Nenechte si ujít lipové květy. Vyrobte si sirup nebo čaj a podpoříte tak svou imunitu i pročistíte svou krev. | iRecept.cz\nNenechte si ujít lipové květy. Vyrobte si sirup nebo čaj a podpoříte tak svou imunitu i pročistíte svou krev.\nNa samotném počátku jara nás přivítá mnoho kvetoucích stromů, mezi nimi najdete také velmi oblíbenou lípu. Květy lípy jsou používané pro uvaření čaje nebo pro přípravu sirupu. Při sušení lipových květů si je můžete nechat i na zimní období.\nNa našem území najdete dva druhy lípy\nV přírodě můžete najít dva různé typy líp, ta nejvíce účinná a léčivá se zásadně od druhé liší. Květy sbírejte z lípy, která má menší, jasně zelené listy. Druhá, méně léčivá lípa, má naopak listy velké a lehce zašedlé. Rozpoznejte od sebe tyto dva druhy a věnujte pozornost jen květům z prvního druhu lípy.\nSamotný sběr květů stromu se doporučuje nechat na velmi slunečné počasí, kdy jsou květy bez vody a jsou nejvíce otevřené směrem ke slunečním paprskům. Zvolte ten nejsprávnější čas pro sběr květů, pupeny jednotlivých květů nesmí být ještě nedozrálé, ale také ne příliš odkvetlé.\nPři příliš rozkvetlém květu po usušení všechny léčivé prvky opadají, a tak vám pro lahodný čaj nebo přípravu sirupu nezbyde nic. Nikdy nesbírejte květy ze země, ty odpadávají z jasného důvodu a pro vaše účely nebudou dobré.\nOdřízněte konec květu\nPro správné sklízení květů lípy je vhodné odřezávat opravdu jen květy, větve v okolí květů vám k ničemu nebudou. Odříznutím větší části poškozuje i samotný strom, který v další sezoně nemusí mít již tolik květů.\nPro správné uchování a skladování sušených květů je nutné květy rozložit na suché místo a často květy obracet, alespoň jednou týdně. Ve chvíli, kdy je květ úplně suchý, jej můžete vložit do suché krabice, bedny, textilního sáčku nebo lahve. Pro skladování bylin nebo květů stromů nejsou vhodné nádoby z kovu.\nLípa má skvělé léčivé účinky\nVedle úžasné chuti lahodného čaje nebo sirupu z lípy si užijete také její skvělé účinky. Má pozitivní vliv na nachlazení, pocení, horečku a kašel či jiné problémy s dýchacími cestami. Zmírňuje bronchiální problémy, podporuje vykašlávání a její látky stimulují imunitní systém.\nPodle babských rad se květ z lípy používá také pro posílení nervů, celého nervového systému a také pro čištění krve. Skvělé pozitivní účinky má také na zažívací potíže a žaludek.\nKvět z lípy pomáhá pro klidný spánek\nPodle lidových tradic se používal čaj z květů lípy pro klidné usínání i pohodový spánek pro děti i dospělé. Stejné účinky má také rychlá lázeň s lipovým květem. Všechny tyto faktory jasně ukazují, že jsou květy ze stromů lípy velmi prospěšné na zdraví i pro pohodu celého imunitního systému.\nOtrhané lipové květy usušte způsobem, který je popsaný výše. Po uskladnění do krabice nebo bedny můžete využít naprosto suché květy pro přípravu lahodného a zároveň osvěžujícího čaje.\nPřipravte si do hrnku dvě lžičky sušeného lipového květu a zalijte je dvěma decilitry horké vody. Připravený čaj nechte louhovat přibližně deset minut a poté přeceďte pro získání skvělého čaje bez stop květů. Čaj vám pomůže při léčení nachlazení, revmatismu, dny nebo pro celkovou podporu imunity.\nSirup z lipového květu si zamilujete\nPro přípravu lipového sirupu budete potřebovat:\n4-5 hrstí lipových květů\n2 velké citrony nakrájené na plátky\n2 kg zředěného krystalového cukru\n1 lžičku kyseliny vinné\nKvěty namočte do vody a posypte plátky citronu, krystalovým cukrem, kyselinou citronovou a kyselinou vinnou. Zakryjte nádobu ubrouskem a míchejte alespoň čtyřikrát týdně po dobu tří dnů. Poslední den zamíchejte do směsi také benzoan sodný. Po třech dnech směs přeceďte a výsledný sirup uchovávejte ve skleněné nádobě s dobře uzavíratelným hrdlem.\nPro krásnou žlutou barvu a sladší chuť můžete použít také krystalový cukr. Ten můžete opražit do zhnědnutí, poté zředit ve třech decilitrech vody a přimíchat do sirupu.


