Jihočeši vzpomínají na svého prezidenta - Jindřichohradecký deník\nJihočeši vzpomínají na svého prezidenta\nČeské Budějovice -Jihočeské osobnosti vzpomínají na Václava Havla. V pondělí ve 12 hodin budou zvonit zvony na Černé věži nepřetržitě 10 minut\nVáclav Havel zemřel 18. prosince v 75 letech | Foto: Deník\nJihočeské osobnosti vzpomínají na Václava Havla\nLadislav Faktor, hudebník, zakladatel Radia Faktor, jedna z vůdčích osobností Listopadu 1989 na jihu Čech:\n"Velmi smutná zpráva o panu prezidentovi mne zastihla v USA, v zemi, která byla Václavu Havlovi velmi blízká, i když je tak daleko. Byl jsem vždycky hrdý na to, že Havla i tady zná každý Američan. Měl jsem vzácnou možnost několikrát se s panem prezidentem potkat, když přijížděl k nám na jih, mj. nikdy nezapomenu na okamžik, kdy přišel poprvé k nám do radia, které tenkrát ještě vysílalo ze sklepa. Navždy pro mne zůstane symbolem skromného a přitom tak velkého člověka."\nJiří Fišer, starosta Tábora a jedna z osobností Listopadu 1989 v Táboře:\nV posledních týdnech se schoulený ztrácel před očima. Zpráva o jeho odchodu přišla při zapalování poslední adventní svíčky - jako symbol usmíření. Václave, snad se Vám ulevilo. Je to ale příliš čerstvé, krk ztažený a vzpomínky chaotické.\nVáclav poprvé v televizi po 17. listopadu 1989 - ostýchavý a plachý. Václav a jeho krátké kalhoty při přehlídce čestné jednotky po jeho zvolení prezidentem - jak sám řekl „…nežný důvod posměchu..“. Václav při projevu v americkém Kongresu - brilantní řečník, politik, který nám vrátil komunistickou masáží poničené sebevědomí. Václav a Lou Reed, Plastici, či Rolling Stones - rocker v trampské zelené bundě. Václav a jeho prozápadní orientace vzdor provýchodním pragmatikům - politik odvahy, trvalých zásad a vizí. Václav a jeho chyby - jeho osobnost a morální profil dovolovaly, aby mu byly odpouštěny. Václav a jeho nemoc - příklad vůle nikdy nic nevzdávat. Václav a jeho poslední divadelní hra pojmenovaná „Odcházení“ - finální kousek mistra absurdního dramatu.\nVáclave, díky. Láska a pravda to bude mít se lží a nenávistí navěky těžké, ale vzdávat to nebudem.\nBývalý hejtman Jan Zahradník:\nZpráva o úmrtí prezidenta Václava Havla se mne hluboce dotkla. Moje první setkání s Václavem Havlem jako spisovatelem je již z roku 1967, kdy nám jej náš pan profesor češtiny uváděl mezi autory absurdního divadla.\nPro mne a mé vrstevníky, kteří jsme prožili 40 let života v komunismu, byl Václav Havel především ztělesněním toho, že se přes všechnu beznaděj přece jen něco může změnit. Stal se proto i symbolem svobody a nadšení, se kterým jsme po sametové revoluci vstupovali do politiky. Mám stále v živé paměti radost a dojetí, když byl v tom krásném vánočním čase roku 1989 zvolen prezidentem Československa.\nJako hejtman Jihočeského kraje jsem se s ním osobně několikrát setkal. Při těchto setkáních na mne největší dojem vždy dělal jeho živý, nepředstíraný zájem o lidi a také jeho typický, jakoby trochu rozpačitý projev. Tak mluvil s lidmi z Metlí a Předmíře, obcí zničených povodní v roce 2002, které krátce po oné události navštívil, tak mluvil se starosty postižených obcí, se kterými se setkal ve Švihově.\nVáclav Havel proto zůstane v mé paměti nejen jako první porevoluční prezident, ale hlavně jako lidský a statečný člověk.\nMonika Němcová, v roce 1989 studentka, jedna z osobností sametové revoluce na Pedagogické fakultě v Českých Budějovicích:\n„ Je to pro mne obrovská ztráta, jako když odejde někdo blízký. Někdo, koho nevídáte často, ale jeho přítomnost v tomto světě je pro Vás opravdu důležitá. Myslím že je velká škoda, že Václava Havla dokázali ocenit spíše v zahraničí, než v jeho vlastní zemi, pro kterou tolik udělal. Věřím, že si jeho význam pro polistopadový vývoj úplně neuvědomujeme, byl to on, kdo po dlouhou dobu vytvářel pozitivní a důvěryhodný obraz České Republiky v zahraničí. Jsem ráda, že měl ještě možnost rozloučit se s Dalajlámou, jako kdyby to věděl. Myslím že to věděl. Vždycky už v mém srdci zůstane. Malý muž s velkým srdcem a myšlenkovým přesahem o generace dopředu.“\nVáclav Havel v Českém Krumolvě:\nOd roku 1989, kdy se uznávaný dramatik Václav Havel stal prezidentem, zavítal do Českého Krumlova hned pětkrát.\nPodle seznamu zveřejněného na internetových stránkách města zavítal Václav Havel do Krumlova v roli státníka poprvé 29. května 1990.\nNa svou druhou oficiální návštěvu přijel společně s tehdejším ministrem obrany Antonínem Baudyšem 8. dubna 1993. Do Krumlova se Václav Havel vrátil ještě 6. září 1994, 16. ledna 1996 (s ministrem obrany Vilémem Holáňem) a naposledy coby prezident přijel 25. ledna 2002, a to s tehdejším slovenským prezidentem Rudolfem Schusterem, aby udělili bojovou zástavu vojákům 1. Česko–slovenského praporu operujícího v Kosovu v rámci mise KFOR.\n„Václav Havel ale často vzpomínal na to, jak v Krumlově tvořil ještě v éře totality, samozřejmě pod dohledem StB,“ zmínil před časem bývalý starosta Českého Krumlova Antonín Princ, který se s dnešním oslavencem potkal ve městě čtyřikrát. A pak ještě několikrát na Pražském hradě.\n„Vždy na mě působil velmi příjemným dojmem. Nedávno vyšla kniha, v níž kdosi Václava Havla označil jako jednoho z největších Čechů. Myslím, že tento titul si právem zaslouží,“ řekl Antonín Princ, jenž zároveň připomněl, že po ničivé povodni v roce 2002 Václav Havel věnoval společně s manželkou Dagmar prostřednictvím své nadace na obnovu města půl milionu korun.\nJak v neděli připomněl kastelán českokrumlovského zámku Pavel Slavko, s Václavem Havlem měl tu čest krátce jednat při prezidentově návštěvě Českého Krumlova na počátku 90. let minulého století. „Toto jednání bylo ve své době nesmírně pozitivní,“ ocenil.\nPavel Slavko podle svých slov sledoval celé odpoledne zprávy o Havlově úmrtí. „Jsem z toho smutný, ale zároveň mě potěšila nesmírně pozitivní reakce veškeré politické reprezentace. I ti, kteří za života Václava Havla o něm hovořili dost neúctivě, dehonestovali jej kvůli jeho filozofické vizi občanské společnosti, jsou dnes plni pozitivního hodnocení. Bylo mi líto, že svá slova neřekli, dokud je Václav Havel ještě mohl vnímat,“ podotkl Pavel Slavko.\n„Je to ale fenomén dneška, že kvůli drobným žabomyším hloupostem, podružným problémům přehlížíme neuvěřitelnou velikost některých lidí. To byl i případ Václava Havla. Ale kdo z oněch kritiků by mohl říct, že jejich řeči vstoje tleskal americký Kongres?“ ptal se Pavel Slavko. „Snadno dokážeme srážet velikány z piedestalu, horší už je docenit, co všechno pro nás dokázali udělat. A Václav Havel toho dokázal mnoho, jeho památka bude velmi dlouhou dobu světlá,“ doplnil Slavko s tím, že první prezident České republiky zůstane hluboce zapsán nejen v jeho srdci, ale také v návštěvní knize českokrumlovského zámku.\nVěnceslava Skřivánková, první písecká porevoluční starostka:\nPřivítala Václava Havla ve městě 29. května 1990. Podruhé se s ním viděla již při neformálním setkání při jeho návštěvě v roce 1996. "Tehdy už jsem starostkou nebyla, pozvali mě ale na setkání v restauraci U Reinerů. Poprvé přijel v rámci své spanilé jízdy jižními Čechami, ta se mi líbila, to mám ráda, v roce 1990. Respektovala jsem ho jako výjimečnou osobu a národ určitě potřebuje své legendy, bez nich by to šlo s národem od deseti k pěti. Na druhou stranu jsem s ním v mnoha věcech nesouhlasila. Vzpomínám si, že právě na setkání U Reinrů se tehdy probíral čerstvý případ útoku na Roma Tibora Danihela. Já vím, jak se to tehdy semlelo, ale z toho, co říkal Václav Havel, bylo vidět, že se k němu nedostaly správné informace," vzpomínala Věnceslava Skřivánková na Václava Havla.\nPetr Tesárek, bývalý starosta Husince:\nVzpomínám, jak náročná byla příprava návštěvy Václava Havla při Husových oslavách v roce 1995. Znamenalo to hodně vyřizování, papírování, protokolární záležitosti. Nakonec Havel dorazil asi čtyři minuty před zahájením, vystoupil z auta, zapálil si marlborku, krátce jsme spolu promluvili a pak šli společně na pódium. Potom si Václav Havel v krátkosti prošel Husův domek, podepsal se do pamětní knihy a zase odjel. Na mne zapůsobil jako srdečný, vstřícný, přirozený a otevřený člověk.\nMartin Malý, starosta Prachatic:\nOsobní setkání s panem Havlem mě bohužel minulo. Jako student vysoké školy jsem byl ale v roce 1989 u toho, když v době sametové revoluce pan Havel mluvil z balkonu Melantrichu. Viděl jsem ho alespoň na dálku a dodnes na to vzpomínám. Tenkrát tam byla skvělá atmosféra a Václav Havel pro byl a bude jednou z velkých osobností našeho státu.\nJan Bauer, poslanec Parlamentu ČR:\nVáclav Havel pro mě je a bude první člověk, jehož fotografii jsem si vyvěsil v revoluční době do okna mého pokoje. Václav Havel je pro mě symbolem změny. Měl jsem možnost se s ním setkat osobně při společenských událostech a podat mu ruku.\nVzpomínka ředitele úzkokolejky Jana Šatavy na Václava Havla:\nVáclav Havel navštívil Jindřichův Hradec jako prezident republiky v říjnu roku 1997. Při své cestě se svezl úzkokolejkou ze Senotína do Nové Bystřice. Osobně se s ním setkal ředitel Jindřichohradeckých místních drah Jan Šatava: „Velice rád na jeho návštěvu vzpomínám. Byl pro mne zážitek sledovat již přípravy na cestu hlavy státu vlakem, která si vyžádala celou řadu bezpečnostních opatření.“ Jan Šatava měl v motorovém vlaku, který byl prvním rychlíkem na úzkokolejce, možnost asi 30 minut sedět naproti prezidentovi a hovořit s ním. „Byl člověkem s velmi širokým záběrem zájmů včetně v podstatě cizí záležitosti jako je úzkokolejka,“ popsal ředitel. V Nové Bystřici ho vítali lidé z celého města a historie podle jeho slov nezná den, kdy bylo na nádraží tolik lidí. „Osobně si velmi vážím, že cestou do Jindřichova Hradce zavítal také na úzkokolejku a podpořil ji jako významný prvek na Jindřichohradecku. Byla to u nás na úzké zatím jediná návštěva prezidenta,“ dodal Šatava.\nStarosta Třeboně Jiří Houdek:\nOsobně znal Václava Havla. Bývalý prezident byl čestným občanem Třeboně. Od roku 1997 mu starosta jezdil před Vánoci předávat třeboňského kapra. „Je mi docela těžko, 22. prosince jsme měli jet tradičně k Václavu Havlovi s třeboňským kaprem. Už před časem jsme ale dostali zprávu, že jeho zdravotní stav není dobrý. Z osobních setkání mám krásné zážitky. Zajímal se o město Třeboň a vzpomínal na své lázeňské pobyty. V laždé situaci vždy řekl nějakou myšlenku k aktuálnímu dění. Jeho vyjádření byla vždy velicé moudrá. Ztratili jsme významnou osobnost pro život ve společnosti," sdělil.\nStarosta Dačic Vlastmil Štěpán:\nS Václavem Havlem jsem se setkal při jeho návštěvě Dačic na radnici, které jsem se zúčastnil. Má obrovský podíl na změnách v roce 1989, myslím si, že bez něho by nebyly a z pohledu dalšího vývoje našeho státu byl nenahraditelný. A pořád nám měl, co říct."\nKarel Pecháček, středoškolský profesor na Gymnáziu v Prachaticích, odkud byl za své politické postoje vyhozen:\nDo osobního styku s ním jsem nikdy nepřišel. Jeho úmrtí je pro mě přesto velká ztráta, protože byl oprávněně považován za osobnost nejen na naší politické scéně, ale osobnost mezinárodního formátu. Takových lidí u nás mnoho nemáme. Je jasné, že to neměl v životě jednoduché, ať už jako disident, nebo později politik, který musel za svojí kariéru hodně názorů poopravit, s čímž nesouhlasili ani mnozí jeho přívrženci. Myslím si, že si zasluhuje, abychom si ho vážili i nadále.\nVáclav Havel na Strakonicku:\nSe smutnou zprávou přišly Josefu Štréblovi ze Strakonic na mysl tři obrazy ze setkání s Václavem Havlem. Ke všem došlo za působení Josefa Štrébla coby starosty Strakonic. „Jsou to dojmy jak z jeho návštěvy samé, tak například ze společného oběda v hotelu Bavor. Třetí okamžik byl, když jsem byl na konci jeho prezidentského působení jedním z těch, kdo byli pozváni na Pražský hrad. Tyhle vzpomínky mi v paměti zůstanou už napořád,“ dodal.\nZa svého prezidentského působení navštívil Václav Havel Strakonicko několikrát. Nejvíce se do vědomí lidí zapsala cesta v roce 1990. Tehdy ho podle místní kroniky ve Strakonicích vítaly špalíry lidí. Nejsmutnější zase byla cesta, kdy v roce 2002 zavítal do povodněmi zničené obce Metly.\nGlaser: „Choval se úplně stejně jako předtím, prostě, lidsky."\nJihočeské divadlo v Českých Budějovicích bylo jedním z prvních, které nastudovalo a uvedlo poslední hru Václava Havla Odcházení. Měla tu premiéru v prosinci 2008 a režíroval ji Martin Glaser. Toho zpráva o úmrtí bývalého prezidenta a dramatika velice zasáhla. „Od chvíle, kdy jsem se to dozvěděl, jsem z toho smutný. Myslím si, že ztrácíme našeho nejvýznamnějšího dramatika. Jeho smrt mě přiměla znovu přemýšlet o hrách, které jsem kdysi četl, a on s obrovskou silou reflektoval stav moderní společnosti, a nejen české,“ řekl Glaser.\nOsobně se s Havlem setkal třikrát. Poprvé když se prezident přišel podívat na zkoušky na DAMU a poté odpovídal na dotazy studentů, podruhé při premiéře Odcházení v Jihočeském divadle. „Choval se úplně stejně jako předtím, prostě, lidsky. Zároveň to byl velký divadelník,“ vzpomněl Glaser.\nTřetí a poslední setkání se uskutečnilo na podzim 2009. Tehdy Havel přijel podpořit jihočeskou činohru na festival v Plzni. „Měl nějaké zdravotní potíže a navzdory tomu dorazil. Byla to pro nás velká čest, že přišel na naše Odcházení, i když už ho předtím viděl. To asi svědčí o tom, že se mu zpracování líbilo,“ uzavřel Glaser.\nPietní místa a kondolenční knihy\nJindřichohradecký starosta Stanislav Mrvka v neděli večer nechtěl předjímat, jakým způsobem se radnice k uctění památky Václava Havla postaví: „V pondělí ráno máme poradu vedení, kde případné kroky upřesníme a pak o nich prostřednictvím médii budeme informovat občany.“\nPamátku Václava Havla lidé uctili v neděli po 16. hodině na českokrumlovském náměstí Svornosti symbolickou minutou ticha. Stalo se tak na úvod tradičního nedělního předvánočního programu, při němž se tentokrát na pódiu představily děti z českokrumlovských mateřských škol, které zazpívaly tradiční i méně známé vánoční písně.\nKondolenční knihu, do níž lidé budou moci zapsat svá vyjádření soustrasti, umístí Českokrumlovští pravděpodobně do infocentra na náměstí Svornosti. „Toto místo je pro lidi nejsnáze přístupné. Jestli ale kondolenční knihu umístíme skutečně do infocentra, nebo ještě vybereme jiné místo, a kdy tak učiníme, o tom se poradíme v pondělí ráno,“ uvedla v neděli Soňa Petráková, vedoucí kanceláře českokrumlovského starosty. Rovněž v pondělí se o případném umístění kondolenční knihy poradí podle vyjádření starosty města Pavla Talíře i Kapličtí.\nKostelní zvony se na počest zesnulého Václava Havla rozezněly úderem nedělní 18. hodiny také na Českokrumlovsku. Do kostela sv. Petra a Pavla se tak mimořádně vydal také kaplický kostelník Jan Dekret, který zde ručně rozhoupal srdce zvonu svatá Anna. „Například když zemřel papež Jan Pavel II., zvonil jsem celou půlhodinu. Na památku Václava Havla to bude pět minut,“ podotkl Jan Dekret.\nV 18 hodin se rozezněly zvony na Černé věži na počest zemřelého prezidenta. Kondolenční listiny budou moci truchlící podepisovat od pondělního poledne v Obřadní síni Českobudějovické radnice\nV Táboře na Žižkově náměstí se u kašny v neděli vpodvečer objevily první svíčky za Václava Havla. V 19 hodin se tu spontánně konala malá tichá vzpomínka. "V pondělí se koná městské zastupitelstvo. Navrhnu, abychom je zahájili minutou ticha," řekl starosta Tábora Jiří Fišer.\nKondoleční listiny město Tábor umístí od pondělí od 12 hodin ve vstupu do budovy matriky čp. 6 na Žižkově náměstí.\nKondoleční listiny budou v Třeboni umístěny od 9 hodin v budově městského úřadu. Lidé budou moci vyjádřit soustrast,a také napsat vzkazy rodině Václava Havla, který byl čestným občanem města Třeboň.\nV pondělí dopoledne také vzniká pietní místo v prostorách Městského úřadu v Dačicích naproti informačnímu centru. "Již máme připravené kondolenční listiny, kde mohou lidé vyjádřit soustrast. Poté se musíme domluvit i s rodinou pana Havla, kam je zašleme," sdělil starosta Dačic Vlastimil Štěpán.\nKomentář Richarda Vlasáka: Ať mír dál zůstává s touto krajinou\n18.12.2011 Diskuze 5


