Obří korporace beze stop. Microsoft chce do roku 2030 přestat produkovat odpad - CzechCrunch\nEkologie má dva zásadní rozměry, osobní a systémový, přičemž mezi ně nelze umístit rovnítko. Zatímco individuální rozhodnutí má totiž vliv především na etický a sociální status daného člověka, systémové změny jsou ty, které skutečně mění svět. Pokud miliardovou firmu ekologie nezajímá, my samotní ji můžeme nanejvýš kritizovat. Význam tohoto tématu ve společnosti ale naštěstí podněcuje také aktivity velkých korporací.\nZvýšený důraz na ochranu přírody už dnes patří k samozřejmým částem prakticky každé firmy, která se chce označovat za progresivní. Poté, co Apple oznámil plán, že se chce stát do roku 2030 s celým svým dodavatelským řetězcem uhlíkově neutrálním, na sebe dlouho čekat Microsoft. Pro stejný časový horizont ovšem představil trochu jiný cíl – do deseti let chce přestat ve svém provozu, produktech a obalech generovat odpad.\nPodle environmentální organizace OSN každý rok vznikne kolem 11 miliard tun nového odpadu. Vedle toho 3 189 tun z největších kancelářských budov Microsoftu za loňský rok nepůsobí příliš významně, přesto jde stále o velmi vysoké číslo. Iniciativy na eliminaci odpadu u natolik velkých společností mohou navíc fungovat jako silný motivátor pro ostatní. Totéž zmiňuje sám technologický gigant z Redmondu, jehož snahou je kromě zametení si před vlastním prahem ke stejnému cíli podnítit také další firmy i svoje zákazníky.\nZa rok 2019 lidé na celém světě vyhodili 53,6 milionu tun elektroniky\nAby Microsoft předkládané ambice naplnil, vytvoří tzv. cirkulační centra, kde bude přímo recyklovat 90 % vlastního odpadu, aby ho nemusel odevzdávát třetím stranám. Do toho se počítají například miliony serverů používaných v datových centrech společnosti. Těch jednak s rostoucí poptávkou po cloudových službách neustále přibývá a jednak je jejich průměrná životnost pouhých pět let.\nJelikož elektronika v současnosti představuje až 70 % nebezpečného odpadu na skládkách, Microsoft se chce sám postarat o správné zpracování vyřazených serverů. Komponenty, které budou stále funkční, poputují do nových sestav a zpracování zbytku proběhne přímo v cirkulačních centrech. Celý systém má pro co nejlepší efektivitu využívat umělou inteligenci.\nBalení produktů bez jednorázových plastů\nNezapomíná se ale ani na další elektroniku, konstrukční materiály i každodenní odpadky. Plně recyklovatelné mají být jak produkty z řady Surface, tak jejich balení. Co nepůjde recyklovat, má zmizet úplně, takže do roku 2025 se v obalech Microsoftu přestanou objevovat jednorázové plasty.\nDůležitou součástí nové iniciativy bude zlepšování záznamů vytváření a práce s odpadem. Díky tomu se firma nejen ujistí, že její rozhodnutí jsou skutečně dodržována, ale zároveň bude sledovat jejich vliv. Zároveň investuje 30 milionů dolarů (660 milionů korun) do venture kapitálové společnosti Closed Loop Partners zaměřující se na ekologické produkty a pokročilé recyklační technologie.\nNulový odpad do roku 2030 je jen jednou z ekologických snah Microsoftu. Ve stejném časovém horizontu chce dosáhnout i uhlíkové neutrality a do roku 2050 chce dokonce z přírody odstranit veškerou uhlíkovou stopu, kterou v ní zanechal od svého založení v roce 1975.\nZatímco však Microsoftu tleskáme, vzpomeňme si ještě jednou na oněch 11 miliard versus 3 tisíce tun odpadu. Jak totiž zmiňuje magazín The Verge, firma do svojí statistiky nezahrnuje elektroniku, kterou prodá.\n„Společnosti vyrábějící elektroniku svoje produkty navrhují skvěle z hlediska funkčnosti a užitku, ale rychlé změny v poptávce spotřebitelů znamenají také vytváření rychle stárnoucích výrobků. To znamená, že dnešní nejnovější, nejzajímavější produkt se stává zítřejším kusem odpadu,“ uvedl Scott Cassel z organizace Product Stewardship Institute.\nCasselova organizace patří k těm, které volají po zlepšení životnosti výrobků například jejich snadnější opravitelností a zároveň chtějí, aby firmy za svoje produkty převzaly zodpovědnost i na konci jejich životního cyklu. Například Apple ve velkém vykupuje staré iPhony a Macy, které následně rozebírají specializovaní roboti. Ani v Applu ale nemají čisté ruce, MacBooky je stále těžké opravovat a sluchátka AirPods se starší baterií se vyhazují, i když ostatní komponenty jsou plně funkční.\nMicrosoft říká, že na lepší opravitelnost myslí, což dovozuje designem nového Surface Laptopu a tabletu Surface Pro X. Prý nicméně musí brát minimálně stejný ohled na další aspekty jako bezpečnost, odolnost a soukromí.


