Uploaded by andreastolbova\n• Na Choceňsku žije muž s nejdelším jazykem v ČR str. 4 • Farnosti v regionu se připojily k akci Noc kostelů ... str. 5 • Jak dopadl 1. Evropský plavecký den v Mýtě ... str. 6 • O Hatnamonrei s jeho tvůrcem I. A. Woodovou str. 10 • Jak si vedou motokrosaři Orionu Litomyšl? ...str. 12\nRozhovor s irským architektem Michaelem Riceem o bioarchitektuře, kterou popisuje jako životní styl, ve kterém by se měly snoubit všechny oblasti života jedince ...čtěte na straně 5\nNoviny pro oblast Chocně, Vysokého Mýta a Litomyšle\n20. ročník •23. června 2011 • cena 10,- Kč číslo\nTRAMPSKÉ MUZEUM ZÍSKALO KLOBOUK\nV Boru hořely pneumatiky\nBOR U SKUTČE/ V Boru u Skutče začal v pondělí 6. června hořet sklad pneumatik. Černý mrak kouře mohli na nebi sledovat po několik dní také lidé v okolních i vzdálenějších obcích. Obyvatelům Boru dokonce Oheň původně zasáhl plochu o rozměrech dvacet krát dvacet metrů, vzhledem k prudkému větru se pak ale nakonec rozšířil na prostor o velikosti asi šedesát krát šedesát metrů. Po okamžitém zásahu devatenácti hasič-\nVysoké Mýto vzdalo hold českému karosáři Josefu Sodomkovi\nOBLAST/ Již tradičně se druhý červnový víkend v roce stává nejbohatším na kulturní a společenské události v našem regionu. Těmi nejvýznamnějšími byly ve Vysokém Mýtě Sodomkovo Vysoké Mýto a v Litomyšli zahájení Mezinárodního operního festivalu Smetanova Litomyšl. Řada akcí se ale uskutečnila i mimo tento hlavní proud. Vysokomýtské náměstí ožilo od sobotního rána setkáním čtyřiadvaceti automobilů s karosérií Sodomka, což je vůbec nejvíce za dobu konání Sodomkova Vysokého Mýta, třicítkou dvoukolových hasicích stříkaček Stratílek a několika dalších desítek veteránů do roku výroby 1950. Pro děti byly připraveny jízdy na zmenšenině parního vlaku, pro všechny pak tradiční vyhlídková jízda po městě autobusem RTO. Prvorepublikový nádech podtrhla komentovaná ukázka práce tehdejšího četnictva a zpřístupnění místního bývalého vězení i doprovodný hudební program. “Zejména Pražský swingový orchestr předvedl skvělé vystoupení,” míní ředitel pořádajícího Regionálního muzea ve Vysokém Mýtě Jiří Junek. Dokončení na straně 7\nNa vysokomýtském náměstí s nadšením obdivovaly technickou dokonalost i krásu historických vozidel také děti.\nFoto Ivan Hudeček\nNEOPATRNOST jednoho z dělníků způsobila na skládce pneumatik v Boru u Skutče rozsáhlý požár. S ohněm bojovali hasiči celý týden. Foto HZS Pardubického kraje\nhrozila evakuace. Policie místním doporučila zavřít kvůli zplodinám okna a zbytečně nevycházet. “Pro obyvatele Boru byla skutečně ve hře možnost evakuace. To pokud by se změnily povětrnostní podmínky. V takovém případě by byl pro ně přistaven autobus, který by všech sto osmdesát lidí převezl do evakuačního střediska,” potvrzuje mluvčí pardubických hasičů Vendula Horáková.\nských jednotek s osmnácti cisternami, žebříkovým a protiplynovým vozem a dvěma kontejnerovými vozidly na pěnidlo se hasiči po domluvě s majitelem objektu rozhodli, že pneumatiky na zasažené ploše nechají dohořet, protože použití pěnidla na hašení by mohlo ohrozit spodní vody. Jednotky se tak soustředily na ochranu okolních budov. Dokončení na straně 2\nHlavní problém přijímaček je v počtu přihlášek, míní ředitelé\nOBLAST/ Přijímací řízení ke studiu maturitních oborů na středních školách, které se letos v Pardubickém kraji konalo poprvé jednotně, přineslo řadu pozitivních věcí. Žáci devátých ročníků základních škol se začali připravovat na vyučování, školy, žáci i jejich rodiče navíc získali srovnatelná data, s kterými mohou dále pracovat. Přes tyto nesporné výhody se ředitelé středních škol, kteří zasedli k poradnímu stolu s krajskou radní Janou Pernicovou a jejími spolupracovníky z odboru školství, shodli na řadě úprav, které by mohly řízení v příštích letech vylepšit. Některé jejich požadavky ale bude nutné tlumočit na úrovni Asociace krajů ČR, vlády a ministerstva. Podle ředitele svitavského Gymnázia Milana Báči bude zapotřebí připravovat žáky na způsob testování již na základních školách. Zvyknout si musí zároveň i na to, že za špatnou odpově se body odečítají. Ředitelům se tento systém líbí především proto, že vylučuje takzvané tipování otázek. Nejvíce by ocenili, kdyby se testy plošně zavedly už na základních školách a žáci by si z nich na střední školu přinesli jen výsledky. Všichni přítomní se shodli na tom, že je potřeba sjednotit strukturu bodů za výsledky v základní škole, zohlednit školy s talentovými zkouškami a mírně snížit bodovou hranici, která byla nastavena v letošním roce. Dokončení na straně 8 Foto Zuzana Nováková\nRestaurátorské práce v piaristickém kostele provedou tři firmy\nLITOMYŠL/ Dvanácté zasedání litomyšlské Rady města přineslo téměř celou odpově na otázku, kdo zrestauruje v rámci projektu Revitalizace zámeckého návrší jednotlivé prvky v piaristickém kostele Nalezení sv. Kříže. O práce se nakonec podělí tři firmy. Obrazy, oltáře a sochy zrestauruje firma RenoART s. r. o. ze Dvora Králové nad Labem, která předložila nejnižší nabídkovou cenu ve výši více než dvanácti milionů korun včetně DPH. Dokončena na str. 2\nNovodobý Jan Kašpar bojoval s větrem\n“Indiáni” vzpomínali na Roudné\nVYSOKÉ MÝTO/ Již po padesáté se sešli vysokomýtští kamarádi od Staré zastávky. Ti pořádají společný sraz každoročně. Letos se uskutečnil na Roudné u Nových Hradů, protentokrát v indiánském. Účastníci – Tony, Jarda, Zdenda, Mirda, Zbynda, Gua, Honza, Balda, Papša, Alba a jejich drahé polovičky - si také připomněli své již zemřelé kamarády: Bocmana, Samce, Kalimera, Mácu, Bořka a Miloška.\nV sobotu 11. června si veřejnost připomněla rovných sto let od vzletu prvního českého aviatika ve Vysokém Mýtě. Nad hlavami užaslých diváků tentokrát létal Petr Mára, v replice stroje Blériot přitom bojoval především s nepřízní počasí - poryvy větru. Na straně 11 se lze dočíst, jak probíhal slavný let před sto lety a co tehdejší obecenstvo vlastně mohlo vidět.\nDen pro LDN ve Vysokém Mýtě:\nlidé přispěli čtyřmi tisíci korunami\nVYSOKÉ MÝTO/ O tom, že jsou mezi námi a že vykonávají záslužnou, často ale nedoceněnou službu, dali vědět zaměstnanci Vysokomýtské nemocnice. Pro širokou veřejnost uspořádali v neděli 12. června ve spolupráci s Odborem zdravotnictví Krajského úřadu v Pardubicích Den Léčebny dlouhodobě nemocných. “Cílem akce bylo zdůraznit myšlenku, že způsob našeho života určuje podobu našeho stáří. Můžeme totiž skončit jako opuštěné město nebo jako štědrý strom, důležitý i tehdy, když už nedokáže stát rovně,” uvedla ředitelka Vysokomýtské nemocnice Romana Mrázová. Součástí akce bylo díky štědrosti sponzorů předání kompletně zařízeného pokoje v místní léčebně dlouhodobě nemocných. Náklady na jeho vybavení se pohybují okolo sta tisíce korun. Odpoledne mělo také charitativní podtext. Dobrovolné vstupné na kulturní program, který se uskutečnil na vysokomýtském náměstí, putoval na vybavení dalších potřebných pokojů ve vysokomýtské LDN. Během akce se podařilo vybrat čtyři tisíce korun. “Léčebny dlouhodobě nemocných jsou do jisté míry na okraji zájmu. Veřejnost vnímá zdravotnictví hlavně v jeho urgentní složce a následná péče mnohým zůstává skryta. Přitom potřeba dlouhodobé léčby, například po úrazu nebo ve stáří, se může týkat každého z nás,” říká Markéta Tauberová, krajská radní zodpovědná za zdravotnictví.\nHudební tóny vystřídá ruch stavební techniky\nLITOMYŠL/ Dlouho očekávaná revitalizace zámeckého návrší v Litomyšli je za dveřmi. Hned druhý den po skončení operního festivalu Smetanova Litomyšl, v úterý 5. července, si dodavatelská stavební firma symbolicky převezme všech jedenáct klíčů od jedenácti objektů, které jsou zahrnuty do projektu revitalizace. Ještě před vlastním zahájením stavby si všechny budovy bude moci prohlédnout veřejnost. “Lidé tak mají poslední možnost prohlédnout si současný stav objektů. Za dva roky, po dokončení stavby, potom budou moci porovnat, jak hodně se změnily,” vysvětluje místostarosta Litomyšle Radomil Kašpar. Prohlídka se uskuteční zábavnou formou v podobě dětské hry na šipkovanou. Pro děti je připravena řada doprovodných soutěží a úkolů. Na závěr prohlídky se v budově budoucí cafeterie bude vařit káva. Po skončení akce již zámecké návrší opanují stavbaři z pražské stavební firmy Hochtief CZ a.s., která vyhrála výběrové řízení na zhotovitele stavby. Její nabídková cena byla nižší než sto devadesát milionů korun bez DPH. -aš-\nCena architektů pro litomyšlský bazén\nLITOMYŠL/ Letošní ročník soutěže Grand Prix architektů zná své vítěze. Jedno z ocenění putuje i do Litomyšle. V nejpočetněji zastoupené kategorii Novostavba získala cenu nová budova litomyšlského krytého bazénu. Společně s ní si v této kategorii odnesli ocenění také bytový dům Ostravská Brána v Moravské Ostravě, nová budova ČVUT v Praze a soubor bytových domů Triplex v Karlových Varech. Do soutěže se dohromady zapojilo na čtyřiaosmdesát projektů v sedmi kategoriích. “Je to ocenění nejen architektonické kanceláře, která budovu navrhla, ale snad také i Města, protože se ukázalo, jak hodně dbáme na to, aby v našem architektonicky poměrně unikátním prostoru vznikaly pouze stavby, které za to stojí,” raduje se z úspěchu místostarosta Litomyšle Vojtěch Stříteský. Návrh budovy bazénu pochází z dílny brněnské architektonické kanceláře DRNH. Litomyšl již v předešlých letech získala cenu Grand Prix architektů za stavbu základní školy a městské sportovní haly. Ta je z dílny brněnské kanceláře Burian - Křivinka. -aš-\nVe Vysokém Mýtě mají komisi i podnikatelé\nVYSOKÉ MÝTO/ Po komunálních volbách na podzim minulého roku došlo ve Vysokém Mýtě ke změně ve vedení města. To se mimo jiné rozhodlo více podporovat místní podnikatelskou sféru. Jedním z prvních kroků se tak v tomto směru stalo ustanovení komise zástupců podnikatelů. Ta se poprvé sešla na přelomu měsíců května a června. “Kontakty mezi Městem a podnikateli je třeba opečovávat. Stejně jako mohou zástupci, kteří se ve městě zabývají například sportem nebo kulturou, komunikovat s městskou radou a vznášet připomínky a dotazy, chceme toto umožnit i podnikatelům,” vysvětluje záměr starosta města Miloslav Soušek. V současné chvíli je podnikatelská komise jedenáctičlenná, ale počítá se s jejím rozšířením. Skládá se z odborníků a je ryze apolitická. Její předseda prozatím nebyl ještě určen. V ostatních komisích jej volí Rada města, zde však bude záležet pouze na kompetenci komise, aby si její členové ze svého středu vybrali vhodného zástupce. “Myslím, že jsme v České republice jediné město, které má komisi pro podnikatelský sektor a zabývá se tak podnikatelským prostředím ve městě. Podle příjmu města z daní je vidět, že ten náš má ve městě zdravé kořeny,” uzavírá Soušek. -aš-\nV Boru hořely pneumatiky. Hasiči z celého okolí je pomáhali hasit\nDokončení z titulní strany Do postižené obce dorazila těžká technika až z moravského Hlučína, aby pomohla rozebrat hromadu pneumatik. “Přivezli kolový nakladač, univerzální dokončovací stroj, což je hydraulické rypadlo na podvozku Tatra, těžký nákladní automobil a velitelské vozidlo,” vypočítává Horáková. Později hasiči pomocí nakladače ochlazovali pneumatiky v přistaveném kontejneru s vodou a malým procentem smáčedla pro urychlení hašení. “Likvidační činnost je výrazně urychlena. Skládka se nachází v ochranném pásmu podzemních vod a díky tomuto procesu nebude voda kontaminována,” popisuje Horáková výhody unikátního postupu při likvidaci hořící skládky. Práce hasičů skutečně díky novému postupu nabraly na obrátkách a požár, u kterého se předpokládalo, že jeho likvidace bude trvat i několik týdnů, byl o víkendu uhašen. “Stalo se tak již v sobotu večer, ovšem oficiální ukončení prací bylo nahlášeno až v pondělí 13. června v devět hodin ráno,” upřesňuje Horáková. Na místě během několikadenní akce zasahovalo třiatřicet profesionálních i dobrovolných hasičských jednotek, které se mimo Mýta. Ti hned po příjezdu do Boru, v pondělí 6. června krátce před druhou hodinou odpolední, ochraňovali přilehlé objekty před sokém Mýtě máme s tímto typem své zkušenosti, kdy nám zde hořela, ovšem daleko menší, skládka pneumatik na Drábech. Tenkrát nám to trvalo tři dny,” uvedl velitel vysokomýtské stanice Milan Vincenc. Podle borského starosty Vladka Beneše byla skládka v obci déle než deset let. Její původní majitel zkrachoval a v Boru po něm zbyla jen hromada pneumatik. Pravděpodobným viníkem neštěstí je muž, který na střeše neopatrně manipuloval s autogenem. Způsobená škoda se pohybuje v řádech několika milionů korun a kriminalisté případ kvalifikují jako obecné ohrožení. V případě prokázání viny hrozí muži až osm let odnětí svobody. Vážnější ekologické škody nebo ohrožení obyvatel požár naštěstí nezpůsobil. Začátkem května hořely pneumatiky také ve Slatině ve firmě Multiagro. Čtyři hasičské jednotky zde požár zlikvidovaly během hodiny. -ašFoto HZS Pardubického kraje\nDokončení z titulní strany Truhlářské práce provede brněnská firma LUKAS s. r. o., opět za nejnižší cenu, tedy za tři miliony pět tisíc šest set korun včetně DPH. Výběrové řízení na poslední okruh prací, které budou zaměřeny na restaurování varhan, mělo o něco dramatičtější průběh. Původně avizovaný vítěz, pražská firma GEMA ART GROUP a. s., se z výhry radovala jenom chvíli. Firma ORGANA s. r. o. z Kutné Hory totiž podala námitku proti průběhu tohoto výběrového řízení. Město na ni zareagovalo novým výběrovým řízením. Z něho pak vyšla vítězně právě firma ORGANA s. r. o. s nabídkovou cenou 9 853 030 korun včetně DPH. Nechala tak za sebou GEMA ART GROUP a. s., jejíž nabídka činila 13 593 888 korun včetně DPH. „Celkem třicet firem si vyžádalo podklady potřebné pro vypracování nabídky, z toho nakonec jedenáct z nich odevzdalo nabídku v řádném termínu. Osm uchazečů o zakázku muselo být vyřazeno, protože nedoložili všechny zákonem stanovené doklady. Šest firem podalo nabídku pouze v jedné části, nabídku ve dvou částech podaly firmy tři a ve všech třech částech pak dvě firmy,“ uvedla k výběrovému řízení Michaela Severová, litomyšlská tisková mluvčí a členka projektového týmu.\njiné střídaly při nočním hlídání dohořívající skládky. Nechyběli ani dobrovolní hasiči z Vysokého\ndalším rozšířením požáru. “Likvidace takového požáru je velmi problematická záležitost. Ve Vy-\nTehdejší ministr kultury Václav Riedlbauch (vlevo) a starosta Litomyšle Michal Kortyš podepsali rozhodnutí o přidělení dotace pro zámecké návrší v Litomyšli v únoru 2010 v prostorách piaristického kostela.\nJak chutná svět pod Pražskou bránou\nVYSOKÉ MÝTO/ Hotel a Restaurace Pod věží ve Vysokém Mýtě, jejímiž majiteli jsou manželé Horáčkovi, nabízí své služby již třetím rokem. Za tu dobu si zařízení našlo velký okruh svých příznivců, kteří se do restaurace i hotelu rádi vracejí. “Dbáme na to, abychom poskytovali kvalitní služby v rodinném duchu,” vysvětluje Jaroslav Horáček, podle kterého je také důležité umět lidem nabídnout vždy něco nového. Před třemi lety v restauraci začínali s masovými specialitami na lávových kamenech. To, že je o ně zájem, měl Horáček již vyzkoušené z jiných restaurací, které úspěšně provozoval. “Měl jsem například restauraci u vysokomýtského letiště, jenže lidé mi stále říkali, jaká je škoda, že něco podobného není přímo ve městě. Když se pak nabídla možnost zakoupit tento objekt, neváhal jsem,” říká. K lávovým kamenům postupně přidal ještě sýrové fondue a v poslední době také sýrový raclette. “Jsou to bezmasá jídla, jednoduchá na přípravu, což v dnešní době mnoho lidí oceňuje. Dříve jsme museli tyto speciality hodně nabízet a vysvětlovat, o co vlastně jde, nyní již na ně naši hosté chodí sami. Myslím, že jsme jediná restaurace v Mýtě a okolí, která toto nabízí,” míní Horáček. Kromě těchto švýcarských sýrových specialit pořádá restaurace několikrát do roka týdny mezinárodní kuchyně. Při nich vždy vaří odborníci na danou kuchyň. Hosté tak již mohli ochutnat arabskou, mexickou a řeckou kuchyni. Ta je vždy připravovaná z originálních surovin. “Na podzim chystáme ještě indický týden,“ doplňuje Horáček. Součástí restaurace je i hotel, který nabízí více než dvacet ubytovacích míst. “Je skvělé, že hotel doplňuje restauraci. Myslím, že nabídka komplexních služeb je dobrým podnikatelským záměrem,” soudí Jaroslav Horáček. Proto svým hostům nabízí i zajištění dalších služeb podle přání klienta, například v podobě sportovního vyžití. Díky výhodné poloze objektu v centru města využívají služeb manželů Horáčkových i pořadatelé městských akcí. “Jsem tomu rád a vždy se snažím vyjít pořadatelům vstříc. Pravidelně u nás přespávají například členové poroty Čermákova Vysokého Mýta,” říká Horáček. Restaurace a hotelu hojně využívají i firmy k pořádání školení a firemních akcí pro své zaměstnance i široká veřejnost pro soukromé oslavy či svatební hostiny. Jak svorně oba majitelé říkají, tento způsob podnikání vyžaduje hodně času a organizační talent. “Nemůžete si jen tak říct, že si zítra vezmete volno. Vše je nutné dopředu naplánovat, aby kuchařům nechyběly suroviny a číšníkům nápoje. Jsem ale rád, že se nám podařilo sestavit kvalitní tým zaměstnanců, na které se můžeme spolehnout i v čase, kdy nemůžeme být v restauraci osobně přítomní,” uzavírá Horáček. -aš-\npřísada pro bioenergetickou harmonizaci stavebních materiálů na bázi cementu\nEKO-PRODUKT F&H Palackého 509 566 01 Vysoké Mýto Tel.: 608 027 389 (Horáček) 732 218 568 (Fogl)\nDíazova Zlatá slza\nLITOMYŠL/ Jedním z vrcholů letošní Smetanovy výtvarné Litomyšle je Zlatá slza Federica Díaze na pouhých devět dní vystavená v prostorách Nového kostela Církve bratrské. Litomyšl se tak stala teprve druhým místem v republice, kde ji veřejnost může vidět. Instalaci Zlaté slzy v kostele provázejí přísná bezpečnostní opatření. "Myslím, že Zlatá slza vytváří nádhernou kompozici s Malichovým stolem Páně, kazatelnou i nástěnnými kruhy," poukazuje kazatel sboru Daniel Smetana na to, jak Zlatá slza dobře zapadla do interiéru kostela. V něm bude pro veřejnost přístupná pouze do neděle 26. června, vždy mezi desátou hodinou ranní a šestou odpolední, v neděli pak již pouze mezi 13. a 18. hodinou. Výtěžek ze vstupného poputuje hned na dvě místa. Část dostane charitativní organizace Naděje ve Vysokém Mýtě a v České Třebové, zbylé peníze budou použity na dofinancování čerstvě dostavěného Nového kostela. Sboru Církve bratrské ještě zbývá doplatit částku zhruba pět milionů korun. -aš-\nZ Chocně do Vysokého Mýta se jezdí po opravené silnici\nPolovina silnic druhé třídy v kraji je však v havarijním stavu\nCHOCEŇ - VYSOKÉ MÝTO/ Silnice číslo 2/357 z Vysokého Mýta do Chocně, kterou řidiči používají po její opravě již nejméně půl roku, byla koncem května uvedena oficiálně do provozu. Stalo se tak symbolickým přestřižením pásky. To se uskutečnilo na choceňské okružní křižovatce, která vznikla současně s modernizací uvedené komunikace. Jedná se o komplexní opravu téměř osmikilometrového úseku, která kromě vlastní modernizace zahrnuje i řadu doprovodných staveb - nasvícení podchodu pro pěší na Dvořisku, výstavbu opěrné zdi ve Vysokém Mýtě, opravu chodníků a osvětlení v ulicích Choceňská, Čelakovského a Pražská ve Vysokém Mýtě, realizaci výše zmíněné okružní křižovatky, rekonstrukci mostu před Dvořiskem, přeložky vodovodu v Chocni a inženýrských sítí v Chocni i ve Vysokém Mýtě a výsadbu stromů. máme asi tři sta dvacet milionů korun. To samozřejmě nestačí. Za evropské peníze jsme sice dokázali zlepšit převážně silnice druhé třídy, dnes jich je díky nim asi sedmnáct procent ve vynikajícím stavu, ale vedle toho máme sedmdesát procent silnic třetí třídy a téměř padesát procent silnic druhé třídy v havarijním stavu. Kromě těchto evropských peněz potřebujeme ještě velké množství vlastních prostředků na údržbu těchto silnic. Ze všech krajů na to ale máme absolutně nejnižší částku,” uvedl radní. Od začátku června se v našem regionu opravuje silnice Choceň Loučky, kde se náklady šplhají ke stu milionů korun. “Jsem tomu rád, protože se tak uskuteční i důležitá asanace horního visutého mostu. Rekonstrukce si opět, bohužel, vyžádá řadu omezení, ale to již patří k věci,” míní choceňský starosta Miroslav Kučera. Andrea Štolbová\n“Jsem rád, že se nám toto všechno podařilo postavit za pouhých sto dvaašedesát milionů korun. Výsledná cena je velmi dobrá, původní rozpočet se pohyboval okolo dvou set sedmi milionů korun. Ušetřené peníze použijeme na realizaci dalších dopravních staveb,” říká krajský radní zodpovědný za dopravu Jan Tichý.\nŘada krajských silnic je v současné době ve špatném technickém stavu. Kraj na jejich opravu však nemá dostatek peněz a snaží se je sehnat, kde se dá. To potvrzuje i Tichý. “Díky výběrovým řízením na dodavatele dopravních staveb po celém kraji se nám podařilo ušetřit sto sedmdesát milionů korun. Dohromady, ještě s evropskými dotacemi,\nPO PEKINGU TAKÉ LITOMYŠL. Federico Díaz a jeho Zlatá slza.