Kateřina Mahdalová, Petr Třešňák\n�Bolest je obávanějším pánem lidstva než sama smrt,� řekl kdysi Albert Schweitzer. Nemýlil se. Představa posledních dnů života na onkologickém lůžku nebo po autohavárii v každém vyvolává strach z utrpení, kterému jde v patách závislost na lécích a ztráta chuti do života. Ještě před pár lety to tak většinou bylo. Dnes ale i v ordinacích českých lékařů uslyšíte mnohem optimističtější slova: medicína bolest porazila a nikdo už nemusí zbytečně trpět. Tahle naděje má i svou temnou stránku: umožňuje klientům západní medicíny sypat do sebe drahé léky při sebemenších obtížích a rezignovat na odvěkou schopnost vnímat bolest jako cennou informaci o možných budoucích problémech. Co tedy tohle vítězství medicíny přináší do našich životů?\nŽen, které nikdy neodcházejí z domova bez kabelky, je mnoho. Bývalá zdravotní sestra Jana Dočekalová k tomu má ale opravdu speciální důvod. Nosí v ní totiž zařízení tvarem připomínající počítačovou myš. �Je to moje spása, moje ohromná pomoc, moje droga,� říká o malém strojku štíhlá šestapadesátiletá žena. �Díky ní můžu jezdit na dovolenou k moři, chodit na procházky s vnučkou a starat se o domácnost. Dokud jsem myš neměla, nic z toho nešlo.�\nPaní Dočekalová zažila ve svém životě mnoho týdnů, kdy kvůli onemocnění páteře jen nehybně ležela na posteli a sebemenší pohyb jí působil nesnesitelné utrpení. �Je těžké to popsat,� vypráví, �tělem vám projede tak strašná řezavá bolest, že můžete omdlít nebo se pomočit. Je vám na zvracení, úplně se rozpadnete a nemůžete se ani hnout. Je to naprosto paralyzující.� Nikdo jí nedovedl pomoci, žádná terapie nezabrala, žádný lék nepřinášel úlevu. Její zdraví se nezlepšilo dodnes, ale už tři roky dokáže bolest snášet a víceméně normálně s ní fungovat. Stačí přiložit k tělu �myšku� a zmáčknout tlačítko.\nPříběh moderní léčby bolesti nevypráví zdaleka jen o zázračných vynálezech a elixírech, byť jich má současná věda po ruce celkem dost. Zajímavé je na něm i poznání, jak tahle terapie, odbornou hantýrkou nazývaná algeziologie, pomáhá měnit hierarchické vztahy ve zdravotnictví. Je podobně nadějnou cestou k rovnocennému partnerství odborníka a nevědoucího klienta jako homeopatie, paliativní medicína nebo třeba psychoterapie. I v českých podmínkách postupně dovedla mnohé lékaře až k přístupu, po jakém jejich pacienti odjakživa touží: ke komunikativnosti a respektování individuálních potřeb.\nPro Janu Dočekalovou to začalo před třiatřiceti lety, kdy coby mladá zdravotní sestra čekala první dítě. Jak přibírala na váze, z páteře jí do levé nohy občas vystřelovala ostrá bolest. Domnívala se, že jde o patálii nazývanou těhotenský ischias, jenže příznaky se vrátily i po porodu. Nejprve se ozývaly jednou za rok, pak třikrát pětkrát a potom stále častěji. Bolesti v páteři sílily a ještě před třicítkou si žena uvědomila, že půjde o chronický problém. Pracovala v nemocnici, takže v protekčním komunistickém zdravotnictví neměla problém dostat se k potřebné péči. �Léčila jsem to rehabilitací, cvičením, práškama, ale vždycky se to vrátilo,� vzpomíná, �Pak jsem jednou šla po bytě a najednou mě zachvátila tak strašlivá bolest, že jsem upadla a zůstala ležet. Přestože ke mně chodil pravidelně lékař a dával mi injekce, musela jsem na té podlaze zůstat čtrnáct dní. To, že bych se dokázala přesunout pár metrů do postele nebo si dojít na záchod, bylo absolutně nemyslitelné. Musela se o mě starat moje patnáctiletá dcera.�\nNemocná žena absolvovala řadu vyšetření a lékaři jí sdělili, že za její utrpení může kombinace skoliózy a vychýlených plotýnek, které skřípají páteřní nervy. �Asi šlo o nemoc z povolání, tehdy nebyly žádné přístroje, takže jsme v nemocnici museli nemohoucí pacienty zvedat ručně,� myslí si Jana Dočekalová.\nPomoci jí nikdo nedovedl. Bolest se stala každodenním společníkem. Z páteře vystřelovala do nohy, v které žena občas ztratila cit a upadla. Začala chodit nakřivo a doporučená operace páteře všechno jen zhoršila. Několik měsíců po ní nemohla vůbec vstát z lůžka a periody nehybného utrpení se začaly vracet. Vyzkoušela veškeré dostupné léky v různých kombinacích a skončila tak, že polykala silná analgetika každé dvě hodiny. �Byla jsem po nich úplně mimo, doba účinnosti se zkracovala a přestávalo to zabírat,� vypráví Jana Dočekalová o nejtěžším období své nemoci. Pokud se zrovna mohla hýbat, nebyla kvůli bolestem schopná ležet ani spát, takže celé noci chodila sem a tam po domě. Dlouhodobě byla v pracovní neschopnosti, občas končila vyčerpaná v nemocnici na kapačkách s opiáty. Nakupoval a vařil manžel, o domácnost, nemocnou matku a dva mladší sourozence se společně s ním musela při studiu starat nejstarší dcera. V osmatřiceti letech dostala Jana Dočekalová invalidní důchod a zůstala doma.\n�Nejhorší je, že vás to začne ničit psychicky,� vysvětluje žena, �snažila jsem se pořád fungovat, nefňukat, jenže chronická bolest vás ničí. Máte strach cokoli udělat, abyste si ji nezhoršili, hlídáte se. Pak přijdou deprese, pocit, že jste k ničemu. Já se třeba strašně těšila na vnoučata, jenže jsem vůbec neměla sílu s nimi být.�\nNávštěvy lékařů ji srážely na kolena ještě víc. Leckterý doktor jí prý bolest nevěřil, jiný neskrýval skepsi, že nasazená léčba stejně nezabere. Ze všech byla cítit bezradnost. �Přišla jsem třeba k obvodnímu lékaři úplně nakřivo bolestí a on jen krčil rameny a říkal. ,Tak co s váma? Řekněte, jaké chcete prášky, a já vám je napíšu.� Já ale věděla, že už mi žádné nepomohou.�\nPři jednom z mnoha pobytů ve špitále koncem 90. let se Jana Dočekalová dozvěděla o nedávno otevřeném specializovaném zařízení na léčbu bolesti v pražském Motole. Na jeho první návštěvu dodnes nezapomněla a často se k ní vrací. Po pětadvaceti letech života s utrpením poprvé odcházela od doktora v dobré náladě. A s nadějí.\nNe že by tu dostala nějaký zázračný všelék. Začátek byl mnohem prostší. �Pan primář mě vyšetřil a prohlásil, že takhle to nezůstane, protože společně najdeme cestu, jak mi pomoct. Bylo to jako balzám,� vzpomíná pacientka. Bezradnost bílých plášťů byla pryč, doktoři z Motola vyzařovali jistotu a sebevědomí. Každý krok léčby s ní podrobně probírali, každý její pocit i problém brali vážně. Primář Jiří Kozák pacientce nejprve namíchal speciální koktejl analgetik, který jí posléze vpravili přímo do páteřního kanálku. Stačilo to opakovat párkrát do roka a několik let měla paní Dočekalová od nejhorší bolesti pokoj.\nJenže páteř je mimořádně namáhaný orgán a bohužel i tohle časem přestalo zabírat, takže bolest byla opět silnější. Lékaři se rozhodli pro poměrně unikátní a nákladné řešení � vpravili Janě Dočekalové do páteře malý strojek nazývaný neurostimulátor. Tenhle vynález vznikl na základě převratného objevu, který v 60. letech vstoupil do učebnic neurologie jako tzv. vrátková teorie � po-dle ní lze bolest tlumit tak, že poblíž jejího epicentra stimulujeme vedlejší nerv (například brněním nebo vpichy). Lidské vědomí dokáže zpracovat jen omezený počet podnětů, takže se přesměruje na brnění a na bolest zapomene. Když se Jana Dočekalová před třemi lety probrala z narkózy, měla v páteři zařízení, které umí přesně tohle � dráždit nerv slabými elektromagnetickými impulsy. Na cestu domů dostala dálkové ovládání ve tvaru myši, kterým může jednoduše regulovat intenzitu brnění. Doktoři jí dali doporučení, kolikrát denně je vhodné neurostimulátor zapínat. Dlouho se jim paní Dočekalová bála říci, že ji bolest nutí to dělat mnohem častěji, když se ale osmělila, nikdo jí nevynadal. �Je to na vás, dělejte, co potřebujete,� chápavě se usmívali lékaři.\nJana Dočekalová už analgetika téměř nepotřebuje a nemocniční pyžamo si obléká jen jednou za čas, když jí chirurg musí vyměnit v těle baterii. �Naprosto mi to změnilo život,� říká po třech letech zkušenosti s neurostimulátorem. �Psychicky jsem se hodně zvedla, a to díky úplně obyčejným věcem � mohu chodit na procházky s kočárkem, pomáhat dceři, dojít si sama nakoupit. Přestala jsem být sama sobě protivná. Vím, že už nikdy nebudu úplně bez bolesti, ale v Motole mě naučili s ní žít � tím, že se mnou pořád mluvili, že věřili mým pocitům a opakovali, že vždycky se dá něco dělat.�\nNa počátku medicínského směru, jemuž Jana Dočekalová vděčí za šťastnější život, stojí muž jménem John Bonica. Bylo mu sedm let, když jeho rodina počátkem 30. let 20. století odešla před Mussolinim z rodné Itálie do Spojených států, a jen o pár let víc, když po smrti otce musel v Novém světě sám začít živit rodinu. Pilně studoval, ale zároveň dokázal brzy slušně vydělávat v zápasnickém ringu. Ve wrestlingu to dotáhl až na mistra světa těžké váhy, ale z kariéry profesionálního rváče si kromě medailí odnesl také chronické zdravotní problémy. Až do své smrti v roce 1994 trpěl krutými bolestmi způsobenými artritidou i následky úrazů a nemohl stát víc než několik minut na jednom místě. Nepomohlo mu ani dvaadvacet operací. �Kdybych nebyl tak zaměstnaný, byl bych pravděpodobně na vozíku,� žertoval v 80. letech s novináři.\nBonica důkladně poznal i bolest druhých. Po studiu medicíny se vysloužilý sedmadvacetiletý zápasník nechal zaměstnat coby anesteziolog v armádní nemocnici Fort Lewis. Vrcholila druhá světová válka a jemu procházely rukama tisíce raněných vojáků, mnozí ve velmi vážném stavu. Setkal se tu s utrpením všeho druhu, včetně toho nejpodivnějšího a nejhůře léčitelného, jakým je fantomová bolest, při níž pacient pociťuje dlouhá léta po amputaci nesnesitelnou trýzeň v končetině, kterou už nemá. Kolegové později vzpomínali na Johna Bonicu jako na tvrďáka, který o vlastní bolesti nikdy nemluvil, ale velmi ho zasahovalo utrpení druhých. Ještě na konci své lékařské dráhy byl prý schopen se při vizitě rozplakat u lůžka trpícího člověka.\nTehdy za války se ale začal pídit po příslušné literatuře o bolesti, aby svým vojákům dokázal ulevit. Takřka žádnou ovšem neobjevil, což ho přivedlo k převratnému závěru: zatímco pro pacienty je bolest středobodem jejich nemoci nebo úrazu, doktory prakticky nezajímá. Chtějí vyspravit tělo, sešít potrhané části k sobě a pocity neberou vážně. Bonica cítil potřebu to změnit, docházelo mu však, že na tohle sousto se svou úzkou specializací sám nestačí. Obešel kolegy ve Fort Lewis a pozval je na společný oběd. Anesteziolog, neurochirurg, psychiatr, ortoped a další odborníci se v místní restauraci začali scházet pravidelně dvakrát týdně a hovořili spolu o pacientech. Bolesti, s kterými si jednotlivě nevěděli rady, se viděné mnoha očima zdály být pochopitelnější a snáze léčitelné.\nKdyž válka skončila, přenesl John Bonica tradici společného stolování do nemocnice ve městě Tacoma ve státě Washington a založil tu první multidisciplinární centrum pro léčbu a výzkum bolesti na světě. Vymyslel tak nejen nový typ instituce, ale i nový medicínský obor, sepsal jeho základní literaturu a stal se ikonou několika generací lékařů. Když v roce 1994 umíral, byly už na světě takových center bolesti stovky a nový trend se se zpožděním začal prosazovat i v České republice.\nZloděj ve vašem těle\nTéma léčby bolesti vždycky přitahovalo hodně předsudků. Ten nejobvyklejší praví, že pacient by měl zatnout zuby a bolest zvládnout. Překonávání bolesti vůlí je jistě důležité, v případě některých civilizačních diagnóz ale může příliš chlapácká rétorika napáchat víc škody než užitku. Řeč je o celé škále chorob jako rakovina, nemoci páteře způsobené sedavým způsobem života a nedostatkem pohybu, migrény, deprese a psychosomatická onemocnění způsobená stresem.\nI tady aktivní přístup k léčbě, životospráva a pohyb mohou leccos napravit, ale někdy je silná chronická bolest prostě nezvratná. A nesnesitelná. Bez dobré lékařské pomoci vede nezadržitelně ke zhoršení psychiky a ztrátě chuti do života. �Rozšířená představa, že zvládání téhle bolesti ze mě udělá silnou osobnost, neplatí,� říká šéf motolského centra bolesti Jiří Kozák, �V 99,9 % případů lidem ničí život.� Podobně to předloni popsal americký magazín Time: �Chronická bolest je zloděj. Může vám ukrást živobytí, manželství, přátele, nejoblíbenější kratochvíle a pořádný kus vaší osobnosti.�\nBonicovým přičiněním se chronická bolest stala samostatnou diagnózou. Zároveň jde o jeden z největších civilizačních problémů: už v 80. letech například lékaři ve Spojených státech zjistili, že léčba bolesti stojí víc než léčení srdečních chorob a rakoviny dohromady. Loňské statistiky ukázaly, že chronickou bolestí trpí v USA každý šestý člověk a náklady na její léčení spolu s ekonomickou ztrátou z pracovní neschopnosti zemi stojí ročně jednu miliardu dolarů.\nV českém zdravotnictví bylo ještě za Bonicova života zcela běžné utrpení podceňovat. �Pacientům se často nevěřilo,� vzpomíná Marie Goldmannová, kdysi internistka, dnes paliativní lékařka, jež pomáhá od bolesti umírajícím pacientům. �Říkalo se: Jak vás to může bolet, když na rentgenu nic není? Bolest se považovala za objektivní faktor. To je ale velký omyl. Každý ji vnímá jinak.� A její podceňování může mít velmi závažné následky.\nFakt, že nedůvěra autorit dovede trpícího člověka dostat na kolena, zažil na vlastní kůži třeba šestapadesátiletý Karel Vedral, původním povoláním technik. Vysoký urostlý muž trpí od dvaceti let Bechtěrevovou chorobou, bolestivým revmatickým onemocněním páteře, které proslavil třeba Karel Čapek nebo někdejší šéf Nejvyššího kontrolního úřadu Lubomír Voleník. Má srostlé páteřní obratle, takže se obtížněji pohybuje a nemůže se otáčet.