Trampská osada Netopýr - rok 1967, Gymnázium Jaroměř\nGymnázium Jaroměř > Historie > tramping v Podkrkonoší\nTramping na Královédvorsku\nFOTOGALERIE - Trampská osada Netopír - 1967\nOsadu, která z počátku neměla stálé místo, ale každý víkend členové vyráželi nejčastěji do Českého ráje, založili Jaromír “Roko“ Mayer (jeho strýc Josef Holcman byl spoluzakladatelem původních Netopýrů), Petr “Prťa“ Vymetálek, Ladislav “Sapér“ Vodička, Jan “Hanzi“ Bůček a Vlčák. U Vlčáka si již nikdo bohužel, nepamatuje jeho civilní jméno. Ten se později odstěhoval do Hradce Králové. Když se z vojny vrátil, Jarda “Delfín“ Volf, přidal se k této osadě a později se stal jejím šerifem.\nJako poslední, vstoupil Jarda “Stromek“ Janda z Lipnice, který teprve začínal trampovat. V této sestavě však osada dlouho nezůstala, neboť Sapér a Prťa, kteří se spolu s Rokem učili v Tibě a byli zde na internátu, se po vyučení vrátili domů, do Červeného Kostelce. Ani tam, však tito dva nepřestali jezdit a oba se stali členy T. O. Idaho.\nTrochu se vrátím ke Stromkovi a jeho přezdívce. Ta vznikla, když kluci vyrazili na “Velký vandr“ na týden do Bezkyd. Někde poblíž Rožnova pod Radhoštěm poslali tehdy ještě zelenáče (byl s nimi poprvé) Jardu, pro nějakou soušku na oheň. A on se za chvíli vrátil s malým zeleným smrčkem. Samozřejmě to hned schytal a kluci, mu začali nejprve říkat “Smrček“. Až o něco později se tato přezdívka překlopila na “Stromek“.\nČasem však z osady zmizeli Vlčák, Hanzi a i Roko, který se přestěhoval do Frýdlantu v Čechách. Šerif Delfín tak zůstal na chvíli sám. Ne však na dlouho. Z vojny se vrátil Josef “Apač“ Žabka (jeden ze zakladatelů T. O. Blíženci), přidal se Jiří “Archibald“ Nohej a Jiří “Grizzli“ Síbr.\nTato parta si našla místo poblíž vesnice Velká Bukovina resp. Střeziměřice, kde koupili starý polorozpadlý mlýn. Často kluci vzpomínali na to, jak vozili materiál na opravu v batozích autobusem. V Bukovině vystoupili, stavili se v hospodě a pak vše táhli na zádech na mlejn.\nZačátkem 70. let se zde pořádaly proslavené trampské Zimní olympijské hry. Ty pořádala osada Zlatý motýl a přesunuli je sem od Kvasin. Časem se však i T. O. Netopýr rozpadá. Delfa se odstěhoval do Prahy, Apač se oženil a jezdil po montážích a na Mlejně zůstal pouze Grizzli. Ten ho později prodal a tak ho nyní vlastní nový majitel.


Nejlepší přírodní prostředek proti mšicím? Slunéčko sedmitečné! | Bytdumzahrada.cz\nNejlepší přírodní prostředek proti mšicím? Slunéčko sedmitečné!\nTrápí vás v zahradě mšice a nechcete používat chemické postřiky? Hýčkejte si na zahrádce slunéčka sedmitečná. Potěší vás svou krásou i užitečností.\nKrásná slunéčka, dravé larvy\nSlunéčka a jejich dravé larvy vám pomohou od mšic zbavit třeba vaše milované růže. Mšice totiž rády obsypávají výhony rostlin a keřů, ze kterých sají a oslabují je. Slunéčka sedmitečná jsou proti nim skvělou obranou, která pracuje v souladu s přírozenou rovnováhou přírody.\nNesmíte však v rámci kontroly květin zlikvidovat jejich vajíčka. Ta jsou oválná, sytě žlutá a najdete je pečlivě nalepená na spodních stranách listů. Z těchto žlutavých vajíček se pak vylíhnou dravé larvy, které se ihned pustí do důkladné likvidace mšic. Slunéčka přitom chytře kladou vajíčka právě do míst, kde budou mít larvy nejvíce potravy. Ty jsou pak mnohem větším konzumentem mšic než dospělí brouci. Od vylíhnutí do zakuklení dokáží zkonzumovat i několik tisíc mšic.\nChraňte si slunéčka\nNa začínající zahrádkáře, kteří jen štěstím nezklikvidovali podezřelá vajíčka sluníček sedmitečných na spodku listů, čeká v stádiu kukly další hádanka. Kukly sluníček sedmitečných jsou totiž velmi podobné mandelince bramborové. Jenže mandelinka bramborová je na listech aktivní a okusuje je, kdežto kukly sluníček jsou v klidovém stádiu.\nNenechte se zmást ani tím, že vylíhlé sluníčko nemá jedinou tečku. I to se u sluníček sedmitečných stává. Všechna sluníčka vás také nemusí v zahradě zbavit mšic, záleží na jejich druhu. I ta býložravá se však ráda živí třeba rzemi nebo padlím. Většina masožravých slunéček konzumuje také červce a puklice, takže jsou pro zahradu opravdovým požehnáním.\nZatímco čerstvě vylíhlé berušky jsou jasně červené, ty přezimované mají tmavě červenou barvu. S přezimováním jim můžete i pomoci, když jim v koutě zahrady necháte hromádku listí, klacků nebo starý pařez. Až po úspěšném přezimování se berušky rozmnožují.\n28. 04. 2018 | Mgr. Jarmila Flaková


Kdo zastaví Dětmarovice? - Karvinský a havířovský deník\nKdo zastaví Dětmarovice?\nDětmarovice – Skvostná bilance fotbalistů Dětmarovic na startu nového ročníku krajského přeboru trvá.\nKdo zastaví Dětmarovice?Foto: Martin Ruščin\nSvěřenci trenéra Josefa Jadrného o víkendu posedmé v řadě zvítězili a vytvořili klubový rekord v počtu vítězných utkání v řadě. Teď ještě zbývá zjistit, jaký je v tomto ohledu rekord celé soutěže.\n„Takto nad tím ale nepřemýšlíme. Fotbal si užíváme a chceme se jím bavit. Někde jsem se už dočetl, že jedeme jasně na postup, ale necháváme tomu volný průběh. O postupu se v kabině vůbec nebavíme. Zatím je to tak, že chceme z aktuální formy vytěžit co nejvíce," přibližuje aktuální rozpoložení v kabině trenér Jadrný.\nUž na soupeři z Vítkova pozoroval zvýšenou motivaci uspět. „Ačkoliv se snažíme roli favorita bránit, s naší bilancí se jí sotva ubráníme," uznal Jadrný. Potěšil jej fakt, že hráči k utkání s nováčkem soutěže přistoupili zodpovědně, nechtěli nic podcenit.\n„Utkání jsme měli pod kontrolou. Už do poločasu jsme mohli vést o tři branky. V kabině cítíme, že nám to jde, nálada je výborná. Kluci mi opět udělali radost čistým kontem," vypočítával pozitiva víkendu Josef Jadrný.\nTJ Vítkov – SK Dětmarovice 0:3 (0:1)\nBranky: 30. Holý, 46. Skotnica, 65. Hrtánek. Rozhodčí: Tabášek – Viščor, Tvrdý. ŽK: 1:2. Diváci: 200.\nDětmarovice: Kotrla – Maléř, Vančo, Hrdlička, Holý – Beilner (55. L. Ligocký), Hrtánek, Matušík (60. Maleňák), Skotnica (78. J. Ligocký) – Uher (85. Popek), Besta (75. Egermajer). Trenér: Josef Jadrný.\nKarviná jede na Baník, Moravec si připíše dvoustý ligový start Karviná – Slezské derby číslo 2 čeká v sobotu na fotbalisty Karviné, kteří po Opavě změří síly s regionální jedničkou Baníkem Ostrava.


Grano Salis - Jistota spasení v nejistotě...\nHledání: Jistota spasení v nejistotě...\nVloženo Úterý, 11. říjen 2011 @ 17:19:44 CEST Vložil: Olda\nV nejistotě spásy máme svou jistotu spásy.\nZákeřná otázka - kdo z těchto dvou osob z následujícího příběhu má jistotu spasení? # "Dva muži vstoupili do chrámu, aby se modlili; jeden byl farizeus, druhý celník.\nOsobně jsem přesvědčen, že jistotu spasení zde má farizeus. Ten si je jistý, že jej Bůh přijímá a děkuje za to. Celník tuto jistotu nemá. On se ani neodvažuje pohledět k nebi. Neprosí o něco, na co má právo, ale jen a pouze o milost a slitování. Není si jist tím, zda-li jej Bůh přijme či nikoliv. Ježíš Kristus zde však říká, že do svého domu se vrátil onen celník, ne farizeus. Čímž nám dává zaslíbení, jistotu: Vytrvej v postoji celníka a můžeš si být jist, že tě přijmu.\nAvšak, toto zaslíbení má v sobě paradox: Onen celník si přijetím jist být nemohl. Z toho pak plyne podle mého názoru závěr: V okamžiku, kdy si jako celníci nejsme jisti, zda nás Bůh přijímá, a prosíme o slitování, o milost, o almužnu a né o něco, na co máme právo, třeba pro naši pěknou víru, pak si můžeme být jisti spasením. V nejistotě spásy máme svou jistotu spásy. Když však přijdeme o svou nejistotu spásy, přijdeme i o naši jistotu spásy, neboť z jistoty spásy se nám stane sebe-jistota spásy - t.j. když si náš rozum řekne, že spasení prostě jsme.\nOsobně se totiž domnívám, že neexistuje vakuovaná víra, víra, která s vznáší někde na obláčku, čímž je izolovaná od našeho denodenního světa. Naopak, naše víra se v denodenním světě nějak projevuje, projevuje se skutkami. Každý náš skutek, vše co kdy vykonáme, totiž pramení v tom, komu či čemu v té dané chvíli věříme. Zhřešíme - li, pak zhřešíme proto, že něčemu či někomu důvěřujeme více, než Ježíši Kristu, protože kdybychom věřili a důvěřovali Kristu více než tomu něčemu či někomu, pak bychom nezhřešili. V okamžiku hříchu tedy není naším pánem, králem, vlastníkem a panovníkem Ježíš Kristus, ale někdo zcela jiný. Pak ovšem Kristus není naším spasitelem, protože mzdou hříchu je smrt - a když jsme ve smrti, pak nemůžeme říkat, že jsme v Kristu, neboť Kristus je Život a Život je protiklad smrti.\nPak se musíme ke Kristu vrátit - a proces návratu nazýváme pokání. Čímž se vracíme opět k postoji celníka - Pane, slituj se nade mnou, hříšným. Naše nejistota z jistoty spasení, kterou zaslibuje Kristus, nás tedy vede k otázkám: Jsem ve smrti, nebo v životě? Je Kristus opravdu mým Pánem, Panovníkem, Vlastníkem, Králem a Spasitelem? Sebejistota se neptá, protože prostě ví. Ale pak je to jako s člověkem, který hladoví a zdá se mu, že jí, který je žízniv a zdá se mu, že pije. Takovýto člověk je v ohrožení života, neboť si myslí, že je nasycen a napojen a ve skutečnosti umírá žízní a hlady - avšak jeho sebejistota nasycení a napojení mu brání hledat pravý chléb a pravý nápoj.\nNejistota spasení v jistotě spasení nás tedy vede ke zkoumání našich skutků. Neboť spásonosná víra není víra, která někdy v minulosti přinesla plody na skutcích, ani víra, která toto ovoce přinese někdy v budoucnosti, ale která se na skutcích pozná dnes. Jak tedy můžeme mít jistotu, že jsme toho udělali dost? Tuto jistotu mít nemůžeme - a v tom je právě naše jistota zaslíbená Kristem. Jakmile však opustíme tento postoj nejistoty, ztratíme i jistotu, kterou dává Kristus a nahrazujeme ji sebejistotou.\nKristem zaslíbenou jistotu spasení tedy můžeme mít jen a pouze v nejistotě - pochybnostech ohledně nás samotných, spásonosti naší víry i naší samotné spásy. Jedině s takovouto nejistotou můžeme spásu přijímat jako almužnu, dar, jako milost ničím z nás nezaslouženou. Dobrou noc...\n"Jistota spasení v nejistotě..." | Přihlásit/Vytvořit účet | 173 komentáře | Search Discussion\nRe: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: Kojard v Úterý, 11. říjen 2011 @ 18:58:53 CEST\nRozdíl mezi Farizeem a ceníkem byl hlavně v tom, že farizeus si neuvědomoval potřebu Božího milosrdenství. On plnil smlouvu. Domníval se, že když naplní zákon, bude mít Hospodinovo požehnání. A tak je to taky ve SZ postaveno. Jenže z jeho dalších slov.....že nejsem jako tamten celník...., jasně plyne, že zhřešil pýchou. Měl pyšné srdce. Naproti tomu si byl celník naprosto vědom toho, že zákon neplní.A to jediné, co mu zbývalo. bylo právě to Boží milosrdenství.\nNa Bohu si nárokovat nemůžeme nic. Ti, kdo se tady tváří, že mají jistotu spasení, by si měli uvědomit právě to nebezpečí pýchy.\nAť jsme kdokoéliv, poslední slovo bude mít Ježíš.\nRe: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 21:34:16 CEST\nKdysi jsem si toto podobenstvi take tak vysvetloval. Ale pak jsem si vsimnul,, za co vlastne dekuje, a zdesil jsem se :-)\nFarizeus totiz dekuje za nic jineho nez za svuj, Bohem promeneny zivot. Nemyslim si, ze nevnima potrebu Boziho Milosrdenstvi, spise Bozi milosrdenstvi poklada za duvod sveho promeneneho zivota. I ja jsem vdecny Bohu, ze neziju jako bezdomovec, fetak, opilec, ze mne Buh drzi svou milosti. I ja jsem vdecny za svůj promeneny zivot. A my nemame pravo pochybovat o uprimnosti farizeovi modlitby...\nA ty skutky, ani farizeus z tohoto pribehu je nepoklada za sve - vzdyt on citi potrebu za ne dekovat Bohu! On vi, ze jeho skutky nejsou z neho, ale jsou vyjadrenim Bozi Milosti. Nepoklada za sve, ale v dekovne modlitbe je predklada Bohu, aby si jej On sám použil.\nTo, co farizeovi ve skutecnosti chybi, ztelesnuje v tomto podobenstvi jeho opak - celnik. Farizeovi chybi vedomi vlastni hrisnosti. "nejistota" vlastni spasy, bez ktere se nemuze obejit nase jistota spasy...\nRe: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: Kojard v Středa, 12. říjen 2011 @ 11:27:15 CEST\nKdyž chybí všdomí vlastní hříšnosti = pýcha.