\nJan Solnička je úspěšný ve škole i ve sportu\nVYSOKÉ MÝTO/ Jak chutná tvrdá dřina i úspěch poznal žák SOU a SOŠ automobilní v Ústí nad Orlicí Jan Solnička. V dresu vysokomýtského oddílu Cyklo Bendl i jako reprezentant své školy dosáhl skvělých výsledků - v závodech MTB Cross country prokazuje jezdeckou obratnost, odvahu i chytrost, v odborných soutěžích pak znalosti, dovednosti a šikovnost, které nabyl během studia. Ve 14. ročníku celostátní soutěže přehlídky České ručičky 2011 žáků oboru automechanik Junior 2011 dokázal obhájit loňské prvenství, když v konkurenci tří tisíc účastníků nenašel přemožitele. V pondělí 13. června přijala úspěšného žáka spolu s ředitelem školy Petrem Vojtěchem i krajská radní Jana Pernicová. Vyzdvihla především Honzovu houževnatost a cílevědomost. “Je vidět, že tyto vlastnosti přinášejí své ovoce. Určitě je za tím i podpora ze strany vedení školy, pedagogů a dobré rodinné zázemí. Všem srdečně blahopřeji,” těší se z úspěchu spolu s ostatními Jana Pernicová. SOU a SOŠ automobilní v Ústí nad Orlicí je jednou z největších škol Pardubického kraje. Odborníky pro servisy motorových vozidel i automobilový průmysl připravuje déle než 60 let. Její žáci získávají vavříny i v soutěžích Automobileum, O Zlatý pohár Linde, Karosář - Junior či Autotronik Junior, v jejímž celostátním kole letos obsadili páté místo. -ih-\nOBLAST/ Češi patří mezi tři nejobéznější národy v Evropě. Více než polovina české populace je nad hranicí normální hmotnosti. Podle odborníků je situace velmi vážná, zvláště ve stravování dětí a dospívajících. Velkou roli v oblasti zdravého stravování hraje nedostatečná informovanost a zneužívání obchodních a reklamních praktik. Naučené špatné stravování se pak velmi těžce odbourává. “To, jak se stravujeme, je odrazem našeho životního stylu. Základní návyky získávají děti v rodině a ty si pak odnášejí do života. V současné době jsme jako Češi ve způsobu stravování na velmi tragické úrovni, což se samozřejmě odráží na celkovém zdravotním stavu,” popisuje dětský lékař Jaromír Matějek a dodává, že obézních dětí stále přibývá. Přesto, že by se mohlo zdát, že zdravý životní styl je trendem 21. století, opak je pravdou. Stačí se podívat do některé ze základních či středních škol a zjistíme, že ve školních lavicích sedí děti trpící nadváhou. Výrazný podíl na nesprávném stravování má reklama. “Současná směrnice Evropské unie zakazuje reklamu a marketing, které by způsobily újmu nezletilým. Zakazuje například zneužívání důvěry a nezkušenosti dětí,” říká odbornice na\nreklamu Eva Fruhwirtová a dodává, že obchodníci dobře znají strategie, kterými působí na děti i na jejich rodiče. Na současnou situaci reaguje také projekt Budulinek.eu. Jedná se o web zaměřený na ochranu dětí před nebezpečnými výrobky a také na jejich rodiče, kteří zde mají ak-\ntuální servis novinek a rad týkající se zdraví jejich dětí. “Připravili jsme sérii článků zaměřených na zdravé stravování. Vše konzultujeme s odborníky. Informace podáváme srozumitelnou a jasnou formou. Naším cílem je zvýšit povědomí o správném stravování a varovat před vlivem reklamy na stravovací\nnávyky dětí,” vysvětluje Lenka Petýrková, koordinátorka projektu Budulinek.eu a doplňuje, že rodiče se mohou také zapojit do soutěže týkající se správného stravování na stránkách www.budulinek.eu/aktuality/376. -redIlustrační foto Ivan Hudeček\nÚspěšnému žákovi SOU a SOŠ automobilní Janu Solničkovi z Vysokého Mýta blahopřála také krajská radní pro školství Jana Pernicová.\nBlíží se slavnost na Růžovém paloučku\nÚJEZDEC/ Spolek přátel Růžového paloučku pořádá v neděli 3. července tradiční slavnost na Růžovém paloučku. Významné společenské a kulturní události se letos zúčastní Prof. ThDr. Petr Pokorný, DrSc. z Theologické fakulty Univerzity Karlovy v Praze, s hlavním projevem vystoupí Prof. PhDr. Jan Sokol, PhD. Csc. Kulturní částí programu provede, jako již každoročně, herec Alfréd Strejček. O hudební část se postarají kytarový virtuóz Štěpán Rak, solisté Leoš Krejčí a Václava Krejčí Housková. Dále vystoupí Cimbálová muzika Jožky Severína pod vedením Františka Macinky s primášem Janem Blažkem a zpěváky Jožkou Severínem mladším a Jaroslavem Tučkem.\nPopis práce: - Grafické zpracování katalogů - Vývoj a správa webových stránek - Návrhy etiket, inzerátů, polepů Požadujeme: - Profesionální ovládání programů FLASH, ADOBE - Znalost vývoje a správy webových stránek - Velkou míru kreativity a grafického cítění - Samostatnost, výkonnost a odpovědnost Nabízíme: - Trvalý pracovní poměr - Příležitost uplatnit své schopnosti a nápady - Dobré platové podmínky, benefity V případě zájmu zašlete životopis na adresu: Velkoobchod ORION s.r.o., Na Lánech 1 570 01 Litomyšl e-mail: jdoubek@orion.lit.cz\nVýstavbu čističky v Dolním Újezdu poznamenala tragédie\nDOLNÍ ÚJEZD/ Stavbu čistírny odpadních vod, kterou před nedávnem zahájili v Dolním Újezdu u Litomyšle, zaplatil jeden z dělníků svým životem. Při výkopových pracích byl zcela zasypán zeminou. K tragické události došlo v pátek 17. června krátce před půl šestou odpolední. "Dva muži prováděli výkopové práce pro kanalizaci. Výkop, který byl hluboký přibližně tři metry, nebyl zajištěn. Jeden dělník byl zavalen po pás, druhého zasypala zemina zcela," uvedla k tragické události mluvčí pardubických hasičů Vendula Horáková. Na místě zasahovala profesionální hasičská jednotka z Litomyšle a dobrovolní hasiči z Dolního Újezdu. Záchranářům se podařilo během krátké chvíle osoby vyprostit. Jednoho muže transportoval vrtulník do nemocnice, u druhého musel lékař konstatovat smrt. -red-\nVYSOKÉ MÝTO/ Na vysokomýtském náměstí se o letních prázdninách uskuteční několik promenádních koncertů. Ve čtvrtek 7. července od 16.30 hodin hraje Choceňačka, ve čtvrtek 21. července a ve čtvrtek 4. srpna od 17 hodin Dolnovanka, ve čtvrtek 18. srpna od 16.30 hodin zahraje Řetůvanka.\nPříští vydání TRSu ve čtvrtek 21. července 2011\nKomety pokřtily Husičky, husičky...\nVYSOKÉ MÝTO/ Průřez svým dosavadním repertoárem se rozhodli zaznamenat na zvukový nosič členové z pěveckého sboru Kometa, který vznikl při vysokomýtském gymnáziu. Nové CD slavnostně pokřtili v místním kostele Církve československé husitské. Na CD Husičky, husičky... se dostalo celkem šestnáct skladeb. “V krátké historii sboru jsme ‘zabrousili’ do oblasti vážné hudby, ale největší pozornost prozatím věnujeme folklóru různých kultur, jako jsou černošské, židovské, romské ale i naše lidové písně. A takové je i repertoárové složení na CD,” vysvětluje vedoucí souboru Michaela Shánělová. CD vznikalo v kostele Českobratrské církve evangelické v Brandýse nad Orlicí. Samotný výběr místa pro nahrávání byl podle Shánělové zásadní, protože skladby a capella, tedy bez nástrojového doprovodu, mají v kostele zcela specifickou atmosféru. “CD mohlo vzniknout díky velké podpoře města Vysokého Mýta a několika soukromých firem. Velké poděkování patří i panu zvukaři, který se mnou musel mít poměrně velkou trpělivost, všem děvčatům, která ve sboru zpívají i jejich rodičům za podporu,” uvedla sbormistryně. Nosič lze zakoupit každý všední den v kanceláři gymnázia, případně na koncertech souboru. Pěvecký sbor Kometa vznikl na podzim loňského školního roku. Původně se děvčata sešla pouze pro secvičení tradičního vánočního programu pro studenty školy. “Dívky ale byly šikovné a navíc ochotné scházet se dál i ve svém volném čase,” vysvětluje Shánělová. Od zahájení činnosti sboru se počet členů pohybuje okolo dvanácti. Za krátkou dobu svého působení se Komety již dvakrát zúčastnily středoškolské sborové soutěže Gymnasia cantant v Hradci Králové, kde nejprve získaly bronzové, o rok později i stříbrné pásmo. “Měřili jsme síly s osvědčenými sbory jako jsou KOS z Litomyšle nebo královéhradecký Gybon, což je opravdu velká konkurence. Navíc naší jistou nevýhodou je, že nezpíváme tradiční sborový repertoár, ale spíše jakousi alternativu,” míní Shánělová. Text a foto Andrea Štolbová\nArogance z hlouposti\nObčas se s ní setkám. Zrovna nedávno. Ambiciozní matka celkem šikovné dcery na mě spustila vodopád připravených vět. Bez ohledu na slušné vychování promíchala mezi sebou jablka a hrušky a na závěr přidala ještě kolečko hnoje. Celé jsem si to odnesla na zádech. Síla smradu, která z její estrády vyšla, smrděla o to víc, že z matinky čišela uražená ješitnost. A tak, z neznalosti věci, jen kopala kolem sebe jak malé, vzteklé dítě. A tak se ptám... Proč nejvíce hovoří do věcí, kterým nerozumí a ty nejrozhodnější soudy vynášejí ti, kteří nic nevědí? A šlapou tak po snahách a úsilí ostatních? A je jedno jestli se jedná o ambiciózní matky či další rýpaly, kteří věří, že nedostatek svých znalostí přebijí lavinou slov. Demokracie, to je rozdat zbraně lidu, napsal básník Václav Hrabě. Zbraněmi v současné demokracii bývají hlavně slova. Ta ale zhusta nejvíce používají ti, kteří dosud nedokázali složit zkoušky k získání zbrojního průkazu na slušnost, moudrost a poznání. Andrea Štolbová\nSilnice z Chocně do Louček uzavřena\nZ důvodu realizace projektu Modernizace silnice II/315 Choceň Loučky je tato komunikace od choceňské ulice Svatojířské uzavřena. Doprava je vedena objízdnými trasami dle dopravního značení. Předpokládaný termín dokončení stavby je červen 2012. V zimních měsících by měla být silnice průjezdná.\nKrajskou vesnicí roku je Poříčí u Litomyšle\nOBLAST/ Krajské kolo soutěže Vesnice roku 2011 zná své vítěze. Zlatou stuhu, tedy ocenění nejvyšší, si pro tentokrát vysloužila obec Poříčí u Litomyšle. Podle hodnotící komise mají letos nejlepší společenský život v Lukavici (modrá stuha), se zemědělským subjektem nejlépe spolupracují Úhřetice (oranžová stuha), o zeleň se dobře starají v Jaroměřicích (zelená stuha) a nejlepší činnost mládeže mají v Janově (bílá stuha). Za místní spolkový život a občanskou společnost získala cenu naděje pro živý venkov obec Voleč. Do soutěže se letos přihlásilo šestadvacet obcí, tedy o dvě více než vloni. Hodnotící komise se u nich při svých návštěvách zaměřila především na koncepční dokumenty, společenský život, aktivitu občanů, úroveň podnikání, péči o stavební fond a obraz vesnic, na občanskou vybavenost, inženýrské sítě a úspory energií, na péči o veřejná prostranství, přírodní prvky a zeleň v obci, na péči o krajinu, na připravované záměry a informační technologie obce. -aš-\nHospůdka Na sklípku - další rozměr Váchalovy ulice v Litomyšli\nLITOMYŠL/ V centru Litomyšle opět o něco více ožila ulice Josefa Váchala. Majitelé pensionu Paseka tu totiž nově otevřeli hospůdku Na sklípku. “Prvotní záměr realizace hospůdky byla snaha nabídnout našim hostům, kteří jsou ubytovaní v pensionu, komplexní služby. Druhou naší snahou je vytvořit zde kulturní prostor, kde se budou scházet podobně smýšlející lidé a navázat tak na odkaz původního majitele domu nakladatele Ladislava Horáčka,” vysvětluje Marie Venclová. Čerstvě opravený prostor je proto koncipovaný tak, aby se zde mohla konat autorská čtení, recitály, menší hudební produkce či výstavy výtvarných děl. První kulturní akce se zde uskuteční nejspíše již v průběhu letních měsíců, nebo se hospůdka připojí k celolitomyšlskému prázdninovému projektu Hrajeme v Litomyšli. Nový prostor včetně svého interiéru koresponduje nejen se sgrafity na motivy Váchalova Krvavého románu na fasádě historického domu, ale také se sousedním knihkupectvím a antikvariátem Paseka i nedalekým Portmoneem v ulici Terézy Novákové. Při vymýšlení názvu se majitelé domu inspirovali legendární hospůdkou Na sklípku, která se nacházela pod terasou dnešní restaurace Bohém hotelu Aplaus na Šantově náměstí. Sem totiž chodili na pivo malíř, grafik, řezbář, spisovatel a básník Josef Váchal s tiskařem Josefem Portmanem. “Je to symbolické pojmenování na počest Josefa Váchala i jeho Krvavého románu,” dodává Venclová. Hospůdka má kapacitu ve vnitřním prostoru asi pětatřicet míst, venkovní posezení jich nabízí dalších patnáct. -ašinzerce\nBytosti z Váchalovy Ďáblovy zahrádky ve skleněném provedení\nLITOMYŠL/ Portmoneum - Museum Josefa Váchala v Litomyšli připravilo na letní měsíce výstavu skleněných plastik na motivy Váchalovy Ďáblovy zahrádky s názvem Herbarium. Jejich autorem je Martin Janecký, talentovaný mladý sklář, který je spíše než českému publiku znám milovníkům křehkého materiálu za velkou louží. Výstava je součástí Smetanovy výtvarné Litomyšle. Pro litomyšlskou výstavu připravil Janecký limitovanou sérii skleněných plastik, které vycházejí z plejády potvůrek, strašidel a bájných bytostí, jimiž je zabydlena Váchalova kniha Ďáblova zahrádka. Janeckému je práce se skleněnou masou denním chlebem a není proto divu, že za léta zkušeností dosahuje jeho volná tvorba obdivuhodné řemeslné úrovně a uchvacuje diváka nejen svou mistrovskou propracovaností, ale i jemným a vytříbeným smyslem pro detail. Vernisáž prodejní výstavy Janeckého skleněných plastik se uskuteční v sobotu 25. června v 18 hodin a potrvá do konce srpna. -red-\nMODERNÍ MEDICÍNA PRO TĚLO I DUŠI\n5 Má nejdelší jazyk v republice a\numí s ním leccos, třeba i psát\nČERMNÁ NAD ORLICÍ/ Velký nos velkého ducha značí. To je asi nejslavnější replika z romantické tragikomedie Cyrano z Bergeracu. Ovšem co znamená, když někomu naroste do nezvyklé délky jazyk, o tom se nikde nic neříká ani nepíše. Právě takový má Tomáš Mňuk, který žije ve vesničce nedaleko Chocně, v Čermné nad Orlicí. Na základě měření pelhřimovské Agentury Dobrý den, která se zabývá českými rekordy a kuriozitami, mu bylo změřeno, že jeho jazyk je od kořene dlouhý jedenáct centimetrů a od rtu směrem ven sedm. Jeho šířka je také sedm centimetrů. Tyto míry prozatím žádný Čech nepřekonal a Tomáš Mňuk je tak právem zapsaný v České knize rekordů a pasován na krále českých jazyků. "Udržím v něm tužku, kterou dovedu psát, mám rychle vylízaný talíř a ženy si určitě umí představit, co všechno s ním ještě dovedu," vypočítává se smíchem výhody dlouhého jazyka Mňuk. Ten by svou přednost rád využil i do budoucna. "Byl bych rád, kdybych mohl dělat například reklamu na zmrzlinu, ale tak velkou, aby byla pro můj jazyk, ještě asi nevyrobili," přemýšlí Mňuk, který o svůj extrémně vyvinutý jazyk denně pečuje a posiluje jej. Přátelé a známí pro něj vymysleli řadu přezdívek. "Některé se mi líbí, jiné méně," uzavírá Mňuk. -jš-\nNa jaře uklízíme na zahradě, doma a máme chu k vylepšování a obměně. To se projeví i zvýšenou péčí o vlastní vzhled. Při pohledu do zrcadla si často řekneme, že bychom měli udělat něco i se svým zevnějškem a to už je jen malý krůček k návštěvě kadeřníka, kosmetického salonu a někdo se vydá do laserového centra. Konzultace nám dá šanci na vyřešení celé řady problémů - například VRÁSEK. Není vždy nutné řezat skalpelem, viditelně omládnout se dá i neinvazivními procesy. Vrásky se mohou vyhladit pomocí laserových přístrojů nebo aplikací výplní z kyseliny hyaluronové. Pomůže i ošetření přístroji, které pracují s radiofrekvenčními vlnami. Velmi účinně vyřeší vrásky retní implantáty Permalip. Ze dvou malinkých řezů v dutině ústní se pouze v lokální anestezii zavede implantát, který trvale odstraní vrásky kolem úst. Zákrok je často kombinován s injekčními výplněmi. Zavádění těchto preparátů do podkoží je naprosto bezbolestné - v lokální anestezii jako u zubaře - je zavedena tenká, pružná kanyla a výplň se donese tam, kde se to předem při konzultaci domluví. Mohou se podkládat vrásky v okolí očí, na čele,... Vše z malinkého vpichu v málo viditelné části obličeje. Jediné riziko těchto zákroků je malinká modřina, pokud se “potká cévka”. Jiné komplikace nejsou a protože kyselina hyaluronová je látka našemu tělu vlastní, nejsou žádné komplikace. Radost nám vydrží asi jeden rok, někdy i déle. Výběr kvalitních výplní je značný a proto i cena je pro klienty neustále příznivější. Také zkušenosti jsou již mnohaleté a v poslední době to již není jen záležitost žen, ale na zákroky dochází stále více mužů. Také chtějí vypadat dobře a cítit se mladě. V zahraničí je poměr žen a mužů 60/40. V našich centrech 90 žen na 10 mužů. Tady mají naši muži ještě rezervu! Vrásky se mohou léčit, ale vráskám lze i předcházet! Kvalitní ochrana s vyšším faktorem chrání ple a zabraňuje předčasnému stárnutí, dostatek tekutin s minerály celý organismus. Kvalitní sluneční brýle ochrání náš zrak a okolí očí. Kvalitní hydratační krémy a séra jsou samozřejmostí. Proto je dobré malinké zamyšlení nad tím, co pro sebe uděláme v tomto ročním období. Odstraníme si problémy (pigmentace, bradavice, žilky, vrásky) a budeme se těšit na příjemnou dovolenou a odpočinek. MUDr. Drahomíra Kotlářová\nDašická 1804 530 03 Pardubice info@lasercentrum-pardubice.cz www.lasercentrum-pardubice.cz telefon: 466 652 727 mobil: 739 778 700, 604 281 129\nDo svého pořadu Uvolněte se, prosím si Tomáše Mňuka pozval i Jan Kraus. "Jsem tomu rád, byla to pro mě velká zkušenost. Nejvíc si to ale užili mí kamarádi a známí," vzpomíná Mňuk.\nLásko zvítězil mezi karosáři\nVYSOKÉ MÝTO/ Vítězem poslední vybrané soutěže přehlídky České ručičky 2011 v oboru Karosář Junior 2011, kterou v termínu 25. - 26. května uspořádala SOŠ a SOU automobilní v Ústí nad Orlicí, se stal žák David Lásko z Integrované střední školy technické Vysoké Mýto.\nBioarchitektura je když ...vlny tančí\nLITOMYŠL/ Minutou ticha zahájil v litomyšlské Čajovně v Muzeu Michael Rice přednášku o bioarchitektuře. Netradiční začátek dal tušit, že na posluchače čeká nezvyklé vyprávění o tom, jak se dá žít, přemýšlet, nahlížet na svět, vnímat a v neposlední řadě také bydlet. Jak mohou fungovat, pokud změníme úhel pohledu na život, všechny tyto oblasti ve vzájemné symbióze. Irský architekt Michael Rice nám ochotně odpověděl na několik otázek. Co je bioarchitektura? “Popisuji bioarchitekturu jako umění a vědu, jak navrhovat a stavět prostory, které podporují a vytvářejí život a živé systémy. To vypadá dobře na internetových stránkách, ale pak je potřeba to nějak přeměnit v realitu. Znamená to zkoumat principy, podle kterých v prvé řadě tvoří příroda, když vytváří život. A potom toto pochopení přeměnit v nějaké logické, konkrétní příklady, jak bychom mohli navrhovat a stavět stavby, které nám napomáhají. Nechci to ale nazývat alternativním přístupem a také nechci říkat, že se jedná o architekturu takzvaně zelenou. Raději si představuji, že architektura zabírá celou škálu barev. Takže se to týká jak třeba smyslu hmatu, doteku, tak i jak vnímáme, jak se zapojujeme do svého životního prostředí. To znamená, že to jsou jak materiály, tak i průtok energií. Avšak i to musí být užitečné a použitelné. Člověk se také nesmí děsit toho prozkoumávat věci, které nejsou vidět, jak svému světu dáváme nakonec tvar také svými myšlenkami a pocity, role, jak s těmi myšlenkami a pocity pracujeme, jak hrají materiály, tvary a celé budovy.” Proč bioarchitekturu propagujete v České republice? “Rád se setkávám s novými lidmi, zároveň chci využít svých zkušeností, které jsem získal v uplynulých 25 letech. Pro mě to není žádný teoretický průzkum, já s tím opravdu pracuji. A za ty roky dostávám zpětnou vazbu od lidí, klientů, kteří postavili dům podle mých návrhů. Sdělují mi, jaké s tím mají zkušenosti, jak se jim s tím žije. A ta zpětná vazba vypovídá i o tom, že jsou zdravější, že se jim zlepší vztahy, ale že i ta stavba samotná při svém vzniku probíhá hladčeji, více to plyne. A protože se to stalo pokaždé, bylo jasné, že se něco děje a mě začalo zajímat co. Nebyl jsem nijak spokojený s tím, abych automaticky přijal názvosloví hnutí New Age. Ale podle mě nedává ani věda dostatek odpovědí. Proto jsem chtěl najít nějaký jazyk, kterým by se o tom dalo mluvit, diskutovat s lidmi, povídat si o tom a přitom je neděsit. A také se nesnažím nikoho přesvědčovat. Jenom nabízím úhel pohledu, který může pomoci někomu rozšířit jeho pocit o tom, co vůbec je možné. Ono to nakonec není koneckonců o tom, jestli stavíte dům z hlíny nebo moderní ocelovou strukturu, která je v současné době tak používaná, ale spíš o tom, jak uskuteča jak fungují. Je to koneckonců věda a umění o tom, jak tvořit a ne reagovat.” Snad se můžeme inspirovat u našich předků, kteří žili v užším sepětí s přírodou... “Tím klíčem je informace a způsob, jak se k nim dostáváme. Můžeme přímo možnost, jak si vytvořit ten prostor, který tomu napomáhá. Trvale rozvíjíme takovou metodu, kterou si může dovolit stavět každý, protože to není až tak drahé. Nezáleží totiž tolik na materiálu jako na tvaru.” Kdo tvoří Vaši klientelu, jací to nášku. Zúčastnilo se jí asi osmnáct lidí, zejména architektů, a po dvou dnech jsme je museli z té místnosti vyhodit, abychom mohli zavřít. Nechtěli prostě odejít. Ale to není kvůli mně, ale kvůli informacím, které v lidech rozžehnou oheň touhy po poznání.” -ih-aš-\nje přední světový odborník v oblasti bioarchitektury. Tu lze definovat jako umění a vědu o tom, jak stavět budovy, které vytvářejí, udržují a rozvíjejí život a živé systémy. Na základě koncepce harmonie, s níž bioarchitektura pracuje, navrhl již více než čtyři sta budov, od meditačních místností po rodinné domy a společenské prostory různých tvarů a forem. Zaměřuje se na posvátnou geometrii, přírodní desing a udržitelný životní styl. Je členem Královského institutu architektů Irska. Foto Andrea Štolbová\n“Důležitou součástí vědění je naučit se cítit. Nejenom cítit informační energie daného místa, i když to je také velmi důležité, ale také se naučit rozvíjet onu dovednost, kterou máme všichni vrozenou - naučit se důvěřovat vlastní intuici a vnitřnímu vedení.” Michael Rice\nňujeme své sny. A když nakonec pochopíme ten čistý princip, na jehož základě je utvářeno všechno, tak to začne být hodně užitečné, protože tyto principy se dají použít v životě. Naše vztahy k jiným lidem, ale i to, jak se stavíme k situacím a jak vzděláváme své děti, jak si vaříme jídlo, jak se milujeme, jak rodíme a jak umíráme. Protože je-li všechno informace, která se projevuje ve vlnách a ty vlny spolu tančí, potom je dobré vědět, jakými cestami se to přirozeně rozvíjí, otvírá ve všech životních situacích. Můj otec měl takové rčení: Ne abys byl ve svém myšlení tak otevřený, aby ti vypadl mozek. Ale přesto bych chtěl rozšiřovat vjem toho, co je možné, hravě a s radostí, beze strachu. A naše schopnost jak reagovat na všechny změny, které v současné době probíhají, se myslím také zakládá na tom, abychom věděli, jaké jsou přirozené způsoby\nMichael Rice zaujal svojí přednáškou také posluchače v Litomyšli. Věda s uměním se snoubily v Čajovně v muzeu.\nBioarchitektura klade důraz na využívání pozemků podle čistých principů, které používají fraktální symetrii, tvary podobné růži, tedy podobu energetických polí, jež umožňuje rozvoj živých systémů. V podobném domě žije i Michael Rice se svojí ženou a pěti dětmi. Jeho účinky jsou na Riceovi znát. Je otevřený, přátelský a šíří kolem sebe pozitivní energii.