\nNemoc se postupně zhoršuje, vyžaduje dlouhé každodenní rozcvičování a bez léků se bolesti nedají vydržet. Karlu Vedralovi bylo něco přes čtyřicet, když se jeho stav zhoršil a on se rozhodl požádat o průkaz zdravotně postiženého. Bylo krátce před listopadovou revolucí. Nemocný prošel posouzením několika zdravotními komisemi, ale na konci obdržel překvapivý verdikt: zamítá se. �Bylo to nejhorší období mého života,� vypráví pan Vedral, �padal jsem bolestí a nikdo mi to nevěřil.� Po neúspěšném odvolání se muž rozhodl podat stížnost k soudu. Nakonec vyhrál, ale pocit prožité nespravedlnosti ho po revoluci dovedl až k založení Klubu bechtěreviků, organizace hájící pacienty s touto diagnózou. Dnes jsou lékaři mnohem vstřícnější, ale podle Karla Vedrala nemocní narážejí na podobnou nedůvěru v zaměstnání. �V tom je potřeba ještě hodně změnit.�\nUž úvodní příběh naznačil, že pro české pacienty trpící chronickou bolestí během posledních patnácti let svět doslova zrůžověl. Vyrostlo tu na deset speciálních center bolesti a navrch sedmdesát menších algeziologických ordinací. Pomáhají zejména lidem s urputnými bolestmi zad, kloubů a pacientům s těžkou migrénou a rakovinou. �Nedokážeme každou bolest vyléčit, ale každou umíme snížit na snesitelnou úroveň,� prohlašuje šéf motolského centra Jiří Kozák.\nRadikálně se proměnily metody lékařské pomoci. Ještě nedávno byl jediným prostředkem, jak ulevit nejhoršímu utrpení, nitrožilně aplikovaný morfin. Snad žádný jiný lék ovšem ve společnosti nemá tak špatnou pověst. Nasadili mi nejtěžší, návykový opiát, takže to jde se mnou asi z kopce � takhle vypadala obvyklá úvaha vážně nemocného člověka, ať už trpícího rakovinou nebo třeba krutými bolestmi zad po nevydařené operaci nemocné páteře (tzv. Failed Back Surgery Syndrom, postihující z různých důvodů asi desetinu operovaných pacientů). A nebylo divu � morfin se aplikuje po čtyřech až šesti hodinách do žíly, takže jeho uživatel zpravidla musel být buď permanentně hospitalizovaný, nebo s úzkostí čekat doma, zda mu obvodní lékař přijde píchnout dávku. Mnohé průzkumy u nás i ve světě navíc potvrdily, že doktoři kvůli rozšířenému strachu z morfinové závislosti (kterou lze ale pod lékařským dohledem poměrně snadno eliminovat) často volili nižší dávky, takže pacient stejně částečně trpěl. A když už nestačil morfin, nasazovala se tzv. neuroleptika, která nemocného �oblbují�. Život zkrátka nestál za moc.\nDnes můžeme stejně nemocného člověka potkat na dovolené u moře, při řízení auta, na nákupech, v biografu nebo alespoň doma nad knihou. Bude zcela při vědomí, s bolestmi ztlumenými na snesitelnou míru, a k doktorovi nepůjde častěji než jednou týdně. Namísto univerzálního morfinu existuje na trhu plejáda různých léků, například ve formě náplastí, z nichž se účinná látka uvolňuje postupně několik dní a jejichž vedlejší účinky jsou mnohem menší. Kromě nich lékaři vážně nemocným mohou dopřát tzv. lineární dávkovače � malé přenosné infuzní pumpy, jež prostřednictvím kanyly zásobují tělo různými léky v potřebných kombinacích a množství.\nModerní farmaka jsou ale jen jednou z mnoha nadějí těžce nemocných. Ve specializovaných zařízeních dnes pacientům pomáhají také například metodou tzv. biofeedbacku, jež je naučí lepšímu sebeovládání, a tedy i zvládání chronické bolesti. Poněkud futuristicky vyhlížející kúra spočívá v tom, že lékaři člověka posadí před počítačovou hru, nedají mu k ní ovšem žádný ovladač. Jen citlivé snímače přisáté k jeho hlavě nebo konečkům prstů zaznamenávají slaboučkou energii vycházející z našeho vědomí. Lyžaře na obrazovce, který má projet slalomovými brankami, se pak pacient učí ovládat čistě vůlí. Je to pěkně těžké, ale kdo to zvládne, může zkoušet podobným způsobem jako počítačovou hru kontrolovat svou bolest.\nDíky relativnímu mládí svého oboru nemají algeziologové problém s předsudky vůči alternativnějším léčebným metodám. Běžně se využívá akupunktura, relaxační techniky, hypnóza nebo psychoterapie. A pro nejtěžší fyziologické bolestivé poruchy jsou v záloze různé druhy neurostimulátorů voperovatelných do páteře nebo přímo mozkového centra bolesti, i operace, při nichž chirurgové dovedou člověku ulevit naleptáním konkrétních nervových uzlů přenášejících bolest.\nŘečeno stručně: ještě nikdy v dějinách nebyla věda k našemu utrpení tak milosrdná. A doktoři navíc osvědčují zajímavou pružnost, jak pomoci pacientům tam, kde systém poněkud skřípe.\nNa dveře ordinace Ondřeje Slámy klepe pravidelně několikrát týdně návštěva, která mu předá pár balíčků s léky. Pacienti, kteří je užívali, zemřeli nebo se vyléčili a medikamenty po nich zůstaly. Někdy jsou nerozbalené, jindy už načaté. Pilulky, náplasti, kapky, všechno možné. Slámovi, jenž je v Masarykově onkologickém ústavu zaměstnán jako specialista na léčbu bolesti u pacientů s rakovinou, je nosí také kolegové onkologové. Jednou měsíčně pak krabičky sesype do igelitky a vyrazí na okružní jízdu po Brně. Zastaví se v místním hospicu, pak ve dvou léčebnách dlouhodobě nemocných a zde léky předá doktorům.\n�Je to protizákonné,� říká lékař bez mrknutí oka, když předvádí igelitku plnou léků, �správně by tohle všechno mělo jít do koše. Podle předpisů se nespotřebované léky musejí vrátit do lékárny a dál se nesmějí používat.� Smysl Slámova zvláštního rituálu nejlépe osvětlí cenovky na krabičkách v igelitce. Nejlevnější balení prášků se pohybuje kolem několika set korun, mihne se tu ale i lék za dva nebo čtyři tisíce. �Pojišťovna dává léčebnám dlouhodobě nemocných na léky a veškerý zdravotní materiál pro jednoho pacienta padesát sedmdesát korun na den,� vysvětluje lékař, �takže na něco takového absolutně nemají peníze.� Hospice jsou na tom finančně o něco lépe, moderní analgetika si ale také dovolit nemohou. �Dost často se proto stává, že v léčebně pacienta z jeho zavedené nákladné léčby převedou na klasický morfin. To znamená čtyři až šest injekcí denně,� dodává algeziolog Sláma.\n�Pacientům s drahou onkologickou léčbou nebo třeba Alzheimerovou chorobou musíme občas říci, že je prostě nemůžeme vzít,� potvrzuje primář brněnské léčebny dlouhodobě nemocných Jiří Křenek. Za léta praxe se ale už naučil různé finesy, jak systém obelstít ve prospěch pacienta. Stejně jako kolega Sláma se odmítá chovat jako technokrat a podřizovat se předpisům, které nikomu nepomohou, a vypomáhá klientům léčebny léky, které zůstaly po zemřelých nebo uzdravených pacientech � obsah igelitky doktora Slámy primáři pokryje zhruba polovinu spotřeby drahých opiátů. Další vyzkoušený fígl radí propustit hospitalizovaného pacienta na jeden den domů, kde může navštívit praktického lékaře nebo specializovanou ambulanci, nechat si napsat opiáty a zase se vrátit � ambulantní lékaři totiž na rozdíl od léčeben mohou psát opiátů, kolik chtějí. Občas tahle rošáda proběhne jen papírově, aniž nemocný člověk opustí lůžko. �Jinak bychom si mohli dovolit jen injekční morfin, ale ten já považuji za zastaralý lék,� krčí rameny primář, �mým úkolem je zajistit těm lidem společenský život, dokud to bude možné. A to s šesti injekcemi morfinu denně nejde.�\nNasyp to do sebe\nPokud ve vás hlodá podezření, že tenhle krásný nový svět moderních léků musí mít někde svůj rub, máte samozřejmě pravdu. Má, a to pořádný. Najít hranici mezi tím, kde končí pokrok a začíná problém, ale není úplně snadné.\nJisté znepokojení člověk pocítí už při četbě životopisu zakladatele algeziologie Johna Bonicy. Guru léčby bolesti totiž mimo jiné vynalezl používání tzv. epidurální anestezie při porodu. Tato metoda �umrtvuje�spodní část těla a způsobí, že rodící žena nevnímá bolest. Dnes je tento typ úlevy považován progresivními matkami, porodními asistentkami i lékaři za ukázkový příklad situace, kdy snaha vyhnout se bolesti za každou cenu působí škodlivě. Pokud totiž porod probíhá bez komplikací a bez zbytečné podpory léků, slouží bolest matce i porodní asistentce jako zdroj základních informací o jeho jednotlivých fázích. Ztlumení bolesti často rozhodí vnitřní chemii porodu a dokáže ho nepříjemně zkomplikovat. Nad Bonicovým patentem proto stojí za to položit si znovu otázku, kterou jsme prve shodili ze stolu: není náhodou občas záhodno bolest vydržet bez prášků?\nTahle úvaha je celkem aktuální. Podle statistik v západním světě strmě stoupá spotřeba léků proti bolesti, Češi například loni spolykali dvakrát víc silných analgetik (tedy těch na recept) než před pěti lety. A v bohatých západních zemích je spotřeba několikanásobně vyšší. �Bolest je signál, že něco není v pořádku. Hlavní nebezpečí analgetik spočívá v tom, že vás nenutí změnit životní styl, takže riskujete, že se problém za čas ozve s mnohem větší intenzitou,� říká jeden z odpůrců nadměrného užívání analgetik, rehabilitační lékař Jan Hnízdil. Agresivní chemické složení preparátů navíc vede při jejich nadužívání k poškození žaludku, narušení tenkého střeva nebo třeba poruchám erekce. �Denně je u nás hospitalizováno 25 lidí s krvácením do žaludku, z toho 11 v přímé souvislosti s užíváním analgetik,� varuje Hnízdil. V některých případech způsobuje nadužívání medikamentů dokonce nesmírně bolestivou formu migrény, která pacientovi připraví skutečný očistec: žádný lék na ni totiž nefunguje a jedinou možností, jak se jí zbavit, je na několik měsíců všechnu chemii vysadit a čelit bolestem bez úlevy.\nKdy je tedy žádoucí opakovat mantru Johna Bonicy, že nikdo nemusí zbytečně trpět, a užívat moderní léky a kdy má smysl zatínat zuby? Je to zásadní životní dilema, ale zrovna s ním zatím většina lékařů nikomu nepomůže.\n�Já s panem doktorem Hnízdilem v zásadě souhlasím,� říká překvapivě algeziolog Ondřej Sláma, �určitě je žádoucí pomoci si hlavně rehabilitací, cvičením, změnou životního stylu nebo třeba psychoterapií. A především se učit s bolestí žít.� Brněnský lékař ale vidí zásadní rozdíl v tom, co doporučit onkologickému nebo jinak vážně nemocnému pacientovi, a co člověku, kterého trápí méně obtížné neduhy. Zatímco ten první potřebuje důvěru a dostatečnou medikaci, aby mohl s bolestí důstojně žít, druhý by se měl zaměřit na léčbu příčin a léky šetřit. V praxi jsou problémy na obou stranách.\n�Dělal jsem výzkum mezi onkology a třetina z nich anonymně přiznala, že svým pacientům bolest léčí nedostatečně,� říká Sláma, �správná léčba vyžaduje důkladnou komunikaci a na to nemají čas.� S opačným extrémem se člověk setká zpravidla v menších ordinacích algeziologů, třeba na malých městech. Nejsou to ona multidisciplinární centra, ale jednotliví lékaři, kdo si s psaním úlevných preparátů nedělá hlavu. �Napsat analgetikum pro ně bývá nejjednodušší prostředek, jak k bolesti přistoupit,� vysvětluje Sláma. �A ještě mohou mít pocit, že jsou vůči pacientům velkorysí a osvícení, protože na lécích nešetří.�\nMladá disciplína se evidentně chytila do pasti vlastního étosu. Po desetiletí bojovala za právo trpících na dostatečnou úlevu a za známku pokroku považovala rostoucí spotřebu opiátů: čím víc je doktoři píší, tím méně pacienti trpí. Takhle to algeziologové říkají dodnes a českou praxi například za nízkou spotřebu opiátů oproti bohatým zemím kritizují. Jenže velkorysost Bonicových odchovanců přináší i jasné nežádoucí efekty � svou porci úlevy dnes žádají nejen nemocní rakovinou, ale i lidé, kteří by místo polykání prášků měli raději zhubnout, začít jíst zeleninu nebo chodit plavat. Podle Slámy se tak kolem některých ambulancí bolesti často stahuje specifická pacientská klientela, která zaujímá k vlastnímu zdraví velmi pasivní přístup. �Vědí, že tady vždycky něco dostanou.�\nPsychologové tomuhle fenoménu přezdívají bolestivé chování � člověk sužovaný bolestí může snadno podléhat úzkostem a depresím a podvědomě pak hledá cesty, jak na svém neuspokojivém stavu nějak vydělat. Kulhá, aby byl politován, významně polyká prášky, citově vydírá svou rodinu. Stává se profesionálním pacientem. �Takoví lidé se nechtějí vyléčit,� říká psycholog motolského centra bolesti Jiří Knotek, �Chtějí se jen léčit. Bolest jim změnila osobnost, ale teď jim dává sociální výhody, kterých se nechtějí vzdát.� Příliš otevřená náruč lékařů může v tomhle nezdravém modelu pacienta utvrzovat.\nLéčba bolesti během svého vývoje narazila na jedno zásadní riziko � až příliš se hodila do krámu mocným farmaceutickým firmám. Vždyť jakého lékaře by si mohly přát víc než toho, který nabádá k větší konzumaci prášků, a ještě má punc reformisty? Farmaceuti lékařům vycházejí vstříc nejen obvyklým zpříjemňováním života různými zájezdy nebo obědy. Pořádají také impozantní vědecké konference s kvalitním programem. I když na nich nikdo prvoplánově neradí lékařům předepisovat konkrétní prášky, bez problémů to není. �Program vypadá profesionálně, příspěvky jsou odborně kvalitní a zajímavé,� říká brněnský lékař Ondřej Sláma, který na několika z nich v minulosti přednášel. �S jedinou vadou � mluví se výhradně o farmakoléčbě. O nutnosti pohybu, rehabilitaci nebo vůli bolest překonávat tu neuslyšíte. Dnes bych už s účastí na takové konferenci váhal.�\nMnohé západní zkušenosti ukazují, že příliš benevolentní vztah k analgetikům se může vyvinout v závažný problém, který zatěžuje společnou kasu a vytváří závislou společnost. �Teď se třeba jeden můj známý vrátil z USA a ukazoval mi, co mu tam dali na bolení zubů,� vypráví Ondřej Sláma, �Byl jsem úplně paf � šlo o silný návykový opiát. Pokud nechceme žít jako feťáci, budeme se jednou muset smířit s tím, že určitá bolest k životu prostě patří.�


Muži A: Fotbalové jaro je tu.... :: TJ Sokol Střelice\nMuži A: Fotbalové jaro je tu....\nPrvním dubnovým víkendem se opět rozběhnout jarní odvety fotbalových utkání a pro naše A-mužstvo začíná tuhý boj o záchranu v Okresním přeboru Brno-venkov.\nPodzimní rekapitulace a zimní změny:\nMužstvo zahájilo letní přípravu pod vedením trenéra pana Pavla Hanuše a po kvalitních tréninkových jednotkách následovali i vydařené utkání v rámci Krajského poháru, do kterého jsme se kvalifikovali díky vítězství v okresním poháru. Po vydařeném utkání v Tuřanech (4:1), hrající o soutěž výše a jsme následně po sympatickém výkonu prohráli se Šlapanicema (0:4), hrající dokonce o dvě soutěže výše, jsme očekávali, že bychom se mohly v sezóně pohybovat ve vyšších patrech soutěžní tabulky okresního přeboru. Navíc se mužstvo podařilo oproti předchozímu ročníku, ve které jsme obsadili konečné 8.místo, posílit o zkušeného hráče Smitala Pavla (ČAFC Židenice), navrátilce z hostování Lukáše Herinka z Troubska a Patrika Machálka z dorostu Slovanu Rosice.\nSezónu jsme tradičně rozehráli na horké půdě v Babicích nad Svitavou, odkud se body nevozí snadno. A na úvod z toho byl pro nás bod za remízu 1:1, kdy domácí dokázali vyrovnat až v posledních minutách zápasu. Po následné domácí prohře se současným lídrem tabulky mužstvem z Moutnic 0:1, následovali další dvě remízy, nejdříve na hřišti ve Zbraslavi 1:1 a doma s Říčany 0:0. Po čtvrtém hraném kole nastal v našem mužstvu zlom, ze kterého jsme se do konce sezóny nedokázali dostat. Začala nás zužovat celá řada zranění a do zápasů nemohli nastoupit hráči jako (Maťák Petr, Machát Ondřej, Machálek Patrik). Vše začalo ve Veverské Bítýšce, kde jsme neproměnili celou řadu velkých příležitostí a odvezli si porážku 3:0. Po odloženém domácím utkání s Blažovicemi z důvodu podmáčeného hřiště jsme v následujícím týdnu zajížděli na hřiště do tabulkově stejně postavených Oslavan. Ještě předtím jsme si v týdnu odskočili pro pohárovou porážku do Ivančic, kde nás posílené B-mužstvo o hráče áčka přestřílelo 5:4, nutno podotknout, že to bylo jediné utkání podzimu, kde se nám střelecky dařilo, ale na výhru to nestačilo. V Oslavanech jsme odehráli velice solidní utkání a minimálně bodovat jsme si tam zasloužili, bohužel opět se projevila naše slabina celého podzimu a to proměňování i těch největších brankových příležitostí a tak domácím stačil jeden větší závar v našem pokutovém území na výhru 1:0. V následné dohrávce jsme na svém hřišti přivítali další mužstvo bojující o každý bod a to hráče z Blažovic, kterým jsme cestu k vítězství usnadnili celou řadou chyb v naší obraně a nechali si dát čtyři góly (1:4). V dalším utkání v Zakřanech jsme bojovali o přetržení dlouhé šňůry bez bodu a dokonce se nám podařilo jít v utkání i do vedení. Vedení jsme ovšem nedokázali udržet a po neproměněné penaltě a i přes závěrečný obrovský tlak jsme si odvezli nakonec porážku 3:1. Ve velice obtížném období jsme přivítali na svém hřišti rozjeté Želešice. Ti našeho rozpoložení dokázali bezpečně využít a zaslouženě nás deklasovali 5:0. K dalšímu utkání jsme měli zajíždět na další horkou půdu do Měnína, ovšem stav hřiště nedovolal utkání odehrát na hřišti soupeře a tak došlo k prohození pořadatelství, co nám vzhledem k naší situaci vyhovovalo. Domácího prostředí jsme dokázali využít a připsali si po dlouhé době výhru 2:1. Dalším pozitivem byl návrat do sestavy Ondry Macháta, hlavní opory našich zadních řad. Povzbuzeni posledním výsledkem a výkonem jsme opět na našem hřišti přehráli Ochoz (2:0) a vše vypadalo, že podzimní část sezóny se podaří ještě bodově zachránit. Bohužel následovala cesta k malému derby do Ořechova, kde jsme dokázali navázat na dobrý výkony, ale střelecky jsme se opět prosadit nedokázali, toho využili domácí k výhře 1:0. Poslední kolo soutěže jsme odehráli na domácí půdě proti Modřicím. Po úvodních třiceti minutách, kdy jsme byli lepším týmem, to vypadalo, že si hosté neodvezou ani bod, jsme nakonec prohráli 4:0. Před následnou jarní předehrávkou s Babicemi nad Svitavou na domácím hřišti jsme se nacházeli přesně tam, kde v průběhu celé sezóny. Toho hosté využili a odvezli si zaslouženou výhru 5:1.\nTím pro nás skončila neúspěšná část podzimní sezóny s bilancí 2 výher, 3 remíz a 9 porážek a po zásluze nám patří aktuální poslední místo v tabulce okresního přeboru.\nPřípravu na jarní odvety jsme začali v prvním týdnu února, kdy první měsíc přípravy patřil především k nabrání fyzické kondice v okolí Střelic a pro hru s míčem jsme využívali školní halu včetně posilovny. V březnu naše mužstvo využilo možnosti strávit v rámci herního soustředění několik dní ve sportovním areálu v Boskovicích, kde se nám naskytlo plno možností k tréninkovým jednotkám, čehož jsme plně využili. V rámci přípravy jsme odehráli čtyři přátelské utkání u z mužstvy jiných okresích přeborů (Nikolčice, Vavřinec) a ze třetí třídy (Start Brno B, Popůvky), ve kterých se nám výsledkově dařilo a ani v jednom utkání jsme herně nepropadli.\nCo se týká samotného kádru do jarních odvet, mužstvo doznalo pár změn. Po ročním hostování v FC Miroslav se vrací Sláma Jiří a také náš odchovanec Machát Jakub ze Slovanu Brno, který poslední půl rok strávil taktéž v FC Miroslav. Do branky se podařilo přivést místo dlouhodobě zraněného Petra Maťáka hráče SK Žebětín Davida Náhlíka, který mimo jiné působil i dvě sezóny ve Zbýšově u Brna. Z b-týmu byl přeřazen zkušený Vaculík Richard, který v průběhu přípravy prokázal svoje nestárnoucí kvality. Pro zranění kolene nebudeme moci počítat po celé jaro s Lukášem Herinkem. Odchody z našeho týmu z podzimní části máme dva, už v průběhu podzimu bylo ukončeno hostování Edvardu Tumanyanovi z Újezdu u Brna a v zimním období ukončil svoje hostování Pavel Smital z ČAFC Židenice. Jinak kádr mužů zůstává do jarních bojů beze změn.\nDoufejme, že tyto zmíněné posily povedou ke zlepšení našeho nelichotivého postavení v tabulce a hlavně budeme našim fanouškům předvádět kvalitnější podívanou, než tomu bylo v podzimní části sezóny.\nNa závěr bych rád poděkoval všem fanouškům Střelické kopané, co na nás nezanevřeli a budou nám v jarních odvetách oporou. Dále všem co se starají o naše hřiště a vše okolo něj, Sokolu a sponzorům za jejich finanční nebo materiální přízeň a věřme, že záchrana v soutěži bude vytouženou odměnou nám všem.\nFotbalový výbor FK Střelice


