučení – typ sankce společnosti proti negativním skupinám. Lidé z minulého politického režimu, sekty, se „sami“ marginalizují → nechtějí se přizpůsobit dnešnímu stylu a životu. Ne vždy si marginální skupiny mohou za svou „marginalitu“ samy (většinou ale ano).\n12 Národ Velká lidská skupina s mnoha společnými znaky: kulturní, politické, psychologické - subjektivní znaky, které lidi spojují (jazyk, historie, společenské normy, ohraničené území, politická autonomní jednotka, vědomí skupinové identity, národní povaha).\n13 Národnost Přihlášení se k určitému národu. Např. můžu být čistokrevná běloška, ale hlásím se k Rómům.\n14 Národnostní menšina Skupina osob, která se hlásí k národnosti, která není v dané společnosti většinová. Např. Německá národnostní menšina u nás. Národnostní menšiny obývají především hraniční oblasti. Příslušník národnostní menšiny je občan ČR, který se hlásí k jiné než české národnosti a projevuje přání být považován za příslušníka národnostní menšiny spolu s dalšími, kteří se hlásí ke stejné národnosti.\n15 Národnostní menšina Oficiální národnostní menšiny v ČR: Bělorusové, Bulhaři, Chorvati, Maďaři, Němci, Poláci, Rakušané, Romové, Rusíni, Rusové, Řekové, Slováci, Ukrajinci, Vietnamci\n16 Národnostní menšina Podle zákona mají právo např. na ochranu před násilnou i nenásilnou diskriminací; na plnou integraci do společnosti; na vzdělávání a šíření informací v mateřském jazyce; právo užívat mateřského jazyka v úředním styku; sdružovat se v národnostních sdruženích; účastnit se řešení otázek týkajících se vlastní národnostní menšiny, atd.\n17 Národnostní menšina Status národnostní menšiny komunitám umožňuje více rozvíjet jejich kulturu, tradice a především jazyk. V obcích s výrazným zastoupením by se jejich děti mohly učit ve vietnamštině, respektive běloruštině. Oficiální postavení také členům menšiny zaručuje používat svůj jazyk ve styku s úřady i před soudy.\n18 Národnostní menšina Menšiny musí splňovat dvě základní podmínky.\n1)Jejich komunity musí v českých zemích historicky působit (přesná doba není stanovená) 2) mít dostatečný počet příslušníků s českým občanstvím (rovněž není upřesněn).\n19 Národnostní menšina Všechna tato práva byla zajištěna už v 90. letech s přijetím Listiny základních práv a svobod (hlava 3 je věnována právům příslušníka národnostních a etnických menšin).


Na Arcibiskupském gymnáziu slavili Týden modliteb za duchovní povolání - Arcibiskupství olomoucké\nDomů Aktuality Na Arcibiskupském gymnáziu slavili Týden modliteb za duchovní povolání\nBy Gračka Jiří Publikováno 10. 5. 2022 Aktuality, Školy\nSpolu se studenty jsme se na Arcibiskupském gymnáziu v Kroměříži v týdnu od 2. do 6. května 2022 více zaměřili na krásu a význam duchovního povolání a připojili se k Týdnu modliteb za duchovní povolání, který vyvrcholil nedělí Dobrého pastýře o 4. neděli velikonoční.\nKaždý den o velké přestávce jsme při modlitbě tradičního desátku růžence v kapli sv. Stanislava vkládali modlitbu na tento úmysl.\nBěhem týdne nás také navštívili vzácní hosté. V úterý 3. května jsme slavili večerní mši sv. s novoknězem brněnské diecéze P. Milanem Werlem, který nyní působí jako kaplan v Hodoníně. S přítomnými se podělil o příběh své konverze i cesty ke kněžství.\nStředeční studentskou mši sv. v kostele sv. Jana Křtitele jsme prožili společně s představenými a studenty Teologického konviktu v Olomouci (TK). Hlavním celebrantem mše svaté byl ředitel TK P. Jiří Kupka. V kázání nás P. Petr Vrbacký, spirituál TK, povzbudil, abychom se dívali na svůj život i různé události v něm z hlediska věčnosti. Následovala beseda s osmi studenty konviktu, při níž zazněly hluboké myšlenky o duchovním životě, svědectví, jak Pán volá dnes, i humorné vyprávění společných zážitků.\nČtvrteční večer patřil besedě s mladou řeholnicí s. Editou z olomoucké komunity sester františkánek Marie Immaculaty. Její sympatický a radostný projev potvrzoval její slova o tom, že Bůh dokáže naplnit nejhlubší lidské touhy.\nVěříme, že všechna setkání na naší škole v rámci Týdne modliteb za duchovní povolání byla vzájemně obohacující jak pro účastníky besed a mší svatých, tak pro naše hosty.\nFotogalerie (Iva Bekárková ml.)


Úvod > Napsali o nás > Kritiky > Thomas Bernhard spílá mistrům a umění\nTHOMAS BERNHARD SPÍLÁ MISTRŮM A UMĚNÍ\nPředposlední román kontroverzního Rakušana ve scénické verzi v Divadle Komedie\nThomas Bernhard u nás chválabohu zdomácněl. Po velkých úspěších jeho Divadelníka, Ritter, Dene a Voss, Náměstí Hrdinů a dalších her, v nichž nemilosrdně tepe do svědomí Rakušanů, nastudoval v Divadle Komedie Dušan D. Pařízek jeho Staré mistry. Plným právem vložil do podtitulu i doporučení: Mistrovská lekce bratrů Rodenových.\nPředposlední románové dílo autora, který v testamentu před smrtí v roce 1989 odkázal rodné zemi, že za neúplné vyrovnání se zejména s nacistickou minulostí zakazuje na území Rakouska až do vypršení autorských práv uvést v život jediné své dílo, ať již předtím vydané nebo z pozůstalosti, přenesli z rozsáhlého monologu stárnoucího intelektuála do dialogu Pařízek se Svatoplukem Jelínkem.\nPo dlouhá tři desetiletí chodí zapšklý estét odpočívat pod Tintorettův obraz Muž s bílým plnovousem do vídeňského Muzea umění a místnímu zřízenci tam vylévá kýbly rozlité žluči. Češi jsou například kupkou toho nejhoršího z Rakušanů, toho národa nácků nebo socialistů. Taky nestojí ani za prd. Ti Češi ale stojí například před obrazem, a jen přemýšlejí, kolik by asi mohl stát. To je osud národa, který do galerie přivedla - učitelka. Spolehlivá cesta, jak děti naučit, aby už mezi obrazy nikdy nevkročily.\nUčitel - nádeník státu! Secese - líbivé ornamentíky! Kýč! A Stifter? Nicotný, namyšlený pisálek! Scéna vybavená jen židlí, divanem a v rohu šibenicí vhodnou k ukončení všeho nahromaděného znechucení a beznaděje... Mezi tím perlí ti dva proti všemu a všem. Mezi obrazy požírají lidstvo nebo aspoň vepřové řízky mezi chleby... Jen Fanda, kritik spílající divadlu s holandským Toneelgroep Amsterdam na plzeňském festivalu Divadlo 2000 byl tvrdší.\nOpravdu herecký koncert Karla a Mariana Rodenových. Karlovo znechucení jako by bylo osobní. Jeho monolog o konci vlastní manželky je brilantní. Srší i ve zcela nehybném posezu - mistrovská etuda sebezapření, sebeznechucení! Kdyby Berndhard žil, vložil by do testamentu, že jeho dramata se mohou hrát jenom v Česku. Obývanému sice Švejky, chápajícími ale dokonale autorovo spílání současné formě státního farizejství.\nKarel Roden patří k vytíženým hercům. Novoroční série Starých mistrů pokračuje jen zítra, pozítří a 18. ledna.\nJiří P. Kříž, Právo 10. ledna 2005


Podívejme se na jednoho z nich. Zasloužil se o stát, v jehož ďábelských útrobách jsme byli v letech 1945�1990 nuceni žít. Žádný slušný člověk v tomto státě vegetovat nechtěl, ale přesto se Dr. Edvard Beneš pro nás o něj zasloužil. Nemohli jsme se hnout ven. Místo civilizovaných hranic jsme vlastnili �železnou oponu�. Dr. Beneš se zasloužil i o slovník plný zvráceností:\nVyhnání, oloupení, ponížení a znásilňování národa, jenž žil skoro 1000 let s námi v jednom státě, se neškodně nazýval �odsun�.\nKdyž vám banda výrostků ukradne u nádraží automobil, zmlátí vás klacky, znásilní vám ženu tak jako dcery a potom vás s urážkami zažene od nádraží, obrátíte se jistě na policii. Představte si, že vám řeknou: �To žádný kriminální čin není, to je odsun!�\nKdyž vám lupiči vyloupí byt, vyhodí vás i s rodinou na ulici a sami se tam nastěhují, vůbec nic se nepřihodilo: Byli jste prostě jenom �odsunuti� na chodník.\nDalším pojmem ze slovníku Benešových dekretů je �znárodnění�. Ono nic neříkající slůvko je označením pro hromadnou krádež majetku československých občanů doposud nevídaných rozměrů. Postižen byl prakticky každý podnikatel od obuvnického koncernu Jana Bati ve Zlíně (jeho manželku se pokusil dav umlátit na chodníku; Dr. Beneš kriminální čin legalizoval nic neříkající formulací �spravedlivý hněv pracujícího lidu�) až po krejčovský salón Emilie Kopecké v Praze na Vinohradech (byla �kolaborantkou�! Po válce zaměstnávala dvě německé švadleny, matky pěti dětí. To se hodnotilo jako pokus o �vlastizradu�).\nOpravdu bohulibým vynálezem dekretů pana prezidenta Dr. Beneše byl tzv. �lidový soud�. Jednalo se o zločineckou justici, jejímž cílem bylo pokud možno rychle a bez dlouhých průtahů dostat vybranou oběť na nejbližší šibenici. Fungovalo to bezvadně. Pan prezident �osvoboditel� a �budovatel� si nestěžoval.\nKaždopádně zákon č. 292/2004 Sb. �Edvard Beneš se zasloužil o stát� se skládá pouze z této jedné věty. O jaký stát se vlastně jedná, v zákoně uvedeno není. Pakliže Karel Marx považuje v souhlasu s Niccolló Machiavellim (Il Principe) stát za �organizované násilí�, tak ve státě, o který se zasloužil Dr. Edvard Beneš (1945�1990) bylo toho organizovaného násilí až příliš moc. Důkazem jsou desítky popravených, stovky umučených a tisíce odsouzených. Je to až neuvěřitelné, jaký paskvil může parlament odhlasovat (jde patrně o naprostou neznalost věci): Sněmovna schválila zákon 24. 2. 2004 a postoupila ho senátu ČR. Senátorům to myslelo: Zákon zamítli!\nJežíš Kristus: �Když slepý vede slepého, oba spadnou do jámy!� � patrně podle tohoto hesla sněmovna veto senátu přehlasovala. Parlamentáři však narazili na Václava Klause. Prezident republiky však právní normu �v zákonné lhůtě ani nepodepsal, ani nevrátil zpět sněmovně�. Přeloženo do srozumitelné češtiny: Jeho Excelence si to přečetla a hovadinu hodila do popelnice. Při prezidentově vzdělání a svědomí to mohl být jediný tah vedoucí k racionalitě. V této kauze se zachoval jako skutečná hlava nové české demokracie.\nTo znejistilo oponenturu a tisk napsal: �...což vyvolalo dohady mezi právníky, zda prezident vůbec má na podobné jednání právo.� Proč by neměl? Nejen právo, nýbrž dokonce i povinnost nepostupovat dál, co považuje za poškozování zájmů národa tu i v zahraničí. Všichni vědí, že jsem kritikem Václava Klause doslova �z povolání �. Tam, kde má ovšem pravdu, nelze mu oponovat, aniž člověk ztratí svoji tvář.\nParlament se patrně osobou a činností druhého prezidenta ČSR vůbec nezabýval. Aby věděl, co vlastně odhlasoval a co prezident právem ignoroval, nechť se zamyslí nad myšlenkami nejbližšího spolupracovníka Dr. E. Beneše, šéfa vojenské výzvědné služby čs. vlády v Londýně, generála Františka Moravce (výňatky z jeho publikace Master of Spy): �Neřekl bych, že Beneš byl velkým státníkem� Byl vždycky ochotný ke kompromisu, vyjednávání a odkládání rozhodnutí, i v situacích, které vyžadovaly rychlé a nekompromisní řešení. Jsem muž, který stál Benešovi velmi blízko a který je proto schopen popsat své dojmy o muži, který byl hlavou československého státu celých třináct let a za jehož presidentství československý národ dvakrát ztratil svou svobodu� Pochybuji, že Beneš měl ke komukoliv opravdu vroucí přátelský poměr. Znal lidi pouze do té doby, pokud se hodili do jeho politických plánů a intrik. Je mnoho lidí, kteří byli jeho úzkými spolupracovníky a loyálně za ním stáli a které opustil, jakmile je nemohl politicky zneužívat. Já jsem byl jeden z nich� Stal se příliš ústupným vůči komunismu ze strachu, že komunisté proti němu použijí mnichovské kapitulace jako politické zbraně. Personál jeho kanceláře se skládal z vybrané skupiny lidí, kteří se před ním neodvážili vyslovit odlišné vlastní mínění, i když nějaké měli. Za daných okolností byly závěry takové, jaké si je Beneš přál mít, a proto ne vždy výsledkem realistické evaluace. Beneš byl totiž velmi často nerealistický a snil o věcech, jež byly neuskutečnitelné� Neuvědomoval si, že nemůže mít téměř žádný vliv na to, jak válka dopadne, a jen velmi malý na to, jaké bude poválečné uspořádání světa. Bylo jen přirozené, že se velmi často mýlil. Působilo však trapně, když tyto své věštby vkládal do poselství. Musel jsem tuto trapnou situaci vysvětlit prezidentovi, který slíbil, že si bude v budoucnosti ony výplody nechávat pro sebe� Beneš se nezajímal o vnitřní politiku a vůbec jí nerozuměl. Když se něco zhatilo v jeho politických plánech, prezident vždy hledal obětního beránka, který by vzal vinu na sebe. Pro svou snahu o dohodu stůj co stůj a pro samé taktizování a hledání formulí pro dohodu ztrácel Beneš politický přehled o zásadní linii své politiky� Na jaře 1945, několik dní před svou druhou cestou do Moskvy � kde, jak se potom ukázalo, vydal sebe i Československo úplně napospas sovětskému diktátorovi � Beneš povolal do své kanceláře tři generály, Ingra, Miroslava a mě. Benešův rozhovor se třemi generály, Ingrem, Miroslavem a mnou, nebyl jen příkladem jeho pragmatické praktiky zbavit se bez milosti těch spolupracovníků, kteří se mu stali břemenem, ukázal také, že je připraven ustoupit komunistům v každém ohledu� Beneš jel do moskevské jámy lvové, z níž nebylo vyhnutí a kterou si sám připravil svým překotným spěchem zajistit si přízeň sovětského Ruska. S uchvácením Československa dostal Kreml dalších 13 miliónů poddaných. Československo bylo zařazeno do komunistického bloku jako poslední ze satelitů, zato, a díky Benešovi, téměř právním parlamentárním způsobem. Železná opona se však za ním zavřela stejně nesmlouvavě jako za všemi ostatními.�\n2) Edvard Beneš se zasloužil o stát SRN, včetně �německého hospodářského zázraku� tím, že do této části poválečného Německa vyhnal (�odsunul�) 3 milióny vysoce kvalifikovaných pilných pracovních sil a spolehlivých daňových poplatníků. Líné a neschopné si ponechal doma.\n3) Edvard Beneš se zasloužil o stát Nový Zéland a jeho válečnou, tak jako poválečnou nejvyšší životní úroveň na světě tím, že nikdy nevkročil na jeho území, nerozšiřoval tam své �věštby� a �poselství� (jak mu to zakazoval generál Moravec), nýbrž se zdržoval od této země ve vzdálenosti přibližně 4000 námořních mil.