CANON EOS 1000D - Astronomické fórum\nPříspěvek #1 od Black_Man » 02. 07. 2008, 00:35\nPřeji čisté a temné nebe všem. Hledal jsem na fóru, zda se tady probíral nějakým způsobem fotoaparát Canon EOS 1000D.Nic jsem nenašel a tak s ohledem na skutečnost, že momentálně hledám nějaký vhodný přístroj pro astrofotografii, bych tímto topicem "testnul onen Canon" alespoň teoreticky (má se dodávat snad koncem srpna). Lze "vyčíst" něco o jeho vhodnosti například z tohoto odkazu (?):\nPokud se jedná o porušení pravidel (v rámci reklamy apod.) prosím o zrušení topicu. Děkuji. Honza 8)\nPříspěvek #2 od vla » 02. 07. 2008, 00:48\nMá to být jen na astrofoto, nebo i jiné focení? Ve specifikaci jsem nenašel možnost předsklopení zrcátka, to by byl na astro trochu nedostatek, jinak bych čekal trošku omezení při jiném než astro focení. Je to nejlevnější model, pravděpodobně budou použita starší řešení např. ostření atd. Z hlediska astrofotek by to vadit nemělo, jen ověřit možnost předsklápění zrcátka. Výstupy budou zřejmě velmi podobné jako modely 350, 400, 450 atd.\nPříspěvek #3 od MaG » 02. 07. 2008, 01:11\nPředsklopení rcátka nemusí být v mnoha případech problém, to lze obejít použitím pevného stativu, montáže nebo sundaváním krytky v kraním případě.\nCo se specifik týče, z toho co jsem viděl na Dpreview.com, tak je to takový nový Canon 300D. V některých ohleech mají společné parametry (namátkou rychlost snímání, počet ostřících bodů). Je to jasně mířeno na levný model, myslím, že by na astro mohl vyhovět, ale jakýkoliv jiný bude asi lepší.\nPočkal bych s tím na první testy..\nPříspěvek #4 od vla » 02. 07. 2008, 01:22\n[quote author=MaG link=board=astrofoto2;num=1214930114;start=0#2 date=07/01/08 - 19:11:09]Předsklopení rcátka nemusí být v mnoha případech problém, to lze obejít použitím pevného stativu, montáže nebo sundaváním krytky v kraním případě.\nJenže pořídíš časovač a budeš u toho stát a zakrývat na začátku každé expozice objektiv než se vše uklidní?\nPříspěvek #5 od MaG » 02. 07. 2008, 01:32\nPíšu tam "v krajním případě" .. ukaž mi montáž, co mi umožňuje automatické focení, na níž se mi rozhýbe záběr kvůli zrcátku! Už si rozumíme? Pokud mám montáž dost stabilní, aby byla použitelná na pointaci autoguiderem, je jistě dost použitelná i na sklopení zrcátka bez vibrací. Mluvím ze zkušenosti, krajním případem jsem myslel focení ze stativu, který občas vezu v batůžku (skládací, že bys ani stativem nenazval..). Tam je tato funkce vhodná použít, řešil jsem to u 300D změnou firmware.\nPříspěvek #6 od Black_Man » 02. 07. 2008, 01:37\nDíky za odpovědi.Můj dojem z přístroje je podobný = levná varinta Canonu. V podstatě jsem rozhodnutý pro 450D.Ve skutečnosti bude asi výstup podobný resp. jej budou určovat ostatní parametry samotného focení a podmínky při focení.\nPříspěvek #7 od Black_Man » 30. 12. 2008, 07:24\nA jsem tady zase s dotazem. Ježíšek byl v nějaké dobré náladě a šéf taky tzn. dorazily odměny a nějaká zlatka zbyla pod vánoční jedlí Možná se něco událo v problematice 1000D a tak se rád postarám o oprášení tohoto tématu. Nemá někdo praktické zkušenosti s tímto modelem? Nebo je opravdu volba modelu 450 lepší? Díky za názor.A slibuji, že už něco koupím 8)\nPříspěvek #8 od MartinV. » 30. 12. 2008, 16:03\nNo nevím, ale já mám se zapůjčenou 1000D na astrofoto mizerné zkušenosti:\n- Oproti poloprofesionálu 40D šilenej šum.\n- Nevím čím to je možná DSLR nebo kartou, ale doba expoce se takřka = době stažení snímku do PC ... ??? >:(\nTřeba je to jen kus od kusu ... nevím.\nPokud bych měl možnost a neměl moc peněz šel bych nejspíš do EOS 350D. To je ale věc jednotlivce. Jinak jak kdysi psal MP (pokud si dobře pamatuji) jak to nemá necelé kilo není to DSLR ;D.\nPříspěvek #9 od MaG » 30. 12. 2008, 16:47\nTo bys měl Martine ještě porovnat šum 1000D a 300D , neříkej mi, že ten šum je u 1000D tak hrozný.. na druhé straně tím neříkám, že bych si ji šel koupit\nJo a stahovat fotky jde i se čtečkou, myslím, že to tak nikdo jinak ani nedělá.. a pak je to rychlý jako blesk.\nPříspěvek #10 od Black_Man » 30. 12. 2008, 17:19\nAuuu...a zase nic nevím, to je tak když se člověk moc ptá :)\nPříspěvek #11 od Vabra » 30. 12. 2008, 17:28\nMartinV napsal: No nevím, ale já mám se zapůjčenou 1000D na astrofoto mizerné zkušenosti:\nZajimava zkusenost, muzes ji podporit skutecnymi srovnatelnymi snimky?\nPodle objektivnich ale ne Astronomickych indexu (viz Low Ligh ISO tab na nasledujicim odkazu):\nhttp://www.dxomark.com/index.php/eng/DxOMark-Sensor vychazi sum 1000D nepatrne lepe nez u ostatnich low end modelu...\nV ruce jsem jej nemel ale jinak u aparatu ktere v ruce mam (300D, 20D, 40D) moje zkusenost odpovida tomu co rika Low Ligh ISO index (napr ze novejsi 40D s vice pixely sumi nepatrne ale vice nez letita 20D).\nPříspěvek #12 od MartinV. » 30. 12. 2008, 17:35\nMaG napsal: To bys měl Martine ještě porovnat šum 1000D a 300D , neříkej mi, že ten šum je u 1000D tak hrozný.. na druhé straně tím neříkám, že bych si ji šel koupit\nNo oproti 300D máš pravdu je to lepší, ale k tomu stahovaní. Pokud fotografuji a chci si prohlédnout snímek během snímání objektu je přece blbost jej vypínat a dávat kartu do čtečky zejména pokud jedu nějakou sérii s časovačem.\nPříspěvek #13 od MartinV. » 30. 12. 2008, 18:01\nNo doufám že se bratránek na mě nenase..... , že tu zveřejňuji jeho snímek a kritizuji jeho 1000D. No doufám, že to ukecám.\nNevím přesně při jaké citlivosti to bylo foceno ISO 800-1600, čas do 5min. přesné údaje má majitel snímku já si je jen matně pamatuji. Musel bych je zjistit.\nNo a tady je ze 40D ISO 1600 čas 10min:\nPříspěvek #14 od Black_Man » 30. 12. 2008, 18:23\nOK, znamená to, že model 450 je v rámci "cena výkon" lepším řešením než 1000D?\nPříspěvek #15 od MartinV. » 30. 12. 2008, 18:33\nOpravuji můj příspěvek č. 5:\n- Nevím čím to je možná DSLR nebo kartou, ale doba expoce se takřka = době načtení snímku do PC nebo na displeji fotoaparátu ... ??? >:(


Únor » 2011 » Ratenická včela – dobročinný osvětový spolek\nArcheologické nálezy promlouvají.\nRubrika: Duševní pel – Pavel 09:43\nNechme se vtáhnout do tajemného dávnověku doby kamenné. Pan archeolog Mgr. Lamprecht z Polabského muzea v Poděbradech nám zprostředkuje svědectví, které odhalují keramické střepy nalezené kolem Ratenic. Jejich příběh nám přiblíží lidi, žijící v době zcela jiné, než je doba naše. Přesto k nim máme blízko: žijeme na stejném místě.\nArcheologické nálezy budou přímo k vidění!