\nRe: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: rosmano v Středa, 12. říjen 2011 @ 14:48:44 CEST\n--- Když chybí všdomí vlastní hříšnosti = pýcha. ---\nAnebo očištění od hříchů a naplnění slova:\n"Milovaní, jestliže nás srdce neodsuzuje, máme k Bohu smělou důvěru a přijímáme od něj vše, oč prosíme,"\nRe: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 09:35:11 CEST\nKdy nas srdce neodsuzuje? Tehdy, kdyz je Buh ocisti. Kdy je Buh ocisti? Tehdy, kdyz vyznavame sve hrichy a cinime pokani. Toto vse vede k paradoxu: Mame srdce ciste, ktere nas neodsuzuje, prave tehdy, kdyz si uvedomujeme vlastni hrisnost. Kdyz si neuvedomujeme vlastni hrisnost, neznamena to, ze mame srdce, ktere nas neodsuzuje. Znamena to, ze muzeme byt jako farizeove, kteri, ac slepi, rikali Vidime - a proto hrich na nich zustaval...\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: rosmano v Pátek, 14. říjen 2011 @ 19:52:02 CEST\nEvangelium není pouze o odpuštění hříchů, ale také o osvobození od hříchu, o vypořádání se s hříchem, je Boží mocí ke spasení (od hříchu mimo jiné). Není o zůstávání ve vlastní hříšnosti. K tomu by nebylo třeba nové narození, nové stvoření, nové srdce, nový život. Všechny biblické oddíly o tomto by se mohly z Bible odstranit. Nechaly by se pouze ta místy o pokání, odpuštění hříchů, opětovném pokání a odpuštění, o nemožnosti člověka i Boha něco udělat s lidskou hříšnosti. Takové evangelium sugeruješ.\n"Porodí syna a dáš mu jméno Ježíš, neboť on zachrání svůj lid od jejich hříchů."\n"Víme přece, že naše staré já bylo ukřižováno s ním, aby hříšné tělo pozbylo moci, abychom již dále nesloužili hříchu. (Kdo zemřel, je přece zbaven hříchu.) Když jsme s Kristem zemřeli, věříme, že s ním také budeme žít. Víme, že Kristus vstal z mrtvých a už nikdy nezemře – smrt nad ním už nemá moc. Svou smrtí jednou provždy zemřel hříchu, ale teď žije a jeho život patří Bohu. Stejně tak se i vy považujte za mrtvé hříchu a živé Bohu v Kristu Ježíši.\nNenechte proto ve svých smrtelných tělech vládnout hřích, nepodléhejte jeho žádostem. Své údy už nevydávejte hříchu za nástroje nepravosti, ale jako zmrtvýchvstalí vydejte sami sebe i své údy Bohu za nástroje spravedlnosti! Hřích už nebude vaším pánem, protože nejste pod Zákonem, ale pod milostí."\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:11:33 CEST\nOsvobozen od hrichu muzes byt jenom tehdy, kdyz jsouu ti hrichy odpusteny. Tehdy ses take vyporadan se svym hrichem...\nRikame - li, ze jsme bez hrichu, klameme sami sebe - klameme dnes sami sebe? Ve kterych okamzicich jsme pod milosti, ve kteryhc okamzicich neni hrich nasim panem? Tehdy, kdyz zhresime? Anebo tehdy, kdyz cinime pokani? Dat se vest telem znamena smrt, dat se vest Duchem je Zivot a Pokoj. Pavel sam pise, kdy jsme pod milosti - tehdy, kdyz se nechavame vest Duchem.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: rosmano v Sobota, 22. říjen 2011 @ 21:50:36 CEST\n-- Dat se vest telem znamena smrt, dat se vest Duchem je Zivot a Pokoj. Pavel sam pise, kdy jsme pod milosti - tehdy, kdyz se nechavame vest Duchem. --\nAno. Jednoznačně. Někdo proti tomu něco namítá?\n-- Ve kterych okamzicich jsme pod milosti, ve kteryhc okamzicich neni hrich nasim panem? Tehdy, kdyz zhresime? Anebo tehdy, kdyz cinime pokani? --\nTy znáš jen dva stavy člověka - buď hřeší, nebo činí pokání? A pod milostí je jen ve chvílích, kdy činí pokání? Jakmile pokání ukončí, vypadne z milosti, přestane být křesťanem?\nKolikrát už ses takto stával znova křesťanem?\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 08:09:01 CEST\nAd 1) Mozna tomu nikdo nic nenamita, otazkou vsak zustava, nakolik si to uvedomujeme. K hrichu nas nikdy nevede Duch, vzdy pouze telo. V okamziku hrichu tedy nejsme pod milosti, ale pod smrti, a musime se opet ke Kristu vratit.\nAd 2) Ja to nepocitam, protoze verim tomu, ze ani Buh to nepocita. V tom je prave Milost, ze dvere zustavaji otevrene...\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 11:39:02 CEST\nTo je milost, když nejseš pod milostí?\nZajímaly by mě ještě odpovědi na tyto otázky:\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 12:33:45 CEST\nMilost je prave i v tom, ze se pod milost mohu opet vratit. Ze dvere jsou otevrene. Ze Buh nepocita krivdy.\nMilost je dar, na ktery neni zadny pravni narok. Ani ne z viry, ani ze skutku. Je to Bozi akt. Na tom se zhodneme, ze. Milost je dar bez pravniho naroku.\nKomu Buh tento dar dava? Tem, kdo veri v Jezise Krista. Vira tedy necini narok na milost, ale Buh sam se rozhodl, ze da Milost tem, kdo veri v Kristu.\nAle co to znamena verit v Kristu? I na to Pismo odpovida: Znamena to prijimat Krista za Panovnika a Spasitele.\nOtazka dalsi: Je kazdy, kdo rika Kristu Pane Pane, spasen, je kazdemu takovemu cloveku dan dar Milosti? Neni, protoze Pismo odlisuje zivou a mrtvou viru.\nOtazka tedy dalsi: Kdy je moje vira ziva a kdy je moje vira mrtva? I na to Pismo odpovida. Ziva vira je vira, ktera se uplatnuje laskou, ktera se nechava vest Duchem, ktera se podrizuje Kristu, ktera se naplnuje skutky.\nOtazka dalsi: Je moje vira vzdy ziva? Jsem v kazdem okamziku veden Duchem? Uplatnuje se moje vira laskou? Naplnuje se ve skutcich? Jinymi slovy: jsem bez hrichu?\nMyslim-li si o sobe, ze jsem bez hrichu, klamu sam sebe, to nerikam ja, to rika Pismo. Mzdou hrichu je smrt - ani to nerikam ja, to rika Pismo. Abych nemusel zemrit ja, zemrel nekdo jiny. Aby vsak ten nekdo jiny zemrel i za ten muj konkretni hrich, musim mu ten hrich dat a sverit - to nerikam ja, to rika Pismo (Vyznavame-li sve hrichy, on je tak verny a spravedlivy, aby nam hrichy odpustil a ocistil nas od kazde necistoty... Otazka: Co kdyz tedy hrichy nevyznavame?). Zhřešil - li jsem, je to znamka toho, ze mym Panem v te chvili nebyl Kristus, nebot kdyby byl Kristus mym Panem, nezhresil bych, ale poslechnul bych jeho, v okamziku hrichu tedy "nekomu ci necemu" duveruji vice nez Kristz. Nebyl-li v te chvili mym Panem Kristus, znamena to, ze v te chvili nejsem spaseny, nebot Buh se rozhodl, ze svou milost da prave tem, kdo prijimaji Krista za Sveho Pana a Sapistele. Jestlize tedy v te chvili nebyl Kristus mym Panem, musim se k nemu vratit, protoze kdybych se k nemu nevratil, zustal bych bez Pana.\nAno - Prave vira v Krista se podle meho nazoru projevuje pokanim, Tehdy, kdy si spolecne s celnikem uvedomuje, ze spasa neni nic, na co ma clovek narok, pro sve krasne skutky, pro svou bajecnou viru, ale prave proto, ze je to milost, kterou Buh dava jako davame almuznu zebrakovi. Vira v Krista se tedy projevuje pokanim.\nVse, co v zivote koname ci vykoname, prameni z toho, komu ci cemu v te dane chvili verim. Osobne verim tomu, ze pokani prameni z viry v Krista. V cem ale tedy prameni ono "necineni pokani?" Co je ta vira, ve ktere ma "necineni pokani" pocatek? Neni to nahodou vira v to, ze pokani nepotrebuji? Ze muj hrich neni nic vazneho, jenom nejaka "pripalena polivka", nad kterou mavnu rukou? Neprameni ono necineni pokani v sebespravedlnosti, v sebejistote spaseni, kdy si sam sobe reknu: Ted tak krasne verim, ted mam tak jrasen skutky, tak tedka mam na tu spasu pravni narok a tedy pokani nepotrebuji?\nV cem ma svuj pramen: Necineni pokani?\nPrijeti Milosti se prave projevuje tim, ze clovek cini pokani. Ve chvilich, kdy clovek necini pokani, projevuje tim, ze Milost neprijal. Protoze kdyby Milost prijal, cinil by pokani...\nTakze zjednodusenym pohledem mozna mas pravdu, ze "znam pouze dva stavy," ale ve skutecnosti to je trosku slozitejsi...\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 13:44:35 CEST\nNěkteré teze jsou správné, ale většina závěrů je nesprávná.\n--- Prijeti Milosti se prave projevuje tim, ze clovek cini pokani. Ve chvilich, kdy clovek necini pokani, projevuje tim, ze Milost neprijal. Protoze kdyby Milost prijal, cinil by pokani... ---\n"Prijeti Milosti se prave projevuje tim, ze clovek cini pokani." Ano. Ale také tím, že už pokání ukončil, protože přijal milost.\n"Ve chvilich, kdy clovek necini pokani, projevuje tim, ze Milost neprijal. Prijeti Milosti se prave projevuje tim, ze clovek cini pokani."\nAno, tak je to při obrácení,\nAvšak po obrácení, po znovuzrození, kdy člověk už Božím dítětem je, skutečnost, že zrovna v ten moment nečiní pokání rozhodně není projevem toho, že milost nepřijal. Právě naopak. Přijal ji, žije pod tou milosti, díky této milosti nemusí neustále hřešit a tudíž nemusí neustále činit pokání. Ukončení pokání je projevem toho, že člověk přijal milost - bylo mu odpuštěno, je ospravedlněn - už nemusí činit pokání - dostal milost.\nTakže z tohoto pohledu přijetí milosti se právě projevuje tím, že člověk už pokání nečiní. Pokud pokání činí neustále - je otázka, jestli milost přijal. Myslím, že ne, anebo alespoň nemá jistotu, že milost obdržel.\nOvšem pokud upadne, zhřeší, je pokání potřebné k očištění.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě... (Skóre: 1)\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 14:11:33 CEST\nJenze kdyz ukoncis pokani, projevis tim, zes ukoncil i prijimani Milosti. Ale co s okamzikem B? Okamzikem C? D? E? Atd...\nObraceni, to neni jeden akt nejake modlitby kdysi v minulosti. To je denodenni se podrizovani Kristu jako Svemu Panovnikovi, Krali a Spasiteli. K Bohu (nebo od Boha) se obracujes kazdy okamzik sveho zivota. V kazdy okamzik.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejistotě.. (Skóre: 1)\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 14:37:39 CEST\n--- Jenze kdyz ukoncis pokani, projevis tim, zes ukoncil i prijimani Milosti. ---\nTo je nesmysl. . Právě naopak. Ukončíš pokání tehdy, když ti dojde, když ti Duch svatý zjeví, žes milost dostal. Pokud jsi dostal milost - odpuštění a ospravedlnění - a pořád činíš pokání - urážíš tím Boha a projevuješ mu tak svou nevěru a pohrdání milostí, kterou jsi dostal.\nMyslím, že to co píšeš pramení z tvé nesprávné definice milosti. Milost je dar, ale nejen dar, který v každém okamžiku buď přijímáme nebo nepřijímáme. Milost je také stav, ve kterém jsme nebo nejsme.\n--- Obraceni, to neni jeden akt nejake modlitby kdysi v minulosti. To je denodenni se podrizovani Kristu jako Svemu Panovnikovi, Krali a Spasiteli. K Bohu (nebo od Boha) se obracujes kazdy okamzik sveho zivota. V kazdy okamzik. ---\nAni s touto tvou definici úplně nesouhlasím.\nBoží slovo obraz křesťana vykresluje jinak. A i skutečná cesta křesťana je jiná.\nObrácení může být jeden akt nějaké modlitby kdysi v minulosti. Po tomto aktu má však následovat to, co je rozhodující pro znovuzrození, přijetí nového života, spasení člověka - vyznání Ježíše svým Pánem před svědky. Bez toho člověk nepozná, co je moc ke spasení každého, kdo věří. A potom to končí tak, že pořád dokola činí pokání a není si jist obdržením milosti.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nejisto (Skóre: 1)\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 14:54:14 CEST\nMej se pekne, at ti Buh zehna...\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:19:27 CEST\nStejny apostol Jan, co napsal, ze rikame - li, ze jsme bez hrichu, klameme sami sebe, napsal take:\nŽádný, kdo je pnarozen z cBoha, nečiní hřích, protože v něm zůstává Boží*ř.: jeho símě; a nemůže hřešit, protože se pnarodil z cBoha.\nTento vyrok je obdobny Pavlovi, ktery jsi citoval. Presto, mame tvrdit, ze si Jan oponuje? Nemysslim si to. Ale - v okamziku hrichu nejsme krestane, nejsme zrozeni Boha, nejsme pod milosti, protoze ani Kristus tehdy neni nasim Panem a Spasitelem, protoze nejsme vedeni Duchem, ale telem.\nMuze tedy krestan zhresit? Osobne si tedy myslim, ze ano - ale v te chvili vsak neni krestanem, neni v Kristu, ale musi se k Bohu opet vratit. A prave tato otevrena moznost navratu, kterou hrich nemuze zamezit, pokani, znamena, ze v konecnem dusledku nasim Panem neni ten hrich, ale Jezis Kristus. Zaslibeni, ze hrich nebude nasim Panem, je podle meho nazoru podmineno prave postojem celnika, pokanim - tehdy, kdyz si uvedomujeme vlastni hrisnost a vyznavame hrichy, tehdy nad nami hrich nema zadnou moc.