/Polesný, Karel (1880-1971)\nPolesný, Karel (1880-1971)\nZveřejněno: 30. 11. 2010 13:44\t Zobrazení: 3433\nKarel Polesný se narodil 25. prosince 1880 ve Zbraslavicích, okres Kutná Hora.\nOtcem byl Josef Polesný, řídící učitel v této obci. Pocházel z Pelhřimova, kde jeho otec, Antonín Polesný, byl pekařským mistrem. Matka Marie, rozená Kopřivová, byla dcerou kupce Josefa Kopřivy rovněž z Pelhřimova. Ve Zbraslavicích se narodil i o dva roky mladší bratr Karla Stanislav.\nJosef Polesný byl absolventem nižšího pelhřimovského gymnázia a učitelského ústavu v Čáslavi. Učitel Polesný nebyl zdráv a zemřel v roce 1885. Jeho žena Marie nedostala žádnou penzi, protože její manžel odučil jen necelých deset let, což bylo málo pro nárok vdovy na penzi. Proto se Marie Polesná s oběma syny přestěhovala ze Zbraslavic do Pelhřimova ke svým rodičům.\nV rodině Josefa Kopřivy, dědečka Karla Polesného, se utvářelo i jeho mládí a dodejme i sociální cítění. V Pelhřimově vychodil pět tříd obecné školy; v roce 1890 začal studovat na pelhřimovském klasickém gymnáziu.\nOd osmi let se Karel Polesný učil hře na housle s výborným prospěchem. Proto ho jeho učitel Josef Kratochvil doporučil ke studiu na pražskou konzervatoř. Matka Marie Polesná však usoudila, že státní služba je pro syna Karla výhodnější než často nejistý a těžký život profesionálního hudebníka. Student Karel Polesný i přes úsudek své matky se však nikdy lásky k hudbě nevzdal. Hrál ve školním orchestru; později dokonce založil studentské kvarteto, kde hrál na housle, violu i čelo. Malý příjem z muzicírování pomáhal Karlu Polesnému krýt náklady na studium.\nNa studenta Karla Polesného měli vliv i učitelé pelhřimovského gymnázia, a to ředitel Petrů, první historik Pelhřimova, a profesor Josef Kořínek, klasický filolog.\nPo maturitě s vyznamenáním odešel v roce 1899 studovat na filozofickou fakultu tehdy Karlo-Ferdinandovy české univerzity v Praze. Zapsal se na obor pro středoškolské profesory velmi lákavý - historii a geografii.\nNa české filozofické fakultě v Praze studoval Polesný v letech 1899-1902. Chodil do semináře univ. Prof. Josefa Pekaře. Zájem o dějiny umění ho přivedl na univerzitu ve Vídni, kde jeden rok (1902/1903) navštěvoval přednášky Maxe Dvořáka, vynikajícího historika českého původu.\nPo návratu do Prahy napsal vědecké pojednání na téma „K volbě Karla IV. za krále římského“, které obhájil před univ. Prof. Jaroslavem Gollem a Josefem Pekařem. Odborné rigorózum z dějin všeobecných a rakouských složil u týchž profesorů v polovině roku 1904. Na konci tohoto roku vykonal rigorózum z filozofie u univ. Prof. T. G. Masaryka a Františka Drtiny. Po všech uvedených zkouškách byl prohlášen za doktora filozofie - PhDr.\nNa doporučení Jaroslava Golla dostal Polesný v roce 1904 místo suplujícího učitele na gymnáziu na Královských Vinohradech v Praze. Učil týdně 17 hodin dějepisu a zeměpisu. U studentů byl oblíben, neboť s nimi navštěvoval pražské výstavy a muzea.\nPo prázdninách v roce 1906 nastoupil Polesný jednoroční vojenskou službu ve městě Bolzano v Tyrolsku. Po tříměsíčním pobytu se dostal na přímluvu knížete Paara do Vídně do školy pro důstojníky zásobovací služby; octl se v kulturním prostředí a blíže k domovu. V pozadí uvedené přímluvy byla jeho teta Muky Polesná, která byla oblíbenou komornou kněžny Paarové. Koncem léta 1907 byl Dr. Polesný jmenován definitivním profesorem na klasickém gymnázium v Litomyšli. Učil zde celkem 19 hodin, a to dějepisu, zeměpisu a v jedné třídě i českému a německému jazyku. V únoru 1908 se oženil s Marií Drechselovou, rodačkou z Rychnova n. Kněžnou. V Litomyšli byli mladí manželé spokojení. Po výletě do Alp se zapojili i do kulturního života města (muzika, koncerty, divadla). Na konci roku 1908 se manželům Polesným narodil první syn Karel, druhý syn Zdeněk, se jim narodil v roce 1911 v Pelhřimově.\nNa konci roku 1909 bylo Polesnému výnosem c. k. ministerstva kultury a vyučování povoleno vyměnit si místo s profesorem Františkem Jezdinským, který učil na gymnáziu v Pelhřimově. Tím se dostal Dr. Polesný do města svého mládí, na ústav, kde studoval, muzicíroval a chodil bádat do archívu.\nPolesný byl už před první světovou válkou v odborných kruzích známou osobností. Za studií v Praze se stal členem klubu Za starou Prahu; od roku 1910 byl předsedou odboru tohoto klubu v Pelhřimově. Takovýchto odborů neměl klub v Čechách mnoho - byly jen v Českých Budějovicích, Plzni, Vysokém Mýtě a v Pelhřimově.\nOd roku 1912 byl dokonce dopisovatelem c. k. centrální komise pro péči o památky se sídlem ve Vídni, kde měl mnoho přátel, předně pak Maxe Dvořáka.\nPolesný byl činný nejen v kulturních institucích města Pelhřimova (muzeum, archív), ale byl zde aktivní i politicky, a to v okresním zastupitelstvu a v České straně lidové (realistické).\nPřed vypuknutím první světové války jezdil každé prázdniny na vojenské cvičení do Košic. Při zpáteční cestě se vždy stavěl na historicky a geograficky cenných místech tzv. Horní země (dnes Slovensko), např. v Levoči, Spiši, Popradu, Dobšiné a v Tatrách.\nZa vojenského cvičení v Košicích v roce 1914 přijal Polesný mobilizační telegram pro celou posádku. Tak pro něj začala první světová válka. Po dva roky pobýval na ruské frontě v Haliči, od počátku roku 1916 pak byl na italské frontě v Alpách. Rozklad rakousko-uherské armády jej zastihl v září 1918 v Tridentu; do Pelhřimova se vrátil 15. listopadu 1918. Pobytem na frontách si ověřil myšlenky o mírovém hnutí, o kterých psal před první světovou válkou.\nPo návratu z války měl Polesný nárok na zdravotní dovolenou, úředně potvrzenou na jaře 1919 Ministerstvem školství a národní osvěty (MŠANO). On však toužil po výuce na gymnáziu. V tom mu ale nebylo vyhověno, neboť ředitel ústavu neuvolnil mladšího profesora Trčku. Proto Polesný úředně zastával na gymnáziu jen funkci správce učitelské knihovny a pro okresy Pelhřimov a Kamenici n. Lipou funkci konzervátora historických, lidových a hudebních památek.\nDo poloviny roku 1919 se Polesný angažoval v Pelhřimově i politicky. Psal do nově organizovaného týdeníku Českomoravská vysočina a angažoval se v místních volbách v červnu 1919 za stranu Národně demokratickou.\nK zásadnímu obratu v jeho málo uspokojivém působení v Pelhřimově ve školním roce 1918/1919 došlo na jaře 1919. Tehdy dostal dopis od Dr. Františka Voltra, ředitele české hospodářské školy ve Znojmě. S Voltrem se Polesný znal z válečné služby. Voltr jej v dopise žádal, aby se zajímal o místo ředitele plánovaného českého gymnázia ve Znojmě.\nPolesný měl o toto místo zájem. Znojmo mu bylo známo z jeho historické písemné práce o Karlu IV., kterou obhajoval za studií v Praze; přes Znojmo musel jezdit při studiu ve Vídni. Poválečné Znojmo politicky ovládal Dr. Vilém Veleba, vůdce místních Čechů už od doby předválečné, po válce pak předseda Národního výboru ve Znojmě.\nO situaci ve Znojmě byl Polesný dobře informován Františkem Voltrem, se kterým si dopisoval od března do září 1919. Protože zájemců o místo ředitele gymnázia bylo více, bylo také hodně intervencí za jednotlivé žadatele. Není pak divu, že jednání se „táhla“ dlouhou dobu. Sám Polesný žádal o pomoc představitele sociálních demokratů v čele státu (František Soukup).\nTeprve v polovině září nabyl Polesný jistoty, že bude ředitelem on. V dopise Františku Voltrovi ze 14. září 1919 píše, že přijede do Znojma co nejdříve. V tomto dopise navrhuje i program pro Národní výbor, školu a rodiče. On sám v tomto programu měl mít proslov o úkolech střední školy.\nSe svou představou střední školy seznámil i sociální demokraty na přednášce v témže období (polovina září 1919) v Dělnickém domě ve Znojmě. To, že Polesný stál o pomoc sociálních demokratů při získávání místa ředitele gymnázia ve Znojmě, mu bylo ve třicátých letech, v době politických bojů všech stran proti všem, sociálními demokraty vyčítáno.\nZačátky působení Polesného jako ředitele českého gymnázia ve Znojmě, nebyly nijak lehké. Tomuto ústavu byly uvolněny v německém lyceu ve Znojmě, Leiningově ulici (dnes Alšova ulice) ve druhém poschodí učebny bez vybavení. To bylo velmi málo pro 114 žáků přijatých po zkouškách do I.-III. třídy (ještě před příchodem Polesného). Lavice, tabule, stolky, atd. byly sehnány částečně ve Znojmě po školních půdách.\nÚřadující vládní komisař ve Znojmě Dr. Vilém Veleba vyslal proto na útraty města Dr. Odsloně, zaměstnance města, a profesora B. Slavíka, aby v Uherském Hradišti ve zrušeném německém gymnáziu vybrali potřebný nábytek a učební pomůcky. Pro bezpečný doprovod bylo z 32. pluku italských legií vyčleněno 6 mužů. Další potřebné vybavení pro české gymnázium dodali čeští sponzoři a zajistil starosta Znojma JUDr. Josef Mareš. Ještě v říjnu 1919 byl doplněn profesorský sbor na potřebný počet vyučujících.\nAž do roku 1938 lze sledovat postupný růst českého gymnázia ve Znojmě ve výročních zprávách. Jestliže v roce 1919 začínal ústav se třemi třídami, pak v roce 1938 již mělo gymnázium 16 tříd.\nV roce 1923 se muselo české gymnázium pro svůj růst přestěhovat z Leiningerovy ulice do budovy zrušené německé reálky na Kopalově (dnes Komenského) náměstí. Zde sídlí české gymnázium, dnes Gymnázium Dr. Karla Polesného, dodnes. V budově českého gymnázia na Komenského náměstí byl také zřízen služební byt pro rodinu ředitele, tehdy Polesného; byt měl výhled do Alejí vzniklých na bývalém příkopu kolem městských hradeb.\nPo celou dobu ředitelování učil Polesný předmětům své aprobace, tj. dějepisu a zeměpisu. Výjimku tvořil školní rok 1931/1932, kdy v jedné třídě učil německému jazyku. Polesný učil i nepovinnému předmětu těsnopisu, pro který získal aprobaci už v roce 1914, ale prakticky jej mohl učit až na českém gymnáziu ve Znojmě. Učil jej však jen do roku 1924, kdy byla zavedena nová těsnopisná soustava. Předmětům své aprobace (dějepis - zeměpis) učil nejvíce ve školním roce 1922/1923, a to 17 hodin týdně; nejméně pak ve školním roce 1934/1935, a to jen 3 hodiny týdně. Po okupaci Znojma v říjnu 1938 vůbec neučil a zastával pouze funkce: správce sbírek zpěvních a konzervátora. Konzervátorem pro okres Znojmo byl už od roku 1935.\nUčebních povinností neměl první ředitel znojemského gymnázia mnoho - průměrně učil jen 8 hodin týdně. Zůstává otázkou, jak naložil Polesný se zbývajícím časem. Předem můžeme říct, že jej využil dokonale pro spolkovou, politickou a odbornou (historickou) činnost: z posledně uvedené aktivity máme užitek dodnes.\nObdobí první republiky se vyznačovalo bohatostí spolkové činnosti. Do ní se hned po příchodu do Znojma Polesný zapojil. Byl aktivním členem výboru Besedy, střediska znojemských Čechů od roku 1870. V roce 1922 byl na jeho podnět založen literární kroužek, který měl jen pár let života. Nebylo to vinou Polesného, ale celkové situace ve spolcích po první světové válce. Beseda znojemská ztratila svůj význam po vzniku ČSR, kdy Češi přestali být ve Znojmě menšinou; Beseda do té doby udržovala jejich přežití, ale teď už to nebylo třeba.\nOd Besedy se postupně oddělovaly speciální spolky a organizace. V roce 1920 vznikla Znojemská filharmonie (Polesný zde hrál na violu), v roce 1921 pak pěvecký spolek „Vítězslav Novák“; i zde byl Polesný aktivní.\nZ besední budovy na dnešním Masarykově náměstí ve Znojmě odešla v roce 1925 také TJ Sokol, nejmasovější česká tělovýchovná organizace. V roce 1927 měl Sokol ve Znojmě 900 členů mimo dorost a žactvo. Za deset let nato už měl 1226 dospělých členů. Dodejme, že Beseda znojemská měla v roce 1921 jen 264 členů.