Právě je 05 čer 2020 08:13\nNalezeno 360 výsledků hledání\n25 lis 2019 10:44\nTéma: Daisy red ryder 1938 a Buck 105\nDaisy red ryder 1938 a Buck 105\nAhoj, máte někdo zkušenosti s touto vzduchovouu puškou na ocelové kuličky? Kvalita materiálu, trvanlivost, když vezmu kapacitu zásobníku 650 kuliček. Tak se z toho dá vystřílet desetitisíce ran ročně. A to teoreticky, jaká je ale praxe? Podle netu je ta natahovací páka z plastu, tak si říkám, jestli...\n29 bře 2019 10:41\nTéma: Bajkal MP-654K\nRe: Bajkal MP-654K\nkteré jsou ty broky z měkkého železa?\nDají se tam počítat i copperheady?\nCo ty originál Baikal dodávané s pistolí ? jsou také z měkkého železa?\n25 bře 2019 15:57\nAhoj, ze zbraně mám přes 14 000 ran, používám pouze olověné broky, nejlíp jdou Gamo , ale dost podražily. u kovohutí ty novější verze se závitem na krabičce tam nejdou mají větší průměr. Až dostřílím zásoby přejdu nejspíš na ty copperheady i když za čas možná zničí vývrt, budu je používat opakovaně ...\n16 pro 2017 11:59\n09 lis 2017 11:37\nměřil jste brok ze staré várky, nebo již z té nové(krabička se závitem)?\n08 lis 2017 11:30\nAhoj, dnes jsem zkoušel zásobníček do baikal mp-61, ty starší šly v pohodě protlačit, bez poškození broku i zásobníku ty nové nešly vůbec, je znát, že mají více jak deklarovaných 4,5, cpát to tam silou nebudu, zničil bych zásobník, je celý z plastu. P.S. 654K je jen na broky Ve zlamovací Slávii to m...\n07 lis 2017 15:58\nAhoj, používáte někdo ty zelené broky z Kovohutí Příbram, tuším číslo 11 já vystřílel zásoby těch starších balení, krabička bez závitu omotaná zelenou páskou, ty byly rozměrově v normě, 4,5mm otevřel jsem ta nová balení, plechová krabička se závitem, a ta kulička má víc jak 4,5 mm, nevejde se do zás...\n15 říj 2017 11:25\nTéma: Zbyněk Novosád prodej zbraní PODVOD!\nRe: Zbyněk Novosád prodej zbraní PODVOD!\n24 zář 2017 11:27\nTéma: malorážka CZ 512\n01 srp 2017 11:03\nAhoj, kdysi jsem to tu řešil i s videem z youtube, na jednorázovou 12g bombičku na její hrdlo dám kousek teflonové pásky, mám Baikal 654K a je tam sítko, které ten kousek co se uvolní při propíchnutí vždy zachytí, samozřejmě musím ty zbytky odstrańovat Na youtube je plno videí, jak teflonovou pásku ...\n11 kvě 2017 16:36\nAhoj, máte někdo zkušenost s výměnou prasklého záchytu zásobníku? Kde se dá koupit nový doporučte prosím spolehlivé prodejce, našel jsem 2 e-shopy, jeden za 200 a druhý za cca 900, ale nevím zda to bude pasovat mám to na Baikal 654k 5. generace ulomil se mi ten užší menší konec v délce cca 3 cm tady...\n17 lis 2016 10:42\nAhoj, ta chiappa r&r vypadá zajímavě,\nnašel jsem video v ráži 22 magnum, takže se můžete mrknout\n09 lis 2016 11:32\nTéma: školák vběhl do třídy s pistolí v ruce\nškolák vběhl do třídy s pistolí v ruce\nhttp://tn.nova.cz/clanek/zak-vbehl-do-t ... ji-ho.html\n13 říj 2016 15:52\nTéma: CZ P-07 Kadet .22 - celá pistole\nRe: CZ P-07 Kadet .22 - celá pistole\njestli jsem správně pochopil info ze stránek výrobce, tak do USA se dodává pouze adaptér, nikoli celá pistole jako\nnapř. v ČR.\n13 říj 2016 11:46\npokud závěr není ocelový, tak je to velké -\nZde odkaz na zahraniční forum k novému kadetu:


Šatní skříň - celošatní F153, masiv buk - Nábytek INTENA\n→ Ložnice SOFIA a FLORENCIA→Šatní skříň - celošatní F153, masiv buk\n(Příplatek 4 484 Kč)\nŠatní skříň - celošatní F153, masiv buk | Popis\nŠatní skříň - celošatní F153. Její úchyty jsou dokonale opracovány a přizpůsobeny tak, aby její otvírání bylo hračkou. Skládací dveře, které jsou použity u této skříně jsou dnešním velkým trendem u nábytku. Dvěře jsou zavěšeny ve speciální liště díky které se dveře zlomí a přesunou na jednu stranu.\nNa obrázku vyobrazena v moření - dub tmavý B3. Všechny její hrany jsou dokonale zaobleny a současně s postelí vytvoří stylovou ložnici.\nŠatní skříň je vybavena šatní tyčí.\nRecenze a zkušenosti s "Šatní skříň - celošatní F153, masiv buk"


Český filmový speciál: Pohádka do roku 1989 (1. část ) - Filmový Guru\ndejff | 22.3.2020 | Filmový speciál | Žádné komentáře\nČesko má, alespoň co se týče filmu, jednu tradici jistou. Od padesátých let minulého století se u nás pravidelně točí filmová pohádka. Jaké jsou ty nejlepší? Prozradí vám nový filmový speciál.\nPohádka v české kinematografii zaujímá velmi důležité postavení. Je divácky nejúspěšnější, zároveň ale často kritizována. O čemž se přesvědčilo již několik českých tvůrců, kteří neuspěli se svým pohádkovým počinem mezi nejpřísnějšími diváky, těmi nejmenšími.\nPohodlně se usaďte a připravte se na porci pohádkových příběhů, které vznikly do konce roku 1989.\nCo se v tomto speciálu dozvíte?\nO čem mělo být pokračování Pyšné princezny?\nKdo napsal Tři oříšky pro Popelku?\nPřehled 11 nejnavštěvovanějších pohádek v kinech do roku 1989.