Jiří Anderle ::: Výtvarník vnitřní představivosti ::: Richard Drury\nfoto Pavel Šmíd, 2004\nJiří Anderle se narodil roku 1936 v Pavlíkově na Rakovnicku.\nJiri Anderle - born in Pavlikov, 1936. A Czech painter, draughtsman and printmaker.\nFrom 1955 to 1961, Anderle studied painting and graphic art at the Academy of Fine Arts in Prague. From 1961 to 1968, he worked at the Black Theatre of Jiri Srnec, with which he travelled the world as a technician and actor.\nAnderle's primary means of expression is drawing. His work forms closed complexes that capture moments of human existence, either in connection with ancient myths and legends or as aspects of contemporary life.\nThe phenomenon of time is an important expressive element in his work, as a metaphor or in the form of a phased record of change, for instance ageing process. His whole work is based on the contrast of the real and the fantastic, logic and absurdity, beauty and hideousness, good and evil. These contrasts are already evident in his early drawings of figural scenes from dreams that are connected with the later apocalyptic visions. In his series of paintings, drawings and graphic works Commedia dell'arte (1985) scenes of atrocities are merged with fantastic drawings of human figures and heads. In the series of paintings, drawings and graphics Appassionata humana (1989) he re-evaluated Surrealist imagery and formlessness.\nfoto Petr Jedinák, 2006\nJiří Anderle - výtvarník vnitřní představivosti\ntext Richard Drury\n„Celý náš život je pokračováním tradice, procesem nové tvůrčí interpretace a pohybu od znaku k znaku, v němž nevidíme začátek ani konec.“\nJiří Anderle je umělec obdarovaný schopností pronikat do historického myšlenkového a výrazového bohatství lidstva. Soustřeďuje se na ta nejhlubší zákoutí našeho společného dědictví a z nesčetných vědomých a podvědomých představ vytváří umělecká díla, v nichž se stýká minulost a přítomnost, sen a skutečnost. Výsledkem jsou působivé metafory o lidské existenci a jeho složité škále morálky, charakteru a zkušenosti. Rozsáhlé a různorodé dílo, které Anderle vytvořil za více než čtyřicet let, zahrnuje grafické listy, kresby, obrazy a plastiky. Navzdory veškeré rozmanitosti forem a technik však Anderleho polyfonní umění spojuje jeden výrazný a všudypřítomný princip: prvotní humanistické vidění, přesahující pojmy lineárního času a vzájemné kulturní odlišnosti, které zkoumá ta nejzákladnější a nejobecnější témata, s nimiž se lidstvo potýká, a to prostřednictvím groteskního proměňování při čemž se lidské tělo stává hmatatelným metaforickým ztělesněním poskvrněné duše prodlévající uvnitř. Jiří Anderle si je vědom našeho dočasného místa v odvěkém příběhu lidstva a neustále nám připomíná, že jsme nositeli společné minulosti, jejíž nesmírnost si lze jen stěží představit, a že proto nemůžeme ignorovat povinnost čelit mnohým podobám zla, které jako otrávené jablko předává jedna generace druhé. Anderle tím, že ve svém díle nastavuje zrcadlo pozitivním i negativním lidským vlastnostem, nás oslovuje jako člověk, který proniká za povrchní a pomíjivé zdání a své pocity vyjadřuje jak v rovině intelektu, tak instinktu. Čerpá ze svých bohatých vnitřních myšlenek a pocitů, aby nám vykreslil obrazy metaforického dramatu, přesahujícího naše vnější vidění. Alexej Javlenskij říká: „Umělec vyjadřuje pouze to, co má v sobě, nikoli to, co vidí svýma očima.“\nOdmaskování vnitřního bytí\nJiří Anderle patří ke generaci vyrůstající v době, kdy česká společnost zažívala traumata druhé světové války a komunistického převratu v roce 1948. Tyto ochromující rány osudu se na něm nutně hluboce podepsaly, když se stal svědkem postupného rozkladu společenských a osobních hodnot. Od dětství byl všímavým a analytickým pozorovatelem lidí kolem sebe a jeho zkušenost brzy nalezla konkrétní uměleckou formu v klíčových (a celoživotních) motivech tance, bubeníka a masky. Můžeme-li říci, že v díle Jiřího Anderleho zaznívá jakási rytmická vnitřní energie, pak jeho maskovaní tanečníci a bubeníci představují figurální ztělesnění této kvality. Jeho první zralý cyklus „Vesnické tancovačky“ z počátku 60. let představuje psychologicky nabitou metaforu složitostí lidských vztahů, v nichž vnější zdání může velmi klamat. Vesnické tancovačky jsou výrazně autobiografickými symboly, což potvrdil sám umělec, když vzpomínal na své dětství a mládí:\n„Jako mnoho ostatních dětí jsem se u našeho vesnického pokrývače učil hrát na housle. Pak jsem si v pražském bazaru koupil vysloužilý vojenský bubínek a sám jsem se na něj naučil hrát. Zřetězením náhod došlo k tomu, že jsem poprvé seděl za bubnem a hrál v malé vesnické hospodě na taneční zábavě. To hraní o sobotách a nedělích trvalo během studia osm let.\nMládí, ten hladový živel, potřebuje být stále syceno nevšedními jevy a taneční zábava právě takovým nevšedním, šťavnatým soustem je. Protože jsem v té době četl Dostojevského, Gogola, Flauberta, Kafku a z rádia poslouchal Stravinského, Janáčka a další autory 20. století, mé vnímání bylo vybičováno do krajnosti. Tanec jsem viděl jako rituál zrcadlící prapodstatu lidského bytí, víc a víc naší hudbou roztáčený často jsem byl děním v sále úplně stržen. Pozoroval jsem, jak lidi při tanci nad sebou ztrácejí kontrolu, někdy i upadli na zem. Ten film se mi v paměti promítá dodnes, střety mládí se stářím, krásy s drsností, lásky s nenávistí. Ale i to nehezké zář té naší muziky zkrášlovala.“\nJiří Anderle byl v 60. letech členem pražského Černého divadla, a tak měl možnost čerpat z přímé zkušenosti dočasné masky, jakou představuje divadelní role. V prostředí vyznačujícím se umělými identitami a pomíjivostí dokonce i toho nejbouřlivějšího potlesku si musel až příliš uvědomovat postavení člověka coby krátce žijící loutky na jevišti života, která se snaží odehrát svou roli dříve, než se opona nevyhnutelně spustí.\nOd začátku 60. let je základním rysem tvůrčího přístupu Jiřího Anderleho proces, během něhož formy – lidské i jiné – procházejí jakousi hlubinnou dekonstrukcí. Vnější skořápka formy se rozpouští a odhaluje vnitřní strukturu svého bytí, což bývá nezřídka zneklidňující splet organických prvků a vizualizovaných psychických a fyzických pulsů. Anderle nám tak ukazuje alchymii lidské interakce v jejím prvotním stavu, přičemž obnažuje instinktivní vrstvu toho, co se moderní společnost snaží zakrýt ritualizovaným a konvenčním chováním. Výsledné organismy, bizarně proměněné Anderleho nespoutanou představivostí, připomínají jeho setkání s „rentgenovými“ kresbami australských domorodců v roce 1964, které znázorňují fyzické organismy zevnitř i zvenku, jako by chtěly potvrdit nedělitelnost vnitřního bytí a vnější reálné existence člověka. Tento jev se výrazně objevuje v jeho cyklech „Hlavy“ a „Bez kůže“ z poloviny 60. let, na nichž pracoval s nervně taženou čarou suché jehly, čímž vytvářel filigránsky utkanou sít spletitých vláken. Ta jsou uspořádána v bizarní formy, které nutí pozorovatele k tomu, aby v groteskní změti zneklidňujících, zpola antropomorfních konstrukcí objevil nějaké osobní vztažné body. Lidské tělo je „svlečené“ na kost, rozpuštěné a groteskně rozlámané umělcovou zdánlivě bezmeznou fantazií. Jsme svědky jakéhosi „pračasu“ předcházejícímu lidskému času, dimenze, v níž se velkolepá dramata odvíjejí způsobem, který můžeme pouze vytušit, neboť zůstává nevysloven.\nV liberální atmosféře 60. let 20. století mohl Anderle cestovat po světě a vstřebávat různé podněty: k dosavadním inspiracím obrazy Dürera, Bosche, Kandinského, Kleea a Picassa přidal čerstvé vlivy, jako byla například neklidná energie a neobyčejný magnetismus Wolse. Koncem 60. let se Anderle věnoval práci na cyklu „Perspektivy“, v němž se vedle zřetelných lidských postav objevují hrozivé organické formy. Společně tak vytvářejí příběh beze slov, grafické vyprávění zobrazující buď vznik, anebo apokalyptický zánik lidstva. Narativní, téměř divadelní prostor v Anderleho grafických listech z konce 60. a počátku 70. let, plný rytmických vzorů připomínajících neslyšitelné zvukové vlny, zůstal dominantním prvkem jeho výrazového rejstříku. Vzhledem k tomu, že jedním ze základních instinktů umožňujících přežití žijících organismů je konzumace jiných organismů, není nijak překvapující, že se tento jev objevil také jako metafora v mnoha dalších Anderleho dílech. Jeho „Žrouti“, téma autorova cyklu z roku 1978, jsou však symbolem ani ne tak přirozeného a snesitelného procesu sebevyživování jako spíše nenasytné touhy po moci a materiálním blahobytu.\n„Umění nemůže být moderní. Umění je věčné.“\nAnderleho aktivní vztah k dědictví nejzávažnějších postav v dějinách výtvarného umění se naplno projevil v cyklech grafických listů z 80. let, nazvaných „Dialogy se starými mistry“. V dokonalém přepracování motivů z děl takových mistrů jako Bosch, Dürer, Cranach, Caravaggio, Rembrandt, Rubens, Goya, Ingres Anderle potvrdil trvalou platnost hodnot, které zastávali, tím, že je staví do konfrontace s tématy převzatými z brutálního a amorálního kontextu 20. století. Sugestivní způsob, jakým po řadu let prozkoumával kulturní ideje a formy minulosti a v kontextu současnosti měnil jejich zaměření, vedl během let ke vzniku řady děl, která přinášejí výmluvný, snad i nadčasový průřez lidskou povahou. Tyto grafické listy mají nesporné lyrické kvality, ale nemají za úkol pouze okouzlit - naopak, nutí nás k zamyšlení nad samotným smyslem kulturní symboliky. Anderle nás oslovuje prostřednictvím rozměru času, který je sice zřetelně usazený v minulosti, ale přesto je účinným prostředkem k vyjádření mravních zásad a pochopení osudů naší doby.\nV Anderleho „Variaci na ‚Dámu ve žlutém‘ od Alessa Baldovinettiho (Il sorriso)“ z roku 1978 se objevuje motiv, který se stal charakteristickým znakem jeho figurativní řeči - opakovaná juxtapozice lidského profilu nebo těla v rytmickém psychologickém dramatu, jež - ne nepodobně kolážím Jiřího Koláře - otevírá překvapující a duchovně aktuální rozměr. Například v Kolářově koláži ‚Čtyřnásobný portrét‘ z roku 1963 se čtyřikrát opakuje profil renesančního člověka a klasický motiv se stává fascinujícím prostředkem k vyjádření toho, co teoretik umění Jindřich Chalupecký označil výrazem „multidimenzionalita a simultaneita, příznačná pro strukturu našeho nového světa i našeho nového vědomí“. Anderleho použití obrazového schématu připomínajícího koláž, nemluvě o jeho skutečných kolážích, má mnoho společného s Kolářovým výrazovým prostředkem přetavujícím čas a prostor, i když v Anderleho díle není vizuální složka lidského výrazu vyjádřena pouze rozpohybovanou konfrontací vizuálních prvků, ale je hmatatelná v souvislých proměnách, kterými tvář nebo tělo procházejí. Dílo jako například Variace na Rubensův motiv „Dáma v kožichu - Hélène Fourmentová“ ukazuje, jak Anderle proměňuje lidskou postavu v různých polohách existence. Smyslná radost původní Hélène Fourmentové mizí, dokud nezůstane pouze existenciální zbytek, který nám připomíná pomíjivost smyslové rozkoše mládí.\nPočátkem 80. let Anderle pracoval na cyklech „Horacius: Quid sit futurum cras, fuge quaerere!“, Danteho „Božská komedie“ a „Vanitas“, které se nadále věnují tématům, jež proti sobě staví naši fyzickou smrtelnost a věčnou, obecně lidskou zkušenost rozkoše, bolesti, radosti a smutku. Elegance je v nich konfrontována s groteskností, mládí se stářím a pomíjivý přepych života s nevyhnutelnou přítomností smrti; díla čerpají silnou narativní přesvědčivost právě z dialogu mezi těmito prvky. Téma Dantovy nešťastné lásky k Beatrici Portinariové symbolizuje v Anderleho díle tragédii našich marných nadějí, zatímco Dantova cesta Peklem, Očistcem a Rájem slouží jako sugestivní základ pro Anderleho vlastní umělecké zkoumání různých stupňů lidské existence.\n„Lidé jsou zakleti v dějinách a dějiny jsou zaklety v nich.“\nÚstřední osu celoživotního díla Jiřího Anderleho netvoří pouze umění minulých věků, ale především plynutí samotného lidského vědomí bouřlivým během dějin. Motivy čerpané z dědictví uplynulých staletí jsou opět prozkoumávány kritickým pohledem na umělcovu vlastní společnost, která byla po čtyřicet let uzavřená do mikrosvěta latentního strachu a převrácených hodnot. Anderleho umění alegorickou formou reflektuje různé zvraty, kterými český národ v moderní době prošel, především pak období po okupaci Československa vojsky Varšavské smlouvy v roce 1968, kdy těžce utrpěla kulturní kontinuita české společnosti i svoboda jednotlivce. Anderleho obrazy po tomto období nabývají stále větší naléhavosti; jeho trýzněné postavy neslyšně a bezmocně křičí, neboť je jim souzeno přebývat v kafkovském světě plném obav, nedůvěry a děsivé absurdity. Postava se stává trápícím se symbolem normalizační společnosti, což je patrné zvláště v cyklu „Relace – mezilidské vztahy“, na němž Anderle začal pracovat v roce 1975. Téměř poetická lehkost, s jakou autor tvoří své metaforické bytosti, jenom zvyšuje dopad jejich odpudivého zevnějšku a jednání.\nGrafický list „Appassionata“ z roku 1976 je vyvrcholením této vnitřní úzkosti; v zemi, kde se za nekompromisního komunistického režimu 70. let zastavil čas Anderle zobrazuje neodvratný konec civilizace, v níž se klasická antická architektura (a osvícená lidská společnost, kterou tato architektura symbolizuje) rozpadá a lidé se proměňují v přízračné stíny připomínající oběti jaderné katastrofy. Tichý zánik etických hodnot v normalizačním Československu, skrytý za radostnou propagandou a zcela materialistickými zájmy, nachází v tomto díle šokující univerzální metaforu.\nTémata křehkosti lidského života a iluze světské moci jsou nejvýrazněji zpracována v cyklu „Fragmenty“, započatém v roce 1979. Tyto grafické listy představují přímou metaforu zranitelnosti všeho, co považujeme za trvalé (mládí, krása, společenské a hierarchické struktury), nesou stopy ničivých účinků času a hmatatelné otisky násilí a zániku. Naše existence je odhalena taková, jaká je - jako mozaika kolektivních a osobních osudů, jež jsou neustále vystavovány hrozbě zničení, protože si nejsme vědomi své odpovědnosti vůči tomu, co vše bylo před námi a co bude po nás.\nV roce 1980 začal Jiří Anderle pracovat na cyklu, který se dále věnoval tématu sestupu lidstva do propasti sebezničení. Má název „Iluze a realita“ a obsahuje patrně nejsžíravější grotesknost a nejpronikavější lidské obrazy, jaké lze v jeho díle nalézt. Autor na základě černobílé fotografie zachycuje monumentální rozuzlení lidského příběhu a své postavy přitom nezřídka symbolicky svléká do naha, aby tváří v tvář neúprosnému osudu každé postavy vyrovnal rozdíly v jejich společenském postavení či hodnosti. Proniká skrze vnější slupku světské moci a odhaluje duši uvnitř, umísťuje své postavy do dimenze, v níž je fyzické vzezření lidí určováno tím, co je v jejich nitru, nebo tím, co zažijí - brutalitou, nabubřelostí, hrůzou tragické smrti. Vzhledem k opravdové působivosti těchto groteskních portrétů je zřejmé, že fotografie je paradoxně iluzí a Anderleho dimenze naopak realitou. To platí například o jeho díle „Manželský pár“ z roku 1982.\nDalším dílem, které zkoumá otázku stále důmyslnější schopnosti člověka řídit svůj zánik, je rozsáhlý cyklus „Apokalyptická genetika“ z roku 1983. Vrstvením ofsetem vytištěných obrazů hlav a částí těla Anderle vytvořil řady mutací, které zřetelně varují před nebezpečím hrozícím těm, kdo arogantně zasahují do evolučních procesů v přírodě. Byla to rovněž ostrá reakce na život za komunistického režimu a na jeho primitivní snahy uměle ztvárňovat lidské nitro.\nObrazy kombinované s koláží, například „Starý příběh“ a „Dalekáť cesta má, marné volání!