\nVložil: rosmano v Sobota, 22. říjen 2011 @ 22:03:54 CEST\n-- Ale - v okamziku hrichu nejsme krestane, nejsme zrozeni Boha, nejsme pod milosti, protoze ani Kristus tehdy neni nasim Panem a Spasitelem, protoze nejsme vedeni Duchem, ale telem.\nKřesťan, zrozený z Boha, když zhřeší, tak najednou z Boha zrozený není a přestává být křesťanem? A kde se ten nový život, nový člověk najednou poděl? Zemřel a musí se opětovně znovuzrodit? Něco jako : „Amen, amen, říkám ti demagogu: Pokud se někdo nenarodí znovu po každém hříchu, nemůže spatřit Boží království.“ ?\nNe demagogu, nezlob se, ale tohle jsou ujetiny, .\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 08:15:10 CEST\nJe to trosku slozitejsi.\nKdo je Kristuv, je s nim jeden Duch - pise Pavel. V okamizku hrichu vsak nejsi jeden Duch s Kristem (kdybys byl, nezhresil bys, protoze Kristus nezhresi), tudiz nejsi Kristuv. Znovuzrozeny clovek vsak jeden Duch s Kristem je neustale. To znamena, ze v okamziku hrichu nejsi sjednoceny se "svym znovuzrozenym clovekem", s tim, co se v tobe zrodilo z Ducha, s tim, co je v Tobe Duchem. Ale - v okamziku hrichu se sjednocujes se svym telem a s tim, co je zrozeno s tela. Proto se musis opet odvratit od Ducha a znovusjednotit se se "svym znovuzrozenym" clovekem.\nKdo uveri nasi zprave? To, ze se neco zda "na prvni poslech" blaznive, neznamena, ze to neni pravdive a prave. Mne se take zda to, co pisu, blaznive. Ale nemuzu si proste pomoci: Takto ke mne hovori Duch skrze Pismo, verim tomu.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 08:16:37 CEST\nOprava: Veta "Proto se musis opet odvratit od Ducha a znovusjednotit se se "svym znovuzrozenym" clovekem." je hereticka jako hrom. Mel jsem na mysli: Proto se musis opet odvratit od Tela a znovusjednotit se se "svym znovuzrozenym" clovekem.\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 19:20:42 CEST\nCo myslíš, měl Abraham jistotu spasení?\nVložil: Studentbible v Úterý, 11. říjen 2011 @ 19:45:19 CEST\nMomonko, Abrahám "jenom" nedůvěřoval Bohu, to David,to byl jiný kvítek,ale zato nám zůstal Žalm51, a to je kvalitní medicína pro hříchem deptaného člověka. Osobně si myslím,že je to dílo Zlého,když znovuzrozený křesťan pochybuje o svém spasení a je to zrovna tak,nedůvěra v Boží slovo.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 21:28:01 CEST\n... Dej, ať se zas veselím z tvé spásy, podepři mě duchem oddanosti...\nVložil: oko v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:19:40 CEST\n..." je to dílo Zlého,když znovuzrozený křesťan pochybuje o svém spasení "...\nOpět se vyjadřuješ k něčemu, co jsi zapomněl definovat.\nO jaké podobě záchrany (spasení) to vlastně mluvíš?\nUrčitě nemluvíš o spáse Kristem podle Žd 9,28, protože toto spasení u žijícího člověka ještě nenastalo.\nVložil: Studentbible v Úterý, 11. říjen 2011 @ 23:20:53 CEST\nOko, to určitě ne,můj Mesiáš už tady byl.Když se vrátí podruhé,budu součástí Jeho Nevěsty,která přijde s Ním!\nVložil: oko v Středa, 12. říjen 2011 @ 09:55:09 CEST\nPak mně ovšem dáváš za pravdu, že spásu je třeba definovat.\nJe třeba říci jaký druh záchrany (spásy) máme na mysli.\nProtože spása, jak o ní svědčí Písmo, má více stupňů, více podob.\nZaměňovat pojmy, mluvit o jakési jedné univerzální "spáse" je pak prosté blábolení nesmyslů.\nVložil: Studentbible v Středa, 12. říjen 2011 @ 11:49:04 CEST\nOko, k tomu,aby byl člověk spasený,je ze strany člověka potřeba tu spásu přijmout,pokořit se,padnout před Bohem(ne knězem!) na kolena a vyznat Mu,že nevíš jak dál,že to bez Jeho vedení nedokážeš a pozvat Pána do svého života,poprosit,ať tě změní. Pán neodmítne ani toho nejvěčšího hříšníka(co stačí,je v Lk 23:39-43!). To jsi natolik zatvrzelý,že nevěříš Pánovmu ujistění na kříži? Jestli ne,musím konstatovat,že je to s tebou hodně zlé!\nVložil: Cizinec (info@cizinec.com) v Čtvrtek, 13. říjen 2011 @ 00:14:06 CEST\nKdyž píší křesťané (nebo obecně lidé, kteří si čtou písmo) o "spáse", obvykle tím myslí záchranu, která je od Boha v Ježíši Kristu. Hezky je popsaná právě v písmu, psali o ní proroci a mnoho svědků jí spatřilo a svědčili o ní, evangelium a listy apoštolů nejsou vlastně o ničem jiném, než o tom spasení.\nMožná někdo myslí nějaké jiné spasení a plete tím lidi, ale to podle všeho nebude případ studenta.\nVložil: oko v Čtvrtek, 13. říjen 2011 @ 09:10:41 CEST\n..."Možná někdo myslí nějaké jiné spasení"...\nNěkdo zřejmě rozlišuje věci, které se už v procesu našeho spasení staly, od těch věcí, které se ještě nestaly.\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Čtvrtek, 13. říjen 2011 @ 23:46:28 CEST\n23 A nejen ono, ale i my, kteří máme prvotiny Ducha, i my sami v sobě sténáme, zatímco očekáváme přijetí za syny, to jest vykoupení svého těla.\nVložil: Cizinec (info@cizinec.com) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 00:19:39 CEST\nNo, to samozřejmě rozlišuji také.\nTřeba můj duch už byl spasen, když jsem přijal Krista. Spasení duše se děje a spasení těla jednou jistě přijde, tomu slovu Ježíše pevně věřím. Ale stále je to jedno a totéž věčné spasení: Záchrana, kterou máme v Ježíši Kristu.\nVložil: oko v Pátek, 14. říjen 2011 @ 11:34:44 CEST\nVsvětloval, ale nikdy jsi nevysvětlil co podle tebe znamená duch, spasený duch.\nČím se liší od lidské duše.\nVždycky jen ocituješ vytržené části Písma, které nic neosvětlují.\nNikdy jsi pořádně nevysvětlil, co podle tebe znamená spasení duše (co podle tebe duše je, když to není lidský nesmrtelný duch).\nPopiš nám tedy svou podobu "antropologie" člověka, podobným podrobným způsobem, jak jsem to udělal já pod článkem "Co se narodilo z těla..."\nVložil: Cizinec (info@cizinec.com) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 12:48:40 CEST\nNo, nevysvětlil. Nepřipadalo mi nikdy, že by tě to zajímalo - nezajímal si se, neptal ses. Jen jsi pokaždé pustil svůj gramofon o nesmrtelné duši...\nNikdy jsi pořádně nevysvětlil, co podle tebe znamená spasení duše\nSpasení duše pro mne znamená: Cvičit a posilovat svoji vůli, měnit myšlení podle Slova, nepodřizovat se pocitům, ale pocity podřizovat duchu. Spasení těla pro mne znamená: Modlit se za uzdravení, věřit Bohu, že jeho slovo o mě je pravdivé a očekávat příchod Ježíše.\nRozdíl mezi duchovními nehmotnými záležitostmi a přirozenými nehmotnými záležitostmi jsem ti popisoval v příspěvku pod článkem "co se narodilo z těla je duch". Snažil jsem se použít taková slova, aby se pro porozumění zbytečně nepletlo to předporozumění věcí z pojmu "duchová duše". Ten příspěvek si pochopil, rozumíš mu? Nebo i ten nic nevysvětluje?\nNení tu možné uvádět celé písmo pro rozsah, příspěvky píšu stručné a pokud něco cituji abych něco vysvětlil, téměř vždy uvádím odkaz do písma tak, aby si kdokoliv mohl kliknout a přečíst si souvislost. Můžeš to udělat také - když budeš v písmu více číst to, co je v něm napsáno a méně číst to, co si tam potřebuješ domyslet pro obhajobu ŘK domyšlenek, bude ti i písmo více k užitku.\nVložil: oko v Pondělí, 17. říjen 2011 @ 00:21:01 CEST\n..."Spasení duše pro mne znamená: Cvičit a posilovat svoji vůli, měnit myšlení podle Slova, nepodřizovat se pocitům, ale pocity podřizovat duchu."...\nSkutečně se domníváš, že právě o takové "duši" hovoří Kristus v Mt 10,28? Dává ti to nějaký smysl?\nVložil: Gregorios777 v Úterý, 11. říjen 2011 @ 19:57:24 CEST\nje vidět, že jsi de facto katolík... I papeže vlastně uznáváš.\nNějak jsi ale pozapomněl, že u zmíněných dvou je popisován stav, jaký má nebo nemá být PŘED spasením, nikoli již PO spasení.\nPán Ježíš zde poukazuje právě na to, co zde prezentuješ ty, tedy na lidské snahy spasit se sám.\nU tebe je to konkrétně spása skrze nejistotu spásy. Ty nevěříš v Ježíše, ty pouze doufáš v nejistotu spásy. Ta tě podle tebe spasí...\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 20:40:25 CEST\nNikoliv. Ne stav, jaky ma byt PRED spasenim, ale PRED SMRTI. Vsimni si, ze celnik je ocisten az tehdy, kdy z chramu prichazi do sveho domu. V NZ kontextu je vsak chramem cirkev a telo vericiho. Nevite, ze jste chramem Ducha Boziho, ktery ve Vas prebyva??\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 20:41:58 CEST\nA svuj dum, v NZ kontextu, je Novy Jeruzalem - vecny pribytek, ktery odesel pripravit Kristus...\nToto podobenstvi tedy popisuje stav krestana PRED smrti, popisuje, co je to pokani a co je to jistota spaseni...\nVložil: rosmano v Úterý, 11. říjen 2011 @ 20:57:39 CEST\nTo mi přijde dost hodně přitažené za vlasy. Dost násilné hledání paralel.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 21:28:36 CEST\nTobe to tak prijde, mne ne :-)\nVložil: rosmano v Úterý, 11. říjen 2011 @ 21:33:16 CEST\nŘeknu ti, proč mi to tak přijde.\nProtože tento výklad je v dost zásadním rozporu s desítkami míst (potažmo s učením) v apoštolských epištolách.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 21:38:19 CEST\nVazne? Nerekl bych. Mozna na prvni pohled. Ale jiz na ten druhy to vsechno zapada. Protoze Bible, ona toto napeti mezi jistotou a nejistotou nezamlcuje.\nVzdyt i Jan ve sve epistole pise - budu prevypravovat: Nemyslete si, ze pro sve sladke reci jste spaseni, ale zkoumejte na svych skutcich ci jednani, na kolik doopravdy znate Boha a nakolik lzete - jinym i sobe samym...\nAni apostol Pavel nepsal o spase z vakuovane viry - naopak, psal o vire ktera se vyjadruje laskou, ktera se podrizuje a nechava vest.\nA pak je tu jeste jeden problem - cestina od sebe odlisuje vyraz "vira" od vyrazu "vernost." Avsak ne tak rectina. pro rectinu je vira a vernost jeden a ten samy pojem... Vira se neda oddelit od vernosti a vernost od viry.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 21:40:32 CEST\nNaopak - problemem se stane, kdyz se list rimanum ci galatskym vytrhne z Bible - z celobiblickeho kontextu. Protoze az pak se dostaneme do zasadniho rozporu - s epistolou apostola Jakuba ba i se samotnymi evangelii (Matoušem i Lukášem).\nVložil: rosmano v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:05:36 CEST\nTo není jenom záležitost listu římanům nebo galatským, ale celé řady dalších listů.\nTen tvůj výklad v zásadě hovoří (i katolíci to tady podobně prezentují), že člověk nemůže vědět, mít jistotu, že mu Bůh hříchy odpustil. Pořád je v nejistotě (a nevíře), jestli milost mu Bůh dal. Celý život prosí o milost, bije se pokorně do prsou, ale vírou ji nikdy nepřijme. A pro tento postoj mu Bůh dá po smrti milost. Mně to opravdu nepřijde v souladu s evangeliem.\nToto podobenství hovoří o pokání a přijetí milosti. Kdyby ten celník přišel do chrámu druhý den, a opět by se modlil stejně, znamenalo by to, že milost nepřijal.\nVložil: Gregorios777 v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:22:19 CEST\nDemagogovo postoj je vlastně katolicismus. Judaismus.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:13:09 CEST\nJe jedno, jak to nazves, ale je li to pravda, nebo ne...\nVložil: oko v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:30:12 CEST\n..."(i katolíci to tady podobně prezentují), že člověk nemůže vědět, mít jistotu, že mu Bůh hříchy odpustil. Pořád je v nejistotě (a nevíře), jestli milost mu Bůh dal."...\nProč o katolících zase lžeš?\nZase si své ujeté představy pleteš s katolickou vírou?\nKaždý katolík má tu výhodu, že po dobře vykonané zpovědi mu kněz uděluje rozhřešení a pak hlasitě oznamuje: Tvé hříchy jsou odpuštěny, jdi v pokoji.\nKde vidíš nějakou nejistotu, zda byly hříchy odpuštěny?\nMy máme jinou nejistotu - nevěříme sami sobě, nevěříme ve svoji věrnost Bohu, nemáme falešnou jistotu, že v dobrém vytrváme. A máme pro to dobrý důvod - hříšnou náklonnost člověka.\nVložil: rosmano v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:35:35 CEST\n--- Kde vidíš nějakou nejistotu, zda byly hříchy odpuštěny? ---\nVe vaši nejistotě spasení.\nVložil: oko v Středa, 12. říjen 2011 @ 10:14:19 CEST\n..."Ve vaši nejistotě spasení."