\nČeská filmová pohádka má jasně stanovená pravidla. Jsou to:\npostavy (skutečné a nadpřirozené – kladné postavy jsou vždy veselé a chytré, záporné jsou naopak hloupé a komické)\nprostředí (neutrální svět v nekonkrétním čase)\nděj (vítězství dobra nad zlem, moudrosti nad hloupostí)\nvýrazný komediální nádech příběhu\nnechybí ani píseň (písně), která téměř vždy zlidoví\nTento článek vznikl díky sesbírání informací z několika zdrojů (viz odkazy na konci článku). Pokud bylo na některou významnou pohádku zapomenuto, nebyl to určitě úmysl.\nPrvním pohádkovým pokusem určeným pro dětského diváka byl na počátku české kinematografie čtyřicet šest minut dlouhý němý snímek Červená karkulka (premiéra v kinech 21. 1. 1921) režiséra Stanislava Innemanna (Muži v offsidu, Vražda v Ostrovní ulici). Film působil poněkud amatérským a infantilním dojmem již ve dvacátých letech minulého století.\nJeště něž v roce 1937 dorazila do kin animovaná klasika od Walta Disneyho, do českých kin dorazila v roce 1933 hraná Sněhurka a sedm trpaslíků od režiséra Oldřicha Kmínka (Prodaná nevěsta, Manželství na úvěr). Ten ve stejném roce natočil ještě jeden tradiční příběh o Perníkové chaloupce, která sloužila zároveň i jako reklama na mléčné výrobky. Poprvé se námět s ježibabou a loupáním perníčku objevil ale už v roce 1927 díky režisérovi Josefu Kokeislovi.\nPrvní nejúspěšnější česká pohádka jako vzor\nPohádkový žánr „založil“ režisér Bořivoj Zeman (Anděl na horách, Fantom Morrisvillu), po zestátnění kinematografie, se svojí romantickou Pyšnou princeznou (26. 9. 1952) a hned si vydobyl první místo v žebříčku nejnavštěvovanějších filmů u nás (8 223 010 diváků). Na tehdejší dobu vcelku dobrodružná černobílá pohádka oslovuje stále nové generace diváků u vánočních televizních obrazovek. Zemanův film byl také příkladem důmyslně, pečlivě a přesvědčivě ideologizovaného snímku, v němž Miroslavovo vzkvétající království komunistického ražení naplňovalo ideu laskavého „velkého bratra“ Krasomiliny upadající feudální země. Tento „skrytý“ obsah československých pohádek se stal po dlouhých čtyřicet let jasným vzorem.\nPředstava o pokračování Pyšné princezny podle známého scenáristy Oty Hofmana.\nBořivoj Zeman nezůstal jen u Pyšné princezny. Podle pohádky Sůl nad zlato od Boženy Němcové vznikl komediální příběh Byl jednou jeden král (11. 2. 1955). Vůbec první a zároveň poslední setkání krále Já I. Jana Wericha a rádce Atakdále Vlasty Buriana nepřineslo takové úspěchy jako předešlá pohádka, ale diváci byli vesměs spokojeni. O čemž hovoří i návštěvnost v kinech, která se zastavila na čísle 5 915 296 diváků. Vůbec poprvé se před kamerou objevila herečka Milena Dvorská v roli princezny Marušky.\nZejména divadelní režisér Jaromír Pleskot (Robinsonka) použil pro zábavný a ideologicky „správný“ pohádkový film Obušku, z pytle ven! (7. 9. 1956) pohádku Kouzelné dary autora Karla Jaromíra Erbena. Na scénáři s ním spolupracoval Jiří Brdečka (Baron Prášil, Limonádový Joe aneb Koňská opera, Adéla ještě nevečeřela), který si později stěžoval na špatnou spolupráci s režisérem, který několik scén, oproti scénáři, natáhl.\nPříběh s animovanými prvky Břetislava Pojara a první výtvarnou stylizací podle Josefa Lady o muzikantovi (Ladislav Pešek) a lakomém hospodském (Josef Beyvl) se ovšem setkal s překvapivou kritikou.\nIvan Dvořák, Film a doba 2, č. 10, 1956, s. 694.\nÚspěšné tažení režiséra Zemana přerušil Josef Mach (Rodinné trampoty oficiála Tříšky, Na kolejích čeká vrah) se svými Hrátky s čertem (26. 4. 1957). A jsou-li někteří tvůrci pohádek adaptování velmi často, je to zajisté i spisovatel Jan Drda, jako v tomto případě. Jeho divadelní hra na plátnech kin vynikala již po druhé použitou výtvarnou stylizací inspirovanou Josefem Ladou, která jasně dokazovala svou lidovost. Poněkud netypický hrdina, vysloužilý voják Martin Kabát (Josef Bek), se musí vydat do pekla, aby vysvobodil princeznu Dišperandu (Alena Vránová) a její služebnou Káču (Eva Klepáčová) z moci pekla.\nV roce 1959 byly natočeny pohádky rovnou dvě a od jednoho tvůrce. Geniální režisér československé kinematografie Martin Frič (Škola základ života, Eva tropí hlouposti, Lidé z maringotek) natočil Princeznu se zlatou hvězdou (18. 12. 1959) a Dařbujána a Pandrholu (10. 6. 1960). Frič se pokusil pohádky pojmout po svém! Nově pojatá celoveršovaná princezna se zlatou hvězdou na čele, se silným obsazením nebo odvážná role smrťáka s kosou Václava Lohnického ve stylizovaném Dařbujánovi ale nedokázaly navázat na úspěch pohádek Bořivoje Zemana.\nPrvní zkušenost s koprodučkní pohádkou přivedl do československé kinematografie snímek Labakan (12. 4. 1957), který byl natočen ve spolupráci s Bulharskem. A jak se ukázalo i později, propojení rozdílných jazyků a kultur české dětské diváky neoslovuje.\nNejslavnější období české kinematografie bez pohádek\nČeskoslovenská nová vlna byla nejslavnějším obdobím naší kinematografie. Noví tvůrci se ale v 60. letech skoro vůbec nevěnovali pohádkám. Zmínit lze jen Zlaté kapradí (22. 