V Radiožurnálu na téma Změna klimatu | Dana Balcarová\n12. května jste mě mohli slyšet na Českém rozhlase Radiožurnál v rozhovoru na téma Změna klimatu v rámci reportážního seriálu Rozděleni klimatem? V duelu s ministrem životního prostředí Richardem Brabcem jsem upozornila například na to, co by stát měl pro ochranu klimatu dělat!\nDiskutovali jsme nad výsledky výzkumu Česká společnost 2020 – klimatická změna, který je pokračováním výzkumu Rozděleni svobodou: Česká společnost po 30 letech. Česká veřejnost stále palčivěji probíhající změnu klimatu, většina dotázaných souhlasí, že ji způsobuje činnost člověka a také se shodují, že je třeba ihned jednat. Česká vláda a politici by měli veřejnost vyslyšet a začít opravdu jednat a prosazovat ambiciózní klimatickou politiku.\nCelý pořad je k poslechnutí zde.


Pilaře v čele souboru opery DJKT nahradí dirigent Jiří Petrdlík - Plzeň CZ | Zprávy Plzeň: Zpravodajský portál z Plzeňska, kulturní a společenské akce v Plzni, sportovní informace, aktuální zprávy, polední menu z plzeňských restaurací a mnohem více.\nOd Marie Osvaldová - pátek, 24. duben 2020 16:10\nTomáš Ondřej Pilař oznámil svůj odchod po dohodě s ředitelem DJKT Martinem Otavou na začátku února 2020. „Po velmi pečlivém zvážení jsem se rozhodl pověřit vedením souboru opery pana Petrdlíka. Zvolil jsem jej pro jeho osobní i nesporné umělecké kvality, které prokázal během jeho dlouholetého působení v plzeňském divadle. Organizační a manažerské zkušenosti potřebné pro vedení souboru, získal jako dlouholetý umělecký ředitel a šéfdirigent osmdesátičlenného souboru Káhirského symfonického orchestru,“ uvedl Martin Otava, který věří, že toto rozhodnutí bude přínosem pro soubor opery i pro celé naše divadlo a že navážeme na výborné výsledky předchozího šéfa Tomáše Ondřeje Pilaře.\n„Pověření vedení operního souboru přijímám s velikou odpovědností a radostí, že mohu navázat na inspirativní mnohaletou práci dosavadního šéfa Tomáše Ondřeje Pilaře. Rád bych učinil vše proto, aby především v této době opera zažívala další rozkvět a přinášela nejen plzeňskému publiku hodnotné umělecké zážitky,“ podotkl nový šéf opery Petrdlík.\nPředchozí článek Pendleři poukazují na nedostatek informací: Zatím nevíme, jaký test máme mít a kdo ho bude platit\nDalší článek Dobrovolníci z Plzně vyrábí ochranné štíty také pro zdravotníky v sousedním Německu