\nPolesný byl členem Sokola už z doby předválečné. Od roku 1932 zastával funkci starosty Sokola ve Znojmě. Sokol za jeho vedení realizoval svou činnost i v roce 1938, v době ohrožení republiky. Konal cvičení, vycházky do okolí, atletické zápolení i letní tábory, jako každý předchozí rok.\nNebylo snad české nebo městské organizace, ve které by Polesný nepůsobil. Byl činný (vedle již uvedených) v Osvětovém sboru města Znojma, působil v Národní jednotě pro jihozápadní Moravu, spolupracoval při zřizování hudební školy; byl předsedou muzejní rady, která byla řídícím orgánem muzea.\nNa gymnáziu byl správcem několika nadací pro studenty. Ze svých zkušeností z mládí znal potřeby nadaných, ale chudých žáků.\nPo první světové válce byla ve Znojmě velmi aktuální bytová otázka. Do města přišlo mnoho nového obyvatelstva z českého vnitrozemí i ze zahraničí, např. z Vídně. Ve Znojmě se také budovala velká vojenská posádka. Z těchto důvodů se Polesný zúčastňuje založení bytového družstva Domovina. V roce 1925 zveřejňuje větší článek uveřejněný v Důstojnických listech nazvaný Znojmo. V něm zdůrazňuje důležitost města Znojma pro obranu českého státu od nejstarších dob po současnost. Článek čerpající látku ze studia Polesného ve znojemském archivu, končí pro nově příchozí, včetně důstojníků, optimisticky. Píše se zde totiž, že po převratu bylo ve Znojmě postaveno 700 nových bytů několika stavebními družstvy a soukromníky.\nPro návštěvníky Znojma vydal Polesný v roce 1924 knížečku kapesního formátu pod názvem Město Znojmo. Jde o průvodce s plánem a s údaji o vlakovém spojení s Břeclaví a Vídní, a o autobusovém spojení Znojma s Mor. Krumlovem.\nTřetí desetiletí 20. století bylo pro Polesného dobou vytrvalého studia v městském archívu a publikování historických studií až do roku 1933, které vzbudily náležitou pozornost.\nJe zajímavé, čím se Polesný zabýval nejdříve. Už z pozůstalosti svého dědečka Kopřivy věděl o existenci jarmarečních písniček, které byly vydávány ve Znojmě ve třech tiskárnách. Polesný se o ně zajímal nejen proto, že zachycují tehdejší život se všemi radostmi i bolestmi. Pro něho to byly první doklady, že i znojemští tiskaři 19. století vydávali českou literaturu pro Znojmo a okolí. Německým tiskařům ze Znojma šlo o zisk, a proto vydávali literaturu, která šla dobře na odbyt. Co také Polesného překvapilo, bylo to, že uvedené české tisky nebyly uloženy v oficiálních institucích ve Znojmě (v muzeu, knihovnách), ale v soukromém držení, např. u drogisty Haška (příbuzný Jaroslava Haška).\nV roce 1926 uplynulo 700 let od vydání zakládací listiny města Znojma. Jubileum dalo podnět k velké diskusi o založení města. Polesný do diskuse přispěl třemi články, a to: Z nejstarších dějin Znojma, K založení města Znojma a Znojmo a 19. září 1226.\nPolesný považuje listinu s datem 19. září 1226 za dovršení zakládacího procesu (aktu). Předtím se několik let řešil spor českého krále Přemysla Otakara I. s Louckým klášterem, který byl vlastníkem části pozemků (osady Kulchov), na němž mělo stát nové město. Tím pro Polesného vznikla otázka, kdy vlastně bylo město Znojmo založeno - sám říká, že je na to těžké jednoznačně odpovědět. Recenzent Polesného příspěvků, Dr. Jindřich Šabánek, rodák z Písku, pracující na Masarykově univerzitě v Brně, však jednoznačně vidí založení města Znojma v listině s datem 19. září 1226.\nProto se také 19. září 1226 konaly k tomuto datu ve Znojmě velké oslavy. Z německé strany bylo toto výročí oslaveno vydáním knihy Antona Vrbky Gedenkenbuch der Stadt Znaim 1226-1926. Autoru nešlo o vědeckou monografii, ale o populární knihu sepsanou ve formě obrázků z jednotlivých století.\nTřicátá léta jsou i pro Polesného mezníkem v jeho publikační a politické činnosti. Ustává jeho publicistika historická. Svůj čas dělí Polesný mezi funkce v Sokole a na znojemské radnici. Byl členem městského zastupitelstva za stranu národně demokratickou a měl na starosti referát tržní a hospodářský. Že je Polesný členem strany národně demokratické, bylo veřejným tajemstvím, které znali i žáci gymnázia.\nPolitické názory Polesného plně vystihovaly politickou orientaci strany národně demokratické, v jejímž čele stál Karel Kramář; ze známých osobností byl v této straně např. Alois Jirásek, Viktor Dyk, aj. V místním týdeníku Moravský jih ve svých článcích nadřazoval Polesný vůdcovský princip nad názory širokých vrstev, zdůrazňoval národního ducha československého státu, atd.\nČlenové profesorského sboru gymnázia byli se svým ředitelem zajedno např. v sokolské otázce. To se ale nedá říci o jejich názoru na politické názory pana ředitele. Mezi členy profesorského sboru byli členové stran republikánské, národně socialistické, sociálně demokratické, atd. Politické názory Polesného někteří profesoři nemohli či nechtěli akceptovat.\nJinak profesorský sbor znojemského gymnázia v meziválečném období vyvíjel bohatou osvětovou činnost v ústavu i mimo něj. Gymnázium pořádalo literární i hudební večery, divadla, přednášky na nejrůznější témata, tělocvičné akademie a sportovní utkání. Výtěžek z těchto akcí šel ve prospěch žactva, nadací. V hudebních produkcích se obzvláště angažoval Polesný, který řídil (vedle Alberta Peka) i studentský orchestr. Vážnou hudbou tak bojoval ústav proti šlágrům.\nV souvislosti s činností Polesného byla několikráte zmínka i o znojemském Sokole. Znojemský Sokol si na jaře roku 1933 připomněl padesát let od svého založení. Karel Polesný jako jeho starosta vzpomněl na slavnostní zasedání zakladatelů Sokola i jeho nejstarších dosud žijících členů. V následujícím roce, tj. v roce 1934, pak vyšla jeho pamětní knižní publikace o znojemském Sokole nazvaná Padesát let TJ Sokol Znojmo. To už byl Polesný nejen starostou, ale i kronikářem Sokola Znojmo.\nPolesný zapsal do Kroniky ústavu i poslední dny českého gymnázia ve Znojmě. Na konci září 1938 klesala v důsledku nacistické propagandy návštěvnost školy natolik, že se ředitel s profesorským sborem rozhodli 6. října propustit všechny žáky; téhož dne se rozešel i profesorský sbor.\nŘeditelova manželka odjela k příbuzným do Pelhřimova, syn Zdeněk se přestěhoval do Hrotovic, syn Karel byl v Praze jako asistent oční kliniky. Na pokyn tajné policie opustil Znojmo 8. října i Polesný; přešel na gymnázium v Třebíči, kam předtím odeslal agendu znojemského ústavu. K formálnímu zastavení činnosti znojemského gymnázia došlo 1. října 1939 v Třebíči.\nKarel Polesný nesl svůj odchod ze Znojma těžce, neboť strádal hmotně (ztratil bytové zařízení, knihovnu a ředitelský příplatek) i duševně, neboť bylo znehodnoceno celé jeho životní působení. Proto 30. listopadu 1938 požádal o dovolenou, poněvadž nebylo pro něj ředitelské místo.\nNa trvalý odpočinek odešel Polesný k 1. květnu 1939. To už bydlel se ženou v Pelhřimově, ale ne dlouho. Koncem srpna 1939 se přestěhovali manželé Polesní do Písku. Přestěhování nebylo náhodné. Šlo o rodinné rozepře mezi sestrami Drachslerovými. Naopak zase dobrá shoda panovala mezi paní Polesnou a její sestrou provdanou v Písku. Hned po přestěhování se pustil Polesný s vervou do práce v píseckém Sokole a v muzeu, ale v Sokole zase ne nadlouho.\nPo vyhlášení stanného práva v září 1941 byli zatýkáni činovníci Sokola, mezi nimi byl zatčen i Polesný. Od 8. do 18. října 1941 byl Polesný zatčen gestapem z Klatov a zde vyslýchán; údajně pro podezření z ilegální činnosti.\nNadšení z osvobození v roce 1945 bylo veliké, ale každý viděl další vývoj republiky i svůj osobní po svém. Na konci května zaslal Polesný Ministerstvu školství z Písku dopis, ve kterém mimo jiné píše, že by mu bylo radostným zadostiučiněním, kdyby byl pověřen znovuzřízením střední školy ve Znojmě.\nV červnu 1945 mu bylo nabídnuto místo ve Znojmě, ale Polesný se už nechtěl dále zabývat školou.\nSituace ve Znojmě nebyla pro něho příznivá. Řízením gymnázia byl pověřen profesor chemie Karel Radocha, působící ve Znojmě na gymnáziu už od roku 1924. Na ústav se vrátilo několik profesorů učících zde před rokem 1938.\nO celé situaci ve Znojmě byl Polesný dobře informován. Ta jen zvyšovala jeho zatrpklost vyvolanou především Mnichovem a jeho následky. Proto také pozvání ze Znojma, aby např. přijel v roce 1949 na oslavy založení gymnázia, odmítl (oficiálně pro operaci, kterou musel podstoupit). Polesný odmítal do Znojma přijet i později - ve Znojmě po roce 1945 už nikdy nebyl.\nS výukou ve škole se Polesný rozloučil na gymnáziu v Písku, kde ve školním roce 1947/1948 vyučoval pro nedostatek kvalifikovaných sil. Z veřejných funkcí, které ale byly pod kontrolou stranických orgánů, vykonával v Písku funkci kronikáře, a to v letech 1948-1962. Byl členem Měst. NV, přednášel o kulturních dějinách města aj.\nPolitickou situaci Polesného zhoršil jeho syn, MUDr. Karel Polesný, který v roce 1949 emigroval i s rodinou na západ (Německo, Pákistán), aby nakonec od roku 1953 zůstal a působil v USA. Druhý syn, Zdeněk, byl v té době odsouzen na deset let a vězněn v Ruzyni a v Opavě.\nTěžce zkoušený Polesný nakonec ukotvil svůj život v bezpečném přístavu, který ho nikdy nezklamal, tj. v péči o památky, a pak se hlavně věnoval tradicím a historii hudby v městě Písku.\nKe konci svého dlouhého života se setkal Polesný se synem Karlem, který žije v USA. Umožnila mu to politická situace let 1968/1969 a pak po převratu v roce 1989. Syn Karel přijel za otcem po necelých 19 letech do Písku poprvé na jaře 1968. Poté se s otcem viděl do jeho smrti ještě dvakrát. Při 90. narozeninách Polesného v prosinci 1970 mu přišli blahopřát i zástupci Pelhřimova a Písku a donesli mu diplom čestného občanství.\nZástupci Znojma si však na něho ani nevzpomněli, neboť se zde celá léta o něm mlčelo. Teprve v roce 1991 na podnět několika profesorů znojemského gymnázia a bývalých studentů došlo k odhalení pamětní desky PhDr. Karlu Polesnému v budově gymnázia. Jejím autorem je Alexandr Walter a odhalil ji syn MUDr. Karel Polesný 6. dubna 1991. Od tohoto data nese gymnázium ve Znojmě název „Gymnázium Dr. Karla Polesného“. A tak teprve po vítězství demokracie v roce 1989 se dostalo aspoň tímto krokem Karlu Polesnému ve Znojmě uznání.\nKarel Polesný zemřel 17. června 1971 po krátké chorobě v nemocnici v Písku. Jeho popel je uložen na pelhřimovském hřbitově.\nPo příchodu do Pelhřimova dokončil Polesný heuristiku k první své větší práci o Pelhřimově, kterou publikoval spolu s dlouholetým přítelem Dr. Zdeňkem Wirthem v roce 1911 pod názvem Pelhřimov. Polesný byl autorem historické části této publikace; historik umění Zdeněk Wirth ve své části pojednává o stavebním vývoji tohoto města včetně opevnění. Polesný psal o dějinách Pelhřimova s takovou láskou, že přední český historik Václav Chaloupecký považoval Karla Polesného za rodáka z tohoto města. Kniha o Pelhřimově se stala základem městské rezervační činnosti a renovace památek. Vydáním uvedené publikace začal Dr. Polesný naplňovat přání Jaroslava Golla, který žádal, aby se historici ze středních škol seznamovali s místními archivy, městskými knihovnami, aby ze studia těžili a své výsledky publikovali.\nDějinám Pelhřimova se Polesný věnoval i později, když už začal působit ve Znojmě a i když pobýval v Písku.\nČeské školství ve Znojmě (1931), Dědické knihy města Znojma z r. 1363 a z r. 1397 (1928), Dvacet let gymnázia ve Znojmě (1939), K založení města Znojma (1926), Šedesát let Besedy znojemské 1870-1930 (1930) aj. Publikoval v novinách, časopisech a ve vlastivědném sborníku "Od Horácka k Podyjí".