...\nZnovu opakuji - pokud neupřesníš, který stupeň záchrany (spásy) máš zrovna na mysli, je to jen pusté blábolení.\nJá totiž (jako každý katolík) už jsem spasen Kristem od života potomka vyhnanců z ráje. Ve křtu jsem byl přijat za Božího syna, za dítě Boží - dostal jsem nesrovnatelně vyšší novou kvalitu života s Bohem! Života v moci Božího dítěte. Křtem jsem se stal Kristovým bratrem.\nTo je ten první stupeň spásy, který už u mě nastal.\nTen druhý stupeň spásy - spasení po smrti\nu mě logicky ještě nenastal a proto je nesmyslné předjímat výsledek Kristova soudu a tvrdit, že mám i tuto spásu snad jistou! Mám na ni jako dědic sice nárok, ale nesmím se stát dědicem nehodným. Abych nebyl vyděděn.\nProtože po smrti bude každý z nás souzen nikoli za svou víru či nevíru, ale za to, co za života udělal dobrého nebo zlého (2 Kor 5,10), zda v tom dobrém vytrval až do smrti (Mt 24,13)\nVložil: rosmano v Středa, 12. říjen 2011 @ 11:27:50 CEST\nMít jistotu spásy pro tento život a nemít jistotu spásy pro věčnost jsou jen katolické vyprávěnky. Pramení z nesprávného chápání křtu a z nejistoty odpuštění hříchů.\nVložil: Studentbible v Středa, 12. říjen 2011 @ 11:59:28 CEST\nOko spasení není převodovka,žádné stupně nejsou.Buď je tvým Otcem Bůh a jsi Jeho adoptivní dítě,nebo patříš Satanu,i když se budeš pořád modlit,protože tvé modlitby nemají adresáta.\nVložil: oko v Čtvrtek, 13. říjen 2011 @ 09:13:09 CEST\nAni já, ani ty ještě v cíli nejsme. A nikdo z nás není jasnovidec, aby věděl, zda do cíle vůbec trefí.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 09:42:05 CEST\n[Ale] cokoliv mi bylo ziskem, to jsem pro Krista puznal za ztrátu. 8A opravdu také pokládám všechno za ztrátu pro snesmírnou svzácnost poznání Krista Ježíše, svého Pána. Pro něho jsem se všeho zřekl a pokládám to za hnůj, abych získal Krista 9a byl nalezen v něm, nemaje svou spravedlnost, která je ze Zákona, ale tu, která je z (víry v Krista)*ř.: víry Kristovy, tu spravedlnost, která je z Boha na základě víry, 10a abych poznal jej a moc jeho vzkříšení i účast na jeho utrpeních. Připodobňuji se jeho smrti, 11zda bych nějak nedospěl ke vzkříšení z mrtvých. 12Ne že bych již toho dosáhl, anebo byl už pdokonalý; susilovně však sběžím, abych se opravdu (zmocnil toho, k čemu se i mne)*nebo: toho zmocnil, neboť i mne se… zmocnil Kristus Ježíš. 13Bratři, já si nemyslím, sže sjsem sse již toho pszmocnil; jedno však činím: zapomínaje na to, co je (za mnou)*ř.: vzadu, a natahuje se po tom, co je (přede mnou)*ř.: vpředu, 14běžím k cíli pro cenu cBožího povolání vzhůru v Kristu Ježíši. 15sVšichni tedy, skteří jsme dokonalí*nebo: dospělí / zralí, takto*ř.: toto smýšlejme. A smýšlíte–li v něčem jinak, i to vám cBůh fzjeví. 16Jen (se držme toho)*var.: držme se stejného pravidla, stejně smýšlejme, k čemu sjsme sjiž sdospěli.\nPavel zde uci dokonalost v nedokonalosti - Kdyz zapomeneme na svoji nedokonalost, stavame se nedokonalymi, kdyz si uvedomujeme svoji nedokonalost, stavame se dokonalymi.\nVice a podorobneji slys nahravku: http://www.ulozto.cz/10103758/muller-skupinka-28082011-dokonalost-v-nedokonalosti-02-mp3\nVložil: Willy v Pátek, 14. říjen 2011 @ 09:54:23 CEST\ntebe Bůh adoptoval? Ty ses nenarodil z Boha? Tebe Bůh znovu nezplodil z Ducha?\nJestli jsi odpověděl na první otázku ano, pak věz, že Boží děti nejsou adoptované, nýbrž vlastní děti Boha! Tož tak.\nVložil: Studentbible v Pátek, 14. říjen 2011 @ 19:45:58 CEST\nWilly, původně jsem z otce Ďábla a Nebeský Otec mě skrze Svého Syna přijal za Své dítě.\nVložil: leonet v Pátek, 14. říjen 2011 @ 20:47:16 CEST\nZdá se mi to, nebo špatně vidím, jaký je rozdíl mezi adoptovaným dítětem a mnou zplozeným? První sice má práva mého dítěte, ale není mé krve. Druhý je z mé krve. Kdo mi bude bližší?\nMáš v tom očividně zmatek, a měl by sis to vyjasnit. Nezapomínej, že ani jediná čarka ani tečka nejsou v Božím slově zbytečně.\nVložil: Willy v Sobota, 15. říjen 2011 @ 15:48:16 CEST\nkaždý člověk je původně z Adama a ze všech, co jsou z Adama, jsou pak někteří z otce Ďábla a jiní jsou Božími dětmi/syny. O věřících svatých píše apoštol Pavel Efezským v úvodu jeho listu svatým v Efezu a věrným v Kristu Ježíši: Požehnaný Bůh a Otec našeho Pána Ježíše Krista, který nám/nás požehnal veškerým duchovním požehnáním v nebeských věcech/oblastech v Kristu. On si nás v Něm vybral před založením světa, abychom byli svatí a bez poskvrny před Jeho tváří v lásce, když nás podle zalíbení/rozhodnutí své vůle předurčil skrze Ježíše Krista k tomu, abychom se stali Jeho syny/pro sebe/Něho k přijetí za syny ke chvále slávy Jeho milosti, kterou nás obdařil, tzn. učinil účastníky své milosti ve svém milovaném Synu.\nBible nikde neříká, abychom se stali Božími adoptovanými syny, ale abysme se znovunarodili z Boha/Ducha a přijali věčný, tj., Božský život, který je nám dán spolu s Duchem Svatým nádavkem k našemu lidskému životu kvůli a pro vyjádření Boha a mohli výt přeneseni z pravomoci temnoty do Království Božího milovaného Syna našeho Pána Ježíše Krista.\nApoštolé Jakub a Petr jasně ve svých listech říkají to, co bylo zjeveno jim: totiž, že nás Bůh zplodil svým Slovem pravdy a že jsme se narodili ne z pomíjitelného semene, nýbrž z nepomíjitelného, skrze živé a na věčnost zůstávající slovo Boží. A to Slovo je sám Bůh a je Duch a je život.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v nej (Skóre: 1)\nVložil: Studentbible v Neděle, 16. říjen 2011 @ 12:19:48 CEST\nWilly, jo máš pravdu,předurčení je biblické učení a nemám s tím problém. Bez Krista by všichni bez rozdílu propadli zatracení. Každý,kdo patří Ježíši,byl v knize života zapsán už před počátkem všeho stvoření.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spasení v (Skóre: 1)\nVložil: Willy v Neděle, 16. říjen 2011 @ 12:48:10 CEST\nNo, původně přece nešlo o předurčení, nýbrž o adopci versus znovuzrození, tj. o to, že Boží děti nejsou Bohem adoptované, ale jsou narozené z Boha/Ducha, tzn. že mají Božský věčný život po vyjádření Boha. Kdyby Boží synové byli adotovanými syny, nemající Božský život a přirozenost, neměli by jak Boha vyjadřovat. Viz také článek "K čemu jsme povoláni?"\nVložil: Studentbible v Úterý, 11. říjen 2011 @ 23:38:29 CEST\nOko, to je ta katolická víra ve víru kněze.Taky jsem chodíval ke zpovědi a jako rozhřešení dostával "očenáše a zdravásy".Kde máš jistotu,že Bůh přijíma takovouhle komedii? V Písmu se hříšník pokaždé obrací k Bohu,kněz,levita nebyl určitě zpovědník.\nVložil: oko v Středa, 12. říjen 2011 @ 10:00:00 CEST\nTa "katolická víra" má své opodstatnění ve službě, ustanovené Kristem:\nHlavně že všichni kolem sebe šermujete Biblí, však její obsah dokonale ignorujete.\nVložil: Studentbible v Středa, 12. říjen 2011 @ 12:48:26 CEST\nOko, šermujeme Biblí, protože věříme(na rozdíl od katolíků)v sola scriptura,v jediné a dostatečné, neomylné Boží slovo. Koloským 3:13 - Snášejte se navzájem a odpouštějte si, má-li kdo něco proti druhému. Jako Pán odpustil vám, odpusťte i vy.\nVložil: oko v Čtvrtek, 13. říjen 2011 @ 09:06:05 CEST\nŠermujete sice Biblí, ale jste líní si ji otevřít!\nTaky jsi naprosto ignoroval můj argument z J 20. Jako by neexistoval, jako bych na něj neupozornil. Protože na to odpovědět neumíš a dokazuje to, že to stou Biblí zas tak vážně neberete.\n..."věříme(na rozdíl od katolíků)v sola scriptura,v jediné a dostatečné, neomylné Boží slovo."...\nRozumíš tomu, co čteš?\nJedině, kdyby mě někdo vedl!\nVložil: oko v Čtvrtek, 13. říjen 2011 @ 09:15:07 CEST\nSola scriptura jsou jen protestantské vyprávěnky.\nV samotné Bibli nic takového není.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 09:37:05 CEST\nMuzeme byt konkretni a jit jeden list za druhym a jendo misto za druhe. Osobne nemam moc casu na grano, muzeme to proborat tady, ale ma odezva muze byt pomala. Mas-li zajem, posli mi mejlíka...\nVložil: rosmano v Úterý, 11. říjen 2011 @ 21:12:40 CEST\n-- Vsimni si, ze celnik je ocisten az tehdy, kdy z chramu prichazi do sveho domu. --\nTím domem by potom měl být očistec...?\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 21:41:12 CEST\nNikoliv - Novy Jeruzalem. Viz vyse...\nVložil: rosmano v Úterý, 11. říjen 2011 @ 21:57:19 CEST\n-- Vsimni si, ze celnik je ocisten az tehdy, kdy z chramu prichazi do sveho domu --\nOčišťuje se v očistci, ne v nebi.\nLk18 (B21) uvádí: Říkám vám, že tento muž, nikoli tamten, odešel domů ospravedlněn.\nCelník už z chrámu odešel ospravedlněn.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 09:48:25 CEST\nOcistuje se krvi Krista, ne ocistcem. Proto Celnik mohl odejit domu, do Nebeskeho kralostvi, jsa jiz ocisten - ospravedlnen.\nAvsak kdy ocistuje krev Jezise Krista? Tehdy, když Krista prijimame za sveho Panovnika, Krale, Vlastnika a spasietele. Prijimame ho vsak v okamziku hrichu? Je v okamziku hrichu Kristus nasim kralem, panovnikem? Je -li, tak jaktoze jsme ho neposlechli?Ten, to, koho co poslouchame, ten je nasim vlastnikem, kralem. A kdo je nasim kralem v okamziku, kdy cinime pokani? Bible primo rika, ze vyznane hrichy jsou ty, ktere Buh ve sve vernosti klade Kristu na Golgotu, aby za ne zemrel. Prave tehdy, kdyz v pokani a vyznavani predavame svoiu hrisnost Kristu, prave tehdy jsme ocisteni. V takovemto okamziku, v okamziku postoje celnika, jsme ospravedlneni a ocisteni.\nVložil: rosmano v Pátek, 14. říjen 2011 @ 14:44:43 CEST\nS tím očistcem to byla nadsázka, doufám, žes to pochopil.\n-- Prave tehdy, kdyz v pokani a vyznavani predavame svoiu hrisnost Kristu, prave tehdy jsme ocisteni. V takovemto okamziku, v okamziku postoje celnika, jsme ospravedlneni a ocisteni. --\nJo, to je nutná podmínka, avšak ne dostačující. Přidal bych ještě jako zásadní víru, kterou nezmiňuješ, naopak zdůrazňuješ pochybnost a nejistotu. Tak tedy nevím.\nNavíc teď svá tvrzení dost zásadně měníš.\na) Předtím jsi tvrdil:\nVsimni si, ze celnik je ocisten az tehdy, kdy z chramu prichazi do sveho domu. V NZ kontextu je vsak chramem cirkev a telo\nvericiho. Nevite, ze jste chramem Ducha Boziho, ktery ve Vas prebyva??\nb) Teď tvrdíš, že:\nAvsak kdy ocistuje krev Jezise Krista? Tehdy, když Krista prijimame za sveho Panovnika, Krale, Vlastnika a spasietele. ....\nPrave tehdy, kdyz v pokani a vyznavani predavame svoiu hrisnost Kristu, prave tehdy jsme ocisteni. V takovemto okamziku,\nv okamziku postoje celnika, jsme ospravedlneni a ocisteni.\nTakže která ta varianta platí?\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:22:58 CEST\nPokani je skutkem, kterym se projevuje tvoje vira.\nNe, vzdy tvrdim stale to same: V okamziku, kdy se celnik vraci z chramu do sveho domu, TEHDY JE OCISTEN KRVI JEZISE KRISTA...\nVložil: rosmano v Pátek, 21. říjen 2011 @ 21:34:41 CEST\nNo, demagogu, to mi s dovolením nevěšej bulíky na nos.\nNetvrdíš stále to samé. Jen si to po sobě přečti.\nCizuji tvá slova:\n1) (Je popisován u celníka..) Ne stav, jaky ma byt PRED spasenim, ale PRED SMRTI. Vsimni si, ze celnik je ocisten az tehdy, kdy z chramu prichazi do sveho domu. A svuj dum, v NZ kontextu, je Novy Jeruzalem - vecny pribytek, ktery odesel pripravit Kristus...\nToto podobenstvi tedy popisuje stav krestana PRED smrti, popisuje, co je to pokani a co je to jistota spasen\n2) Avsak kdy ocistuje krev Jezise Krista? Tehdy, když Krista prijimame za sveho Panovnika, Krale, Vlastnika a spasietele. ... Prave tehdy, kdyz v pokani a vyznavani predavame svoiu hrisnost Kristu, prave tehdy jsme ocisteni. V takovemto okamziku, v okamziku postoje celnika, jsme ospravedlneni a ocisteni. - (můj dovětek) a to se stalo u celníka již v chrámu, již z chrámu odešel domů ospravedlněn.\nTvrzení 1) a 2) jsou zcela jiná.