Stále více cestujeme za dobrodružstvím, prevence rizik je přitom klíčová, říká Travel Security Advisor Oldřich Novák | SECURITY MAGAZÍN\nStále více cestujeme za dobrodružstvím, prevence rizik je přitom klíčová, říká Travel Security Advisor Oldřich Novák\nPopisek: Oldřich Novák\n03 / 05 / 2020, 17:00\nSecurity magazín přináší rozhovor s Ing. Oldřichem Novákem ze společnosti Screening Solutions s.r.o., který se zabývá poskytováním poradenství v oboru cestovní bezpečnosti. Co vše tento pojem obnáší? Jak zasáhla vlna koronaviru cestování vůbec? Řeší v současné době firmy cestovní bezpečnost svých top manažerů? O tom a dalších tématech se více dozvíte v našem interview. Rozhovor vznikal na začátku března tohoto roku, než došlo k masivnímu rozšíření koronaviru v ČR.\nPane Nováku, jak jste se vlastně dostal k poskytování poradenství v oboru cestovní bezpečnosti? Vím, že jste pracoval řadu let u armádních složek. Jak dalekou cestu jste musel ujít?\nKdysi se mě jeden z mladých kolegů zeptal, za jak dlouho by mohl dělat to, co já. Já jsem mu řekl: „Kdybych tě měl zacvičovat jako nováčka, dám na to peníze, budu tě trénovat, naučíš se jazyk, zdravovědu, budeš poslán do zahraničí, tak jsi zhruba za tři roky schopný samostatně řešit kdekoliv ve světě jakoukoliv krizi.“ Mně osobně to nicméně trvalo 28 let. Život totiž nejde nikdy napřímo. Dostal jsem nabídku jít na tři roky do zahraničí do mezinárodní vojenské organizace a mezitím moji kolegové doma stoupali ve funkcích a hodnostech. Tehdy jsem se musel rozmyslet, jestli chci být kapitánem v zahraničí, nebo majorem v české armádě. Pak jsem absolvoval řadu misí v Afghánistánu a samozřejmě jsem musel vyčkat, než se uvolní zajímavé pozice a já prokážu své dovednosti a schopnosti k povýšení do vyšších hodností. Nikdy jsem však těch životních odboček nelitoval, každá přinesla řadu poznatků a zkušeností, které dnes využívám ve své práci i v osobním životě.\nA co mě vedlo k cestovní bezpečnosti? Řekl bych, že právě to spojení předchozí práce a koníčku, což je cestování. Vystudoval jsem kartografii a vždy jsem chtěl cestovat po světě a kreslit mapy. Následně jsem měl to štěstí, že jsem sloužil u jednotky expedičního charakteru. A do toho ještě připočtěme můj další koníček, kterým je outdoorový sport, což mě přivedlo blízko outdoorovým cestovním kancelářím. V minulosti se na mě například obrátila jistá cestovní kancelář s tím, že by chtěli udělat zájezd do Zimbabwe, tak jsem tam odjel na průzkum a vrátil jsem se s tím, jak by se dal zrealizovat zájezd do Zimbabwe, co se týče možných rizik, kde se dá bydlet, kde mě okradli, jaké nemoci jsem tam zaznamenal atd.\nZ hlediska cestovní bezpečnosti ale neřeším jen „supernebezpečné země“, naopak hodnotím i ty „obyčejné“ lokality, jako jsou třeba pobaltské země, Barcelona, Brusel, protože i pobyt v nich skýtá určitá rizika.\nJaké předpoklady či schopnosti musí mít Travel Security Advisor?\nJako zcela klíčovou vnímám zkušenost. Potkávám poměrně dost mladých zcestovalých lidí, a znám lidi, kteří odjedou jednou na Island a napíšou o tom knihu. Problémy – že jsou lidé například okradeni nebo za sebou mají dopravní nehodu – se ale musí zažít na vlastní kůži. Učím instruktory některých cestovních kanceláří a stal jsem se pověstný větou, kdy v prvních dnech kurzu říkám: „Vaše sebevědomí vysoce přesahuje vaše schopnosti”. Ono se jich to zpravidla dotkne, ale po pátém bloku kurzu mi dávají za pravdu, protože vidí, s čím přišli do toho kurzu a s čím skončili v oblasti zdravovědy, navigace atd. Možná je také důležitý faktor strachu, abych měl důvod se na cestu lépe nachystat.\nVy máte na starosti právě cestovní bezpečnost. Co všechno si máme pod tímto pojmem představit?\nPokusím se to zarámovat. My jsme ve Screening Solutions hledali obecný pojem pro bezpečnost týkající se našeho chování. Kolega nabídl slovo „behaviorální“, což je hodně všeobjímající, ale trochu nesrozumitelný pojem. Jeho stěžejním pilířem je cestovní bezpečnost, ale zabýváme se také ochranou proti nežádoucí pozornosti (např. firemní špionáž) nebo ochranou rodiny, což je zejména v dnešním boomu rodinných firem velmi aktuální téma.\nKlíčové v naší koncepci je ale cestování. Tím, že se máme v ČR relativně dobře, 70 let téměř bez konfliktu, máme nízkou kriminalitu, tak jsme si odvykli vnímat nebezpečí. Ale ono opravdu začíná hned za hranicemi. U nás nemáme tsunami, hurikány, minové pole a drogové kartely, ale v okamžiku, kdy překročíte hranice, tak těmto hrozbám můžete být vystaveni. Pokud to vezmu globálně, když pojedete do Austrálie, tam jsou požáry, jdete se projít po Novém Zélandu, tam zase hrozí erupce sopek, v Latinské Americe pak demonstrace a kriminalita.\nCestovní bezpečnost tedy vnímám ve dvou rovinách – „safety“ a „security“. „Safety“ se týká rizik souvisejících s živly – požáry, tsunami, sesuvy půdy, laviny, přílivy a odlivy apod. A potom máme „Security“, což je ve zkratce nějaké negativní působení třetí strany, člověka. Tím oponentem může být sok v lásce, cizí zpravodajská služba, kriminální živly, krádeže, přepadení či loupeže.\nJaká nová rizika vstoupila do cestovní bezpečnosti za posledních 10, 20 let?\nŘekl bych, že jak se máme lépe a lépe, tak cestujeme více a více. Cestujeme více za dobrodružstvím a jedním z rizik, o kterém mluvím, je fakt, že záměrně rizika vyhledáváme. V duchu si říkáme, že se musíme rizikům vyhýbat, ale odjedu například do Brazílie a jdu se podívat do slumu, nebo odjedu na nějaké ostrovy a ochutnám tam vše na jídelníčku, a tím se vystavuji nebezpečí. Chodíme na trhy, do džunglí nebo mezi kriminální živly, a záměrně tak ze sebe vytváříme cíl. Je důležité si uvědomit, že cílem nejsem, když jsem bohatý, ale cílem se člověk v zahraničí stává, když je zajímavý. Máme štěstí v tom, že Češi se ze svízelné situace dostávají poměrně dobře a stát se o nás nestará špatně. Konzuláty o nás pečují dobře, stejně tak honorární konzulové, kteří znají prostředí a mají kontakty. Jako nové riziko bych zmínil ten fakt, že se cestuje dál a navíc zbrkleji. Já ve svých workshopech přednáším, že člověk má mít svou cestu dokonale připravenou.\nJaký nejneobvyklejší případ jste za dobu Vašeho působení ve společnosti Screening Solutions řešili?\nZmínil bych dvě věci. Jedna z nich je skupina relativně bohatých klientů, která si vyrazila do Mexika, a u pláže Acapulka k nim přišel muž s brokovnicí a doslova je „svlékl”. Vzal jim mobily, hodinky, náušnice, pasy a další věci. Je to zajímavá kauza v tom, že na takovou situace se jen těžko mentálně připravíte. Při přípravě na cestu ale můžete udělat některé kroky, které dopad takového incidentu výrazně sníží. Třeba mít v záloze doma spolupracovníka, který má kopie vašich pasů, letenek, pojistek, a kromě nich vám popřípadě pošle i nezbytné peníze.\nDruhý zajímavý případ byl v oblasti prevence a stal se dříve, než jsem začal pracovat pro Screening Solutions. Jedna mladá paní doktorka šla studovat do zahraničí, její tatínek o ní měl strach a my jsme společně definovali to, jak zařídit, aby o sobě ta mladá žena dávala pravidelně vědět, aby digitální stopa, která po ní zůstávala, zůstávala poměrně čerstvá a dalo se jí pomoci v jakémkoliv případě. Než odjela, tak jsme nechali zhotovit kopie potřebných dokumentů a také jsme ji „nabrífovali“, jak postupovat v některých záležitostech, na které ostrovy může jet a na které naopak ne. Pak probíhala téměř dennodenní komunikace s dívkou v zahraničí, její otec poté dostával pouze krátkou zprávu, že jeho dcera je v pořádku. A obě strany byly spokojeny, aniž by došlo ke zbytečnému zásahu do soukromí.\nŘeší z vašeho pohledu firmy dostatečně bezpečnost svých top manažerů či obchodních zástupců, které vysílá například do exotických destinací?\nNeumím říct, jak je to procentuálně, na to znám relativně málo firem. Ale z těch, s nimiž jsem v kontaktu, mi pouze jedna společnost odpověděla, že to mají kompletně pokryté nějakým outsourcovaným zahraničím řešením. Pak jsem se setkal i s opakem, kdy mi ve firmě řekli, že pod nimi jako mateřskou společností je několik dceřiných společností a oni vůbec netuší, jak jejich obchodní zástupci jezdí po světě. To, že někdo chybí, že ho někdo třeba unesl nebo zabil, či utekl s firemním tajemstvím, vlastně zjistí až tehdy, kdy budou rozdávat bonboniéry na Vánoce. Nicméně většina z firem, s nimiž jsem hovořil, pochopila, že prevence je efektivnější a daleko levnější než řešení incidentů ex post.\nDomnívám se, že firmy pociťují, že by s tím samy měly něco dělat, protože tomu nahrává doba. V roce 2020 se za první měsíc odehrálo tolik incidentů, že jen slepý by si toho nevšiml. Vzrůstající napětí v Iráku a Íránu, požáry v Austrálii, bouře na Mallorce, sestřelení letadla v Íránu, současná celosvětová pandemie koronaviru. Někdy si říkám, kolik incidentů se musí stát, aby si někdo řekl, že se bude o své cestující zaměstnance starat.\nNavíc se dost zapomíná, že firma má zákonnou povinnost se o svého zaměstnance postarat, což je hodně důležité. To v praxi znamená, že pokud je zaměstnanec vyslán do nebezpečného regionu, tak má právo cestu odmítnout, pokud by ohrožovala jeho zdraví a život, nebo má právo vyžadovat po zaměstnavateli pomoc v přípravě na cestu, ať už pomoc s očkováním nebo zabezpečením dat, co v destinaci pít či jíst, jak najít bezpečný hotel. Myslím si, že zaměstnanci by toto měli po svých zaměstnavatelích vyžadovat.\nAnalyzují si sami manažeři pro sebe rizika, která je mohou potkat v cizině, nebo nechávají vše na nadřízených, aby to „zařídili“ za ně?\nPropracované to mají zejména dceřiné společnosti zahraničních koncernů, které mají mnohdy vypracované detailní směrnice na to, jak mají zahraniční cesty probíhat. Mají v interních dokumentech direktivně stanovené, že jejich manažer bude spát jen v určitém typu hotelu, v přesně stanoveném patře atd. Je to zkrátka přesně definované. Jsou případy, kdy top manažeři nebo akcionáři nesmějí cestovat spolu. Podobně to má firma vydefinované pro nižší organizační stupně. Jiné povinnosti platí, když posíláte partu montérů do Etiopie, jiné zase pro obchodního ředitele cestujícího na mezinárodní veletrh.\nNa druhé straně jsou jednotlivci, typicky majitelé firem, kteří říkají, že mají špatnou zkušenost, protože například jejich předchůdce v cizině zemřel, a tak chtějí mít tuto problematiku také zajištěnou. Jsou organizace, kde cestovní bezpečnost řeší třeba jejich Security Officer, někde zase zaměstnanec z personálního oddělení.\nPodle mé zkušenosti mají cestovní bezpečnost zpracovanou velmi dobře zejména americké, britské nebo izraelské firmy, protože s tím mají zkušenost a oprávněně vnímají své obavy. Chtěl bych věřit, že u nás osvěta jednou také přijde, a že na bezpečnost svých zaměstnanců budou firmy více dbát, poněvadž prostor pro zlepšení je výrazný.\nJak důležitou roli hraje v cestovní bezpečnosti prevence?\nPodle mě klíčovou. Nejúspěšnější jsem ve své roli poradce, když se nic nestane. Může to znamenat i to, že jsme měli štěstí a prostě se neměla stát, nebo jsme to udělali tak dobře, že se stát nemohla. Že jsme buď potenciálního útočníka zcela odradili, nebo si vybral snazší cíl. Je to také o tom změnit manažerovi, klientovi, „stavu jeho mysli“, obzvlášť když si myslí, že „jezdí někam 30 let a nic se nemůže stát“. Vezměte si, třeba Irák, kde se jen za poslední 2 měsíce politická a bezpečnostní situace dramaticky měnila. Před 30 lety jsme neměli Muslimské bratrstvo v severní Africe a najednou máme státy, které jsou jiné, než tomu bylo před několika lety. Pak jsou také v byznysu cestující nováčkové, kteří si neumí představit, co by se jim mohlo stát. Já se jim snažím otevřít oči, kdy na mých workshopech na základě případových studií ukazuji, co se opravdu stalo, a že dopady pro určitou firmu byly opravdu katastrofální, protože musela například platit výkupné atd. Takže první část prevence je změna uvažování, druhá je o tom, aby lidé studovali, než někam jedou, za třetí je pak důležité do nich dostat „chytré rady” z nichž se postupem času stanou základní návyky.\nZdůraznil bych ještě fakt, že právě prevence vytváří 90 % celkové bezpečnosti cesty. Ta část preventivní přípravy není určitě záležitost na pár minut. Musí to být hodně cílené na konkrétní zemi, kde se poměrně dlouho bavíme o všech aspektech cesty, včetně toho, že se klient zapíše do DROZDu (aplikace Ministerstva zahraničních věcí, kde člověk zapisuje své údaje a udává, na jakém místě se bude v cizině nacházet – pozn. red.), nebo my klienta zařadíme do naší informační databáze on-line. DROZD v tomto směru funguje velmi dobře, protože když v nějaké destinaci dojde k problému, tak je MZV schopné toho člověka kontaktovat. Totéž dělám já vůči svému klientovi, když zjistím, že dochází v dané lokalitě, kde se nachází, k nějakému problému, tak se ho snažím kontaktovat a probrat s ním, jak se bude problém řešit.\nDo jaké míry zasáhl cestovní bezpečnost koronavirus?\nCestovní bezpečnost zasáhl velmi. My jsme před nějakým časem uskutečnili veřejnou panelovou diskuzi v pražské městské knihovně, kam jsme pozvali odborníky na epidemiologii – byl tam náměstek ministra zdravotnictví prof. Roman Prymula a vedoucí protiepidemického oddělení Hygienické stanice Hl. m. Prahy MUDr. Martina Marešová, dále poté expert na pracovní právo prof. Miroslav Bělina a zástupci jednotlivých firem. Diskuze byla o tom, jak by firmy měly být připraveny na případ koronaviru, hovořili jsme o tom, že v dnešní době není řešením zakázat let z bodu A do bodu B, pokud nezakážeme i další přestupy. A už tehdy jsme mluvili o tom, že je nutno předpokládat, že letiště například v Bangkoku nebo Kataru budou místy, kde se bude koronavirus sekundárně šířit dál. My jsme si už v té době definovali, že v okamžiku, kdy se koronavirus dostane z Číny, bude se také šířit dál. To se bohužel ukázalo.\nJá nechci vůbec polemizovat o tom, jak je ČR připravená na koronavirus. Na úrovní státu patrně dobře, na úrovni soukromých firem je to však daleko horší. Z hlediska cestovní bezpečnosti však vidím dopady koronaviru, očekávám velké problémy cestovních kanceláří, kdy je velmi mnoho peněz utraceno v letenkách a ubytování, lidé se však teď bojí cestovat. Na začátku rozhovoru jsem říkal, že mám kontakty do vedení cestovních kanceláří, a tak vím, že jejich jednatelé denně zasedají a řeší, co s touto situací budou dělat. Jak odpovědět klientům, jak nepadnout do nějaké velké finanční krize, co udělat s každým zájezdem, který byl naplánovaný na příští týden. Takže v cestování jsou dopady opravdu veliké a nelze předpokládat, že brzy dojde ke zklidnění situace.\nOldřich Novák, cestovní bezpečnost, koronavirus,


Sklenice na pivo La Rochere Abeille 13,8cm/3,5dl | Stylové dekorace, bytvoý textil, povlečení, nábytek a vybavení domácnosti\nKrátky popis Designový produkt Sklenice na pivo La Rochere Abeille 13,8cm/3,5dl od výrobce NOVAline, s.r.o. u nás najdete téměř zadarmo od 175 Kč.\nSklenice na pivo La rochere Abeille 1475 s výškou 13,8 cm má průměr 8,5 cm a váží 420 g. Vejde se do ní asi 3,5 dl vašeho oblíbeného nápoje. Tato sklenka skvěle doplní stejnojmennou kolekci, z níž nabízíme i džbán, dek 1775 a hrneček. Tato kolekce se vyznačuje jemným motivem včelky. Podobné výrobky vyrábí známá francouzská firma La Rochére již od roku 1475. VYCHLAZENÁ TŘETINKA PRO VAŠE PŘÁTELE 30 DENNÍ ZÁRUKA VRÁCENÍ PENĚZ! Rozměry: 138 mm, Ø : 85 mm,Objem: 35 cl Hmotnost: 420 g.


Nalgene Grip-n-Gulp Bottle Green Trail 350 ml\nDokonalá výbavička pro Vašeho drobečka. Stylová lahvička Nalgene Green Trail se hodí na výlety, do školy, na hřiště nebo jen tak na doma. Dodržovat správný pitný režim je důležité! Díky svému tvarování je ideální pro uchopení malými dětskými ručičkami a díky šikovnému pítku se bude Vašemu zlatíčku z lahvičky dobře pít. Je vysoce odolná vůči poškození a jen těžce rozbitná. Je lehká, transparentní a nezanechává pachy, ani barevné stopy po nápoji. Praktické poutko pro upevnění na karabinku batůžku či pro snadné přenášení. Výhodou je i širší hrdlo, které napomáhá ke snadné údržbě. Lze mýt i v myčce na nádobí, avšak je dobré ji uložit dále od vyhřívacího tělesa. Neobsahuje BPA (bisfenol-A), který je škodlivý, je tudíž zdravotně nezávadná. Stane se oblíbenou a Váš brouček ji bude chtít mít stále po ruce! odolná vůči poškození lehká příjemně tvarovaná nezanechává pachy, ani barevné stopy po nápoji neobsahuje BPA (bisfenol-A) teplotní odolnost od -135°C až +135°C lze mýt v myčce na nádobí


Lamart LT3012 cena od 299 Kč - Srovname.cz\nSrovnání cen » Domácnost a kancelář » Kuchyňské náčiní » Ostatní kuchyňské náčiní » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna Lamart LT3012\nKaždý člověk si přeje, aby bylo dostupné i to nejluxusnější zboží. Právě tuto možnost přináší značka Lamart na trh s kuchyňským nádobím. Výhradním zájmem je spokojenost zákazníka ve všech představitelných požadavcích kladených na kuchyňské nádobí v dnešních moderních domácnostech. Silikonový vál a pečící podložka na ...a dál?\nProdukt Lamart LT3012 neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Lamart LT3012 nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Lamart LT3012 neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nDo obchodu » Lamart LT3012 Kasa.cz\nVál Lamart Silik (LT3012) (LT3012) hnědý\nDo obchodu » Lamart LT3012 Euronics.cz\nDo obchodu » Lamart LT3012 Alza.cz\nVíce možností? Lamart LT3012 koupíte i tady\nLAMART SILIK Pečící podložka - silikonový vál na těsto LT3012, kapučíno, 42000168\nDo obchodu » Lamart LT3012 Kamody.cz\nDo obchodu » Lamart LT3012 Stavbaeu.cz\nLT3012 VÁL PEČÍCÍ 60X40 CM SILIK LAMART\nDo obchodu » Lamart LT3012 Smartelektro.cz\nDo obchodu » Lamart LT3012 Kuptotu.cz\nDo obchodu » Lamart LT3012 Euroking.cz\nDo obchodu » Lamart LT3012 Eleshop\nDo obchodu » Lamart LT3012 Elektrocr.cz\nSpecifikace Lamart LT3012\nKaždý člověk si přeje, aby bylo dostupné i to nejluxusnější zboží. Právě tuto možnost přináší značka Lamart na trh s kuchyňským nádobím. Výhradním zájmem je spokojenost zákazníka ve všech představitelných požadavcích kladených na kuchyňské nádobí v dnešních moderních domácnostech. Silikonový vál a pečící podložka na těsto z řady Silik představuje ideální volbu pro vaši kuchyni. Silikonový vál a pečící podložka na těsto 60x40 cm Praktický silikonový, velmi lehký » ... a dál?\nPorovnat ceny Lamart LT3012\nLamart LT3012 - parametry\nKaždý člověk si přeje, aby bylo dostupné i to nejluxusnější zboží. Právě tuto možnost přináší značka Lamart na trh s kuchyňským nádobím. Výhradním zájmem je spokojenost zákazníka ve všech představitelných požadavcích kladených na kuchyňské nádobí v dnešních moderních domácnostech. Silikonový vál a pečící podložka na těsto z řady Silik představuje ideální volbu pro vaši kuchyni. Silikonový vál a pečící podložka na těsto 60x40 cm\nPoužití v pečící nebo mikrovlnné troubě také v chladničce nebo mrazícím pultu\nPružný materiál - lze přehýbat, rolovat nebo stlačit - stálé zachování tvaru\nVál je opatřen stupnicí pro snazší měření a krájení těsta\nParametry: Rozměr: 60 x 40 cm\nZnačka Lamart by Piere Lamart reprezentuje širokou škálu moderního a cenově dostupného kuchyňského náčiní a nádobí pro hravé vaření, přinášející do vaší kuchyně lehkost, kvalitu a vytříbený styl díky svému kvalitnímu zpracování a modernímu designu inspirovanému filozofií hravého vaření bývalého francouzského šéfkuchaře Piera Lamarta. 2013. Silikónová podložka na cesto Rozmer: 60x Cena DATART.cz včetně DPH a služeb.