\nlevou mozkovou hemisférou studovat to, co nám z minulosti zbylo, a snažit se tak dovymyslet, jak to asi fungovalo. Také můžeme používat ezoteričtější metody astrálního cestování a pohledu z dálky. Ale asi nejlepší cesta domů je držet se toho základního cítění vlastního srdce. A důležitou součástí tohoto vědění je naučit se cítit. Nejenom cítit informační energie daného místa, i když to je také velmi důležité, ale také se naučit rozvíjet onu dovednost, kterou máme všichni vrozenou - naučit se důvěřovat vlastní intuici a vnitřnímu vedení. Myslím, že když pustíme svoji touhu všemu rozumět a všechno kontrolovat, tak najdeme odpově na své otázky vždy před sebou. A já vlastně lidem nabízím přímo i ne-\njsou lidé? “Zcela normální, obyčejní. A právě v té své obyčejnosti je celý vesmír, který se snaží projevit více. Často to bývají páry, kdy ona se věnuje reiki nebo homeopatii, a on si o ní myslí, že je blázen. Ale potom oba vidí, že možnosti jsou i jiné. Je to taková jemná, laskavá příležitost spolu tvořit.” Měl jste již možnost poznat zdejší lidi. Věříte, že v České republice bude o bioarchitekturu zájem? “Rozhodně ano. Nesnažím se o to příliš si představovat, jak to bude v místě, kam jedu, vypadat. Protože když člověk někam přijede a má už dopředu vytvořené nějaké hranice, je omezený svými představami. O víkendu jsme měli v Praze před-\nFarnosti naší oblasti otevřely Trampské muzeum získalo své kostely v noci klobouk Jardy Štercla\nOBLAST/ V pátek 27. května se uskutečnil další ročník mezinárodního projektu Noc kostelů. V České republice tomu tak bylo již potřetí. Letos se do něj zapojila i všechna města v naší oblasti. V Chocni byl veřejnosti až do půlnoci zpřístupněn kostel římskokatolické farnosti sv. Františka Serafinského. Příchozí se mohli dozvědět něco o historii kostela, vyslechnout si koncert vážné hudby nebo se jen ztišit a meditovat. V Litomyšli se Noci kostelů zúčasnilo hned několik farností najednou. Noc zde zahájili společným krátkým ekumenickým setkáním v Novém kostele Církve bratrské. V jednotlivých kostelích na návštěvníky opět čekaly komentované prohlídky, koncerty, výstavy fotografií, povídání o práci organizace ADRA, biblická čtení a samozřejmě modlitby, ztišení a zpěv. Ve Vysokém Mýtě byl pro veřejnost otevřen chrám svatého Vavřince a kostel Nejsvětější trojice v Jungmannových sadech. I zde připravili dobrovolníci zajímavý program. Májovou pobožnost, mši svatou, dětské vystoupení, přednášku P. Františka Lízny, komentovanou prohlídku kostela či dětskou výtvarnou dílnu a meditační hudbu a ztišení v duchovním prostoru. Cílem projektu Noc kostelů je nabídka nezávazného přiblížení a setkání s křes anstvím i lidem, kteří do kostela běžně nezavítají. Atmosféra noci i doprovodných programů má za úkol oslovit co nejširší veřejnost a prezentovat kostely jako místa důležitá pro současný společenský život obyvatel. -ašFoto Andrea Štolbová HORNÍ JELENÍ/ Mobilní trampské muzeum Jiřího Freda Jedličky se rozrostlo o novou část věnovanou významné osobnosti novodobých dějin trampského hnutí - Jaroslavu Šterclovi. Panel věnovaný životnímu odkazu známého českého herce, humoristy a trampského muzikanta slavnostně odhalila jeho manželka Růžena, která muzeu věnovala klobouk z pozůstalosti svého muže. Jarda Štercl jezdil do přírody od svých deseti let. Svoji první velkou cestu podnikl po Brdech až na Šumavu, putoval kolem Horaž ovic a Sušice. Své srdce však natrvalo zanechal v nejstarší české trampské osadě Ztracená naděje, kde v roce 1953 koupil chatu a kam jezdil pravidelně až do své smrti v roce 1996. Právě ve Ztracence se tvořilo jádro skupiny Settleři a nejkrásnější roky svého života zde strávili legendární Jarka Mottl a další významní trampští muzikanti a umělci. Pro tak společenského člověka, jakým byl Jaroslav, doslova ráj na Zemi. “Zde jsem prožil nejkrásnější chvíle života v přírodě, v kruhu opravdových přátel,” vyznal se kdysi zasloužilý člen osady Štercl. Na svoji druhou velkou cestu se vydal při trvání Světové výstavy v Montrealu. Ve stopách Jacka Londona dojel až na Klondike do Dowson City. Cestoval Kanadským Pacifikem, po Aljašské dálnici, která vede z Edmontonu přes provincii Alberta a Britskou Kolumbii až do White Horse. soutěží. Jeho “nápovědy” byly často zabaleny do velice neuvěřitelného “kabátu”, ale v jádru byly vždy přesné. Štercl rozdával radost až do konce svých dní, když spoluúčinkoval v estrádním pořadu Abeceda\nZa tváří šarmantního komika Jarda Štercl skrýval velice vzdělaného a přemýšlivého člověka. Jeho encyklopedické vědomosti jej předurčily k tomu, aby se stal jedním z prvních “odborných poradců” v počátcích televizních vědomostních\nhumoru, který bavil diváky v těch nejzapadlejších vískách naší republiky. Jeho náhlá smrt zaskočila širokou kulturní veřejnost a především jeho blízké a kamarády, kteří na něj vzpomínají dodnes. Ivan Hudeček\nPrvní ročník Evropského plaveckého dne: Nejvíce plavců uplavalo sto metrů v Mýtě\nVYSOKÉ MÝTO/ Více než tisíc plavců se nakonec zúčastnilo ve Vysoké Mýtě Evropského plaveckého dne. Město se tak stalo absolutním vítězem celé akce. Nešlo však pouze o soutěž. Vysoké Mýto chtělo důstojným způsobem oslavit třicet let od otevření místního krytého plaveckého bazénu. Ředitel zdejší plavecké školy Augustin Andrle, která s vedením sportovního zažízení úzce spolupracuje, tak přišel s nápadem zrealizovat Evropský plavecký den. Jeho cílem bylo, aby v jediném dni uplavalo sto metrů co nejvíce lidí. Ve Vysokém Mýtě to bylo přesně tisíc dvacet dva účastníci, v nedaleké Cerekvici nad Loučnou šestnáct, v Zámrsku a na Vraclavi po jedenácti plavcích. K akci, která se konala pod záštitou Českého olympijského výboru a města Vysokého Mýta, se ale přidaly i vzdálenější obce. Společně s výše jmenovanými jich bylo celkem patnáct. Například Bruntál, kde pokořilo stometrovou tra téměř čtyři sta padesát účastníků, Nový Jičín s více než šesti sty osmdesáti účastníky či Kopřivnice s třemi sty osmi plavci. Ze zahraničních měst se zapojil slovenský Prešov, kde se akce zúčastnilo téměř šest set sedmdesát obyvatel či estonské dřich Vlasák, poslanec Evropského parlamentu a předseda Svazu měst a obcí České republiky. Letošního prvního ročníku se zúčastnil a velmi se mu líbil,” říká hlavní organizátor akce Augustin Karel Andrle a potvrzuje tak, že příští rok se bude sto metrů plavat znovu. Ve Vysokém Mýtě se k plavecké akci přidalo celé město a současně tak ve velkém stylu oslavilo i Den dětí. Náměstí ožilo hudebním programem, který připravilo místní gymnázium. Od rána se na pódiu střídala pěvecká a hudební uskupení od těch nejmladších až po teenagery, další část náměstí patřila dětským soutěžím, sportu a sportovním spolkům, které zde prezentovaly svoji činnost. Zajímavou perličkou celého dne byly i čtyři rány z děla. O slavnostní výstřely se během dopoledne na několika místech ve městě postaral dělostřelec z 30. dělostřeleckého šiku C. a K. Vysoké Mýto Milan Laba. Andrea Štolbová\nV šumavském Srní plaval téměř každý\nVYSOKÉ MÝTO/ Patnáct obcí a měst z České republiky i zahraničí se zúčastnilo prvního ročníku Evropského plaveckého dne. Myšlenka jeho realizace vznikla ve Vysokém Mýtě. Někteří zástupci zúčastněných měst a obcí přijali pozvání vysokomýtské radnice a pro svá ocenění přijeli do Vysokého Mýta osobně. Diplomy a pamětní plakety jim kromě vysokomýtského starosty Miloslava Souška předal také Petr Hrubec z Českého olympijského výboru, který převzal nad celou akcí záštitu. Na fotografii je starostka šumavské obce Srní s oceněním. Obec zvítězila ve své kategorii obcí do tisíce obyvatel. Z necelých dvou set sedmdesáti obyvatel se zde akce zúčastnilo dvě stě čtyřicet tři plavců. “Akci jsme udělali velkou propagaci. Ti, kteří zaplavali sto metrů, mohli po celý den využívat bazén a saunu zdarma. Kromě miminek a devadesátiletých občanů u nás plavali všichni. Měli jsme větší účast než při volbách,” uvedla při slavnostním předávání spokojená starostka Srní Ivana Pěčová. -aš-\nměsto Kunda s jedním stem padesáti jedním plavcem. “Věřil jsem, že se akce zúčastní více obcí a měst, ale pamatuji si, že když jsme po-\ndobnou akci uspořádali v roce 1982, účastnili jsme se jí sami. Ovšem následující rok už to bylo dvanáct obcí, později dokonce té-\nměř devadesát. Proto předpokládám, že i příští rok bude účast ostatních měst větší. S propagací akce nám přislíbil pomoci i pan Ol-\nVysokomýtští hasiči trénovali a loučili se s dlouholetým kolegou\nVYSOKÉ MÝTO/ Předposlední květnový den byl u hasičů ve Vysokém Mýtě ve znamení prověření vlastních schopností a dovedností při zdolávání požáru. Naštěstí se jednalo pouze o taktické cvičení, jehož tématem byl požár skladu dílů podniku IVECO a.s., pro místní známý areál bývalé cihelny. Cvičení se zúčastnily čtyři jednotky sboru dobrovolných hasičů a jedna profesionální, celkem tedy šestačtyřicet hasičů s deseti požárními vozidly. Požární jednotky z Vysokého Mýta, Chocně a Zámrsku provedly záchranu osob z objektu zasaženého požárem a dále po soustředění sil a prostředků byla provedena postupná likvidace požáru. Cvičení se uskutečnilo podle stanovených zásad a bylo součástí odborné přípravy hasičů. Na závěr jsme se společně rozloučili s naším dlouholetým kolegou a kamarádem Ladislavem Jelenem, velitelem Jednotky sboru dobrovolných hasičů IVECO a.s., který odchází do zaslouženého důchodu. Ladislav Jelen nastoupil po vyučení, v roce 1967, do tehdejšího státního podniku Karosa (dnes IVECO) do nástrojárny, poté na strojní údržbu. V roce 1983 začal pracovat ve sboru dobrovolných hasičů podniku Karosa, kde se následně stal velitelem jednotky. Po celou dobu se pečlivě staral o veškerý chod sboru, o jeho výcvik, techniku a v neposlední řadě také o jeho členy. Své bohaté zkušenosti z výroby požárních vozidel v bývalé Karose mnohokrát zúročil při školení nových strojníků. Bez ohledu na svůj volný čas vždy pomáhal kde bylo nutné. Je vynikajícím člověkem. Jménem nás všech hasičů, kteří jej známe, mu přeji pevné zdraví a pohodu do dalších let. Npor. Milan Vincenc, HZS Pak PS Vysoké Mýto\nJana Věnečková obhájila Den otevřených dveří S pistolí v ruce vstoupil u vysokomýtských hasičů do herny a požadoval prvenství na Folkovém kvítku\nVYSOKÉ MÝTO/ V pátek 24. června od 8 do 17 hodin se u vysokomýtských hasičů uskuteční den otevřených dveří. Připraven je bohatý program - prohlídka a ukázka hasičské techniky, ukázka činnosti mladých hasičů a Policie ČR, ukázka vybavení Rychlé záchranné služby, soutěžní dopoledne pro děti a ukázka historické techniky. V 10 a 15 hodin se mohou návštěvníci těšit také na ukázky činností složek integrovaného záchranného systému. Občerstvení je zajištěno.\nVYSOKÉ MÝTO/ Na nedělní noc z 5. na 6. června nezapomene personál vysokomýtské herny na rohu Pražské a Klášterní ulice. Maskovaný muž zde po něm krátce po jedné hodině noční požadoval finanční hotovost. Na pomoc si vzal střelou zbraň. Obsluha herny v obavě o svůj život a zdraví mu vydala asi deset tisíc korun. Po pachateli nyní pátrají policisté, kteří žádají o spolupráci i veřejnost. “Žádáme občany, kteří se v neděli v době od 1.10 do 1.15 hodin pohybovali ve Vysokém Mýtě v ulici Klášterní, nebo by mohli jakoukoliv informací přispět k objasnění případu a dopadení pachatele, aby volali na bezplatnou linku 158 nebo se obrátili na policisty na kterémkoliv obvodním oddělení,” vyzývá policejní tisková mluvčí Iveta Lehká. Muž, který si přišel do herny pro peníze, je podle zaměstnanců herny asi sto sedmdesát centimetrů vysoký, silnější postavy, oválného obličeje se strništěm černé barvy. Mluvil česky bez přízvuku. V době přepadení byl nejspíše oblečený do mikiny s kapsami světlé barvy, na hlavě měl kšiltovku a tmavé sluneční brýle. Na obsluhu mířil krátkou střelnou zbraní šedé až černé barvy. -aš-\nNa pětatřicítce narazila žena autem do stromu\nZÁMRSK/ Krátce před půlnocí ze soboty 11. na neděli 12. června se mezi obcemi Zámrsk a Janovičky na silnici I/35 stala dopravní nehoda. Pětačtyřicetiletá řidička osobního vozu vjela na rovném a přehledném úseku mimo komunikaci a v protisměru narazila do stromu. Ona i její čtyřiapadesátiletý spolujezdec byli převezeni kvůli poraněním do nemocnice. Na místě zasahovali hasiči. Ti museli pomocí hydraulického rozpínáku a hydraulickými nůžkami, kterými odstřihli levé přední dveře, vyprostit ženu z auta. Dále zajistili vozidlo proti požáru a společně s policisty řídili provoz. Předběžná škoda byla vyčíslena na třicet tisíc korun. -aš-\nLITOMYŠL/ Již podvacáté se druhou květnovou sobotu v amfiteátru zámku Konopiště rozezněl festival Folkový kvítek, jehož součástí je finále celostátní autorsko-interpretační soutěže mládeže. Návštěvníci festivalu mohli mezi letošními finalisty soutěže najít i Janu Věnečkovou prezentovanou v almanachu festivalu “Rozqetlo” jako “...všestranně hudebně nadanou písnič-\nkářku z Litomyšle...”. V soutěži Jana ziskem zlatého Folkového kvítku obhájila loňské prvenství, což se v dlouhé historii festivalu dosud povedlo pouze dvěma účinkujícím. Největší odměnou za první místo je pro Janu možnost zahrát si na velkých folkových festivalech jako je Porta Řevnice, Prázdniny v Telči, Žalmanův Kyjov či Mohelnický dostavník. -red-\nNedbal na červenou a uvízl mezi závorami\nDOBŘÍKOV/ V pátek 20. května okolo druhé hodiny odpolední vjel sedmadvacetiletý řidič nákladního vozu na železniční přejezd u obce Dobříkov i přesto, že na signalizačním zabezpečovacím zařízení již pravděpodobně svítila červená. Vozidlo tak uvízlo mezi závorami. “Řidič stihl ještě auto postavit podélně ke kraji, ale střetu už nedokázal zabránit. Spěšný vlak, který jel ve směru z Pardubic na Choceň, narazil pravou přední částí lokomotivy do levé zadní části nákladního vozidla,” vysvětluje policejní tisková mluvčí Iveta Lehká. Nehoda se naštěstí obešla bez jakéhokoliv zranění. Policisté provedenou dechovou zkouškou vyloučili u řidiče požití alkoholu před jízdou. Škody se předběžně pohybují okolo půl milionu korun. -aš-\nInzerce v oblastních novinách TRS\ntrs@trs.cz 608 538 776, 603 749 768\nInzerce v Trsu se vyplatí!\n’Smetanka’, Sodomka, spartakiáda a Abraxas\nDokončení z titulní strany Odpoledne se pak zájemci přesunuli na vysokomýtské letiště. Zde si mohli prohlédnout hangáry s leteckou technikou, shlédnout ukázku vystoupení leteckého cirkusu Martina Kindernaye i historický letoun Blériot XI. Ten pak, přesně po sto letech od přistání Ing. Jana Kašpara s tímto letounem na vysokomýtském letišti, vzlétl za mírně větrného počasí nad hlavy nadšených diváků. ské galerii uskutečnil první díl vernisáže hlavní výstavy Smetanovy výtvarné Litomyšle. Ta letos představuje dílo Bohuslava Reynka. Jeho literární, překladatelská, vydavatelská a ilustrační tvorba je soustředěna ve Vysokém Mýtě, francouzské a české kresby, olejomalby i Reynkovy slavné grafické práce zaplnily litomyšlský zámecký pivovar. Zde se také uskutečnila druhá část vernisáže. Po ní, v krátkém časovém sledu, začal slavnostním zahajovacím koncertem na druhém nádvoří litomyšlského zámku již 53. ročník mezinárodního operního festivalu. Litomyšl tak bude až do pondělí 4. července žít hudebním a výtvarným uměním.\nVíkendová kulturní nadílka v regionu:\nSPARTAKIÁDA A ABRAXAS\nNa půli cesty mezi Vysokým Mýtem a Litomyšlí to ovšem také žilo. V Cerekvici nad Loučnou se během víkendu pokusili, stejně jako ve Vysokém Mýtě, vrátit v čase. Zde ale do dob socialismu, kdy všechno mělo být všech a masová zábava měla zelenou. Cerekvičtí s nadsázkou vzpomněli na tehdejší hromadně organizované sportovní vystoupení nazvané spartakiáda. Program si připravily nejen malé děti, ale i cerekvické ženy, které ve vlastní choreografii secvičily vystoupení\nVýtvarná část festivalu byla zahájena v pátek 10. června ve Vysokém Mýtě, nebo se zde v Měst-\nna legendární spartakiádní píseň Michala Davida Poupata, a muži, kteří předvedli neméně legendární, ovšem fyzicky o poznání náročnější, živou pyramidu. Do víkendového programu v regionu promluvila i nabídka hrušovské České hospody. V rámci letních vystoupení sem v sobotu večer zavítala pražská hudební skupina Abraxas. Ta ve složení M. Imrich, S. Janda, I. Doležálek a D. Růžička vyrazila na celorepublikové turné, kterým oslavuje pětatřicet let od založení kapely. Jejich ojedinělou hudební show si nenechala na dvorku hrušovské hospody ujít více než stovka posluchačů. -aš-\nS radostí předvedly nejmenší cerekvické děti své vystoupení, které se na místním hřišti uskutečnilo v rámci 1. cerekvické spartakiády... Foto Ivan Hudeček\nFoto Ivan Hudeček Historické vozy, jejichž majitelé přijeli i ze zahraničí, vzbudily zájem hlavně u těch nejmenších.\nFoto Jan Hurák Na vysokomýtském náměstí se uskutečnily také závody historických motokár,\n...po dětech sklidily velký aplaus i cerekvické ženy. Ty zacvičily na legendární Poupata Michala Davida. Foto Ivan Hudeček\nFoto Ivan Hudeček Ukázek techniky vyrobené slavnou vysokomýtskou firmou se zúčastnil také Vlastimil Stratílek. Foto Ivan Hudeček\nFoto Ivan Hudeček Diváky zaujaly i komentované ukázky z práce českého četnictva. Foto Ivan Hudeček\nV sobotu 11. června to na dvorku hrušovské hospody rozbalila pražská hudební skupina Abraxas. Foto Andrea Štolbová\nDechovka v Klášterních zahradách\nPosezení s dechovkou se v litomyšlských Klášterních zahradách koná ve čtvrtek 14. a 28. července vždy od 17 do 19 hodin. Pro dobrou náladu hraje Litomyšlská jedenáctka BEKRAS.\nKoncert v rámci Setkání přátel komorní hudby se koná ve středu 6. července od 19.30 hodin v Kostele Povýšení sv. Kříže v Litomyšli. Na programu: Debussy, Rejcha, Bach, Hook, Haydn, Telemann, Borkovec, Castérédé. Vedoucí souboru Magdalena Tůmová (flétna).\nRestaurace Veselka v Litomyšli pořádá v pátek 15. a v sobotu 16. července Borůvkový víkend. Jedná se o již čtvrtý ročník úspěšné gastronomické akce.\nCelý den se nesl v prvorepublikovém duchu. Role moderátorky se ujala Zuzana Tvrzníková. Foto Ivan Hudeček Děti se mohly svézt na zmenšenině parního vlaku\nVelká výstava hlavolamů bude od soboty 16. července do neděle 28. srpna přístupna v Zámecké obrazové galerii v II. patře litomyšlského zámku. Několik hlavolamů bude volně přístupných návštěvníkům na zámeckých arkádách a ve městě ve vybraných restauracích.\nHudba v Hospodě na ranči v Poříčí\nSobota 16. července od 20 hodin - litomyšlská hudební skupina Triolit. Sobota 30. července od 20 hodin - Viva Music Pardubice. Akce jsou spojeny s opékáním klobás, kuřat a dalších specialit.\nLetní kino ve Vysokém Mýtě\nRestaurace Kvarteto (bývalý Golfit) pořádá letní kino. Program: Pátek 1. července - Účastníci zájezdu, neděle 3. července - Kvaska, středa 6. července - Scary movie 1. Pátek 8. července - Taková normální rodinka, neděle 10. července - Tacho, středa 13. července - Scary movie 2, pátek 15. července - Snowboar áci, neděle 17. července - Raf áci, středa 20. července - Invaze světů, pátek 22. července - Trhala fialky dynamitem, neděle 24. července - Doktor od jezera hrochů, středa 27. července - Mé a Bé a, pátek 29. července - Pelíšky, neděle 31. července - Kajínek. Začátky promítání vždy ve 22 hodin.\nFoto Jan Hurák Na náměstí byly k vidění desítky historických vozidel, kterým vévodil vůz Aero 50 Arizona. Vysokomýtské letiště bylo svědkem letecké show zvané “Létající cirkus”.\nRedakce oblastních novin TRS přeje všem svým čtenářům, spolupracovníkům a obchodním partnerům krásné léto a příjemnou dovolenou!