“, z roku 1985 svým tragickým existencialismem nejen že shrnují uplynulá léta Anderleho vývoje, ale zároveň nám připomínají, že Jiří Anderle je také malíř, třebaže je znám spíše jako grafik; malování hrálo od roku 1975, kdy začal pracovat na cyklu grafických listů „Relace – mezilidské vztahy“, v jeho díle stále výraznější roli. V jeho prvních zralých dílech z počátku 60. let je zřejmá neobyčejná citlivost k působení struktury, barvy a formy, a ta se pak stala charakteristickým rysem jak jeho malířského, tak grafického díla. Cyklus „Iluze a realita“, o němž jsme se již zmínili, spolu s cyklem „Hommage ? Diane Arbus“ (1980), v němž jsou lidské postavy rovněž svlečené v doslovném i přeneseném smyslu, byly podnětem k přístupu, který spojoval neklidné, lineární kvality jeho grafiky a plasticitu a někdy dokonce i explozivní plynulost jeho malby.\nCommedia dell’arte, divadelní žánr vycházející z individuální invence herců, se v Anderleho díle stala jízlivým odkazem na společnost žijící za režimu, který - navzdory tomu, že se blížil k okamžiku vnitřního zhroucení - si stále představoval, že bude existovat věčně a předepisovat lidem role, jaké mají v životě hrát, ale zároveň je nechal bezmocně improvizovat ve všem ostatním. Tento cyklus byl zahájen v roce 1985 a popisuje zlo, které pochází z absolutní moci. Totalitní prostředí zcela postrádající korigující dialog přítomný jinde ve světě se stává živnou půdou pro ty nejhorší lidské vlastnosti: velikášství, brutální potlačování každého, kdo má odlišné názory, a podlézavost vyvolanou strachem z těch, kdo zastávají silnější pozici. Autor postupně rozvíjí metaforu krále a šaška, jako kdyby šlo o jednotlivá jednání tragikomické hry sledující rozpad jejich vztahu: král zpočátku šaška shovívavě toleruje, ale posléze jej pronásleduje a nakonec nechá popravit. Je to mimořádně příhodná metafora, zvláště pak v kontextu 20. století.\nV následujícím cyklu „Appassionata humana“ Anderle ještě zdokonalil svůj způsob zobrazení ctností a špatností. Lyrické, dojemné obrazy babičky a dítěte (o to hlubší ve výrazu, protože se jedná o tvář jeho vlastní babičky) a rukou zakrývajících truchlící tvář ještě více zdůrazňují nenávistné vize nejnižších instinktů člověka, které se tak ocitají v centru pozornosti. Elektrický náboj Anderleho ryté linky oživuje řadu lidí-bestií, jejichž anatomie je extrémní fyzickou projekcí ohavnosti, kterou zosobňují. Cyklus „Appassionata humana“ vznikl v letech 1990-1991 a zaujímá historické místo v rozkvětu kulturní svobody, který nastal po listopadové revoluci v roce 1989; osmdesát kreseb, které patří do tohoto cyklu, bylo v roce 1991 reprodukováno v publikaci se zásadním esejem Václava Havla „Slovo o slově“.\nPři pohledu na období 70. a 80. let Jiří Anderle shrnul svou práci a osobní situaci takto:\n„Po vpádu sovětských vojsk svět na západ od nás žil v euforii blahobytu a svobody, ale u nás se čas zastavil. Jako by se té železné oponě podařilo ten nezkrotný živel, kterým plynoucí čas je, pod sebou uskřípnout a znehybnit.\nU mém ateliéru, ležícím pár kroků od Pražského hradu, sídla moci, vznikaly postupně cykly grafik, ale koncem sedmdesátých let víc a víc obrazy. U roce 1981 jsem vytvořil cyklus Iluze a realita. Námětem byly příběhy vyčtené z fotografií vojáků, vyfotografovaných před odchodem do bitev první světové války Cyklus byl plný smutku, protože válka přinesla lidstvu tolik utrpení.\nAle já jsem stále víc toužil alespoň po malém záblesku životního jasu. Ten jsem našel v opojném realismu starých mistrů. Tenkrát v zastaveném čase nebylo kam pospíchat, a tak jsem mohl pokorně a zvolna kreslit variace na jejich motivy U tématu Vanitas se opět objevily seřazené profily v proměnách času.\nProtože tíha doby sílila a tísnivých pocitů jsem se mohl zbavovat jen tím, že jsem je maloval a kreslil, vznikají další výstražné cykly inspirované citátem Horacia ‚Varuj se pátrat po tom, co bude zítra!‘. Po grafikách a obrazech na téma Bestia triumphans maluju a kreslím další tísnivý cyklus Commedia dell’arte. Od této tematiky jsem se mohl odpoutat až po převratu v roce 1989.“\nUmělec jako kronikář svého století\nPočátkem 90. let se Jiří Anderle věnoval tématu, které představuje pravděpodobně to největší téma v ideologickém a kulturním vývoji západní civilizace. Vybíral si témata z bible a jedinečným způsobem zpracoval některé události, zejména Poslední večeři. Podobně jako Leonardo da Vinci, který se vzdal dřívější doktríny a její posvátné interpretace Poslední večeře a místo toho tento výjev ztvárnil jako bezprostřední lidské drama, kdy Ježíš oznamuje, že jeden z jeho učedníků jej zradí, Anderle plní svá díla s tímto tématem tragickým pocitem předurčenosti. V obraze „Poslední večeře“ je atmosféra této scény vyjádřena bez jakékoli figurativní ikonografie: naturalistické vyobrazení kalichu, chleba a talířů výrazně kontrastuje se zářivými, nehmotnými formami v horní části obrazu, což zesiluje jejich nadpozemské a duchovní kvality. Věčné poselství Poslední večeře v tomto transcendentním stavu daleko přesahuje jeho bezprostřední náboženský kontext.\nNavzdory nástupu demokracie v této zemi a mnoha výhodám, které s sebou přináší, Anderle se i nadále hluboce soustřeďuje na osud jednotlivce v širší struktuře moderní společnosti. Cesty do Spojených států, prototypu západní civilizace 20. století v tom nejlepším i nejhorším smyslu, inspirovaly Anderleho v polovině 90. let k vytvoření řady zásadních obrazů, na nichž je každodenní městský život zachycen v nesouvislé, snové dimenzi. Tyto „mentální filmové projekce“ Anderleho osobních zkušeností přinášejí postavy, které jsou obklopené křiklavými barvami, groteskními tvary nebo znejasňující mlhou, která izoluje lidi v těchto „velkých městech velké osamělosti“. Praha, po Sametové revoluci silně ovlivněná západní kulturou, se také kvalifikovala k tomu, aby se stala kulisou pro tyto ironicky zobrazené pouliční scény. Anderle o své zkušenosti ze života ve městě napsal:\n„Theatrum mundi je k osudu jednotlivce netečné a proudí ulicemi metropolí stále. Mnoho jsem jich poznal během~putování s Černým divadlem. Například New York. Když jsem tam byl poprvé v roce 1966, vnímal jsem toto zvláštní místo jen jako kuriózní kamennou květinu. O třicet let později jsem v New Yorku opět stál před divadlem na Broadwayi, ve kterém jsem v roce 1966 hrál. Každým dalším pobytem jsem byl překvapován nevšedně silnou energií tryskající z této megalopole. Cyklus inspirovaný těmito prožitky mi pomohl k odpoutání od tísnivých cyklů minulosti.\nPo převratu v roce 1989 vstupuje tato energie i do života u nás. Ale kulisy Prahy, ve kterých se toto theatrum mundi odehrává, utvářela po staletí jak baladická tragičnost, tak i vznešenost a krása.“\nV roce 1998 Jiří Anderle začal pracovat na sérii obrazů, tvořících narativní skupiny po čtyřech dílech. Tento cyklus, nazvaný „Ulice“ ostře a citlivě zobrazuje každodenní divadlo pouličních výjevů v překvapivém spojení banálních a halucinačních prvků. Figurativní scéna zasazená do nelítostného, předvídatelného městského kontextu je postupně uchvácena vše stravujícím vírem, který rozpouští jak fyzickou logiku toho, co vidíme, tak duchovní rámec naší emocionální reakce na viděné. Náš svět nemůžeme brát jako samozřejmost: znepokojující vnitřní dimenze lidské duše vybuchují neustále a bez varování.\nProces subjektivního rozvíjení narativních nebo evokativních kvalit ve fotografii z reálného života je jedním z typických přístupů Anderleho. V mírně pozměněné podobě se objevil znovu v roce 1999 se sérií děl inspirovaných sentimentálními pohlednicemi, které si lidé posílali na počátku 20. století. V tomto případě Anderle zkoumá jev, který je blízký postmodernistům – kýč. Anderle se ironicky dívá na témata „dobrého“ a „špatného“ vkusu; vytrhne několik nasládlých pohlednicových motivů z jejich původního kontextu romantické upřímnosti a začlení je do obrazového prostoru s jeho brutálními a groteskními formami. Jestliže se smějeme komickému zjevu koťat, pejsků a neuvěřitelně andělských dětí z počátku 20. století, zapomínáme na rozmanité (a mnohem agresivněji uchvacující) formy kýče, které na nás chrlí začátek 21. století.\nTato pohlednicová díla se posléze stala základem pro klíčový shrnující cyklus obrazů nazvaný „Na závěr století“. V těchto dílech se příběh 20. století s jeho hrdinskými objevy a ohavnými zločiny odvíjí prostřednictvím řady motivů, v nichž Anderleho nespoutaná fantazie interpretuje historické události a lidi, kteří se jich účastnili. Specifické historické odkazy se zde mísí s komplikovanou sítí organických forem a výrazných barev, jejichž pomocí umělec vyjadřuje celou škálu pocitů vycházejících z nálady daného tématu, na které se soustředí. Některá z těchto děl jsou téměř zcela založena právě na takové formě, která ze základního charakteru doby nebo události vytváří symbolickou abstrakci. Kromě různých milníků 20. století (versailleská mírová smlouva, druhá světová válka, železná opona, Černobyl, sametová revoluce, rozhlas, televize) se Anderle zabývá tématy, jež jsou mnohem abstraktnější, ale neméně důležitá pro situaci, v níž se nachází moderní člověk: globalizace, sexuální obtěžování, společnost, břímě budoucnosti... Společně tato epická díla sledují nelehkou cestu 20. století - a přesně v duchu tohoto století nastolují více otázek než odpovědí.\nKoncem 90. let se však zároveň dostala znovu do popředí tvorby Jiřího Anderleho jeho celoživotní inspirace primárními kulturami (dříve označenými jako ‚primitivními‘). ‚Vzdálený hlas‘ primárního umění tvoří základní součást celého autorova díla a jako samostatné téma se vynořil v roce 1998 s cyklem ‚Pradávno‘. Obrátil se v něm k počáteční fázi kolektivního lidského vědomí, k okamžiku první komunikace, prvních rituálů a konfliktů. Kromě řady velkoformátových maleb, z nichž některé vznikly na nenapnutém plátně připomínajícím staženou kůži, zahrnoval cyklus „Pradávno“ také řadu plastických masek na plátně. Anderleho zaujetí pro africké primární umění rovněž vyústilo v jeho rozsáhlou a mezinárodně významnou sbírku kmenových plastik, jejíž velká část je nyní vystavená spolu s autorovým vlastním dílem v jedinečně koncipované stálé expozici v Pelleově vile v Praze. Dalším výsledkem konfrontace s evokativní přítomností těchto plastik byl cyklus „Pohled dopředu a zpátky“ (2002), v němž primární artefakty (masky, figury) provokují Anderleho k tomu, aby reagoval na jejich záhadné, přitom živě přítomné poselství vlastní malířskou řečí na plátně. Nejnovější cyklus, „Strom života“ (od roku 2004), představuje monumentální obrazy na volném plátně, přímo inspirované očistným a tázavým dialogem mezi moderním a primárním uměním, umožněným „dvojí expozicí“ v Pelléově vile.\nFragmenty času a prostoru\nUmění Jiřího Anderleho je z velké části založeno na tematických cyklech, ale ve své podstatě je mnohem složitější. On sám charakterizuje stále se proměňující, ale vnitřně propojený vývoj svého díla jako vývoj „po spirále“, čímž naznačuje, že je možné navázat na jakékoliv místo v minulosti a pokračovat k nové, neprozkoumané dimenzi. Zdá se, že každá následující fáze je určitým druhem reakce na předchozí fázi, ať se jedná o obsah nebo technické zpracování. Dalším příkladem mohou být díla vzniklá v roce 2000, která dostala souhrnný název „Nostalgie konce“ - po monumentálních sériích děl zaměřených na hlavní témata, kterými se zabývá moderní člověk, Anderle se vrátil k tlumenějším obrazům menšího formátu introspektivní povahy. Tyto vysoce zhuštěné a uzavřené obrazy znázorňují tvory-konstrukce, které se vynořují z hlubin umělcovy fantazie. Mají v sobě kvalitu téměř poetické stručnosti a vyzařuje z nich pocit univerzální symbolické intimity, jaká se nachází v zátiších starých mistrů.\nV poslední době se Anderleho dílo opět soustřeďuje na globální perspektivu. Zdálo se, že apokalyptický práh představovaný teroristickými útoky 11. září znenadání negoval aktuální smysl a význam současného umění: co se mohlo vyrovnat - nebo jinak adekvátně pojednat - tomu, co doslova sestoupilo z nebes? Neumělecká realita přinutila umělecký výraz, aby radikálně přehodnotil své právo na existenci. Jistě, nic nemohlo zůstat stejné jako předtím. Zásadní historické události si našly cestu do slovníku vizuální zpovědi Jiřího Anderleho podobně, jako tomu bylo při mnoha dřívějších příležitostech. Počínaje motivem jakési prvotní bytosti, nejzákladnějšího ztělesnění člověka poté, co se zhroutily civilizační jistoty, Anderle se opět vrátil ke svým vizím maskovaného světa. Jeho cyklus „New Age“ (2001-2002) přináší hypnotickou směs globálních výtvarných prvků z éry po 11. září a motivů z jeho osobního světa. Ikonografická struktura těchto děl připomíná přepínání kanálů v televizi, protože každé plátno obsahuje fragmenty našeho světa s jeho „nejčerstvějšími zprávami“, s euforií, nejhoršími strachy, anonymními individuálními životy, mocnými i bezmocnými. Anderle lemuje marnosti lidské existence nevyhnutelností jeho smrtelnosti. Zdá se, že tento cyklus rovněž obsahuje implicitní otázku, jak jsou naše představy o světě ovlivňovány skrytými záměry mezinárodních mediálních korporací. Do jaké míry si může dnešní jednotlivec skutečně činit nárok na nezávislý a nezkreslený názor na současná politická, společenská a morální témata? Co obnáší lidské vnímání v době, kdy realita a elektronická virtualita jsou stále více zaměnitelné? Právě tak nás vítá nové tisíciletí.\nEpilog - rozmanitost pohledů\nPodobně jako se celoživotní dílo Jiřího Anderleho vyvíjelo na základě tematicky vymezených cyklů a zároveň se volně pohybovalo v rámci určité základní myšlenky, rozbor jakéhokoli jeho samostatného díla odhalí jak určitou centrální strukturu, tak řadu jednotlivých detailů, které - zaměříme-li na ně pozornost nebo když je zvětšíme - mohou existovat jako samostatný obraz. Tento princip navzájem související makrokosmické a mikrokosmické vize lze nalézt prakticky ve všech Anderleho dílech. Například jeho grafické listy přinášejí téměř nekonečné příběhy uvnitř příběhů, protože mimořádně tenká čára jehly tvoří těkající spleť hlavních a vedlejších motivů. Nutí nás k tomu, abychom neustále přehodnocovali, jak vizuálně vnímáme určitý obraz, abychom objevili různé dimenze vyprávění, které obsahují. Jeho obrazy zase obsahují koláž představ, které se nacházejí v proměnlivé dimenzi mezi tím, co má symbolický charakter a co nikoli. V obrazové oblasti, kde se vnější vrstva klasického realismu může kdykoli rozpadnout a vypustit proud iracionálních fragmentů z intuitivních hlubin umělcovy představivosti, nemůže existovat jednoduchá osa vizuálního přijímání toho, co je zobrazeno.\nRodná země Jiřího Anderleho pravidelně přináší svým návštěvníkům a obyvatelům ponaučení, které říká, že žádný rozměr zkušenosti nemusí být nutně tak jednoduchý, jak by se mohlo na první pohled zdát. Společenství v rámci společenství, dějiny v dějinách, myšlenky v myšlenkách, dokonce i čas plynoucí pozpátku ve formě české „barokně-gotické“ architektury pražskou psychiku tvoří neviditelné a nečekaně vnitřně propojené vrstvy. V tomto městě se neustále zdá, že „všechno je jinak“. Magické setkání prozaicky objektivní a bizarně subjektivní sféry, které přineslo světu rudolfínské alchymisty, Arcimboldovy groteskní figurativní alegorie a Kafkovy spletité zrcadlové síně, představuje tentýž jev, jaký se skrývá za uměleckým vyjádřením Jiřího Anderleho. Ukazuje nám cestu do svého světa a je pak pouze na nás, abychom si našli cestu v jeho mnohovrstevnosti. Anderle je mistr syntézy, který v jakémkoli okamžiku vytváří jednotný celek z bohaté rozmanitosti prvků. Jeho kaleidoskopické instrumentace nám nakonec vyprávějí o nevyhnutelných složitostech spojujících různé rozměry lidské existence – minulosti a přítomnosti, racionálního a iracionálního, vnitřní a vnější bytosti, individuální psychiky a kolektivního osudu.\nRichard Drury, 2007