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 08:22:58 CEST\nPouziju prirovnani: V ceskem pravnim radu dlouho existoval senat "pouze na papire." Dlouho trvalo, nez se uskutecnily senatni volby a nez se ustanoveni o senatu plne naplnilo. A presto nemuzes tvrdit, ze bych byl v rozporu, kdyz reknu, ze senat vznikl v roce rekneme 1996 a byl naplnen prvnimi volbami rekneme v roce 2000 (ted si presna data nevybavuji)\nV okamziku opusteni chramu . t.j. opusteni tela - je tvuj zivot, receno obrazne, zpeceten - nic k nemu nemuzes pridat a nic k nemu nemuzes ubrat. Proto k ocisteni v konecne dusledku dochazi prave zde - pri opusteni chramu - na zaklade tvych postoju v chramu.\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 11:52:55 CEST\nAsi si moc v té věci nerozumíme. Zeptám se tě polopatě:\nKdy nás očišťuje krev Ježíše Krista a jsme ospravedlnění:\nTehdy, když Krista prijimame za sveho Panovnika, Krale, Vlastnika a spasietele. ....\nPrave tehdy, kdyz v pokani a vyznavani predavame svoiu hrisnost Kristu, prave tehdy jsme ocisteni - tvá varianta 2)\nVsimni si, ze celnik je ocisten az tehdy, kdy z chramu prichazi do sveho domu. A svuj dum, v NZ kontextu, je Novy Jeruzalem - vecny pribytek, ktery odesel pripravit Kristus... (tedy ve chvíli odchodu na věčnost, nebo přímo po smrti) - tvá varianta 1\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 12:38:49 CEST\nJak se projevuje ma varianta 2? Variantou 1. V cem prameni varianta 1? Ve variante 2.\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 12:47:28 CEST\nDemagogu, ale já se neptám jak se projevuje varianta 1) nebo 2). Anebo která z které pramení. Ptám se, kdy nás očišťuje Kristova krev a kdy jsme ospravedlněni.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 13:43:11 CEST\nAle v tom je prave moje odpoved. Ze neco se nejak projevuje a neco nekde prameni. To je naprosto klicove v tom, co pisu. Jestli toto odmitas, pak mi nemuzes porozumet...\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 14:16:47 CEST\nDobře. Takže mi odpověz na otázku: kdy nás očišťuje Kristova krev a kdy jsme ospravedlněni?\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 12:41:35 CEST\nJinymi slovy: Oddelujes od sebe neco, co se od sebe oddelovat neda.\nKazda vira se nejak projevuje (terminus technicus - skutky) a kazdy skutek - skiutek cineni i skutek necineni) v necem prameni - ve vire. Nelze od sebe tedy oddelovat viru a skutky. Jsou to provazane pojmy. V rectine napriklad je pro viru a vernost jedno slovo. Nejsou to dva pojmy, je to pojem jedinny. Verit a byt verny, pisteo, je pojem jediny. Nelze verit a byt neverny, a nelze byt verny necemu, cemu neverim.\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 12:50:00 CEST\nNo teď to ti už nerozumím vůbec :-)\nPřece v celém vláknu je řeč o něčem jiném, ne o víře a skutcích, či o víře versus skutky.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 13:45:03 CEST\nNaopak: Řeč je pravě o tom. Protoze pokani je skutkem prijetim Milosti, kdyz to takto zjednodusim. Pokani prameni v prijeti Milosti a prijeti Milost se projevuje pokanim...\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 15:02:09 CEST\nNe demagogu, to se pleteš. V tomto vláknu je celou dobu řeč o tom (pořád z tebe nemohu vypáčit jasnou odpověď), kdy je člověk očištěný a ospravedlněný dle podobenství o celníkovi a farizeovi - zda je to ihned na to, co činil pokání, anebo až přichází do svého domova (dle tebe domov = nebe).\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 15:05:59 CEST\nJa osobne povazuji svoji odpoved za vyslovenou a dostatecnou a nemam potrebu ji jakkoliv doplnovat...\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:28:55 CEST\nSasuv preklad neni doslovny, ale vykladovy. Studijni napriklad pisi:\nPravím vám, že ten sestoupil do svého domu pospravedlněn spíše než onen farizeus.\nAle i v Sasuv preklad se trochu dotyka toho faktu: Podle neho je Celnik ospravedlnen tehdy, kdy opusti chram a odchazi domu...\nVložil: rosmano v Sobota, 22. říjen 2011 @ 22:12:14 CEST\nCo tím chceš říct? Že člověk je ospravedlněn až když umírá?\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 08:25:44 CEST\nS konecnou platnosti ano. Protoze v tom okamziku je tvuj zivot zpeceten. Nemuzes z neho nic ubrat (zadny hrich, ktery bys udelal treba na posledni chvili) a ani nic pridat (pokani z hrichu, navrat k Panu Bohu).\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 11:59:27 CEST\nTakže podle tebe Řím 5 :\n" Nyní, když jsme ospravedlněni z víry, máme pokoj s Bohem skrze našeho Pána, Ježíše Krista. Skrze něj jsme také vírou získali přístup k této milosti, v níž stojíme a chlubíme se nadějí Boží slávy."\nznamená, že pokoj s Bohem skrze Ježíše Krista a přístup k milosti člověk může získat "s konečnou platnosti" až v okamžiku smrti. Tak to myslíš?\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 13:49:03 CEST\nPokoj s Bohem se projevuje prave onou "nejistotou spaseni."\nOk, rekneme, ze ted je okamzik A. Ted probiha pokani za muj zivot a ted tedy dosahuji pokoj s Bohem. Jenze za minutu prijde okamzik B, kdy mohu zhresit, tedy prijde hrich, ktery jsem nevyznal. Co to pro mne vypliva? Ze je treba do pokoje s Bohem se opet vratit.\nV okamziku smrti jiz neprijde zadny okamzik B, protoze okamzik smrti je konecnym, poslednim okamzikem...\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 14:11:51 CEST\n--- Pokoj s Bohem se projevuje prave onou "nejistotou spaseni.". ---\nZvláštní perla. Ospravedlnění Bohem, pokoj s Bohem, se projevuje nejistotou spasení... Na to si přišel sám nebo to vyučuje Danda Fajfr?\nAd okamžik A, za minutu okamžik B - nějak se ti vytrácí mezi těmito okamžiky to, co Bůh činí mezi těmito okamžiky, když člověku dává milost, když člověka přijímá za svého:\nznovuzrození, nové stvoření v Kristu, Boží synovství, spasení, začlenění do Božího lidu, Boží zaslíbení pro jeho děti,....\nDo pokoje s Bohem je třeba se opět vrátit - ano.\nProto Ježíš říká: Hledejte nejprv Boží království a jeho spravedlnost, a vše ostatní....\nA apoštol dodává: Boží království není pokrm a nápoj, ale pokoj, radost a spravedlnost v Duchu svatém.\nProto nikdo, kdo se nenarodí z vody a z Ducha, nemůže vejít do Božího království...\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 14:59:58 CEST\nNevytraci. Protoze to vsechno je otazkou prave toho okamziku.\nProtoze - nemuzes byt zaroven v Zivote a zaroven pod smrti. Nemuzes mit zaroven Jezsie Krista za sveho Panovnika a zaroven zhresit.\nProto . v okamizku hrichu nejsi krestanem. Nemas Jezise Krista, nejsi s nim Jeden Duch, nemas Syna, tudiz nemas ani Otce, nejsi sejdnocen se svym znovuzrizenym duchem (resp on neni tve Ja), nenalezis do Boziho lidu, jsi mrtvy syn - jako v podobenstvi o Marnotratnem Synu.\nDo toho vseho se musis vratit. Kdyz se vratis ke Kristu. proto je neustale pokani zivotne, zivotne dulezite. Jiste, ty prijmes odpusteni za tvuj hrich v okamizku A, ale co tvuj hrich v okamizku B, C, D, E? Nechas si jej s pocitem, ze jsi hrich s okamziku A v pokani a ve vyznani predal Kristu na Golgotu? Pak si ale nechavas i smrt z techto hrichu na sobe...\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 17:08:32 CEST\n--- Nemuzes mit zaroven Jezise Krista za sveho Panovnika a zaroven zhresit.\nProto . v okamizku hrichu nejsi krestanem. Nemas Jezise Krista, nejsi s nim Jeden Duch, nemas Syna, tudiz nemas ani Otce, nejsi sejdnocen se svym znovuzrizenym duchem (resp on neni tve Ja), nenalezis do Boziho lidu, jsi mrtvy syn - jako v podobenstvi o Marnotratnem Synu. ---\nTo jsou nepravdivá tvrzení. Demagogu, asi si budu o tobě myslet, že jsi fakt demagog :-)\nNemuzes mit zaroven Jezise Krista za sveho Panovnika a zaroven zhresit\nAle můžeš. Jan píše tato slova těm, kteří přijali Ježíše za svého Pána: Toto vám píšu, moji drazí, abyste nehřešili. Kdyby někdo zhřešil, máme u Otce přímluvce, Ježíše Krista, toho Spravedlivého.\nProto . v okamizku hrichu nejsi krestanem\nA čím jsi? Pohanem? A když děláš pokání z toho hříchu znovu se stáváš křesťanem? Musíš se k tomu nechat i znovu pokřtít a znovu před svědky vyznat Ježíše svým Pánem?\nV okamžiku hříchu... nemas Syna, tudiz nemas ani Otce, ...., nenalezis do Boziho lidu,\nJan píše narozdíl od tebe, že v okamžiku hříchu má u Otce přímluvce Ježíše Krista. Tedy má Syna u Otce, ne že nemá.\nS každým hříchem vystupuješ z církve? Po pokání jsi znovu začleněn do Božího lidu a přijat zpět do církve?\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 17:38:52 CEST\nKym jsem okamziku hrichu? Modlarem, protoze existuje nekdo - neco, komu verim vice, nez Kristu. A zadni modlari nemaji podil na vecnem zivote.\nKdybych v okamziku hrichu povazoval Krista za Sveho Pana, nezhresil bych, protoze bych byl Svemu Panu poslusny. V okamizku hrichu jsem vsak poslusny nekomu jinemu ci necemu jinemu - a proto ten nekdo nebo to neco je v okamziku hrichu mym panem a spasitelem. A protoze to neni Kristus, je to mrtva modla, ktera mne spasit nemuze...\nRe: S každým hříchem vystupuješ z církve? Po pokání jsi znovu začleněn do Božího lidu a přijat zpět do církve?\nJiste, takto to duchovne funguje. Jestlize odmitnu cinit pokani, tak mne i cirkev zde na zemi drive ci pozdeji vylouci...\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 15:04:32 CEST\nNeboť pravá obřízka (v kontextu to znamena pravý Boží Lid) jsme my, kteří sloužíme (v Duchu Božím), chlubíme se Kristem Ježíšem a nespoléháme (na sebe)\nOtazka: V okamziku hrichu - Slouzis v Duchu Bozim? Chlubis se Jezisem Kristem? A nespolehas na sebe?\nNebot pravy Bozi Lid jsme my, kteri ... mame zivou viru (receno s ap Jakubem)...\nVložil: Gregorios777 v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:08:25 CEST\nno toto jsou tedy výklady Demagogu, to jsem tedy ještě neslyšel. Naprosté nesmysly.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 09:51:33 CEST\nKdo mas usi, slys, kdo nechces slyset, neslys.\nVse mame zkoumat, i to, co se nam zda jako nesmysl, i to, co jsme nikdy neslyseli.\ncSlovo kříže*nebo: o kříži je totiž bláznovstvím těm, kteří hynou, ale nám, kteří jsme zachraňováni*nebo: jsme na cestě spásy, je mocí Boží. 1K1,18\n- to, ze se nam neco zda byti nesmyslem, tedy podle Bible neni argumentem proti jeji pravdivosti, protoze zvest o krizi je totiz nesmyslem tem, kdo jdou do zahynuti...\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 20:59:57 CEST\nJenomže Ty jsi nepřišel se zvěstí kříže. Zvěst kříže - oproti Tvému náboženství skutků a neustálému a neukončenému procesu smiřování se s Bohem skrze pokání - to je naopak to, co se Ti tady snaží každý vysvětlit.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:25:11 CEST\nAle to je, Mormonko, prave zvest krize...\nVložil: rosmano v Sobota, 22. říjen 2011 @ 22:13:24 CEST\nTo se pleteš demagogu\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 08:27:08 CEST\nVis, musime s plnou vaznosti brat vsechna mista v Bibli. Ne pouze ta, ktera se nam hodi a libi.\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 12:53:36 CEST\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 20:38:38 CEST\nVložil: leonet v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:08:20 CEST\nGenesis 15,6: I uvěřil (Abram) Hospodinu a počteno mu to za spravedlnost.\nCo si myslíš o tomto slově, věřil od tohoto okamžiku Abram Hospodinu nějak jinak než předtím? Nebo více, než předtím? Byl pokornější, nebo pyšnější? Nebo jak a odkud Mojžíš věděl, že má tento verš napsat tak, jak ho napsal? Řekl Hospodin Abramovi v te chvíli, že mu za tuto víru daruje spravedlnost? Slyšel tato slova Abram od Hospodina, a byl si plně vědom toho, co to znamená pro jeho další život? Vždyť se jen podívej na jeho další slova, verš 8: ...po čem poznám, že ji dědičně (tu zemi) obdržím? Tady už zase víru neměl. Zkus si tyto otázky a podobné položit a hledej od Pána Ježíše odpověď.\nV neděli byl v televizi Mojžíš, všimnul sis jakými divy měl dokázat Mojžíš lidu Izraelskému, že ho posílá Hospodin? "Vlož ruku svou za ňadra...a byla malomocna, podruhé vložil, a byla zdravá.\nMěl bys vědět čeho je obrazem malomocenství.\nPokud chceš spoléhat na své skutky v otázce spasení a jistoty odpuštění hříchů, tvá věc, ale stále nechápu proč se tak usilovně jak ty, tak i další, snažíte dokázat nejistotu spasení. Není to jen prostá závist?