\nRokem 1926 začíná Polesný zveřejňovat sérii článků z hospodářských dějin města Znojma. Podle svého autoreferátu učil se po čtyři roky číst a přepisovat údaje z Dědických knih města Znojma z roku 1363 a z roku 1397, vzácných památek uložených tehdy v městském archivu ve Znojmě (dnes SOkA).\nPrvní výsledky svého studia uveřejnil Polesný ve vlastivědném sborníku Od Horácka k Podyjí. Jeho první článek výstižně nadepsaný napovídá obsah - má titul O jménech ve Znojmě v polovici 14. století. Jde především o mužská jména, protože především muži vlastnili nemovitosti (domy, dvorce, krámy atd.), ze kterých byli povinni platit městu finanční dávky. Nejčastější křestní jména tehdy byla Jan, Mikuláš, Jakub a Martin, atd. K rozlišení nositelů křestního jména se přidávalo „příjmení“, např. podle povolání, tělesných vad a duševních vlastností, věku, národnosti, podle jmen zvířat, rostlin, atd. Některá „příjmení“ byla obzvláště složitá, ukazující na smysl pro humor, např. Pavelutíkalsvínemkhoře. Toto „příjmení“ bylo nejdelší. Jména dokazují, že Znojmo nebylo nikdy čistě německým městem.\nZa rok nato (v roce 1927) uveřejnil Polesný článek nazvaný Znojemská řemesla ve XIV. Století. Autor v něm poukazuje na rozdíl v údajích o řemeslech v rejstříku Dědických knih města Znojma z roku 1363 a z roku 1398. Rejstřík z roku 1397 je o mnoho bohatší. Podle něj byli nejpočetnějšími řemeslníky ševci, po nich pak řezníci, atd. z rejstříku je patrna velká diferenciace řemeslné výroby ve Znojmě - představuje 86 oborů. Autor dělá z četnosti řemesel závěr, že přibližně polovina obyvatel Znojma patřila k „vrstvám výrobním“.\nZ obou uvedených článků je patrno, že Polesný naplňoval poslání vlastivědného sborníku Od Horácka k Podyjí, a to, aby výuka dějepisu a vlastivědy byla co nejkonkrétnější a byla předváděna na příkladech z místa školy.\nZ několikaletého studia Dědických knih města Znojma z roku 1363 a z roku 1397 poznal Polesný, že bez kritické edice nelze knihy dobře využít. Proto vydal Dědické knihy ve Výročních zprávách gymnázia ve Znojmě v roce 1928. Přední moravský historik z Masarykovy univerzity v Brně Václav Hrubý však tuto práci Polesného odsoudil, protože „v přesnosti nadobro selhává“. Odmítavý soud profesora Hrubého široce dokládá na šestistránkové recenzi v Časopise Matice moravské. Za hlavní chybu považuje citovaná kapacita špatné čtení vlastních německých jmen, což také Polesný ve svém autoreferátu přiznává a vysvětluje, že kdyby vzal v úvahu všechny ediční připomínky recenzenta, vznikla by velká kniha, „na niž nebylo peněz“.\nPodle práva platného ve středověku neplatili daně městům Židé. Ti odváděli daně přímo zeměpánu, tj. králi. Polesný věnoval Židům pozornost v článku Znojemští Židé ve 14. století. Autor zde uvádí, kde Židé ve Znojmě sídlili (ghetto bylo v dnešní Veselé ulici); uvádí také, že židé bydleli i mimo tuto uzavřenou ulici a že zde měli různě velký majetek.\nKanonické právo zapovídalo křesťanům půjčovat peníze a brát z nich úrok. Proto tato činnost byla vyhrazena Židům, kteří půjčovali peníze na různě velký úrok. Polesný uvádí půjčku peněz z orku 1367, kdy znojemský Žid jménem Manko der Jud půjčil 300 hřiven na 139% úrok. Původně zde Polesný uváděl úrok ve výši 500%. Chybu, která vznikla špatným přečtením archiválie, mu vytýkal znojemský archivář Dr. Josef Auer. Polesný uvádí i jiný příklad, kdy Židé půjčili městu Znojmu peníze v roce 1406 na 20% úrok. Úroková míra byla proto tak veliká, že vymahatelnost pohledávek byla mnohdy velmi obtížná.\nV roce 1928 uveřejnil Polesný větší stať v Časopise společnosti přátel starožitností, ve které byl seznam znojemských berních knih ze 14. až 16. století. Autor uvádí nejen uvedený seznam, ale i peripetie, kterými prošel znojemský městský archiv se svými vzácnými berními knihami.\nZnojemských rejstříků berních knih poprvé použil ve své práci Sociální krize měst ve století čtrnáctém Bedřich Mandl, první profesor hospodářských a sociálních dějin na UK v Praze. Tím podtrhl důležitost tohoto historického dokumentu, kterým se obíral Polesný.\nPolesný použil některé rejstříky v článku Městská daň ve Znojmě ve 14. a 15. století. Městskou daň platili všichni, kdo měli ve městě nějaký majetek anebo byli výdělečně činní (kromě Židů). Autor uvádí i výjimky z neplacení, uvádí, kdo daně vybíral a jakým způsobem, kdo daně zapisoval atd. Daň se určovala odhadem a pod přísahou poplatníka. Ten přísahal na svou spásu a „můžeme věřiti, že v době založené tolik nábožensky, bylo tu s dostatek záruky v jeho poctivost“ uzavírá své pojednání Polesný.\nO dochovaný rejstřík z roku 1421 se opírá další článek Polesného, zveřejněný pod názvem Hospodářství města Znojma v letech 1421-1422. Autor zde uvádí městské dluhy ze starší doby i z tehdejší současnosti, pak jedná o příjmech a vydáních. Rozhodující položkou v příjmech byly losungy (finanční dávky) a dávky z vaření piv. Ve vydáních v uvedených letech převládají položky na obranu proti husitům (výdaje na opravu hradeb, na zbraně a na přechodný pobyt krále Zikmunda Lucemburského ve Znojmě).\nZ rejstříku z roku 1421 také víme o upálení pravděpodobných vůdců znojemských husitů. Polesný o tom píše v článku Znojemští husité. Uvádí zde delší zápis o upálení měšťana Věrdunka a jeho syna Jana. Tyto české rodiny ze Znojma patřily mezi zámožné - soudíme tak podle postupného a laciného rozprodeje jejich majetku - město tak získalo 73 hřiven moravských a 8 grošů. Rejstřík z roku 1421 uvádí i výdaje na upálení husitů ze vsi Martinkov. Polesný má na konci svého článku tento výstižný závěr: „A tak nebýti těchto suchých počtů, jež při náležitém osvětlení dají nám originální výpověď, nevěděli bychom ani, jak husitským bylo Znojmo a jak snadno mohl se z něho státi druhý Králové Hradec.“\nZa závěr studií a článků z hospodářských dějin města Znojma můžeme považovat statistickou studii nazvanou Polesným Znojmo v roce 1442. V této studii vyšel autor z pojednání Bedřicha Mendla nazvaného Breslau zu Beginn des 15. Jahrh. Polesný po zhodnocení berních rejstříků z roku 1442 se pokusil vymezit velikost města, počet obyvatel, povolání, sociální rozvrstvení, zdaněný majetek a národnostní příslušnost měšťanů. Polesný dochází ke správnému závěru, že právě v uvedené době 67% všech poplatníků bylo činných v zemědělství a že tento přesun nastal v době husitských válek. Pokud se týče národnosti závěr Polesného je dost labilní, neboť jde o malý vzorek obyvatel co do počtu i doby zjišťování, a co je ještě závažnější, že měšťané byli zapisováni jednou českým a podruhé německým jménem. A takovýchto nejistých, někdy i špatných přepisů učinil Polesný po přečtení rejstříku z roku 1442 ve své statistické studii více, jak uvádí recenzent Jaroslav Dřímal, brněnský historik.\nHospodářské dějiny nebyly jedinou oblastí, ve které Polesný publikoval. Byly to zejména historie a problémy školství, kterými se obíral z profesních důvodů, stejně jako další představitelé školství ve Znojmě, např. Karel Farský, Jindřich Vyhnánek, Arnošt Vácha, František Voltr, aj. Psali do místního i celostátního tisku. V roce 1923 dokonce informovali poslance a senátory ČSR v jejich časopise Parlament v sérii článků o školství a situaci ve Znojmě vůbec. Polesný zde psal o důležitosti středního školství ve Znojmě.\nZnojemskému školství za uplynulých padesát let věnoval Polesný dokonce rozsáhlou stať v publikaci Padesát let české školy ve Znojmě 1881-1931. Jde zhruba o stejnou dobu, kterou popisuje Polesný ve studii o Besedě znojemské, která pomáhala nejen nelehkému zrodu českého školství, ale i ostatním českým institucím, jako byla záložna, řemeslnický spolek, Sokol, divadlo, atd. Polesný zde „na konkrétních případech ze Znojma podal růst společenského života a národní vědomí ve městě, dlouho ovládaném německou radnicí“. Polesný správně vidí vyvrcholení činnosti Besedy znojemské v přípravách na převrat ve Znojmě v roce 1918.\nSituaci před převratem v roce 1918 zpracoval Polesný v článku nazvaném Znojmo před převratem. Psát o „žhavé“ současnosti se, jako vždy, chtělo málokomu. Polesný v poznámce k tomuto článku píše, že vyzýval od roku 1923 účastníky převratu ve Znojmě, aby buď sami napsali své vzpomínky anebo aby je dali jako materiál k dispozici některé české znojemské organizaci, jako např. Národní jednotě pro jihozápadní Moravu, Sokolu nebo jiné organizaci. Jedině okresní školní inspektor Stanislav Marák takovou práci rozepsal. Apel Polesného je pochopitelný, poněvadž si byl vědom, že v té době ve Znojmě nebyl a že jde o závažný mezník v dějinách tohoto města.\nPrvní větší kompilační prací Polesného napsanou v Písku je publikace Antonín Dvořák a Písek. Autor v ní zachycuje hudební osobnosti, jež se setkávaly s Antonínem Dvořákem právě v Písku od roku 1886. Že k setkáním docházelo právě v Písku, nebylo žádnou náhodou. Antonín Dvořák se rád jezdil za svým přítelem, soudním radou Antonínem Rusem, ze svého letního sídla na Vysoké u Příbrami. V Písku pobýval tehdy Leoš Janáček, houslista František Ondříček, ředitel píseckého kůru František Gregora, sbormistr Otavanu Alois Kodl - prostě scházely se zde hudební osobnosti celonárodního významu s místními hudebními osobnostmi; mezi ně docházel i pootavský slavík Heyduk a další. Kulturní život města Písku se stává bohatší.\nJeště za krátkého pobytu v Pelhřimově za druhé světové války dopsal Polesný svou publikaci o kostele sv. Víta. O této církevní stavbě se autor zmiňuje už ve své knize Pelhřimov vydané v roce 1911. Polesný už zde poukázal na to, že původní město Pelhřimov nutno hledat v osadě při kostele sv. Víta. Jeho domněnku potvrdila i taková kapacita, jako byl univ. Prof. Dr. Josef Dobiáš. V 19. a 20. století kostel sv. Víta chátral; dožil se renovace a znovuotevření až v roce 1940 díky Polesnému.\nJen málo publikací vydal Polesný v Písku od roku 1948. V tomto roce vyšla jeho kniha Padesát let sokolské župy Jeronýmovy. Jde o publikaci podobnou znojemské na toto téma.\nPo roce 1948 jsou známy jen dva závažné články Polesného, které byly publikovány v Časopise Společnosti přátel starožitností. V roce 1956 šlo o článek Starý archív kůru sv. Bartoloměje v Pelhřimově a Míčova symfonie D-dur. V následujícím roce - 1957 - pak uveřejnil Polesný v uvedeném časopise článek s názvem Sčítání obyvatelstva v Písku roku 1779 a 1786.\nMnohem závažnější práce Polesného zůstaly v rukopise. Jde o Pelhřimovský manuál z let 1680-1685, kde jde o podrobný popis místních poměrů hospodářských a sociálních; rukopis má 180 stránek. Druhý rukopis nazvaný Revizitace v Pelhřimově roku 1683 popisuje městské památky a poplatnosti; a konečně třetí rukopis má název Písecké hudební tradice od roku 1851 do roku 1945. Prvními dvěma rukopisy se Polesný opět vrací k hospodářským dějinám, ve třetím navazuje na svou lásku k hudbě a městu Písku.\nČECHOVÁ, Jiřina. PhDr. Karel Polesný - jeden z těch, o kterých se mlčelo. Znojemsko. Roč. 30, č. 44 (31.10.1990), s. 1.\nBRUNCLÍK, Vladimír. Život a dílo PhDr. Karla Polesného. Ročenka Okresního archivu ve Znojmě 1990. (1992), s. 110-112.\nKEREMIDSKÝ, Marian. PhDr. Karel Polesný-1. ředitel gymnázia ve Znojmě. Znojemské listy. Roč. 4, č. 9 (07.03.1995), s. 5.\nPERNICA, Bohuslav. Pětaosmdesátiny dr. K. Polesného. Znojemsko. Roč. 7, č. 2 (12.01.1966), s. 3.\nŠÍPEK, Zdeněk. PhDr. Karel Polesný (1880-1971) : život a dílo při jeho pobytu v Pelhřimově, Znojmě a Písku. Jižní Morava. (2001), s. 187-203.\nŠÍPEK, Zdeněk. První ředitel českého gymnázia ve Znojmě zemřel před 30 lety. Znojemsko. Roč. 11, č. 27 (03.07.2001), s. 3.