TOP Karimatky 50 mm, Skladem\nKarimatky s vámi mohou cestovat do přírody, na festivaly, pod stan i pod širák, ale své využití najdou také při gymnastice, józe či aerobiku. Základní alu karimatky pouze ochrání spacák před nečistotami a vlhkostí, ale jsou velmi skladné. Pěnové karimatky o tloušťce až 14 mm mají hmotnost až 400 gramů, nejsou sice tolik skladné, ale jsou mechanicky odolnější. Oblíbeným typem jsou moderní samonafukovací karimatky, které jsou velmi pohodlné a mají speciální ventil pro rychle nafouknutí i vyfouknutí. Samonafukovací karimatky jsou vhodné při letních dobrodružstvích, tak v extrémních zimních podmínkách, protože výborně izolují také na sněhu. Nebojte se investovat do odlehčených karimatek, na kterých budete spát jako v peřince.\tvíce informací


Co je to indexový fond? Efektivní způsob, jak levně a bezpečně investovat do akciového trhu | Warengo\n05.11.2020 • 8 minut čtení\nPokud to náhodou nevíte, tak indexové fondy na investičním trhu existují již celých 56 let. A byť se jim zpočátku finančníci a manažeři fondů posmívali, dnes už jsou potichu, neboť úspěch tohoto tržního instrumentu je globální a nepopiratelný.\nVůbec první indexový fond představil svým klientům i celému investičnímu světu zakladatel Vanguard Group Jack Bogle. Psal se rok 1976 a spíš než potlesku se Bogle zpočátku od svých kolegů ze světa burzovního investování dočkal posměšků. Profesionální investoři tehdy indexový fond považovali kvůli jeho hlavnímu účelu - poskytnout jednotlivcům cenově dostupný způsob, jak investovat do širšího spektra akciového trhu - za něco "neamerického". Portfolio fondu totiž nevybíralo jednotlivé akcie, ale pouze koupilo ty, které se zrovna nacházely v indexu S&P…\nDíky za tento článek! Více lidí by se mělo dozvědět o indexovém investování. A navzdory tom, jak se indexovým fondům/ETF dlouhodobě daří, i dnes lze slyšet hromadu posměšků od lidí, kteří je nechápou.\nDoplnil bych pár indexů, které stojí za zvážení: MSCI World, který kopíruje výnosy velkých a středně velkych firem z vyspělých zemí a FTSE All World, ktery je z cca 90 % akciové firmy z vyspělých zemi a 10 % z rozvojových. Jde o globální indexy, kterými můžeme zachytit prumerny vynos globálních akciových trhů. Na oba indexy existují skvělá ETF: IWDA a VWCE.\nA kdyby měl někdo zájem, tak mám na indexove investování i video :)\nDíky za přehled, budu mít kam odkazovat čtenáře 😉\nNení to o té diverzifikaci zavádějící ? Pokud nakupuji samotné akcie, pak se je snažím diverzifikovat podle oboru, země a jiných. Tím pádem se snažím nemít všechny vejce v jednom košíku. Pokud ale investuji pouze do jednoho indexu, byť je investice v jednotkách akciích rozdiverzifikovaná dostatečně, stále vlastním jen ten jeden index, čili jeden košík. Pokud bych se řídil touhle logikou tak bych přeci musel nakupovat né jeden index, ale více indexů z více zemí, čímž bych dosáhl té ochrany plynoucí z diverzifikace, právě z toho samého důvodu proč kupuju ten index samotný namísto samostatných titulů.


Nová instalace - Czech National Team\n#1 Příspěvek od alien5 » úte 03 pro, 2019 07:25\nZdravim uz mam novy PC Ryzen 3950x a nejak mi nejde pridat projekty, hlasi mi to chybu, ze pry tam mam spatne heslo . Ale ja jsem se jeste k zadavani hesla nedostal jen chci vybrat projekty na kterych uz jsem registrovany.\nPri prvni instalaci na starem pc to nedelalo zadne takove hlaseni.\nDiky za pomoc Honza\nRe: Nová instalace\n#2 Příspěvek od Honza » úte 03 pro, 2019 08:31\nObejít to můžeš tak, že do adresáře s BOINC data nakopírujš patřičný account.xml soubor, typicky account_www.primegrid.com.xml\nTento soubor obsahuje dva základní údaje, URL projektu a authenticator, to na připojení stačí.\nPři puštění BOINCu se připojí na daný project, vytvoří pro něj adresář např. \_projects\_www.primegrid.com\_, stáhne práci a ve \_slots začne počítat.\nJinak přes zapomenuté heslo.\n#3 Příspěvek od alien5 » úte 03 pro, 2019 18:43\nDekuji a kde ten soubor najdu ? diky\n#4 Příspěvek od Dzordzik » úte 03 pro, 2019 19:50\nNa původním PC v adresáři BOINCu, např u mě zde: c:\_ProgramData\_BOINC\_account_asteroidsathome.net_boinc.xml\n#5 Příspěvek od alien5 » úte 03 pro, 2019 20:25\nAha diky tak to bude problem ja uz puvodni adresar nemam , nejaky jiny napad ?\n#6 Příspěvek od Dzordzik » stř 04 pro, 2019 08:52\nJediný důvod co mě napadá proč by ti mohlo nejít přidat projekt je nějaká blokace na antiviru nebo FW. Obojí vypni nebo raději odinstaluj abys měl jistotu. Pokud by nepomohlo, dej vědět. U mě to bylo tímto.\n#7 Příspěvek od alien5 » stř 04 pro, 2019 19:32\ntak to nepomohlo.. tak nevim..\n2.jpg (90.25 KiB) Zobrazeno 1620 x\n#8 Příspěvek od Dzordzik » stř 04 pro, 2019 19:37\nHeslem co zadáváš se přes web přihlásíš?\n#9 Příspěvek od Dzordzik » stř 04 pro, 2019 19:39\nCo ti to píše v BM logu?\n#10 Příspěvek od alien5 » stř 04 pro, 2019 22:21\nNa web projektu jsem se prihlasil v pohode.Dam prihlasit projekt a napise mi to ze je spatne heslo, ikdyz nic nevyplnuji rovnou to vyskoci.\n#11 Příspěvek od Honza » čtv 05 pro, 2019 08:59\nZ toho screenshotu - není v problém v přihlášení do BOINC manageru?\nPak bych se podíval do souboru gui_rpc_auth.cfg\nPokud bude prázdný, je přihlašování do BOINC manageru bez hesla.\nNejprve je treba se prihlasit do Manageru, pak přidat projekt.\n#12 Příspěvek od RoKro » čtv 05 pro, 2019 10:19\nTaky bych tipnul.\nZkusil bych z menu Subor / Vyberte počítač a napsat "localhost".\n#13 Příspěvek od alien5 » čtv 05 pro, 2019 13:56\nTak uz to slape musel jsem vybrat pripojeny pocitac. Diky vsem na pomoc a rady\n#14 Příspěvek od alien5 » čtv 05 pro, 2019 15:06\nJeste doplnujici otazka, kdyz spustim boinc tak musim rucne vybrat pocitac v menu predtim to delalo automaticky, da se to nekde nastavit aby to byl pokazde vybran muj pc, jinak tam neni nic a nic se nepocita. Jinak Cinebench foto prikladam..\n3950 R20.jpg (440.97 KiB) Zobrazeno 1580 x\n#15 Příspěvek od alien5 » čtv 05 pro, 2019 17:31\nTak uz se mi to nastavilo ze to pocita automaticky po spusteni jen ted jeste musim vyresit pouzivani GPU ktere Boinc nevidi, Cuda computing jsem nainstaloval ale je to nejaky vypocetni program primo nvidii tak nevim zda to je ono\nTady jsem to natahal a nainstaloval melo by to byt ono.. https://developer.nvidia.com/cuda-downl ... exenetwork\n#16 Příspěvek od Dzordzik » pát 06 pro, 2019 13:08\nJaký je ten výkon v Cineb? Z té fotky nejde nic přečíst. Sem je lepší dávat fotky jako odkazy jinam.\n#17 Příspěvek od alien5 » pát 06 pro, 2019 14:08\nJa to tedy prectu normlane ok : Multi 9329 a single 509. Ten single je nejak malo melo by to byt vic...\nJinak dost to lita podle nastaveni PBO a OC, pokud mam jen auto OC tak single byl 524 a multi 9013.\nDalsi test PBO + auto OC vysel : multi : 9567 a single : 517.\n#18 Příspěvek od alien5 » pon 09 pro, 2019 07:18\nTak jsem nainstaloval nvidia cuda drivery a stejne mi to nepocita s gpu, ani Boinc nenabizi polozku pocitani gpu, pouze cpu. Nejake napady ? dekuji\n#19 Příspěvek od Abby » pon 09 pro, 2019 12:59\nCo máš za OS? Ve Windows 10 stačí nainstalovat normální ovladače (já používám herní a vždycky ty nejnovější, mám je včetně GeForce Experience aby se mi ovladače aktualizovaly automaticky a já to nemusela sledovat, navíc optimalizace pro hry docela fungují), v Linuxu je to občas trochu složitější, ale v Kubuntu a OpenSUSE mi stačilo nainstalovat oficiální Nvidia ovladače, OpenSUSE z repozitáře Packman. Žádné doinstalování CUDA není potřeba, to je pro vývojáře. Balíčky pro výpočty jsou obsaženy normálně v klasických ovladačích. Akorát v Manjaro jsem musela ještě doinstalovat balíčky nvidia-compute (nebo tak nějak se jmenují, už si to nepamatuju přesně).\nJinak když jsem si koupila současnou RTX 2060, tak mi to ve Windows 10 také nepočítalo a podle GPU-Z ta karta neuměla CUDA (přecházela jsem z GTX 1050Ti), pomohlo mi odinstalovat ovladače přes DDU a po restartu je znova nainstalovat v nejnovější verzi.\n#20 Příspěvek od alien5 » pon 09 pro, 2019 14:32\nMam win 10 vse nove ovlade. Co je to DDU ?


Myōkō (2545 m) – skialpový výlet na ikonickou japonskou sopku | Tulení pásy\nMyōkō (2545 m) – skialpový výlet na ikonickou japonskou sopku\nOproti freeridovým aktivitám (kdy by neznal Niseko nebo Hakubu?) jsou skialpové activity v japonských horách stale ještě ve stádiu rozvoje. S výjimkou několika profláknutých vrcholů je na většinou japonských kopců přes zimu liduprázdno. Mezi relativně populární kopce patří vyhasnutá sopka Myōkō (2454 m), na jejichž svazích jsou ovšem doposud dost aktivní fumaroly.\n2454 m n. m.\nAkakura Kanko Ski area – výjezd lanovkou 21 – výjezd lanovkou 20 - pokračování po vyšlapané skialpové stopě na Mt. Mae (1932 m) – tady většina lyžařů i splitboardistů končí – krátký strmější sjezd po hřebenu na pláň oddělující Mt. Mae od Mt. Myōkō – výstup vlevo od hřebeně různě hustým porostem ke strmějším svahům spadajícím z okraje rozpadnutého kráteru – pěšky nebo na lyžích za hranou na samotný vrchol – sjezd po výstupové trase nebo přímo na východ do dolní části lyžařského střediska Akakura Kanko Ski area\nNa sopku Myōkō (2454 m) je možné vystoupat z několika směrů ať už po vlastní ose, nebo s přiblížením pomocí lanovek. Nejkratší přístup je přímo z jihu od horní stanice lanovek v lyžařském středisku Myoko Siginohara ski resort, ale krajinově zajímavějším nástupním místem Akakura Kanko Ski area přímo z východu.\nAno, i slepá vývojová větev, tj. snowboard a sněžnice, dorazila k Myoko, ale ne na vrchol\nStoupání kousek nad lyžařským střediskem Akakura Kanko Ski area\nChytání dýmu z fumarol v podání slovensko-české dvojice\nPo příjezdu do Akahura Kanko Ski area je potřeba se rozhodnout, zda celý skialpový okruh bude po vlastní ose (16 km, převýšení 1800 m) nebo s využitím přiblížení lanovkou (12 km, nastopání 1000 m, sjezd 1800 m). Pokud volíme lanovku, je potřeba zkusit domluvit zaplacení jednoho výjezdu lanovkou.\nCestou na Myoko s G3\nOd lanovky na vrchol Myōkō (2454 m)\nOd nejyšší stanice lanovky (cca 1480 m) nebo od nižší stanice lanovky ve výšce 1250 metrů stoupáme stopou vyšlapanou od tuleních pásů pěkně ukloněným svahem s vyhlídkami do širokého okolí. Výše se sklon svahu zvyšuje a docházíme na Mt. Mae (1932 m), kde většina lyžařů a splitboardistů ze střediska končí. Přímo Mt. Mae nabízí několik krásných sjezdů zpátky do střediska, takže při zhoršeném počasí kolem vrcholu Myōkō (2454 m) není nutné za každou cenu chodit až na něj.\nKrátká pláň při výstupu na Myoko\nNedaleko pod závěrečným svahem k vrcholu Myoko\nZ Mt. Mae se pokračuje kousek jihozápadním směrem s menší ztrátou výšky do sedla, z něhož začíná výstup na samotné nejvyšší místo rozpadnutého kráteru. Celou dobu máme přes desbou východní stěnu se sklonem přesahujícím 40 stupňů. Za dobrých lavinových podmínek je ve východní stěně řada možností sjezdů, ale v plné zimě s každodenním sněžením jsou kvůli zvýšenému lavinovému nebezpečí tyto sjezdy nemožné.\nVrcholový úsek na Myoko při absenci sněhu\nVrcholové foto z Myoko\nKrátky traverz při sjezdu z Myoko\nPo průstupu řídkým lesním porostem je výše otevřený strmější terén, kde se následující postup liší podle aktuálních sněhových podmínek. Pokud hodně foukal vítr, je možné, že ve vrcholové oblasti jsou z mírnější oblasti nad hranou východní stěny pouze kamenná pole a kus je nutné jít pěšky. Za vysokého stavu sněhu je možné dojít až na vrchol na lyžích.\nMyōkō (2454 m) je nejvyšší sopak široko daleko, a proto za hezkého počasí nabízí dokonalyý kruhový rozhled do velké dálky.\nSjezd z Myōkō (2454 m)\nPřímo u vrcholu se většinou dají nasadit lyže a sjezd v horní části částečně kopíruje výstupovou trasu v závislosti na aktuálních sněhových podmínkách. V horní části se střídá volný svah se shluky stromů, které níže přecházejí do řídkého souvislého lesa. Ze sjezdu přímo na jih se uhýbá ve výšce 2050 metrů na východ a o kousek níže je vhodné natraverzovat na sever a v 1950 metrech se opět stočit na východ.\nSjezd z Myoko\nVýchodní směr udržujeme až do 950 metrů, kde je možné se napojit na běžkařskou stopu a po ní dojet až na parkoviště Akakura Kanko Ski area. Ve sjezdu je řada možných variant podle aktuálních sněhových podmínek a rozpoložení účastníků skupiny. V únoru 2020 byly v nižších polohách mimořádné špatné sněhové podmínky, takže spousta keřů skrytých pod vysokou vrstvou sněhu na mnoha místech znesnadňovala sjezd.\nVýstup a sjezd z Myōkō (2454 m) je vhodný pro každého návštěvníka ostrova Honšú, ať už přijel čistě za skialpem, nebo primárně freeridový výlet chce zkombinovat s jedním nebo dvěma skialpovými výstupy.\nTokyo – Nagano – silnice E18 na Shinano – sjezd 18 – po silnici 39 a následně 399 do lyžařského střediska Akakura Kanko Ski area\nAkakura Kanko Ski area – výjezd lanovkou 21 – výjezd lanovkou 20 – pokračování po vyšlapané skialpové stopě na Mt. Mae (1932 m) – tady většina lyžařů i splitboardistů končí – krátký strmější sjezd po hřebenu na pláň oddělující Mt. Mae od Mt. Myōkō – výstup vlevo od hřebeně různě hustým porostem ke strmějším svahům spadajícím z okraje rozpadnutého kráteru – pěšky nebo na lyžích za hranou na samotný vrchol – sjezd po výstupové trase nebo přímo na východ do dolní části lyžařského střediska Akakura Kanko Ski area\nkdekoliv v lyžařských střediscích na jižních a východních svazích Myoko\nřada nižších sopek v okolí\nVýhled na Myoko z Akakura Kanko Ski area\nStoupání od horní stanice vleků v Akakura Kanko Ski area