\nVladimír Plocek obrazy - Josef Filip\npískovcové sochy v choceňském muzeu\nCHOCEŇ/ Orlické muzeum v Chocni otevřelo v sobotu 14. května ve svém výstavním sále výstavu obrazů Vladimíra Plocka a pískovcových soch Josefa Filipa. Potštejnské umělce představil návštěvníkům vernisáže Milan Richter. Josef Filip se narodil v roce 1948 v Potštejně. Původním povoláním je strojař. Kouzlo práce s kamenem objevil až při stavbě domu, kdy mu učaroval především zelený pískovec. K sochám se pak propracoval postupně. Na počátku stála široká škála nejrůznějších kamenických prací. “Osmdesát procent tvoření je tvrdá řemeslnická dřina, ten zbytek představuje to, čemu se říká umění,” míní kamenosochař. Stálou expozici svých soch má Filip na hradě Potštejn, ke shlédnutí jsou i při pravidelných letních výstavách v Plockově potštejnské “P” Galerii. Nejrůznější postavičky ze zeleného pískovce obdivovali rovněž návštěvníci zámku Rájec nad Svitavou. Třináct svých soch představil Josef Filip i v choceňském zámku. Malíř Vladimír Plocek se narodil v roce 1930 do rodiny učitele. Dětská léta prožil v Polomi a později v Sudslavi. Vystudoval Pedagogickou fakultu v Hradci Králové obory matematika a výtvarná výchova. Později učil v Potštejně, Doudlebách nad Orlicí, Vamberku a Kostelci nad Orlicí. Malování se věnuje od dvaceti let, první samostatnou výstavu měl v Potštejně v roce 1977, kde žije se svojí manželkou Aninkou, která mu je zároveň první kritičkou jeho prací. U Plocků nepadlo jablko daleko od stromu, obě jejich dcery jsou umělecky nadané. Způsob malby Vladimíra Plocka se mění. Od převážně realistických věcí přešel k větším plochám, barevně jednotně ztvárněným. K malbě používá špachtli. Často kombinuje modř s hnědí, zemitost a oblačnost a pronikání pod povrch věci. To vše vystihuje podstatu krajiny. Je členem Unie výtvarných umělců v Hradci Králové a Klubu přátel umění Ústí nad Orlicí. Pravidelně se zúčastňuje Ústeckých salónů v Galerii pod radnicí. Za sebou má již dlouhou řadu samostatných výstav. Milan Richter\nSenioři z Osíka se učili pracovat s počítačem\nOSÍK/ V kulturním domě v Osíku organizovala nadace Livie a Václava Klausových a chráněná ICT pracoviště školení pro seniory na práci s počítačem. Díky organizačním schopnostem Jindřicha Groulíka, starosty hasičů, pana Kloudy a lektorů se nakonec sešlo patnáct uchazečů o tento bezplatný kurz. Lektoři ing. Adéla Kolouchová, Boris Dvořáček a Štefan Vorálek nám trpělivě a kvalifikovaně předávali vědomosti. Každý jsme měli k dispozici počítač a vše jsme si mohli vyzkoušet v praxi. Jsme rádi, že jsme si našli čas a využili příležitosti, která nám byla nabídnuta. I nadále se můžeme na lektory obracet přes internet, pomocí e-mailu, chatu, skypu nebo telefonicky. K dispozici jsou nám i stránky www.deep.cz a www.volny.cz/seniori. Všem moc děkujeme! Za seniory Anna Šauerová\nZa Rudou Urbanem\nJUDr. Rudolf Urban zesnul 31. května 2011 Ruda Urban prožil celý svůj život, s výjimkou studií, ve východních Čechách. Narodil se, jak rád zdůrazňoval, Na Parníku v České Třebové 16. března 1924. Krátce poté se rodina přestěhovala do Dolní Dobrouče a v polovině třicátých let do Semil. Odtud Ruda dojížděl do gymnasia v Turnově. Zdejší kraj se stal jeho celoživotní láskou. V roce 1942 se Urbanovi přestěhovali do Vysokého Mýta. Tady Ruda dokončil gymnasium. Poslední dva roky války byl totálně nasazen v Sodomkově továrně. Po válce vystudoval práva a po vojně nastoupil jako právník ve vysokomýtské Karose. V roce 1952 se oženil s Lídou Urbanovou a od té doby žil trvale v Chocni. Na začátku sedmdesátých let si spolu postavili Na Parapleti rodinný domek. Posledním pracovištěm Rudy Urbana byla Oseva Choceň, odkud v roce 1984 odešel do důchodu. Místo “zaslouženého odpočinku” se pustil do nové práce. Provázel ruské, německé a polské skupiny po Československu, českým turistům zasvěceně ukazoval Francii, Itálii i Rusko. Na všech cestách neúnavně fotografoval. Intenzivně se začal věnovat také malování, zvláště svým oblíbeným akvarelům. Mezi jeho pracemi se najdou i linoryty, kolorované perokresby a oleje. Ruda Urban byl neobyčejně všestranný. Od mládí mu vonělo dřevo, pod jeho rukama vznikaly dřevořezby i drobný vyřezávaný nábytek. Hrál na klavír, byl kytaristou trampské osady Kamarád, hrál loutkové divadlo, vedl oddíl dětské vodní turistiky. V roce 1968 spoluzakládal v Chocni Junáka. Byl dlouholetým aktivním členem Klubu českých turistů. V letech 2003 2008 spolu s manželkou zdolávali Alpy v Itálii, Rakousku a Slovinsku. Ani letos, právě tak jako v předchozích třinácti letech, nechyběl na turistickém lyžařském zájezdu na Českomoravskou vysočinu. Hlavně byl dobrým kamarádem, který nám bude citelně chybět. Jiřina Grundmanová\nZrod nové knihy nejen o pasáčku vepřů Bohuslavu Reynkovi\nOBLAST/ Díky vysokomýtské a litomyšlské výstavě nazvané mysticky “Mezi nebem a zemí” věnované známému českému výtvarníkovi, grafikovi, básníkovi a překladateli Bohuslavu Reynkovi vznikla nová stejnojmenná kniha, kterou se bezesporu může náš region pochlubit, a za niž vděčí řediteli Městské galerie ve Vysokém Mýtě a zároveň kurátorovi výstavy PhDr. Pavlu Chalupovi. Kniha, která se nese v duchu provádění čtenáře místy spojenými s Bohuslavem Reynkem, je symbolicky rozdělená na čtrnáct zastavení po vzoru biblické cesty. Všechny scény z umělcova díla se ale odehrávají na milovaném rodinném statku v Petrkově poblíž dnešního Havlíčkova Brodu a nikoliv na samotné přítele Josefa Čapka a korespondenGolgotě, jak by leckdo očekával. Toce s Vladimírem Holanem. to tak silné místo umělcova rodiště Bohuslav Reynek, jehož dílo patří je pozadím i jednoho z nejcennějk nejcennějším českým bibliofiliím, ších exponátů výstavy, která se kobyl také výjimečný svým postojem ná v rámci Smetanovy výtvarné Lik ostatním - sám o sobě říká: “Bláztomyšle. Jde o obraz Krvavý pot (z nem jsem ve své vsi”. roku 1949 - olej, plátno) Bravurně jako samouk vystavený v litomyšlské ovládá techniku grafiky části výstavy “Mezi nea žije si poskrovnu, bem a zemí” v Josefem střídavě na svém statku Pleskotem rekonstruovav Petrkově se svou ženou, ných prostorách litomyfrancouzskou básnířkou šlského zámku. Vernisáže se zúčastnili Suzanne Renaudovou Čtenáři mohou v publii synové B. Reynka. a dvěma syny Danielem kaci obdivovat nejen a Jiřím a střídavě v rodišti Suzanne smysluplné řazení jednotlivých in- ve francouzském Grenoblu. V jeho formací z autorova života a tvorby dílech nejen výtvarných je významdo specifických celků jednotlivých ný motiv zvířat, se kterými je Bohuzastavení, ale i ukázky z Reynkova slav Reynek velmi silně spjat. Toto díla básnického a výtvarného. Nevše a ještě více může čtenář doslova chybí zde ani ilustrace Reynkova nasát z knihy “Mezi nebem a zemí Bohuslav Reynek” od Pavla Chalupy. Za pohled určitě stojí až do 6. července probíhající stejnojmenná výstava o Bohuslavu Reynkovi, kterou mohou zájemci navštívit na dvou místech: ve Vysokém Mýtě jako historicky poslední výstavu Městské galerie v prostorách Okresního domu, zde je vystavováno především Reynkovo dílo ilustrační, vydavatelské, básnické a překladatelské, a v Litomyšli v prostorách bývalého zámeckého pivovaru jsou k zhlédnutí připraveny umělcovy kresby, které až do této chvíle nebyly souborně vystavovány. Na obě části výstavy stačí zakoupit pouze jedno vstupné. Štěpánka Neprašová, Foto Ivan Hudeček\nHlavní problém přijímaček je v počtu přihlášek\nDokončení z titulní strany Nezbytné bude určit i minimální hranici bodů pro druhé, případně další kolo přijímacích zkoušek. Největší problém ale spatřují ředitelé středních škol spolu s odbornou veřejností v existenci tří přihlášek. “Tři přihlášky jsou výhodné pouze pro úzkou skupinu těch nejšikovnějších dětí, které se dostanou na všechny tři školy a pak si vybírají,” soudí Milan Báča. “Pokud má být naším cílem, aby nakonec byli spokojeni škola, rodiče i děti, tak tento systém pro velkou většinu dobrý není a měli bychom o tom vládu přesvědčit.” Ředitel Střední školy obchodu, řemesel a služeb ze Žamberku Eduard Dvořák míní, že by naprosto dostačovaly dvě přihlášky. Zástupcům škol vadí také možnost manipulovat se zápisovými lístky až do září, přiklánějí se k termínu 15. června, který by ale bylo potřeba zavést celostátně. “Jsem ráda, že jsme o všech problémech mohli otevřeně hovořit a budeme se snažit najít v průběhu letních měsíců řešení, které by posunulo úroveň přijímacího řízení a také zjednodušilo celý systém vůči rodičům a dětem. Chtěli bychom, aby naše doporučení dostaly školy už během září a mohly se na vše s předstihem připravit. Zároveň budu tlumočit názory a podněty z dnešní schůzky na Asociaci krajů ČR i na ministerstvu školství,” uzavřela jednání krajská radní pro školství Jana Pernicová. Zároveň poděkovala zástupcům škol za jejich názory a obětavost, s kterou zvládli nejen kolotoč přijímacích zkoušek, ale i státních maturit. -reds přispěním Zuzany Novákové\nPrý ji vydíral intimními fotografiemi. Ona si ale vše jen vymyslela\nVYSOKÉ MÝTO/ Od konce roku 2010 řešili vysokomýtští policisté případ vydírání. Dnes již devatenáctiletá dívka z Vysokého Mýta označila svého bývalého přítele z Pardubic za vyděrače. Muž měl údajně vlastnit její intimní fotografie a vyhrožovat jí, že pokud mu nezaplatí několik tisíc korun, zveřejní tyto snímky na internetu. Policisté však na základě vyšetřování zjistili, že naopak dívka v roce 2010 odcizila svému tehdejšímu příteli čtrnáct tisíc korun. Za to byla soudem potrestaná. “Policistům tehdy do protokolu uvedla, že peníze potřebovala, protože byla ze strany předchozího přítele vydírána právě zveřejněním uvedených intimních fotografií. Ty měly být pořízeny v roce 2008,” dodává policejní tisková mluvčí Markéta Janovská. Jenže jak policie nakonec zjistila, žádný bývalý přítel, kterého dívka uvedla, neexistuje a navíc fotoaparát, kterým měly být snímky pořízeny v roce 2008, byl na trh uveden až o rok později. Mladá žena se pod tíhou důkazů policistům přiznala. Uvedla, že si celou věc včetně onoho přítele vymyslela, a to jenom proto, že potřebovala nějak zdůvodnit daných čtrnáct tisíc, které odcizila z účtu přítele. “Nechtěla jsem, aby to vypadalo blbě,” uvedla slečna, která svými lživými tvrzeními na několik měsíců zbytečně zaměstnala policisty. -aš-\nNEKOMERČNÍ INZERCE V TRSU ZDARMA\nKoupím střešní tašky FALCOVKY, JUC. J.Tomášek, Vysoké Mýto, 415 X 237 mm., 50 - 100 ks. Prosím nabídněte. Tel.: 603 411 736. Prodám motocykl Honda Enduro, 125 ccm, barva šedá světlá - nutno vidět, cena dohodou. Tel.: 604 384 273. Prodám zahradní slunečník průměr 3m, funkčně v pořádku, pouze trochu vyšislý. Cena 750 Kč. Tel.: 607 253 622. Nabízím za symbolické ceny z důvodu stěhování vysokou retro lampu za 150 korun, polici masív antik, téměř nová (PC 3 000 korun) za 600 korun, křeslo za 400 korun, dvě dětské postýlky chromovaná + bílá (masív) za 200 korun, malou komodu z Mallorky za 500 korun, křiš álový lustr šestiramenný za 500 korun, obraz J. Dvořáka z roku 1973 - alej, olej na plátně za 250 korun, krabice různého starožitného skla a porcelánu na chalupu za 200 korun, různé starožitné sklo, cena dle dohody, pečící pánev, nová, za 200 korun, dvě retro televize funkční, červená a bílá za 100 korun, menší krabici knížek za 150 korun a obraz Prahy ve dřevě za 500 korun. Tel.: 739 307 646. Štěňata erdelteriér s PP prodám (zadám) za rozumnou cenu. Nezávazná návštěva vítána. Odběr 25. června. Tel.: 605 712 185. Prodám masážní polštář proti svalovému zatuhnutí, revmatické bolesti. Prohřátí dvěma infralemalami. Relaxace. Nový, originál. balení, 5 let záruka. Prodám s 50% slevou. Nezávazná návštěva vítána. Nejsem dealer. Tel.: 605 712 185. Z pozůstalosti po vojácích, letcích, SNB apod. koupím medaile, odznaky, průkazy, foto, uniformy apod. Tel.: 608 420 808. Prodám použitý zahradní traktor zn. MTD v dobrém stavu, levně. Tel.: 736 210 918 (do konce roku). Štěňata - spěchá! Nemá někdo zájem o štěně? Hledají se vážní zájemci o štěňata Golden Retriever. Narodilo se jich tolik, že nejspíše budou uspána. V případě zájmu budou štěňata předána zcela zdarma. Pokud máte zájem, volejte na 515 294 956 nebo 736 752 507. Více informací podá Eva Mrázková 777 686 257. -red-\nJak se tančí v litomyšlském Lidovém domě\nLITOMYŠL/ Lidový dům v Litomyšli je historická společenská budova postavená v roce 1922 v secesním stylu. Společenské prostory Lidového domu pronajímá Farní charita Litomyšl spolkům a organizacím pro pořádání různých akcí. Sama organizuje ve společenském sále a přilehlých prostorech výstavy, koncerty, semináře a především taneční akce. V Lidovém domě tančí všechny věkové kategorie. Pro mládež pořádáme od 10. září každou sobotu Kurz tance a společenské výchovy, pro dospělé jsou připraveny dvoje taneční. Mohou si vybrat pátky s učitelem tance Ing. Janem Lexmanem od 30. září nebo soboty s učitelem tance Janem Bílkem od 1. října, vždy od 20 hodin. Taneční pro dospělé jsou věkově neomezené a jsou vhodné pro všechny, kteří si chtějí zatancovat v pěkném prostředí s dostatkem prostoru na sále, pobavit se, zopakovat si základy společenských tanců a naučit se nové taneční variace. Pro dříve narozené se, většinou poslední neděli v měsíci od 14 do 18 hodin, konají každý měsíc Odpolední čaje. K tanci a poslechu hrají oblíbené kapely. Nejbližší termíny jsou 26. června a 25. září. Nově založený Taneční klub Jana Bílka při Lidovém domě přijme od září další zájemce o intenzivní trénink společenských tanců ve věkových kategoriích od 10 do 15 let a od 15 let výše. Přihlásit se na kurzy, získat více informací o všech akcích v Lidovém domě a o činnosti Farní charity Litomyšl můžete na www.litomysl. charita.cz a na tel. 461 619 183 a 731 460 663. Hana Šauerová, vedoucí Lidového domu v Litomyšli\nRegenerační a sportovní masáže - Jaromír Štolba\nBUDOVA HLAVNÍ NEMOCNICE, Vraclavská ulice, Vysoké Mýto\nve Vysokém Mýtě nebo v Chocni.\nPředem děkuji za nabídku na tel.: 608 233 027\nPOSKYTUJI ODBORNÉ MASÁŽE\nzad, šíje, krku, dolních a horních končetin, břicha, hrudníku, obličeje i celého těla Přijímám šeky UNIŠEK, UNIŠEK +, CADHOC. Objednávky: 732 704 937\nNechtěl jsem hrát repertoár 80. let v jednadvacátém století,\nzdůvodňuje svůj odchod z legendární skupiny Kern její někdejší lídr J. A. Kronek\nVYSOKÉ MÝTO/ V rámci Evropského svátku hudby, který se na vysokomýtském náměstí uskuteční v pátek 24. června, vystoupí brněnská kapela Alband. Jejím lídrem je Jaroslav Albert Kronek, dřívější frontman legendární rockové skupiny Kern. Z ní odešel kvůli názorovým neshodám s některými členy kapely, jaký repertoár by kapela měla hrát. V roce 2008 spoluzaložil hudební formaci Alband. Ta se věnuje vlastní akustické tvorbě. Kromě Kronka ji tvoří také někteří další, bývalí členové Kernu. Alband v současné době hraje ve složení: Jaroslav Albert Kronek, Libor Machata, Mirek Horňák, Ví a Franěk, Zbyněk Petržela a Klára Šmahelová. Skupina Kern se roztříštila na Kern Remember, kde zůstali bratři Vodičkovi, a na Kronek Alband (Ex Kern). Zde jste lídrem Vy. Proč došlo k tomuto rozdělení? “Nedošlo k rozdělení! Prostě jsme já a Libor Machata po vlastním uvážení odešli. Neunesli jsme hraní repertoáru z osmdesátých let v jednadvacátém století tak, jak chtělo ‘zdravé jádro’ skupiny.” Já si ale myslím, že právě česká scéna osmdesátých a devadesátých let nabídla kvalitní muziku, která je dodnes aktuální a živá. Je ovšem pravda, že o řadu vašich souputníků, připomeňme například hudební tápání Ladislava Křížka, přestal být postupem doby zájem... “Je to zejména o lidech. Ta generace osmdesátých let, ti vzácní vyznavači a obětaví ‘hroziči’, ti, kteří nás potřebovali a my naopak čerpali z nich, jsou už skoro pryč! Historie je válcovaná současností a zůstává pouze nostalgie...” Kdo se Vám tedy líbí na současné hudební scéně? “Po odchodu z KERNu jsem objevil nové Galaxie mimo naši sluneční soustavu. Na zahraniční a především na scéně tuzemské jsou stovky velmi příjemných kapel, skvělých plugged byly na začátku cesty - odrazit se a vydat se jiným směrem. S albem Kalibrace smyslů se to, myslím, docela podařilo.” Na kterou písničku od Kernu síte čelit srovnávání Albandu s Kernem. “Příliš ne. Posluchači kolem nás jsou velmi vnímaví a je jim jasné, že každá kapela je jiná škatule a nikteří vzali do ruky španělky a místo baterie bicích zvolili cajon. V roce 2009, kdy vznikala Kalibrace, jsem měl múzu a tak osmdesát procent muziky a textů jsem přinesl já. Další věci jsou bu od Libora Machaty nebo od Miruse Horňáka.” Asi by bylo malicherné si myslet, že s Albandem dosáhnete takových úspěchů, jako kdysi s Kernem. Ale přesto, jaké mety byste se nyní s Albandem chtěli v hudební branži dotknout? “Chtěl bych, aby se o nás vědělo a aby na koncerty rádi přišli posluchači a diváci i v Chebu, Klatovech, ve Vysokém Mýtě a ve Velké nad Veličkou. Pro nás je v tuto chvíli naše republika obrovská...” Je zřejmé, že koncerty s Albandem děláte pro radost. Bylo někdy období Vaší kariéry, kdy pro Vás koncertování nebylo radostí, ale povinností? Pokud ano, kdy a možná i proč? “Pamatuji si tři silná období: konec roku 1989, když mi zemřela manželka, pak období mezi lety 2004 až 2005, to KERN zevloval po ukrutných venkovských štacích, a konec roku 2007, kdy jsem zjistil, že to takhle nejde dál.” Co jiného Vás nyní kromě hudby baví a naplňuje Váš život? “Právě to te zjiš uji, co může být, když nebudu muzicírovat. Rád fotím, budu si tedy ještě víc hrát s digitální fotografií. Chci napsat knihu - jednu básnickou sbírku a autobiografii, a taky bych se chtěl trochu rozdat vnoučatům. Vzhledem k tomu, jak se Alband vyvíjí, a jak se pořád třesu nedočkavostí na další písničky, cítím však, že je třeba některé vedlejší projekty ještě odložit!” Říkal jste, že máte Vysoké Mýto rád. Byla to fráze, nebo opravdu máte nějaké dobré vzpomínky na toto město? “Jednak si Mýto uvědomuji jako tranzitní prostor a odpočinkovou stanici při našich ‘kerňáckých’ cestách na severovýchod vlasti, ale hlavně jako propagátor motokárového sportu, zejména toho komerčního a amatérského, jsem si zamiloval místní závodní okruh u hlavní silnice R 35 a i jednu z prvních kartingových půjčoven v republice vůbec. Tam jsem poprvé viděl, v rukou mého mladšího syna Adama, proletět motokáru ‘vracečku’ po dvou kolech. Srdce mi buší, jen když si na to vzpomenu!” Ptala se Andrea Štolbová Foto archív skupiny\nDěkujeme řidiči leštinského autobusu panu Václavu Bartákovi z Doubravic u Leštiny, jež nám se svojí sestrou Maruškou Ba ovou z Příluky přinesl peněženku, kterou manžel ztratil v autobuse 3. června a měl v ní větší obnos peněz a osobní doklady. Velmi vám oběma děkujeme za vaši poctivost a přejeme si, aby takových lidí s dobrým srdcem bylo mezi námi co nejvíce. Manželé Vomáčkovi\ninterpretů a výborných textařů. Nemám favority, nebo spíše bych je těžko dokázal specifikovat na stupnici oblíbenosti.” Byl jste autorem řady písní Kernu. Jak je to s nimi nyní? Hraje je jak Kern Remember, tak i Alband. “Právě předělávky původních aranžmá KERNu do hratelnosti un-\nnedáte dopustit? Který ze songů je nebo bude, podle Vás, naopak hitem Albandu? “Mým miláčkem je Zídka bláznů, Zapomenutí muži a nebo cokoli z alba Totální tunel od KERNu. Alban ácká pecka se jeví Na sál či Paperback.” Nabízí se otázka jak hodně mu-\nkdo nás za ten přestup ani nezatracuje.” Alband představuje oproti Kernu zklidnění. Představte Alband. Jaká je to hudba, kdo se na ní autorsky podílí, kdo píše texty? “Jeden z hudebních kritiků a recenzentů nás zasadil do pole soft rocku. Tady kvete pšenka rockerům,\nV neděli 5. června uplynuly dva smutné roky od nenadálého úmrtí našeho drahého syna a milého bratra Míly Macka. Prosíme, věnujte mu společně s námi vzpomínku. Stále zarmoucení rodiče a sourozenci Mackovi z Bučiny\nVYSOKÉ MÝTO/ Pěkné počasí, velká divácká účast a dobrá nálada provázely letošní 19. ročník Národní přehlídky dětských dechových orchestrů Čermákovo Vysoké Mýto. Jejím vítězem se tentokrát stala Mladá muzika Šardice ze Základní umělecké školy v Kyjově. Odborná porota ale rozdala ještě řadu dalších ocenění. Například zvláštní uznání poroty za provedení skladby Jana Čermáka Revoluční pochod v podání ZUŠ Bystřice nad Pernštejnem, za výrazný sólový projev na trubku ve skladbě New York Overture Malohanácké muziky ze ZUŠ Jevíčko či za netradiční formu vystoupení ve skladbě Vivat polka orchestru ze ZUŠ v Přerově. “Jako každý rok, tak i letos jsme s napětím sledovali předpovědi počasí na víkend. Letos se povedlo na jedničku. V historii Čer-\nPorotu zaujala moravská Mladá Cyklobus letos poprvé zajíždí také muzika Šardice z Kyjova do Vysokého Mýta\nmákova Vysokého Mýto bylo jen několik takových, kdy po oba dva dny počasí nezlobilo,” pochvaloval si letošní přízeň počasí předseda organizačního výboru Josef Mlíka. Vystoupení účastníků přehlídky si užili také obyvatelé ve vybraných okolních obcích, kde jednotlivé orchestry zahrály o nedělním dopoledni. Vydařeným byl i nedělní závěrečný průvod sedmi orchestrů a pěti skupin mažoretek od místní Základní umělecké školy až na náměstí a následný společný koncert všech kapel. Ty pod taktovkou kapelníka Jiřího Palána ze ZUŠ Jevíčko zahráli, stejně jako v uplynulých letech, tři skladby Jana Čermáka. “Letošní ročník se opravdu povedl, bylo co poslouchat, na co se dívat. Myslím, že jsme byli spokojeni nejen my, organizátoři, ale i diváci. Příští rok pro nás bude jubilejní, což budeme muset zohlednit již v přípravné fázi a při zpracování rozpočtu. Chceme nejen pozvat vítěze minulých ročníků nebo orchestr ze zahraničí, ale zaměřit se i na doprovodný program,” plánuje Mlíka. Text a foto Andrea Štolbová OBLAST/ Pro příznivce cykloturistiky bude v naší oblasti od začátku července opět k dispozici víkendový linkový autobus uzpůsobený pro převoz kol. Letos se jeho trasa prodlouží až do Vysokého Mýta. “Snažíme se každý rok projekt oživit a vnést do něj nějaké novinky. Například vloni jsme trasu rozšířili o Českou Třebovou. Cyklisté tak měli možnost napojení na cyklostezky a in-line stezky na Ústeckoorlicku. Letos se nám podařilo zapojit do projektu i poslední město Českomoravského pomezí, kterým je Vysoké Mýto,” potvrzuje marketingový manažer Českomoravského pomezí Jiří Zámečník. Cyklisté si tak budou moci prohlédnout i atraktivity tohoto města a okolí, jako je například obec Vraclav a její barokní areál a hradiště či unikátní dobříkovský dřevěný kostelík. Cyklobus pojede každý pátek, sobotu a neděli od 1. července do 25. září. V provozu bude také o svátcích 5. a 6. července. Každý cestující zaplatí bez ohledu na počet ujetých kilometrů jednotnou cenu čtyřicet korun. Organizátoři projektu chtějí i letos podpořit a motivovat k využití cyklobusu rodiny s dětmi. Pro ně je proto stanovené zvýhodněné jízdné. Každý z rodiny, která musí zahrnovat minimálně dva dospělé a jedno dítě, zaplatí dvacet korun. Informativní leták, ve kterém jsou uvedeny veškeré jízdní řády cyklobusu i místa na trase vhodná k navštívení, dostanou do svých domovních schránek obyvatelé všech zapojených měst. Propagační materiály lze nalézt také v Informačních centrech vybraných obcí, přímo v cyklobusu a letos nově i ve vlacích Českých drah. Na projektu se finančně podílí všechna členská města Českomoravského pomezí a Pardubický kraj. Andrea Štolbová\nZávěrečný společný koncert účastníků festivalu doprovodilo vystoupení mažoretek.