11. 1963) s Vítem Olmerem v hlavní roli nebo v ateliérech natočené Tři zlaté vlasy děda Vševěda (22. 11. 1963).\nV roce 1968 se ale zpět o slovo přihlásil Bořivoj Zeman se svým muzikálovém pojetí pohádky Šíleně smutná princezna (7. 6. 1968). V hlavních rolích se představili tehdejší populární zpěváci Helena Vondráčková a Václav Neckář. Snímek podle scénáře Františka Vlčka (Můj brácha má prima bráchu) odpovídal tehdejší uvolněné atmosféře v zemi spojené s „pražským jarem“. Chytlavá a nadčasová hudba mladého Jana Hammera a působivá atmosféra udělaly z této pohádky jednu z nejpopulárnějších.\nV době normalizace dostali čeští diváci bezkonkurenčně největší počet pohádek a jednu pohádkovou královnu. Stala se jí bezpochyby pohádka režiséra Václava Vorlíčka („Pane, vy jste vdova!“, Což takhle dát si špenát) Tři oříšky pro Popelku (16. 11. 1973). V hlavní roli emancipované Popelky (střílí z kuše, jezdí na koni) se představila, později do pohádek často obsazovaná, Libuše Šafránková.\nFilm s rozpočtem tři a půl milionu korun vznikl podle scénáře Františka Pavlíčka (Marketa Lazarová, Lišáci, Myšáci a Šibeničák), který se inspiroval pohádkami O Popelce a O třech sestrách z pera Němcové. Na žádost režiséra ale přidal do pohádkového příběhu několik humorných scén. Například komické scény na královském plese. Nápad se osvědčil, diváci pohádku zvolili v televizní anketě České televize jako nejpopulárnější českou filmovou komedii století. A ještě jedna žádost, tentokrát německých koproducentů, měla za následek oblíbenost pohádky. Jejich přání bylo natáčení urychlit, takže i přes to, že scénář byl situován do léta, začalo se točit už v zimě.\nPokud se vrátíme ke scénáři Popelky, tak pozorný divák v titulcích u kolonky scénář nalezne jméno dramaturgyně Československé televize Bohumily Zelenkové. Ta totiž propůjčila své jméno scenáristovi, který v té době nemohl být z politických důvodů jako autor uváděn. Stalo se tak ještě u pohádky Princ Bajaja, kde kolegu „zastoupila“ Eva Košlerová. Oblibu si pohádka získala i díky hudbě skladatele Karla Svobody (Noc na Karlštejně, Zítra vstanu a opařím se čajem) a závěrečné písně Kdepak, ty ptáčku, hnízdo máš? v podání Karla Gotta. Dnes už legendární pohádka byla v roce 2015 digitálně restaurována, a velké popularitě se těší nejen u nás, ale i v Německu nebo Norsku. Tam má Popelka ve vánočním programu veřejnoprávní televize pevnější místo než u nás, vysílá se opakovaně na Štědrý den v 11 hodin dopoledne.\nS další várkou pohádek pro československá kina Vorlíček příliš dlouho nečekal. V pohádce Jak se budí princezny (24. 3. 1978), variací na Šípkovou Růženku podle scénáře Bohumily Zelenkové (Čtyřlístek ve službách krále), která nedramatický příběh o spící princezně rozšířila o postavu prince Jaroslava v podání Jana Hrušínského (Dívka na koštěti, Želary), úspěch slavil hlavně Vladimír Menšík. Ten jako nezapomenutelný princův sluha Matěj pobavil se svými hláškami („Samé kytky, kdyby tak hodili jitrnici.“ nebo „Ještěže nechtějí, abych dělal orla. Já už bych se snad ani nevznesl.“). A písní Na sedmém lánu tentokrát přispěla Helena Vondráčková.\nPohádkové trio ukončil Vorlíček s fantazijním vyprávěním o Princi a Večernici (19. 10. 1979). Příběh o princi Velenovi, krásné Večernici a jejich třech švagrech Slunečníku, Měsíčníku a Větrníku, a ústředním zlém čarodějovi Mrakomorovi v podání Radoslava Brzobohatého, nenechal nejedno dítko klidné. Temné vyznění příběhu se blížilo více režisérovým třem pohádkám realizovaným v druhé půlce devadesátých let než ke komediálně laděné Popelce a Růžence.\nRežisér Antonín Kachlík (Smrt za oponou) přivedl na plátna kin, podle pohádky Boženy Němcové, němého Prince Bajaju (17. 12. 1971) a zběsilého pohádkového draka. Zatímco titulní hrdina má tvář slovenského herce Ivana Palúcha a hlas Petra Štěpánka, Magda Vášáryová ztvárnila princeznu Slavěnu jak tváří, tak i hlasem. Černého prince si zahrál František Velecký, který se po boku Vášáryové objevil už v historickém dramatu Františka Vláčila Markéta Lazarová.\nSvůj poslední film Bořivoj Zeman natočil v roce 1977, byla jím pohádka Honza málem králem (15. 7. 1977). Opět, jako v Šíleně smutné princezně, v hlavní roli populární zpěvák, tentokrát Jiří Korn, který propůjčil tvář i hlas Honzovi, alespoň při zpěvu. Kornův mluvený projev daboval Michal Pavlata. Český Honza je v pohádce využíván často, mnohdy ale jen jako typ postavy, která ve světě svou chytrostí přelstí zlo. Vzpomenete si na více pohádkových „Honzů“?\nFilmy režiséra Juraje Herze (Spalovač mrtvol, Holky z porcelánu, Habermannův mlýn) Panna a netvor (2. 3. 1979) a Deváté srdce (13. 4. 1979) díky spojení výpravné kamery, architektury a hudby přivedly na plátna kin netypický formát až hororově stylizovaných pohádek.