Exministr Mertlík: Prodej Mostecké uhelné bylo správné rozhodnutí - Novinky.cz\nNovinky.czKrimiExministr Mertlík: Prodej Mostecké uhelné bylo správné rozhodnutí\nPavel Mertlík (archivní foto) Foto: Petr Horník, Právo\nBývalý ministr financí Pavel Mertlík ve čtvrtek u soudu bránil prodej státního balíku akcií Mostecké uhelné společnosti (MUS). Je přesvědčen, že šlo o správné rozhodnutí, protože společnost funguje dodnes, přičemž dál těží uhlí a zaměstnává lidi.\nJednobarevná vláda ČSSD současného prezidenta Miloše Zemana, v níž byl i Mertlík, v roce 1999 prodala 46procentní balík akcií MUS za 650 milionů korun, přičemž zvolila přímý prodej jedinému zájemci. Tím byla americká investiční společnost Appian, jejíž zájmy v Česku zastupovala další společnost Investenergy. Ta přitom již držela nadpoloviční podíl v těžařském podniku.\n„Byl to investor, který hodlal hornickou činnost provádět dlouhodobě. Společnost v USA fungovala a nebyl důvod o tom pochybovat,“ řekl Mertlík při zhruba dvouhodinové výpovědi před soudem.\nVláda volila ze dvou špatných řešení a zvolila to nejméně špatné řešení\nVláda podle Mertlíka upřednostnila přímý způsob prodeje jedinému zájemci před veřejnou soutěží kvůli tomu, že by nebyl úspěch tendru zaručen. Předtím by se totiž musel udělat hloubkový audit firmy a ten by vedení nemuselo povolit. Je přesvědčen, že vláda zvolila ekonomicky nejvýhodnější řešení.\n„Vláda volila ze dvou špatných řešení a zvolila to nejméně špatné řešení,“ prohlásil Mertlík.\nStejně jako v dubnu 2013 při výslechu na policii tak i v soudní síní upozornil, že si vláda před hlasováním o prodeji akcií vyžádala zprávu od tajné služby, která se zabývala tím, zda je kupec akcií důvěryhodný.\n„Vláda vzala materiál BIS na vědomí. Základní dojem ze zprávy byl, že nebylo zjištěno nic, co by mělo prodej rozpustit,“ konstatoval Mertlík.\nZároveň ale upozornil, že informace o vlastnickém pozadí kupujícího byly kusé a že společnost nebyla příliš průhledná. Obžaloba přitom Appian považuje pouze za krycí firmu, kterou obžalovaní manažeři spjatí s MUS založili jen kvůli tomu, aby nebylo poznat, že chtějí akcie nakoupit oni sami.\nTajné služby nevarovaly\nPodle Mertlíka zpráva tajné služby neprokázala, že by za Appianem byli lidé z MUS. „Nevěděli jsme o tom,“ řekl Mertlík. Upozornil ale také na to, že nebylo možné zjistit, kdo stál či stojí za investičním fondem. Ten totiž reprezentuje zájmy investorů a ti nemusejí mít zájem na tom, aby se o nich vědělo.\nProdej podle Mertlíka mohlo zhatit to, pokud by ve zprávě BIS byly třeba informace o praní špinavých peněz nebo o dalších trestných činech.\n„Muselo by tam být něco, co by znevěrohodnilo investora, něco co by bylo riziko. Ministři i vláda tomu věnovali odpovídající pozornost. Bylo to rozhodnutí správné, kdyby nebylo, tak by dnes ta společnost neexistovala,“ uvedl Mertlík.\nCelý případ se točí kolem manažerů spjatých s MUS – Antonia Koláčka, Jiřího Diviše, Petra Krause, Oldřicha Klimeckého a Marka Čmejly. Obžaloba je viní z toho, že těžařskou společnost ovládli jejími vlastními penězi a zároveň oklamali stát, když předstírali, že majoritním vlastníkem akcií je společnost sídlící v zahraničí. Ve skutečnosti však podle spisu měli kontrolu nad většinou akcií skrze společnosti, které ovládali.\nObžaloba tvrdí, že manažeři při nákupu akcií připravili stát minimálně o 3,2 miliardy korun, protože cenné papíry odkoupili pod cenou. Obžalovaní vinu odmítají.


První společnost na světě s certifikátem ISO 50001:2011 - EnviWeb.cz\nTepelná elektrárna v Indii, Danahu Thermal Power Station of Reliance Infrastructure Ltd., byla jako první na světě certifikována dle nového standardu ISO 50001:2011...\nISO 50001:2011 je nový standard, poskytující metodiku založenou na struktuře požadavků tohoto standardu ke snižování energetické náročnosti organizace a neustálému zvyšování její energetické efektivnosti. Systém vychází z kompletního přehledu spotřeb všech hlavních i pomocných zařízení (vybavení včetně budov), zlepšení sledování spotřeby při všech operacích a určení energetické využitelnosti a spotřebních limitů pro nejdůležitější využití energie a zavádění odchylky kontroly provozu a údržby.\nISO 50001 představuje ucelený a jasný přístup k inteligentnímu využívání energie, umožňuje organizacím snížit spotřeby energií jejich racionálním využíváním včetně zavádění nových obnovitelných zdrojů energie. Norma je snadno integrovatelná s ostatními systémy řízení, zejména s ISO 9001 a ISO 14001. Hlavním přínosem pro organizace je systematická identifikace a aplikace příležitostí pro úspory energií díky systémovému přístupu a v neposlední řadě získání "zelené" image.\nTepelná elektrárna v Danahu patří do skupiny Reliance Infrastructure Ltd., největšího soukromého podniku v energetice. Elektrárna má výrobní kapacitu 2 x 250 MW, používá jako primární palivo hlavně uhlí. Je v provozu od roku 1996 a je leaderem v oblasti úspor energií.\n"Po zavedení Systému řízení energie (Energy Management Systems) se výrazně zlepšilo sledování spotřeby. To umožnilo další plánování a zvýšení úspor energie do budoucna. Tento široký přístup významně přispěl k úspěšnému výsledku společnosti v roce 2010-11."\nReliance Infrastructure Ltd - Dahanu Thermal Power Station\nMr Rajendra Nandi, Head of Dahanu Thermal Power Station\n+91 2528 225 000-09\nBureau Veritas- Head Office\nMr Baudouin Hue, Global Product Manager for Energy Management\nPhone : + 33 1 55 24 76 89


USK se dočkalo pohárového finále. Postup přes Opavu vydřelo až v koncovce, nyní čeká Nymburk – ČT sport – Česká televize\nUSK se dočkalo pohárového finále. Postup přes Opavu vydřelo až v koncovce, nyní čeká Nymburk\nHráči USK Praha porazili v semifinále Českého poháru Opavu 84:77 a zahrají si finále. Přestože vysokoškoláci vedli už o 21 bodů, museli hájit náskok až v dramatické koncovce. USK čeká Nymburk, který vyhrál nad Svitavami 100:73 a bude útočit na čtvrtý triumf za sebou.\nUSK si zahraje o pohárový triumf znovu po letech 1996 a 2001, kdy poslední krok neudělal. Sedmý tým ligy proti druhému uspěl stejně jako na začátku ledna, kdy doma vyhrál 88:58, a navázal na to i v poháru hned od začátku.\nNa konci třetí minuty vedl 12:2, náskok postupně navyšoval a ten se v 26. minutě vyšplhal dokonce na 21 bodů.\nOpava se ale nevzdala a v závěrečné čtvrtině předvedla mocný finiš, který vrcholil v čase 37:43, kdy Martin Gniadek snížil na rozdíl jediného bodu.\nHned za 31 sekund ale USK uklidnil trojkou hrdina utkání Raheem Appleby, který nakonec nastřílel 29 bodů a díky 12 doskokům si připsal double double.\n"První finále po 19 letech pro USK bych přirovnal ne úplně k zázraku, ale k polovičnímu ano. Museli jsme ve čtvrtfinále zvládnout Olomoucko venku, které je teď v lize čtvrté, a teď v semifinále Opavu, která je v lize druhá. Z tohoto pohledu jsem velmi pyšný na své hráče," řekl kouč USK Dino Repeša.\n"My se ale ještě nechceme zastavit a v sobotu budeme chtít překvapit a vyhrát pohár, protože domácí zápas s Nymburkem jako pravděpodobným druhým finalistou byl těsný. Tak proč to nedotáhnout k dokonalosti?" dodal Repeša.\nNymburk podle předpokladů splnil roli favorita a vyhrál nad českými soky v součtu ligy (83) a poháru (7) už 90. zápas za sebou. Nepoznal přemožitele od porážky v nejvyšší soutěži z 31. března 2018 v Pardubicích (69:73). Svitavy šly v úvodu do trháku 11:2 a přes odpověď favorita ještě znovu získaly vedení.\nVe 13. minutě ale zařídil obrat ze stavu 29:34 dvěma trojkami Vojtěch Hruban a od té doby už utkání patřilo nejlepšímu týmu základních skupin Ligy mistrů v této sezoně. Náskok Nymburka vyšplhal před koncem až na 31 bodů, Středočeši dovršili i stovku a Tuři na konci prohru jen zmírnili. Nejlepším střelcem zápasu byl s 25 body Jaromír Bohačík.\n"Začali jsme špatně, ale máme širokou lavičku. Snažili jsme se hráče oživit, a když jsme od druhé čtvrtiny utáhli obranu, měli jsme život snadnější. Já ale musím také říct, že Svitavy jsou vážně dobrý celek, který hraje týmově a dobře se na něj kouká. Přeju mu do budoucna jen to nejlepší," uvedl kouč Nymburka Oren Amiel.\n"Určitě šlo vydržet ještě déle na hratelném skóre, ale i tak jsem na své hráče hrdý. Myslím, že hlavně v první čtvrtině, kterou jsme vyhráli, a ve třetí remízové jsme předvedli fakt výbornou práci," prohlásil trenér Svitav Lukáš Pivoda.\nFinálový turnaj Českého poháru basketbalistů v Plzni - semifinále:\nOpava - USK Praha 77:84 (14:29, 34:50, 51:67)\nNejvíce bodů: Gniadek 19, Bujnoch 16, Klečka a Zbránek po 13 - Appleby 29, Sehnal 19, Marič 9.\nBartoň, Welsch, Pumprla... A teď Hruban. Je to obrovská pocta, říká nový kapitán 13. února