Ženě začala hořet v posteli powerbanka: Hasiči evakuovali celý panelák | Blesk.cz\n23. srpna 2017 ● 10:31\nHořet začalo nad ránem ve třetím patře paneláku ve Žlutické ulici. „Ohnisko požáru se nacházelo v jednom z pokojů na posteli, ve které pravděpodobně v důsledku technické závady začala hořet powerbanka,“ uvedla mluvčí hasičů Pavla Jakoubková. Powerbanka je přenosná nabíječka mobilů a notebooků.\nCelý vchod bylo třeba kvůli hustému dýmu evakuovat. „Někteří lidé opustili své domovy sami, několik osob vyvedli ven policisté ještě před příjezdem našich jednotek, některé museli vyvést hasiči v dýchacích maskách. Evakuace se dotkla krátkodobě, zhruba na půl hodiny, celkem 40 osob,“ popsala Jakoubková.\nNa místo vyjeli i záchranáři. „Ošetřili jsme jednu ženu, která byla ponechána na místě, druhá žena (37) byla po ošetření předána do péče lékařů ve fakultní nemocnici na Lochotíně,“ řekl mluvčí záchranářů Martin Brejcha.\nPožár dostali hasiči pod kontrolu asi po deseti minutách. „Byt hasili vodou z dvou vysokotlakých proudů, jeden vedli po schodišti a jeden pomocí výškové techniky oknem. Likvidaci ohlásil velitel po dalších deseti minutách zásahu a kolem čtvrt na pět pomohli obyvatelům zpět do jejich domovů,“ řekla Jakoubková.\nSpolečné prostory hasiči odvětrali pomocí přetlakové ventilace. „Vyšetřovatel příčin požáru vyčíslil škodu na vybavení bytu na částku jednoho milionu korun, uchráněné hodnoty odhadl na dva miliony,“ zakončila Jakoubková.\nOd powerbanky vyhořel panelákový byt.\npožár, oheň, evakuace, panelák, powerbanka, hasiči, policie, zásah, byt, záchranáři, Plzeňský kraj, Plzeň


Setkání s opravdovou ženou * Kamélietka\nSetkání s opravdovou ženou\nVrátím se o nějaký ten měsíc nazpátek, do dne, který nadobro změnil můj pohled na krásu člověka. Jako všichni i já přicházím do styku s obrázky ženské krásy dnešní doby, přestože si nekupuji žádné časopisy, nesleduji reklamy, přestože moje oblíbená dostaveníčka jsou jinde než v centru Prahy, v módních buticích nebo v nočních barech. Kupříkladu si z jedné cesty jasně vzpomínám na billboard s reklamou na nejmenované zlatnictví. Tváří byla Taťána Kuchařová a kromě ní se na papíře skvěl slogan „klenoty pro nejkrásnější ženy světa“. Tak svět považuje za nejkrásnější ženu ji… dobrá, nechám svět světem… svět bezchybného make-upu, sexy šatů a vyumělkovaného úsměvu…\nPovím vám něco o krásné ženě. Setkala jsem se s ní v metru… Nastoupila a okamžitě jí jedna mladá žena sedící naproti mně uvolnila místo… ta žena nebyla těhotná, ani nenesla kufr, prostě ji slečna „jen tak“ pustila sednout. Bylo jí něco mezi 35 a 45 lety, ale věk není vůbec podstatný… jen abyste věděli, že obrazy uctívaných mladých modelek a hereček pokořila žena ve středním věku. Měla delší, rozpuštěné přírodně plavé vlasy, nenalíčenou tvář, světlé oči a drobnou postavu. Na sobě měla jednoduchý volný svetřík a džíny… v ruce svírala košík, do kterého se sbírají jahody… v něm si nesla květiny asi na zahrádku. Dívala se okolo sebe smějícíma se očima, třpytícíma se jako hladina horského jezera… tvář jí zdobil něžný, cituplný úsměv, na který se nedá zapomenout. Co vám nemůžu dost dobře popsat, je to, jak ji vnímalo mé srdce… snad jen, co se dá spatřit v očích dětí, na noční obloze, kdekoli v přírodě. Vstoupily mi slzy do očí… stačilo pár vteřin se na ni dívat a hned byl člověk zaplavený jejím světlem. Brzy vystupovala, neřekly jsme si jediné slovo a samozřejmě jsme se pak už nikdy nepotkaly.\nOd té doby se dívám na ženy, které potkávám, i na sebe samou, jinýma očima… a i kdybych slyšela miliony lichotek, nezmůžou nic. Na ulici míjím dívky a ženy, jistě přitažlivé, takové, za kterými se muži otáčejí… ale ne krásné. Dívám se na sebe do zrcadla a připadám si tak malá. Jí stačily necelé dvě minuty, aby se mi oči zalily slzami, abych ji viděla jako zářivou královnu, i když ji neznám… klaním se jí. Nevím o žádné, která by vyzařovala takovou nesmírnou vnitřní krásu, jemnost a ženskost. Byla to skutečná žena. Žena, která v cizích lidech nevědomky probouzí laskavost a rytířství. Ve skrytu duše věřím, že kdyby v blízkosti seděl nějaký muž, i on by se hned zvedl a uvolnil jí místo. I skutečnost, že nesla květiny, hezky zapadá do obrazu ženství.\nJsem denně svědkem, co s lidmi dělá současná mediální masáž… už od útlého věku. V létě jsem jela tramvají a na zastávce nastoupily dvě holčiny, jedna se posadila na sedadlo přede mnou, druhá nad ní stála. Nebylo jim víc jak třináct… Jak vypadaly, mi vyrazilo dech. Bezchybně obarvené a uhlazené vlasy po lopatky, make-up, rty napatlané leskem, dlouhé řasy… jedna krátké šatičky, druhá módní šortky a top s hlubokým výkrojem na zádech. Obě si nesly kabelku, ujídaly z krabičky sušenky a chovaly se tak „samozřejmě“ a zároveň se rozpustile hihňaly. Typické lolitky. Divím se, že je rodiče takhle pustí z domu, že se nebojí, že by se jim s touto vizáží mohlo taky něco stát. No, nerada bych, aby toto pojednání sklouzlo k obligátnímu moralizování… Jen se pozastavuji nad tím, k čemu jsou donedávna ještě děti vedené… k provokativnosti, k ultrasebevědomí, k podmaňování výstřihy a kalhotami s pasem proklatě nízko. Přitom skutečná ženská krása spočívá v něčem úplně jiném… a přesto jaksi není k mání...\nMám štěstí, že jsem se jednou v životě mohla s opravdovou, nádhernou ženou setkat a už ze mě společnost nemůže udělat stádní ovci… Protože pravá krása se nedá koupit za peníze, nedá se napodobit, nedá se hrát… z časopisových návodů a z reklam je mi do smíchu i do pláče. To, co žena, skutečná žena, vyzařuje, vás prostoupí čistotou, láskou a dojetím.\nZakončím toto povídání příhodným moudrem z pera Slepého Osla: „Krása ženy dlí v jejím srdci, zrcadlena v jejích očích a projevena v jejím doteku.“\nVracím se k psaní, které je jakýmsi základním kamenem těchto stránek. Minulý víkend mě „zaujal“ článek v sobotních novinách. ZDE jej naleznete. Je to vlastně úvaha o tom, jak vyzývavě se oblékají malé holčičky, a o tom, jaké to může mít následky. Jaké skutečné důsledky to má a ještě bude mít, to už autorka nenapsala. Já je však napíšu. Nejprve bych ale chtěla připomenout proroctví Sibyly, královny ze Sáby, moudré ženy a věštkyně. Jedna z jejích věšteb se týká právě úpadku lidstva, který budou mít na svědomí ženy. Ano, my, ženy, které jsme měly být nositelkami důstojnosti, půvabu a čistoty. Tak tedy to proroctví o době úpadku:\nVyobrazení výchovy dětí, toho, jak matky budou své dcery prodávat, vskutku není při pohledu na dnešní situaci podobnost čistě náhodná. Na obranu žen však musím podotknout, že v ulicích potkávám i ženy a dívky, které jsou oblečeny a upraveny skutečně krásně. Že v ulicích potkávám matky, které se o své děti zajímají, smějí se s nimi a jednají s nimi láskyplně. Že vím o vnímavých ženách, které si všímají nádhery a pomáhají jí na světlo tohoto světa. Znám ženy, které nalezly a nosí v sobě přesvědčení tak pevné, jak je to jen možné, nenechají se zviklat a tak mají ochranu z nejvyšších úrovní. A potkávám děti, zvláště právě ještě nevinné holčičky, které zpozorní, když kolem nich projdu, oděna do dlouhé sukně či šatů (o tom více ZDE ve starším článku). Jedna neznámá malá dívenka mi dokonce řekla něco, co se dotklo mého nitra, a co mi dodalo povzbuzení nepřestávat. Až mi přijde, že si její slova snad ani nezasloužím, ale v každém případě si je budu pamatovat celý život.\nO to více je mi do pláče, když vidím, jak duše holčiček jsou beze studu zašlapávány. Ony totiž jen následují své rodiče. Své vzory, své bohy!!! Kéž by si to dotyční dospělí uvědomili, dřív, než bude pozdě… ba ne, lžu si sama do kapsy, ono už pozdě, žel, je. Jak je v článku napsáno, holčičky své maminky napodobují. Ovšem uklidněním onoho „odborníka“ snad nemůže, zeptá-li se svého podvědomí, věřit nikdo. Ty maminky, které ve svých dětech podporují marnivost a podbízivost, na svých bedrech ponesou nepředstavitelnou tíhu. Vinu však má celá společnost toto přijímající a nic s tím nedělající. Výzva se týká především a hlavně nás, žen, my musíme vzít do rukou osud dětí, Země, vztahů, lidství a lidstva. Jak kdysi napsal Slepý Osel, už kvůli Evině zlomyslnosti. Sil, směrů a prostředků k tomu máme dost, jen nebýt pohodlné. Možná nechápete. Já to taky kdysi nechápala.\nDvakrát ročně se v Berouně konají hrnčířské trhy… přesněji řečeno, na jaře jsou to řemeslné trhy, kde jsou nejen hrnčíři a na podzim ryze hrnčířské, kde je umělců tohoto řemesla drtivá většina. Jezdíme tam s rodinou, na letošní podzimní jsem jela se svou maminkou. A mezi různými krásnými výrobky pro mě i pro mé blízké jsem si domů přivezla skvost. Je jím ženská kamenná soška. Domů jsem si ji vezla v náručí… těsně před domem jsem si všimla, že se po ní prochází pavouček štístko… povznesla mě velice. Níže přikládám fotku. Nejprve mě napadl název Královna ženskosti, ale to mi přijde troufalé… Ji, stejně jako Boha, nelze spodobnit. Pak mi však vyvstalo jiné jméno, padnoucí k této sošce jako ruka do rukavičky. Strážkyně plamene. Ona totiž stráží a ochraňuje plamínek svíčky.\nPřipomíná, co má každá žena střežit jako nejvzácnější drahokam. Je to Světlo, Pravda a Čistota. Ne však bojem, ne silou, ne aktivitou… Pravá ženskost je totiž z přirozenosti jemnější, slabší a pasivnější než mužskost. Víte, když se na tu sochu dívám, vidím ryzí ženskost a krásu. Je nepodbízivá – má dlouhé šaty a zahalené tělo. Je prostá - všech jásavých barev, ozdob, vědoma si toho, že není všechno zlato, co se třpytí. Je důstojná – jak oděním, tak mírumilovným výrazem ve tváři a vznosným držením těla.\nStrážkyně plamene. I když má své místo jinde než u počítače, teď tu se mnou je. Sleduji plamínek, který ona chrání se zavřenýma očima… Ona jej chrání svým srdcem, něhou. Přesto svou vznešeností a vnitřní silou dokáže i bez boje odvrátit každého od úmyslu ten plamen uhasit. Nikdo se toho neodváží!\nJak vnímáte ženskost vy? Podle mě jí tu na Zemi je málo… připadá vám to také tak? Pro mě je ženskost to, jak vidím tuto sošku… a té se tu… nedostává.\nMůj první článek na těchto stránkách jsem už v roce 2008 věnovala coby poctu ženě, která byla a je pro mě ztělesněním ženskosti v celé své hloubce. Den, kdy jsem ji v metru spatřila, mi změnil život a mě samotnou. I přesto, že jsem ji viděla poprvé a naposledy, na ni nikdy v životě nezapomenu. A dnes, v předvečer svátku čistoty a ženskosti mám to štěstí napsat pokračování. Právě dnes jsem potkala výjimečnou mladou ženu či dívku. Byla nádherná, vyzařovalo z ní něco něžného, skromného a čistého. Měla opálenou, nenalíčenou, ale zcela čistou pleť bez poskvrny, jako z alabastru. Vše z ní sálalo ušlechtilostí – její profil, neuvěřitelně útlé a jemné dlaně (pochopitelně bez nalakovaných nehtů), vlasy uvázané do prostého drdolu, čelenka s nenápadným, ale tolik symbolickým sněhobílým květem. Byla oblečená do smetanového svetříku, tyrkysové sukně z látky připomínající vzdušné šaty víl, přes rameno měla ručně dělanou kabelku, nic módního ani křiklavého. Když vystoupila, mně vstoupily slzy do očí. Nevím, jestli jsem na ni neměla nějakou vzpomínku třeba z minulého života… Netuším, proč mě setkání s ní tak dojalo. Ale věřím a modlím se, aby mě toto setkání změnilo, tak jako před lety.\nVýznamnost chvíle podtrhlo znamení, které jsem potkala po cestě z metra. Když jsem o křehkosti a čistotě této mladé ženy s pohnutím uvažovala, pohled mi ulpěl na velkém plakátu s nápisem: „Křehkosti, Tvé jméno je žena.“ Opět se cítím tak malá a chybující, protože když vidím tak ušlechtilou bytost a poté ke mně přijde takové poselství, tak se musím stydět za některé své jednání. Zítra jsem si vzala v práci volno, abych mohla den věnovat prožitím, které mi pomohou opět připomenout si ženské ctnosti. Velké prožití jsem měla už dnes. Dvěma neznámým, ale jedinečným ženám svého života nyní věnuji tuto píseň, která svým textem zcela vystihuje to, co mi bylo dovoleno zažít. Jen a pouze jim tato píseň patří. A dnešní čisté dívce patří mé dnešní slzy a city, které nemohu dost dobře slovy vyjádřit. James Blunt zpívá o neznámé ženě jako o andělu. A víte, že ta mladá kráska vystoupila právě na Andělu?