\nLehce temný příběh podle klasické pohádky Hanse Christiana Andersena s nešťastným koncem poslala do kin i Malá mořská víla (12. 11. 1976) režiséra Karla Kachyni (Ucho, Sestřičky, Fany) a scénáristy Oty Hofmana (Poplach v oblacích, …a zase ta Lucie!). Stejně jako Herzovy pohádky, i mořská víla vyniká nadčasovou vizuální podobou, v tomto případě podmořskou říší. Lví podíl na tom měli kameraman Jaroslav Kučera a výtvarnice Ester Krumbachová.\nDivácká osmdesátá léta\nV 80. letech se filmy začali více přizpůsobovat divácké úspěšnosti, o čemž vypovídá i hned několik natočených pohádek. Během normalizace také započala dodnes trvající tradice uvádět na Štědrý večer novou filmovou pohádku.\nJedna z nejpovedenějších a nejoblíbenějších pohádek vznikla v roce 1984, vytvořil ji Hynek Bočan (Pasťák, Parta hic, Smích se lepí na paty) a jmenovala se S čerty nejsou žerty (01.10.1985). Byl to úplně první pohádkový počin režiséra, který se volně inspiroval pohádkou Boženy Němcové Čertův švagr a scénář napsal společně s Jiřím Justem (V podstatě jsme normální, Jako jed) podle námětu Ireny Šlapákové. Snímek zachovává hlavní motiv námětu, a to spravedlivé peklo, ve kterém jsou zlí lidé potrestaní a ti dobří odměněni. Dokonalé filmové peklo, bezpočet filmových hlášek, uchu lahodící hudba Jaroslava Uhlíře a herecké výkony Ondřeje Vetchého, Vladimíra Dlouhého nebo Petra Nárožného, vynášejí komediální příběh do pohádkových výšin. Není ani divu, že snímek získal několik ocenění, jak u nás, tak v zahraničí.\nDivácké oblíbenosti se těšila i úplně první pohádka komediálního režiséra Oldřicha Lipského (Cirkus bude!, „Čtyři vraždy stačí, drahoušku“, „Marečku, podejte mi pero!“). Jeho Tři veteráni (1. 7. 1984) vznikly na motivy příběhů z Fimfára od Jana Wericha. Geniální obsazení, dnes již kultovní hlášky a oblíbené písně opět z pera Jaroslava Uhlíře a Zdeňka Svěráka daly vzniknout jedné z nejoblíbenějších pohádek osmdesátých let.\nDosavadního krále pohádek Václava Vorlíčka vystřídal koncem osmdesátých let režisér Zdeněk Troška (Slunce, seno, jahody, Andělská tvář) a hned se svým prvním pohádkovým počinem O princezně Jasněnce a létajícím ševci (1. 12. 1987) překvapil. Jeho Jasněnka přinesla do té doby nevídané až akční dobrodružství a skvělé filmové triky. Tehdejší ředitel Barrandova se dokonce domníval, že by snad mohly i děti během promítání omdlévat hrůzou, takže Troška několik scén musel z filmu vystříhat. Role čarodějnic, znamenité výkony Heleny Růžičkové a Yvetty Blanarovičové, předznamenaly nástup upištěných pohádkových bytostí v nastávajících autorových filmech.\nDalší pohádkou, kterou po scenáristické stránce měl opět na svědomí Ota Hofman, byl dobrodružný Třetí princ (1. 7. 1983). Převážně televizní režisér Antonín Moskalyk (Babička) se s pohádkou setkal úplně poprvé. Jeho pojetí pohádky se blíží spíše k výpravnému a napínavému filmu pro mládež než k typicky líbivému dětskému snímku. V rolích prince a princezny se opět setkali před kamerou Libuše Šafránková a Pavel Trávníček, tak jako v Popelce.\nTypicky česká pohádková příšera, vícehlavý drak, se v českých filmech objevila málokdy. Režisér Radim Cvrček (Třetí skoba pro Kocoura, Strašidla z vikýře) natočil film Za humny je drak (1. 10. 1983), ve kterém ale drak Mrak byl spíš roztomilým kamarádem než krvelačnou nestvůrou. Humorná pohádka se těšila oblibě i díky roli vtipného krále v provedení Jiřího Císlera.\nNěkteří tvůrci ovšem s pohádkou začali a hned skončili. Například režisér Petr Švéda a jeho příběh O statečném kováři (1. 9. 1984) byl jeho jediným režijním počinem. Snímek vznikl ve Filmovém studiu Gottwaldov (dnešní Zlín), které se zaměřovalo hlavně na dětské filmy, a představil tehdy vycházející hvězdu – „básníka Šafránka“ – herce Pavla Kříže. Pohádka se ale pravidelně objevuje během Vánoc na televizních obrazovkách.\nDalší pohádkovým příběhem, který vznikl ve FS Gottwaldov, byl Nebojsa (1. 8. 1989). Snímek slovenského režiséra Júliuse Matuly (Indiáni z Větrova, Muž na drátě) byl koprodukovaný bratislavskou Kolibou a do kin dorazil v české a slovenské verzi.\nA jako poslední film režiséra Antonína Kachlíka vznikla pohádka O zatoulané princezně (1. 12. 1988). Byla natočena ke stoletému výročí narození malíře a spisovatele Josefa Lady a od té doby nevznikla žádná filmová pohádka, která by se Ladovým uměním inspirovala.\n11 nejnavštěvovanějších pohádek (do roku 1989)\n# Název (rok výroby) Počet diváků\n1. Pyšná princezna (1952) 8 223 010\n2. Byl jednou jeden král (1955) 5 915 296\n3. Princezna se zlatou hvězdou (1959) 5 034 409\n4. Hrátky s čertem (1957) 4 038 726\n5. Šíleně smutná princezna (1968) 2 904 744\n6. Tři oříšky pro Popelku (1973) 2 851 538\n7. Dařbuján a Pandrhola (1960) 2 419 987\n8. Honza málem králem (1977) 1 372 709\n9. Princ a večernice (1979) 1 280 159\n10. Tři veteráni (1984) 1 185 079\n11. Jak se budí princezny (1977) 1 131 350\nV pokračování pohádkového speciálu se dočtete, kdo byl po revoluci průkopníkem české filmové pohádky a jak se filmaři poprali s tímto jedním z nejnákladnějších filmových žánrů.\nZdroje informací: Národní filmový archiv, pořad Tváře českého filmu, pořad Rozmarná léta českého filmu, ČSFD, Kinomaniak\nTagy:česká televize, český film, český lev, filmový speciál, pohádka, téma