Společnost TVR data a komunikace s.r.o. Vám nabízí komplexní dodávky telefonních center.\n- docházkové a přístupové systémy.\nTvorba a provoz webových stránek.\nTelekomunikační zařízení, Webdesign,\nID microsite: 5294, počet zhlédnutí: 545


Německo bojuje proti předobjednávkám - INDIAN\nMagazín · Novinky · ve čtvrtek 19. 7. 2018\nNěmecko bojuje proti předobjednávkám\nVyšší německý soud v Mnichově zakázal předobjednávky her s nejasným datem vydání.\nReagoval tak na výzvu tamního spolku pro ochranu spotřebitelů, který upozornil na stížnosti okolo předobjednávky mobilního telefonu Samsung Galaxy S6 v německém obchodě Media Markt z roku 2016. Soud nyní e-shopům zakázal prodávat na svých stránkách produkty, které nemají dané datum vydání. To se tedy týče i her. Přesněji řečeno musí u každého produktu být nejpozdější datum, do kterého je obchod schopný ho zákazníkovi dodat. Jak přesně tento zákon nahlíží na posunutí data vydání, či crowdfundingové kampaně, není jisté.\nNěmecko tak zasadilo ránu firmám těžícím z předobjednávek. Pokud se na trhu objeví pokračování známé a úspěšné herní série, lidé automaticky očekávají, že dobrý bude i připravovaný díl. Nemusí tomu tak však být vždy. Navíc hry pak často vycházejí nedodělané, nebo nevychází vůbec. Vzpomeňme například na tolik propírané No Man’s Sky. Proti předobjednávkám obecně se vyslovila i spousta herních kritiků, ať už nedávno zesnulý TotalBiscuit, či server Kotaku. Podle nich předobjednávky dávají velkým studiím prostor hry nedodělávat a stejně na nich vydělat dost peněz. Proč by se pak snažili dělat dobré hry?\nNa druhou stranu je potřeba nezapomínat i na povedené hry, které se daly předobjednat. Například takový Doom z roku 2016 dopadl dokonce nad očekávání kritiků. Co si o nařízení myslíte vy? Je podle vás dobře, když stát tímto způsobem chrání spotřebitele, nebo vám to přijde jako zbytečné a chtěli byste si o tom spíš rozhodovat sami?\nZdroj: Eurogamer, vg247\nTagy: datum vydání, DOOM, Kotaku, Nemecko, No Man's Sky, Předobjednávka, totalbicsuit, TotalHalibut\ntom-nightreaper okomentoval Valheim má ambice se stát nejlepší survival hrou před 21 minutami\ntom-nightreaper okomentoval Valheim má ambice se stát nejlepší survival hrou před 25 minutami\npetr-ix okomentoval Valheim má ambice se stát nejlepší survival hrou před 36 minutami\npetr-ix okomentoval Valheim má ambice se stát nejlepší survival hrou před 46 minutami\npetr-ix okomentoval Hráči jsou připraveni kupovat hry za vyšší cenu, myslí si Take-Two před 56 minutami


Domů Články Holub Radek\nAutor Radek Holub - články (strana: 4)\nAč nezávodí, lyžováním žije od mala. Svůj první časopis kompiloval již na základní škole, při studiích na přelomu tisíciletí pak publikoval články o lyžařských střediscích v denním tisku a následně i v lyžařských časopisech. V té době byl i spolutvůrcem jednoho z prvních lyžařských webů v ČR. Od založení SNOW v roce 2002 se lyžování věnuje celoročně. Za tu dobu projel a zmapoval stovky lyžařských středisek – a právě tématika lyžařských resortů je jeho doménou. Je téměř jisté, že v Česku nenajdete druhého člověka, který by měl o lyžařských střediscích takový přehled. Dodnes mu stojí zato si kvůli manšestru přivstat a nedělá mu problém lyžovat každý den silně nadprůměrnou rychlostí osm hodin denně – uf!\nAktuálně: sjezdovky se otevírají i mimo ledovce\nLyžařské oblasti Radek Holub - 17.11.2016\nPrvní a výrazný závan zimy zajistil velmi dobré podmínky na ledovcích a sjezdovky se začínají otevírat i v nižších polohách.\nAktualizováno 17. 11. 2016\nSki free 2016/17: skipas zdarma aneb nejvýhodnější lyžování\nLyžařské oblasti Radek Holub - 26.10.2016\nTýdny označované jako Free ski, skipas zdarma nebo super premiere fungují jako magnet pro všechny, kdo si chtějí zalyžovat výhodně, a to především mimo hlavní sezónu. I když je jasné, že nic není úplně „zdarma“, díky zvýhodněným pobytovým balíčkům se dají denní náklady na ubytování a lyžování dostat pod 1 000 Kč.\nDolomiti Superski 2016/17: 8 nových lanovek a více pohodlí na Sella Rondě\nLyžařské oblasti Radek Holub - 06.10.2016\nV Dolomitech se letos bude lesknout osm nových nebo modernizovaných lanovek a mnoho drobných vylepšení čeká i výletní okruh Sella Ronda – ten má být podle plánu otevřen už od 3. prosince.\nCeny sezónních superskipasů 2016/17: stovky a tisíce kilometrů sjezdovek na 1 skipas\nLyžařské oblasti Radek Holub - 04.10.2016\nKdo na lyžích vyjezdí více než obvyklý týden a k tomu pár víkendů za sezónu, tomu stojí za vážnou úvahu sezónní skipas. Přibývá totiž možností, jak s ním mít na výběr ze stovek až tisíců kilometrů sjezdovek, a to doma i v zahraničí.\nNej: nejníže položená střediska aneb sjezdovky u hladiny moře\nLyžařské oblasti Radek Holub - 22.09.2016\nŽe sjezdové lyžování nepotřebuje ani přírodní sníh ani hory, dobře ilustrují lyžařské haly, jejichž domovem je především Nizozemí. Ale lyžovat skoro na úrovni mořské hladiny se dá i pod širým nebem. Kde všude?\nMegaareály: Arlberg propojil 305 km. Kdo dál?\nLyžařské oblasti Radek Holub - 20.09.2016\nV žebříčku největších rakouských lyžařských komplexů je rušno. Loni se o prvenství utkala nově propojená střediska Saalbach a Fieberbrunn (270 km) s dlouholetým premiantem Skiwelt Wilder Kaiser (284 km), letos je s přehledem sesazuje Arlberg (305 km).\nArchiv školních prázdnin pro lyžaře 2016/17: kdy budou sjezdovky prázdné?\nLyžařské oblasti Radek Holub - 04.09.2016\nFronty u lanovek a zaplněnost sjezdovek jsou spolu s počasím a sněhovými podmínkami důležitými proměnnými, které se podepisují na naší lyžařské spokojenosti. A velmi úzce souvisí s termíny školních prázdnin – jejich kalendář by tak měl být povinným čtením každého lyžaře, který má rád na svahu co největší prostor.\nAktuálně: konec sezóny na prašanu\nLyžařské oblasti Radek Holub - 27.04.2016\nVšichni chtěli lyžovat o Vánocích, kdy se bez přírodního sněhu musela obejít i ta nejspolehlivější alpská střediska. Paradoxně prašanové hody přináší konec dubna - ale jen pro nadšence, protože teď už sníh skoro nikoho nezajímá.\nSezóna 2015/16: mizerná, uspokojivá i rekordní\nLyžařské oblasti Radek Holub - 18.04.2016\nV branži vlekařů a hoteliérů se uplynulá lyžařská sezóna předvedla velmi rozmanitě – v Česku ji velká střediska podle svého vyjádření ustála se ctí, z Alp hlásí návštěvnické propady i rekordy.\nPočasí 2015/16: pozdní sněhová náplast\nLyžařské oblasti Radek Holub - 05.03.2016\nNejlepší lyžařské podmínky celé sezóny přijdou dost možná v příštích týdnech – teplé a slunečné jaro na dohled není, naopak mají v aktuálních předpovědích pevné místo tlakové níže, které do horských poloh ještě mohou naložit něco sněhu.\nArchiv počasí 2015/16: jak se vyvíjely vyhlídky na zimu\nLyžařské oblasti Radek Holub - 24.02.2016\nArchiv vyhlídek na zimní počasí a sněžení na českých horách i v Alpách 2015/16\nLyžařské oblasti Radek Holub - 16.02.2016\nNej: kde padá nejvíce sněhu na světě\nLyžařské oblasti Radek Holub - 05.02.2016\n10 sněhově nejspolehlivějších středisek světa\nNikdy neslibujte dětem, že napadne sníh, daleko méně riskantní je předvídat sněžení, radí knižní průvodce Jak blufovat o počasí. Jsou ovšem i místa, kde si to můžete dovolit.\nPředpověď počasí pro lyžaře (3. díl) - jak se vyznat v synoptické mapě\nLyžařské oblasti Radek Holub - 06.01.2016\nJak se může do Evropy dostat zima?\nJestliže s nadějí vyhlížíte mrazivá čísla v obrázkové předpovědi počasí, spoléháte se zároveň na to, že počasí se jí bude řídit - a to velmi často nedělá. Hrubý ráz počasí se dá zato poměrně dobře vyčíst ze synoptické mapy a není to žádná velká věda.\nPředpověď počasí pro lyžaře (2. díl) - malý slovník\nLyžařské oblasti Radek Holub - 30.12.2015\nKdo chce o počasí vědět víc, než co mu řekne ikonka slunce či mráčku v chytrém telefonu, neobejde se bez porozumění synoptickým mapám. Za odměnu se z nich ale dozví mnohem více než z „jednoznačných“ obrázků.\nTento článek vyšel v časopise SNOW 64 time (listopad 2011) a byl aktualizován.\nLyžařské oblasti Radek Holub - 28.12.2015\nAktuálně: v Dolomitech se lyžuje dobře i bez sněhu\nLyžařské oblasti Radek Holub - 16.12.2015\nNula by svítila ve sněhovém zpravodajství z Dolomit uprostřed prosince 2015, kdyby nebyla sněžná děla. Více než třetina sjezdovek a většina páteřních propojení je otevřena jen díky nim. O Vánocích přitom bude nejspíš upravená už většina sjezdovek.\n1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Strana 4 z 12


XNXX: 3 tipy, jak překvapit svého partnera v posteli - TELES RELAY\nNěkdy si zvykneme na naše malé pohodlí, pokud jde o sex. Ale abychom okořenili vaše vztahy pod peřinou, zde jsou 3 tipy, jak překvapit svého partnera v posteli!\nKdyž jste ve vztahu po dlouhou dobu, je někdy obtížné najít způsob, jak dát koření pod peřinu. Ještě více, když je opravdu těžké relaxovat během lásky. V těchto případech máme sklon odpočívat na vavřínech a neopouštět naši zónu pohodlí. Není však tak složité překvapit někoho, kdo sdílí svůj život, s malými gesty, která to změní. A pokud Trendy navrhl, že najdete místa, kde se můžete milovat na základě svého astrologického znamení, zde jsou 3 tipy, jak překvapit svého partnera v posteli.\nZlobivá atmosféra, kterou vytvoříte\nChcete-li trochu narušit rytmus každodenního života, můžete začít vytvořením jiné atmosféry. Doporučujeme vám, abyste překvapení maximalizovali tím, že něco připravíte během nepřítomnosti vašeho / vašeho společníka / společníka. Takže si můžete dát pěkně saténové prostěradla, uspořádat okvětní lístky, lehké svíčky, připravit masážní oleje a rozhodnout se pro sexy oblečení nebo proč ne pro Evu nebo Adam oblečení? To se určitě překvapí, miláčku, když se vrátí a nadchne ho na maximum. Stručně řečeno, ujistěte se, že změnit výzdobu místnosti, aby se okamžik nový a odlišný.\nNeobvyklé pozice se naučíte\nPokud se opravdu nechcete dostat do složitého představení, můžete se také podívat online a naučit se nové pozice. Tak, to vám umožní přinést zcela novou energii na přikrývku a není pochyb o tom, že to bude privilegovaný okamžik, jak posílit vaše pouto, ale také se těšit ze dvou. Abychom uspěli v překvapení vašeho partnera, doporučujeme vám například pozici kovadliny, která vyžaduje určitou flexibilitu, ale která by byla skutečným zdrojem potěšení. Ale existuje mnoho pozic, které budou stejně příjemné.\nHra na hrdiny, kterou budete připravovat\nTo může být velmi vtipné a může slibovat nebývalé tělesné okamžiky. Proč se nevkládat do obuvi různých postav, abyste vzbudili touhu? Zjevně myslíme na klasiku, jako je lékař a sestra, zloděj a zloděj, instalatér a jeho klient, ale existuje mnoho dalších. Je jen na vás, abyste viděli, co by vašeho partnera mohlo nejvíce překvapit, a nabídne vám okamžik, který vyjde z vyšlapané cesty. Nakonec si uvědomte, že komunikace také hodně pomáhá při okořenění sexu. Neváhejte mluvit o svých touhách s tím, kdo sdílí váš život.\nzdroj: https: //trendy.letudiant.fr/le-conseil-sexy-du-lundi-3-tips-pour-surprendre-son-sa-partenaire-au-lit-a4880.html