\nVložil: oko v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:21:37 CEST\nJe to touha vám vysvětlit vaše zcestné a ujeté představy o spáse.\nVždyť mnozí vůbec nevíte, o čem mluvíte!\nVložil: leonet v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:23:42 CEST\nJe vidět, že jsi si sám sobě ty otázky nepoložil, jinak by jsi nemohl napsat takovou hloupost.\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Středa, 12. říjen 2011 @ 23:39:10 CEST\nCelých 8 let jsem žila ve stejné představě jako Ty. To si ani neumíš představit, jaká to byla ÚLEVA, když mi z očí spadly ty šupiny!!! Kdyby ses jen viděl, v jakém bludu žiješ, tak bys padl před Bohem na kolena a vyznával Mu svou nevěru a nepřestával Mu být vděčný za to, že byl Pán Ježíš potrestán místo Tebe! Nicméně Tobě se pořád zdá, že asi málo! Že celý Tvůj dluh zaplacen být nemusel! :-O\nVložil: oko v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:33:18 CEST\n..."nechápu proč se tak usilovně jak ty, tak i další, snažíte dokázat nejistotu spasení."...\nTo jsi naprosto vedle, my ukazujeme na to, že nevíte, o čem mluvíte. Pro zamyšlení Žd 9,28.\nVložil: leonet v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:39:06 CEST\nTo jsi naprosto vedle, my ukazujeme na to, že nevíte, o čem mluvíte.\nTo jsi napsal o sobě a tobě podobných? Tak vyjímečně jsi napsal něco pravdivého, ale skutečně pouze vyjímečně.\nVložil: Studentbible v Středa, 12. říjen 2011 @ 00:13:36 CEST\nLeonete, neskoč okovi na špek s Žd9:28. Tam se píše o těch,kteří Mesiáše pořád očekávají a nepoznali Ježíše,jako Krista. Ježíš je zachrání pro Své Tisícileté Království.\nVložil: oko v Středa, 12. říjen 2011 @ 10:25:08 CEST\nTakový guláš bludů je k pláči!\nPrvní příchod Kristův se udál v přímém vztahu k hříchům (Ř 8,3; 2 Kor 5,21).\nTím bylo vykoupení dokončeno.\nDruhý Spasitelův příchod se však uskuteční ne už na odčiňování lidských hříchů.\nKřesťané na něj budou čekat, aby se ve slávě zjevil k poslednímu soudu (1 Kor 1,8; Ř 2,5) a uvedl je do věčné slávy.\nže jste v něm obohaceni v každém ohledu, každým slovem i veškerým poznáním\nkterý vás také utvrdí až do konce, abyste byli bezúhonní v den našeho Pána Ježíše Krista.\nVložil: Studentbible v Středa, 12. říjen 2011 @ 13:01:19 CEST\nOko, den Pánův jednou příjde a kdo je Jeho bude vytržen.Po druhé se Pán vrátí s Nevěstou, soud čeká nespasené lidi.\nVložil: oko v Čtvrtek, 13. říjen 2011 @ 09:18:34 CEST\n..."Tam se píše o těch,kteří Mesiáše pořád očekávají a nepoznali Ježíše,jako Krista."...\nKdybys alespoň někdy chlapsky dokázal přiznat, že jsi plácl pitomost!\nAle ty se to radši snažíš zamluvit.\nVložil: Cizinec (info@cizinec.com) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 00:31:12 CEST\nOko, před nějakou dobou jsem (nejen tobě) napsal článek\n"Den Páně a soud národů" o tom posledním dni a soudu.\nV písmu (které je dostatečné aby byl člověk dokonalý a které\napoštoly a učedníky vyučoval Ježíš, protože ono svědčí o Ježíši)\nse o onom dni píše přímo na několika desítkách míst a na několika\ndesítkách dalších nepřímo, v obrazech.\nV ten den se národy shromáždí k soudu a Bůh je bude soudit.\nTen, kdo na tom soudu bude na straně souzených, bude v těžkém\nprůšvihu. Pokud se tam podle všeho chystáš také a zjevně\nna té nesprávné straně (z našeho pohledu), máš jistě stále ještě\nčas si to rozmyslet.\nJá vím, že se to vymyká tomu, co tě učili a co si musíš mermomocí\nudržet, ale zkus si to písmo přečíst.\nHle, přichází Hospodinův den! Tvůj majetek padne za kořist přímo\nve tvých zdech. Shromáždím totiž všechny národy, aby napadly\nJeruzalém. Město bude dobyto, domy vypleněny, ženy znásilněny. Polovina\nměsta půjde do vyhnanství, zbytek lidu ale zůstane ve městě. Tehdy\nHospodin vytáhne a bude bojovat s těmi národy – tak, jak on bojuje v den\nV onen den stanou jeho nohy na Olivetské hoře, ležící východně před\nJeruzalémem. Olivetská hora se tehdy rozdělí vedví, takže od východu na\nzápad vznikne širé údolí; polovina hory ustoupí na sever a polovina na\njih. Tímto mým horským údolím budete moci utéci, neboť se potáhne až\nk Acalu. Budete utíkat, jako jste utíkali před zemětřesením za dnů judského\nkrále Uziáše. A tehdy přijde Hospodin, můj Bůh, a všichni svatí s ním.\nA věz, že to písmo je o Ježíši.\nVložil: oko v Pátek, 14. říjen 2011 @ 11:28:06 CEST\nJistěže je Písmo o Ježíši.\nAle kdyby bylo Písmo dostatečné pro to, aby byl člověk dokonalý, nemusel by Kristus ustanovovat církev. Už z toho je patrné, že s tím Písmem to nebude tak jednoduché. Písmo je třeba vykládat ve správném smyslu - a to dokáže jenom církev od Krista a apoštolů, nikoli církve vzniklé relativně nedávno, jako ta tvoje. Chápeš, že v tom je vaše slabé místo, "Achilova pata" pro vznik herezí, třeba dobře míněných?\n"Rozumíš snad tomu, co čteš?" A on řekl: "Jak bych mohl? Jedině, kdyby mě někdo vedl." (Sk 8).\nV tomto konkrétním případě já přece "studentovi" vysvětloval, že to my křesťané očekáváme druhý Pánův příchod.\nJeho heretický výklad tohoto místa Písma: Mají to být ti, kteří očekávají Mesiáše, ale nepoznali Ježíše jako Krista (jako Mesiáše) - tedy zjevně má na mysli židy.\n..."Tam se píše o těch,kteří Mesiáše pořád očekávají a nepoznali Ježíše,jako Krista. Ježíš je zachrání pro Své Tisícileté Království."...\nZde máš názorný příklad, jak absence učení církve přivádí ke zcela zcestným výkladům Písma.\nVložil: Studentbible v Pátek, 14. říjen 2011 @ 20:16:36 CEST\nOko, jsou místa v Písmu s několika správnymi výklady,otázkou je,pro kterou dobu a pro koho daná pasáž je.Když Ježíš řekl,co si myslí o tradicích,platí to jako pravda pro všechny.Když Bůh řekl,že On je Skála,platí to pro všechny doby.Když tvůj učitelský úřad odmítne Boha,jako Skálu, a tlačí tam člověka, jasně, úplně jednoznačně se staví proti Bohu.A máš možnost se rozhodout,komu věřit.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 09:55:13 CEST\nToto misto je v Novem Zakone vykladano (minimalne) na DVOU mistech, ne pouze na jednom. Jednak jej vyklada Pavel, a jednak jej vyklada Jakub. My nesmime vzit pouze jeden vyklad (treba Pavluv) a zapomenout na druhy (treba Jakubuv), protoze oba se vzajemne doplnuji. Vezmeme.li pouze jeden a tak ucime lidi, pak ucime lidi neco, co Bible nerika, dostavame se na pudu nebiblicnosti.\nPrecti si, co k tomuto mistu rika apostol Jakub. A pak se dozvis, proc pisi to, co pisi...\nVložil: leonet v Pátek, 14. říjen 2011 @ 18:28:06 CEST\nŠkoda, že ty nečteš, co jsem tady již psal xkrát na toto téma. Mne nebaví vám tady stále opakovat stejnou věc. Jakub píše o skutku (jednom jediném), který Abrahám učinil asi po 35 létech po tom, co byl ospravedlněn skrze víru.\nA ty a mnoho dalších tady píšete o každodenních skutcích a chcete tvrdit v rozporu s tím co psal Jakub, že všechny jsou skutky víry. Oháníš se Jakubem a ani nevíš co vlastně napsal. Nerozumíš tomu a druhé chceš poučovat.\nMusím psaát takto tvrdě, řekl sis o to.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:35:58 CEST\nKontext druhe kapitoly vsak je o mnoznem cisle. Vsimni si jenom prikladu z denodenniho zivota, ktery Jakub pouziva!\nA kazdy preklad, ktery mam k dispozici, pouziva mnozne cislo. Ani v poznamce pod carou nevidim upozorneni, ze v originale by tam byl jenom jednotný čas...\nCo je platné, moji bratři, říká–li někdo, sže smá víru, ale nemá skutky? Může ho taková víra zachránit? 15Budou–li bratr nebo sestra nazí a sbudou smít snedostatek denní obživy, 16a někdo z vás jim řekne: ‚Odejděte v pokoji, zahřejte se a nasyťte se,‘ a přitom jim nedáte to, co potřebují pro své mtělo, co je to platné? 17Tak i víra: nemá–li skutky, je sama o sobě mrtvá. 18Někdo však fřekne: ‚Ty máš víru a já mám skutky.‘*nebo: citát končí až na konci verše Ukaž mi tu svou víru bez*var.: z tvých skutků a já ti fukážu svou víru na*ř.: ze … svých skutcích. 19Ty věříš, že (je jeden cBůh)*nebo: Bůh je jeden. Dobře činíš. Také démoni tomu věří, avšak chvějí se. 20Chceš však poznat, ó prázdný člověče, že víra bez skutků je neúčinná*var.: mrtvá? 21Cožpak náš otec Abraham nebyl ospravedlněn ze skutků, skdyž na oltáři sobětoval svého syna Izáka? 22Vidíš, že víra (spůsobila sspolu ss jeho skutky)*nebo: napomáhala jeho skutkům a že ze skutků sse sstala víra sdokonalou. 23I naplnilo se Písmo, které praví: ‚Uvěřil Abraham cBohu, a bylo mu to počteno za spravedlnost‘Gn 15,6 a byl nazván Božím přítelemIz 41,8. 24Vidíte, že ze skutků je člověk ospravedlňován, a ne jen z víry. 25A nebyla podobně ospravedlněna ze skutků i sprodejná sžena Rachab, skdyž spřijala poslyMk 1,2 a propustila je jinou cestou? 26Neboť jako je mtělo bez ducha mrtvé, tak je mrtvá i víra bez skutků.\nNevytrhne - li clovek, to, co Jakub pise, z kontextu druhe kapitoly, pak nemuze dojit k zaveru, ze Jakub pise pouze o jedinnem skutku...\nVložil: robertt v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:23:30 CEST\nNaprosto nemohu souhlasit s výkladem pod biblickým textem, jestliže nám Bůh něco dává, pak je to jistota, radost, a ne nejistota. Apoštoj Jan píše: Tyto věci psal jsem vám abyste VĚDĚLI že máte věčný život. Bůh si přeje abys to věděl už dnes. Aby si se radoval. Kdo nemá jistotu, nemůže se ani klanět Bohu. Dnes mu vyznej v upřimnosti své hříchy jako celník a budeš ospravedlněn. To je jisté. Toje pevné. Je to od Boha. Děkuj mu za to.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 09:57:52 CEST\nAno, abychom vedeli, zda mame - ci nemame Vecny Zivot, napsal Jan, avsak ne pouze tuto vetu, ale cely list. Cely list vede vericiho k zamysleni: Mam opravdu vecny zivot, nebo klamu sam sebe a pravda ve mne neni? V jakych okamzicich sveho zivota mam vecny zivot a ve kterych okamzicich ho nemam? Zasadni otazka. Ptej se tedy Jana - celeho Jana...\nVložil: Gregorios777 v Sobota, 15. říjen 2011 @ 01:27:37 CEST\nto jsou úplně ujetý názory, že v okamžiku, kdy zhřešíš, tak ztrácíš věčný život. To by každý věřící musel několikrát za den ztratit a znovu získat věčný život. A co teprve za hříchy, o kterých ani neví. To bychom museli být všichni stále ve věčné smrti...\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:48:10 CEST\nAno, kdyz zhresis, ztracis vecny zivot, protoze jsi pod smrti.\nA spravne pises, ze nejsme schopni vyznat vsechny sve hrichy... Ale kdyby sis tak rpecetl, co pisi, nalezl bys odpovedi. Ano, my nemuzheme vyznat vsechny sve hrichy, ale miuzeme vyznavat, ze nemuzeme vyznat vsechny nase hrichy. To ti nikdo, Gregu, nezabrani. A vsimni si, ze ani celnik nevyjmenovava vsechny sve hrichy jmenovite (prave v protikladu s farizeem, ktery hovori velmi konkretne), a presto jej Kristu ocistuje.\nPrave proto, ze nejsme schopni vyznavat vsechny nase hrichy, je dalsim duvodem, proc musime zustavat v postoji celnika: Odpust mi, slituj se nade mnou hrisnym!\nMy muzeme pouze prosit o milost, o slitovani. Nemame na milost zadny pravni narok! Proto je milost milosti. Kdyz zacnes mit na milost pravni narok, pak se milost ztrati a vznikne narok, pravo. Ale my nejsme spaseni ze sveho prava ci naroku, ale z milosti!\nVložil: vlastik v Pátek, 21. říjen 2011 @ 15:56:14 CEST\nAno demagogu ,\njsme spaseni z milosti.Proto se ani memůžeme chlubit,protože spasení není z nás,ani z našich skutků. Ale nádherný dar milosti Boží.\nBůh celníka očišťuje, protože celník činí pokání a je si vědom, že je hříšník, a prosí Boha o smilování a odpuštění.Např:\n1. Timoteovi 1:15 | Věrohodné je to slovo a zaslouží si plného přijetí: Kristus Ježíš přišel na svět, aby zachránil hříšníky. Já k nim patřím na prvním místě\nPostoj zákoníka je naprosto odlišný - Bez pokání - Ten o odpuštění neprosí a nestojí o něj... nepotřebuje ho ,on je přece zdravý a zároveň na sebe před Bohem i lidmi náležitě pyšný ,že plní zákon...\nA dokonce má zvedlá víčka nad tím celníkem.\nMatouš 9:13 | Jděte a učte se, co to je: ‚Milosrdenství chci, a ne oběť.‘ Nepřišel jsem pozvat spravedlivé, ale hříšníky.