Tristar PM-4005 sada mlýnků na sůl a pepř | 4Home - pohodlí domova\nTristar PM-4005 sada mlýnků na sůl a pepř\n Bez soli a pepře to přece nejde! Proto zde pro vás máme připravenou sadu mlýnků na sůl a pepř PM 4005 s praktickým světlem na spodní straně, se kterou hravě okořeníte každý připravovaný pokrm! Technické parametry: set 2 kusů rozměry: v. mlýnku 22 cm, p. 5,8 cm nerezové provedení luxusní vzhled praktické světlo na spodní straně odnímatelné víko provoz na 4xAA (nejsou součástí balení)\nKuchyně a jídelna Mlýnky, slánky a pepřenky Mlýnky elektrické Tristar PM-4005 sada mlýnků na sůl a pepř\nBez soli a pepře to přece nejde! Proto zde pro vás máme připravenou sadu mlýnků na sůl a pepř PM 4005 s praktickým světlem na spodní straně, se kterou hravě okořeníte každý připravovaný pokrm!\nrozměry: v. mlýnku 22 cm, p. 5,8 cm\nprovoz na 4xAA (nejsou součástí balení)\nKatalogové číslo: 100812


Trénink boxu 1 | Sportuj.com\nDomů Sport Bojové sporty Trénink boxu 1\nTrénink boxu 1\nRychlost, jednoduchost a efektivita – tak bychom mohli ve zkratce charakterizovat západní box, jeden z populárních plnokontakntích bojových sportů současnosti.\nTělesná příprava boxerů začátečníků\n1. nácvik boxerské techniky, taktiky a její uplatnění v zápase\n2. rozvoj pohybových schopností – síly, vytrvalosti, rychlosti, ohebnosti, obratnosti.\nMezi technickými a taktickými schopnostmi na jedné straně a tělesnými dispozicemi na druhé straně existuje těsná souvislost. Například i dokonalé levé boční údery – háky – zůstavají neúčinné, když nejsou rychlé, výbušné, vedené ze správné vzdálenosti a v pravém okamžiku. Na druhé straně síla, vytrvalost i rychlost zústavají málo efektivní, když se je boxer nenaučil v rámci svých tělesných dispozic, racionálními technicko-taktickými pohyby využívat. V této kapitole se zaměříme na hlavní obsahové prvky tělesné přípravy, tedy na zdokonalování všeobecných i specifických pohybových schopností. Všeobecná tělesná příprava je základním předpokladem pro nácvik speciálních pohybových schopností. Rozvíjení celkově vysoké fyzické připravenosti je určitě nejefektivnější cestou k dosáhnutí vysokých sportovních výkonů. Naproti tomuto neoddiskutovatelnému faktu mnozí trenéři a vedoucí výcvikových středisek všeobecnou tělesnou přípravu podceňují. Vycházejí totiž z nesprávného názoru, že pro boxera začátečníka vede kratší a rychlejší cesta k úspěchu přes speciální boxerský trénink. Skutečnost je opačná a dříve či později dochází ke stagnaci a poklesu výkonnosti.\nNedostatečná kondice a zvýšená pravděpodobnost zranění jsou dalšími nežádoucími následky zanedbání všeobecné tělesné přípravy. V moderním boxerském tréninku musí obě části přípravy na sebe organicky navazovat. A právě toto klade na trenéry velké požadavky. Při určování optimálních poměrů mezi všeobecnou a speciální přípravou mladých boxerů hraje významnou úlohu několik faktorů. Patří k nim především věk adepta, jeho výkonnostní úroveň, schopnost osvojit si pokyny trenéra, všeobecné fyzické předpoklady a na posledním místě není ani opakování tréninku. Zhruba se dá říci, že v prvních letech výcviku je třeba věnovat všeobecné tělesné přípravě nejméně 50% z celkového tréninkového objemu.\nVšeobecná cvičení jsou zaměřena na rozvoj všeobecných pohybových schopností. Cvičební prvky, zaváděné do výchovného procesu, přebíráme z jiných sportovních odvětví například z gymnastiky, atletiky, vzpírání popř. z kolektivních her.\nGymnastika zlepšuje funkci vnitřních orgánů, rozvíjí sílu, obratnost a schopnost uvolnit se. U boxera zpevňuje klouby, vaziva a svalové partie. Gymnastická cvičení rozvíjejí i mnohostrannost pohybu a přispívají k citu pro tempo a rytmus. To vše má velký význam zejména v počátečních fázích boxerského výcviku.\n1. gymnastická cvičení bez nářadí – ve stoji, v pohybu, v sedě a v lehu\n2. gymnastická cvičení ve dvojici\n3. gymnastická cvičení s nářadím, zejména s medicimbalem, lehkými ručními činkami, míči a tyčemi.\n4. gymnastická cvičení na nářadí, především na žebřinách i když vhodné jsou prakticky všechna běžná gymnastická nářadí.\nPři gymnastických cvičeních je nutné soustavně měnit a obnovovat cvičební tvary a formy. Stálé opakování stejných cvičení je zdlouhavé a nudné, což snižuje jejich efektivnost.