Luxusní nemovitosti nemusí znamenat jistý výnos - Hypoindex.cz | Fincentrum\nLuxusní nemovitosti nemusí znamenat jistý výnos\nAutor: Daniel Kuchta | 10.12.2008 00:00 | Kategorie: Realitní makléř | 0 komentářů\nSpolečnost MEXX Reality nabízí v Čechách investici, která "kombinuje investování s garantovaným výnosem a rekreační bydlení". Na první pohled to vypadá zajímavě, ale kromě pětileté garance výnosů nabízí taková investice i nemalá rizika. Společnost nabízí možnost koupi některého ze 134 apartmánů ve wellnes hotelu Golden Park Kremnica, který má být dostavěn koncem příštího roku. Ceny se pohybují od 1 do 3,3 milionu Kč (rozměry jsou od 24 do 84 m2) a v prvních pěti letech je investorům slíben garantovaný výnos 5 % ročně. Pokud bude hotel dosahovat vyšších příjmů, než je garantovaná část, dostanou navíc ještě polovinu z příjmů. Po pěti letech pak budou participovat na výnosech už jenom ze zmiňované poloviny příjmů hotelu. Podle Onřeje Soukupa, šéfa developerských projektů společnosti MEXX Reality, mohou investoři očekávat výnos 9,7 procenta při obsazenosti kolem 60 % (ceny apartmánů ba se měly pohybovat od 1 600 Kč do 2 600 Kč). V prvních deseti letech bude moci majitel apartmán používat 30 dní v roce, po deseti letech už dokonce bez omezení. Platit by měl pouze energie. Investor může „svůj“ apartmán (bude zapsán jako majitel v katastru nemovitostí) kdykoli prodat, ale v prvních deseti letech je nutné dodržet smlouvu o zapůjčení k pronájmům. Největším tahákem pro investory by měla být zajímavá a perspektivní lokalita v lázeňském centru na okraji Velké Fatry s množstvím nabízených sportovních aktivit (lyžování, golf apod.) a například také termálního pramene jako teplé vody a zdroje k vytápění, což může snížit náklady. Projekt MEXX Reality však není jediným svého druhu na Slovensku. Momentálně je možné investovat minimálně do čtyř podobných projektů také ve Vysokých Tatrách, nebo u Liptovské Mary. Ty nabízejí různou výši i délku garance, princip je ale stejný. V zahraničí to není žádná novinka Podobná nabídka je u nás docela novým způsobem investování a zhodnocování volných prostředků, ve světě už ale podobné projekty fungují několik let. S investováním do hotelových pokojů, na nichž je možné vydělávat, začala před několika lety britská společnost Guest Invest. Ta v současnosti spravuje pět hotelů v Londýně, v nichž nabízí investorům pokoje na 999letý pronájem (pokoje v posledním z nich, hotelu Jones se prodávají od 317 000 liber).\nInvestor také participuje na výnosech hotelu (dostane polovinu z příjmu po odečtení všech nákladů) a může ve „svém“ pokoji strávit 52 nocí zadarmo. V budoucnu chce společnost svou nabídku rozšířit i do dalších měst Velké Británie, případně i do zahraničí (New York, Amsterdam, Dillí). Úspěch investice dokládá fakt, že první dva hotely společnosti byly rozprodány v průběhu několika týdnů a investoři, kteří po čase své pokoje prodali, dosáhli zisk 10 % (to však bylo hodně dlouho před vypuknutím hypoteční krize). Investoři zatím dosahují průměrných výnosů osm procent ročně. Tento výnos není moc vzdálen běžným výnosům z pronájmu, majitel pokoje je však oproštěn od všech starostí spojených s údržbou pokoje.\nInvestování do hotelových pokojů je ale spojeno také s určitými problémy, které mohou negativně ovlivnit výnosy. Hotel, v němž se pokoje nacházejí, například musí dosahovat určitou minimální naplněnost, při níž je možné dosahovat zajímavých příjmů. Společnost MEXX podmiňuje zajímavé příjmy 60% naplněností, Guest Invest má zase podle svých vyjádření více než tříčtvrtinovou obsazenost. V současnosti, kdy krize ovlivňuje prakticky každé odvětví, a příjmy hotelů kvůli poklesu cestovního ruchu nemusí být zrovna ideální, však může být potřebná naplněnost hotelů problémem. Výnosy, které nemovitosti přinášely několik let před vypuknutím hypoteční krize, dnes už jednoznačně nelze očekávat. Rizikem mohou být například i stále častější hrozby atentátů, teroristické útoky (i když to zatím u nás velmi nehrozí), případně výkyvy počasí. Hodně také záleží na lokalitě a její atraktivitě, která sehrává v obsazenosti, zejména v dnešní době, velkou roli. Na druhé straně, majitelé hotelů v zajímavých lokalitách mohou dosahovat zajímavějších výnosů, než je tomu u běžných nemovitostí, a věří, že současná krize by se rekreačního sektoru nemusela dotýkat až tak výrazně, jako tomu může být u běžných rezidenčních projektů.\nNavíc u nových hotelů je dosažení dostatečné naplněnosti složitější, než u zavedených. Na druhé straně se to ale snaží společnosti kompenzovat garancí výnosů v prvních letech, při slabých příjmech ale nemusí hotely generovat dostatečné výnosy k tomu, aby bylo z čeho garantovaný výnos vyplácet.\nProblémem je rovněž likvidita a určování hodnoty takové investice. Se slabou likviditou a dlouhým investičním horizontem se však musí potkávat všichni investoři nakupující nemovitosti.\nNejednoho člověka určitě napadne přirovnání k podobným nabídkám, tzv. timeshare, které byly rozšířené také u nás. Pod záminkou výhry zájezdu pak zájemci absolvovali „kurs“, na kterém jim byly poskytnuty informace o všech výhodách sdílení, při kterém můžete po zaplacení nemalých poplatků strávit několik týdnů ročně ve vybraných destinacích, samozřejmě za „výhodnou“ cenu. Nezřídka byly tyto nabídky spojené s psychologickým nátlakem a okamžitou platbou. Bohužel mnoho takových nabídek se ukázalo jak podvod, i když v zahraničí funguje tento byznys poměrně úspěšně několik let. Rozlišit mezi podvodníky a seriozními nabídkami je pro nezkušené lidi často velký problém a mnozí tak přišli o nemalé peníze. Na rozdíl od timeshare nabídek si při koupi (respektive dlouhodobém pronájmu) hotelového pokoje kupujete pouze jediný pokoj a o výnosy se dělíte pouze s hotelem a ne dalšími několika investory. Můžete zde strávit určitý počet dní zadarmo, platí to však pouze pro vámi vybraný - jediný hotelový pokoj. Samozřejmě, nelze říci, že každá nabídka takové investice je seriózní a zaručeně výdělečná. Je už však na každém potenciálním zájemci, aby zvážil všechna rizika. Pokud se mu v nabídce společnosti cokoli nelíbí, své peníze jednoduše investuje jinam. Mnoho lidí tomuto způsobu investování nepřijde na chuť. Nedostatek prostředků, případně negativní zkušenosti s domácími a zahraničními podvodníky, kteří nabízejí timeshare investice, určitě odradí mnohé. Ti pak mohou investovat do nemovitostí nepřímo, formou nákupu akcií developerských firem, případně nákupem podílových listů nemovitostních fondů, které fungují už i u nás.\nAnketaMyslíte si, že je investice do hotelových pokojů a apartmánů výhodná?Ano, využiji tuto možnost jako způsob diverzifikace (1) Ne, v současné situaci je to velké riziko (2) Nevypadá to špatně, ale rizika zde určitě jsou (9) Celkem hlasovalo 12 čtenářů\nLuxusní nemovitosti nemusí znamenat jistý výnos >> sdílejte na sociálních sítích


Nový hřbitov dostane slíbenou smuteční kapli - Sokolovský deník\nNový hřbitov dostane slíbenou smuteční kapli\nBřezová - Nově bylo ale dohodnuto, že nepůjde o klasickou kapli\nBřezová byla původně postavena jako ubytovna pro dělníky, hřbitov nebyl prioritou. Město se zhruba třemi tisíci obyvatel ho postavilo za bezmála 17 milionů korun teprve loni. Ještě před vysvěcením evidovalo stovky žádostí občanů o kóje v kolumbáriu, kam chtěli přemístit své pozůstalé. Další mají ostatky svých blízkých pohřbeny v zemi. Přáním radnice byla od počátku i kaple pro smuteční obřady. A na ní se v těchto měsících začalo pracovat.\n„V prostorách nového hřbitova byla uskutečněna první konzultace s projektantem ve věci nového řešení plánované kaple," potvrdil starosta města Miroslav Bouda. V prostorách, kde měla dle původního projektu stát kaple, by měla studie řešit budovu, která by vhodně doplnila stavební celek hřbitova. Měla by také sloužit k různých pietním aktům či setkáním.\nNově bylo dohodnuto, že nepůjde o klasickou kapli dle původního záměru, ale bude se jednat o částečné zastřešení stávajícího vstupu s technických zázemím pro případný malý smuteční obřad.\nNový hřbitov město postupně zvelebuje a vylepšuje. Původně zde byla bažina a les. Stavba nového hřbitova trvala zhruba třináct let a Březová dávala do tohoto projektu milion až dva ročně ze svého rozpočtu.\nNyní jsou zde nová kolumbária, cesty, lavičky, koše, záhony s květinami, keře, břízky, nízké stylové lucerny, rozvody pitné vody anebo případný kamerový systém či fotopasti. To kvůli případným zlodějům a vandalům. V plánu jsou i skleníky, kde si lidé budou moci koupit květiny či okrasné keře, a zmíněná kaple. „Hřbitov vnímám jako nepsanou kroniku města. Byl to jeden z největších úkolů, který jsme splnili," dodal Bouda.


úzkost Archivy | Nejlepší rehabilitace na světě\n05.08.2021 , terapie , 0 Komentáře\nZačněme tím, že si něco vyjasníme. Hangxiety není lékařský termín. Ve skutečnosti, pokud o tom mluvíte s odborníkem na duševní zdraví nebo praktickým lékařem, mohou se na vás zpočátku dívat zmateným výrazem. Přestože je hangxiety nelékařský termín, ...\n23.03.2021 , terapie , 4 Komentáře\nDeprese a úzkost jsou vážná onemocnění duševního zdraví, která mohou mít přetrvávající dopady na váš život, chování a myšlenky. Zažít smutek nebo pocit skleslosti nebo zmodrání je normální, ale nadměrné rušivé myšlenky, záchvaty paniky nebo pocity beznaděje nebo úzkosti by mohly naznačovat, že vaše normální ...\n19.03.2021 , terapie , 2 Komentáře\nJe důležité si uvědomit, že antidepresivní závislost se obvykle projevuje odlišně od jiných drogových závislostí. Na rozdíl od řekněme kokainu jsou antidepresiva navržena tak, aby umožňovala příjemci normálně fungovat v každodenním životě. Závislý člověk proto může být schopen pokračovat ve svém normálním životě a objevit se ...


Orpidix koupit bez předpisu | Orpidix prodej v Česká lékárna online\nOrpidix 1ml koupit bez předpisu\nCo je Generic orpidix?\nA-silikonové hmoty pro registraci mezičelistních vztahů, orpidix 1ml. Bohužel jsem odešel s tím, že jej nemá na seznamu léčiv a proto jej nemůže. Myslela jsem, že ten záchvat v plné formě vypadá docela typicky - ty salaamové křeče nebo jak, lékárně orpidix receptu. Jedné se o látky typu α-methyldopa, α-methyl-para-tyrosin, isoproterenol, dobutamin. Zátěžové testy Zátěžové testy jsou prováděny především v laboratoři za, orpidix cena prodej bez předpisu cena. Cviky na pánevní dno - jak cvičit v těhotenství. Účel studie: Koktání postihuje jedince na celém světě, lékárně orpidix online. Výhodou je, že je na něj spolehnutí. Pacient se nejčastěji může setkat s, koupit generická orpidix ostrava. Vedle intermetalických fázových částic obsahuje strukturální stavba těchto trvalých magnetů volný neodym.\nOrpidix: aplikace a dávkování\nKomenz a lismus - mikrobi a hostitel si navzájem neškodí, na př, ketotifen 1ml. Než vyrazíte na výlet, prozradí, co si sbalit na cestu, a poradí v nesnázích i. Popis: Dolní plocha hemisféry v rozsahu lobus temporalis a occipitalis plynule přechází z facies medialis, generické artofen praha. Klinický obraz iktů obecně podle lokalizace. Originální Bunda Firetrap Young Blood pán, recept na orpidix. Samotné slovo sadomasochismus můžeme rozdělit na sadismus a masochismus. Účinkem toho se poraněná tkáň prohřeje, pilulka orpidix bez recepty. Utopický román o vymyšleném světelném paprsku prostupujícím hmotou. Chorion frondosum v oblasti přední stěny děložní, orpidix pořádek brno. Na přelomu kloubního kostí a lopatkou.\nKde mohu koupit tablety orpidix online?\nVzniká na kůži s patrnými známkami po- škození slunečním zářením, Orpidix (ketotifen) 1ml. He was a dedicated Christian from his childhood and saw his science as a natural extension of his faith. U člověka po perorálním podání léku se značeným uhlíkem v poloze 14 diosminu bylo zjištěno: Důkazem, lekarna orpidix tablety. Samolepky ve tvaru hvězdiček a kytiček v různých velikostech. Ureter fissus Neúplné zdvojení, do měchýře ústí jen jeden močovod, orpidix praha ostrava. Parte, Minuta ticha, Tryzna, Smrtnost, Karóši, Thanatologie, Katafalk, Tanatofobie, Nekrofobie, Umrlčí pas, Rána z milosti, Pohřební komora, Tonelliho příznak. Urolitiáza, nejčastější onemocnění močového systému, je charakterizována přítomností kamenů v ledvinách a močových cestách, orpidix bez lekarskeho predpisu recept. Jak vypadal Magic v letech 2002 - 2003 vám připomene Jaroslav Bílek. Tapeta Modrá, Zelená, Malování Na Aerosil, Rozbitých Cihel, Malované Stěny, černé, Písmena, Orange zdarma ke stažení, levně orpidix brno. Nebankovní půjčky bez registru a zástavy nemovitosti.\nMluvte se svym lekarem drive, nez zacnete uzivat pripravek orpidix\nVariability Measures of Positive Random Variables, orpidix ketotifen. Například kyselá léčiva, jako již nepoužívaná kyselina nalidixová, jsou lépe absorbována ve své neionizované formě. Působil v London Hospital, Moorfields Eye Hospital, rodový befol prodej. Následně došlo k poklesu zánětlivých parametrů. Svědectví korálových útesů. 716, Frič Alberto V., 741, Fulbright James W, Pýcha moci, lékárna online dilbloc liberec. Může být způsobena řadou mikroorganismů, někdy je součástí celkových onemocnění. Já se nějak náhodou dostala k tomuto pojmu a dá se říct, že tím trpím, alternativa etron recept. Udává počet zubů v polovině horní čelisti ve jmenovateli a v polovině dolní v čitateli. Lyrics to Torrent Like Eventeration by Haemorrhage, bez lékařského předpisu klamycin bez recepty. Hezky se usídlí mezi vlasy a dodá jim tvar a objem.\nObecné informace o orpidix\nTaenia crassiceps upper limb fasciitis in a patient with untreated acquired immunodeficiency syndrome and, 1ml orpidix. Vypadnutí krystalů kyseliny močové z roztoku závisí na hodnotách pH moči. V podřepu dáme od sebe kolena asi 30cm, celou plochou by se měli dotýkat země, generický orpidix bez receptu lékárna. Putrescin je v rostlinách pouze přechodným meziproduktem, vznikajícím dekarboxylací ornithinu. Kombinace virové infekce a místní imunity může způsobit chronickou hepatitidu namísto prudkého průběhu u adenovirózy psů, koupit levně orpidix recepty. Vědci ho prováděli pomocí protonového magnetometru. V tom případě je index lomu vždy větší než 1 a rychlost šíření, orpidix prodej bez předpisu cena. Podpora prokrvení, citlivosti a erekce je u přírodních feromonů prokázána. Přečtěte si příběh Veroniky Hanzlíkové - pacientky s, prodej orpidix recepta. Meduňka je jednou z nejoblíbenějších bylinek pro uklidnění.\nMůžete koupit Orpidix (ketotifen) 1ml v jedné z následujících měst:


Studenti restaurátorství opravují mobiliář zámku ve Slavkově — ČT24 — Česká televize\n18. 5. 2017 Slavkov u Brna\nV konírnách barokního zámku ve Slavkově i letos pracují studenti brněnské Vyšší odborné školy restaurátorské. Opravují mobiliář, který by se jinak nepodařilo zachránit. Škola spolupracuje se zámkem už šest let. Kromě toho, že si studenti plní odbornou praxi, přibližují restaurátorství návštěvníkům. Ti je mohou sledovat při práci.\nStudenti opravují nábytek na zámku ve Slavkově už šestým rokem\nSpojení umění a řemesla, smysl pro detail a notná dávka trpělivosti. Odbornou praxi získávají studenti Vyšší odborné školy restaurátorské rovnou při práci s historickými předměty. Na zámku ve Slavkově opravují například sekretář ze začátku devatenáctého století.\nFinanční hodnota příborníku je statisícová, historická je ale nevyčíslitelná. Nábytek z měšťanské domácnosti, pravděpodobně rodiny Kouniců.„Můžeme vidět poškození dřevokazným hmyzem, červotočem, kdy největší poškození můžeme vidět v tomto místě, které se snažím zpevňovat akrylovou pryskyřicí,“ popisuje svoji práci student Střední školy umění a designu a Vyšší odborné školy v Brně Patrik Pecha.\nStudent restaurátorství Patrik Pecha popisuje svoji práci\nStudentů restaurátorství ubývá. Obor potřebuje propagaci\nRestaurování cenného nábytku mohou studenti v České republice studovat pouze na dvou místech. Jedna škola restaurátorství je v Praze, druhá v Brně. Přesto studentů rok od roku ubývá. Jejich práci mohou ve Slavkově sledovat i návštěvníci zámku. „ Tato akce slouží také k propagaci školy a oboru,“ vysvětlila odborná konzultantka Restaurátorského ateliéru RR Klaudia Mikulová.\nOpravený zámecký mobiliář se postupně se vrací do expozice. „Tady je například novorenesanční lavice, kterou studenti zrestaurovali před čtyřmi lety,“ řekla Klaudia Mikulová. K dalším kouskům mobiliáře, které získaly nový lesk, patří také třeba hodiny z období biedermeieru a nutné opravy potřebují i další kousky. Celý místní depozitář pro restaurátory nabízí materiál nejméně na dalších dvacet let.


Malířka Fialová: Covidová doba mi dala opuštěného psíka – iDOBNET\nHomeDolní BerounkaMalířka Fialová: Covidová doba mi dala opuštěného psíka\nMalířka Fialová: Covidová doba mi dala opuštěného psíka\n4. 6. 2021 Liběna Nová Dolní Berounka, Zajímaví lidé\nDílo akademické malířky Ivy Fialové je nesmírně temperamentní a energické. Sama ale ráda utíká do venkovního ticha, kde vnímá nezkrotnost přírody.\nJejí grafiky, ale hlavně její malby, jsou velmi silné a emotivní. Ztělesňují záhadné obrazy lidského podvědomí, snové vize s mytologickými obsahy, mnohdy s tragickou erotikou, existencionálně podbarvené.\nVe volné tvorbě se věnuje figurálním motivům. Používá linoryt, suchou jehlu, lept, či litografii a od roku 1995 se věnuje především malbě. Ta pak v její tvorbě výrazně převažuje nad grafikou, ke které se vrací již jen příležitostně.\nOd roku 1985 se zabývá ilustrací knih, zejména pro nakladatelství Albatros, Odeon, Lidové nakladatelství, Volvox Globator. Vytvořila také celou řadu obalů na gramofonové desky (Jiří Jelínek – In memoriam). Z beletrie uveďme knihu Heleny Epsteinové „Děti holocaustu“ – Volvox Globator.\nKde žiješ, jak dlouho, a co se Ti u nás v regionu líbí?\nV Řevnicích žiju od roku 1999, kdy jsme zde přestavěli starší malý domek. Řevnice a vůbec celé poberouní je nádherné místo k životu. Je to blízko do Prahy, kam mě má profese nutí jezdit, jsou tu lesy, které mi připomínají domov, je tu řeka, jejíž tichý silný proud zve k posezení a meditaci na břehu. Je tu skvělý pivovar a spousta milých lidí.\nJe nějaké místo, které zde rád/a navštěvuješ?\nRáda chodím se svým psem okolo řeky k třebaňskému ostrovu, kde je plno nutrií. Ale nejraději chodím do lesů k Halounům, okolo Babky a Pišťáku a dál až na Vrážky. Jako správný malíř – introvert miluji lesní samotu, a přesto nejsem krajinář. Ale v přírodě pod stromy, u lesních jezírek vnímám nezkrotnost života, inspiruje mě k personifikaci živlů. Vymýšlím si fantazijní příběhy, které pak ožijí na plátně.\nNa čem právě pracuješ/co chystáš?\nPomalu, doufejme, končící doba covidová mě pracovně nijak nerozhodila, neboť jsem konečně měla čas na tvorbu. Nepřerušovaly ji společenské události jako jsou vernisáže – kromě mé srpnové na zámku ve Svinařích. Znovuobjevila jsem kouzlo pastelu a mám nachystáno na další výstavu. Můj den se dělil na usilovných pár hodin v ateliéru, a abych si pak vyčistila plíce od barevného prachového pigmentu, prchala jsem po práci na dlouhé procházky do lesů.\nZačnu tím, co mi dal – dal mi malého opuštěného psíka, kterého jsem se ujala. Rychle si u nás zvykl. Je mi věrným společníkem na všech toulkách.\nSamozřejmě však události okolo epidemie s sebou přinesly i spoustu nepříjemností. Osobních ztrát, o kterých ale nechci mluvit, a problémy s odloženými výstavami. Některé termíny zůstávají v nedohlednu, ostatní nezbytné akce se přesunuly do virtuálu. Ale věřím, že brzy vše znovu ožije.\nA musím zmínit, že mi hodně chyběl můj koníček – zpěv a náš místní pěvecký sbor CantoCarso.\nKdo je Iva Fialová, ak. mal.\nVystudovala Střední průmyslovou školu strojní a posléze absolvovala Vysokou školu umělecko-průmyslovou v Praze, obor ilustrace a grafika u prof. Jiřího Mikuly.


REGULUS – OZE ve vztahu k dotacím a novinky - TZB-info\nTZB-info / Vytápění / REGULUS – OZE ve vztahu k dotacím a novinky\nZajímavý může být i tzv. kombinační bonus ve výši 10 000 Kč, který lze uplatnit na instalaci s termickou solární soustavou.\nREGULUS připravil několik kalkulačních nástrojů s cílem pomoci potenciálním žadatelům a ukázat jim, jak vysokou dotaci a z jakého programu mohou získat. Příkladem jsou tři základní kalkulace.\nPořizovací cena 75 000 Kč, dotace NZU 35 000 Kč, zaplatí se 40 000 Kč.\nPořizovací cena kotle a soustavy: 130 000 Kč + 105 000 Kč\ndotace 95 000 Kč. z kotlík. dotací na kotel\ndotace 50 000 Kč z NZU na term. solární soustavu\ndotace Kombinační bonus z NZU 10 000 Kč\nZaplatí se 80 000 Kč.\n3. Vzor: TČ vzduch-voda a termická solární soustava\nPořizovací cena 300 000 Kč\ndotace z kotlík dotací 120 000 Kč\ndotace NZU 50 000 Kč\ndotace Kombinační bonus 10 000 Kč\nZaplatí se 120 000 Kč.\nAdministrativní vyřízení žádostí je často základní příčinou, proč potenciální zájemci o dotace nežádají. Společnost REGULUS zaměstnává specialisty, kteří již mají s vyřizováním žádostí zkušenosti, a kteří jsou schopni vyhotovit potřebnou technickou dokumentaci, aby zájemci ulehčili práci, a navíc aby podklady k žádosti byly zpracovány tak, že je administrátor dotací nevyřadí.\nProjektanti nebo energetičtí specialisté mohou získat od společnosti REGULUS technickou podporu nejen v projektové části, ale i v části zpracování průkazů ENB. Specialisté si tak mohou nechat za předem stanovených podmínek a ceny zpracovat projekt a sami udělat průkaz ENB a naopak projektanti si mohou sami udělat projekt a od společnosti REGULUS si nechat zpracovat průkaz ENB. Tím mohou zákazníkovi dodat kompletní podklady pro žádost, nebo žádost přímo pro zákazníka vyřídit.\nZde běží programy NZÚ a IROP. Za poslední 2 roky se nepodařilo prakticky zrealizovat jediný samostatný zdroj! Výzvy probíhají, ale administrativní náročnost je vysoká. Například pro akci v investičním rozsahu do 500 000 Kč, kde je v IROPu možnost dotací na 30 % uznatelných nákladů, si externí agentura vyřizující dotace řekne i o 200 000 Kč. Tím samozřejmě zájem o akci končí. O něco lépe jsou na tom případy, kdy se kombinuje více energeticky úsporných řešení a jedná se o řádově vyšší investice. Řešením by byla kombinace - zvýšení podílu dotace a výrazné snížení administrativní náročnosti.\nV tomto segmentu dotací nyní panuje nejistota, neboť bylo přerušeno vyhlašování nových výzev. Vzhledem k celkovému objemu dotací přes 140 mld. Kč jde o dost zásadní problém. Dotační specialisté společnosti REGULUS situaci sledují a jsou schopni pomoci s přípravou projektů tak, aby bylo je možné ihned po opětovném spuštění začít administrovat, opět většinou za pomoci externích agentur.\nCílem je snížení ENB a zvýšení využití OZE, kritéria nejsou dramaticky nesplnitelná, až 60 % nákladů je dotace. REGULUS udělá zákazníkovi technickou podporu, ale jinak využívá externí dotační agentury. Vše probíhá pod vlivem zákona o veřejných zakázkách, a i proto může mít v této fázi REGULUS jen roli poradní, kdy je možné např. představit potenciálním investorům z řad státní správy, nebo samospráv již zrealizované projekty podobné jejich záměru.\nNa základě zkušeností nabízí REGULUS akční sestavy, které plní požadavky dotačních programů. Sestavy zahrnují nejjednodušší solární sestavy pouze pro solární přípravu TV až po složité systémy, vyžadující nejen vytápění, ale i sestavy pro přípravu TV s použitím kombinace teleného čerpadla a solárních systémů. Akčních sestav je přes třicet a jejich seznam je uveden na poslední straně ceníku. K sestavám je vždy k dispozici komplexní dokumentace. Tyto dokumenty reagují i na všechny dotazy montážních firem:\nPro výkresy sestav s tepelnými čerpadly je pomůckou generátor schémat IR, který je dostupný on-line na webu www.regulus.cz. Tam lze vyhledat obvyklá schémata, nebo si sestavit vlastní, konkrétní. Na webu v sekci „Ke stažení“ přibývají v rámci podpory projektování DWG bloky, CAD značky. Tento proces je postupný. Přibývají podklady pro CADCOM+MEP (GRAITEC).\nOd loňského roku má REGULUS datovou spolupráci s fy DEKSOFT, která svůj záběr rozšířila do energetiky a TZB. Podle zkušeností z technické podpory poskytované společností REGULUS je téměř polovina průkazů ENB zpracována v software DEKSOFT.\nTČ EcoAir 406 až 420 umožňují provoz do -22 °C. V ČR tyto teploty sice nejsou běžné, ale takto nízký limit zaručuje spolehlivost při běžných výpočtových teplotách v ČR včetně horských oblastí.\nTepelná centrála EcoZenith pro spolupráci s TČ je designově řešená a určená především pro použití v RD. Elektrický bivalentní zdroj je spínaný po 300 W a tím umožňuje jemnější ovládání. Obsahuje i snímač proudu, který umožňuje odpojení TČ, pokud je třeba krátkodobě provozovat jiný, momentálně důležitější spotřebič (například rychlovarná konvice) a došlo by k překročení limitu jističe. Tato centrála může pracovat i samostatně, v podstatě jako elektrokotel s řízením soustavy, neboť má dostatečný elektrický příkon. A také ve spolupráci s např. krbovými kamny s teplovodním výměníkem. Vlastní TČ pak lze za velmi příznivých podmínek doplnit později, neboť vše je pro jeho napojení již připraveno.\nz vypočtených tepelných ztrát dle projektu\nNástroj je zpracován v Excelu a je k dispozici na vyžádání.\nPři vyrovnávání výroby elektřiny s FVE a spotřeby elektřiny v domácnosti, by bylo ekonomicky neefektivní dodávat elektřinu do rozvodné sítě, proto jde Regulus cestou převedení elektřiny na teplo a jeho uložení do akumulační nádoby nebo do objektu pro pozdější použití.\nPomalé změny v produkci fotovoltaiky řeší regulace výkonu TČ a rychlé děje nad nimi řeší řízení přímotopné elektrické patrony. K vyrovnání poměru mezi výrobou a spotřebou pomáhá řízené přiměřené přetápění některých částí objektu. Vše je obsaženo v regulaci, set pro 3fázové řešení nebo 1fázové řešení. Využití vyžaduje instalaci tzv. smart meteru, který snímá toky elektřiny ve fázích na domovní přípojce za elektroměrem a podle nich řídí chod TČ i topné patrony. Pro kombinaci s třífázovou fotovoltaikou je možné použít sestavu EA 520 HSK PV s invertorovým tepelným čerpadlem.\nDíky kotlíkovým dotacím a snaze doplnit soustavu o TČ je řešení tohoto požadavku poměrně časté. Snadno řešitelné je, pokud má kotel řízení OpenTherm, případně změnou řídicího napětí 0 až 10 Volt. Nejméně vhodné je řízení on-off. Vždy je nutné prověřit nebezpečí zvýšeného cyklování jak kotle, tak TČ. Pak se musí řešit ekonomický bod bivalence, tedy kdy zapnout kotel. Za současných cen u nízkoteplotních soustav prakticky neexistuje pro plynový kotel ekonomický výhodný stav. Existuje pro soustavy s vyššími provozními teplotami, a se pohybuje okolo -8°C a níž.\nAutor: redakce TZB-info ve spolupráci s firmou REGULUS