\nChoceňský Domov mládeže volil nejkrásnější dívku. Zvítězila blondýnka Eliška Večeřová\nCHOCEŇ/ Blíží se konec školního roku a naši žáci, kteří jsou ubytovaní v domově mládeže Střední školy cestovního ruchu Choceň, mají plné ruce práce se získáním co nejlepšího ohodnocení na závěrečném vysvědčení. I když k učení využívají každou volnou chvíli, přesto si najdou čas na zajímavé akce, které v domově pořádáme. V květnu jsme pro ně zorganizovali již tradiční přátelskou návštěvu s klienty Stacionáře v Ústí nad Orlicí. Tentokrát se uskutečnila na neutrální půdě. Sešli jsme se na nádraží v Brandýse nad Orlicí a společně pak navštívili Labyrint poblíž sochy J. A. Komenského. Studenti se dále zúčastnili organizace Dětského dne pro Mateřskou školu Na Herzánce a Sportovního odpoledne pro MŠ Stromovka. Zatím poslední akcí, která se u nás konala 8. června, bylo zvolení Miss domova mládeže. Ačkoli nám čas šlapal na paty a v posledním shonu zbývaly na přípravu už jen hodiny, vzali všichni účastníci své úkoly velmi vážně. První disciplínou byl nástup všech sedmi soutěžících, kdy je představili moderátoři celé soutěže Adéla Theimerová a David Němec. V rámci volné disciplíny dívky uvedly humorné mluvené scénky, tanec v páru, scénický i břišní tanec. Poté následovalo losování obálek, kde si každá soutěžící vylosovala téma, o kterém má pohovořit. Mezi nimi se objevila převážně taková, se kterými se děvčata denně setkávají - škola, rodina, budoucnost, stáří, koníčky či filmy. Nejhezčí dívkou domova mládeže se nakonec stala Eliška Večeřová, na druhém místě skončila Dominika Bártová a třetí Karin Habrová. Předsedkyní poroty byla zástupkyně firmy Oriflame Dana Doležalová, která také soutěž sponzorovala dárkovými balíčky této kosmetické firmy. O doprovodný program se postaralo taneční trio Neon ze Žamberku a chlapci z domova mládeže, Daniel Borovička a Filip Dostál, s adrenalinovým street dance. Další plánovanou akcí domova mládeže bude grilování s posezením v zahradě domova mládeže. Děkuji tímto vychovatelkám Vieře Jandíkové, Marii Houdkové a Stanislavě Ropkové za to, že věnují mnoho volného času a energie, aby se žáci v domově mládeže cítili hezky a svůj volný čas trávili s největším využitím své energie. Děkuji i panu řediteli, vedení školy a třídním učitelkám všech žáků. Pěkné prázdniny pro všechny, odpočinek a načerpání sil pro další školní rok přeje Eva Teplá, vedoucí vychovatelka domova mládeže v Chocni Foto archív DM\n“Léčitelské schopnosti jsem u sebe objevila v osmi letech,” tvrdí tvůrce Hatnamonrei Iveta Andromeda Woodová\nVYSOKÉ MÝTO/ Iveta Andromeda Woodová bydlí ve Vysokém Mýtě. Je tvůrcem systému práce s energií Hatnamonrei a v současné době také jedinou mistryní tohoto oboru. Hatnamonrei vychází z mnoha starých tradic a jeho původ se dá jenom těžko osvětlit. “Sám název napoví přesně proč. Hat-N-AMonRei je jeho přesný název a v překladu je to “paní západu tajemná ve formě věčné moudrosti pod ochranou těch nejvyšších”, říká Woodová, se kterou jsme rozmlouvali nejen o směru, který uvedla v život. Co je to tedy Hatnamonrei? “Ve zkratce je to systém, který pracuje s energií podobnou reiki. Vše je založené na tom, že člověk je vyladěný, říká se tomu také iniciace nebo zasvěcení, do toho, aby byl schopen přijímat a předávat energii. Je to práce s energií. Jedinec se vyladí tak, aby byl schopen přijímat univerzální energii, kterou ale neodčerpává někomu nebo něčemu jinému. Při výzkumu se zjistilo, že při této reakci začne být aktivnější hypotalamus (to je podle vědců nejspíše nejstarší část mozku - pozn. redakce), kdy v něm začne určitá pulzace, u níž se neví, kde se bere, a ta dál putuje skrz centrální nervovou soustavu do koncových nervů. Tací zasvěcenci mají například tisíckrát aktivnější biopole okolo rukou než za normálních okolností. A teplota jejich dlaní pak může být klidně vyšší než čtyřicet stupňů Celsia, přitom teplota zbývajících částí těla zůstává stejná. Je prokázané, že tato energie stimuluje hojení v celém těle. K tomu, aby byl člověk otevřený tomuto proudu energií, nemusí nic umět, ale je dobré se s ní nějakým způsobem naučit pracovat. K tomu slouží kurz, v kterém se vám také dostane zasvěcení. To je poměrně instantní. Řekněme, že asi za půl hodiny jste schopná energii používat, ačkoliv předtím Vám byla nedostupná. Je to vlastně jako když vyladíte motor. Původ reiki je v budhismu v Japonsku, kde se ale tato energie používala trochu jiným způsobem, než nyní. Hatnamonrei staví na energiích, se kterými se pracovalo ve starém Egyptě.” A tu schopnost máme všichni? “Ano, a ani o tom nemusíte být přesvědčení a věřit tomu.” V čem je tedy Hatnamonrei jiná než klasické reiki? “Hatnamonrei pracuje s jinou energií, která má původ jinde. Klasická reiki se zaměřuje na léčení druhých a má původ v Japonsku, kdežto Hatnamonrei má základ ve starém Egyptě a základem její energie je Ogdoad. Co je Ogdoad je poměrně těžké vysvětlit, ale ve své podstatě monrei navíc zaměřuje na práci na sobě. Začala jsem se jím důkladně zabývat a studovat hodně linií a metod. Pořád jsem potřebovala potvrdit to, co jsem intuitivně do špatně, nebo zjistí, že byli také nějak vychovaní a také měli ‘počmárané’ podvědomí. A díky tomu se člověk přestane na ně zlobit, ale také přestane podmiňovat svůj život těmito starými záležitostmi. Není to procházka růžovým sadem. Hatnamonrei je pro silného člověka, který chce sám sobě pomoci. Razím teorii, že člověk má především pomoci sám sobě a teprve potom sahat na druhé.” Může reiki, popřípadě Hatnamonrei, ublížit? “Energií ne, ta je čistá a nedá se zneužít. Ale u každého z nás to, co děláme, řídí vlastní emoce. Vzhledem k tomu, že při působení reiki dochází k energetickému propojení, může v některých případech ublížit nikoli energie, ale některá z negativních emocí, které mistr či předávající cítí. Žárlivost, závist... Mistři reiki ani mistr Hatnamonrei také nesmí působit na lidi, kteří mají kardiostimulátor. Mistři reiki, narozdíl od mistrů Hatnamonrei, nemohou také působit na ty, kdo mají jakoukoliv cévní nebo žilní nedostatečnost. Tací lidé mohou mít po reiki velmi nepříjemné problémy. Neznám systém jiný než Hatnamonrei, který s tímto umí pracovat. My totiž používáme speciální energie pro takto nemocné lidi, které jim neublíží.” Kolik lidí v České republice je na Hatnamonrei proškoleno? “Systém je rozdělený na dvě fáze. Na první, terapeutickou, kdy se člověk srovná sám se sebou a může léčit i druhé, ovšem nezískává oprávnění učit systém. Těchto terapeutů může být k dnešku okolo devíti set. Druhá, mistrovská část, ta je velmi těžká. V ideálním případě trvá dva až dva a půl roku. Po jejím absolvování již lze vyučovat Hatnamonrei. Nyní je před touto finální zkouškou Sylva Stránská ze Sloupnice. Stane se tak po mně druhým mistrem Hatnamonrei.” Jak jste se k ezoterice dostala? “V mých asi osmi letech jsme doma objevili, že mám léčitelské schopnosti. Když mou sestru něco bolelo, přiložila jsem na to místo své ruce, pohladila ho nebo promasírovala a bylo po bolesti. Rukama jsem dokázala najít i kde to sestru nejvíc bolí. Ona pak říkala, že místo, na kterých mám ruce, ji brní. Tehdy jsem ale ještě neuměla s energií pracovat a vyčerpávalo mě to. V pubertě jsem objevila čarodějnictví, ale reiki se stále bránila. Pak jsem chtěla pomoci jednomu příteli, který měl poraněnou páteř. A jemu vlastně vděčím za to, že jsem se k reiki dostala. Nechala jsem se zasvětit do reiki a strašně mě to chytlo, protože ta energie byla najednou jednoduše dostupná. Ale ta energie, kterou jsem v rukách měla, stejně na jeho zranění nestačila... Vždycky jsem se zajímala o filosofii, psychologii, tarot. V ruské části naší rodiny všichni vykládali karty, babička byla bylinkářka. Přitahovala mě kvantová fyzika. U ní se mi líbí, že dokáže vysvětlit dost z duchovních věcí a já se vždy snažím najít vysvětlení pro věci, se kterými pracuji. Myslím, že jsem k tomu přirozeně tíhla. Kromě toho jsem ale chtěla dělat hudbu. Jenže život a moje sociální cítění mě prostě navedlo tímto směrem.” Dá se říci, že díky reiki a dalším systémům se cítíte vyrovnaná? “Vyrovnanější. Nemůžu říci, že bych postrádala lidské problémy. Myslím, že je to dlouhá cesta. Ale podařilo se mi ustát si to svoje. Když mě někdo začne do něčeho tlačit, tak manipulaci čelím mnohem lépe než dřív a myslím, že jsem se i naučila nevylévat si své emoce na druhých a být vyrovnanější. Ale samozřejmě se dá vždy něco zlepšovat. Rozhodně mi to však pomohlo být mnohem víc v klidu sama v sobě a srovnat si sebevědomí.” Ptala se Andrea Štolbová\nVe Vinarech přivítali další dva občánky\nVinary, Vinary, Vinary, vesničky milené, v Čechách i Moravě, jak perličky rozseté. Jedny jsou u Bydžova, druhé na Moravě u Přerova, a třetí ty u Mýta Vysokého byly příčinou setkání našeho Zdeněk Christen z Vinar od Přerova\nVINARY/ V sobotu 21. května se na Obecním úřadě ve Vinarech uskutečnilo vítání nejmenších občánků obce - Marie Kryštůfkové a Matěje Šrůta. Dětem a jejich rodičům popřála starostka obce Zdeňka Plšková, své nové kamarády přišly přivítat také starší děti z Vinar a přednesly miminkům básničky a zazpívaly písničky. Poté, co se rodiče podepsali do pamětní knihy, došla řada na slavnostní přípitek a předání dárků novým občánkům a kytice jejich maminkám. Pavlína Šrůtová, místostarostka\nje součástí mýtů o stvoření světa. Hatnamonrei má osm patronů, to je osm egyptských božstev, kteří zajiš ují energii a právě jejich kombinovaná energie vytváří Hatnamonrei.” Sama jste systém Hatnamonrei vytvořila. Jak se to tak stane? “Původně jsem byla vysvěcena jako mistr reiki. Ale neustále jsem studovala další zasvěcovací techniky. Jednou jsem měla sen, díky kterému to vše začalo. Ve snu jsem zasvěcovala do pětistupňového systému. Ty zasvěcovací techniky byly podobné jako u reiki, ale přitom jiné a také výuka k nim probíhala jinak a jiným způsobem. Ráno, hned po probuzení, jsem si vše zapsala. Později jsem o snu hovořila se svojí kamarádkou, která to chtěla také zkusit. Nechtěla jsem jí ublížit, takže jsem nejprve začala u sebe, pak u ní a nakonec jsem zasvětila do Hatnamonrei polovinu své rodiny. To bylo někdy v roce 2002. Od té doby ke mně chodili kamarádi, že to chtějí také zkusit. V roce 2003 jsem Hatnamonrei začala vyučovat i veřejnost. Jsou s ním velké úspěchy, protože oproti reiki se Hatna-\nsystému dala, různé symboly a metody práce a potřebovala jsem si prozkoušet, jestli se to učí i někde jinde. Za těch devět let se mi vše ve své podstatě potvrdilo a techniky se vyvíjejí dál. Já se kvůli tomu naučila například i indukci hypnotického spánku, základy homeopatie a zabývala jsem se studiem různých filozofických směrů a také například egyptskou magií.” Řada lidí se ezoterii začne věnovat kvůli tomu, že si potřebuje vyřešit nějaký svůj problém. Pomohlo Vám osobně v něčem Hatnamonrei? “Sama jsem si tím systémem strašně moc pomohla. Protože funguje na bázi, že člověk si své počmárané podvědomí trošku pogumuje a pochopí různé věci v souvislosti se svým chováním. Kolikrát si to totiž ani neuvědomujeme, ale naše dětství, způsob, jakým jsme byli vychovávaní, nás strašně moc ovlivňuje a podmiňuje do dalšího života. A když se na to člověk podívá s odstupem času, jak to tehdy viděli rodiče a on sám jako dítě, tak zjistí, že ti rodiče to většinou nemysleli\nLITOMYŠL/ Od soboty 16. července do neděle 28. srpna bude v Zámecké obrazové galerii v druhém patře litomyšlského zámku zpřístupněna výstava Hry a klamy v Litomyšli. Na šedesát hlavolamů zapůjčil liberecký IQ park. Několik exponátů bude volně přístupných také návštěvníkům zámku na arkádách a ve vybraných restauracích ve městě, které se rozhodly zapojit do propagace této výstavy a nabízejí na svých jídelních lístcích dětská, popřípadě rodinná menu. Výstava je součástí velké letní akce Hrajeme v Litomyšli. Do ní jsou zapojeny například zámecké expozice Hračky s příběhem a Komu straší ve věži, výstava v Regionálním muzeu Zdeněk Miler dětem či každoroční Toulovcovy prázdninové pátky. -aš-\nSKRZ TRS ZISK\nBenefiční koncert pro EMKO\nVYSOKÉ MÝTO/ V neděli 5. června vystoupili v chrámu sv. Vavřince mladí hudebníci z římskokatolické farnosti ve Vysokém Mýtě, aby podpořili Nízkoprahové zařízení pro děti a mládež EMKO v tomto městě. Úvodní slovo patřilo Mgr. Ing. Haně Janíkové, zástupkyni SKP-CENTRA o.p.s., které NZDM EMKO provozuje. Samotné EMKO poté představila koordinátorka zařízení Mgr. Lenka Fryntová. Prostor pak už patřil jen mladým muzikantům. Kromě kratších písní zazněly i známé skladby jako New soul od písničkářky Yael Naim nebo legendární Hallelujah od Leonarda Cohena. K této písni se také vztahovala soutěž. Pro toho, kdo vyjmenuje nejvíce filmů, ve kterých skladba Hallelujah zazněla, byla připravena krabička lentilek. Koncert uzavřela stará židovská modlitba k čtyřem archandělům a nejznámější křes anská modlitba Otče náš ve svahilštině, kterou mladí hudebníci věnovali pracovníkům NZDM EMKO. Po skončení koncertu si návštěvníci mohli prohlédnout fotografie z činnosti EMKA a zúčastnit se ankety o jméno pro účinkující. Nízkoprahové zařízení pro děti a mládež EMKO je sociální služba, která ve Vysokém Mýtě funguje od roku 2007. Byla založena městem Vysokým Mýtem a provozuje ji obecně prospěšná společnost SKPCENTRUM Pardubice. Dětem a mládeži ve věku od 6 do 26 let nabízí EMKO pomoc, radu a podporu při zvládání složité životní situace. Uživateli jsou především děti, které tráví volný čas na ulici, vyrůstají v nefunkčních rodinách, mají problematické vztahy k vrstevníkům, autoritám i vůči sobě samým, potýkají se s problémy ve škole, těžko kvůli nízké kvalifikaci shání práci, dostávají se do střetu se zákonem, experimentují s návykovými látkami či jsou znevýhodněni z důvodu své etnické příslušnosti. EMKO těmto dětem a mladým poskytuje také bezpečné místo, kam mohou každý všední den odpoledne přijít a trávit svůj volný čas. K dispozici zde mají taneční sálek, stolní fotbálek, ping- pongový stůl, deskové hry, šipky, výtvarnou dílnu a hudební nástroje k zapůjčení. V EMKU mohou rozvíjet i své vlastní aktivity: organizují si diskotéky, nacvičují taneční vystoupení na různé akce a další. Kromě volnočasových aktivit pracovníci s dětmi a mladými lidmi řeší jejich problémy, povídají si s nimi o tom, co je zajímá, poskytují jim informace ohledně bezpečného sexu, šikany, drog, kriminality a dalších témat. Se sociálními pracovníky spolupracuje v zařízení i pedagogický pracovník, který dětem pomáhá s vypracováváním domácích úkolů, přípravou referátů do školy nebo procvičuje s dětmi školní látku, která jim nejde. Monika Jetmarová\n1. července: od 18 hodin - Divadlo Víti Marčíka, Drahotěšice - Bajaja, od 19.30 hodin - Péro za kloboukem, od 20.30 hodin - Komedianti, Romeo a Julie. 8. července: od 18 hodin - Koňmo Vícemil, Vodnická pohádka, od 19.30 hodin - Kumbalu. 15. července: od 18 hodin - Divadlo Já to jsem, České Budějovice, Pinocchio, od 19.30 hodin - Jananas. 22. července: od 18 hodin Malé divadélko Praha, O kohoutkovi a slepičce, od 19.30 hodin - Ponožky pana Semtam uka. 29. července: od 18 hodin - Divadlo Pohádka Praha, O nemocné princezně a čertu Popletovi, od 19.30 hodin Mário Bihári a Bachtale Apsa. 5. srpna: od 18 hodin - Divadýlko Mrak Havlíčkův Brod, Pirátská pohádka, od 19.30 hodin - Pavel Bobek + P.R.S.T. 12. srpna: od 18 hodin - Divadlo Koráb Brno, Sněhurka, od 19.30 hodin - Dva. 19. srpna: Kejklířské divadlo - V. Vrtek a J. Brůček z Doudleb, Kouzelná kulička, od 19.30 hodin - Pub Animals. 26. srpna: Divadlo M Praha, Jak Káča nad čerty vyzrála, od 19.30 hodin - BraAgas. Všechna představení se konají na litomyšlském Toulovcově náměstí, v případě nepříznivého počasí se přesouvají do Music Clubu Kotelna. Vstupné dobrovolné.\nVýstava fotografií Jiřího Vedrala je ve vestibulu vysokomýtské Městské knihovny přístupná do středy 31. srpna.\nLitomyšlský zámek nabízí výstavu hraček a panenek ze svého archívu z období let 1870 - 1940, doplněné soukromými sbírkami D. Filové, A. Sládkové, J. Zborníkové a dalších. Prohlídková trasa je součástí druhé prohlídkové trasy a je vhodná pro rodiče s dětmi. Výstava potrvá do středy 31. srpna.\nDobrodružná prohlídková trasa pro rodiče s dětmi čeká na návštěvníky litomyšlského zámku až do pondělí 31. října. Přij te se bát do zámecké věže plné strašidel jako jsou bílá paní litomyšlská, bezhlavý rytíř, trojhlavá saň a jiné příšery.\nVýstava reprezentativního výběru reprodukcí děl největších mistrů barokní malby zátiší trvá v barokním areálu na Vraclavi do pátku 30. září. Na výstavě jsou zastoupeny obrazy nizozemských a rakouských umělců zvučných jmen s důrazem na český tvůrčí okruh.\nInteraktivní výstava v prostorách litomyšlského Regionálního muzea připomíná osobnost a dílo Zdeňka Milera, který v letošním roce oslavil 90. narozeniny a ve stejném roce jeho nejznámější postavička Krteček 55 let. Výstava je složena z kulis ve tvaru rozevřených knih, na kterých jsou velké reprodukce Milerových ilustrací. Rozevřené knihy tvoří "pokojíčky", ve kterých děti plní různé úkoly. Výstava, která potrvá do neděle 4. září, je zapůjčena od Centra pro rodinu a sociální péči Ostrava, Klub Ámos a je určena dětem od 4 do 9 let, rodinám s dětmi a všem, kdo mají rádi malého Krtečka a jeho kamarády.\nZemědělská farma Drahoš nabízí během měsíce července\nPRODEJ RUČNĚ SBÍRANÝCH KVALITNÍCH BRAMBOR,\nvarný typ A i B. Informace na tel. 461 631 320, 604 357 992.\nS paličkovanou krajkou na výletě\nVYSOKÉ MÝTO/ Do penzionu Jangelec ve Vysokém Mýtě se sjeli žáci charitního Centra pod střechou z Letohradu. Mimo paličkování v plenéru se seznámili se starým mlýnem rodiny Poplerů, kde je paní mlynářka pohostila výborným domácím koláčem. Příjemně strávené odpoledne zakončili procházkou kolem řeky Loučné, nechyběly ani soutěže a hry a odměna v podobě sladkostí a diplomů. Pod vedením paní Marie Králíkové se tyto děti letos také úspěšně zúčastnily soutěže v paličkování v klubu Inspirace v Praze, kde své výrobky měly možnost prezentovat. Náš kroužek paličkování je otevřen pro každého, kdo má rád lidovou tvorbu, a od září rádi přivítáme nové zájemce. Marie Grimová a Marie Králíková\nBílé místo v historii města - dívka jménem Lily\nVYSOKÉ MÝTO/ Poprvé jsem o dívence Lily slyšela vyprávět od pamětníka pana Miroslava Macka (1922), mého strýčka, který ve Vysokém Mýtě prožil dětství a mládí až do roku 1945. Jako dítě si chodíval hrát ke svému židovskému kamarádovi a spolužákovi Jiřímu Taussigovi (1923). U Taussigů v domě číslo 73/I se na konci dvacátých a začátkem třicátých let scházelo plno dětí z okolí a nikdo tehdy nerozlišoval, zda jde o děti křes anské nebo židovské. Na zahradě domu byl prostorný altán, jako stvořený pro různé dětské hry. Hlavním lákadlem se ale stalo velké loutkové divadlo s vyměnitelnými kulisami a krásnými loutkami - marionetami. Každé dítě toužilo nějakou loutku vodit a mluvit za ni její roli, takže byla často pořádána loutková představení pro početné dětské publikum. Navíc hodná a laskavá paní Jindřiška Taussigová, matka Jiřího, vždy přinášela všem dětem bez rozdílu nějaké občerstvení a pamlsky. Strýček si i po letech nejvíc pamatoval židovské děvčátko s něžným jménem Lily, na kterou domácí volali “Lilinko”. Když mi o ní vyprávěl, domníval se, že šlo o sestru kamaráda Jiřího. Hledala jsem v Terezínských pamětních knihách i v dalších seznamech, ale nikoho s tímto jménem a odpovídajícím věkem jsem nenašla. Navíc jsem zjistila, že Jiří skutečně měl sestru, ale Hanu (1919). Ta v roce 1938 maturovala na vysokomýtském gymnáziu ve třídě profesora Běhounka společně s Miroslavem Ellem, popraveným 18. června 1943 v dráž anské věznici a také s Vratislavem Horáčkem, pozdějším vysokomýtským učitelem. Hana byla prý velmi krásná a jemná dívka s alabastrovou pletí, takže jí vrstevníci dali přezdívku “Lilie”. Nabízelo se jednoduché vysvětlení, že si to strýček po těch letech spletl. Když jsem však jednou pročítala útržkovité informace posbírané u pamětníků, doslova mě trkla poznámka o možné příbuznosti rodiny Taussigovy a rodiny Kastnerovy. Nemohla by to být nakonec sestřenice? Databáze holocaustu mi Lily Kastnerovou našla, ba co víc, poskytla mi i její úmrtní list. Lily ze strýčkových vzpomínek zemřela v Terezíně 22. června 1943 na těžkou myasthenii, svalovou slabost. Stalo se to po necelém čtvrt roce od deportace. Z úmrtního listu dále vyplynulo, že v ghettu byla společně se svou matkou Hermínou Kastnerovou (1893) a sestrou Nelly (1927). Různé útržky vzpomínek pamětníků začaly náhle do sebe zapadat. V roce 1926 se k příbuzným do domu 73/I ve Vysokém Mýtě nastěhovala z Broumova rodina Kastnerových. Pan Ferdinand Kastner (1880) byl poštovní tajemník, hlásil se k národnosti německé a byl katolík. Také tři děti Lily (1922), Bedřich (1924) a Nelly (1927), která se narodila v Mýtě, mají v dokumentech z roku 1930 uvedenu národnost německou. Syna pak otec přihlásil ke katolické víře. Matka dětí se hlásila k národnosti české a vyznávala náboženství izraelitské, k němuž dala zapsat i obě dcery. V době deportací otec rodiny již nežil, ale to, že byl Němec a katolík, do jisté míry rodinu chránilo. Syn Bedřich byl do roku 1945 internován v pracovním táboře na Moravě. Matka s dcerami Lily a Nelly odjely transportem T Cy - Praha 9. dubna 1943 do Terezína, kde křehká Lily zakrátko zemřela. Matka a Nelly byly v Terezíně v roce 1945 osvobozeny. Po válce Kastnerovi žili v Brně. Jiří Taussig (12. 9. 1923) zahynul v Osvětimi v roce 1943. Jeho matka a sestra, Jindřiška a Hana Taussigovy, se dočkaly osvobození a z Terezína se v roce 1945 vrátily do Mýta. To, co prožily, je však osudově poznamenalo a také další poválečné události velmi tragicky zasáhly do jejich životů. To je však již jiná historie přesahující rámec tohoto článku. Na jemnou dívenku Lily jsem musela pomyslet, když jsem si v německé encyklopedii přečetla, že píseň dvou světových válek “LilliMarleen” složil Hans Leip v roce 1915 pro svou lásku, židovskou dívku Lilly Freud-Marlee, neteř Sigmunda Freuda. Jaká ironie dějin! Celý Wehrmacht na všech frontách 2. světové války zpíval procítěně a nostalgicky píseň o jedné židovské dívce. Lily Kastnerová zemřela v necelých jednadvaceti letech v krásném měsíci červnu před 68 lety. Jejím vrstevnicím a vrstevníkům je letos 89 let. Co myslíš, strýčku, najde se ještě někdo, kdo na ni vzpomene? Mgr. Zdena Dojčánová\nVyhýbal se zvěři a narazil do stromu\nLITOMYŠL/ Čtyři zraněné osoby, včetně sebe, má na svědomí řidič, který ve snaze vyhnout se zvířeti přebíhajícímu přes komunikaci vjel do protisměru, kde čelně narazil do stromu. Nehoda se stala v sobotu 21. května krátce po třetí hodině odpolední na silnici vedoucí z Litomyšle do Morašic. Pro jednoho ze zraněných přiletěl vrtulník letecké záchranné služby, dalšího převezla rychlá záchranná služba do královéhradecké nemocnice. Zbývající dva pasažéři byli převezeni do nemocnice v Litomyšli. Škoda na vozidle činí podle předběžných odhadů více než sto tisíc korun. -aš-\nNovodobý Jan Kašpar bojoval nad Mýtem s poryvy větru\nDokončení z titulní strany Uplynul přesně rok od první Kašparovy veřejné letecké produkce v Pardubicích a Vysoké Mýto se dočkalo obdobného vystoupení. Jan Kašpar měl tou dobou za sebou již několik veřejných vzletů a významných přeletů. Zatímco v roce 1910 podnikal jen krátké lety a jeho veřejná vystoupení trvala několik minut, byl rok 1911 ve znamení delších a odvážnějších letů. V dubnu podnikl první meziměstský let Pardubice – Chrudim a zpět a 13. května následoval nejslavnější přelet Pardubice – Praha. Hned o týden později uspořádal Kašpar veřejnou produkci v Čáslavi. “Ta byla mimo jiné významná tím, že z místa konání se Kašpar vrátil domů vzduchem (do té doby byl vždy letoun na místo i z místa odvezen rozmontovaný). Na začátku června pak bylo oznámeno, že další veřejné vystoupení Jana Kašpara se uskuteční 11. června ve Vysokém Mýtě,” říká ředitel Regionálního muzea ve Vysokém Mýtě Jiří Junek. Organizace celé věci se poprvé ujalo Aviatické se měla blížit hranici 10 tisíc osob. Kvůli vhodným povětrnostním podmínkám byl čas vzletu naplánován na pátou hodinu odpolední. V pět hodin a deset minut Jan Kašpar skutečně vzlétnul a sedm minut kroužil nad cvičištěm, přičemž dosáhl výšky až 300 metrů. Poté přistál, zkontroloval svůj stroj a v šest hodin a dvacet osm minut opět vzlétl. Po pětiminutovém kroužení nad cvičištěm zamířil přes Vraclav domů do Pardubic, kde přistál v sedm hodin a dvě minuty. “By veřejná produkce skončila úspěchem, znamenala do jisté míry zklamaní pro pardubické Aviatické družstvo. To když odečetlo veškeré náklady včetně honoráře Jana Kašpara, který činil 2100 K, vyšel mu čistý výtěžek 24,20 K. Vysokomýtský veřejný vzlet tak byl vlastně první a zároveň poslední velkou akcí, kterou Aviatické družstvo zorganizovalo. Nás však může těšit, že Vysoké Mýto bylo jedno z mále českých měst, kde se svým strojem Blériot XI vzlétl první český letec ing. Jan Kašpar,” uzavírá Jiří Junek.