Pomoc EU při katastrofách není „příliš efektivní“ – EURACTIV.cz\nEvropská komisařka pro zahraniční vztahy Benita Ferrero-Waldnerová prohlásila, že by měla Evropská unie vytvořit jednotku o 5.000 mužích a ženách, která by byla schopná zasáhnout všude ve světě. Je to jedno z možných řešení, jak zajistit efektivnější pomoc Evropské unie katastrofou poničeným oblastem.\nJednotka by měla být buď vojenská, a nebo vojensky organizovaná. Na jejím vzniku by se zřejmě podílely i neutrální země Evropské unie. Pro rakouský deník Die Presse se vyjádřil rakouský kancléř Wolfgang Schüssel v tom smyslu, že by jednotka měla čítat až 20.000 vojáků.\nEvropská unie se dosud orientovala spíše jen na finanční formu pomoci postiženým regionům. Na samotném místě katastrofy měla EU už jen omezené možnosti. Naproti tomu Austrálie a Spojené státy ihned nasadily do humanitární akce vrtulníky, transportní letadla a dokonce jednu letadlovou loď, a pomáhají tak s distribucí humanitární pomoci v těžko přístupných regionech.\nEvropská komise a členské země nyní budou řešit otázku, jak nejlépe skloubit finanční pomoc a pomoc na místě katastrofy. Prvním krokem by mohlo být zřízení kanceláře pro koordinaci postupů jednotlivých členských států. Již jen to označila Ferrero-Waldnerová za obrovský úspěch a krok vpřed.


Prohlášení o ochraně soukromí – Bright Studios oficiální stránky | Apartmány v destinaci Perivólion\nToto prohlášení se vztahuje na webové stránky www.brightstudios-perivolion.com, které vlastní a provozuje Bright Studios. Toto prohlášení o ochraně soukromí popisuje, jak shromažďujeme a používáme osobní údaje, které poskytujete na našich webových stránkách www.brightstudios-perivolion.com. Dále dokument popisuje Vaše možnosti týkající se přístupu k těmto údajům, jejich aktualizace a toho, jak Vaše osobní údaje používáme.\nPokud chcete vznést námitky proti použití údajů za účely popsanými v bodech C až F a nemáte k dispozici žádný způsob, jak toto použití Vašich údajů zrušit, (například v nastavení prohlížeče), obraťte se prosím na ubytování: foteinoschris@gmail.com .\nSpoléháme se na to, že osobní údaje, které jste poskytl/a jsou úplné, přesné a aktuální. O jakýchkoli změnách nebo nepřesnostech ve Vašich osobních údajích nás prosím neprodleně informujte kontaktováním ubytování: foteinoschris@gmail.com . Vaši žádost zpracujeme v souladu s platnými zákony.\nPokud máte otázky nebo pochybnosti týkající se zpracování Vašich osobních údajů nebo pokud si přejete uplatnit některá z práv, která na základě tohoto oznámení máte, můžete nás kontaktovat prostřednictvím: foteinoschris@gmail.com . S otázkami a stížnostmi můžete také kontaktovat příslušný orgán pro ochranu údajů.


Living History - seznam sdružení a průzkum - forum.livinghistory.cz\nLiving History - seznam sdružení a průzkum\nJoined: Tue 08. Mar, 2011 11:16\nPost by Vorima » Tue 05. Apr, 2011 21:42\npíši bakalářskou práci na téma Fenomén Living History v Čechách a v rámci této práce bych rád zmínil co největší množství sdružení a skupin věnujících se LH/OH. Proto vás prosím, zda by jste mi sem mohli psát jména těchto skupin i s případným odkazem na jejich stránky, případně (pokud to již nemají na svých stránkách) drobnou charakteristiku období, kterému se dané skupiny věnují. Vím, že zde na stránkách jsou odkazy na některé skupiny. Nepředpokládám ale, že tam budou všechny.\nDále bych vás poprosil, zda by jste mi mohli do Soukromé zprávy napsat co PODLE VÁS Living History je. Nezajímá mě ale nějaká definice z wikipedie, zajímá mě VÁŠ osobní názor. Nechci, aby jste se ovlivňovali, proto SZ\nPost by Marek » Fri 08. Apr, 2011 16:32\nV Čechách? A co třeba taky na Moravě?\nPost by sroub » Fri 08. Apr, 2011 17:47\nPost by Vorima » Fri 08. Apr, 2011 22:26\nMarek wrote: V Čechách? A co třeba taky na Moravě?\nZadání je špatně formulované. Budou tam samozřejmě i Morava a Slezsko\nsroub wrote: Ty odpovědi na to co je LH bych si docela přečet, abych věděl na čem sem se svojí definicí\nAž (jestli ) bude práce obhájená, tak by měla být asi veřejně přístupná na internetu.\nPost by wolf » Sun 10. Apr, 2011 21:59\nTahle slecna psala na podobne tema bakalarku. Tak si s ni o tom muzes promluvit.\nPost by Wothan » Mon 11. Apr, 2011 18:48\nNo asi ne tak úplně přesně o tomhle, ale samozřejmě nějaké informace k věci ze svého bádání by předat mohla\nPost by Pampalíny » Thu 14. Apr, 2011 11:46\nA co Chebsko?\nNicméně je to zajímavé téma, sám ale nevím zda najdu čas ti něco sepsat... Ale pokusím se.\nPost by Vorima » Mon 25. Apr, 2011 20:41\nDalší dotaz - Kdo z vás považuje svoji skupinu za profesionální? Které profesionální skupiny znáte?\nOdpovědi preferuji poštou, ale klidně to tentokrát pište i sem\nPost by Wothan » Sun 01. May, 2011 12:32\nProfesionální ve smyslu podávaných výkonů a kvality nabízeného vybavení nebo v tom prvotním smyslu "živící se tím"? Protože jestli tu existuje nějaké Lh sdružení jehož členové se tím živí, docela rád bych ho taky znal\nPost by Vorima » Sun 01. May, 2011 13:46\nWothan wrote: Profesionální ve smyslu podávaných výkonů a kvality nabízeného vybavení nebo v tom prvotním smyslu "živící se tím"? Protože jestli tu existuje nějaké Lh sdružení jehož členové se tím živí, docela rád bych ho taky znal\nVe smyslu podávaných výkonů. S tím, že by se jenom tím někdo živil nepočítám...ale třeba někdo překvapí\nPost by Tita Iuventia Martia » Mon 02. May, 2011 7:51\nCastra Romana, o.s., www.castraromana.cz, spolek římské oživené historie, období: 69 - 117 n.l., v současnosti máme již 11 členů, a to po celé Čr a SR. Charakteristiku a povídání o našem klubu nalezneš na našich www stránkách, doufám, že ti to bude k užitku.


Registr vozidel v Přerově zaplavili lidé z celé Moravy. Zavedl omezení - Hranický deník\nZatímco jiné úřady uzavřely během stavu nouze na doporučení vlády přepážky, ten přerovský funguje, i když v omezeném režimu. Zpřístupnění registru vozidel se ale magistrátu vymstilo - sjíždějí se sem lidé z celé Moravy, aby si vyřídili své úřední záležitosti.\nAgendu registru vozidel přerovského magistrátu zatěžují přespolní - před budovou na Masarykově náměstí se tvoří dlouhé fronty | Foto: Magistrát města Přerova\nVýsledkem jsou dlouhé fronty a nespokojení klienti, na které se už nedostala řada.\nMěsto proto bylo nuceno učinit opatření - přednost budou mít pouze neodkladné záležitosti.\n„Nechceme přijmout omezení, které by zvýhodňovalo pouze lidi z okresu Přerov. Proto jsme se rozhodli, že konkrétně v registru vozidel budeme přednostně obsluhovat ty klienty, kteří přicházejí s akutní záležitostí, jež nesnese delší odklad - například když ztratí značku auta a potřebují novou, nebo přijdou o velký technický průkaz, bez něhož se neobejdou. Mezi neodkladné záležitosti patří i vyřazení vozidla u podnikatelských subjektů,“ shrnul tajemník přerovského magistrátu Petr Mlčoch. Lidé, kteří na úřad přicházejí třeba s přepisy vozidel, budou muset počkat, jestli na ně vyjde řada.\nV současné době jsou otevřena tři okénka z původních pěti.\nProtože ale klienti musejí dodržovat rozestupy, táhne se dlouhá fronta přes část Masarykova náměstí, kde úřad sídlí.\n„Aby nevznikaly problémy a nedocházelo ke shlukování, stojí u vchodu strážník městské policie a pouští klienty do budovy postupně,“ vylíčila Jitka Kočicová z přerovského magistrátu.\nSamotné odbavování je bezproblémové a probíhá plynule - zajištěna je také desinfekce po odchodu každého klienta.\nBezdomovci v karanténě? Hasiči pro ně chystají stan\nObjednávkový systém? Nyní komplikace\nPřerovský magistrát má během nouzového stavu úřední hodiny v maximální možné době tří hodin - a to vždy v pondělí a ve středu.\n„Zároveň je povinen dodržet i další ustanovení mimořádného opatření - zejména to, aby byla agenda zajištěna co nejnižším počtem zaměstnanců a v případě karanténního opatření nebyl ohrožen plně výkon této agendy,“ vysvětlila mluvčí magistrátu Lenka Chalupová.\nÚřad musí také vytvořit bezpečné podmínky jak pro zaměstnance, tak i klienty. I když chtějí úředníci vyhovět, musejí dodržovat všechna pravidla.\n„Někteří zákazníci nám navrhovali, abychom spustili objednávkový systém, ale v dané chvíli by to celou věc ještě více zkomplikovalo. Během středeční úřední doby jsme obsloužili na agendě vozidel zhruba sedmdesát lidí. V případě objednávkového systému by mohlo být na agendu přihlášeno maximálně 36 lidí, protože musíme počítat průměrnou dobu na jednoho klienta 15 minut - tak, abychom garantovali vyřízení podle objednávky,“ vysvětlila Jitka Kočicová.


Uskladněte jablka tak, aby vám vydržela šťavnatá až do jara • Bydlení / inStory.cz\n19. října 2020 10:04\t/ Eva Vogelová\nSchovejte jablka do chladné a temné místnosti / Depositphotos\nMáte letos bohatou úrodu jablek? Pozdní ovoce dozrálo a nyní je na čase ho uskladnit. Dejte si na tom záležet, abyste nemuseli za pár týdnů vyhazovat nahnilá jablka. Zazimujte plody tak, aby vám vydržely dobré až jara. Zjistěte, jak na to.\nJablka obsahují plno vitaminů, které na podzim všichni potřebují, aby posílili svůj imunitní systém. Pokud si pěstujete vlastní, pochopitelně chcete, aby vám vydržela šťavnatá a bohatá na vitaminy co nejdéle. Toho můžete docílit správným skladováním. Díky tomu si nebudete muset kupovat v dalším roce jablka v obchodě.\nVyberte vhodnou místnost na uskladnění\nZákladem pro správné uskladnění jablek je vhodná místnost, ve které se jim bude dařit. Prostor, kam plody schováte, by měl být temný a chladný. Ideální teplota v místnosti by se měla pohybovat okolo čtyř stupňů Celsia.\nPokud vlastníte sklep, máte vyhráno. Jablka však můžete skladovat třeba i v temné a nevytápěné garáži. V místnosti by měla být konstantní vzdušná vlhkost. Ta totiž zabraňuje tomu, aby plody ztrácely vodu a scvrkávaly se. Proto nejlepším místem, kam můžete ovoce uložit, je zděný sklep.\nMístnost, kam uskladníte jablka, vydezinfikujte\nPředtím, než jablka uskladníte, musíte místnost vydezinfikovat. Tentokrát to bez chemie patrně nepůjde. Nemusíte se však bát, že to jablkům nějak uškodí. Rozpusťte dezinfekční přípravek ve vodě a vyčistěte s ním prostory, kde ovoce budete skladovat. Nezapomeňte na regály a bedýnky. Tento krok je nutný k tomu, abyste minimalizovali choroboplodné zárodky, jinak vaše jablka začnou po chvíli plesnivět.\nDůkladně jablka vytřiďte\nTřídění jablek vám zabere poměrně dost času, ale rozhodně ta práce za to stojí. Důkladně je prohlédněte a k napadeným plodům buďte nemilosrdní. Stačí, abyste přehlédli jediné hnijící jablk a část úrody můžete vyhodit. Vyřaďte raději i deformované či různě poškozené ovoce.\nJablka skladujte stopkou nahoru\nJablka vyskládejte do regálů, aby měla dostatek vzduchu. Pokud postrádáte dostatek místa, můžete je uskladnit i v bedýnkách, které mají po stranách větší otvory. Vždy je skládejte stopkou nahoru a nejlépe do jedné vrstvy, aby se neotlačily. Můžete je podložit i slámou.\nDávejte si pozor, s čím jablka uchováváte\nJablka bohužel nemůžete skladovat se všemi plody. Přejímají z nich totiž chuť a vůni. Pozor byste si měli dát zejména na některou zeleninu. Jablka se nesnášejí s brambory, cibulí, česnekem a červenou řepou. O tom, jak si udělat zásobu bylinek na zimu, si přečtěte zde.