Sloupky pro Host – [pak] Poznámkový blok Pavla Kotrly\n17.4.2013 20.11.2019 / Diskuze\t/ Internet,Literatura,Sloupky pro Host\nCo je to eliteratura? Před patnácti lety by naše odpověď byla jiná než před lety deseti nebo dnes. A za pár let bude opět jiná, možná už zbytečná, protože třeba již nebudeme rozlišovat. Ale pravděpodobně ne zbytečná z důvodu, že by se přestalo číst. Ostatně prozatím jsem se nesetkal s případem, kdy by čtenář elektronických knih rezignoval na ty papírové nebo je zcela odložil stranou. Naopak, spíše souhlasím s tvrzením, byť jen subjektivně podloženým, že se začalo číst v souhrnu více. Je hezké, že čtečka generuje statistiky, kolik jste toho přečetli a jak rychle, ale o čtení samém a kvalitě čteného to samozřejmě nic dalšího nevypovídá.\nA na otázku, proč čteme právě v elektronické podobě, si odpovědět musíme také sami.\nStránky The Electronic Literature Organization jsou jedny z těch, které možnou odpověď nabízejí.\nStojí za návštěvu již jen z historických důvodů a pro dokumentaci toho, jak rychle se vyvíjí diskurs elektronické literatury. Podstatné příspěvky zde byly publikovány v polovině minulého desetiletí, ale najdeme jak starší, tak i novější.\nA při jejich čtení si uvědomíme, že máloco zastarává rychleji než diskuse o podobě eliteratury.\nK těm nejdůležitějším patří příspěvky známé teoretičky kyberprostoru N. Katherine Haylesové, která se jako jedna z prvních pokusila fenomén vznikající elektronické literatury zachytit a popsat a která ve svém vědeckém díle dlouhodobě věnuje pozornost vzájemnému ovlivňování a souvztažnosti literatury a technologií. Ostatně za svou knihu How We Became Posthuman: Virtual Bodies in Cybernetics, Literature, and Informatics obdržela Cenu Reného Welleka. Na stránkách pak naleznete její známou studii z roku 2007 Electronic Literature: What is it?, která se definici elektronické literatury věnuje a snaží se definovat i její jednotlivé žánry.\nStránky dále obsahují dva sborníky, tedy spíš dvě kolekce příspěvků, které jsou dostupné také na CD-ROMu. Některé využívají multimediálních možností, tedy především obohacení o zvuk a animace. A koneckonců představují hezké svědectví toho, jak rychle technologie stárnou. Vždyť CD-ROM již zvolna odchází na smetiště dějin a technologie flash jej bude možná brzy následovat.\nNicméně i v tomto chvatu vám nic nebrání sledovat krátké zprávy redakce portálu na Twitteru: https:// twitter.com/eliterature.\n14.4.2013 20.11.2019 / Diskuze\t/ Internet,Literatura,Sloupky pro Host\nJsou místa, která na mapách nenajdeme, a přesto v jejich existenci věříme. Jedním z nich je i Macondo Gabriela Garcíi Márqueze. Není divu, že má svou vlastní stránku na Wikipedii, ani to, že bývá ztotožňováno s autorovým rodištěm městem Aracataca. Ale my, jeho čtenáři, se tomu zdráháme uvěřit. Stejně tak i jeho filmové podobě.\nJak se bohužel u poslední adaptace, tedy Lásky za časů cholery, potvrdilo, přerod literárního díla do jiné podoby má svá úskalí. Neživé Macondo, které film nabízí, je toho důkazem. Snad kromě Jména růže si nevybavuji film, který by se vyrovnal své předloze. Snažím se tedy nesrovnávat, ale někdy to prostě nejde, obzvlášť tehdy, když máte dojem, že režisérova interpretace se zcela minula s vaší a svou milovanou knihu v ní takřka vůbec nepotkáváte. Byla tak prosta vůní a esencí života?\nLetošní okurková sezóna sice nenabyla tradiční hloubky, neb noviny nakonec o čem psát měly, ale přece jen prostor dostaly i méně obvyklé zprávy. A dostalo se i na literaturu. A tak jsme se dozvěděli, že se už asi nedočkáme nového Márqueze. A četli o tom, že GGM postihla dědičná choroba a ztrácí paměť. Tedy choroba, kterou jsou stiženi i jeho románoví hrdinové. Novinku, která je známa již několik let. Paměti však zůstanou s největší pravděpodobností nedokončeny. Znovu jsem si tedy prošel stránky autorovi věnované a byl jsem překvapen.\nNezměnilo se toho mnoho. K stále nejlepším stránkám patří http://www.themodernword.com/gabo/. A ta je již pět let neaktualizována. K další význačnější stránce http://cvc.cervantes.es/actcult/garcia_ marquez/ se dostanete až později, tak na druhé nebo třetí stránce výsledků. Ovšem kdo se prokliká v rychlé době až sem? Důkaz toho, jak je prizma internetu zrádné a výsledky předkládané dominantním vyhledávačem ošidné. Obraz GGM na internetu jeho významu literárnímu spíše neodpovídá.\nŽádná rozsáhlejší prezentace autora nevznikla, stejně tak ani jeho autorské stránky. Marná sláva, v případě tohoto autora internet selhává. I to je dobré vědět.\nA protože všechny jiné interpretace Márquezova díla zatím zůstávají ve stínu ilustrací Borise Jirků, navštivte aspoň jeho stránky na http://www.borisjirku.cz, kde si je můžete připomenout.\n13.4.2013 20.11.2019 / Diskuze\t/ Internet,Sloupky pro Host\n8.4.2013 20.11.2019 / Diskuze\t/ Internet,Literatura,Sloupky pro Host\n2.4.2013 20.11.2019 / Diskuze\t/ Literatura,Sloupky pro Host\nZlaté časy „zkracování“ mám spojeny především se slavnou scénou z filmových Postřižin. Nejpozději od devadesátých let, kdy i do našich končin dorazily nejrůznější čtenářsky vděčné digesty a krácená vydání (nevím, co z toho je problematičtější), však pozoruji zesilování tohoto fenoménu i ve „vážné literatuře“. Pořád si ale myslím, že nejde o plnohodnotná literární díla; jinak řečeno: zcela jistě jde o zásahy, které dílo kamsi posunují a zřejmě moc neodpovídají původním záměrům autora.\nNa druhé straně — nic proti „kraťákům“. I ty nejkratší útvary, mikropovídky, mohu být plnohodnotnými díly. V zahraničí není neobvyklé, že jsou pravidelně pořádány soutěže v psaní těchto mikropovídek (o různé délce), a to i známými periodiky (Wired, Boston Literary Magazine). Zpravidla se jedná o drabble, které mají přesně sto slov, případně o double-drabble (dvě stě slov) a dribble (padesát slov). Ale objevují se i ještě kratší varianty. Své příznivce mají mikropovídky (raději řekněme mikroútvary) i na Twitteru, kde je nutné počítat s omezením na pouhých sto šedesát znaků. To vcelku košaté češtině příliš nesvědčí.\nU útvaru drabble může být zadáváno téma, věta nebo slova, která je nutné použít. Pokud patříte mezi příznivce těchto krátkých příběhů, pak by vás mohl zaujmout projekt Příběhy na padesát slov s podtitulem „Pro radost z vyprávění“.\nHistorie stránek, které v nedávné době prošly zdařilým redesignem, sahá do roku 2009, kdy Zdeněk Král, správce projektu, vydal první takový příběh. U mikropovídek se zpravidla se jedná o postřehy a hříčky a výraznou pointou.\nPřesto však ve své zkratce postačí k tomu, aby zachytily a podtrhly to podstatné. Při redukci „na kost“ ostatně ani nic jiného nezbývá.\nMezi autory se občas mihnou i známější, zavedená jména — Bianca Bellová, Yveta Shanfeldová, Tomáš Kafka. Stránky nejsou nejrozsáhlejší, ale u tohoto způsobu psaní by to ostatně ani nebylo vkusné.\nPřes všechnu tu úspornost se jedná o jedno z míst českého literárního internetu, které stojí za návštěvu.\nPrvní doplnění na 50 slov:\n27.12.2012 20.11.2019 / Diskuze\t/ Literatura,Sloupky pro Host\nTvar má nový i-tvar\n2.12.2012 20.11.2019 / Diskuze\t/ Internet,Literatura,Sloupky pro Host\npsáno pro Host 03/2012; od napsání a zveřejnění sloupku nějaký ten čas uběhl a stránky se i dále měnily a snad i mění k lepšímu, uvidíme, kam se posunou s obměněnou redakcí\nPokud své internetové stránky inovuje periodikum, které se řadí (chce být řazeno) k tiskovinám v oboru k nejprestižnějším, pak pozornost věnovaná této změně je téměř povinná. Ano, po letech stagnace se stránky jednoho z nejčastěji vydávaného literárního časopisu u nás, Tvaru, konečně dočkaly proměny, lépe řečeno aktualizace. Po vizuální stránce se nejedná o nic převratného, i v novém „vzhledu“ působí poněkud mdle. Leckteré internetové prezentace českých tištěných literárních periodik jsou na tom zkrátka lépe. Zvláště pokud je srovnáme s Literárními novinami (http://literarky.cz/), Revolver Revue (http://www.revolverrevue.cz) či s revue Plav (http://svetovka.cz/) nebo třeba i s prezentací mnohem mladších Kulturních novin (http://www.kulturni-noviny.cz). Trendová grafika webu sice jeho obsah nenahradí, ale v tomto ohledu se přece jen jedná o promarněnou příležitost, jak zaujmout přesycené publikum a třeba i přitáhnout nové čtenáře. Redakci se každopádně patří poděkovat i za tento posun a zahlazení letitého „technického manka“. Konečně bude důvod, proč se na stránky Tvaru vracet častěji. Oproti tištěné verzi jsou oživeny rubrikami Audiokoutek, Novinky a Báseň pro tento týden. Z redakční zprávy publikované k novým stránkám zaujme rezervované stanovisko k otevření diskuzí — snad poučení příklady odjinud (např. Aluze a případ Libora Pavery nebo na více místech dosud probíhající diskuze k angažované poezii, která započala právě v Tvaru). Některé příspěvky publikované v tomto literárním obtýdeníku si sice o reakci přímo říkají, ale na druhé straně, bez různých efemérií, kterých je internet plný, se nepochybně obejdeme.\nNechť je vsáknou třeba sociální sítě, ke kterým redaktor Michal Škrabal (odpovědný za webovou prezentaci Tvaru) ve zmíněném prohlášení zaujímá zdravě rezervovaný postoj. Samozřejmě potěší i příslib, že stránky Tvaru by měly časem obsahovat archiv všech vydaných čísel počínaje rokem 1990.\nČeská literární scéna časopisy věnované převážně poezii skutečně nepostrádá. Je zde Psí víno, které má stále podtitul „Časopis pro současnou poezii“, byť za dobu své existence prodělalo více proměn. Z internetových projektů je zde minimálně Divoké víno. Vzpomene si ještě někdo na časopis Obratník? Časopis, který by byl věnován pouze experimentální poezii, však nemáme. Původně jsem se domníval, že s rozvojem internetu a jeho možnostmi zažije experimentální poezie svou renesanci, či spíš nový vzmach, ale nic tomu nenasvědčuje.\n11.6.2012 20.11.2019 / Diskuze\t/ Sloupky pro Host\nNicméně dnešní člověk je tvor zhýčkaný a zdá se, že jen zvuk mu nestačí. Objevil se nový fenomén – videoknihy. Naleznete je na stránkách CCProse, případně přímo jako videokanál na YouTube Jedná se o použití audiostopy ze známého serveru LibriVox.org v kombinaci s HD videozáznamem synchronizovaného textu. Volně nabízené audioknihy tak získaly nový rozměr. Knihovna (dá se to tak říci?) připravených děl sice prozatím není nejrozsáhlejší, ale i tak obsahuje zajímavé tituly klasické literatury (Thoreau, Dickens, Verne, Austenová, Melville, Doyle, Twain). Navíc čtenářoposluchačodivák může hlasovat, která kniha má být připravena příště. Nabídka zvuku je omezena angličtinou, text videa lze doplnit i o strojový překlad některého z jazyků, což je však hodně nouzové řešení. Videoknihy, i přes výhodu, že nemusíte obracet stránky, se zřejmě nestanou masovou záležitostí. Dají se využít pro studium cizího jazyka; možná zaujmou i zrakově nebo sluchově postižené. Na takto zpracovanou českou knihu jsem sice zatím nenarazil (multimediální cestopis nakladatele a dokumentaristy Michala Huvara pomíjím), ale kdo ví, třeba se už brzy objeví.\n10.6.2012 20.11.2019 / Diskuze\t/ Internet,Sloupky pro Host


Dakar 4. etapa: Jízda na špičce zkrátka není bez problémů - NOVA Sport\nAktualizováno 6.1. 2017 12:08\nVlastně ještě ne tak docela. Většina včerejší etapy se pořád ještě odehrávala na území Argentiny. Neutralizace na hranicích a potom ještě menší kousek na Bolivijské straně. Je to jedno, krajina je v podstatě stejná, jenom někde mezi horami vyčaroval pořadatel docela vysoká dunová pásma.\nVětšina úseků speciály se ovšem odehrávala na tvrdém a hodně rozbitém terénu A to mělo své nutné důsledky. Pokud si někdo myslel, že zatím ten Dakar není tak hrozný, tady rychle procitne ze snu.\nUž předevčírem se děly věci. Bohužel pro nás nepříliš radostné. Penalizace, o kterých se dozvídáme stejně pozdě jako vy čtenáři, docela zchladily nadšení z výkonu Martina Prokopa a taky Macík něco vyfásnul. Tři minuty pro Martina Kolomého jsou zanedbatelné.\nHodinová Prokopova penalizace tak trochu musela přijít. Ilka Minor je špičková spolujezdkyně na mistrovství světa WRC, ale na Dakaru se tihle lidé jmenují navigátor a musí se řemeslu nějaký čas učit.\nTak co ten hrozný včerejšek?\nMartinu Prokopovi se dohánění zmíněné penalizace nepodařilo a ztratil další hodinu. Pořád je ještě na dostřel první elitní desítky, ve které se dějí a budou dít různé divoké příhody. Al-Attyia a Sainz už například jedou domů. Tak vydržet!\nNaši motorkáři si jedou celkem vzato tu svou, někde na pomezí třicítky Hlavně je nutné se vyhnout pádům, což se bohužel nepodařilo Pepíkovi Macháčkovi. Moje proslovy o „železobetonových dědcích“ dlouho nevydržely. Některé fyzikální zákony se překonávají opravdu těžko, zvláště, když Pepek to neumí jinak než pod plným plynem.\nMluví se o černém dni Buggyry. Já to zase tak hrozné nevidím. Technické problémy si časem vybere každý a jízda na špičce závodu je zákonitě přináší. Aleš je při všech potížích jedenáctý, s docela mírnou (na dakarské poměry) časovou ztrátou. Jak znám jeho a jeho posádku, může se to ještě vyvinout k lepšímu. Horší je ztráta Kolomajze, který to špatně snáší a bude útočit. Euforie z výsledků prvních etap je ta tam a začíná normální dakarská dřina. Neustále to omílám, ale je to marné. Maratón není dvoudenní sprint a pokud auta pojedou bude to lepší a lepší.\nTřetí český kamion, Liaz Martina Macíka, je už mimo hru (skoro 3 hod. ztráty) a je to podobný problém jako u Prokopa. Prototypová auta spolu se sportovními ambicemi někdy nejdou dohromady. Připomínám, že Dakar je taková motoristická olympiáda, do které velké týmy cpou balíky peněz. Naší šancí je jedině chytrost, výdrž a zručnost. Tak snad to naši hoši předvedou už dneska.\nRallye Dakar, blog, motosport, ostatní sporty, další sporty


Augustiniánské opatství a farnost - Památka Umučení sv. Jana Křtitele\nCírkev po velkých červnových oslavách narození Jana Křtitele velmi skromně připomíná událost jeho smrti stětím. Pokud jde o svaté, církev v první řadě oslavuje výročí jejich smrti, tj. narození pro nebe.\nProč, když jde o Jana Křtitele, církev tak minimalizuje oslavu jeho smrti, tedy Janovo narození pro nebe? Je to přece nejdůležitější událost v životě člověka - vystoupení do věčného života.\nKdyž o tom přemýšlím, přichází mi na mysl Ježíšův výrok, že nejmenší v nebeském království je větší než Jan Křtitel.\nJežíš učinil toto prohlášení těsně před smrtí Jana Křtitele. To znamená, že si nemůžeme být jisti jeho spásou. Zní to velmi provokativně.\nJan Křtitel před svým stětím poslal k Ježíši své učedníky, aby se ho zeptali, jestli je opravdu zaslíbeným Mesiášem. Ježíš neodpověděl přímo, neboť přikázal Janovi, aby přemýšlel o tom, co je o něm, o Ježíši, veřejně řečeno, aby zvážil informace o znameních a zázracích, které koná. To znamená, že nevíme, jaké bylo poslední rozhodnutí Jana Křtitele, zda se rozhodl uvěřit v Ježíše, že je Mesiáš, který má moc spasit i jeho.\nSpásu každý člověk, také i Jan Křtitel, může obdržet jen skrze víru v Ježíše z Nazareta, Mesiáše. Spása, život věčný, je dar Boží milosti, který dostáváme pouze jako Boží odpověď na víru v Ježíše Spasitele, v žádném případě jako odměnu za naše dobré skutky.\nMnozí si myslí, že Jan Křtitel byl zachráněn pro svůj velmi asketický život, za nekompromisní napomenutí krále Heroda pro jeho nemravnost. Sám Jan Křtitel po křtu Ježíše v Jordánu dává svým učedníkům následující svědectví: Hle, Beránek Boží, který smývá hříchy světa. Dále mluví o křtu, který sám uděluje, že je jen znamením pro obrácení, pro uvědomení si potřeby setkání se Spasitelem. Jan také říká, že Mesiáš bude křtít Duchem svatým a ohněm.\nJan Křtitel celým svým poselstvím ukázal na nutnost Mesiáše, který jediný může dát věčný život.\nVyvstává hlavní otázka, proč Jan Křtitel sám neuvěřil v Ježíše, nestal se jeho učedníkem a nenásledoval ho?\nOsobně si myslím, že na jeho postoj k Ježíši mohl mít vliv odlišný způsob života. Jan Křtitel byl velký asketa. O Ježíši se také říkalo, že je žrout a pijan, přítel celníků a hříšníků. Měl na sobě velmi drahé a elegantní oblečení. Nevím, zda Ježíšův zevnějšek, jeho přístup k hříšníkům Jana Křtitele neurazil, nevzdálil ho od Ježíše a nezasel pochybnosti?\nMyslím, že dnešní svátek nám klade otázku, jak Ježíše vnímáme a zda jsme schopni přijmout i nový pohled na něj? Máme odvahu opravovat naše vnímání křesťanství?