Přivítejte babí léto se skleničkou španělské cavy Freixenet - České novinky1.eu\nVyužijte poslední momenty na sluncem prozářené terase k tomu, abyste načerpali sílu na přicházející podzim. Dopřejte si babí léto v té nejlepší společnosti – oceňovaných šumivých vín značky Freixenet. Uvidíte, že si první podzimní dny užijete, jako byste byli v centru katalánské metropole, kde pohodová, letní atmosféra téměř nikdy nekončí.\nStejně jako v jiných vinných oblastech, i ve slunném Španělsku právě nyní nastává období, kdy dozrává vinná réva, ze které vinaři z provincie Penedés připravují výborné šumivé víno – známé jako cava. Než bude ale možné otevřít lahve z letošní sklizně, bude třeba počkat několik měsíců. V souladu se zakotvenými postupy musí totiž zrát v lahvích tradiční metodou, stejně jako šumivé víno z Champagne, tedy devět i více měsíců. Nevěste ale hlavu a vychutnejte si plody práce španělských vinařů z minulých let, které právě dozrály. Zvláště pak doporučujeme ty, které letos ocenila i odborná veřejnost.\nA protože babí léto každoročně láká užít si poslední teplé podvečery na terase nebo zahrádce, můžete toto krásné období zakončit něčím skutečně výjimečným. Cava stojí za pozornost všech milovníků šumivých vín, a to také dokazuje i letošní Grand test magazínu WINE & Degustation. Pusťte do svých domovů španělské slunce a přivítejte podzimní barvy stylově s výherci prestižní soutěže.\nZlatá medaile v kategorii CAVA D.O. – SEMI SECCO\nCava Freixenet Carta Nevada má zelenkavou barvu se zlatavými odlesky a jemným, dlouhotrvajícím perlením. V její výrazné vůni převládají tóny zralého exotického ovoce s podtónem pomela. Chuť této cavy je bohatá, vyvážená a svěží s optimálním poměrem kyselin a zbytkového cukru. Ve sklepě zraje 10-15 měsíců. Na trh byla uvedena již v roce 1941 a rychle se stala ikonou své kategorie.\nDoporučená maloobchodní cena je 199 Kč\nZlatá medaile v kategorii CAVA D.O. – ROSÉ\nCava vyznačující se lososově růžovou barvou s měděnými odstíny má svěží ovocné aroma připomínající drobné lesní ovoce s typickou vyzrálostí. Chuť je čistá, šťavnatá, ovocná, připomínající nektarinky, citrusy a dozrálé ostružiny s dlouhým závěrem. Ve sklepě zraje 12-18 měsíců.\nBronzová medaile v kategorii CAVA D.O.\nV 70. letech minulého století byla světu představena cava Freixenet Cordon Negro v černé matné lahvi. Patří mezi nejprodávanější cavy na světě. Vyznačuje se zlatavou barvou se zelenkavými odlesky a jemným, dlouhotrvajícím perlením. Ve vyzývavé, středně plné chuti převládá tropické ovoce podpořené atraktivní kyselinkou. Tato cava zraje v katalánských sklepích 12-18 měsíců.\nPozvání na výtvarnou výstavu do strakonického muzea →


Nerf pro Sombru a Hanzův Scatter Arrow brzy na PTR! - Overwatch.cz\nNerf pro Sombru a Hanzův Scatter Arrow brzy na PTR!\nhanzo scatter arrow sombra\nSombra dostane v příštím patchi nerf schopnosti Hack, podle designéra Geoffa Goodmana.\nJedná se o dvě velké změny:\nCooldown schopnosti Hack při přerušení. To bude hráče Sombry nutit, aby si vybírali, kdy mají schopnost použít. Nový Hack má 2 sekundový cooldown po přerušení.\nDruhá úprava se zaměřuje na to, jak Sombřiny nepřátelé mohou reagovat, když jsou právě hackováni. Zlomek vteřiny (0,1s) předtím, než dokončí svůj Hack, nejde schopnost přerušit - "teď to funguje tak, že nejde přerušit její schopnost velmi malými blokátory jako jsou např. lampy a značky," řekl Goodman. To už tak nebude, hráčům půjde lépe přerušovat právě probíhající Hack.\nTuto změnu máme čekat v nejbližším patchi, to nejspíš znamená v úterý s Brigitte.\nBlizzard začal pracovat na "animacích, vizuálních efektech a zvucích", které souvisí s jeho očekávaným přepracováním, říká Jeff Kaplan na fóru Overwatch.\nMnoho z nás už pocítili, že jeho schopnost Scatter Arrow je nevyvážená - není dobrý pocit, když jste zabiti pomocí jednoho výstřelu, který je mířený na vaše nohy. Kaplan a tým Overwatch se zaměřili na to, změnit tuto schopnost, ale ještě stále není jasné, co přesně bylo změněno.\nVíme, co to určitě nebude - šíp, který pronikne skrze štíty, byl sice zábavný, ale příliš frustrující, řekl Goodman. Další návrh byl, aby se šíp nemohl odrazit a oddělit od země. To také neprošlo. Ani přepínající tlačítko mezi normálními a speciálními šípy.\nHanzovu novou schopnost, máme očekávat v dubnovém PTR patchi.\nOverwatch League se blíží a Blizzard představuje novinky.\nOverwatch a trailer ve stylu Infinity War!\nAles_CZ 19.03.2018 13:10\nJá jsem taky názoru, že Hanzo je slabý, kdyby byl opravdu silný, tak by patřil k nejhranějším hrdinům. Čeho jsem si všiml, jako začátečník jsem s ním hrál a zdála se mi jeho ultimátka silná, ale když prekročíš asi tak lvl 40 nebo začneš hrát kompety, tak je to naopak, jeho ultimátní schopnost v podstatě nikoho nezabije, protože se všichni rozprchnou. Tady by se hodila spolupráce se Zayrou. Největší problém je, že nejvíce pláčou hráči, kteří hrají jak opice a prostě je zabije. Když si vezmu, že musíš opravdu ten šíp natáhnou, aby to dalo opravdu dmg tak to chvilku trvá a mezitím z tebe dobrý soupeř s tracer a podobně udělá cedník.\nOmegaWlk 19.03.2018 03:15\ndívka Kohina Hiruko cením\nJinak k tomu co se tu řeší hanzo není "OP" a není ani moc hraná postava o pár článků níže jeden s názvem Nejhranější hrdinové deváté sezóny se hanzo ani v jediném žebříčku nevyskytuje proč asi ? já vidím hanza jako spammera tak jako Junkrata ale na rozdíl od junkrata ... hanzo nemá žádný escape (kdo řekne že wall climb je escape tak mu švácnu) jinak řečeno nemá se jak chránit před hrdinou který se na něj nalepí např. proti D,Vě má minimální šanci a to ještě v podobě výše zmíněného Scatter Arrow (nebo jak já rád říkám simple geometry) co se týče mého názoru nějaký krátký dash s plně nataženým šípem na konci či stun šípem který dá nějaký malý dmg např. 75 s 1s stunem a do hlavy se tyto hodnoty zvýší 2x nebo tak něco hanzo je z mého pohledu slabá postava možná proto že hodně hraju D.Vu a rád papám jeho ultimátky ještě když je cástí tak dlouho a řve u toho jak na lesy prostě chce ho to naopak boostnout\nS pozdravem Wlk\nOmegaWlk 19.03.2018 03:16\nomlouvám se nevím proč se to tu napsalo 2x ... ??\nAles_CZ 16.03.2018 15:43\njá jsem spíše proti změně Scatter Arrow uvítal bych jenom úpravu. Je sice pravda, že se dá takto zabít tank, tak je možné snížit tomu poškození, max 300 všech úlomků. Jenže jsou tu pak hráči se skillem a ty se opravdu těžko zabíjí. Největší poškození to má, když tě zasáhnou všechny úlomky. Tohle se dá zregulovat, nebo upravit, když zasáhne úlomek hráče, tak dál nepoletí. Já bych byl pro úpravu Junkreta a jeho ultimátky, že když ho zabiješ, tak se mu zruší jako každému jinému.\nNox 16.03.2018 15:39\nAsi jsem jediný člověk, který nepovažuje Scatter jako něco nehorázného. Ano, jde s tím docela pohodlně zabít kohokoliv na jednu ránu pod nohy, ale i tak se člověk musí aspoň trochu trefit, jinak letí vše do pryč. Když hraji za Hanza, tak to využívám hlavně na tři věci - krytí při zdrhání, dorážení nebo objevení nepřátel, kteří zmizí někde v interiéru a hlavně jako účinnou záležitost jak obejít tanka se štítem. Dobrým odrazem od zdi za takovým tankem nejen že uštědří nějaké do poškození, ale občas i solidně zmate. Ale co, i tak to bude docela solidní mašina na náhodné "oneshotkilly".\nTashi 16.03.2018 08:58\nAhoj, chtěl jsem se zeptet, proč jsi nezmínil voley pro hanza a jeho dash abilitu? I've by mělo být potvrzené.\nirelevant 16.03.2018 08:45\nPlne suhlasim. Proti tankom aj hrac s low skillom dokazal dat hodne vela damage. To sa s widow neda ani porovnat a ani ona nedokaze vypnut len tak tanka a to este k tomu vyzaduje skill. Je to jedina abilita v hre ktora nevyzaduje moc aimu a dokaze dat IK pri lepsom aime je to OP. Tesim sa na vitanu zmenu. Scatter dokazal byt fakt neprijemny pri regroupe kde si hanzo niekoho vycihal a bez vecsieho skillu zabil...