Výpůjčka - iDNES.cz\nWiki.iDNES.cz › Občanský zákoník › Výpůjčka\n3. ledna 2014 12:24\nV případě výpůjčky je předmětem smlouvy individuálně určená věc, kterou může druhá strana bezplatně užívat po sjednanou dobu a ke sjednanému účelu.\nV případě výpůjčky je předmětem smlouvy individuálně určená věc, třeba obraz, kterou může druhá strana bezplatně užívat po sjednanou dobu a ke sjednanému účelu. Náklady obvyklého užívání ponese ten, kdo si věc vypůjčil.\nZoologická zahrada v pražské Troji zastavila přípravy na vybudování pavilonu pro pandy velké. Podle...\nNejvyšší soud (NS) patrně zamítl dovolání proti verdiktu o vyklizení Autonomního centra Klinika v...\nS úspěchem se setkal projekt sdílených kol v Liberci. Vyplývá to z aktuální statistiky. Za první...\nZatím jej navštěvují jen projektanti kvůli dokumentaci k celkové opravě včetně střechy a fasád či...\nGenerální inspekce bezpečnostních sborů odhalila policistu z Prahy, který propadl sportovním...\nV neděli dopoledne usednou na hladinu Vltavy dvě barokní gondoly bissone. Italské Benátky lodě...\nDo rozhodnutí Nejvyššího soudu, zda by měla být smlouva o výpůjčce objektu prodloužena či nikoli,...\nZástupci Správy železniční dopravní cesty (SŽDC) a Autonomního sociálního centra Klinika se na...\nNová služba nabídne celkem patnáct sdílených elektromobilů, které budou rozmístěny po Praze....\nInternetová služba SharyGo zaměřující se na půjčování věcí mezi lidmi, která byla spuštěna letos v...\nMěsíc je v provozu a už má své uživatele. Lidé za první čtyři týdny od otevření opavské semínkovny...\nJeden z nejstarších kostelů v Čechách v osadě Klení na Novohradsku u Benešova nad Černou měl být...\nKaždý má doma věci, které využije jen párkrát do roka, zbytek času jen zabírají místo. Jindy se...\nS problémy se v Teplicích potýká služba veřejného sdílení bicyklů s názvem Rekola. V poslední době...\nBrněnští policisté mají znovu k dispozici hybridní supervůz od BMW. Náhradu za auto, které na konci...\nMezi brněnským hlavním nádražím a ulicí Šumavská se objevilo 16 designových stojanů a v nich 50...\nKonaly se tu hudební i pivní festivaly, návštěvníci si mohli zahrát ping pong nebo jen posedět ve...\nSedmisettisícová dotace na opravu soukromého dětského hřiště u Buly Arény Aloise Hadamczika...\nDvacítka leteckých exponátů, včetně naganského speciálu, zůstane v Kunovicích na stejném místě...\nŽádanou posilu nyní získali přerovští strážníci. Jejich řady rozšířil člen, jenž má ne dvě, ale...\nPražští policisté ukončili prošetřování loňského žhářského útoku na žižkovské sociální centrum...\nMatice slezská musí platit kvůli staré chybě nájem i doplatek za pozemky\nMatice slezská shání peníze na roční nájem a téměř dvouletý doplatek nájmu za pozemky pod Matičním...\nSvitavy doplácejí miliony na nevypověditelnou smlouvu o půjčce pozemků\nSvitavy před čtrnácti lety uzavřely smlouvu, kvůli níž město přišlo od té doby o statisíce korun na...\nV libereckém Grand Hotelu Imperial rozšiřují vybavení pokojů o několik dalších předmětů – a to...\nBikesharing neboli sdílení bicyklů se v Plzni stává běžnou součástí veřejné dopravy. Počet...\nPo chystaném razantním zvýšení poplatků pro majitele restaurací či hoteliéry Ochrannému svazu...\nRadnice v Kunovicích bude rozhodovat o pozemcích pod Leteckým muzeem. Muzejníci, kteří dávají po...\nDo dnešního dne se mohou přihlásit všichni, kdo by v Praze chtěli provozovat bikesharing, tedy...\nNikdy nežil v Liberci, přesto odkaz německého profesora významně obohatil krajskou vědeckou...\nPražští radní v úterý schválili plán rozvoje pro zoo v Troji ve výši 840 milionů korun. Jeho...\nDo dvou let, nejpozději do začátku roku 2019, by měla začít přestavba železniční trati z Plzně na...\nPraha 10 vyzvala firmu Bohemians Real, majitele stadionu Ďolíček, k ukončení smlouvy o výpůjčce...\nFarmářské trhy na Andělu brzy dostanou konkurenci. Praha 5 chce na náměstí 14. října pořádat...\nBudovu, kterou využívá Autonomní sociální centrum Klinika, bude opět nabídnuta státním institucím....\naktualizováno 21. května 2016\nPražská policie v sociálním centru Klinika nenašla bombu, kterou tam v pátek odpoledne nahlásil...\nAsi jen málokdo si může dovolit jít natolik proti pravidlům hudebního byznysu jako Beyoncé. Desku...\nPrůvod Karla IV. Karlovými Vary zahájil sezonu v nejznámějších českých lázních. Tisíce lidí v...\nStále víc Pražanů vyráží do práce nebo na nákup na kole. Dalšímu rozvoji cyklistiky má pomoci...\nPořadatelé extrémního závodu Bahňák bijí na poplach. Vypršela jim smlouva na výpůjčku pozemku...\nZastupitelstvo Prahy ve čtvrtek projedná petici squaterů, ve které požadují převedení Kliniky do...\nPodle výzkumů čteme stále víc. Přibývá i návštěvníků knihoven, podle posledních statistik jsme v...\nAnarchisté mají do středy 2. března vyklidit bývalou plicní ambulanci na Žižkově, ke které dostali...\nTémata: Arktida, dotace, Focus, historie, hospoda, Jistota, Karlovy Vary, kniha, koncert, Oklahoma, oprava, OutKast, parkování, říše, sankce, snowboard, Svitava, trestní oznámení, Trevír, útočník, Bohuslav Sobotka, Česko, databáze, Dopravní podnik hl. m. Prahy, Frenštát pod Radhoštěm, Investice, Ivana Majíčková, Jan Nepomucký, Klášterec nad Ohří, KPMG, Michaela Marksová Tominová, Praha 3, Správa železniční dopravní cesty, Vladimír Kruliš, výběrové řízení\nRozdíl mezi výpůjčkou a výprosou\nV případě půjčování obecných věcí typu krumpáč nebo lopata jde o výprosu. Při půjčován peněz o zápůjčku.


RECENZE AMERIČANŮ: SNÍVAJÍ POŠTOVNÍ ROBOTI O ELEKTRICKÝCH OVCÍCH? (SEZÓNA 3, EPISODE 9) - TELEVIZE\nRecenze Američanů: Snívají poštovní roboti o elektrických ovcích? (Sezóna 3, Episode 9)\nDnešní noci Američané možná nebudou rafinovaní, ale je to malá cena, kterou musíte zaplatit za takový zničující pohled na duši, který se dívá na cenu špinavé práce.\nrekapitulace sezóny 1 epizody 6\nVidíte to tak, že poštovní roboti sní o elektrických ovcích? strávím hodně hodiny hledáním pod kapotou oblíbeného kurýra všech čtyř kol, udělám si malou záclonu. Jak jsme se dostali hlouběji do této sezóny Američané , byly zpřístupněny revizní obrazovky nových epizod blíže a blíže skutečnému živému vysílání. Je zřejmé, že mít čas přemýšlet o každé nové epizodě, než o ní budete mluvit, je ideální, ale není to jako Američané kdy vás opustí, aniž byste měli co říct, hned po sledování každé hodiny.\nJde o to, že jsem velmi rád, že na rozdíl od několika posledních epizod jsem měl pár dní na to, abych si promyslel Do Mail Robots Dream of Electric Sheep ?, protože po prvním sledování jsem měl k epizodě nějaké docela silné výhrady. Hodina je přerušena třemi dlouhými, hustě napsanými scénami mezi Elizabeth a ženou, které se stanou vedlejším poškozením, a je tak blízko strukturálnímu experimentu, jaký jsme kdy viděli Američané . Dnes večer je postaráno o další záležitosti a hodina pro Elizabeth není jen jedna dlouhá noc duše. Ale v mnoha ohledech sní poštovní roboti o elektrických ovcích? cítil analogicky Perníkový táta Vlastní notoricky známá jednorázová Fly, tematická epizoda lahví, kterou fanoušci milovali (můj tábor) nebo nenáviděli.\nMoje počáteční problémy byly dvojí: zaprvé, celé nastavení Elizabethina dilematu se cítilo vypočítané, protože vyžadovalo, aby Jennings byl v práci, když byl v přestrojení (což není první, ale rarita), a aby Elizabeth něco udělala jako z čista jasna, jak vejde noční sova Betty Turnerová. Zadruhé a problematičtější je to, že sama Betty umí číst jako lidský podtextový stroj. Objekt nebo zvíře může fungovat jako literární zařízení, ale očekáváme, že lidé budou lidmi. Čím více Betty mluví, tím více její příběh až příliš dokonale odráží nebo se dotýká některých velkých témat a dějových linií z této sezóny Američané .\nSíla toho, k čemu epizoda šla, mi po prvním zhlédnutí neunikla, ale prostředky, kterými si tento dopad vysloužila, se mi zdaly zřejmé a tupé, dvě přídavná jména, která bych nikdy nezadal do stejného PSČ jako Američané . Když jsem se posadil na rewatch, udělal jsem krok zpět a právě jsem si prohlížel Do Mail Robots Dream of Electric Sheep? jako hodinu televize. Ne, další kapitola jednoho z mých oblíbených pořadů, které jsem také nucena každý týden rozebírat, snímek po snímku, vlákno za vláknem: jen příběh, o dvou ženách ve velmi špatné situaci.\nVzdálenost pomohla, možná částečně proto, že Dream Mail Robots Dream of Electric Sheep? je napsán (Joshua Brand) jako povídka a režie (Stephen Williams) k zdůraznění prostoru. Maso akce se týká toho, že Jennings dostal chybu do poštovního robota firmy F.B.I. mimo opravu, ale pokud to bude všechno, o čem ten příběh bude, mohlo se všechno tady odehrát mimo obrazovku. Brand místo toho používá A-zápletku jako jakýsi test Voight-Kampff pro Elizabeth, když se pokouší replikovat a poté překonat morálně kompromitující situaci podobného charakteru, jaký Philip řešil celou sezónu.\nAmeričané se neustále zmenšuje o řemeslo špionážní práce a více o nákladech spojených s jeho zaměstnáním. Kdysi jste mohli každý týden počítat s jednou velkou špionážní scénou, ale hranice oddělující osobní a profesionální život Jenningsů postupem času rostla. Ano, mohli jsme mít nějaké scény z těch dvou, kteří prozkoumali opravnu, což potvrdilo, že tam nikdo nebude v noci, omlouvající nedostatek převleků, ale to by neudělalo dobré drama. A setkání, které má Elizabeth s Betty, není ani náhodou: zvolí si okamžik, kdy uvidí mouchu v masti, vystavit se a unést váhu všeho, co bude následovat.\nEpizodu začíná Elizabeth, která přerušila vazby na Hanse, který byl sám náhodou vystaven Toddu minulý týden . Hluboký prostor poskytovaný jejich místem setkání vizuálně určuje na začátku a na konci scény to, jak bude Hans vždy o mnoho kroků za Elizabeth, než by si přál. Uvědomil si, že Todd je zátarasem, ale strašně napadá tajný útok na volném konci. Jakýkoli komický efekt, který má Hansova nekompetentnost, rychle vysychá v důsledku brutálního a namáhavého způsobu, jakým nakonec udusí život Todda. V určitých ohledech je to ještě rušivější zabíjení, než když Reuben v poslední epizodě zapálil Ventera.\nBylo to, uh ... špinavé. Nešlo to přesně podle plánu, přiznává později Elizabeth svobodně. Málokdy ano, vědomě odpoví. Hans, který bezpochyby právě vzal svůj první život, se shromáždil kolem své věci, aby ospravedlnil své činy: Moji lidé ... co děláme - co jsme udělali černochům v mé zemi, je to špatně. Musí to přestat. Neuvědomuje si však, že zabití Todda něco vzalo Filipovi a brzy Elizabeth. Philip se rozhodl toho kluka ušetřit, protože věřil, že si zaslouží druhou šanci. Todd by možná celý zbytek svého života prožil jako fanatik, ale potenciál vykoupení u kohokoliv je něco, co Philip právě teď zoufale hledá.\nkolik stojí Henry Cavill\nzemře někdo v občanské válce kapitána ameriky?