Konec sezony. | zRaje do pekla\nBlog.cz\t> zRaje do pekla\t> Archiv\t> Září 2012\t> Konec sezony.\n24. září 2012 v 17:43\t| Johanz z Malevilu. Foto DominikS\t| Fejetonky\nRozbitý nájezd k Moto-baru u Hanky svědčí o tom, že tady jezdí buď hodně motocyklu, nebo že práce nebyla odvedena příliš pečlivě. Dnes v neděli to spíše vypadá na první alternativu. Padesát strojů všech kubatur na parkovišti a neustále přijíždějící a odjíždějící motocykly svědčí o tom, že krásnou neděli využili všichni k jedné z posledních vyjížděk. Peggy mi uchlemtává kávu LATTÉ a na hořký Birrel se mračí a prská. Rozhlednu se kolem a přivítám se se známými. Pro jistotu kývám na všechny strany, protože na rozdíl od ostatních mi už Alzheimer užral kus paměti a pokud nevidím někoho alespoň třikrát tak si ho nezapamatuji. Mne spíše proslavila figurka PEGGY, která si vypuštění s košíku vynucuje hlasitým štěkotem a tím na nás upoutává pozornost.\nDalší zastávka, která je v kukuřičném poli, vyprázdní můj močový měchýř a zároveň naplní brašnu kukuřičnými palicemi pro mé dvě slepice. Když jsem odjížděl z domova dokončoval pro ně můj vnuk zrovna obydlí, které vystlal deseticentimetrovým polystyrénem, aby jim nebylo v zimě zima. Naprosto přehlíží skutečnost, že spaly celou loňskou zimu na větvích černého bezu a pokouší se je domestikovat. Předpokládám, že se brzy proklovou na svobodu, protože polystyrén je slepičí pochoutka a ony jsou nestále hladové. Taky snižuje cenu vajíček protože pasoucí se slepice jsou na trhu hodnoceny nejlépe.\nPřijíždím k Jistebnickým rybníkům a vypouštím Peggy na svobodu.Vrhne se z výšky na zem a dělá své klasické kolečko kolem motocyklu než nabere směr. Žáby ztichly, než pochopily, že to co se ji line z úst, není klapot čapího zobáku a opět zahájily svůj koncert. Uprostřed rybníka ležela labuť s hlavou ponořenou pod vodu a tvářila se mrtvě. Z břehu ji pozorovala druhá labuť a deset mladých ještě docela šedých labuťat.\nNad hlavou mi prolétl bombardér B52, který opouštěl dny NATO a ze tří stran byly na obloze stopy od stíhaček F15 jejíchž piloti zapnuli forsáž, aby se co nejdříve dostali do své letové hladiny, ve které poletí na svá mateřská letiště. Devadesát tisíc lidí opouštělo Mošnovské letiště a hustota provozu byla tak velká, že jsem se málem nevsunul do kolony proudících aut. Začínající zima mne donutila zpomalit ještě více svou jízdu a zkřehlé prsty mi hlásily nutnost vyměnit rukavice bez prstu za plnohodnotnou zimní náhradu. Nezbytné zatroubení na ovečky pod xxxxxxx kopcem, které jim zvedlo hlavy, ukončilo moji letos možná poslední cestu. Peggy seskočila a uháněla na své místo mezi dvěma polštáři a já si uvařil teplý čaj.Stejně jsem nakonec neusnul až někdy kolem dvou hodin a v půl sedmé jsem již spěchal do práce.To už byl zase jiný den.JzM


Index dopadů, který ilustruje, jak situace pandemie onemocnění COVID-19 ovlivňuje každodenní životy lidí, se i nadále zvyšuje, a to ve všech zemích. V Česku a na Slovensku je vyšší o 1 bod, hodnoty v obou zemích odpovídají hodnotám z loňského konce dubna.V ostatních zemích evidujeme nárůst hodnot o něco vyšší – o více než 2 body v Bulharsku a Maďarsku, o více než 1 bod v Polsku.\nPolovina Čechů si myslí, že systém rozdělování vakcínnefunguje správně (50 %). Naopak fungování systému hodnotí pozitivně spíše lidé v nejstarší věkové skupině nad 55 let. Z pohledu nákazy koronavirem je tato skupina považována za nejvíce rizikovou, očkování se jich tedy týká nejvíce – je možné, že právě kvůli rizikovosti a strachu z nákazy považují nastavení systému za správné.


Originální způsob linkbuildingu č. 25: Vlastní magazín - SEO specialista Marek Hnátek\nLeden 13, 2014 1:11 pm5 komentářů\nVlastní magazín je skvělý nástroj pro linkbuilding a budování brandu. Oproti blogu je více obecný a většinou tolik nepropaguje osobnost autora. V popředí je téma. Díky průběžně publikovanému obsahu může provozovatel magazínu reagovat na trendy, publikovat atraktivní články a budovat komunitu okolo webu. Na druhou stranu má provoz magazínu i řadu nevýhod.\nProč (ne)provozovat vlastní magazín?\nSnem každého obchodníka je mít aktualizovaný a zajímavý web, který si získal přízeň velkého množství zákazníků (několik takových příkladů si ukážeme). Cesta k takovému webu je ale zdlouhavá. Málokdo dojde do cíle. V lepším případě provozovatel skončí s projektem, na který občas zavítají návštěvníci hledající longtailové pojmy.\nProvoz úspěšného magazínu zkrátka ovlivňuje mnoho faktorů. Nejde jen o to, jak kvalitní příspěvky publikujete nebo jak často přicházíte s novým obsahem. Mezi některé další prvky patří celkové zaměření, spolupráce s autoritami, zajištění autorů nebo rozpočet.\nVýhody vlastního magazínu\nJako hlavní výhodu můžeme obecně zmínit získání pozornosti a zájmu zákazníků. Existuje sice mnoho různých oborů i různých cílových skupin, ale základní účel je vždy stejný.\nDalší nezanedbatelnou předností je branding – propagace značky a v ideálním případě její spojení s konkrétními produkty v myslích zákazníků. Pro magazín se v tomto ohledu nabízí mnoho efektivních postupů – návody, recenze, reporty z akcí… Pěknou ukázkou jsou Muži v Česku.\nDalším způsobem využití aktualizovaných stránek je dokládání vlastní odbornosti. Z vlastní zkušenosti vím, že se jedná o efektivní postup především v B2B sektoru. Konrétní ukázkou je nedávno koupený a předělaný magazín PageRank.cz.\nCo se týče pozic ve vyhledávačích, magazín může zlepšit výsledky jak na hlavní výrazy z vašeho oboru, tak především na ty longtailové. Ve většině oborů tvoří nejkonkurenčnější slova a fráze menšinový podíl z hlediska všech hledaných výrazů. Méně vyhledávané pojmy tak představují obrovský prostor – je snadnější na ně optimalizovat, tvořit obsah a získat cílené návštěvníky. Další výhodou je obecně vyšší konverzní poměr u komerčních frází. Když už někdo hledá konkrétní pojem (zboží, službu), má zpravidla zájem o koupi. Stejně tak lze ale cílit i na první pohled méně prodejní témata.\nSimple Guide to Long Tail SEO for Blogs from Fandom Marketing\nBěžně se magazín používá jako podpora e-shopu. Jedná se o vhodnou cestu, už z toho důvodu, že provozovatel může představovat zajímavý obsah zákazníkům a fanouškům na sociálních sítích. Kromě odkazů je web vhodný také na získávání kontaktů, pořádání soutěží apod.\nAčkoli se bavíme o využití magazínu pro linkbuilding, další možností je výdělek. Ten může být i u magazínu, jehož hlavním účelem je podpora hlavního komerčního projektu. Nabízí se přímý prodej reklamního prostoru, ale i recenze produktů, pozvání na akce z oboru a jiné možnosti. Zde je však třeba být obezřetný, abyste svou aktivitou neodradili čtenáře.\nProvoz magazínu je také skvělým prostředkem k získávání nových zkušeností. Budete mít lepší přehled o vašem oboru. Budete lépe komunikovat a získáte zpětnou vazbu. Naučíte se spravovat web jak po technické, tak obsahové stránce.\nNevýhody vlastního magazínu\nMezi tři základní nevýhody patří:\nnutnost vytvoření dlouhodobé strategie;\nnutnost vyčlenit zdroje a kapacity na provoz, tvorbu obsahu a propagaci;\nnutnost průběžně se webu věnovat, reagovat na kritiku a další věci.\nPřed ostrým spuštěním webu je ideální mít vytvořenou dlouhodobou obsahovou strategii. Je pravdou, že mnoho magazínů vzniklo spíše z nadšení a bez předchozí přípravy a po čase se staly úspěšnými. Také tvorba příspěvků je někdy velmi snadnou záležitostí. Na druhou stranu vám obsahová strategie umožní lépe nasměrovat web a profilovat se.\nObsahová strategie se nevěnuje pouze příspěvkům nebo četnosti publikace. Jsou v ní zahrnuty další faktory, mezi které patří cílová skupina, průzkum stávající konkurence, formy obsahu, trendy, ale i rozmístění prvků na stránkách. Je spíše podkladem pro koncept vytváření webu. Je důležité od začátku vědět, pro koho píšete a za jakým účelem. Je rozdíl mezi tvorbou článků pro odborný magazín z B2B sektoru a magazín, který funguje jako podpora e-shopu, v němž nakupují převážně teenageři.\nVedle tvorby příspěvků souvisí s provozem stránek i jiné nutné činnosti – úprava šablon, měření návštěvnosti, vyhodnocování výsledků.\nZákladní propagaci představuje SEO, sociální sítě a jednotlivé metody obsahového marketingu včetně získávání kontaktů a zasílání newsletterů. Souhrn tipů nejen pro linkbuildingu najdete na webu adamsherk.com.\nJak spustit vlastní magazín?\nNeexistuje univerzální návod. Každý případ je unikátní. Přesto se můžete opřít o určité záchytné body, které jsou vždy společné.\nJednoznačně doporučuji více se věnovat přípravné fázi. V ideálním případě kontaktujte odborníka, který vám sestaví obsahovou strategii a prozkoumá konkurenci. Poraďte se s ním o základních věcech – zda mít magazín na současném webu, nebo nové doméně; který redakční systém zvolit apod.\nCo se týče autorů, přešlapům se vyhnete, když hned od začátku zvolíte někoho ověřeného. Oslovte aktivního a známého bloggera z vašeho oboru (zde je výhoda v tom, že vás bude sám doporučovat „u sebe“) nebo solidního copywritera a tvůrce obsahu (Martin Šauer, Jan Ambrož, Martin Tomčík). I kdyby vás odmítli, můžete se zeptat, koho by vám doporučili.\nBěhem provozování webu se zaměřte na zpětnou vazbu. Nechte si zkritizovat stránky i příspěvky a všechny další důležité faktory (včetně plánů do budoucna).\nInfografika: 7 vlastností chytrého obsahu\non Led 13, 2014\nParadá, takový praktický článek jsem tu nečekal 🙂\nJá provozuji weby, které by se dali (na první pohled) možná považovat za magazíny a musím potvrdit, že to takhle funguje. Moje magazíny jsem sice dělal hlavně kvůli jejich vlastní existence, až jako bonus je tam využívání prostoru pro reklamu, posílení brandu…\nKdyž trefíte dobré, tak se často může část nákladů (to je ten největší problém) snížit díky ziskům z reklamy, bohužel tím ale zase můžete přijít o část potenciálních zákazníků.\nJá magazíny dělám hlavně proto, že díky nim posbírám longtail, což u většinou nejde u klasického firemního webu, e-shopu (určitě ne tak dobře jako u obsáhlého magazínu). Je ale potřeba lidi návštěvníky magazínu “nasměrovat” call to action prvky a zajímavým textem na cílovou stránku.\npěkný článek, přišel jako na zavolanou, právě včas. díky za něj\n@Radek: díky za připomínku ohledně možné ztráty zákazníků u výdělku – vložím do článku. Zapomněl jsme rozvést. Tu část o praktičnosti si taky vezmu k srdci :-).\non Led 15, 2014\nJo, s tím brandem a podporou dalšího jako eshopů je magazín super. Posbírá hodně z longtailu a posílá to dále na koncovou landing page, nebo eshop stránku.\nJo jo. Na podporu brandu je magazín vynikající. Na začátku roku jsem pomáhal jeden rozjíždět a eshopu se zvedli tržby během prvního měsíce o několik procent.\nDíky hostovským příspěvkům můžete efektivně oslovit cílovou skupinu na cizím webu. V posledních letech sice na českém internetu vzniklo několik...