Názor – Deník N\nNázor - strana 3\nŠtěpán Kment 19. dubna 2021\nKomentář Štěpána Kmenta: Na stůl poslanců se v těchto dnech vrací zásadní novela zákona o pedagogických pracovnících,…\nJan Moláček 18. dubna 2021\nKomentář Jana Moláčka: Zemanovo mlčení k události, která hýbe zdaleka nejen Českem, bychom si měli dobře…\nJiří Pehe 18. dubna 2021\nKomentář Jiřího Pehe: Po sjezdu sociální demokracie a zasedání ústředního výboru Komunistické strany Čech a Moravy se…\nKomentář Jana Moláčka: Uvažovat o jakémkoliv zapojení Rosatomu do českých jaderných projektů mělo být nepřijatelné už…\nJan Moláček 15. dubna 2021\nKomentář Jana Moláčka: Po odvolání Tomáše Petříčka z čela české diplomacie prohlásil Jan Hamáček, že se…\nKomentář Pavla Houdka: Vyklizení budovy bývalé plicní kliniky v pražské Jeseniově ulici naplnilo na pár dní…\nJan Tvrdoň 14. dubna 2021\nKomentář Jana Tvrdoně: Čistě teoreticky může být politika jednoduchá. Vláda vládne, dokud má většinu. Pokud…\nJán Simkanič 12. dubna 2021\nKomentář Jána Simkaniče: Rozvrácený stát se stává kořistí úzké skupiny bezskrupulózních osob jednajících v zájmu východní…\nJan Moláček 12. dubna 2021\nKomentář Jana Moláčka: Další týden přináší konec dalšího ministra. Odchod Jana Blatného i Tomáše Petříčka přitom…\nJiří Pehe 8. dubna 2021\nEpidemie netolerance, nebo vzpoura bezmocných? Několik poznámek na okraj „cancel culture“ a prosazování identity\nKomentář Jiřího Pehe: Kultura rušení (cancel culture) a identitární politika jsou prý jen výrazy novodobé netolerance,…\nJan Moláček 7. dubna 2021\nKomentář Jana Moláčka: Výměna v čele ministerstva zdravotnictví názorně ukázala důvody, kvůli kterým je na tom…\nJan Moláček 2. dubna 2021\nBabiš je poslední, kdo může žádat solidaritu. EU je pro něj jen bankomat. Ten dá, nač máte nárok. Ne víc\nKomentář Jana Moláčka: Český pokus o chytrácký nátlak na Evropskou unii skončil debaklem, Andrej Babiš získal…\nJan Moláček 1. dubna 2021\nNárodnost nemáme v DNA. Lze ji změnit nebo mít dvě. I evropskou\nKomentář Jana Moláčka: Český statistický úřad se při sčítání občanů Česka ptá mimo jiné na…\nTomáš Karásek 29. března 2021\nNelze nezodpovědné nutit k zodpovědnosti tím, že se něco zakáže všem. Je to v rozporu s ústavou\nKomentář Tomáše Karáska: Omezení pohybu osob se stalo jedním z nástrojů, které vláda používá ke zvládnutí…\nFilip Rožánek 28. března 2021\nJak hluboko dokáže Rada ČT ohnout hřbet před SPD?\nKomentář Filipa Rožánka: Každý rok do konce března musí Rada České televize předat poslancům výroční…\nJan Moláček 26. března 2021\nKomentář Jana Moláčka: Karel Havlíček se rozhodl uspořádat jakési předkolo tendru na dostavbu Dukovan. K čemu…\nJan Moláček 23. března 2021\nKomentář Jana Moláčka: Vznik Trikolóry byl hozenou rukavicí Tomiu Okamurovi. Předseda SPD ale zužitkoval zkušenosti…\nMatej Šimalčík 23. března 2021\nČína měla Evropu takříkajíc na lopatě, teď si ale vstřelila vlastní gól. A možná rozhodující\nKomentář Mateje Šimalčíka: Čínská reakce na sankce EU za porušování lidských práv v Sin-ťiangu byla ze…\nJan Moláček 22. března 2021\nS benevolencí vůči rasismu Česko dříve či později tvrdě narazí\nKomentář Jana Moláčka: Českem hýbe údajný rasistický incident. Ironií osudu takový, u kterého není jasné, zda…\nJiří Pehe 17. března 2021\nKomentář Jiřího Pehe: Obcházení ústavy, ohýbání zákonů a nedostatek respektu k pravidlům hry obecně jsou u nás obvykle…\nJakub Záhora 16. března 2021\nKomentář Jakuba Záhory: Na začátku února hlavní prokurátorka Mezinárodního trestního soudu (MTS) Fatou Bensoudaová oznámila,…\nPavel Houdek 15. března 2021\nČím agresivnější je policie, tím hůře se chovají i ti, proti nimž zasahuje (o právu „zakleknout“ pachatele a jiných možnostech)\nKomentář Pavla Houdka: „Zakleknutí“ muže bez roušky před očima jeho dítěte městskou policií v Uherském Hradišti…\nJan Randák 14. března 2021\nOšidnost laciných věcí, co nás může naučit o historii a ta zase o tom, jak přemýšlet nad současností\nKomentář Jana Randáka: Nejvýmluvnějším symbolem moderní doby prý není vůz ani smartphone, nýbrž obyčejné kuřecí…\nMirek Tóda 12. března 2021\nPřes Sputnik V se slovenský premiér dostal do společnosti Miloše Zemana a českých komunistů\nKomentář Mirka Tódy psaný pro slovenský Denník N: Z premiéra Matoviče se stal lobbista Sputniku V a zajatec ruské…\nMartin M. Šimečka 10. března 2021\nNemůže být náhoda, že se oba národy ocitly na vrcholu světového žebříčku v počtu úmrtí, píše…\nJan Moláček 8. března 2021\nLékaři nepotřebují politické rady a petice, čím léčit\nKomentář Jana Moláčka: Už samotný fakt, že je použití toho či onoho léku předmětem veřejné…\nEva Romancovová 7. března 2021\nKomentář Evy Romancovové: Sociální sítě ovládla koncem uplynulého týdne z velké části debata o vtipu podporujícím protiromské…\nMartin M. Šimečka 4. března 2021\nKomentář: Máme právo vinit tuto vládu z počtu mrtvých, ale neměli bychom zapomínat, že v nedostatku úcty…\nIvan Kytka 3. března 2021\nKomentář spolupracovníka Deníku N ve Velké Británii: Před půl rokem na tom byly Česká republika a Velká…\nMagda B. Leichtová 2. března 2021\nKomentář Magdy Leichtové: Ačkoliv největší pozornost se během brexitu logicky upínala k proměnám vztahů Spojeného království…\nJan Kudláček 2. března 2021\nJsou to moje Gorbačovovy páté kulatiny. Zpočátku jsem ho vůbec neznal, ale brzy jsme ho…\nJiří Pehe 1. března 2021\nKomentář Jiřího Pehe: Lockdown v podobě, v níž byl vyhlášen, nejspíš nejen nepřinese takové zlepšení epidemické situace,…\n20. května 2021 20:38\nKomentář Jiřího Pehe: Jak se z podnikatele, který sám sebe pasoval do role zachránce české politiky, stal nedůvěryhodný premiér, který za sebou zanechá vysátý a rozložený stát.\n20. května 2021 7:42\n17. května 2021 17:35\nKomentář: Nad Hradem a dalšími institucemi zavlály izraelské vlajky. Česko tak svou nepatrnou vahou přispívá k dalšímu hloubení příkopů tam, kde se mnozí léta snaží obrušovat hrany a hledat cestu schůdnou pro všechny strany konfliktu.\n15. května 2021 20:45\n14. května 2021 14:37\nPolemika: Cyklisté se často chovají neukázněně, na rozdíl od řidičů motorových vozidel může s kolem na silnici každý, oponuje návrh zákona, který stanoví minimální odstup při předjíždění cyklisty, bývalý policista Jiří Dastych.\n14. května 2021 14:13\nPolemika: Potřebujeme uzákonit minimální odstup, který musí dodržet řidič motorového vozidla při předjíždění cyklisty? Právník a iniciátor návrhu vysvětluje, proč je o tom přesvědčen.\n11. května 2021 14:56\nOdkazy Martina M. Šimečky: Ještě nedávno byli mnozí historici opatrní ohledně pojmenovávání Putinova režimu jako autoritářského. Teď se to změnilo, vládce Kremlu nabral mnohem ostřejší kurz. Důvody vysvětluje britský historik a politolog.\n10. května 2021 20:12\nProč už velké sportovní kluby nepotřebují tradiční média a proč se jim to může v budoucnu vymstít? O tom v komentáři přemýšlí David Janeczek.\n7. května 2021 18:43\nKomentář: Odstartování velké kauzy je ohlušující výstřel z kanonu. Pokud ale není dělo ukotvené, popojede vám kvůli zpětnému rázu někam, kam nechcete.\n7. května 2021 8:20\nKomentář Jiřího Pehe: Česko je na tom jinak než ostatní členové Visegrádu. Má velkou šanci vyhrabat se z postkomunismu jako první. Snad už po letošních volbách.\n6. května 2021 18:27\nKomentář Jana Wirnitzera: Kauza střídá kauzu, není čas vydechnout a zvážit, co je důležité a podložené. Všichni v Česku už reagujeme jen na to, když to bouchne hlasitěji a barevněji než před týdnem.\n5. května 2021 14:59\n5. května 2021 10:58\n5. května 2021 10:16\n4. května 2021 14:15\n3. května 2021 14:15\nKomentář Petra Janyšky: Na stole jsou teď dva opoziční návrhy, jak ukončit vládu Andreje Babiše: hlasování o nedůvěře vládě nebo o předčasných volbách. Oba jsou ale diktovány emocemi po Vrběticích i kalkulem do voleb.\n28. dubna 2021 9:45\nKomentář Pavla Houdka: Na první pohled je trestní právo neutrální v tom smyslu, že nerozlišuje muže a ženy a měří tak stejným metrem. Přesto, jak ukazuje nedávné rozhodnutí Nejvyššího soudu, má velký „genderový dluh“.\n27. dubna 2021 16:29\nČeské volání po solidaritě je „zpackané“. Kdo by si pálil prsty kvůli zemi, která neví, jak incidentu ve Vrběticích říkat a kdo za něj vlastně může, píše v komentáři Pavel Polák.\n26. dubna 2021 11:45\nKomentář Jiřího Pehe: Česko prožilo po zveřejnění účasti ruských tajných služeb při výbuchu ve Vrběticích jeden z nejpozoruhodnějších týdnů od svého vzniku. Zrodil se konsenzus, následné kroky podpořily všechny demokratické strany. Vidle do něj zkouší hodit jen prezident Zeman.\nProjekt Superligy nevydržel ani dva dny. Po obrovské vlně odporu elitních fotbalistů, trenérů a hlavně fanoušků si majitelé klubů uvědomili, že hlavou zeď neprorazí.\n21. dubna 2021 15:06\nKomentář Martina. M. Šimečky ve slovenském Denníku N: Diplomatický výbuch v česko-ruských vztazích je pro Slovensko zavazující, protože to, co se stalo Čechům, jako by se stalo nám.


Spouštíme fórum Xperia.cz - Forum | Xperia.cz\nNavigace fóra - nacházíte se zde:Fórum2020: OstatníSpouštíme fórum Xperia.cz\nSpouštíme fórum Xperia.cz\n27. 12. 2020, 15:44\nCitát ze zdroje Jozef dne 27. 12. 2020, 15:44\nMáme za sebou oficiální spuštění nového fóra Xperia.cz a věřím, že se vám tady bude líbit. Původní fórum solidně sloužilo dlouhé roky, bohužel už ale nebylo ve stavu, v rámci kterého by se dalo pohodlně používat a rozvíjet. Problémů bohužel byla celá řada (obrovská databáze, starší hosting neumožňující aktualizovat fórum a web na aktuální verze), reálně nebylo možné zachovat původní obsah a přitom posunout fórum z pohledu rychlosti a spolehlivosti někam dál. Ačkoliv jsem připlácel za výkonný hosting, na stabilitě to znát nebylo. Proto jsem se rozhodl kývnout na odstranění původního fóra a vytvoření fóra nového.\nChápu, že tento krok si pravděpodobně nenajde moc fanoušků. Sám jsem tento krok zvažoval poslední dva roky, kdy chod webu zkrátka nebyl dobrý a každý další měsíc už to bylo jen horší (a váhal jsem, jestli vůbec fórum znovu vytvářet a nespokojit se pouze se skupinou na Telegramu). Ale vnímám aktuální dobu jako vhodnou pro tento krok. Diskuzí k aktuálním modelům ještě nebylo zase tak moc, starší sekce pak sice nabízely obrovské množství informací, nicméně stále méně aktuálních. Věřím, že málokdo bude v roce 2021 řešit root pro model Xperia Z3 Compact nebo hledat tipy na zajímavá Xperia schémata v okamžiku, kdy tato nejsou součástí aktuálních telefonů a z Obchodu Play rychle mizí. Právě z těchto důvodů jsem k tomuto zásadnímu kroku nakonec přistoupil, mým cílem je přehledné a rychlé fórum, kde snadno najdete aktuální informace o telefonech Sony Xperia. Chci preferovat kvalitní obsah před kvantitou. Fórum se dlouhou dobu technicky snažil udržet pohromadě náš administrátor Ondřej, v poslední době ale i on měl méně energie a chápu, že opravovat chyby co se opravit ani nedají (důvody jsem popsal výše) není nejzábavnější činností na světě, navíc když vše dělá zdarma bez nároku na odměnu.\nNa webu ani na fóru už nenajdete žádné reklamy, vše by mělo být maximálně přehledné a jednoduché. Pokud budete mít nápady na další vylepšení či změny, můžete je posílat právě do této diskuze. Během následujícího týdne chci znovu vytvořit aktuální návody plus diskuze k aktuálním tématům. Věřím, že fórum nám bude dobře sloužit během roku 2021 a samozřejmě také v budoucnosti.\nCitát ze zdroje largo2 dne 28. 12. 2020, 16:37\nDobrý, som prihlásený užívateľ a všimol som si, že si nemôžem upraviť svoj profil, ukáže sami hláška "Nemáte dostatečné oprávnění pro přístup na tuto stránku." Dá sa to nejako upraviť?\n29. 12. 2020, 10:47\nCitát ze zdroje valdapa dne 29. 12. 2020, 10:47\nTéž se ptám. Přihlášený, není oprávnění.... .\n29. 12. 2020, 22:32\nCitát ze zdroje Ondřej Lóška dne 29. 12. 2020, 22:32\nAhoj, editace profilu bude přidána někdy po novém roce, teď nemám čas upravovat. Díky za pochopení.\n4. 1. 2021, 11:35\nCitát ze zdroje jirka67 dne 4. 1. 2021, 11:35\nDobrý den, zaregistroval jsem se a chtěl jsem poslat dotaz s problémem k Xperii 10 Plus. Ve starém fóru byly na skoro každý typ Xperií samostatné oddíly. Kam to mám nyní dát, aby to bylo nějak přehledné? Pod Xperii 1 anebo nějak doplníte další oddíly? Pod Ostatní se to také nehodí.... Popravdě ani nevím, zda má cenu sem nyní dotaz psát, jak je forum prázdné 🙁\nOdpověď na: Spouštíme fórum Xperia.cz


9. ledna 2013 21:44 - Praha\nHokejisté Olomouce zvítězili ve 39. kole první ligy 3:2 v Litoměřicích a od vedoucí Mladé Boleslavi je dělí už jen dva body. Další tři pak ztrácí na lídra soutěže, který měl ve středu volno, celek Ústí nad Labem. Lvi vyhráli na ledě Šumperku 4:3, když rozhodující gól vstřelil ve 41. minutě Roubík.\nTřetí Ústí nad Labem vyhrálo rovněž o gól 4:3 v Šumperku. Domácí hokejisté sice po první třetině prohrávali již 1:3, ale ještě dokázali favorita potrápit. V druhé třetině srovnali skóre, jenže nakonec se přece jen radovalo Ústí. V úvodu třetí třetiny rozhodl zápas Roubík.\nTřebíč v Benátkách i Hradec Králové na ledě posledního Berouna zvítězily shodně 3:2 po samostatných nájezdech. Výsledkem 3:2 přehrála také Kadaň Jihlavu, když se v druhé třetině ubránila v pětiminutovém oslabení a Schmidt s Chloubou poté slepenými góly rozhodli.