\nCHOCEŇ/ Zajímavou výstavu připravili o víkendu 21. a 22. května žáci výtvarného oboru ZUŠ v Chocni se svojí učitelkou Hanou Voříškovou. Kreslili hory, pyramidy, chrámy, věže královské koruny vycházející ze země a rostoucí až do nebes. Ty se staly inspirací pro sochy a objekty mladých výtvarníků. Během výstavy si mohli návštěvníci vyrobit vlastní korunu nebo klobouk. Milan Richter\nFoto Jan Hurák\ndružstvo v Pardubicích, které bylo založeno v dubnu. Organizačním protějškem Aviatického družstva a hlavním pořadatelem ve Vysokém Mýtě byl místní Sokol. Jako jediná vhodná plocha pro plánovaný vzlet bylo určeno vojenské cvičiště na Hartech (dnes autodrom a letiště). “Pardubická firma B. Hostovský převezla Kašparův Blériot XI do Vysokého Mýta již v sobotu 10. června, postavila pro něj plátěný hangár a letoun byl takto představován veřejnosti. Nevídanou událost vzletu\nstroje těžšího vzduchu si v neděli 11. června nechtěl téměř nikdo nechat ujít. Již od dopoledne se do Vysokého Mýta sjížděly davy zájemců ze širokého okolí,” uvádí Junek. Například v kronice Nových Hradů se dočítáme: „Chalupníci a obyvatelstvo obce bylo poctěno milostí majitele panství, který dal přistavit několik povozů ku produkčnímu aviatickému vystoupení do Vysokého Mýta, byl všemi za tento čin velice chválen.“ Velkému zájmu odpovídala i celková návštěvnost, která\nSkokový pohár České pojiš ovny: Hruška králem velkých cen na trávě\nUčitelka výtvarné výchovy Hanka Voříšková z Chocně s pracemi svých žáků.\nMĚSTO VYSOKÉ MÝTO zveřejňuje podle § 39 zákona číslo 128/2000 Sb. záměr města Vysokého Mýta\nPRODAT bytovou jednotku č. 89/4\no velikosti 2+1 v č.p. 89 v ulici Sv. Čecha, Vysoké Mýto-Město, Vysoké Mýto včetně podílu ve výši 420/10000 na společných částech domu č.p. 87, 88, 89 a na pozemcích označených jako p. p. č. 346/1, 346/2 a 346/3 zastavěná plocha a nádvoří a 347 zahrada v obci a k.ú. Vysoké Mýto obálkovou metodou. 2+1 › 59,14 m2, zdivo, (+6,70 m2 sklep), centrum města, nová plastová okna, vlastní plynové topení\nNejnižší cena je stanovena ve výši 850 000,- Kč.\nZájemci o koupi výše uvedené bytové jednotky mohou zasílat na Městský úřad Vysoké Mýto, odbor stavební úřad, oddělení správy majetku nabídky v uzavřených obálkách označených v levém horním rohu „Nabídka na byt 89/4 NEOTVÍRAT“ do 29.08. 2011 do 17:00 hodin. Do zaslané nabídky je nutné uvést jméno žadatele, adresu trvalého pobytu a kupní cenu. Pokud o koupi budou žádat manželé, je nutné uvést do nabídky údaje o obou partnerech. Pro snadnější zkontaktování žadatelů je dobré do nabídky uvést také telefonní kontakt. Otevření obálek bude uskutečněno na zasedání Rady města Vysokého Mýta po 29.08. 2011 a prodej projednán na nejbližším zasedání Zastupitelstva města. Bližší informace k výše uvedené bytové jednotce podá Dagmar Šedová, Město Vysoké Mýto, B. Smetany 92, 2. patro, č. dveří 208, tel. 465 466 147.\nLITOMYŠL/ Senzační úspěch z Ostravy zopakoval opavský jezdec Jiří Hruška ve Velké ceně Litomyšle, která se v neděli 12. června uskutečnila na kolbišti u Primátorské hráze. S Aristem - Z dokázal opět zvítězit a s Radkem vybojoval druhé místo. Ve Velkých cenách Skokového poháru České pojiš ovny pořádaných na travnatých kolbištích tak zůstává neporazitelný. Na start Velké ceny Litomyšle se postavilo celkem 40 dvojic. Přestože mnozí jezdci označili před začátkem soutěže parkur na základní výšce 140 centimetrů jako jeden ze snadnějších, opak byl pravdou. Nouze nebyla o dvojciferné počty trestných bodů a jedna z dvojic dokonce pobořila deset z celkových čtrnácti skoků. Nejvíce chyb přišlo ve dvojskoku s číslem 4 na diagonále, kde chybovala polovina účastníků. Přesto nakonec diváci viděli osm dvojic, které dokončily bez penalizace, přičemž s oběma koňmi se to podařilo pouze Jiřímu Hruškovi. Do finálového parkuru pro nejlepší desítku tak postoupili ještě dva\njezdci se čtyřmi trestnými body za poboření jedné překážky. Jako první zopakoval bezchybný výsledek Jiří Hruška s Radkem, který si velmi šikovně zkracoval nájezdy na jednotlivé skoky a dokončil tak s velmi dobrým časem 38,19. Další precizní jízdu předvedla Nikola Bielíková s Caleri-II. Ta ovšem projela cílem o čtyři setiny sekundy\npozději než Jiří Hruška s Radkem a zařadila se na průběžnou druhou příčku. Leader soutěže však měl ještě jedno želízko v ohni. S Aristem - Z dokázal být navíc o sedm desetin sekundy rychlejší a mohl se radovat z dvojitého úspěchu. "Zpočátku jsem s Aristem šel trochu pomaleji, ale v závěru parkuru se mi to podařilo dohnat. Dá se říci, že\njsem na poslední skok jel doslova vabank a doufal, že toho nebudu litovat. Naštěstí to vyšlo," svěřil se Jiří Hruška, který se rázem vyhoupl do čela bodování Skokového poháru České pojiš ovny. Na druhé místo se posunul Ludvík Jandourek, jenž v Litomyšli chyběl, jelikož startoval na mezinárodních závodech CSIO v polských Sopotech. Třetí je průběžně Aleš Opatrný. Ten se zotavuje ze zánětu mozkových blan a do sedla se tak pravděpodobně ještě nějaký čas neposadí. Krátce před zahájením hlavní nedělní soutěže se na kolbišti slavnostně vyhodnocovaly výsledky pátého kvalifikačního kola rámcové seriálové soutěže pro jezdce do 21 let Dance and Jump Czech Junior Cup. V něm se nejvíce dařilo Janu Zwingerovi, který se pokoušel obhájit loňské vítězství ve Velké ceně. Bohužel se tentokrát nevyhnul chybám a skončil s Limitem 5 na 9. místě a s klisnou Lordanou skončil až devatenáctý. Dalibor Prokop Foto archív JK Manon Litomyšl\n“Pomník vnímám jako dluh minulosti,”\nříká autor sochy Přemysla Otakara II. Karel Bureš\nVYSOKÉ MÝTO/ Trnitá cesta vede k realizaci pomníku Přemysla Otakara II. na vysokomýtském náměstí. Členové občanského sdružení Pomník zakladateli města, kteří jsou iniciátory celého projektu, bojují nejen za získání potřebných finančních prostředků, ale také s kritickými ohlasy, které se nad celým záměrem vznášejí. Skupina okolo architektky Marty Hoškové zaslala minulý měsíc otevřený kritický dopis vysokomýtské radnici, několik příspěvků od našich čtenářů na toto téma jsme otiskli i v minulých vydáních Trsu. V nich se ale většina pisatelů obrací pouze na členy občanského sdružení. Požádali jsme o vyjádření uměleckého kováře a sochaře Karla Bureše, který je autorem návrhu a bude i realizátorem sochy Přemysla Otakara II. Jak vznikla Vaše spolupráce s občanským sdružením Pomník zakladateli města? “O tom, že chtějí ve Vysokém Mýtě realizovat pomník Přemyslu Otakaru II., jsem slyšel již před několika lety. Tehdy jsem tomu ale nevěnoval příliš pozornosti. Pak mi zavolal pan doktor Andrle, zda bych byl sochu schopný vytvořit. Informovali mě, že před lety oslovili pana profesora Jana Hendrycha z pražské AVÚ, který jim ale za celou tu dobu poskytl pouze jednu skicu, jakousi ideu, kterou vytvořil zřejmě ještě během jejich návštěvy. Rozhodně se nejednalo o něco, co bychom mohli nazývat výtvarným návrhem v pravém slova smyslu, jak se někteří domnívají nebo i píší. Tato skutečnost byla ostatně zřejmě také důvodem, proč jsem byl osloven. Pro mě to pochopitelně byla výzva a to hned z několika důvodů. Jednak mám velmi pozitivní vztah k období středověku a považuji se za vysokomýtského patriota, dále jsem se zde nejen narodil, ale i do třiatřiceti let žil a pracoval. Navíc monument takových rozměrů člověk nedělá příliš často.” Členové sdružení měli původně v plánu realizaci jezdecké sochy v nadživotní velikosti... “To ano, ale já byl od začátku, co jsem se do projektu zapojil, pro stojící sochu. Argumentoval jsem tím, že na koních se zachycují válečníci, ale my přeci chceme podtrhnout roli zakladatele. Navíc se jezdecká socha svými proporcemi ani nehodila na původně zamýšlené místo u Pražské brány. Už během naši první schůzky jsme se z výše zmíněných důvodů dos otevřenou dlaní, více se sklonila hlava, protože na náměstí již socha nemá vítat ty, kteří přijíždějí, ale pouze shlížet ke kolemjdoucím. Přemyslu Otakarovi II. jsem ještě s výše zmíněnými aktivitami a dosud není uzavřena. Jde o to, že pomník by měl být umístěn v ose náměstí, jehož dominantou je mariánský sloup, tak, aby doplňoval ník místo nefunkčního svařence z ohýbaných pásovic. Kde ale nakonec spočine, nezáleží na mně. Jenom říkám svůj názor. Socha je pojata v určitém historizujícím stylu pro širokou veřejnost, nikoli úzkou intelektuální elitu. Vzhledem k výše popsanému pojetí a kompozici sochy se domnívám, že by mohla stát v podstatě kdekoli. Umístění tedy není otázkou jejího pojetí, ale pojetí prostoru, ve kterém se bude nacházet. Dalším důležitým faktorem zde bude politická vůle.” Ozývají se ale hlasy, které jsou proti tomu, aby socha stála na náměstí. Argumentují tím, že náměstí je již nyní ‘přeplácané’ a že socha zničí i ptačí perspektivu centra... “Současná podoba náměstí je dílem renomovaného architekta. Jiným renomovaným se to nelíbí, tak vidíte, jak je to vše subjektivní. Čím více renomovaných se zeptáte, tím větší zmatek vám zůstane a neuděláte nic. Nevím, kde jinde by pomníku bylo lépe. Kdyby se občané vrátili k původnímu osvědčenému názvu Náměstí Klementa Gottwalda, nemuseli bychom tuto otázku vůbec řešit a určitě bychom usilovali o jiné umístění. Nedomnívám se, že vertikální objekt, který zabírá plochu přesně jednoho čtverečního metru může při výšce šesti metrů podstatně ovlivnit pohled z ptačí perspektivy. To snad nikdo nemůže myslet vážně. Já sám nemohu říci, že by se mi na náměstí všechno líbilo a také si myslím, že centrum města nemá být zahlceno velkým počtem umístěných objektů. Takže i toto vlastně vidím jako podpůrný argument pro to, proč sochu umístit místo stávajícího objektu, tedy globusu, který sem architekt náměstí Karel Marhold, jak sám uvedl, umístil pouze samoúčelně pro vyvážení prostoru.” Co říkáte na další kritické hlasy, které se kolem sochy objevily. Mám nyní na mysli skupinu okolo Marty Hoškové, která dokonce zaslala otevřený dopis vysokomýtským radním? V něm vypočítává nedostatky celého projektu... “V prvé řadě bych rád zdůraznil, že se těmto lidem tak úplně nedivím. Neříkám, že s nimi souhlasím, ale myslím, že jsou obětmi určitých dezinformací, které proběhly v médiích. A tyto mylné informace mohou vést k některým úvahám, které signatáři dopisu uvádějí. To je zřejmě důvod, proč se mnoho argumentů v dopise uvedených nezakládá na reálném podkladě. Část je, dle mého názoru, i subjektivních, jak bylo již naznačeno, k těm faktickým jsem se již výše vyjádřil. Pomník má být hlavně propagačním monumentem, který má nastolit otázku, kdo vlastně byl Přemysl Otakar II. V dnešní době, kdy bují historické nepovědomí a nebojím se použít slovo temno, chceme občanům touto formou sdělit, že zakladatel byl panovník evropského formátu a výrazná osobnost, kurfiřt, který aspiroval na titul římského krále a výrazně ovlivňoval nejen politiku, ale i mapu tehdejší Evropy. Kdo v Mýtě například ví, že založil i Koenigsberg, dnešní Kaliningrad? Proto je součástí pomníku i vzadu umístěná deska, na které bude uvedené, která města tento panovník založil a dole na soklu provedeny stylizované historické znaky zemí, které ovládal. Pomník vnímám jako dluh minulosti, který měl být realizován již v 19. století a osobně se domnívám, že jeho případné neumístění na stejnojmenném náměstí by byl jen další projev ‘kujebáctví’. Každopádně se nebráním žádné diskusi s oponenty a rád jim vše vysvětlím. Kdyby signatáři dopisu nejprve neformálně kontaktovali mě, spoustu věcí bych jim mohl vysvětlit a nemuseli by spekulovat se zavádějícími informacemi. Někteří známí mi naznačují, že ani tak nejde o to, co tam má stát, ale o skutečnost, kdo to tam dává. Nevím. Jestli ale nejde až tolik o diskusi, ale spíše o formu nějakého boje, kterému nerozumím, nechci se ho účastnit.” V jaké fázi rozpracovanosti se nyní socha nachází? “Na pomníku pracuji již od listopadu. Stavím konstrukci, která dává soše proporce, a na které bude vše připevněno, což je jeden z nejdůležitějších momentů práce. Je to stejné, jako když se staví dům. Ten také, pokud je špatně založen, je křivý, může i spadnout.” Věříte tomu, že se Vám sochu podaří dokončit do roku 2012? “Pevně tomu věřím. V případě, že se podaří získat peníze, budu na soše intenzivně pracovat.” Ptala se Andrea Štolbová\nmluvili na vizi stojící sochy s vertikálním charakterem na vysokém soklu. Socha bude vykována ze železa, s některými pozlacenými prvky pro symboliku ‘král železný a zlatý’. Vytvořil jsem několik nákresů a vizualizací pro umístění sochy před Pražskou věží. Následně došlo k řadě jednání a nakonec i k tomu, že zodpovědná pracovnice Památkového ústavu v Pardubicích, paní magistra Vařeková, před všemi přítomnými uvedla, že Památkový ústav nemá nic proti tomu, aby socha byla umístěna na náměstí. Na základě této skutečnosti, s ohledem na změnu místa, jsem provedl finální úpravu svého pracovního modelu sochy. Trochu jsem jí, oproti modelu ve výloze Městského úřadu, pozměnil některá gesta. Vzpažená ruka znázorňující zvací gesto mírně poklesla a změnila se na přátelské pokynutí\nstáhl kapuci z hlavy a obnažil a mírně rozvlnil vlasy. Symbolická zakládací listina v ruce zůstala. Ale všechno jsou to drobné detaily, které toho na vlastní kompozici sochy mění pramálo. A jen tyto skutečnosti stály za celým zrodem tohoto projektu. Otázka financí je sice také důležitá, ale nebyla tou hlavní, jak se někteří lidé i média snaží projektu podsouvat. Zdůrazňuji, že současná podoba není důsledkem nedostatku finančních prostředků, ale faktu, že vypovídající hodnota pomníku je touto kompozicí dostatečně naplněna a nekoliduje s vertikální dominantou prostoru, to je v tomto případě mariánským sloupem, původně pozadím Pražské brány.” Pak se tedy začalo hledat vhodné místo pro umístění sochy na náměstí... “Tato diskuse probíhala paralelně\nkompozici náměstí. V tom případě pak sochu můžeme umístit bu naproti Hejhalově cukrárně místo současného objektu, který znázorňuje globus, nebo v prostoru proti budově Městského úřadu. Jinde pomník do osy nedáme tak, aby nekolidoval s něčím jiným, například s dlažbou. Vzhledem k tomu, že na straně před úřadem je vydlážděný znak města a socha by musela stát až za ním, dostáváme se velmi blízko stromům, kvůli nimž pak pomník nemá šanci tolik vyniknout. To je také důvod, proč se přikláním k možnosti umístění pomníku místo globusu. Jedná se o jedinou průběžnou komunikaci, navíc od Prahy, prostor proporčně vychází. Je to intimnější část náměstí, kde nejsou žádná omezení ani sítě. Stačí vykopat díru, udělat betonový základ a umístit na něj sokl. Kus za kus, bez záboru dalšího prostoru. Pom-\nMůže vám hodina slepoty otevřít oči? Pokud se zúčastníte projektu Čajovna potmě ve vysokomýtské Čajovně Čajka, zažijete, jaký je život bez zraku. Přij te si vychutnat čaj, sladkost, zahrát si hry pro nevidomé a seznámit se s pomůckami, které nevidomí používají ve svém běžném životě, a to vše v naprosté tmě! Svou návštěvou podpoříte činnost Tyflocentra Pardubice - centra denních služeb pro osoby se zrakovým postižením v Pardubickém kraji. Slavnostní otevření Čajovny potmě se uskuteční ve čtvrtek 23. června od 16 hodin. Další Čajovna potmě následuje ve čtvrtek 30. června mezi 15. a 19. hodinou.\nSvátek hudby oslaví celodenním programem ve Vysokém Mýtě v pátek 24. června. Program: 9 hodin - Karosáček (dětský pěvecký sbor z MŠ Slunečná pod vedením Marcely Klímové), 9.30 hodin - Pěvecký sbor Rubínek a jeho přípravné sbory ze ZUŠ Vysoké Mýto, 11 hodin - Ozvěna, bubenická skupina (hudební vystoupení dětí z VLO Přestavlky u Chrudimi), 13 hodin - T-Komplex (taneční soubor z Vysokého Mýta pod vedením Romana Divokého), 14 hodin - Saxofonové kvarteto (ZUŠ Vysoké Mýto), 15 hodin - Big Band Vysoké Mýto, 16 hodin - 100 %, 17 hodin - W.A.F. (Vysoké Mýto), 18 hodin - Alband (ExKern, Brno), 19 hodin - Echo!echo (punk - alternative Lubná), 20.30 hodin - Chlapi z práce, s. r. o. (crazy rock Vysoké Mýto). Moderují Renata Zdražilová a Pavla Tvrzníková. Akce se koná na náměstí Přemysla Otakara II. Vstupné zdarma.\nBartoš zvítězil v závodě evropského šampionátu ve Slovinsku\nLITOMYŠL/ Český motokrosový reprezentant Petr Bartoš jedoucí na motocyklu KTM vyhrál třetí závod mistrovství Evropy třídy Open, který se jel na trati ve slovinské Brezici. Jezdec týmu Orion Litomyšl - RS Petrol si konečně pochvaloval počasí, kdy večer zapršelo a na závod byly tzv. kostičky, což mu vyhovovalo. Bartoš vyhrál sobotní kvalifikaci a v první jízdě dojel druhý za domácím borcem Sašou Krageljem. Ve druhé, asi tři kola před koncem, zaútočil a celkové vítězství měl tak v kapse. “Nebylo to vůbec jednoduché, na domácí půdě je Sašo vždy hodně rychlý, “ uvedl po dojezdu Bartoš. Na bednu ho kromě Kragaljeva doprovodil ještě Ukrajinec Mykola Pashchynskyy. Průběžně tak Mistrovství Evropy vede stále Bělorus Evgeny Tyletsky (133), druhý je Bartoš (124) a třetí Šipek (90 bodů). Výsledky prozatím ukazují, že se Bartoš stále zlepšuje. Své evropské turné začal v Rusku třetím místem, pak bral druhou pozici v Rumunsku a nyní své snažení dotáhl na zlato. -red-\nv centru Vysokého Mýta, 100 m2. Cena dohodou. Při rychlém jednání možná sleva, volné ihned. Tel.: 732 850 488\nHerbarium v Protmoneu\nVernisáž výstavy skleněných plastik Martina Janeckého se uskuteční v sobotu 25. června od 18 hodin v Portmoneu - Museu Josefa Váchala v Litomyšli. Výstava je součástí Smetanovy výtvarné Litomyšle a potrvá do konce letních prázdnin.\nPou ová zábava v Bystrém\nTJ Sokol Bystré pořádá v sobotu 25. června od 20 hodin pou ovou zábavu. Hraje skupina Rock Faktor.\nV pátek 24. června od 19 hodin se ve Sklepení Morie, Sebranice čp. 8 uskuteční přednáška studenta Gymnázia A. Jiráska v Litomyšli Matěje Kmoška na téma Kamenné kříže a křížové kameny okresu Svitavy. Vstup volný. -red-\nTřešňové odpolední čaje pro dříve narozené\nČaje pro dříve narozené se v litomyšlském Lidovém domě konají v neděli 26. června od 14 do 18 hodin. K poslechu a tanci hraje Malý taneční orchestr z České Třebové.\nLitomyšlský motokrosař Petr Bartoš slavil na Ukrajině úspěch\nLITOMYŠL/ Čtvrtý díl mistrovství Evropy motokrosařů kubatury Open měl tentokrát dostaveníčko na Ukrajině. Na motokrosové dráze u Kyjeva opět řádil zkušený jezdec týmu Orion Litomyšl - RS Petrol Petr Bartoš, jedoucí na motocyklu KTM. Sobotní kvalifikaci zvládl takticky dobře, když obsadil čtvrtou pozici, osmou Čadek a dvanáctý skončil Gregor. V neděli se Bartoš dobře vyspal a opět se mohl spolehnout na svou silnou stránku, kterou jsou kvalitní starty. V první jízdě nikomu nedal šanci a šachovnicový prapor uviděl jako první. Za nim skončili jeho největší soupeři, což bylo velice důležité pro jeho sebevědomí a další průběh závodu. V druhé jízdě si Petr dobře zazávodil s celým “východním světem”, kde byli převážně zástupci Běloruska, Ruska, Litvy a pochopitelně domácí Ukrajinci. Nakonec z toho bylo druhé místo za domácím Pashchinskyym. A protože byl Ukrajinec v první jízdě až třetí, z celkového prvenství se radoval Bartoš. Důležitá byla skutečnost, že jeho největší konkurent, lídr Mistrovství Evropy Bělorus Tyletsky, dojel vždy až za ním. Petr Kovář\nProcesí věřících půjde v Chocni v neděli 26. června v 10 hodin z kostela sv. Františka Serafínského na náměstí, kde se krátce zastaví u speciálního oltáře. Poté se průvod za doprovodu hudby a družiček vrátí zpět do chrámu.\nVYSOKÉ MÝTO/ Kytarový virtuos, který již několik let koncertuje po celém světe, vystoupí v pátek 15. července na zahrádce vysokomýtského M – klubu. Za nepříznivého počasí se koncert uskuteční na Klubové scéně. Vstupné zdarma.\nNa Tyršově náměstí v Chocni se v neděli 26. června koná od 14 hodin Řemeslný jarmark.