Apple iPhone SE 2020, 64GB, Black MX9R2CN/A - | CZC.cz\nÚvodní stránka Mobily a navigace Mobilní telefony Odolné Voděodolné Apple Apple iPhone SE 2020, 64GB, Black\nApple iPhone SE 2020, 64GB, Black https://iczc.cz/6no1bsu10qgc6bnb8b4gbh3u4g-1_1/obrazek 285538b2 MX9R2CN/A Apple\n99 % (30×) 31 komentářů Náš kód: 285538b2 *285538b2*\n19% sleva 10 829 Kč 13 103 Kč 8 803 Kč 10 652 Kč\nZánovní, v originálním balení, poškozený obal, nekompletní návody a obaly, poškrábané. (vcetne nalepeneho skla)\nKód výrobce: MX9R2CN/A\nNáš kód: 285538b2\nOriginální příslušenství Originální příslušenství pro Apple Pouzdra Powerbanky Užitečné příslušenství na cesty Bezdrátové nabíječky Kabely\nSpigen ochranný kryt Thin Fit pro iPhone 7/8/SE 2020, černá\nSE 2020 vs LG G8\nZdravím, lidi nemůžu se rozhodnout mezi těmito telefony SE a LG G8\nG8 ma oled a větší displej s daleko více ppi.\nRychlostně aspoň dle YouTube je srovnate… více\nlukasek11726. 6. 2020 16:31\nDobrý den,chtěl bych se zeptat zda se vyplatí koupit Apple Iphone SE 2020.\nbinek122. 6. 2020 17:23\nDobrý den chci se zeptat jestli jse jakékoliv sklo neodlepí nebo nezačne dělat bubliny když aphone se 2020 ponoříme do vody to sklo je PanzerGlass. Přede… více\nKde koupit Iphone SE 2020\n_cz1017. 6. 2020 21:56\nDobrý den , chtěl bych se zeptat jaký je rozdíl kupovat v obchodech Apple Premium Reseller např. istyle nebo v Apple Authorized Reseller jako jsou většin… více\nsaly_9915. 6. 2020 16:11\nDobrý den,minulou neděli jsem si objednal tento mobil +2 další od Xiomi,do dnes mi nepřišel žádný email,nic a když se podívám do podrobností objednávky j… více\nvšechna témata (31) všechny komentáře (163) Zeptat se v diskuzi\nkvh.olber KVH kvh.olber - ověřený nákup\nPo deseti dnech nepřipsány body, i když platba proběhla při převzetí.\nkisevi KIS kisevi - ověřený nákup


Rosnice - Patrně nefunkční přepad a odtok způsobil přeplnění rybníku v Rosnicích u Karlových Varů. Voda již zcela zaplnila i retenční nádrže pod rybníkem. Čerpání vody pokračuje od včerejška a hasičům se už podařilo hladinu snížit tak, aby se dalo dostat k odtoku.\nČerpání vody z rybníka v Rosnicích.Foto: Foto a video Deník Vladimír Meluzín\nSituací se zabývá karlovarský magistrát, kterému rybník patří. Bude třeba udělat takové úpravy, aby se přetékání vody v budoucnu zabránilo. K zemi patrně půjde obrovská vrba, jejíž kořeny nejspíše do odtokového kanálu prorostly a ucpaly ho.


9. kolo: TJ Jiskra Zruč nad Sázavou "A" - TJ Kavalier Sázava "B" :: Šachový oddíl TJ Kavalier Sázava z.s.\nÚvod > 9. kolo: TJ Jiskra Zruč nad Sázavou "A" - TJ Kavalier Sázava "B"\nK 9. kolu jelo naše Béčko do Zruče. Jako již v poslední době tradičně měl kapitán velké starosti se sestavou a i přesto, že sám nastoupil, hráli jen 4 hráči. Aby soupeřův 5. hráč nechodil zbytečně, jel s družstvem i jeden žák, který není na soupisce, aby si zahrál aspoň "přátelák".\nPo začátku tedy družstvo prohrávalo hned 1 : 0. Brzy bylo ale hůř. Prohrála totiž Stella na 2. šachovnici. Rozehrála aktivně zahájení a vrhla se do útoku. Ten však nebyl moc dobře připraven a přinesl jen ztrátu pěšce. Pak ještě Stella stoupla jezdcem na napadené pole a po jeho ztrátě dostala rychle mat.\nPo ní dohrál Honza na 3. šachovnici. Také hrál zbrkle a bez přemýšlení. Odskočil totiž jezdcem z vazby a přišel tak o dámu. Pak následovala ještě série chyb, která každá znamenala další ztrátu materiálu, až přišel nevyhnutelný konec.\nBohužel prohrál i Karel na 4. šachovnici. Zahájení přežil bez úhony a dokonce mohl po soupeřově chybě získat jezdce. Obrat však neviděl, ale stále ještě bylo vše v relativním pořádku. Pak ale postavil věž na pole, které bylo kryto jen jednou, zato napadeno dvakrát, a přišel o ni. Po několika ze setrvačnosti provedených tazích se vzdal.\nPoslední dohrával Jiří na 1. šachovnici. Soupeř zvolil pochybné pokračování v pochybné variantě a rychle přišel o dvojici střelců. Když pak začal pozici zjednodušovat, Jiří proti tomu nic nenamítal a směřoval do koncovky dvou střelců proti střelci a jezdci. Ta již byla učebnicovým příkladem převahy dvojice střelců, kterou náš hráč jasně demonstroval a dotáhl partii do logického konce.\nMarhan František 1694 0 : 1 Kotzot Jiří 2004\nNetolický Tomáš 1435 1 : 0 Vavříková Stella 1000\nSvětlík Milan 1593 1 : 0 Nedvěd Jan 1000\nBečvář Vladimír 1570 1 : 0 Vavřík Karel 1000\nPolášek Mojmír 1083 1 : 0 --- ---\nTabulka po 9. kole (s předehrávkou 11. kola):\n1 Sokol Postupice "A" 21 28,5 20\n2 ŠK Pravonín „A“ 21 27,5 23\n3 ŠK KDJS Sedlčany „C“ 19 27,0 22\n4 KŠ Říčany 1925 "G" 16 27,0 21\n5 Stříbrná Skalice "B" 16 26,5 20\n6 TJ Jawa Brodce „C“ 14 25,5 21\n7 TJ Jiskra Zruč nad Sázavou „A“ 13 25,5 20\n8 Uhlířské Janovice "A" 13 25,0 21\n9 KŠ Říčany 1925 "H" 12 23,5 18\n10 TJ Spartak Vlašim „D“ 7 19,5 14\n11 TJ Sokol Struhařov „B“ 6 11,5 9\n12 TJ Kavalier Sázava „B“ 0 7,0 5\nVýsledky našich hráčů po 9 kolech (s předehrávkou 11. kola):\nKotzot Jiří 2004 0,0 1,0 1,0 0,5 1,0 1,0 1,0 5,5 78,57% 1645\nVavříková Stella 1000 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,00% 1280\nNedvěd Jan 1000 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,00% 1341\nVavřík Karel 1000 0,0 0,0 0,0 0,00% 1497


HomeZdravíPhendora Garcinia -opinions, komentáře, cena, forum\nPhendora Garcinia, který je původem z tropické Indonésii, je stálezelený strom, patřící do rodiny closeeven (nebo savci) více než padesát druhů Garcinia. Nejvhodnější pro její růst tropických deštných pralesů, což je důvod, proč na některých místech jeho šíření jsou Afrika, Indonésie, Jižní Asie a Indie.\ndusný klima tropů je příznivé, že strom nese ovoce dvakrát ročně. Ovoce Garcinia vypadá jako dýně, pokryté tenkou zelenou nebo žlutou kůží a masa je rozdělena do svislých řezů, jako citrusových plodů.\nChtít, aby plody, které jsou sušené, po které se stanou tmavě hnědé nebo černé barvy.\nPoužití ovoce Phendora Garcinia\nOvoce Phendora Garcinia o něco větší než pomeranče a mají příjemnou sladkokyselou chuť a nízký obsah kalorií. V jižní Asii je nazýván Malabar tamarind a používá pro vaření a bylinářství.\nPro mnoho století lidé z tropické Asie používali ovoce Garcinia pro výrobu koncentrovaného extraktu s názvem „kocoum“. Použití tohoto přípravku je, že značně usnadňuje proces trávení. Přidává se do osvěžujících nápojů a slouží jako jemné koření na pokrmy z masa a mořských plodů.\nPhendora Garcinia je osvědčeným nástrojem po staletí lidové medicíny, která používá k léčbě:\nstagnace ve střevech.\nVlastnosti chemického složení Phendora GARCINIA\nHlavní aktivní účinná látka ovoce Phendora Garcinia je hydroxycitrónové kyseliny, která je většinou soustředěna v kůře. To a získat 50% standardizované kyseliny se hydroxycitrónové.\nOvoce Phendora Garcinia obsahovat různé ovocných kyselin.\nSložení kůže a vlákniny obsahuje velké množství beta-karotenu a kyseliny askorbové.\ndužiny Phendora Garcinia obsahuje velké množství pektinu, který v kombinaci s kapalinou se rychle změní na bohatou gelu, který zaplní žaludek a snižuje chuť k jídlu.\nprospěšné vlastnosti Phendora Garcinia\nUžitečné vlastnosti této rostliny jsou do značné míry dána působením kyseliny hydroxycitrónové (HCA).\nGLA normalizuje hladinu glukózy v krvi, a tak přehluší pocit hladu. Phendora Garcinia funguje jako regulátor chuti k jídlu, jako má schopnost působit přímo na receptory v mozku. V důsledku působení kyseliny hydroxycitrónové pacient ztratil chuť k jídlu škrobovitě a sladké.\nkyselina hydroxycitronová je schopna blokovat syntézu tuku, což má za následek zpomalení procesu přeměny energie do tuků, a zároveň snižuje působením enzymu citrátové lyázy. Jinými slovy, Phendora Garcinia zpomaluje proces absorpce tuku lidským tělem.\nVzhledem ke své schopnosti blokovat syntézu tuku hydroxycitrónové kyseliny brání tvorbě nadbytečného cholesterolu, zrychluje metabolismus a normalizuje energetickou rovnováhu lidského těla. Tak Phendora Garcinia vliv na snížení množství cholesterolu v krvi.\nHCA stimuluje produkci serotoninu v lidském těle, což vede u pacientů užívajících produktů, které obsahují Garcinia, zbavit zvyk přejídání je přímo spojena s nízkými hladinami serotoninu. Phendora Garcinia, zlepšení emocionální stav, zabraňuje nekontrolovanému vstřebávání potravy.\nMohu zhubnout Phendora GARCINIA?\nVšechny výše uvedené vlastnosti Phendora Garcinia umožňují tvrdit, že ovocný extrakt z této rostliny mohou být použity pro normalizaci hmotnosti, jako jsou například:\nVýrazně zpomaluje proces tvorby nových tukových zásob.\nVýznamně snižuje chuť k jídlu.\nZlepšuje všechny druhy metabolismu.\nSnížení nekontrolovanému vstřebávání potravy z důvodu nízkých hladin serotoninu v krvi.\nSnižuje potřebu na sladké.\nZabraňuje procesu tuku v játrech.\nzpomaluje syntézu tuku z cukrů.\nPhendora Garcinia pro hubnutí se používá ve formě potravinových doplňků pro základní výživu (vyrobené ve formě prášku, tablety a kapsle), které umožňuje kontrolovat tělesné hmotnosti. se liší od ostatních doplňků stravy určených ke snížení chuti k jídlu, je to, že z léčených pacientů nejsou zažívá těžké záchvaty neurogenní hladem, často nevyhnutelné reakce na stresové situace.\n>>>> GenBrain - kde koupit, jak to funguje? Zkontrolujte, názory\nV případě, že pacient užívá doplňky obsahující extrakt z Garcinia, nemění svou obvyklou stravu a dodává, tělesné cvičení, to může snadno zbavit pár liber více než dvouměsíčním kurzu.\nPokud však zcela přehodnotit stravy a připojit pravidelné cvičení, pacienti mohou dosáhnout účinnějšího (4 až 8 kilogramů za měsíc) a trvalý výsledek. Vzít Garcinia extrahovat dva nejlepší tříměsíční kurzy. V případě potřeby je doplněk může být opakován, což je měsíc dlouhou pauzu.\nZhubnout pomocí sody lázní Phendora Garcinia\nse na trhu objevily anglické soda se zázvorem a extrakt Garcinia, které mohou účinně zbavit nadváhy. Příprava lázně je rozpuštění šumivé tablety, čas postupu – ne více než dvacet minut. Výrobci tvrdí, že v důsledku pravidelného užívání horké koupele je možné bez problémů zbavit významného počtu kil. Existují tři programy korekce postavy, z nichž každá je určena pro určitý výsledek.\nPřípravky vytvořených na základě Phendora Garcinia má následující kontraindikace:\nPacient má jakoukoliv formu demence (zejména Alzheimerovy choroby). Účinek aktivních složek součástí Garcinia, který je schopen upevnit příznaky onemocnění a způsobit značné škody\nPoužití inzulinu nebo hypoglykemických doplňky:. Kombinovaných přípravků obsahujících Garcinia, plná drastickým poklesem hladiny glukózy v krvi pacienta LI>\nPřítomnost individuální intolerance jednotlivých složek zahrnuty v jejich složení. V tomto případě se produkty obsahující Garcinia, které mohou poškodit hostitelské člověka.\nPoužití doplňků, které snižují hladinu cholesterolu v krvi.\nChronické onemocnění ledvin a zažívacího traktu.\nZvýšená nervozitu a duševní podrážděnost.\nPacienti, kteří trpí cukrovkou a mají různé metabolické poruchy, před zahájením užívání léků na bázi Garcinia extrakt, ujistěte se, poraďte se svým lékařem.\nStejná opatrnost by se měla vztahovat na produkty, které obsahují pacienty GARCINIA s ischemickou chorobou srdeční a vysoký krevní tlak.\nškody z předávkování Phendora Garcinia ve vzácných případech, může způsobit následující nežádoucí účinky:\nřídká stolice zvýšením motilitu gastrointestinálního traktu.\nPředepsané dávky doporučené výrobci doplňků Garcinia, podobné symptomy byly obecně nebyly pozorovány.\nDalší nežádoucí důsledek příjmu Garcinia může být hypoglykémie – náhlý pokles glukózy v krvi. To je charakterizováno tím, pocit slabosti, závratě, nevolnost, pocit akutního hladu. Podobný stav může nastat v případě, že léčba založená na Phendora Garcinia dochází při zachování nízké-carb a nízkokalorickou dietu.\nBěhem záchvatu hypoglykémie, byste měli vypít pohár sladkého horkého čaje, pak se poradit s lékařem a zvýšit kalorický obsah jejich potravy.\nKde koupit Phendora GARCINIA?\nPro nákup produktů, které obsahují Phendora Garcinia může jako obvykle v lékárně a četných internetových obchodech. Způsob platby při nákupu přes internet je velmi rozmanitá: to může být jak v hotovosti a elektronických peněz a platební kartou