Porada před nákupem vzorků - Diskuse - Arome.cz\nArome.cz » Diskuse » Pro začátečníky » Porada před nákupem vzorků\nKsilhanova 19.10.12 11:29\nráda bych se s Vámi poradila pokud mohu. Vybírám pro sebe nějakou lepší parfémovanou vodu a protože nemám v okolí kde očichat ráda bych se zeptala. Mám doma:Lanvin Eclat D'Arpege, Cacharel Promesse a Amor Amor, Moschino Funny!,Mont Blanc Femme, měla jsem kdysi dávno i Lolitu ale to jsem si připadala jako perníček, jinak mi sladké vůně nevadí,např. Escadu jsem používala za mlada:-). Je mi 30let a ráda bych něco intenzivnějšího a zajímavějšího s delší výdrží. Podle popisu mě zaujalo:Guerlain L´Instant Magic, Dior Addict. Jen bych nerada aby bylo z vůně cítit takové to zatuchlé nebo jak to napsat, to jak je cítit ze starších parfémů, nevím zda mi rozumíte:-)Nemám toho ještě tolik načicháno:-)Např. T.M. Angel mi nevoní, je to taková miminkovská vůně a taky nemám ráda vůni růží, konvalinek. Voní mi šeřík, frézie, fialka. Moc děkuji za návrhy;-)\nandry 19.10.12 12:20\nne že bych ti do toho chtěla mluvit, ale nějak nevím, co chceš vlastně slyšet? „nezatuchlé“ vůně budou všechny, které nejsou klasika staršího data (jestli jsem teda správně pochopila, co máš na mysli), za sebe doporučím vybírat po roce 90, někdy raději 95, a vynechat mýdlovky a chypre. pokud jde o vůně s frézií, šeříkem a fialkou, bez růží a konvalinek, zapátrej v „Parfém s vůní…“ ve vláknech s názvy konkrétních složek.\njak už jsem psala několikrát, takhle z fleku ti nikdo nevyvěští, co ti bude vonět L'Instant (pozor na rozdíly v koncentraci) a Addict (pozor na rozdíl před a po letošní reformulaci) klidně zkus.\nKsilhanova 19.10.12 12:44\nJe mi jasné, že každému voní něco jiného;-)Jen nemám moc přehled, tak jsem chtěla pouze tip na vzorky, které koupit na zkoušku. Proto jsem písla to co mám doma pro představu jaké vůně se mi líbí;-)A už týdny tu pročítám vlákna a vyhledám složky v parfémech a mám v tom opravdu zmatek, tak jsem chtěla požádat o radu od Vás zkušených dam.\nandry 19.10.12 12:56\njá to chápu, ale já vážně nevím, co ti mám podle toho, cos napsala, poradit (moc obecné). doporučuju tuto osnovu http://www.arome.cz/…em-vune-332/ , zejména ty body ohledně charakteristiky sebe sama i té vůně.\nKsilhanova 19.10.12 13:27\nAhaaa:-) Děkuji moc za ten odkaz. Takže:\nVoní mi spíše sladší výraznější vůně (ten Lanvin a Moschino jsou vyjímka) DOLCE&GABBANA Light Blue mi nevoní vůbec. Asi nejvíce, z těch co vlastním, se mi líbí Mont Blanc Femme. Výrazná, intenzivní, hladká, hlubší a sladká ale i trochu ovocná s jiskrou a ne ulepená.\nTypem jsem romantická ale moderní, ne kostýmek, spíše svůdnější elegance. Z barev nejvíce bílá a fialová. Ne šedivá a zelená.\nVůni bych chtěla do práce a na volný čas.\nPředstavuji si originálnější a zajímavou vůni, ale ne nějakou hodně zvláštní, která má moc rozporuplných reakcí.\nA rozpočet do 2 tisíc.\ndynda 19.10.12 13:39\nMyslím, že celkem rozumím tomu, co myslíš tou zatuchlinou. Třeba na mé poličce ji nenajdeš Můžeš nakouknout i do zkušebníku. Myslím, že s L´Instant Magic nešlápneš vedle, je zajímavá, originální, nekonfliktní, nepůsobí lacině. Z Guerlainů by se ti mohly líbit i Insolence i Instant, Champs Elysees, Dior Addict asi jo, ten nemám moc nastudovaný, ale třeba i J´Adore. Mohly by se ti líbit i pudrové vůně - no, jsi na začátku…Tak ať se daří.\nMandarinka 19.10.12 16:15\nMůj tip je Guerlain: Shalimar Parfum Initial L'Eau. Cítím v něm hodně frézie, je elegantní, intenzivní, hladký a není zatuchlý.\nKsilhanova 19.10.12 17:19\nMoc Vám děkuji!! Nad Insolence jsem také přemýšlela, hlavně kvůli té fialce;-)Ale obecně jsem zvědavá jak voní Guerlain, na ten rozdíl v porovnání s tím co už vlastním. Jen mi je záhadou proč v mém okolí slyším o samém Dioru, Lancome, Armani, Kleinech atd a tady mi připadá, že je Guerlain docela na špičce.\nKsilhanova 19.10.12 18:39\nTak jsem ráda, že se podle té Femme ubírám snad tou správnou ale dlouhou cestou k nalezení pokladů\nShalimar Parfum Initial (L'eau), Lalique Amethyst, Prada Tendre ty mě také podle popisu zajímají :twisted:\nJe opravdu asi nejlepší nakoupit ty vzorečky protože když jsem hledala pro manžela k Vánocům výraznou, sladkou a kořeněnou pecku vybrala jsem podle popisu Kenzo Jungle a byla jsem zklamaná. Připadá mi obyčejný, zato Lolita Lempicka Au Masculine už byla jiné kafčo\ngangulienka 25.10.12 18:02\nplne suhlasim hned ma napadla tato vona\nKsilhanova 25.10.12 18:16\nDala jsem na doporučení a už ke mě vzorek od jedné aromačky putuje (tedy mimo jiné) a jsem moc zvědavá :twisted:\ngangulienka 25.10.12 18:27\n@Ksilhanova tak daj vediet ako sa Ti paci\nKsilhanova 25.10.12 18:54\nTo je jasnačka, trochu se bojím aby to na mě nebylo „moc“ zatím s „pořádnými“ vůněmi tolik zkušeností nemám. Mám jen samé slabé odvary\nMandarinka 25.10.12 20:47\nKdyž to na tebe bude moc, tak si dej menší množství a třeba jen za krk, aby ti to nešlo rovnou do nosu. S touhle taktikou se dají přežít lecjaké lektvary Ale věřím, že to bude spíš příjemný zážitek.\nKsilhanova 26.10.12 09:49\nKdyž to na tebe bude moc\nJá se tak těším, že i „smrad“ mi bude vonět Spíše mám obavy o manžela, chlapi mají citlivější čumec a hlavě při popisování vůní mají hooodně zajímavé interpretace


3. Váš masér by se mněl zeptat na váš aktuální zdravotní stav, i problémy s krevním tlakem, zlomeniny, operace, osteoporózu. V některých případech by měl doporučit konzultaci s vašim ošetřujícím lékařem ohledně vhodnosti masáže. V případě, že máte alergii na látku, která by mohla být obsažena v masážním prostředku, upozorněte na tuto skutečnost maséra.\n5. Sundejte si hodinky, řetízky, náramky, náušnice. Odložte si tak, aby vás nikde nic netlačilo a netahalo, jde o vaše pohodlí Pamatujte, že dobrý přístup k masírované oblasti je klíčový pro účinnou masáž. Masér je profesionál a nemasírované části těla by měl přikrýt.\n7. Už nic nebrání tomu, abyste naplno relaxovali a vychutnali si svoji masáž. V případě, že vám je nějaký hmat z osobního hlediska nepříjemný, řeknete to. Komunikace je velice důležitá. Masér mnohé vycítí, ale ne vždy. Nebraňte se projevům úlevy jako jsou slzy nebo vzdychy. Neboť tak uvolníte vnitřní napětí, což se odrazí i na vašem těle. A vy jste se přece přišli napětí zbavit. Chce se vám spát? Spěte. Spánek je většinou stavem nejhlubší relaxace a regenerace. Nebojte se, masér bude v masáži masírovat. Váš spánek je pro něj důkaz vaší důvěry a to je veliká odměna.\n10. Nejdůležitější je pravidelnost návštěv, nezapomeňte si zamluvit další termín.\nPoprvé na masáži (Co je dobré vědět)\nJe vhodné odložit prstýnky, řetízky, hodinky, náramky a jiné ozdoby. Většina šperků je zhotovena z kovů, které ovlivňují energetický tok v těle. Týká se to klienta/ky i maséra/ky.\nV průběhu masáže\nDochází k hlubší relaxaci organizmu a tím k ochlazení těla. Proto se masáž provádí v pohodlném a vzdušném oblečení, které vám poskytneme. Pokud vám bude při masáži zima, nebojte se požádat masérku o přikrývku, která je k dispozici v každém masážním boxu.\nMasáž urychluje metabolizmus (odbourávání tuků a odpadních látek z těla). To se může projevit přechodným zvýšením tělesné teploty či lehkou bolestí hlavy. Pro prevenci těchto nežádoucí projevů je doporučeno vypít cca 2 l tekutin denně, nejlépe vody (vhodný není alkohol, káva, černý čaj a podobné nápoje, které vedou k dehydrataci organizmu).\nRovněž je dobré nespěchat s konzumací jídla nebo volit lehkou stravu. Po jídle je energie přirozeně odčerpávána na trávení potravy a procesy vyrovnávání energie po masáži se mohou zpomalit či zcela zastavit.\nPo masáži je doporučeno doplnit tekutiny, proto vám po každé návštěvě servírujeme zdarma zelený čaj.\nPokud se budete cítit povzbuzený/á a budete pomaleji usínat, není důvod k obavám.\nPříčinou je vyrovnávání toků energií v těle.\nPo terapeutické proceduře (netýká se relaxační masáže) mají někteří lidé pocity zvýšené únavy (jako by intenzivně cvičili). Je to z toho důvodu, že svaly pracovaly způsobem, na který nejsou v běžném životě zvyklé. Pokud se takové pocity dostaví, nejedná se o nic nezvyklého. S pravidelnou návštěvou masáží tyto projevy zcela zmizí. Tělesná únava nepřetrvává příliš dlouho a zpravidla mizí druhý den po masáži.


Smuteční síň je místem posledního rozloučení s našimi blízkými, kteří nás právě opustili. Kontaktujte pohřební ústavy z naší nabídky, které vám zajistí smuteční síň pri posledním rozlouční s vaším blízkým.\nPoslední rozloučení v smuteční síni\nVe smuteční obřadní síni se provádí poslední rozloučení, přednáší se smuteční řeč a kondoluje rodině zesnulého. Smuteční síň je pro tyto události vyzdobena květinami a věnci, které symbolizují projevenou bolest.\nVýzdoba smuteční síně\nSmuteční obřadní síň je často obklopena množstvím květin a smutečních věnců. Dekorace smuteční síně také zahrnuje dekoraci rakve či urny a celkovou smuteční výzdobu místnosti. K výzdobě smuteční síně je v mnohých případech možné si najmout zkušeného floristu, který je schopen připravit výzdobu tak, aby odpovídala představám pozůstalých.\nKoho pozvat do smuteční síně?\nDůstojný pohřeb odráží vyspělost kultury, nemělo by se tedy opomenout na rozloučení v smuteční obřadní síni. V některých případech není nutné do smuteční obřadní síně pozvat všechny známé, ale postačí pouze přítomnost rodiny a nejbližších příbuzných.\nChcete poradit ohledně smuteční obřadní síně?\nObraťte se na firmy z našeho katalogu, které mají se všemi službami týkajícími se pohřebnictví zkušenosti.