“\nMarek 2:17 | Ježíš to uslyšel a řekl jim: „Lékaře nepotřebují zdraví, ale nemocní. Nepřišel jsem pozvat spravedlivé, ale hříšníky.“\nLukáš 5:32 | Nepřišel jsem volat k pokání spravedlivé, ale hříšníky.“\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 08:29:15 CEST\nPekne jsi to shrnul.\nVložil: kabrtdaniel v Úterý, 11. říjen 2011 @ 22:46:38 CEST\nKdyž však přijdeme o svou nejistotu spásy, přijdeme i o naši jistotu spásy, neboť z jistoty spásy se nám stane sebe-jistota spásy.\nVložil: Cizinec (info@cizinec.com) v Úterý, 11. říjen 2011 @ 23:10:16 CEST\nPro mne poněkud cizí uvažování. Článek mi přijde přímo proti smyslu písma, proti smyslu dějin Božího lidu.\nCelé moje založení je nejisté. Od malička jsem v nejistotě vychováván a jen těžce bojuji s "malou vírou", kterou mám Bohu. Pokud dobře rozumím pojmu "sebejistota" tak jsem snad v životě něco takového nezažil, až na nějaké velmi malé světlé vyjímky. Většinou hodně pochybuju o sobě přes to vše, co Bůh slíbil, co udělal a co mne učí v mém životě. Nepřišel jsem zatím na nic užitečného, co by mi Pochybování či Nejistota přinesli.\nCelý svůj život bojuju s Nejistotou, s tím, že mi paní Nejistota různým způsobem ničí a podrývá život. Celý můj život s Bohem mne Bůh učí žít ve spolehnutí, ve víře Jemu, ve víře v Jeho slovo. A já se učím. Pomalu, nejistě.\nAle díky Bohu za jeho zaslíbení.\nKristem zaslíbené spasení můžeme mít tehdy, když člověk věří Bohu a nepochybuje. Ve stejné epištole, ve které se píše o měřítku víry daném skutky se také píše:\nNedostává–li se někomu z vás moudrosti, ať ji žádá od Boha, který dává všem štědře a nevyčítá, a bude mu dána. Ať však žádá ve víře a nic nepochybuje. Neboť kdo pochybuje, podobá se mořské vlně, hnané a zmítané větrem. Ať si takový člověk nemyslí, že něco od Pána dostane; je to muž nerozhodný, nestálý ve všem, co činí.\nTo mi přijde jako o pořádný kus výstižnější než to, co je v článku.\nVložil: Studentbible v Středa, 12. říjen 2011 @ 00:03:29 CEST\nCizinče, příběhy patriarchů nám mají být povzbuzením a poučením v osobním růstu ve víře.Pán nám říká,že pokud Jemu patříme,On,dobrý Pastýř nás vyhledá,když zbloudíme a přivede k ostatním,kteří jsou Jeho. Nevšímej jsi osočování katolíků,kteří nestaví svou víru na samotném Písmu.\nVložil: oko v Středa, 12. říjen 2011 @ 10:34:12 CEST\n..." katolíků,kteří nestaví svou víru na samotném Písmu."...\nTo máš vzácně kus pravdy.\nMy stavíme svou víru na osobním vztahu s Bohem, z hlásání evangelia církví.\nVždyť víra je předně ze slyšení a z výkladu slyšeného nástupcem apoštolů (Ř 10).\nJak ale budou vzývat Toho, v něhož neuvěřili? A jak uvěří v Toho, o němž neslyšeli? A jak uslyší bez kazatele? A jak budou kázat, jestliže nebyli posláni? Ale ne všichni uposlechli evangelium. Vždyť Izaiáš říká: "Pane, kdo uvěřil našemu kázání?"\nPísmo je pak oporou, nedílnou součástí našeho zakotvení v Bohu.\nVložil: Cizinec (info@cizinec.com) v Čtvrtek, 13. říjen 2011 @ 00:22:55 CEST\nNeboj, ŘKC a její praktiky znám dost důvěrně.\nZnám i zaslíbení písma, která hezky popisuješ. Ale dokonce ani na tomhle tématu jsme se nebyli schopni shodnout a když jsem tvrdil, že Bůh je dobrý pastýř a dodržuje svoje sliby a stará se o svoje děti, pořát to převraceli do stylu: "Takže vy si můžete hřešit jak chcete, nemusíte bojovat a stejně vás Bůh zachrání?" a podobně... Těžko vysvětlit člověku, který chce mermomocí hřešit ale má to zakázáno.... Já jsem to taky pochopil až potom, co jsem přešel ze smrti do života.\nTenkrát jsem k té Boží výchově a starání tak, jak jí znám, napsal článek Parchant.\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Čtvrtek, 13. říjen 2011 @ 00:34:51 CEST\nVšak co, apoštol Pavel narážel na úplně stejné nepochopení a převrácení smyslu svých slov:\nTakhle je alespoň dobře vidět, do jakého tábora kdo patří - kdo je pod Zákonem a kdo pod milostí:-)\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 10:07:08 CEST\nCo myslis, byl Pavel pod nejakou autoritou? Mel Pavel autoritu nad druhymi? Byl Pavel bez Zakona? Anebo byl nekdo ci neco Jeho Zakonem? A jestlize byl, kdo to byl? A co ten, koho ma Pavel za svuj zakon, rekl o Zakonu? Zrusil ho? Nebo Naplnil? Neni to ciste nahodou Panovnin a Kral? A jaky by to byl Panovnik a kral, nebylo-li pro nas kazde jeho slovo Zakonem? Tak jsme my, krestane, bez zakona, nebo nejsme?\nCo je to milost? Je milost neco, na co mam nejaky pravni narok? Treba proto, ze tak krasne verim? Ze tak krasne zpivam, chvalim, vyznavam, cinim pokani? Anebo je milost neco, na co opravdu neni absolutne zadny narok, co prijimame jako zebrak almuznu? Vi zebrak dopredu, ze dostane almuznu? Co tedy rekneme? Boze, dej mi, co mi pravem patri, protoze tak krasne verim a protoze ja vim, ze mi to chces dat, tak nedel cavyky a dej mi to, anebo smiluj se nade mnou, hrisnym?\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 20:13:56 CEST\nTo Tě ten apoštol Pavel tak rozčílil? Nebo jsem něco napsala špatně? Vím jen jedno - že tady mnozí nechápou, o čem Pavel psal... a já jsem byla ještě před rokem mezi nimi, taky mě jistota spasení pohoršovala jako Tebe, oka a spol., taky jsem těm s jistotou spasení pořád podsouvala, co podsouváš teď Ty mně (a co zřejmě podsouvali i Židé ap. Pavlovi, jak už jsem psala): No jo, vy spasení, vy si můžete hřešit a nic se vám nestane. Zákon byl zrušen, tak o nic nejde, že? apod.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:54:49 CEST\nMne nerozcilil vubec. Jenom kladu otazky, ktere plynou prave z uceni apsotola Pavla, ktere, jak se domniva, klade samotny Pavel spolecne s Jakubem...\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 10:01:10 CEST\nNove vsak je to, ze prave v teto nejistote muzes mit jistotu...\nO jakych pochybnostech se zde jedna? O pochybnostech ohledne mne sameho, nebo o pochybnostech k Bozimu Slovu? Jestli mne zde Bozi Slovo vyziva, abych nemel pochybnosti k Bozimu SLovu, pak mne vyziva, abych mel pochybnosti o sobe samem a o sve spase, protoze k prave vede Bozi Slovo na jinych biblickych mistech...\nVložil: rosmano v Pátek, 14. říjen 2011 @ 18:49:08 CEST\nBoží slovo těžko vyzývá (a už vůbec nezívá ani nevyzívá :-) spaseného člověka, aby měl pochybnosti o své spáse. Právě naopak.\n-- protoze k prave vede Bozi Slovo na jinych biblickych mistech...--- - tomu nějak nerozumím, to znamená co?\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 20:16:27 CEST\nJá bych to jen upřesnila - o své spáse pochybnosti mít naopak musíme! My máme jistou spásu v Kristu, ne v sobě;-)\nVložil: Grace v Pátek, 14. říjen 2011 @ 21:19:57 CEST\nJejda! Vždyť vy vlastně spolu souhlasíte - demagog taky říká, že "o své spáse pochybnosti mít musíme" , ale "svou spásu" nazývá to "sebe-jistotou spásy".\nA to, čemu ty říkáš "jistota spásy v Kristu" on nazývá "nejistotou spásy", tj. že si člověk nemůže být jistý "svou spásou".\nVložil: leonet v Pátek, 14. říjen 2011 @ 21:30:33 CEST\nPro někoho je Boží Slovo pevné a jisté jako skála, kterou nic nepohne, a pro jiného "nejistotou". Jako těch dvanáct zvědů, dva říkali: Bůh nám dá tu zemi, a deset říkalo: ti Enakovvci nás zahubí.\nŽel podobně hovoří demagog.\nVložil: Grace v Pátek, 14. říjen 2011 @ 21:34:35 CEST\nNe, demagog neříká, že Boží Slovo je nejistotou.\nDemagog říká, že jistota spasení je v Kristu, a ne v nás.\nVložil: leonet v Pátek, 14. říjen 2011 @ 22:00:20 CEST\nJo? A kde? Nějak jsem si nevšim. Jedině, že má problém, že Bohu a Jeho slovu nevěří...\nPodle všeho co píše, myslí si, že jeho spása je závislá na něm a jeho dodržování nějakých biblických pravidel. Pokud neví, že jeho spása, pokud Bohu uvěřil, již závisí pouze na Bohu a ne na něm, není mu zatím pomoci.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:57:51 CEST\nTy sis nevsim, Leonete, ze uz od zacatku tu pisu o jistote v nejistote?\nNikoliv, spasa nezavisi na dodrzovani pravidel, ale projevuje se tak. Pravdila tedy jsou meritkem, kterym muzeme soudit (sebe sama soudit), zda - li jsme ci nejsme spaseni...\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:55:42 CEST\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Neděle, 16. říjen 2011 @ 18:28:21 CEST\nNo, Grace, čistě slovně logicky by se to mohlo takhle shodovat, ale já se právě bojím, že demagog o spáse v Kristu pochybuje právě tím, že ji údajně vlastním zapřičiněním může ztratit - jinými slovy spása závisí v podstatě na něm samotném a příliš nezáleží na tom, že už za něj Někdo jeho dluh zaplatil; on věří, že mu u Boha vznikne nový dluh, který už zaplacen Nikým nebude a on jej musí neustálým pokáním průběžně smazávat sám. Mně tohle z jeho slov zkrátka plyne.\nVložil: Grace v Neděle, 16. říjen 2011 @ 21:34:04 CEST\nTo s tím pokáním už mi připadalo jako jiná, další myšlenka - to, že člověk, který má jistotu spásy v Kristu, chodí v pokání a tím hlídá svou duši, aby nezačala stavět svou jistotu spásy na něčem jiném, než pouze na Kristu. (např. na své víře v jistotu spásy, kterou začne vidět jako svůj spásný skutek)\nAle raději se demagoga zeptejme - viz dole. I když vidím, že ty se už ho taky dole pro jistotu ptáš :-)\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Neděle, 16. říjen 2011 @ 23:19:13 CEST\nDemagog chápe pokání jako neustálý proces smiřování se s Bohem (o tom píše v tom dalším článku) - jakmile zhřeší, ocitá se bez Spasitele a tak se musí k Němu neustále vracet. Já to ale v Písmu nikde nečtu. S Bohem jsme smíření a máme s Ním pokoj, jakmile uvěříme v Kristovu zástupnou oběť a učiníme pokání (změníme smýšlení), pak jsme v Kristu nové stvoření. No a demagog se neustále jako by zmítá mezi starým a novým stvořením - chvíli je nové (se Spasitelem) a s dalším hříchem zase staré (bez Spasitele) a pořád dokola. Když se Novákům narodí syn, tak je Novák a nepochybuje o tom (ačkoliv dneska člověk nikdy neví... Dejme tomu, že je Novák de jure i de facto:-)), nesnaží se být Novák, protože jím je automaticky. Nedávno jsem se setkala s učením jedné církve, která hlásá, že usiluje o to, být Tělem Kristovým... To je jako když ten Novák usiluje být Novákem. Absurdní.\nVložil: leonet v Neděle, 16. říjen 2011 @ 23:32:37 CEST\nHezký, pozdrav doma\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Pondělí, 17. říjen 2011 @ 20:32:18 CEST\nDíky, vyřídím:-) Ty taky!\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 08:32:54 CEST\nTyto nectes Momonko, protoze s plnou vaznosti neberes spoustu mist v Bibli, ktera o hrinosti mluvi a ktera tu cituji.\nJestli prirovnavas Novaka se svym synem, tak si precti podobenstvi o marnotratnem synu. Tam otec tale nepochybuje o otcostvi sveho marnotratneho syna, ale nazyva jej mrtvym synem. Tento tvuj bratr byl mrtvy a ozil, rekl doslova. Kdy byl mrtvy? No kdyz opustil sveho Otce. A kdy ozil? No kdyz se k nemu v pokani vratil.\nZkusme brat Kristova slova vazne!\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 13:52:11 CEST\nDemagogu, ty nebereš s plnou vážnosti slova o novém stvoření v Kristu, o znovuzrození, o Božím synovství, o spaseném Božím lidu.\nMám dojem, že se dostáváš na pozice římského katolicismu. Nezačneš ještě v tom neustálém kolotoči pokání vzývat o přímluvu svaté a vážně uvažovat o očistci?\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 15:49:27 CEST\nBeru s plnou vaznosti.\nAle beru s plnou vaznosti i jine vyroky, napriklad:\nDat se vest telem znamena smrt, dat se vest Duchem je Zivot a pokoj.\nMzdou hrichu je smrt.\nKdyz rikame, ze jsme bez hrichu, klameme sami sebe a pravda v nas neni.\nže víra bez skutků je neúčinná\nTak i víra:nemá-li skutky, je sama o sobě mrtvá.\nKdo říká, že (v něm zůstává), musí sám také žít [tak], jak žil on.\n„Ne každý, kdo mi říká: ‚Pane, Pane‘,a vejde do království Nebes, ale ten, kdo činíb vůlic mého Otce, který je v nebesích.\nPřistoupil k druhému a řekl totéž. On odpověděl: ‚Ano, pane‘, ale nešel.\nŘekneme-li, že s ním máme společenství, a přitom chodíme v temnotě, lžeme a nečiníme pravdu.