\nVYSOKÉ MÝTO/ Kvůli těžkému zranění skončila Jakubu Vágnerovi letošní prvoligová futsalová sezóna předčasně. Opory vysokomýtského Nejzbachu jsme se zeptali v jakém stavu je jeho operované koleno a kdy plánuje návrat na palubovku. “Momentálně je koleno ve výborném stavu. Už mám za sebou úspěšně ukončenou rehabilitaci. Je ještě trochu oteklé a noha celkem slabá, ale to už co nejdřív doženu posilováním,” říká Vágner. Jaké lékařské zákroky jste musel podstoupit? “Měl jsem přetržený vnitřní postranní vaz a napůl přetržený přední křížový vaz. Postranní vaz mi sešili a ten přední zatím zůstává bez zákroku. Právě proto musím hodně posilovat, aby mi svaly ten vaz udržely, protože na další operaci jít nehodlám.” Jak jste prožíval play off, nesvrběly Vás nohy? “Byl jsem naštvaný, že nemůžu\nByl jsem naštvaný, že nemohu mužstvu pomoci, Školympiáda přivedla lituje člen vysokomýtského Nejzbachu Jakub Vágner na vysokomýtský stadion osm škol\nšel proti pohybu nohy. No a pak to křuplo. Aspoň si te budu dávat větší pozor na mokré palubovky.” Nebyla Vám doma dlouhá chvíle? Přeci jenom jste byl zvyklý na pravidelnou fyzickou zátěž... “To bylo možná ještě horší než bolest kolena. Přes měsíc jsem jen ležel a nedělal vůbec nic. Už se moc těším na pravidelnou zátěž a nejvíc samozřejmě na zápasy.” Kdy Vás tedy fanoušci opět uvidí ve žlutočerném dresu beranů? Máte stanovený termín návratu? “Nemám. Ovšem uvidíme, jak to bude vypadat za měsíc nebo za dva. Přece jenom je ještě do začátku futsalové ligy čas. Už minulý pátek jsem zlehka začal trénovat s mým fotbalovým klubem AFK v Chrudimi. Zatím to vypadá dobře, ani to moc nebolí, takže bych měl začátek soutěže stihnout. Těším se na naše skvělé fanoušky a samozřejmě na Nejzbach arénu.” Ptal se Jaromír Štolba Foto Stanislav Musílek VYSOKÉ MÝTO/ Na vysokomýtském stadionu se uskutečnil jedenáctý ročník dětské Školympiády. Tu již tradičně pořádá Základní škola Javornického. Letos se jí zúčastnilo sedm škol z Vysokého Mýta a okolí. Pozvání přijali také žáci z partnerské školy v německém Korbachu. Na rozdíl od loňského roku se letos vydařilo počasí. "Vloni bylo jen asi patnáct stupňů a pršelo," potvrzuje ředitelka Základní školy Javornického Soňa Teplá. Za slunečného počasí si tak své síly mezi sebou během jednoho dopoledne poměřilo v pěti disciplínách a osmi kategoriích téměř dvě stě šedesát dětí. "Každoročně jsou zde děti, které se na stupních vítězů objevují i ve třech, čtyřech kategoriích. Ale akce není jen o výkonech. Je skvělé, že děti mohou trávit čas tímto způsobem. Je to úžasná, skvěle zorganizovaná akce," míní Martin Karlík, redaktor královéhradeckého televizního vysílání RTA, který Školympiádu moderuje již pátým rokem. Konečné výsledky podle výkonů jednotlivých škol: Kategorie mladší žáci (1. - 4. ročník): 1. ZŠ Javornického, V. Mýto (113 bodů), 2. ZŠ Jiráskova, V Mýto (107 bodů), 3. ZŠ J. A. Komenského, Brandýs n. O. (74. bodů). Kategorie starší žáci (5. 8. ročník): 1. ZŠ Choceňského, Choceň (151 bodů), 2. ZŠ Javornického, V. Mýto (135 bodů), 3. ZŠ Jiráskova, V. Mýto (134 bodů). -aš- foto Andrea Štolbová\nmužstvu nijak pomoci. Myslím, že kluci v play-off byli zdatným soupeřem, ale Benago bylo přeci jen o něco lepší a někdy mělo i více štěstí.” Prodělal jste v minulosti nějaké podobně těžké zranění? “Ne, tohle je první, nikdy jsem tak\nvážné a dlouhodobé zranění neměl. Vždy to byly jen nějaké malé šrámy, které mě nijak výrazně neomezily.” Úraz jste si paradoxně zavinil bez cizí účasti. To byla velká smůla... “Ano, je to tak. Sám jsem se smekl na palubovce a vlastní vahou jsem\nMalí sokolové ukázali, co umí\nVYSOKÉ MÝTO/ Ve čtvrtek 19. května ožila vysokomýtská sportovní hala ruchem sportovců a diváků, kteří se zúčastnili akademie Tělocvičné jednoty Sokol Vysoké Mýto. Po krátkém uvítacím proslovu starosty jednoty Ing. Miloslava Coufala, starosty města Ing. Miloslava Souška, doc. PhDr. Jana Klímy a PaedDr. Mgr. Augustina K. Andrleho se divákům představily jednotlivé oddíly. Nejprve před diváky předstoupil ten nejpočetnější, a to oddíl rodičů s dětmi, který čítá na dvě stě čtyřicet členů. Scházejí se každé úterý ve čtyřech skupinách pod vedením Moniky Jakoubkové, Ivy Kučné, Heleny Jetmarové a Jany Štorkové. Jejich aktivity přesahují hranice cvičebních hodin. Pořádají každoroční setkání s čerty, karneval, dětský den a o prázdninách i pobytový tábor, na který se všichni účastníci velmi těší. Rodiče a děti roztančili tělocvičnu barevnými obručemi a padáky. Z dětí čišela radost z pohybu, rodiče si užívali blízkost a hravost svých ratolestí. Rodiče s dětmi vystřídaly sportovní gymnastky, které předvedly svou šikovnost na gymnastických pásech, lavičce a trampolíně. Tento oddíl má asi padesát členů a trenérkami jsou Iveta Navrátilová, Věra Veselá a Věra Rukavičková. Děvčata a chlapci trénují podle výkonnosti jednou až čtyřikrát týdně. Pro silnější nátury pak bylo následující vystoupení oddílu moderního sportovního karate. Po ukázkách forem a bojů předvedli karatisté i to, čeho je člověk schopen po tvrdém tréninku a při plně soustředěném výkonu, tedy přelomit dřevěnou tyč o protivníkovu nohu a břicho nebo přelomit hřbetem ruky dvanáct střešních tašek. Tyto kousky ale nejsou hlavní náplní tréninkových hodin. Ty jsou určeny k výuce a nácviku prvků a technik potřebných do soutěží. O tom, že se práce trenérům Zdeňku Kindlovi, Františku Starému a Martinu Čiperovi daří, svědčí četné úspěchy na krajské, celostátní i mezinárodní úrovni. Závěr čtvrtečního podvečera patřil děvčatům a chlapci z oddílu sportovní gymnastiky, kteří již aktivně nesoutěží, ale rádi si přijdou jedenkrát týdně zatrénovat. Ti předvedli sérii jednoduchých i náročných skoků na trampolíně. Dynamické cvičení bylo příjemnou tečkou za celou akademií. Ta byla ukončena sokolským pozdravem Nazdar. Výtěžek ze vstupného ve výši 3540 korun putoval na účet veřejné sbírky občanského sdružení Pomník zakladateli města na realizaci sochy Přemysla Otakara II. Iveta Navrátilová\nPodkarpatský kostelík je v Dobříkově už 80 let\nDOBŘÍKOV/ Začátkem července uplyne osmdesát let od slavnostního otevření podkarpatského kostelíku v Dobříkově. Událost si obyvatelé připomněli malou oslavou. Její součástí bylo slavnostní bohoslužba, kterou sloužil patriarcha Církve československé husitské Tomáš Butta společně s královéhradeckým biskupem Štěpánem Kláskem. Podkarpatský kostelík byl postaven v roce 1669 ve Velké Kopani na Podkarpatské Rusi. Jeho cesta pak po necelých dvou stech letech vedla do Cholmovce. Ve dvacátých letech minulého století však zde došlo k zchátrání kostelíka do takové míry, že jej nebylo možné využívat. V roce 1930 ho zakoupil senátor Václav Klofáč. Ten jej nechal převést do Dobříkova, kde byl rekonstruován a v roce 1931 vysvěcen tehdejším patriarchou církve Československé husitské. -red-\nTýden v Jizerkách se turistům vydařil\nVYSOKÉ MÝTO/ Ve dnech 7. až 14. května jsme odjeli do Jizerských hor a ubytovali se v penzionu PERMON v Albrechticích. Během pobytu jsme navštívili šest rozhleden - Tanvaldský Špičák, Černou Studnici, Královku, Bramberk, Slovanku a Štěpánku, ze kterých nás přímo okouzlil výhled do všech světových stran. Vládce Jizerek MUHU letos nebyl ani trochu lakomý a obdaroval nás nádherným slunečným počasím s blankytně modrou oblohou a vynahradil nám loňský pobyt, kdy jsme také v květnu nocovali v Lázních Libverda. Tehdy nám deštivé počasí a mlha neumožňovaly pokochat se krásami zdejší krajiny. Na zpáteční cestě jsme se zastavili v obci Konecchlumí a prohlédli si Křížovou cestu od Vladimíra Komárka, kterou tento malíř věnoval zdejšímu, nově opravenému kostelu. Největší podíl na úspěšném zájezdu měl Jíří Nepraš spolu s Janou Langovou. Velký dík patří nejen jim, ale také dalším vedoucím - Aničce Voříškové, Martě Dvořákové, Vlastě Veselíkové, Jiřímu Burešovi a zkušenému řidiči Jaroslavu Bezděkovi. Za účastníky zájezdu Eva Srbová\nBronzová medaile z Mistrovství Evropy ve sjezdu pro vysokomýtské kanoisty\nVYSOKÉ MÝTO/ Tři své zástupce měl Sportovní klub kanoistiky Vysoké Mýto na Mistrovství Evropy na řece Ibar v Srbsku. Věkem stále ještě junioři Klára Pa ourová, Daniel Suchánek a Jan Jílek si svými výkony v nominačních závodech bezpečně zajistili místa v reprezentačním týmu dospělých pro toto mistrovství. V Srbsku přivítalo závodníky značně proměnlivé počasí se zvýšeným průtokem vody v řece Ibar. Jako první se uskutečnil individuální závod v dlouhém sjezdu. Kvalitní výkon zajistil Danielu Suchánkovi a Janu Jílkovi celkové 11. místo v kategorii C2 muži. Klára Pa ourová obsadila 14. místo v kategorii K1 ženy. Individuální závod ve sprintu vyšel lépe Kláře Pa ourové, která po vyrovnaném výkonu v obou jízdách skončila třináctá, od 12. místa ji dělilo pouze šest setin sekundy. Deblíři Suchánek a Jílek obsadili také celkově 13. místo, což nebyl výsledek, který jsme očekávali. Velkou radost nám ale udělali v samém závěru šampionátu v soutěži sprintových družstev. Naši borci ve složení Suchánek Jílek, Lisický - Uncajtík, Tomek Šrámek podali v obou jízdách výborné výkony a získali tak bronzové medaile v těsném závěsu za týmy Německa a Chorvatska. Luděk Roleček\nsupermarketu se kradlo\nLITOMYŠL/ Koncem května ukradli ženě, která nakupovala v jednom z litomyšlských supermarketů, kabelku. Tu měla zavěšenou na vozíku. Díky své nepozornosti přišla bezmála o dvanáct tisíc korun. “Prevence není nikdy dost. Stačí si zapamatovat pár rad. Peníze, doklady i klíče noste v příruční uzavřené tašce nebo kabelce vždy odděleně. Mějte u sebe jen tolik peněz, kolik skutečně potřebujete,” vzkazuje policejní tisková mluvčí Anna Štegnerová. Peněženka má být uložena na dně kabelky nebo nákupní tašky. Tu si nikdy nemáme pokládat v obchodech na police a nechat ji bez dozoru v nákupním vozíku.\nPoslední derby sezóny skončilo spravedlivou dělbou bodů\nSK Vysoké Mýto - FK Agria Choceň 1:1 (0:0) VYSOKÉ MÝTO/ Ačkoli v zápase krajského přeboru v kopané už o nic nešlo, hráči obou týmů neošidili na hřišti vůbec nic. Góly byly k vidění až v druhém poločase. Nejprve poslal domácí do vedení Podmajerský, který proměnil pokutový kop, za hosty vyrovnával pět minut před koncem Václav Smejkal. Utkání začalo pěkně zostra a již v 5. minutě musel být se zraněným ramenem střídán domácí stoper Jílek. Hráči Agrie předváděli velmi tvrdou hru, ve které vynikal zejména Kaplan, jehož zákroky byly hodně na hraně. V 15. minutě vyslal ‘pumelici’ Hofman a Trkal měl plné ruce práce. O pět minut později měl na hlavě gól Podmajerský, ale mířil těsně nad. Hráči Mýta byli v prvním poločase lepším týmem, ale jako už poněkolikáté, tak i tentokrát je zradila nepřesná koncovka. Neujaly se ani střely Vostrčila a Čejky. Na druhé straně může zpytovat svědomí Šrut, jenž nezužitkoval milimetrový pas L. Smejkala. Po změně stran nejprve Trkal zlikvidoval Podmajerského umístěnou střelu a když v 55. minutě beci hostí srazili ve vápně unikajícího Čejku, kopala se penalta, kterou s přehledem proměnil Podmajerský. Po inkasovaném gólu choceňští hráči ‘přiložili pod kotel’ a najednou jich bylo plné hřiště. Domácím ve velkém vedru viditelně odcházely síly a Novotný v bráně Mýta byl v plné permanenci. Zejména se blýskl při střele V. Smejkala, kterou vynikajícím zákrokem vytěsnil na roh. Na opačné straně hřiště mohl přidat gólovou pojistku s chutí hrající Podmajerský, ale mířil pouze do gólmana. Hosté i nadále zvyšovali tempo a ve vzduchu viselo vyrovnání. Toho se Choceňští dočkali v 85. minutě díky umístěné střele V. Smejkala. V 88. minutě vyrobila choceňská obrana obrovskou hrubici, kterou trestuhodně nevyužil Štancl, jenž tváří v tvář Trkalovi trefil pouze nohy choceňského brankáře. Jan Pecháček, V. Mýto: “Remíza byla spravedlivá. V první půli jsme byli lepší my, Choceň naopak v té druhé, kdy nám znatelně ubývaly síly. Určitě nám nepřidalo ani nucené střídání Petra Jílka v úvodu zápasu. Samozřejmě, že jsme chtěli vyhrát, ale dnes jsme vyráběli vzadu mnoho chyb. Sám se sebou nejsem příliš spokojený, už jsem odehrál lepší zápasy.” Branky: 56. Podmajerský - 85. V. Smejkal. Diváci: 400. V. Mýto: Novotný - Vostrčil, Pecháček, Jílek (10. Dvořák), Sedlák, Čejka (70. Sejkora), Podmajerský, Krýda, Hofman (85. Valášek), Štancl, Matula. Choceň: Trkal - Němeček (37. Seidenglanz), Lesák, Dostál (75. Konárek), Gruz, J. Vera, (57. Šabata), Šrut, Kaplan, V. Smejkal, L. Smejkal, Dědič. Jaromír Štolba\nMužstvo je v rozkladu. Další podrobnosti určí pitva...\nKresba Radek Steska, Zlín\nDíky TOP 09 dostávají obce a města významný nástroj k omezení hazardu\nPoslanci v minulém týdnu schválili komplexní pozměňovací návrh k vládní novele zákona o loteriích a jiných podobných hrách. Návrh pochází hlavně z dílny poslanců TOP 09 a Starostové a podstatně zpřesňují, rozšiřují a zpřísňují předložený vládní návrh. Velkou práci na nich odvedl náš kolega poslanec a starosta Semil Jan Farský. Zákon dá obcím větší kompetenci při omezování hazardu a například také právo zakázat vlastní vyhláškou všechny typy hracích automatů. TOP 09 a Starostové tak prosadili hlavní principy svého volebního programu a mnohem více zpřísnili dikce navrhovaného zákona. Po omezení hazardu volají obce a města dlouho. Problematika byla “noční můrou” mnoha starostů a starostek, se kterými jsem o ní hovořil. Dosud mohly obce vyhláškou omezit jen klasické “výherní hrací přístroje”, nově budou moci vyhláškou plošně či místně zakázat provozování her, povolit provoz ve vybraných místech či určit provozní dobu her. Nově budou obce moci zakázat i to, aby k nim ministerstvo financí “poslalo” další videoloterijní terminály. Také platnost her povolených právě ministerstvem financí bude omezena. Obce budou mít také kontrolu nad tím, kam část z výtěžku z her půjde. Dnes schválený návrh sjednocuje výši odvodu z her na veřejně prospěšné účely ve výši 20 % a u vybraných her stanoví odvod 25 % z uvedené částky přímo obci na veřejně prospěšné účely. Tato skutečnost povede ke zrovnoprávnění her. Odvod bude umožněn jen čitelným právnickým a fyzickým osobám s povinností zveřejnit příjemce včetně smlouvy. Jedná se o významná protikorupční opatření. Pharm.Dr. Jiří Skalický, Ph.D. Poslanec TOP 09 a Starostové\nPrvní reformní zákon ve zdravotnictví je před schválením\nOBLAST/ Jedním z významných prvků v protikorupčních opatřeních ve zdravotnictví je také novela zákona č. 48/1997 o veřejném zdravotním pojištění, která je součástí reformních balíků a poslanci o ní ve třetím, závěrečném čtení jednali tento týden. Zavede například jednotný poplatek za recept 30 korun, čímž přinese úspory pacientům a zjednoduší administraci v lékárnách. Dalším klíčovým bodem je zavedení otevřených elektronických soutěží na ceny léčivých přípravků mezi farmaceutickými firmami. “Znamená to, že Státní ústav pro kontrolu léčiv bude moci na základě zadání zdravotních pojiš oven vypsat soutěž mezi dodavateli léčivých přípravků o co nejnižší ceny léků,” uvádí poslanec Jiří Skalický a dodává: “Na dodržení přesných podmínek bude dohlížet ministerstvo zdravotnictví. Těmito soutěžemi se sníží ceny léků pro pacienty a současně se ušetří i v sektoru veřejného zdravotního pojištění.” Novela poprvé zavádí definici standardní péče a současně umožňuje pacientům a klientům si v jednotlivých případech připlatit za tzv. nadstandard. “Zjednodušeně lze říci, že zdravotní péče poskytovaná v současné době v naší republice je brána jako standardní. V jednotlivých případech bude možné připlatit si například při implantaci očních čoček, eventuelně při výměně kyčelního kloubu,” vysvětluje Jiří Skalický. Tím, že v lékárnách lidé zaplatí celou částku za levnější léky do 50 korun, se vytvoří prostor pro vyšší úhradu drahých léků pro specializovanou léčbu, které potřebují vážně nemocní pacienti, například lidé s onkologickým onemocněním. Novela sníží ceny u generických léčiv o 32 procenta při vstupu prvního generika a umožní také urychlit vstup generických léčiv na trh za pouhé dva měsíce, protože zjednoduší a zrychlí správní řízení o cenách. “Znamená to, že nebudeme muset dlouho čekat na nové generické léky a zkrátí se doba, za kterou se nový, levnější lék se stejným účinkem objeví na trhu,” ubezpečuje poslanec. Zvýší se také poplatek za ošetřovací den v nemocnici ze současných 60 korun na 100 korun. Novela umožní proces, který povede ke slučování zdravotních pojiš oven. Příkladem může být sloučení ZPMV a VoZP, což mimo jiné povede k úspoře režijních nákladů a opět zbude více peněz pro zdravotní péči. Pokračuje tak vládou slíbený proces slučování zdravotních pojiš oven, jehož výsledkem by měla být v budoucnu existence pouze několika silných pojiš oven. Zdenka Hanyšová Celá\nLenka Kučerová druhá a čtvrtá na mistrovství republiky atletů\nVYSOKÉ MÝTO/ Lenka Kučerová, odchovankyně atletického oddílu AC Vysoké Mýto, nyní členka AC Pardubice, se v květnu a červnu svými zlepšujícími se výkony ve skoku o tyči na závodech II. atletické ligy (osobní rekord 330 cm, 2. místo v letošní tabulce dorostenek ČR), kde hostovala za AC Vysoké Mýto, kvalifikovala na mezistátní trojutkání dorostenců a dorostenek ČR-Slovensko-Ma arsko. V ma arském Veszprému obsadila 11. června za obtížných podmínek ve skoku o tyči výkonem 320 cm čtvrté místo. Na atletickém mistrovství ČR dorostenců a dorostenek na dráze v Ostravě - Vítkovicích ve dnech 18. a 19. června opět za nepříznivého počasí nejprve vybojovala ve skoku do dálky v osobním rekordu 547 cm čtvrté místo, když tímto výkonem zpočátku dokonce vedla a o bronz ji připravila závodnice celkově třetí v pořadí až svým posledním pokusem. Ve skoku o tyči poté Lenka skončila výkonem 323 cm na druhém místě, když o pořadí na 1. až 3. místě při shodném výkonu 323 cm rozhodovaly až úspěšné výkony na nižších předchozích výškách. Pořadí v obou disciplínách: skok daleký – 1. Anna Švecová, TJ ČZ Strakonice 562 cm, 2. Rebeka Šilhanová, AK Olymp Brno 556 cm, 3. Michaela Broumová, SK Nové Město nad Metují 553 cm, 4. Lenka Kučerová, AC Pardubice 547 cm, skok o tyči: 1. Markéta Dvořáková, USK VŠEM Ústí n. L., 2. Lenka Kučerová, AC Pardubice, 3. Rebeka Šilhanová, AK Olymp Brno, všechny shodně 323 cm, 4. Eliška Kopečná, USK Praha 313 cm. V obou disciplínách bylo klasifikováno 12 závodnic. -red-\ndrobné stavby a další\nSERIÁL TRSU O PSÍCH PLEMENECH\nJack Russel a Parson Russell teriér - živá plemena pro trpělivé chovatele\nDalším velmi rozšířeným plemenem na cvičištích, kde se provozuje agility, tedy i na tom vysokomýtském, jsou Jack Russel teriéři a jejich příbuzní, Parson Russell teriéři. Svůj původ mají ve Velké Británii, kde se při honu na lišku používali psi, kteří lišku vystopovali a pronásledovali. Když se pak liška schovala do nory, nedostali se k ní ani lovci, ani tito psi. V tu chvíli nastoupili teriéři. Lovci je posadili před vstup do nory a tito odvážní a horliví psi si rychle razili cestu k lišce a štěkáním ji pak z nory vypudili. Nesměli ji ale zakousnout, to by byl konec lovu. Tito pracovní teriéři byli hodně rozmanití. Nešlo o jednotný typ, barva, struktura srsti i velikost byly různé. Po rozmachu kynologie v polovině 19. století se začaly lovecké a pracovní schopnosti teriérů vytrácet, protože kynology zajímal pouze jejich vzhled a lovecké vlastnosti byly zcela opomíjeny. Lovci si tedy museli šlechtit své pracovni psy dál, obvykle bez rodokmenu, mezi nimi i reverend John Russell. Svůj chov vedl velice cílevědomě. Jeho psi byli malí, bílé barvy se žlutými znaky a dali základ pro vzhled dnešních Jack Russel a Parson Russell teriérů. Obě plemena s touto dlouhou historií byla ovšem uznána FCI teprve nedávno, Jack Russel dokonce prozatímně. Chovatelé se tomu totiž od začátku silně bránili kvůli uzavřenosti a nutným ústupkům od původních vloh k práci a pracovních schopností. Dnešní Russell teriéři jsou většinou bílé barvy s černými, tříslovými či hnědými skvrnami. Výška Jack Russella je 25 – 30 cm, Parson je vyšší varianta s výškou 33 – 35 cm. Jsou to malí, ale robustní a houževnatí psi, dovední, aktivní a hbití, překypující energií. Musí jim být nabízen dostatek různorodé činnosti, předejde se tak mimo jiné rozkousaným botám, vyhrabaným dírám a podobným překvapením. Agility, aport, frisbee jsou pro ně ideálními sporty. Jsou to psi pro zkušené chovatele, k jejich výcviku je potřeba silná dávka trpělivosti a důslednosti. Vzhledem k jejich loveckým vlohám může být problematický vztah k jiným zvířatům v domácnosti. Pokud s nimi však vyrůstají, vyvine se u nich přátelský vztah. Jsou to opravdoví přátelé člověka, čím víc lidí, tím větší zábava. Velmi dobře vycházejí i s dětmi. Přesto jsou odjakživa samostatní. Poslouchají jen proto, že se jim to líbí a při výcviku na to musí být brán zřetel. Musí být proto co nejzajímavější, nenásilný a nesmí být nudný. Pokud si chcete pořídit veselého, pohyblivého, charakterního psa, se kterým budete trávit hodiny venku v dešti, ve sněhu a v tropických vedrech, a se kterým budete provozovat agility, budete mu do noci házet venku balonky a ráno se budete radovat z toho, jakou má zase veselou náladu, je pro vás Russell vhodným kamarádem, který vám bude dělat obrovskou radost každým dnem soužití s ním. Milan Lipavský\nTel.:775 125 460\nJack Russel teriér Majla majitelky Veroniky Cechové ze ZKO Vysoké Mýto\nFoto Julie Kovaczová\nStátní maturity ano, ale za jiných podmínek, Slatinské „Polsko“ shodují se ředitelé středních škol v tradičním hávu\nOBLAST/ Administrativně náročné a finančně nákladné se zdají být ředitelům některých středních škol zřizovaných Pardubickým krajem státní maturity. Důležitost jednotné, státem garantované zkoušky však nezpochybňují. Shodli se na tom při jednání s krajskou radní pro školství, kulturu a památkovou péči Janou Pernicovou a jejími spolupracovníky. Z dosud známých údajů vyplývá, že podíl neúspěšných maturantů v denní formě vzdělávání se v Pardubickém kraji téměř neliší od podílu neúspěšných maturantů v ostatních formách vzdělávání. Ve všech kategoriích oborů vzdělání vždy více maturantů neuspělo u společné části maturitní zkoušky než u části profilové. Výhodu měli žáci pilotních škol, kteří byli na formu státní maturity připravování již v průběhu studia. Řadě žáků pomohly také maturity nanečisto. V tomto školním roce si většina žáků v rámci společné maturitní zkoušky volila základní úroveň obškoly odmítá také ředitel Střední školy umělecko-průmyslové v Ústí nad Orlicí Zdeněk Rössler. Upozorňuje například na různou dotaci vyučovacích hodin při výuce cizím jazykům, českému jazyku a matematice nebo na odborný výcvik u oborů vzdělání poskytující střední vzdělání s maturitní zkouškou (kategorie oborů vzdělání L/0-4), který žákům ubírá hodiny ze všeobecných předmětů. „Žáky obou typů škol pak hodnotíme u maturity stejně, což není správné,“ dodává. Podle něho by měla být jednotná maturita v základních znalostech vodítkem pro přijetí na vysoké školy. Krajská radní Jana Pernicová poděkovala pedagogům za odpovědný přístup ke státním maturitám a trpělivost v jejich průběhu. Přislíbila tlumočit názory ředitelů při jednáních na ministerstvu školství, mládeže a tělovýchovy, které spolu se společností CERMAT nese za přípravu a realizaci této zkoušky plnou odpovědnost. -ih-\nSLATINA U VYSOKÉHO MÝTA/ Ve slatinském areálu „Polsko“ se po roce znovu ozývaly výstřely. Tradiční Myslivecký den, který se uskutečnil v sobotu 18. června pod záštitou Mysliveckého sdružení MS Krylov Sruby, měl soutěžícím i všem návštěvníkům opět co nabídnout. Přilákal nejen mnoho dychtivých střelců, ale také vášnivé obdivovatele pravé myslivecké kuchyně. Hlavní náplní dne se stala soutěž ve střeleckém parkuru. Dvojboj, který museli soutěžící absolvovat, zahrnoval střelbu z brokovnice na deset asfaltových terčů a střelbu na pohyblivý terč vzduchovkou.