August Strindberg: Hra s ohněm | Vltava\nZápalka, hra s ohněm (ilustrační foto)|foto:Fotobanka Pixabay\nEpizoda ze života manželské dvojice. Komedie o lidech, jejichž jedinou starostí je, jak si zpříjemnit život.\nPoslouchejte na Vltavě 7. května 2016 ve 14:00. Po odvysílání se hra objeví také na stránce Hry a četba. Zůstane tam až do pátku 13. května 2016.\nJakkoliv někdy hořký, často cynický či sarkastický humor najdeme i v takových dílech jako je Tanec smrti, zde Strindberg dokazuje, že ve šťastnějším období svého života uměl napsat několik komedií plných vtipu a brilantně chytlavého dialogu. Patří k nim i Hra s ohněm. Hru napsal v roce 1892. tedy zhruba dva roky před svou velkou životní krizí, která je známá pod jménem inferno. Ale v čase vzniku hry žil již téměř deset let mimo Švédsko a seznámil se svou budoucí druhou manželkou Fridou Uhlovou.\nOsoby a obsazení: otec (Jiří Holý), matka (Věra Kubánková), syn (Vladimír Brabec), snacha (Jorga Kotrbová), přítel (Luděk Munzar), sestřenice (Naďa Konvalinková) a hlas (Josef Červinka)\nAutor: August Strindberg Překlad a rozhlasová úprava: Josef VohryzekDramaturgie: Josef HlavničkaRežie: Josef Červinka


Mon univers parallèle: Knihy, které... (5)\nJá vím, že bych neměla přidávat žádné články, když jsem na dovolené, ale berte to jako zprávy ze záhrobí :D Doufám, že se tu máte dobře a že máte pěkné počasí :)) (Tento článek je přednastaven, jako spousta dalších, tak to berte prosím s rezervou :D )\n...u nás teprve vyjdou a já je musím mít!\nTak toto není snad ani potřeba zdůvodňovat. Jsem ráda, že se CooBoo rozhodlo ji vydat i u nás, protože jsem ještě neslyšela o někom, komu by se kniha nelíbila. A navíc je to dystopie a já teto žánr miluju. Není ta obálka nádherná? :D\nPrvní díl Čarodějnice z Hex Hall byl dokonalý. Skvěle napsaná knížka, která mě nezklamala i když jsem od ní čekala opravdu hodně. Tak doufám, že to druhý díl nezkazí :)\nTak tady mě zaujala hlavně obálka, ta by totiž stála za hřích. Miluju modrou ve všech odstínech a tady v kombinaci s černou a červenou vypadá úchvatně. Stejně jako Divergent má skvělé hodnocení a já se jí už nemůžu dočkat. NA tento skvost se můžeme těšit v červnu a protože ho má u nás vydat Knižní klub, nemusíme se bát toho, že dostaneme jinou obálku. KK většinou nechává tu originální :)\nA další skvěle hodnocená kniha na kterou se už brzy můžeme těšit i my, neangličtináři. Anotací mi trochu připomíná Ošklivé od Scotta Westerfelda, kteří se mi moc líbili. Na GR má hodnocení přes 4.00 a to už něco znamená :)\nNaši slovenští sousedé se z tohoto pokladu těší poměrně dlouho, ale my si budeme muset počkat do srpna. Sice není hodnocena tak vysokými čísly, ale ta obálka je prostě nádherná! Já vím, že by se nemělo dávat jen na vizuální dojem, ale ať! Mě se prostě líbí :)\nv.w 10. dubna 2012 17:59\nDivergencia je neuveriteľný príbeh!!! už som na nervy z toho, že ešte nemáme 2. diel!!! 8D Určite odporúčam 8)\nUnder the never sky ma tiež moc zaujala obálka, ale momentálne nemám financie na každú knihu, ktorá sa mi zapáči 8D čo je škoda...\nMiss W. 13. dubna 2012 20:12\nHex hall je super! :)\nlaurdes 25. dubna 2012 19:35\nKoukám, že naše seznamy jsou podobné :D :D Divergenta se nemůžu dočkat!


Table './campanula/cbj_stat_data' is marked as crashed and should be repairedTable './campanula/cbj_stat_data' is marked as crashed and should be repaired Z� HB Campanula barbata Jeseniky\nAutor: Petr Žižka <(at)>, Téma: Psáno pro web, Vydáno dne: 16. 10. 2006\nSetkání se uskutečnilo opět v Javorníku, v podzámčí. Vypadá to jako neutrální věta ku úvodní zeměpisné lokalizaci, ale už v tom to vězí. Když jsem tentokrát přicházel k tomu baráčku usazenému vysoko nad náměstím, napadlo mě, kolikrát zde ještě budeme pobývat, než si kastelánová konečně všimne, jak velké peníze by toto stavení muselo vydělat šikovnému podnikateli v oblasti turistického ruchu. Práce, kterou na zámku odvádíváme (a že tentokrát to opravdu tak nějak nestálo za řeč), se mi vždy zdála za takhle luxusní ubytování s tím neskutečným výhledem dolů na náměstí nepřiměřeně nízkou protihodnotou. Mějte si svoji Rusalku či jiné chaty hluboko v lesích a klidně i vzpomínky na Mlýn, já mám Javorník. Označení maloměsto mi zde zaznívá v těch nejlahodnějších tónech. Skoro žádná auta sem nejezdí, však kam? A ten zničehonic kopec s až drze vysokým zámkem. A ty parky kolem a pak alej dál. A když přijde ráno a člověk vykoukne, aby letmo přehlédnul, co nového na dlani, a pak popatří do dálky na zamlžené roviny. Ech.\nNechtěl bych být na Setkání sám, ale na takovémhle místě mi méně chybí ti, co na Setkání chybí. Ano, takže kdo tam tentokrát byl? Ještě méně členů než loni, ale už ani nepřemýšlím, proč ti lidé tak málo rozumí tomu, z čeho je tvořeno naše pidispolečenství. Zato spoustu nováčků, účastníků táborů. Bylo jich víc než starých, považte! Museli byste se myslím vrátit hezkých pár let, abyste napočítali takovéhle množství prázdninových přírůstků. Zvláštní v této naší pozdní etapě. A zvláštní lidé. Ale s tím už mám zkušenosti, to jenom tak vypadá pro nezvyk. Kupříkladu Fo byl také původně takový divný trempík, který do Campanuly nepatří, než se najednou zjistilo, že tvoří jádro. Podobně jedna protivná kuřačka ze Společnosti hledačů. Ne že by tedy ti někteří noví lidé nebyli zvláštní dle obecné normy – prostě klasičtí lúsři, ale tím právě podobní mnohým z nás, nebo spíš z vás, a tedy zvláštní tím způsobem, který nás v Campanule snad spojuje. Těším se, kdo se chytí. Nebojím se.\nNetěší mě kvalita v Campanule provozované hudby a bojím se, že na doby, kdy jsem skřípal zuby, budu možná ještě nostalgicky vzpomínat. S odchodem Šemíka ta kvalita naší hudby drasticky poklesla, ale to bylo hlavně proto, že Šemík byl tak mimořádný hudebník. A i za Šemíka zde byl třeba takový Martin Trčka, který místy hudební průměr Campanuly strhával. Ale kde jsou jeho úchvatné Peponosovky a improvizace „spěte všichni sladce...“ či „občanku, občane!“ Na Setkání jsem kolikrát musel od provozované hudby utéct, a nebyl jsem sám, jak to bylo děsné. Říkám to tady takhle skoro naplno, protože se mi zdá nepravděpodobné, že bych se mohl dotknout těch, kterých se to týká, když neprojevili ani náznak toho, že by dbali na cokoli jiného než vlastní pocit uspokojení, který jim evidentně provozování hudby přináší. V duchu jsem se pod dojmem hudby na Setkání také omluvil jistému T. B. za svůj mírně přezíravý postoj k jeho hudebnosti a musel jsem ocenit, jak vyrovnané výkony vždy podával. Myslím to vážně.\nAle k veselejším věcem. A to dokonce mimořádně veselým. Na Setkání se letos naštěstí hrála nejen hudba, ale i baseball. Trochu smutné na tom je, že se tak stalo až na samém sklonku dne, po zbytné návštěvě cukrárny, takže se hra uskutečnila v posledních zbytcích světla a trvala trestuhodně krátce, ale i tak to byl úchvatný zážitek. Mimořádně veselé, ovšem jen pro vás, je to, že jsem se tentokrát ani jedinkrát nestrefil pálkou do tenisáku, byť jsem věděl, jak složité bylo tento obstarat.\nAť vezmu, co vezmu, všechno se mi na Setkání tak nějak líbilo. Hrabání listí je taková skoro až snobácká práce, a přece mi jde v těch javornickým parcích náramně k duhu. Což jsme tentokrát nedělali. Zato jsme vymetali pavučiny ze zámecké půdy. Že prý pavouci lezou po požárních čidlech a působí falešný poplach. Požárník Fo potvrdil, že je to běžné a že to taky zná. Když nám údržbář rozdal košťata a vedl nás nahoru, varoval nás, abychom se na půdě neztratili. Myslel jsem, že si dělá legraci. Půda je půda. Zámek je velký, tak bude mít holt velkou půdu, třebas jako tělocvičnu, no co. Ech. Takhle členitý a zajímavý prostor jsem už dlouho nenavštívil. Nebyla to půda jedna, ale vlastně mnoho vzájemně propojených půd, a vyznat se zde... Věru bych odsud nechtěl někoho zachraňovat, kdyby hořelo. Někde měla půda i dvě patra a připomněla mi Klapkovo vyprávění ze Tří mužů ve člunu o Bludišti v Hampton Courtu: pokud jste k té půdě nepřistupovali s přehnanými nároky a stačilo vám jenom se tak toulat, mohli jste si užít celkem příjemné odpoledne či dvě. Běda však, když jste si umanuli okamžitě najít východ, nedej bože měl-li to být ten, kterým jste vstoupili, nebo když jste pojali záměr sejít se s kolegy, které jste zahlédli právě před chvilinkou o patro níž. Pokud ve vás vzdorující půda navíc po několika marných pokusech orientovat se probudila paniku, bylo nejlepší usadit se na trám a posečkat, až půjde někdo soudný kolem, pokoušet se o cokoli sám byl čirý hazard s vaším duševním zdravím. Zkrátka úchvatný prostor jako stvořený na bojovku či podobnou hru. A z půdy je jen kousek na nejvyšší místo zámku a koneckonců celého Javorníku – věž s hodinami a dvěma zvony. Pavučiny jsem potkal asi tři.\nNásledující pracovní úkol – vyrejpávání trávy umenšující cestu v parku – byl hezký zejména proto, že jsme jej strávili dlouhým hovorem se starým (pouze služebně, nemyslím, že by čerstvá čtyřiadevadesátka byl nějaký věk) brontosaurem, který šel původně na hrad Rychleby. Hezky jsme si pohovořili o zlodějnách v Hnutí, tvrdil, že byl členem kontrolní a revizní komise, když objevila zpronevěru Vlka a Zikové. A pak taky ovšem vozila se vyrejpaná tráva v kolečkách pryč. No a jak jsou někde kolečka, tak už je to téměř jistý úspěch. Loňské Setkání – kdy jsme vyváželi došky ze zámecké střechy a s naloženým kolečkem bylo třeba se vždy rozběhnout a zprudka najet na prkno stoupající na korbu valníku, natolik zprudka, aby člověk nakonec dokázal překonat i ty docela poslední, ale zásadní centimetry na konci prkna, avšak ne natolik zprudka, aby se člověku kolečko z prkna sesmeklo – nuže tohle Setkání mám v paměti uloženo pod záložkou „jedna z nejzábavnějších prací“.\nCelkově bych na naší práci na Setkání vyzvedl hlavně její didaktický význam: pro tu spoustu mlaďochů, kteří se kolikrát narodili, nevídáno, nejvýše těsně před 89. to byla ojedinělá ukázka toho, jak se pracovalo za socialismu. Což zakusit je cenné, jinde než na našich akcích to dnes jen těžko zažijí.\nNa tradiční divadlo se vždycky hrozně těším, ale někdy vždycky jsem pak zklamán. Jsem holt oběť svého věku, zejména služebního, a idealizovaných vzpomínek (i když povznášející divadelní ruferismus není věc nijak dávná). Je sice pravda, že už na našich akcích nelze vidět nepříliš zábavné kusy s ideou z dílny Toma H. a spol., což je dle mého pokrok, ale také nelze vidět naopak mimořádně zábavnou šemíkovsko-trčkovskou operetu nebo minimalistickou kreaci Michal Pásek-Ofus. (Ovšem i o dost mladší Voříškovo „Dopito, Dopito, góly nedáváš,“ si vychovalo dlouho řadu příznivců.) Já vím, že lidé, kteří dělají to, co já teď, jsou mimořádně k nevystání. Totiž že mám jednak hemzy a jednak, hůře, hemzy o tom, o čem naprostá většina z vás nemá ani tucha, nikoho z jmenovaných nikdy nepotkala a asi ani nepotká. Ale stejně a prostě: We suck! Tolik tedy moje druhá reklamace k Setkání. Víc jich nebude. (Jazykozpytná zastávka: rád bych vám byl napsal, že roztomilé slovo hemzy má původ např. v německém hemzen, ale žádné takové slovo není, a tak vás zbaběle odkazuji alespoň na tuto poznámku; praktické anglické suck byste ve většině slovníků nalezli pod správným, ale méně využívaným významem sát, cucat apod., avšak náš – v hovorovém jazyce o moc frekventovanější – význam je něco jako „být trapný“. Ale když se to napíše česky, tak to nemá to kouzlo.)\nMusím zde ale již konečně vyzdvihnout to, čím se toto Setkání tvořivě odlišovalo od jiných a co mu z mého pohledu dodalo obzvláště lahodnou chuť: totiž celodenní vejšlap s přespáním venku. Toto je specifický přínos letošního organizátora, předsedy Bartuška (a mimochodem naše společná trampsko-skautská minulost, na kterou jsem tímto pyšen). Původně jsem v tom záměru neviděl nic až takového, v sobotu ráno jsem si bez velkých očekávání prostě sbalil pár věcí a spolu s ostatními seběhl na autobus do Bílé Vody. Nemaje karimatku, ani jsem původně neplánoval protahovat to přes noc a hodlal jsem se vrátit do Javorníku ještě téhož večera. Bude to prostě takový výlet, říkal jsem si. To jen ukazuje, jak snadno člověk pozapomene na ryzí kvality těch nejprostších věcí. Sice se mi celý den šlo o něco lehčeji než ostatním putovníkům, byv o spacák lehčí, ale přeci jen je to úplně jiná cesta, když se nekončí před setměním v komfortu ubytovny. Ty naše kratičké výlety z posledních Setkání nedovolovaly pocítit tu hezkou chuť celodenních putování s nejistým noclehem. A pak – oheň! Jako bych to byl nevěděl. Večer, už se setměním, skončili jsme na Rychlebském hradě a rozdělali zde oheň. Seděli jsme kolem, opékali chleba (ale má ta Campanula stejně mezery, na ohni opékané buřty nic nenahradí), trochu zpívali a hráli na kytaru. Jak se jen můžeme obejít na většině našich akcích bez ohně? – Myslel jsem, že těch několik kilometrů zpátky k zámku ještě v noci dojdu, a docela jsem se na tu temnou osamělou cestu těšil. Ale pak mi holky půjčily spacák s tím, že si samy sepnou dva další a přespí ve třech. Který trouba by něco takového překazil?\nAle ještě než se dnu dostalo takovéhoto vyvrcholení, užili jsme i spoustu jiného hezkého. Naše cesta z Bílé Vody vedla přes léčebnu, ve které pracuje legendární člen Campanuly (kterého se bohužel nepodařilo sehnat, aby si jej členové mohli prohlédnout; vždyť v současné Campanule víme už snad jen tři, jak vypadá), na Borůvkovou horu. Zde se sešli v 87. čeští disidenti s polskými, je zde o tom informační tabule s dobovým vrcholovým fotem, na kterém můžete rozpoznat např. Václava Havla. Samotný text zpravující o této události stojí za ten výstup. Musil jsem připustit, že Brontosauři kupodivu nejsou těmi, kteří odvádějí nejlajdáčtější práci, jak jsem si doposud myslil. Horší než tabule na Borůvkové je snad už jedině tabulka na zámečku u kladenských medvědů, protože to je mosaz. Názor, že byla zásadní chyba učit psát každého, vyznávám ovšem už dávno.\nNa Borůvkové hoře však především právě postavili rozhlednu. Ta nás nahoru táhla zejména. Rozhledna byla hezká, nová a zamčená. Známý buran Fo, nebo to možná byl známý buran Plaček, začal zkoušet, zda některým z jeho klíčů nepůjde dveře odemknout. Cítil jsem se poněkud nepohodlně, snažil jsem se předstírat, že k tomu člověku nepatřím a vůbec jsem chvilku vykazoval rysy své horší části. (Je to ta část mé povahy, která spolu s Hujerem gestikuluje na třídu, ať přestane zpívat Prší, prší, jen aby nebyly nějaké nepříjemnosti.) Pak ale začali zkoušet své klíče i ostatní a já jsem musel uznat, že postavit na kopci zamčenou rozhlednu je opravdu blbost a šel jsem vyzkoušet svůj svazek klíčů. (Nepasoval ani jeden.)\nSvojí mimořádnou vyhlídkou se tedy vrcholek Borůvkové památným nestal, zato ovšem hrou na schovku bezpochyby ano. (Což tedy mezi námi opět jen vykrádá kdysi silnou tradici Bartušek-Žižka. Já samozřejmě netvrdím, že by snad jeden z nás dvou vynalezl hru na schovku, ale hrát tuto hru, když se člověk výrazněji vzdálí svým osmým narozeninám, to není samo sebou, to si opravdu již žádá osobní tvůrčí vklad.) Hra na schovku nemá vysloveně složitá pravidla, i tak nám však zabralo docela dost času, než všichni skutečně pochopili princip hry a především záludnosti pikání a zapikávání. Jako dělaný pro účely pikoly se ukázal jakýsi vrcholový patník – jo, vlastně to asi byl hraniční kámen. Své mimořádné postavení v historii již bezpochyby neztratí fenomenální zapikání pikajícího Tomáše Velkou Hankou. Tak přesvědčivý výkon jsem už dlouho neviděl. Byť byl podán toliko ve velmi specifickém žánru pikání, jeho kvality jsou takové, že jakékoli hranice žánrů překračuje. Dovoluji si jej nominovat na výkon roku. Hanka využila toho, že v okolí pikoly se pohybovalo i několik málo turistů. Když Tomáš pikal, seběhla hodný kus po cestě, oblékla si bundu, zanořila se do vysokého límce a na záda nasadila batoh. Potom se velmi pozvolným krokem, jaksi kolébavě a od jednoho okraje stoupající cesty k druhému – prostě přesně tak, jak chodí buď starší nebo již notně ušlí turisté – vydala k vrcholu. Bylo to věrné a nesmírně přesvědčivé. Byl jsem schován právě tak, abych měl celou akci přímo na dlani. Musil jsem obdivovat Hančinu chladnokrevnost. Tomáš stále popobíhal v bezprostřední blízkosti pikoly. Neustále se rozhlížel na všechny strany. A teď, teď kouká přímo Hančiným směrem, přímo na Hanku, zdálo by se. Ale ne. Přejíždí očima terén a na „turistu“ vůbec nezaostří. Jsou jen maličký kousek od sebe. Ale Hanka nezrychlí, ani nepopoběhne, natož aby snad k pikole přiskočila. Krokem znaveného chodce překoná i poslední metry a jako by si chtěla po tom dlouhém výstupu jen na chvilku ulevit, opře se o pikolu. A ano, je to tu. „Deset, dvacet, Tomáš.“ Teď teprve diváci začínají šílet. Pikolík Bartušek rve si vlasy. Krásná akce!\nNedokázal bych zakončit pohnutěji. Tedy jen pár posledních slov. Setkání se mi tentokrát mimořádně líbilo i proto, že jsem si z něj přivezl něco domů. Množství logických hádanek, z nichž některé marně řeším dosud. A to je přece také hezké, ne? Jak říkám, bylo to tak skvělé, že jsem vám to prostě musil napsat. Akorát že jsem se teď dost namlsal a nebude se mi chtět chodit vydělávat penízky.