\nA podle toho víme, že jsme jej poznali, jestliže zachováváme jeho přikázání. 4Kdo říká: ‚Znám ho,‘ a jeho přikázání nezachovává, je lhář a pravda v něm není.\nŽádný, kdo v něm zůstává, nehřeší. Žádný, kdo hřeší, ho neviděl ani nepoznal\nNeboť v Kristu Ježíši nic neznamená obřízka ani neobřízka,a ale víra působící skrze lásku\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 16:31:56 CEST\nDobře děláš. Ta místa Bible beru také s plnou vážností.\nAle nikdy by mě nenapadlo tvrdit např. na základě slova:\n"Kdyz rikame, ze jsme bez hrichu, klameme sami sebe a pravda v nas neni". - že proto nejsem křesťan. Anebo jsem křesťan přerušovaně x-tisíckrát za život\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 16:59:49 CEST\nRad prohlubuji krestanum obzory :-)\nTakze tvrdis, ze i v okamziku hrichu je Jezis Kristus tvym Panovnikem, Vlastnikem a Spasitelem? Ze i v okamizku hrichu si jeden Duch s Kristem? Ze tvuj hrich prameni ve tve vire Kristu? Ze v okamziku hrichu neni nic, cemu nebo komu bys veril a duveroval vice, nez Kristu?\nVložil: rosmano v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 21:46:15 CEST\n--- Takze tvrdis, ze i v okamziku hrichu je Jezis Kristus tvym Panovnikem, Vlastnikem a Spasitelem? ... Ze v okamziku hrichu neni nic, cemu nebo komu bys veril a duveroval vice, nez Kristu? ---\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Sobota, 29. říjen 2011 @ 08:48:27 CEST\nAvsak nelze slouizit dvema panum. V okamziku, kdy slouzis jinemu Panu nez Kristu neslouzis Kristu, tudiz v tom okamziku neni Kristus Tvuj Pan, Panovnik, Spasitel.\nTvuj Pan je ten, komu v te ci one chvili venujes svou poslusnost. Je-li to nekdo jiny, pak to neni Kristus. Nelze zaroven poslechnout Krista a zaroven poslechnout modlu.\nVložil: rosmano v Sobota, 29. říjen 2011 @ 11:59:05 CEST\n"V něm jste i vy (když jste uslyšeli slovo pravdy, totiž evangelium o vaší spáse, a uvěřili mu) byli označeni pečetí zaslíbeného Ducha svatého. 14Ten je závdavkem našeho dědictví: zaručuje, že Bůh vykoupí své vlastnictví. Chvála a sláva jemu!\n.......Ale Bůh je tak nesmírně milosrdný! Zamiloval si nás tak velikou láskou, 5že spolu s Kristem obživil i nás, mrtvé ve vinách – jste spaseni milostí! 6Spolu s ním nás vzkřísil a posadil na nebesích v Kristu Ježíši, 7aby svou laskavostí k nám v Kristu Ježíši projevil v budoucích dobách nepřekonatelné bohatství své milosti. Touto milostí jste skrze víru spaseni. Není to z vás – je to Boží dar; 9není to ze skutků, aby se nikdo nechlubil. "\nkdyž jsem uvěříl Ježíši a odevzdal se mu, dostal jsem pečeť Ducha svatého - pečeť toho, že jsem jeho vlastnictví.\nKdyž se stane, že upadnu, zhřeším, Bůh tuto pečeť neodebírá a nevyvrhuje mne ze svého vlastnictví. Chvála jemu!\nObživil a vzkřísil mne svou milostí, - a to nejen do času kdy znovu se mi stane, že zhřeším. Nemusím být po každém poklesku znova vzkříšen a znova spasen.- a opět jen do následujícího hříchu. Tak to není.\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Sobota, 29. říjen 2011 @ 22:52:38 CEST\nZde se shodneme leda s tim, ze se neshodneme...\nV okamziku hrichu vsak nepatris Bohu, ale tomu smrti. Je-li Buh tvym vlastnikem, znamena to, ze ty jsi jeho otrokem. Ale v okamziku hrichu otrocis nekomu jinemu, protoze kdyby jsi byl otrokem Panovym, poslechnes Pana a ne nekoho jineho.\nŽádostivost pak počne a rodí hřích, a dokonaný hřích plodí smrt. Jakub 1,15\nDat se vest telem znamena smrt - Řím 8,6\nMzdou hříchu je smrt - Řím 6,7.\nNení možné být ve smrti a zároveň mít za Pána Život. Proto je zivotne dulezite cinit pokani.\n„Já jsem ta pravá svinná sréva a můj Otec je hospodář. 2Každou ratolest ve mně, skterá snenese ovoce, odstraňuje, a každou, která nese ovoce, čistí, aby nesla hojnější ovoce.\nŘekneš tedy: Větve byly vylomeny, abych já byl naroubován. 20Dobře. Nevěrou byly vylomeny, ty však pstojíš vírou. Nepovyšuj se, ale boj se! 21Jestliže cBůh neušetřil přirozených větví, ani tebe [nijak] fneušetři\nAby si nesl pecet Ducha Svateho, musis byt s Kristem sjednocen, musis byt s nim jeden Duch - v okamizku hrichu vsak nejsi jeden Duch s Duchem svatym, nemuzes tedy nest ani jeho pecet.\nRe: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Jistota spase (Skóre: 1)\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Neděle, 30. říjen 2011 @ 07:19:46 CET\nMyslim si, ze nevnimame tyto verse se vsi vaznosti, nalehavosti a zavaznosti, kterou v sobe nesou...\nVložil: rosmano v Neděle, 30. říjen 2011 @ 07:31:24 CET\nS tím souhlasím, že je důležité činit pokání, očišťovat se, jako i On je čistý.1 Jan 3,3: Každý, kdo k němu upíná tuto naději, usiluje být čistý, jako je čistý on.\nS čím však nesouhlasím, jsou úvahy typu:\n- v okamziku hrichu nejsme krestane, nejsme zrozeni z Boha, nejsme pod milosti,\n- pod milostí jsme jen tehdy, kdy činíme pokání;\n- když ukončíš pokání, projevuješ tím, žes ukončil i přijímání Milosti\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Sobota, 29. říjen 2011 @ 23:00:25 CEST\nDoplneni: Tu nejde o to, ze by te DUch Svaty musel prepecovavat.\nTu jde o to, ze s tou peceti proste musis byt sjednocen. A kdyz se, kvuli hrichu, od nte peceti oddelis, pak se musis pod ni zase vratit.\nCetl jsou Poutnikovu cestu? Tam je krasne podobenstvi v tom, jak Poutnik na sve ceste usne, pecet ztrati a pak se pro ni musel opet vratit. On si nesel pro nejakou novou pecet, ale vracel se pro tu stejnou...\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Neděle, 30. říjen 2011 @ 07:18:03 CET\nProblem tebou vyjadrovaneho postoje vidim osobně také v tom, že Milost člověk nepříjímá jako Milost, ale jako právní nárok, jako nějaký bianco šek vystvaveny i d budoucna. Buh se pak stava jakousi automatickou prackou, ktere se clovek nepta na nazor, ale hazi do ni jeden svuj hrich za druhym.\nZajimave vsak v teto souvislosti je, ze kdyz zide byli na pousti, tak nedostali manu na cely svuj zivot dopredu, na vsech ctyricet let putovani pousti dopredu. Ale pouze na den. A kdyz si ji chtel nekdo nasbirat navic a schovat na zitrek, tak zcervivela a rozpadla se. Nemeli zadny pravni narok na ni - Buh ji mohl seslat, ale nemusel, a když si pravni narok svevolne sami udelali s tim, ze si nasbirali dopredu, pranic jim to nepomohlo. Domnivam se, ze i Milost musime takto prijimat kazdy den - kdyz si ji nasbirame "dopredu," tak nam nepomuze, nebot zcervivi, rozpadne se, a zadny Pravy Pokrm, zadny uzitek, z ni pak neni...\nVložil: rosmano v Neděle, 30. říjen 2011 @ 08:32:08 CET\nNo, demagogu, vidím to trochu jinak.\nTen příklad s manou na poušti - spíš tomu rozumím jako přijímání duchovního pokrmu, Božího slova. Ale budíž, i kdybychom to rozuměli jako přijímání milosti - ty tam někde v tom vidíš to, že když některý Izraelec zrovna nedělal pokání (protože si nebyl ničeho vědom, z čeho by měl dělat pokání), že mana mu byla ten den odepřena? Já ne. Manu dostával celý Boží lid, všichni lidé, nezávisle na tom, jestli ten den dělali pokání či ne.\n--- Problem tebou vyjadrovaneho postoje vidim osobně také v tom, že Milost člověk nepříjímá jako Milost, ale jako právní nárok, jako nějaký bianco šek vystvaveny i d budoucna. Buh se pak stava jakousi automatickou prackou, ktere se clovek nepta na nazor, ale hazi do ni jeden svuj hrich za druhym.---\nKdes na to prosímtě přišel?\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 27. říjen 2011 @ 17:02:44 CEST\nAnebo tvrdis, ze v soucasne dobe jsi bez hrichu? Ze dnes již nepotrebujes Bozi Odpusteni? Ze neexistuje nic, co bys Kristu dal, aby za to zaplatil na Golgote?\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:50:46 CEST\n:-) Vystihnul jsi to pekne...\nVložil: rosmano v Pátek, 14. říjen 2011 @ 22:39:00 CEST\nHmm, Momonko, myslím, že když se řekne " pochybnosti o své spáse" - tak ten obrat nemusí znamenat, "pochybnosti o spáse, kterou jsme si vybudovali sami v sobě" :-)\n"A tak, moji milí, jako jste vždycky byli poslušní – nikoli jen v mé přítomnosti, ale nyní mnohem více v mé nepřítomnosti – s bázní a chvěním uvádějte ve skutek své spasení."\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Neděle, 16. říjen 2011 @ 18:20:04 CEST\nJak se to vezme - já používám překlad, kde stojí:\n12 Proto, moji milovaní, jako jste byli vždycky poslušní, nejen když jsem byl přítomen, ale nyní mnohem více, když jsem nepřítomen, s bázní a chvěním uskutečňujte spasení svých duší.\nKoneckonců - rozumíme si, ne?;-)\nVložil: rosmano v Pondělí, 17. říjen 2011 @ 21:56:24 CEST\nTo se ví :-)\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 21:52:51 CEST\nAmen, Momonko, neco takoveho se tu snazim vysvetlit.\nJenom se asi lisime v tom, jak se pochybnosti o sve spase projevuji prakticky. Osobne se domnivam, ze prave onou nejistotou, zkoumanim sve viry na svych skutcich. A prave v takoveto nejistote pak muzeme mit jistotu...\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Pátek, 14. říjen 2011 @ 20:19:44 CEST\nDemagogu, ještě otázka: Věříš tomu, že zaplatil Pán Ježíš na Golgotě za všechny Tvé hříchy - minulé i budoucí?\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 22:01:30 CEST\nVerim tomu, ze Jezis Kristus zaplatil za vsechny me vyznane hrichy (1J1,9) (pri cemz pro strucnost zde nechci definovat, co to znamena vyznavat hrichy, pro definici viz uvodni clanek). Buh totiz neni automaticka pracka na hrichy a my jsme spaseni z Milosti, a ne z nejake Bozi povinnosti...\nVložil: Grace v Neděle, 16. říjen 2011 @ 21:41:34 CEST\nDemagogu, myslel jste to tak, že když po uvěření v Kristovu oběť za naše hříchy chodíme v nějakém neúmyslném hříchu, kterého jsme si třeba nestačili všimnout a nestačili z něj tedy činit pokání, a v té době umřeme, tak přicházíme o svou spásu?¨\nChtěl jste říct, že pokání je skutkem, za který získáváme spasení, nebo jen že je ovocem spasení?\nVložil: Momonka (Tinidril@seznam.cz) v Pondělí, 17. říjen 2011 @ 20:36:59 CEST\nDemagog má jednu "špatnou vlastnost" - jakmile jde do tuhého, zmizí po anglicku... (Nevím, zda mu opět nedovoluje čas nebo co) To Tě pak i zamrzí, protože taková diskuze pak nemá smysl. Nicméně je schopen za nějakou dobu iniciovat další podobnou diskuzi na toto téma a Ty se opět od něj nic nedozvíš:-(\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 22:04:07 CEST\nMomonko, dvakrat ve rozhovoru s tebou jsem zduraznil, ze bohuzel nemam ted na Grano moc cas. Jsem zenaty, pracuji, studuji. Casu moc nnei. Minule jsem stravil CELE DOPOLEDNE odpovidanim na otazky, proste si nemohu dovolit tech DOPOLEDNICH zde stravit mnoho...\nCas, Momonko, je pro mne velice drahy...\nVložil: demagog (quokam@seznam.cz, http://www.bohu-a.svetu.cz/) v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 22:08:29 CEST\nNe ze chodime, ale ze proste obcah zhresime. A kdyz to nevyzname, pak ten hrich proste na nas zustava.\nPokani je ovocem spaseni. Proces navrat k Bohu, ktera uz sama o sobe je milosti od Boha a znakem spaseni. Pradoxne receno - ovocem spasy je prave vedomi si vlastni hrisnosti, toho, ze jsme sparvedlive odsouzeni k smrti a nezbyva nic jineho nez v postoji celnika prosit o milost.\nOtazka vsak je, co je to pokani? V posledni dobe krestane - bohuzel - hovori pouze o nejake zmene smysleni. Ztarcime povedomi to, co je a co neni pokani...\nJeste jednou, Grace, dekuji za zastani...\nVložil: Grace v Čtvrtek, 20. říjen 2011 @ 22:24:17 CEST\nMám radost, že jste to tak myslel, demagogu. Ale i teď se obávám, že Vás opět někdo špatně pochopí, když jste řekl "ten hřích na nás zůstává" - dá se to opět vysvětlit tak, že nemáte jistotu spasení. Ale říkáte na mnoha místech věci, které svědčí o pravém opaku, tak snad už to teď neujde pozornosti.\nVložil: skalaa v Úterý, 18. říjen 2011 @ 12:03:38 CEST\nVložil: vlastik v Pátek, 21. říjen 2011 @ 16:06:43 CEST\nUvědomovat si ze jsme hříšníci ,tomu pan kazatel říká 1.vnitřní nepřítel? (v 4. min:35. sek.)\nPak byl podle vás , adventistů, ap.Pavel tím vnitřním "nepřítelem" naprosto pohlcen! :\nBěda vám zákonici!\nStránka vygenerována za: 4.24 sekundy