\ntížnosti zkušebního předmětu. Větší podíl žáků, kteří si vybrali vyšší úroveň obtížnosti, byl pouze na gymnáziích. Situace se zřejmě změní v příštím roce, kdy k její úrovni budou přihlížet v přijímacím řízení vysoké školy. Ředitelé středních odborných škol se shodují v názoru, že stávající systém státních maturit upřednost-\nňuje všeobecné znalosti žáků na úkor odborných a doporučují vytvořit větší prostor pro přípravu na odborné předměty. „V opačném případě hrozí degradace odborného školství v České republice,“ varuje ředitel Střední školy zahradnické a technické v Litomyšli Ivo Jiránek. Stejnou úroveň maturitní zkoušky pro gymnázia a střední odborné\nveckého spolku Krylov Sruby Zdeněk Brunclík, pro tento typ akcí je nezbytná podpora počasí. A to se letos vydařilo. „Účast střelců v soutěži byla opět hojná. Kromě zážitků ze samotné střelby je lákají i hodnotné ceny od našich sponzorů. Dorazila však také početná skupina diváků, to připisuji již určité tradici celé akce,“ míní Brunclík. Status výherce si se svými 187 body odnesl myslivecký hospodář z Mysliveckého sdružení Vrcha – Vraclav Aleš Mlíka. Ten se tak mohl těšit z výhry – kulovnice ráže 30.06, kterou do soutěže věnoval jeden z hlavních sponzorů firma Zelený sport Martina Rudolfa ze Slati-\nZkvalitnění práce úředníků\nV uplynulých měsících probíhala na Městském úřadě důležitá etapa projektu Dílna kvality Vysoké Mýto. Uskutečnil se zde systémový audit a procesní analýza a zároveň tři školení vedoucích odborů zaměřená na problematiku řízení. Výstupy provedeného auditu budou podkladem pro následné zlepšování stávajícího stavu systému řízení úřadu a zavedení nových metod a technik řízení jako je procesní řízení nebo projektové řízení. Přestože se na první pohled může zdát, že je projekt zaměřený pouze na chod úřadu, optimalizace činností úředníků povede ke zkvalitnění všech služeb, které Městský úřad poskytuje, což je v podstatě jeden ze záměrů. Vedení města se v loňském roce rozhodlo maximálně využít možnosti zlepšovat činnost a služby Městského úřadu. Proto předložilo žádost o dotaci Evropské unie na projekt Dílna kvality Vysoké Mýto, který vytvoří jasné definice procesů na Městském úřadu.To umožní sběr dat z výkonu jednotlivých činností prostřednictvím informační softwarové podpory a následně nastaví optimalizaci výkonu úřadu. Vedení města usiluje o racionalizaci administrativních činností s cílem zajistit větší efektivitu a otevřenost. Obsahem projektu je důsledné naplnění principů Smart Administration spočívající v kombinaci informačních technologií a manažerských metod. K tomuto účelu město Vysoké Mýto realizuje čtyři oblasti z výzvy č. 53 Operačního programu Lidské zdroje a zaměstnanost, což jsou projektové řízení, procesní model, strategii zlepšování a vzdělávání. Očekáváme přínos pro všechny zúčastněné, tj. pro zaměstnance Městského úřadu, vedení města a zastupitele i pro občany a právnické subjekty. Finanční prostředky na projekt Dílna kvality Vysoké Mýto ve výši 5 893 272 Kč získalo město Vysoké Mýto v roce 2010 z ESF prostřednictvím Operačního programu Lidské zdroje a zaměstnanost, prioritní osa 4.4a Veřejná správa a veřejné služby. Tato finanční podpora představuje 85 % podíl z celkových nákladů na realizaci projektu, které budou 6 933 262 Kč. Projekt je realizován od září 2010 do února 2013. Marie Lněničková, odbor kanceláře vedení města Městského úřadu Vysoké Mýto\nPavel Nepraš při střelbě na asfaltové holuby Martina Šťastná ze Slatiny\nLanškroun se s Mýtem trápil, udržení v soutěži mu zachránil Stasiowski\nTJ Lanškroun – SK Vysoké Mýto 1:0 (0:0) Před zápasem byly karty rozdány jasně. K tomu, aby se domácí udrželi v krajském přeboru, potřebovali vyhrát, což se jim nakonec podařilo díky přesné střele Stasiowského a krajský přebor tak uvidí fanoušci fotbalu v Lanškrouně i příští sezónu. Vedení Vysokého Mýta se zřejmě snažilo urovnat léta napjaté vztahy mezi oběma týmy a hosté tak do Lanškrouna přijeli pouze se čtyřmi borci z A týmu doplněným hráči rezervy a dorostu. Narychlo slepená sestava však hrála jako o život a lanškrounští diváci jen nechápavě kroutili hlavami. Do první velké šance se dostal Vacek, Simon v bráně Mýta však jeho střelu bravurně vyrazil na roh, stejně jako následnou příležitost Krejsara. Ve 25. minutě mířil Novák pouze do tyče a po trmě vrmě v pokutovém území hasili stopeři Mýta požár až na brankové čáře. Nátlaková hra domácích pokračovala i po přestávce a odměna přišla v 55. minutě. Na rohový kop si nejvýše vyskočil Stasiowski a vstřelil jediný gól utkání. S přibývajícími minutami se na lanškrounské kopačky stěhovala nervozita a jejich strach o výsledek zápasu byl evidentní. V 76. minutě se dostal do zakončení Sedlák, Wendliga však nepřelstil. V závěru utkání se domácí uchýlili k pouhému odkopávání balónů a sérií tří rohových kopů Mýta notně zabrnkali na nervovou soustavu svých příznivců, kteří se dozvěděli konečný výsledek zápasu Česká Třebová – Stolany 2:3. Inkasovaný gól by pro Lanškroun totiž znamenal zakoupení jízdenky do 1. A třídy. Vysvobození přišlo až s konečným hvizdem rozhodčího a domácí se mohli jít „radovat“. Branky: 55. Stasiowski. Lanškroun: Wendlig – Stasiowski, Popelář, Šilar, David – Savych (90. Macháček), Novák, Krejsar, Mizerák (82. Smrkal) – Kašpar (85. M. Šilar), Vacek. Vysoké Mýto: Simon – Jílek, Šikl, Pecháček, Valášek – Sejkora (85. Vostrčil), Krýda, Čejka, Pospíšil – Sedlák, Koblížek (82. Novák). Jaromír Štolba\nK soutěžní střelbě na schválené parkurové střelnici na pozemku Multiagra Slatina nastoupilo celkem třicet devět závodníků. „Jednalo se především o domácí z Mysliveckého sdružení Krylov Sruby, ovšem nechyběli ani zástupci sdružení Vrcha – Vraclav, Ostrý vrch Újezd u Chocně, Orlík Svatý Jiří a dále střelci z Tisové, Hradce Králové a Mladkova v Orlických horách,“ vypočítává hospodář Mysliveckého sdružení Krylov Sruby Pavel Nepraš. Status nejstaršího soutěžícího byl uznán osmašedesátiletému Vítu Bořkovi z Vysokého Mýta, tím nejmladším se stal osmnáctiletý Martin Š astný z Opatova. Soutěž zpestřily i dvě dámy – Martina Š astná ze Slatiny a Petra Klesalová. Jak poznamenal předseda Mysli-\nny. Druhé místo obsadil Jiří Hájek se skóre 179 bodů, třetí pak se 166 body Ing. Jiří Hájek mladší. Jistou raritou soutěže byl talentovaný Jiří Síbrt z Třebovic, který ačkoliv skončil v pořadí sedmnáctý, mohl se pyšnit svými sedmdesáti body ze sta ve střelbě na asfaltový terč. Důležitý je i fakt, že jeho letošní střelba byla jeho třetí střelbou vůbec. Během akce panovala přátelská a povzbuzující nálada nejen mezi diváky v publiku ale také mezi všemi zúčastněnými, děti nevyjímaje. Po náročné soutěži bylo pro všechny odměnou vynikající občerstvení myslivecké kuchyně. Tu připravily manželky členů pořádajícího sdružení. Nezbývá než popřát další úspěšné roky a LOVU ZDAR. Text a foto Štěpánka Neprašová\nDostál a Mikysková získali v kraulových disciplínách sedm titulů mistra ČR\nVYSOKÉ MÝTO/ Letní mistrovství České republiky žactva přineslo vysokomýtskému plavání další mistrovské tituly. Tentokrát se o velký úspěch zasloužili Petr Dostál (1999) a Michaela Mikysková (1999) na mistrovství ČR dvanáctiletého žactva v Kopřivnici. Petr zvítězil ve všech kraulových disciplínách (50K – 29,18 sekund, 100K – 1:03,23 sekund, 200K – 2:14,78 sekund, 400K - 4:40,67 sekund a 1500K – 18:37,44 sekund), Michaela zvítězila na 50K – 29,18 sekund a 100K - 1:03,38 sekund. Petr přidal ještě třetí místo na 200Z – 2:35,52 sekund a Michaela třetí místa na 200K – 2:19,96 sekund a 100PZ – 1:13,73 sekund a 2. místo na 100M – 1:12,59 sekund. Celkem tedy získali jedenáct medailí sedmkrát zlato, jednou stříbro a třikrát bronz. Na mistrovství ČR čtrnáctiletého žactva, které se konalo v Plzni, startoval vysokomýtský plavec Jakub Černý (1997). Ten podal také kvalitní výkony. Nejlépe osmá místa na 200K - 2:13,08 sekund a 1500 K – 18:40,41 sekund. Dále byl dvakrát devátý a dvakrát na dvanáctém místě. Všechny tři úspěšné plavce trénuje Lukáš Novák, učitel Plavecké školy AAA a trenér Plaveckého klubu Vysoké Mýto. Trenérovi a jeho svěřencům tímto za příkladnou reprezentaci klubu a města Vysokého Mýta děkuje předseda Plaveckého klubu Augustin Karel Andrle i starosta města Miloslav Soušek. V třicetileté historii našeho plavání (1981-2011) se vysokomýtské Plavecké škole a Plaveckému klubu podařilo získat již 196 titulů mistra České republiky. -aa-\nBitvy mezi stiga hokejisty pokračují\nLITOMYŠL/ V sobotu se konalo kvůli berlínskému turnaji odložené 5. kolo turnaje o Litomyšlský pohár 2011. Mezi deseti závodníky se po čase objevil opět nováček. Byl jím Milan Malina z Litomyšle. Základní část skončila v pořadí podle daného žebříčku, když jedinou výjimkou byla šestá příčka Jiřího Junka, který dokázal porazit oba bratry Halamovy. To však pro play-off příliš neznamenalo, protože postoupili všichni a shodně také 0:3 prohráli. - jen Halama proti Ježovi dokázal uhrát aspoň jedno prodloužení. Tomáš Halama opět narazil na Michala Boštíka, který mu oplatil dubnovou porážku 1:3 a tentokrát ho postoupit nenechal. S Boštíkem si však snadno poradil Patrik Petr, zatímco ve druhém semifinále mezi Robertem Ježem a Zdeňkem Lopaurem to bylo mnohem urputnější. Lopauer lépe začal a vyhrál dva zápasy, pak jeden získal Jež, ale v prodloužení čtvrtého už Lopauer odklad nedovolil. Ve finále Patrik Petr porazil Lopauera 3:1, v boji o 3. místo Jež Boštíka také 3:1 a skupinu o 5. místo vyhrál Tomáš Halama. Průběžné pořadí: 1. Patrik Petr 200b., 2. Robert Jež (THC Stiga Svitavy 93) 165b., 3. Zdeněk Lopaur 160b., 4. Tomáš Halama 118b., 5. Michal Boštík 116b., 6. Ivan Halama 101b., 7. Jiří Junek 71b., 8. Jindřich Petr 50b., 9. Milan Zeman 49b., 10. David Hejnoch 46b. (všichni Stiga HC Benátky). -jp-\nKonečná tabulka krajského přeboru Pardubicka 2010/2011 1.Pardubice B 30 26 2 2 85:14 80 (35) 2. Živanice 30 25 3 2 101:16 78 (33) 3.Třemošnice 30 14 6 10 47:36 48 (3) 4. Svitavy 30 13 7 10 51:39 46 (1) 5. Hlinsko 30 13 5 12 41:44 44 (-1) 6. Choceň 30 12 7 11 39:48 43 (-2) 7. Č. Třebová 30 12 6 12 41:51 42 (-3) 8. Holice 30 10 9 11 45:46 39 (-6) 9. Polička 30 10 8 12 35:39 38 (-7) 10. Chrudim 30 11 4 15 48:56 37 (-8) 11. Dobříkov 30 9 5 16 36:62 32 (-13) 12. V. Mýto 30 8 7 15 42:64 31 (-14) 13. Lanškroun 30 8 6 16 33:48 30 (-15) 14. Žamberk 30 8 6 16 39:62 30 (-15) 15. Stolany 30 7 8 15 30:61 29 (-16) 16. Srch 30 5 9 16 27:54 24 (-21)\nV Zářecké Lhotě kraloval famózní Petr Pospíšil\nZÁŘECKÁ LHOTA/ V šestém ročníku závodů horských kol Okruhy MTB cross Choceňsko - Zářecko Lhotecké se očekávalo, zda vítěz z předešlých dvou let Lukáš Závodní zkompletuje svůj hattrick a zapíše se tak nesmazatelně do historických tabulek. Všem ale vypálil rybník jeho oddílový kolega z týmu Cyklo Stratílek Litomyšl Petr Pospíšil, který stylem start cíl nedal zbytku závodního pole žádnou šanci. “Před startem jsem cítil trochu trému, byla zde totiž velká konkurence, tak jsem to od začátku napálil a vydrželo mi to až do cíle. Tra byla hodně náročná, na což asi doplatil Lukáš Závodní. Před týdnem jsme spolu byli na závodech a viděl jsem, že nemá formu. Ale i tak jsem ho považoval za největšího favorita dnešního závodu. Vítězství si hodně cením a příští rok ve startovní listině určitě chybět nebudu,” slibuje lídr závodu Petr Pospíšil. Ten se již od startu usadil na vedoucí pozici, kterou si strojovým tempem udržel až do cíle. “Možná to nevypadalo, ale v závěrečném okruhu jsem toho měl opravdu dost. “Dnešní vítěz mě hodně překvapil, osobně jsem věřil, že to Lukáš Závodní zase vyhraje, ale bylo vidět, že nemá takovou formu. Byl to rychlý závod, ale rekord trati, jehož držitelem je Jan Svoboda, stejně překonaný nebyl. Jsem rád, že to dnes organizačně všechno šlapalo na jedničku a závody se obešly bez zranění,” hodnotí na závěr vydařené cyklistické dopoledne v Zářecké Lhotě hlavní pořadatel Josef Voleský. Pořadatelé Cyklo - Voleský a Obec Zářecká Lhota opět připravili skvěle zorganizovanou akci se spoustou cen. Letos dokonce přišli i s novinkou v podobě dětských závodů, které se setkaly s velkým zájmem malých závodníků. “Závody pro nejmenší se uchytily. Udělali jsme dobře, že jsme je uspořádali. Děti si to mezi sebou řeknou a za rok jich bude na startu ještě víc, “ věří Voleský. Výsledky: 1. Petr Pospíšil (Cyklo Stratílek Litomyšl), 2. Michal Vágner (Česká Třebová), 3. Daniel Štancl (Tessuti Prestigeteam), 4. Tomáš Kutín (Befisport - Bikestock CZ), 5. Lukáš Závodní (Cyklo Stratílek Litomyšl). J. Štolba\nV Petrovicích vyhrál Michek stylem start - cíl\nLITOMYŠL/ Jezdec týmu Orion Litomyšl - RS Petrol Martin Michek, startující na motocyklu KTM, suverénně v závodě mistrovství republiky v motokrosu ovládl svoji třídu MX Open a na těžké dráze v Petrovicích nedal svým soupeřům žádnou šanci. Už v ranní kvalifikaci zajel nejrychlejší čas na jedno kolo a v samotném závodě se mu dařily i starty. V první jízdě zaútočil na Ma ara Németha a v cíli měl nakonec náskok propastných třicet sekund. Jeho stájový kolega Petr Bartoš také předjel ma arského zástupce, ale asi čtyři kola před cílem, po skvělé stíhačce, musel odstoupit z druhého místa pro defekt přední pneumatiky. Vše ale nakonec pro litomyšlské borce dopadlo dobře v druhé rozjíž ce. Od startu vylétli nejlépe Michek následovaný Bartošem. Oba nasadili opravdu skvělé tempo, kterému stačil pouze chvíli Németh. Výborně jedoucí Michek tak vyhrál stylem start - cíl, Bartoš byl druhý. Celkově tak v Petrovicích zvítězil Michek před Némethem, bronz bral úřadující mistr Čepelák, kterému se zde vůbec nedařily starty a proto se v průběhu závodu hodně nadřel. Průběžně po dvou podnicích LR Cosmetic/Ados Cupu se probojoval do čela šampionátu Michek (95), druhý je Németh (89) a třetí Čepelák (74). Bartoš se ziskem 58 bodů si drží pátou příčku. Ve slabší třídě MX2 dominoval Josef Kulhavý a celkově se i on při neúčasti Francouze Richiera dostal v mistrovství na první pozici. Mezi Veterány opět úřadoval Jan Mrázek z litomyšlského týmu, i když se tentokrát hodně napracoval, nebo v první jízdě upadl a musel dotahovat ty nejlepší závodníky. Šampionát pokračuje třetím dílem v neděli 3. července v Holicích. Petr Kovář\nKdyby se jelo ještě o kolo navíc, tak jsem vedení určitě neudržel,” uvedl krátce po dojezdu Pospíšil. Na druhém místě nakonec skončil Michal Vágner z České Třebové a třetí příčku pro sebe získal Daniel Štancl z Tessuti Prestigeteamu. Očekávaný atak Lukáše Závodního na třetí triumf v řadě se tedy nakonec nekonal, ale jezdec z týmu Cyklo Stratílek z toho zklamaný určitě nebyl. “Když jsem před startem zjistil, kdo všechno přijel, tak jsem si již dopředu odhadl, že by to mohlo\nbýt páté místo. I přesto, že jsem měl dokonce o dvě minuty lepší čas než loni, nebylo mi to nic platné. Letos se zde sešla velká konkurence. Pospíšil zajel dobře, opět se dostává do výborné formy, kterou se prezentoval v letech nedávno minulých,” míní Lukáš Závodní, který ale hned dodává, že příští rok může být vše jinak. Letošního ročníku závodů se zúčastnily i tři ženy. Z nich si nejlépe vedla Monika Simonová z České Třebové, kterou trénuje bývalý český reprezentant František Trkal.\nPetr Dostál (1999) a Michaela Mikysková (1999) získali na mistrovství ČR dvanáctiletého žactva v plavání v Kopřivnici sedm titulů. Více na straně 15\nSUVERÉN. Celkově v Petrovicích zvítězil stylem start - cíl Martin Michek.\nFoto J. Jireček.\nRezerva choceňských mužů obhájila titul přeborníků Pardubického kraje\nCHOCEŇ/ Volejbalové družstvo B týmu mužů VK Choceň vstupovalo do jarní části soutěže Krajské přeboru II. třídy z prvního místa. Přesto tým neměl vzhledem k dvěma porážkám z podzimní části soutěže před svými pronásledovateli výraznější náskok. Zápasy druhé části se však choceňským hráčům nadmíru vydařily, když jimi prošli bez ztráty kytičky a postupně si poradili se soupeři z Pardubic, Vysokého Mýta A i mladým týmem z Chvaletic B. V prestižním souboji o prvenství se pak hráči VK Choceň střetli v domácím prostředí s městským rivalem ze Sokola Choceň. Díky vítězství 3:1 a 3:2 si tak již dvě kola před koncem soutěže vybudovali nedostižný náskok a zajistili si tím obhajobu titulu přeborníků Pardubického kraje. Že je titul v těch správných rukou potvrdili volejbalisté i v posledních utkáních sezóny, kdy si poradili s rezervou Vysokého Mýta. Se sezónou a svými fanoušky se pak hráči definitivně rozloučili domácím vítězstvím nad družstvem z Chrudimi. Během celé sezóny se v choceňském dresu o úspěch zasloužili tito hráči: Jakub Adamec, Tomáš Bek, Miroslav Brožek, Michal Bříza, Jiří Carba, Jiří Husák, Martin Kiesewetter, Michal Kostka, Martin Müller, Tomáš Nešpořík, Matěj Řemínek, Jiří Sobotka, Karel Šrajer, Aleš Zemek, Tomáš Zemek, Ondřej Žaba, Štěpán Žaba.\nHned od začátku nasadili závodníci ostré tempo. Rekord soutěže se i přesto nepodařil letos překonat.\nFoto Andrea Štolbová\nVítězství choceňské štafety v kategorii nejmladších veteránek\nCHOCEŇ/ Výrazného úspěchu dosáhla ve své kategorii štafeta nejmladších veteránek Klubu orientačního běhu Choceň, když v sobotu 21. května ve Zdislavi u Luže ve třetím kole Českého poháru štafet v orientačním běhu zvítězila. Ve společné kategorii žáků a žákyň obsadili nejmladší členové choceňského klubu výborné čtvrté místo. Z výsledků závodu: Kategorie HD 12 (nejmladší žáci a žákyně) - 1. Nový Bor, 2. Východočeská oblast 2, 3. Jičín, 4. KOB Choceň (Křivda, Švadlena, Semrádová). Kategorie D 105 (nejmladší veteránky) - 1. KOB Choceň 1 (Chaloupková, Švadlenová, Křivdová), 2. Prostějov, 3. Jihlava, ...10. KOB Choceň 2 (Jelínková, Semrádová, Tomášová). -red-\nMemoriál Ing. Františka Mejdra\nOBLAST/ V sobotu 2. července v 8 hodin začíná čtvrtý ročník cyklistického výletu Novohradská 70. Připraveny jsou atraktivní trasy pro všechny věkové a výkonností kategorie o délce 100, 70, 40 a 35 kilometrů, které vedou krásnou přírodou s kulturními a historickými památkami. Start závodu je možný na šesti místech trasy: Kerhartice - U Kačera, Choceň restaurace Taverno, Vysoké Mýto restaurace U Lípy, Nové Hrady chata Polanka, Cerekvice nad Loučnou - pohostinství U Sv. Floriána a jako novinka Litomyšl restaurace Slunce na náměstí. Pro účastníky je v restauracích na trati k dispozici občerstvení, vylosovaní výherci obdrží stylová trička. -red-\nZávěrečná tabulka sezóny 2010/2011\n1. VK Choceň B 2. Sokol Choceň 3. V. Mýto A 4. V. Mýto B 5. Chvaletice B 6. Chrudim A 7. Paramo Pard. 24 22 2 24 16 8 24 14 10 24 11 13 24 8 16 24 8 16 24 5 19 68:22 55:33 51:40 43:51 39:57 33:56 33:63 46 40 38 35 32 32 29\nMotokrosař Michek ve Finsku čtvrtý\nLITOMYŠL/ Na písčité dráze ve finské Vantě pokračovalo letošní Mistrovství světa ve třídě MX3 třetím podnikem. Opět se ho zúčastnili také tři čeští zástupci. Nejlépe si vedl podle předpokladu Martin Michek z týmu Orion Litomyšl RS Petrol, který na stroji KTM doslova vydoloval v písku třetí a sedmou pozici, což mu dalo celkově bramborovou medaili. “Čtvrtá příčka z finského písku není špatná. I po tomto závodě, který jsem naštěstí ve zdraví přežil, jsem stále třetí. Už se ale těším na normální tratě,” uvedl Michek. Dobře zajel také Žerava z Motoman týmu, který obsadil osmé a šesté místo, Michalec dojel dvanáctý a třináctý. Na trati dominoval zcela jasně Švýcar Jilien Bill, který nedal nikomu šanci a dvakrát zvítězil před domácím borcem Pyrhonenem, třetí příčku zaujal dosud vedoucí jezdec mistrovství Francouz Potisek z českého týmu UFO Racing. K závodu se sjelo pětatřicet jezdců, pochopitelně nejvíce bylo domácích Finů, Švédů, ale přijeli i závodníci z Litvy, Estonska a dalších států. Konečně je už z velké části zaplněn startovací rošt, což v minulosti nebylo v této třídě zvykem. Průběžné výsledky po třech závodech: 1. Bill (115), 2. Potisek (106), 3. Michek (90). Petr Kovář\nTřetí Velká maketářská\nLITOMYŠL/ Přehlídka nejpovedenějších maket a soutěž mezi maketáři se koná o víkendu 1. - 3. července na Modelářském letišti Vlkov. V neděli od 10 do 14 hodin se uskuteční exhibice maket. Občerstvení zajištěno.\nVítězná štafeta KOB Choceň (zleva Chaloupková, Křivdová, Švadlenová). Foto archiv KOB Choceň\nVydává Vydavatelství a nakladatelství VIA alta Tisová, IČO: 42917131. Adresa redakce: Tisová 20, 566 01 p. Vysoké Mýto, e-mail: trs@trs.cz. Majitel nakladatelství Ondřej Hudeček, IČ: 747 36 833. Odpovědná redaktorka Andrea Štolbová. Redakce: Andrea Štolbová (603 749 768), Eva Hudečková. Čestná redakční rada: Mgr. Ivan Hudeček (724 652 005), Mgr. Roman Fikejz, Ing. Miroslav Kaňka, Milan Korál, RNDr. Zdeněk Štaffen. Externí spolupracovníci: Jaromír Štolba, Milan Richter, Mirek Novák, Zdeněk Kotlář, Petr Kovář, Pavel Raušer, František Starý, Jiří Smékal, Jiří Fiala. Sazba vlastní. Tisk: H.R.G. tiskárna, Litomyšl. Nevyžádané rukopisy se nevracejí, inzerce se přijímá na adrese nebo tel. čísle redakce. Registrováno referátem kultury Okresního úřadu Ústí nad Orlicí pod č. j. MK ČR E 12796. První číslo vyšlo 18. září 1992.\nMore From andreastolbova