Ztráty kvůli koronaviru hlásí přes 80 % firem. Většina je vykryje z vlastních rezerv - ESTAV.cz\nZtráty kvůli koronaviru hlásí přes 80 % firem. Většina je vykryje z vlastních rezerv\nKvůli současným opatřením proti šíření koronaviru má finanční ztráty 82 procent stavebních firem. Pro letošek očekávají zhoršení svého hospodářského výsledku v průměru o 26 procent. Vzniklé finanční ztráty plánují z velké části vykrýt z vlastních rezerv, dvě třetiny plánují využít finanční zvýhodnění ze strany státu, pětina chce využít úvěru. Vyplývá to z aktuálního průzkumu společnosti CEEC Research mezi 60 stavebními firmami v Česku.\n"Zakázky máme na několik měsíců dopředu. Díky různým interním opatřením máme vyšší náklady na provoz, ale jak to ovlivní hospodářský výsledek, to si teď netroufám odhadnout. Počkejme si na vývoj situace. Záleží zejména na tom, jak dlouho bude restriktivní období trvat a v jaké kondici pak bude domácí a světová ekonomika," uvedl jednatel společnosti TBG Metrostav Jakub Šimáček.\n"V tuto chvíli je předčasné odhadovat, jak finanční ztráty ovlivní letošní rok, ale dopady nepochybně pocítíme. Stavebnictví nereaguje na změny tak rychle jako jiný průmysl a může se tedy stát, že plný dopad na hospodářský výsledek pocítíme až v následujících obdobích," doplnil ředitel společnosti Hochtief CZ Tomáš Koranda.


Proženybuchty se švestkami a mákem recept recept\nProženybuchty se švestkami a mákem recept recepty, které budete milovat. Vyberte si ze stovek receptů na Proženybuchty se švestkami a mákem recept, které se vám budou snadno a rychle vařit. Připravte si ingredience a můžete se pustit do vaření Proženybuchty se švestkami a mákem recept. Užijte si objevování nových porkrmů a jídel z nejlepších Proženybuchty se švestkami a mákem recept receptů z čech i ze světa. Dobrou chuť!\nTématické fráze: kynuté švestkové knedlíky recepty švestkové knedlíky kynuté buchty se švestkami a mákem kynuté švestkové knedlíky švestkové kynuté knedlíky buchta se švestkami a mákem kynute knedliky svestkove bramborové knedlíky s mákem buchta s mákem a švestkami mražené švestky kynuté knedlíky s\nŠátečky s mákem a švestkami; Napište svůj komentář k receptu. Šátečky s mákem a švestkami. moje hodnocení: hodnotilo: 0. ... poklademe je smíchaným mákem s cukrem, pokapeme rozpuštěným máslem, navrch poklademe štvestkami a opět trochu maku, cípy přehneme přes sebe, dobré konce potřít bílkem - nerozb\nS mákem jsem to přehnala a dala to tam opravdu hodně a je výborný, jen se po něm práší. Na menší část jsem mák nedala (menžel ho nejí) a i bez máku je skvělý. Místo vody jsem dala mléko, ale na výsledku se to nepozná.\nPodělte se s přáteli o recept Použité ingredience v tomto receptu: Cukr krupice Hera Hrubá mouka Mák mletý Marmeláda Mléko Perník Skořicový cukr Švestky Vanilkový cukr Mohlo by vám zachutnat\nMakový koláč (makovník) se švestkami; Napište svůj komentář k receptu. Makový koláč (makovník) se švestkami. ... Podělte se s přáteli o recept. ... Višňová bublanina s mákem ZÁHORÁCKÝ ZÁVITEK Papriková smetanová omáčka.\nKdyž nevíte, co dělat se švestkami, vyzkoušejte tento recept. 4,4. 7× ... Koláč se švestkami a mákem necháme trochu vychladit, nakrájíme a můžeme podávat. reklama. Poznámka k receptu. Uložit poznámku. Chcete skutečně poznámku smazat?\nPřidáme skořici a střídavě přidáváme prosátou mouku s práškem do pečiva a vlažné mléko s rumem. Jemně do těsta vmícháme na kousky nakrájené vypeckované švestky a mák, nakonec opatrně vmícháme ušlehaný sníh z bílků (bílky ušleháme se špetkou soli). Těsto dáme do vymazané a vysypané bábovkové formy.\nŠvestkové muffiny s mákem recept\nRecept na chuťově velmi jemné a nadýchané muffiny plněné čerstvými švestkami. Vareni.cz - recepty, tipy a články o vaření. ... Švestkové muffiny s mákem pečeme v takto vyhřáté troubě asi 20 minut. ... proč se vám recept nelíbil.\nPodobné recepty jako Švestkové muffiny s mákem\nJituško,tak tento recept se mi opravdu velice líb ... Závin listový se švestkami, mákem prosypaný . Šneky se skořicí . Kynutý koláč s mákem, švestkami a skořicovou drobenkou . Kynutá roláda se švestkami . Perník se švestkami . Makové muffiny se švestkami .\nKoláč s mákem a švestkami . Makové řezy se švestkami . Makový koláč se švestkami a mandlemi . Zobrazit další alternativy. Ohodnoťte recept: Švestkový koláč s mákem. K receptu nejsou žádné komentáře. Přidat komentář. Komu se recept líbí ...\nVykynuté těsto rozprostřeme na vymazaný a moukou vysypaný plech, pomažeme mákem, poklademe půlkami švestek. Můžeme posypat skořicovou drobenkou. Švestkový kynutý koláč s mákem pečeme při 170 °C zhruba 30 minut. ... proč se vám recept nelíbil.\nKomu se recept líbí ... a makem bublanina s makem a svestkami bblanina s mákem a švestkami maková bábovka se švestkami hrničková bublanina se švestkami a mákem makova buchta se svestkama recept makova buchta se svestkami bublanina se švestkami maková bublanina s ovocem maková bublanina s drobenkou m\nKrůtí roláda pečená se švestkami. Babiččina krkovička se švestkami. ... Na krém vyšlehejte smetanu s mákem a cukrem do polotuhé konzistence. Vmíchejte mascarpone a prošlehejte. 4. Dna vychladlých korpusů vyložte rozváleným a dokulata vykrojeným marcipánem. ... Chutnalo vám? Podělte se s přáteli o re\nPodobné recepty jako Tartaletky s krémem a švestkami\nProč se koláči říká Bube nevím. Recept mám od babičky a už se ji nezeptám. Vareni.cz - recepty, tipy a články o vaření.\nLehký kakaový koláč se švestkami. Makový koláč (makovník) se švestkami. Vyberte, co chcete vytisknout. Ingredience a postup přípravy Hlavní fotografie Galerie Komentáře. Postup přípravy receptu ... Podělte se s přáteli o recept. Použité ingredience v tomto receptu: ...\nTématické fráze: bramborový placek se švestkama bramborovy placek se svestkami bramborový placek ze švestkami placek se svestkami bramborové placky s mákem svestkove placky povidla s mákem bramborovy placek ze svestkama těsto na placek se švestkami bramborove placky z povidli a makem brambový placek\nBramborové knedlíky se švestkami; Napište svůj komentář k receptu. Bramborové knedlíky se švestkami ... Podáváme s mletým mákem, posypané cukrem a pokapané máslem. ... Nerozumím tomu jak někdo nezvládne uvařit tak jednoduchý a dobrý recept, že by byl někdo tak levý se mi ani nechce věřit. Doporučuje\nRecept se mi líbí . 2 fotografie ... Kynutý koláč s mákem, švestkami a skořicovou drobenkou . Citronový chlebíček s mákem . Rebarborový koláč s mákem . Cuketové řezy s mákem . Tvarohový koláč s mákem . Dvojbarevné řezy s mákem . Švestkové moučníkové slunce s mákem, jablky a broskvemi .\nKoláč s nemletým mákem, ovocem a drobenkou. moje hodnocení: 4,6 hodnotilo: 5. doba ... Podělte se s přáteli o recept. ... Koláč s kuřecím masem a houbami Koláč s kuřecím masem a olivami Koláč s kysanou smetanou Koláč s mákem a švestkami Koláč s mandarinkami a jogurtem.\nLehký kakaový koláč se švestkami. Makový koláč (makovník) se švestkami. Vyberte, co chcete vytisknout. Ingredience a postup přípravy Hlavní fotografie Galerie Komentáře. Postup přípravy receptu Vložit do kuchařky. 1. ... Podělte se s přáteli o recept.\ntak to mě zase někdo předběhl,tento recept milujem a už nějaký ten pátek se chystám,že ho sem dám.Ale znáte to,sní se to dřív než se to stihne nafotit...Jinak opravdu doporučuji,my děláme i z domácích povidel a je to mňamka nejlépe ještě teplá ! ... Závin listový se švestkami, mákem prosypaný . Kynu\nNasucho opečené placky z uvařených brambor se nejčastěji podávají jako tradiční příloha k pečené huse nebo kachně, ale díky své neutrální chuti je můžete proměn\nproč se vám recept nelíbil. ... Přidat příspěvek k receptu Bramborové šišky s mákem a švestkami. Jméno * E-mail. Název příspěvku. Text příspěvku * Kliknutím na tlačítko Přidej příspěvek berete na vědomí, že dochází ke sbírání a zpracování osobních údajů.\nRecept se mi líbí . Přidat fotografii ... Pak těsto vyválíme na plechu, okraje zvlhčíme vejcem, poklademe švestkami a posypeme mletým mákem, který jsme promíchali s moučkovým cukrem. Necháme znovu vykynout asi 15 minut, a pak pečeme ve vyhřáté troubě asi na 150 °C, až okraje zrůžoví.\nKrůtí roláda pečená se švestkami. Vyberte, co chcete vytisknout. ... Podělte se s přáteli o recept. Použité ingredience v tomto receptu: Citronová kůra Cukr krupice Drožd ... nebo to proteklo dolu..dneska se to chystám udělat radši s mákem, já se nevzdám! :-) ...\nRecept se mi líbí Postup přípravy receptu Jáhly 3x spaříme vroucí vodou, zalijeme je 3/4 hrnku vody a 3/4 hrnku rostlinného mléka, osolíme, osladíme a pod pokličkou na mírném plameni vaříme, až se všechna tekutina vstřebá (asi 12 minut).\nNajít recepty, články a fotografie podobné Proženybuchty se švestkami a mákem recept recepty, články a fotky\nV našem magazínu by mohly být Proženybuchty se švestkami a mákem recept články\nPodívejte se v galerii na Proženybuchty se švestkami a mákem recept fotky\njãdlo závitky s broskvemi\nkakaovy kolac drobenkovy se zakysanou smetanou\nšpanělská rajčatová směs\njamieho olivera kecup\nzapečené chlebíčky se sýrovou pomazankou\nkotleta na kary s porkem\ntyčinky z balkánským sýrwm\nsněhové pusinky s barevným sypáním\npeceny kralik na slanine\nslané tyčky z cuketového těsta se semínky ...\nkvěták obaleny v kukuricne strouhance\nřizky na ruby


Slevový kód 10% při nákupu oplocení nebo bariér nad 3799 Kč na VidaXL.cz | KuponSlevovy.cz\nSkvělé nabídky pro bezpečné oplocení vaší zahrady praktickými ploty a bariérami!\nSlevový kód se vztahuje na vybrané produkty v kategorii oplocení a bariéry značky vidaXL zobrazené na stránce kampaně. Kód je platný do 21.07.2020 pro objednávky s minimální hodnotou 3799 Kč.\nCeny produktů jiných značek uvedených na stránce kampaně jsou už snížené o slevu a slevový kód se na ně nevztahuje.\nPoužijte slevový kód viz výše a sleva 10% na nákup bude Vaše.