Ventlátor topení Omega B - Omega B - Fórum - Opel klub\nVentlátor topení Omega B\nFórum Omega B Ventlátor topení Omega B\nNazdar borci,už asi měsíc mi nefunguje ventilátor topení...teda motorkem to nebude,protože na 4 jede,ale na 1,2,3 nic...Neřešil to už někdo?\nAt nemusím tahat palubovku ven a rvat topení z auta a nakonec zjistím,že to je jen "podfouknutým pravým zadním kolem"\nTo vypadá na mrtvej předřadnej odpor motoru topení.\nAhoj minulou zimu jsem měl taky ten problém, byly to špatné kontakty na tom "odporu" co je našroubovaný do rozvodu topení (v místech za kastlíkem spolujezdce) buď to vyčisti a prostříkej kontoxem nebo koupit "nový"\nOK jdu si projistovat knihu "jak na to" ať aspoň vím,kde to je.\nNazdar borci nemůžu vypnout ventilátor topení na omega MV6 jde to jen přez pojistku č. 33 a také nefunguje ovládání regulace-nelze měnit rychlost otáček ventilátoru.\nPoraďte prosím, co rozmontovat a vyměnit nebo vyhodit.\nDíky všem Pepin\nnazdarek, asi ti odešel předřadny odpor pro ventilator! takže ho vymontovat a vyměnit! najdeš ho pod palubovkou od strany spolujezdce, musiš sundat kastlik a podnim ten odpor uvidiš je tam kostka se třemy kablama!\nDíky moc za radu Bazzi, nemoh jsem spát.\nJeště, jak sundám ten kastlík?\nkdyž ho otevřeš musiš zvrchu povolit tři šroubky od AIRBAGU pak ten plast mirně nadzvedneš a sou tam pak 4 křižaky ,ty drži kastlik a pak jen vytahneš ven a odpojiš el a je to! a pak uvidiš ten odpor a nebo si lehnout a skusit kuknout zespod pod tim kastlikem jestli tam nejde vidět! ja sem ho zatim nezjištoval spodem pre sem vždy měl kastlik dole!\nDěkuji, moc mi Tvá rada pomohla. Ještě mám několik problémů:\n1. prosakuje mi olej z automatu přez hřídelku řazení, mám simering, ale neumím se tam dostat, při jeho výměně musí vana dolů?\n2. co dělat, když se mi zbejčil automat asi je špatný snímač, co je na té hřídeli řazení a nový je dost drahý? Nevíš kde sehnat použitý a za kolik?\nbohužel s automatem ti nepomužu! skus napsat do jinyho vlakna kde se bavi o automatu\ndnes se mi to podařilo zprovoznit.\nBazzi nevíš prosím tě,jestli je za kastlíkem i ventilátor topení,nebo kde bych našel?\nBazz na klubu už víc jak rok není, vytratil se neznámo kam...


Ekonomické informace 29. 1. 2002 | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\n7:56 29. ledna 2002 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na Google+ Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nDružstevní záložny se bojí, že nepřežijí vstup republiky do Evropské unie. Největší hrozbu vidí v současné verzi takzvané Euronovely zákona o spořitelních a úvěrních družstvech. Na rozdíl od Unie, která požaduje minimální výši kapitálu přibližně 33 miliónů korun, Euronovela navrhuje 40 miliónů a navíc stanovuje jako jediný zdroj členské vklady. Podle mluvčího státního Úřadu pro dohled nad družstevními záložnami Oldřicha Zajíce by tyto podmínky splnily nanejvýš dvě největší tuzemské kampeličky.\nOldřich Zajíc: Přežily by nejvýš dvě kampeličky\nNovela zákona o spořitelních a úvěrních družstvech je na programu schůze poslanecké sněmovny, která začíná dnes.\nProdej třetí licence pro sítě UMTS vláda zatím neplánuje. Prohlásil to ministr dopravy a spojů Jaromír Schling po jednání kabinetu, který schválil výsledky výběrového řízení na první dvě licence. Parlamentu oznámí, že namísto planovaných 20 miliard korun získala jen necelých 7 a půl.\nJaromír Schling o třetí licenci na UMTS\nVláda urychlí dostavbu dálnice D11 z Poděbrad do Hradce Králové tak, aby se ještě letos začala dálnice stavět. Kabinet se na tom usnesl na výjezdním zasedání v Hradci Králové při projednávání ekonomické situace kraje.\nTéměř 1 miliardu a 700 miliónů korun investují letos České dráhy do modernizace vozového parku a nákupu nových lokomotiv a vagónů. Jak řekl Pavel Tesař z tiskového oddělení drah, je tato investice o 28 procent vyšší než loni a bude rozdělena jak mezi nákladní, tak i mezi osobní dopravu.\nPavel Tesař o modernizaci Českých drah\nSeveromoravské vodovody a kanalizace začaly dodávat pitnou vodu pro stotisícové polské město Jastrzembje Zdroj. Jde o první přeshraniční projekt tohoto druhu u nás. Generální ředitel podniku Miroslav Kyncl uvedl, že tak bude lépe využit stávající velkokapacitní vodárenský systém, který je svým rozsahem největším ve střední Evropě.\nMiroslav Kyncl o dodávce vody pro Polsko\nPraha bude zřejmě jediným naším regionem, který nebude mít nárok na rozvojovou pomoc z fondů EU.\nMilan Fridrich: Praha nebude čerpat dotace z rozvojových fondů


Bylinná mozaika pod korunami stromů, pařeziny a marné pátrání po sv. Anežce | Sever\n04:21 - Lesní podrost a klimatická změna, 2. část\n19:47 - Procházka srpnovou oblohou\n23:27 - Soutěž o Knihu měsíce\n25:29 - Ztracený hrob sv. Anežky České (repríza)\nV úvodním přehledu zajímavostí vám prozradíme, jak přemnožení hrabošů v letošním roce pomohlo sýčkům, povíme si, že v oblasti jihoamerických mokřadů Pantanal letos hořelo třikrát častěji než loni a uslyšíte o mobilní aplikaci, určené k monitorování skalních sesuvů a řícení v Českosaském Švýcarsku. Dozvíte se, co objevili archeologové při výzkumu pod jednou bývalou školou v Kutné Hoře a řekneme vám něco málo i o čínské průzkumné kosmické misi Tchien-wen, která směřuje k Marsu.\nJak se žije v lesním podrostu, 2. část\nListnatý les|foto:Jiří Špaček, Český rozhlas, Český rozhlas\nŠest vědců z Botanického ústavu Akademie věd České republiky se zapojilo do velkého mezinárodního projektu, který se věnoval vlivu klimatických změn na lesní organismy, a především na bylinný podrost, krytý korunami stromů. Výsledkem jejich práce byla studie, publikovaná letos na jaře v časopise Science. Ukázala, že listnaté lesy vytvářejí příznivé přízemní mikroklima, na které nemá globální změna klimatu zásadnější vliv. Různá hustota korun vytváří příznivou mozaiku stanovišť, v lese také méně fouká a vzduch se tam tolik nepromíchá, jako mimo les.\nCo by se stalo, kdyby na nějaké konkrétní lokalitě uprostřed lesa došlo v průběhu desetiletí opakovaně k velkému rozvolnění a zase zhoustnutí stromového patra? Byl by jeho bylinný podrost stále chudší co do rostlinných druhů? Klesala by obecně biodiverzita takové lokality? Jak dlouho vznikala pestrá mozaika bylin v podrostu listnatých lesů? A jak funguje tz. pařezinové hospodaření? Ptali jsme geobotanika Martina Kopeckého z Oddělení geografických informačních systémů a dálkového průzkumu Země Botanického ústavu Akademie věd České republiky v Průhonicích.\nZtracený hrob sv. Anežky České\nVýsadba vhodných stromů, péče o lesní hospodářství\nEkologické zprávy o stavu lesů ve světě i u nás nebývají příliš veselé. Určitě potěší i každá, malá zmínka, která je v jejich prospěch. O výsadbě vhodných stromů, o...