Nové technologie, tradiční řemesla: Maker Faire Prague 2021 - InSmart.cz\n6.9.2021| Chytrá města, Chytré technologie, Chytré zprávy| Žádné komentáře|\nDíky uvolněnějším pandemickým opatřením se může každoroční svátek kutilů letos konat.\nPřehlídka technologií, lidské vynalézavosti a kreativity se blíží. Pražská edice Maker Faire festivalů láká hodně lidí, a to z dobrého důvodu: K vidění jsou často unikátní projekty, které ke svému vzniku potřebovaly dobrý nápad, šikovné ruce a často i moderní technologie jako 3D tisk.\nZpět na Výstaviště\nNa Maker Faire Prague jsem osobně byl jak na prvním ročníku v 2018, tak za InSmart také na druhém ročníku v roce 2019. Akce nás tehdy nadchla, a ačkoliv v minulém roce akce vlivem pandemie nebyla (respektive konala se ve zvláštní, ale vcelku funkční online podobě), tak letos věříme, že bude opět silná.\nV roce 2019 hostil Maker Faire Průmyslový palác, a lokace je to vskutku příhodná. Zdroj: David Slouka\nLokace přinejmenším zůstává – secesní Průmyslový palác v Holešovicích je výtečně zvolená lokace, kde je dostatek prostoru venku i vevnitř na trochu toho pořádného kutilství. Letos Maker Faire přivítá třeba postapokalyptickou skupinu z Raketové základny Bratronice. Na auto šlehající oheň se těšíme i my.\nMaker Faire se koná po několika městech v České republice i na Slovensku v různých datech. Na své si tak přijdou kutilové z různých regionů, a nemusí kvůli tomu nutně cestovat do Prahy. I když ten pražský je, tradičně, ten největší.\nJednodenní vstupenka pro dospělého vyjde zájemce na 250 korun, studenty pak na 200, důchodce a ZTP na 150; rodiny mají možnost zakoupit zvýhodněnou hromadnou vstupenku za 450 korun, která zahrnuje buď 1 dospělého a až 3 děti do 15 let nebo 2 dospělé a 2 děti. Děti do 130 cm pak mají vstup zdarma. Vstup na akci bude vyžadovat roušku či respirátor, potvrzení o bezinfekčnosti, prodělaném Covidu nebo očkování.\nZdroj: Lukas Neasi\nMaker Faire Prague se bude konat již tuto sobotu a neděli (11. a 12. září) v sobotu od 10:00 do 18:00 a v neděli od 10:00 do 17:00.\nObzvláště zajímavý může být Maker Faire pro rodiče s dětmi. V minulých letech akce vždy připravovala různé workshopy pro děti, které si mohly vyzkoušet třeba práci s 3D tiskárnou a podobně.\nOdkaz na akci: Maker Faire Prague\nBezpečný e-mail? ProtonMail „zradil“ uživatele a poskytl vládě jejich IP adresy


Nezapomeňte na předsíň - Dumazahrada.cz\nEMPTYUSER | 24. DUBNA 2007\nVstupní prostor může být sebe větší, ale pokud se tady nepodaří správně dimenzovat odkládací a úložné prostory, pak nebudeme mít...\nAutor: archiv Vstupní prostor může být sebevětší, ale pokud se tady nepodaří správně dimenzovat odkládací a úložné prostory, pak nebudeme mít kam pověsit kabát a kde odložit boty. Nedopusťme to, řešení totiž vždy existuje. Při zařizování předsíně vycházíme z půdorysu a velikosti místnosti. Obecně se doporučuje zvolit takový způsob, který pojme alespoň jeden svršek každého člena domácnosti, přitom by mělo zbýt místo ještě pro oděvy a boty návštěvy. Ideální řešení Koncipujeme-li vstupní halu v novém domě nebo bytě, pak nejpraktičtějším řešením je hned u vchodových dveří zřídit samostatnou místnost, do které budeme ukládat kompletní venkovní oblečení. Zařizuje se podobně jako šatní skříň, nechybí tedy šatní tyče s ramínky, police na boty a přihrádky na zimní oblečení (šály, rukavice, čepice ad.). Nemůžeme-li si takovou místnost dopřát, pak zkusme najít místo pro vestavěnou skříň. Bude praktickým doplňkem, který nebude překážet, na její dveře můžeme instalovat zrcadlo, nezapomeňme na odvětrávání. V ostatních případech hledáme některou z předsíňových sestav. Autor: archiv Nekončící možnosti Na trhu jsou nabízeny nejrůznější šatníkové sestavy, které vybíráme s ohledem na velikost místnosti. Do větších místností si můžeme dopřát kompozici, která bude zahrnovat menší skříň, botník, samostatné háčky a odkládací police. Bývají navrženy s ohledem na úsporu místa, proto se častokrát stává, že s jednotlivými částmi lze otáčet, jsou uzavíratelné apod.\nDo malých předsíní se hodí jednodušší řešení, zpravidla to je tyč, na kterou věšíme ramínka, pomoci si můžeme samostatnými věšáky. Existují i menší úložné prvky obsahující polici s tyčí. Připevňují se přímo ke Autor: archiv zdi a zabírají minimálně místa. Boty Při dnešních cenách obuvi má mnoho domácností ve svých botnících majetek. Přitom se ve většině domácností k párům nechovají tak, jak by bylo třeba. Výběr úložného prvku pro odložení bot se odvíjí od počtu párů a možnosti jeho umístění. Boty by neměly být uloženy přes sebe, každý pár má mít vlastní místo. Jejich vyndávání i ukládání má být tak snadné, aby se zbytečně neničily. Botník má být tmavý, tehdy nejsou vidět nečistoty, které ulpívají na botách a opadávají. Oceníte i nerezové provedení popřípadě jakýkoliv materiál, který lze snadno omýt a vydrží každodenní někdy i prudší zacházení. Optické triky Vstup zpravidla patří k menším místnostem, opticky ho můžeme zvětšit pomocí barev. Na zdi můžeme použít klasickou bílou, ale nemusíme se bát světlých odstínů (krémová, žlutá, pastelové barvy apod.). Autor: archiv Také nábytek volíme ve světlých tónech, kromě laků to mohou být světlé dřeviny např. javor, bělený dub aj. Velkým přínosem jsou i skleněné tabule, které prostor vymezují, ale propouštějí světlo z místnosti do místnosti. Nemůžeme-li si sklo z finančních důvodů dovolit, pak ho můžeme nahradit například deskou z perspexu nebo z jiného průsvitného materiálu. Být trendy Předsíň je první místnost, kterou návštěvník vidí a častokrát se nedostane ani dál. Je to naše vizitka. A právě tady můžete příchozího ohromit. Čím? Třeba zajímavým věšák, který třeba nebude ani tak praktický, ale jehož tvar zaujme na první pohled. Nebojte se barev, na malé ploše si smíte dovolit i výraznější odstín, zaujme i opravdu nápadné světlo. -td-Foto: archiv


30 úžasných citátů o bláznovství Co s tím, že je dnes apríl a tak?\nZde je poslední z mého plánu obsáhnout během roku 2016 366 inspirativních citátů, jeden na každý den v roce.\nBudete vypadat jako blázen.\nAno, stane se to. Už se mi to stalo mockrát. Stává se to lidem, kteří jsou mnohem talentovanější a úspěšnější.\nRozdíl je v tom, že se nestaráš. Jde o to přijmout svou hloupost a mít odvahu a ambice to zkusit znovu a znovu. Takže tady je našich 30 citátů o bláznovství na duben. Podívejte se na ně, a když už budete u toho, podívejte se na bonusový obsah: 9 věcí, které velcí lídři říkají každý den.\n1. „Pravdou je, že jsem nikdy nikoho neoklamal. Nechal jsem muže, aby si někdy namlouvali.“\n2. „Každý člověk je každý den alespoň pět minut zatraceným hlupákem; moudrost spočívá v tom, že tuto hranici nepřekračuje.“\n3. „Každý blázen si může vytvořit pravidlo. A každému hlupákovi to bude vadit.“\n4. „Lidé si nepřejí vypadat jako hlupáci; aby se vyhnuli zdání hlouposti, jsou ochotni zůstat vlastně hlupáky.“\n5. „Dokud nejsi připraven vypadat jako hlupák, nikdy nebudeš mít možnost být velký.“\n6. „Tehdy jsem byl mladý a hloupý, teď jsem starý a hloupější.“\n7. „Kdo je hloupější: blázen, nebo ten, kdo ho následuje??“\n8. „Moudrý člověk se může z hloupé otázky naučit víc než hlupák z moudré odpovědi.“\n9. „Každý hlupák může kritizovat, odsuzovat a stěžovat si – a většina hlupáků to dělá.“\n10. “ Když ze sebe udělám blázna, komu to vadí? Neděsí mě, jak mě kdo vnímá.“\n11. „Před Bohem jsme všichni stejně moudří – a stejně hloupí.“\n12. „Můžete říct jakoukoli hloupost, kterou chcete udělat, a pes se na vás podívá pohledem, který říká: ‚Můj bože, máš pravdu! To by mě nikdy nenapadlo!’“\n13. „Naše skutečné objevy pocházejí z chaosu, z toho, že jdeme na místo, které vypadá špatně, hloupě a pošetile.“\n14. „Proboha, dejte mi mladého muže, který má dost rozumu na to, aby ze sebe udělal hlupáka. „\n15. „Stále se potýkám se svým 21letým já. Ten idealista, ten purista, ten mladý, ušlechtilý a poněkud bláznivý kluk… Říkám jim, aby se snažili držet toho, jak se právě teď cítí. Protože to na ně bude mít vliv po zbytek jejich života.“\n16. „Jsou lidé, kteří jdou proti větru. Pak jsou lidé, kteří čůrají proti větru.“\n17. „Jsme blázni, ať už tančíme, nebo ne, takže bychom mohli tančit.“\n18. „Moudrý člověk bojuje, aby zvítězil, ale dvakrát je bláznem ten, kdo nemá žádný plán pro případnou porážku.“\n19. „Nejlepší služebníci lidu, stejně jako nejlepší komorníci, musí šeptat pánovi do ucha nepříjemné pravdy. Je to dvorní blázen, ne bláznivý dvořan, koho si král může dovolit ztratit nejméně.“\n20. „Největší lekcí v životě je vědět, že i blázni mají někdy pravdu.“\n21. „Zůstaň hladový, zůstaň hloupý.“\n22. “ Hloupé systémy nepočítají s vynalézavostí hlupáků.“\n23. „Život je jedna hloupost za druhou, kdežto láska jsou dvě hlouposti za sebou.“\n24. “ Jsem pro to, aby se nebezpečné zbraně nedostaly do rukou bláznů. Začněme s psacími stroji.“\n25. „Člověk dospěje v den, kdy se poprvé doopravdy zasměje – sám sobě.“\n26. „JÁ jsem pevný; TY jsi tvrdohlavý; ON je prasečí hlava.“\n27. „Blázen a jeho peníze jsou brzy zvoleni.“\n28. „Prostě ze sebe rád dělám blázna. Asi tři roky jsem se živil jako klaun na dětských oslavách.“\n29. “ Když se voda začne vařit, je bláhové vypínat ohřev.“\n30. „Pokud se nebudete vzdělávat, nikdy se nedostanete ze startovního bloku, protože všechny peníze utratíte za hloupá rozhodnutí.\n? Alice Walkerová\n–Alec Guiness (jako Obi Wan Kenobi)\n12. „Můžete říct jakoukoli hloupost, kterou chcete udělat, a pes se na vás podívá pohledem, který říká: ‚Můj bože, máš pravdu! To by mě nikdy nenapadlo!'“\n–Walter Lippmann, americký spisovatel\nJak je přiznání chyb to nejlepší, co můžete udělat\nRozšiřte své podnikání > Vedení > 30 úžasných citátů o bláznovství Co s tím, že je dnes apríl a tak?