Nové knihy pro dospělé - leden 2014 :: Městská knihovna Horní Bříza\nÚvod > Nové knihy pro dospělé - leden 2014\nNové knihy pro dospělé - leden 2014\nM. C. Beaton - Agatha Raisinová a zlý veterinář\nAgatha Raisinová nemůže přivyknout životu na venkově, kde jedinou vyhlídkou na vzrušující večery jsou schůze dámského spolku. Když neuspěje se sbližovacími manévry u souseda Jamese Laceyho – plukovníka na odpočinku – chopí se Agatha příležitosti a navštíví nového, pohledného a nezadaného veterináře. Ačkoli Agatinu mourovatému kocourovi vůbec nic neschází, Hodge musí v rámci milostného dobrodružství vytrpět drsné vyšetření. Jeho oběť je naneštěstí zbytečná, neboť zakrátko se najde zvěrolékař mrtvý...\nJames Rollins - Fantom hlubin\nnapětí, katastrofický román\nBývalý příslušník jednotky SEAL Jack Kirkland nachází po vynoření z podmořského průzkumu potopeného vraku okolní svět v plamenech a Spojené státy na pokraji jaderné apokalypsy. Na palubě své oceánské výzkumné lodi Deep Fathom se vydává na zoufalou misi, která ho přivede k ohromujícímu objevu hluboko pod hladinou. Na světlo světa totiž byla vynesena ničivá tajemství a síly, jež nedokázaly zkrotit ani dávné civilizace - a tato moc nyní ovlivňuje svět, který překotně směřuje k sebezničení.\nZoltan Zinn Collins - Přežil jsem peklo Bergen-Belsen\nJsem jedním z milionů lidí, kteří prošli nacistickými koncentračními tábory a od většiny z nich se odlišuji tím, že jsem přežil Koncentrační tábor Bergen-Belsen se stal dějištěm jedněch z největších masových vražd v historii. Právě zde byl jako malý chlapec, spolu se svou rodinou, uvězněn Zoltan Zinn-Collis. Malému dítěti se podařilo přežít v neuvěřitelném prostředím plném špíny, nemocí, hladu a brutality příslušníků SS. Z jeho rodiny unikl smrti pouze on a starší sestra, matka přišla o život právě v den, kdy tábor osvobodila britská armáda. Zoltan, objevený sestrou Červeného kříže, jež jej označila jako „okouzlující zbytek lidskosti“, se dostal do Irska a byl adoptován jedním z těch, kteří osvobodili tábor Bergen-Belsen, doktorem Bobem Collisem, jenž ho přijal za svého syna. Jeho příběh je plný hluboké bolesti a obrovské radosti; je vylíčen s hrozivou upřímností a neuvěřitelnou jiskrou humoru. Je to příběh člověka, který ztratil jednu rodinu a nalezl jinou.\nJohn Lutz - Spolubydlící\nŽe někdo vypadá jako šedá myška, ještě neznamená, že nám neudělá ze života peklo. Hledání nového spolubydlícího je pokaždé krok do neznáma. Jenomže Allie Jonesová nemá jinou možnost. Vyhodila z bytu bývalého přítele Sama, protože jí byl nevěrný, a teď potřebuje, aby se s ní někdo podělil o nájem. Hedra Carlsonová jí připadá jako sázka na jistotu. Stydlivá šedá myška určitě nebude pouštět hlasitou muziku a nechávat na podlaze špinavé ponožky. A přece je na Hedře cosi divného. Nepokrytě Alii závidí, jak vypadá a jaký vede život. A pak začnou ty obscénní telefonáty.\nJonathan Kellerman - Vina\nDávná tajemství se možná dají pohřbít. Ale vina nikoli... V honosné čtvrti Los Angeles dojde k sérii drastických vražd. Na zahradě soukromého domu je nalezena mrtvola dítěte, kterou tam kdosi pohřbil před šedesáti lety. A krátce poté dělníci při výkopových pracích v nedalekém parku objeví kostru dalšího nemluvněte a opodál se najde zastřelená mladá žena. Na první pohled tři nesouvisející případy. Anebo je mezi nimi přece jen nějaká spojitost? Na to se snaží přijít detektiv Milo Sturgis za pomoci svého přítele, brilantního psychologa Alexe Delawarea.\nWilbur Smith - Bludný kruh\nHazel a Hector prožívají šťastné dny v očekávání narození potomka. Cestou z Londýna je však Hazel přepadena a na následky zranění umírá. Ještě předtím přivedla na svět císařským řezem dceru. Zdrcený Hector se domnívá, že za vraždou jeho ženy stojí somálští piráti. Jenže na scéně se objevuje jiný, i když také staronový nepřítel Nejnovější román pro muže, oblíbeného autora W. Smitha, ve kterém si na své přijdou i ženy.\nJames Patterson - Zabít Alexe Crosse\nMary Higgins Clark - Pravdu znát nemusíš\nJojo Moyes - Poslední dopis od Tvé lásky\nMimořádně silný příběh vášně, nevěry a ztráty z pera respektované britské autorky Jojo Moyesové, který získal v roce 2011 prestižní ocenění The Romantic Novel of the Year Award. Novinářka Ellie při pátrání v archivu narazí na půlstoletí starý dopis, v němž neznámý muž žádá svoji milenku, aby opustila manžela. Ellie příběh, skrývající se za dopisem, okamžitě zaujme - i ona sama má poměr se ženatým mužem. Rok 1960. Jennifer Stirlingová leží v nemocnici po vážné autonehodě a na nic si nepamatuje - na manžela, na své kamarády, ani na to, jaká byla ona sama. Když se však vrátí z nemocnice domů a najde tajný dopis, pomalu se začíná rozpomínat na milence, kvůli kterému byla kdysi ochotná riskovat úplně všechno.\nDiana Gabaldon - Bubny podzimu\nsága, román pro ženy\nLisa Kleypas - Zimní naděje\nPůvabná, ale ostýchavá Evie Jennerová snívala o něžném milenci s chlapeckým úsměvem, ale krutý osud pro ni uchystal zlé překvapení. Po smrti své urozené matky vyrůstala u příbuzných, kteří ji od útlého věku týrali a ponižovali. Zakázali jí dokonce stýkat se s těžce nemocným otcem a nikterak se netají tím, jak se těší, až Evie zdědí jeho bohatství. Ve své hrabivosti zašli dokonce tak daleko, že chtějí Evii zaslíbit odpornému bratranci, jen aby měli z budoucího dědictví co největší prospěch. Evie se obává, že by jí dokonce mohli začít usilovat o život, a tak vyhledá zhýralého Sebastiana, lorda St. Vincenta, a nabídne mu prostou dohodu: uzavřou sňatek z rozumu, který jí zajistí ochranu před příbuznými a jemu poskytne tolik potřebné finance.\nRicarda Jordan - Ranhojička\nhistorický román, román pro ženy\nMohuč, 1330. Porodní bába Rachel spěchá k porodu a na ulici najde rodící ženu. Mladá matka umírá a Rachel přinese sirotka k majetné rodině von Speyerových, kde je Lucie vychovávána společně se stejně starou Leou. Když po letech vypukne v Mohuči mor, zřizuje Lucie - která byla v domě von Speyerů zasvěcena do tajů arabské medicíny - společně s morovým lékařem Clemensem von Treist "morový dům", v němž pečují o nemocné. Lucie si brzy získá úctu jako "ranhojička", ale pak se nálada ve městě změní a ona musí uprchnout bez milovaného Clemense. Najdou se ti dva ještě někdy?\nLenka Lanczová - Dvakrát dospělá\nSympatická tmavovláska Dita Tomešová není zrovna upejpavá stydlivka, která by nesměle seděla v koutě, a tak díky své povaze a především "prořízlé" puse nemá o průšvihy nouzi. Dosud se jí z nich dařilo více či méně úspěšně vymluvit, ovšem malér, který si zavaří pár měsíců před maturitou, zavání vyloučením. Aby mu předešla, Dita volí přestup na gymnázium v jiném městě.\nTajemná bruslařka se objevovala poblíž nového kancelářského komplexu denně přesně ve stejnou dobu a stejně přesně i mizela. Pro Tomáše i pro všechny jeho zaměstnance představovala nečekaný závan lidskosti v oněch moderních prostorách. Navíc z jejího rozevlátého pohybu sálal takový pocit volnosti, až se v Tomáši cosi probudilo. Začal přehodnocovat celý svůj dosavadní život a sám sebe se tázat po smyslu svého snažení. Setkal se s ní o pár let později, a to setkání pro ně oba znamenalo nový začátek, v nějž už ani jeden z nich nedoufal...\nEva Urbaníková - Měj mě rád\nBývalá studentka medicíny Soňa žije v až příliš klidném vztahu s racionálním gynekologem Tomášem. Dobrovolně odejde ze školy, cestuje po Indii, vyznává alternativní přístup k životu. Začně pracovat jako dula - vede kurzy a připravuje ženy na porod. Jednoho dne jí zavolá poněkud křehká Jana, která po dlouhém úsilí konečně otěhotněla, ale nemá dobrý pocit, bojí se, aby o dítě nepřišla. Její obavy se bohužel naplní a porodí předčasně. Soňa, která se o ni v nemocnici dál stará, se tu setká také s jejím manželem Jurajem, a přeskočí jiskra...\nzdroje: www.beletrie.eu, www.knihcentrum.cz


Domov důchodců bude spravovat církev - Třebíčský deník\nDomov důchodců bude spravovat církev\nVelký Újezd – Domov důchodců ve Velkém Újezdu čekají nemalé změny. Na ně se Deník zeptal jeho ředitele Jaroslava Pokorného. „Už nyní se připravujeme na rekonstrukci. Opravy začnou v červnu. Dotknou se elektroinstalace, vodovodních rozvodů a kanalizace. Dojde i na stavební úpravy pokojů. Nyní máme pokoje i po šesti klientech. Ty se změní na menší pokoje se sociálním zařízením,“ objasnil ředitel.\nDomov důchodců ve Velkém Újezdu čekají nemalé změny. | Foto: DENÍK/ Eva Bártíková\nRekonstrukce je podle něj nezbytná. Kromě některých úprav – fasády, výtahu a kotelny, je objekt v původním stavu z roku 1937. Tehdy byl postaven církví coby sanatorium pro osoby s tuberkulózou. Financování náročné investiční akce se ujme církev Kongregace Milosrdných sester III. řádu sv. Františka pod ochranou Svaté Rodiny v Brně. Na tu přejde od 1. ledna 2011 správa z rukou kraje. Od začátku příštího roku zde budou sociální služby poskytovat klientům řádové sestry.\n„Kraji Vysočina v letošním roce končí smluvní nájem církevních budov. Dohodl se s Kongregací Milosrdných sester III. řádu sv. Františka pod ochranou Svaté Rodiny v Brně na převodu zřizovatelských kompetencí k místnímu domovu důchodců. Kongregaci budou navráceny také budovy, které měla příspěvková organizace kraje v nájmu od roku 2003 včetně jejich investičního zhodnocení,“ informovala tisková mluvčí Kraje Vysočina Jitka Svatošová.\nŘádové sestry tu byly už dříve\nV Domově důchodců ve Velkém Újezdu působily řádové sestry od počátku, teď jsou tu tři. Domov má i vlastní kapli.\n„Je tu takové to duchovní prostředí, což je pro seniory oáza klidu a pohody,“ zamyslel se ředitel. Kvůli přípravám na rekonstrukci zde snižují počet klientů. „V první fázi snížíme počet klientů ze současných 120 na 90. Do konce roku se kapacita domova sníží na 40 klientů skrze druhou etapu rekonstrukce. Některé smlouvy byly uzavřeny na dobu určitou. Probíhají jednání o náhradním umístění. Kraj v tom přislíbil pomoc,“ nastínil Jaroslav Pokorný.\nPobyt v domově si při návštěvě Deníku pochvaloval klient Antonín Leitner: „Nejlepší je tady to, že tu můžu ven po okolí na vozíku. Je tu dobré jídlo a příjemný personál. Není nač si tu stěžovat.“\nVladislav – V sobotu 20. července bude ve Vladislavi rušno. Na kurtech u fotbalového hřiště proběhne již 12. ročník turnaje nohejbalových trojic…\nLetos uběhnu víc jak 1100 kilometrů, říká Nikola\nDoprava a logistika Traktorista a obsluha, 27 000 Kč Výroba Zámečníci strojů, 14 740 Kč Administrativa Asistent, asistentka, 15 000 Kč Řemeslné práce Svářeč, 23 500 Kč Administrativa Úředník ve skladu, 23 000 Kč Stavebnictví Stavební technik, 20 000 Kč Výroba Obsluha strojů, 19 000 Kč Gastronomie Kuchař/pizzař, 25 000 Kč\nVolkswagen Golf servisní knížka, koupeno v A Volkswagen Beetle první majitel, koupeno v F Ford Focus nehavarované Volkswagen Passat první majitel, servisní knížka, koupeno v CZ Peugeot 2008 nové vozidlo, servisní knížka, koupeno v CZ Volkswagen Sharan koupeno v CZ, nehavarované Volkswagen Golf první majitel, servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Volkswagen Golf první majitel, servisní knížka, koupeno v A, nehavarované\nJemnice, náměstí Svobody Prodej domu Náměšť nad Oslavou Prodej domu Třebíč, Šafaříkova 323 Prodej domu Jaroměřice nad Rokytnou Prodej domu Hrotovice, Podloučky Prodej domu Třebíč Prodej domu Nové Syrovice Prodej domu Budkov Prodej domu


Pljuščenko je po třinácté operaci, v páteři už nemá šroubky - Sport.cz\nPljuščenko je po třinácté operaci, v páteři už nemá šroubky\n3. března 2014 18:18 - Tel Aviv\nV pořadí už třináctou operaci absolvoval v Izraeli krasobruslař Jevgenij Pljuščenko. Šroubek, který zničená záda dvojnásobného olympijského vítěze neudržel pohromadě během domácích her v Soči, mu lékaři odstranili a v páteři nechali jen destičku. V úterý už by jednatřicetiletý Rus měl vstát z nemocničního lůžka a pak rehabilitovat.\n"Odstranili jsme mu všechny (čtyři) šroubky, takže už má jen svou vlastní páteř se zarostlou destičkou," popsal lékař Igor Pjatigorski pro Ria Novosti. Zákrok trval tři a půl hodiny a dopadl úspěšně. "Po narkóze už jsem s ním mluvil, zítra ráno by měl vstát a začít chodit. Tak jako jiní pacienti," dodal.\nPljuščenko, který už v minulosti podstoupil tucet operací zad či kolen, se zranil při rozbruslení 13. února a před krátkým programem z olympijské soutěže odstoupil. Předtím pomohl v Soči Rusům ke zlaté medaili v premiérové soutěži družstev. Vzápětí oznámil konec amatérské kariéry, o pár dnů později ale nevyloučil, že bude na OH bruslit i za čtyři roky v Koreji.