\nTato cvičení jsou zaměřená na zdokonalování činnosti orgánů rovnováhy. Umožňují uvolněně ovládat vlastní tělo, směřují ke spolehlivé orientaci v různých situacích a upevňují zejména u mladého boxera potřebnou obratnost. Velmi vhodné jsou kotouly vpřed a vzad, kotouly letmo a nejrůznější formy přemetů. Kolektivní hry Pokud hodnotíme box jako určitou konkrétní sportovní činnost, má s kolektivními hrami společnou jednu důležitou vlastnost. V obou sportovních odvětvích dochází k soustavné změně vztahů mezi soupeři a k jejich přímému kontaktu. Prospěšnost kolektivních her pro boxera nespočívá jenom v určitém fyzickém zatížení, v nácviku různých pohybových variant a podobně, ale i v rozvoji potřebných psychických vlastností.\nProstřednictvím kolektivních her získává boxer vizuální paměť, zdokonaluje pozorovací schopnosti. Vizuální paměť, rychlá reakce a orientace pomáhají rozvíjet schopnosti mladého boxera odhadnout a analyzovat stále se měnící situace a rychle vyhodnocovat vlastní jednání a jednání soupeře.\nToto všechno je pro boxera velmi užitečné. Při vypracování takticky správného plánu vedení zápasu musí boxer umět správně ohodnotit přednosti a slabiny svého budoucího soupeře, poznat pohybové a technické přednosti soupeřů se kterými se už střetl, a tyto poznatky tvořivě porovnat s vlastnostmi svého nejbližšího soupeře.\nV přípravě mladých boxerů se osvědčily kolektivní sporty jako jsou například házená, basketbal, ragby apod.\nMezi nejhodnotnější atletické disciplíny pro boxera patří vrhačské disciplíny, ze kterých lze doporučit především vrh koulí. Na celkové zpevnění organizmu jsou prospěšné terénní běhy. Pro kontrolu výkonnostního růstu lze použít například takovýto pětiboj:\n1. běh na 60m\n2. skok do dálky\n3. vrh koulí (levou i pravou rukou)\n4. hod kuželem (levou i pravou rukou)\n5. běh na čas\nJak se trénuje bojové umění Musado\nWrestling – smackdowns\nJan Pokorný - 16.2.2008 0\nMilan Peregrin - 29.1.2013 0


Kde končí vánoční stromky - PŘÍRODA.cz\nKde končí vánoční stromky\nVětšina lidí odstrojila svůj vánoční stromek podle tradice na Tři krále, někteří ten následující víkend. Mnoho lidí má ale ještě tuto okrasu vánočních svátků doma, ve svém obýváku. Jak s takovým vánočním stromkem naložit, jak ho upravit, kam ho odvézt a jaký je jeho další osud? To a mnohem více se dočtete v dnešním článku.\nVelká města si odvoz živých již nepotřebných vánočních stromků zajišťují většinou sama za pomoci městských technických služeb. V malých obcích se většina lidí o odvoz vánočního stromu postará sama. Radnice, především ve velkých městech dokonce nechaly přistavit kontejnery, které jsou určené speciálně pro svoz vánočních stromků. V některých městech byly tyto odpadové nádoby přistaveny dokonce již před Silvestrem a na mnoha místech budou stát až do poloviny či do konce ledna, někde případně i do konce února. To záleží na rozhodnutí daného města. Více podrobností získáte vždy na stránkách Vašeho města či obce nebo na stránkách technických služeb.\nKam s ním? Většinou se to dozvíte z webových stránek své obce\nTuto otázku si pokládal už Neruda ve svém díle sebraných fejetonů. My ovšem máme dnes na mysli vánoční stromek, se kterým si mnoho lidí neví rady, kam a jak ho odložit. Je běžné zbavit se stromku tak, že ho odložíme k popelnici. Je to ale správné? Vždyť tím vzniká takzvaná černá skládka, za kterou může být člověk, je-li přistižen, i pokutován. Města jsou v tuto dobu ke svým občanům benevolentní. Jak již bylo řečeno, tak se naopak většinou o likvidaci stromků i sama starají. Je tedy vhodné odložit stromek nejlépe k určené sběrné nádobě, je-li po městě rozmístěna. Případně ho můžeme odložit i ke kontejnerům se směsným komunálním odpadem. Nikdy ale se nesnažíme cpát stromek dovnitř do popelnice, protože tam pak zbytečně zabýrá místo běžnému odpadu. Není ani vhodné odkládat vánoční strom k nádobám na tříděný odpad, tedy alespoň podle většinových internetových zdrojů. Výjimku jsem našla v článku Prostějovského deníku. Zde se přímo v úvodu píše: „Většina z nich končí u kontejnerů na tříděný odpad, kam by je obyvatelé měli dávat.“. (zdroj: 2)) Naopak na serveru idnes.cz v kategorii článků hobby se praví: „Vánoční stromky nepatří na stanoviště separovaného odpadu." (zdroj: 6)) Technické služby v jednotlivých velkých městech svezou po vánočních svátcích a po Novém roce několik desítek tun vánočních stromků. Příkladem jsou Pardubice s přibližně 30 tunami odvezených vánočních stromků. (zdroj: 5))\nOdstrojit či ne?\nNa oficiálních serverech měst byste měli najít i informace týkající se úpravy vánočního stromku. Většinou je samozřejmostí, že ze stromku sundáme veškeré třepení, všechna světýlka, čokoládové i jiné pamlsky. Dále bychom ze stromku měli odstranit skleněné, umělohmotné, dřevěné či slaměné ozdoby, ale i kovové háčky apod.\nBrněnská radnice například také požaduje, aby byl vánoční stromek rozřezán na menší kusy. (zdroj: 6)) Podrobnější pokyny bývají uvedeny právě na zmiňovaných internetových stránkách.\nDalší způsoby likvidace\nMezi další možnosti, jak se zbavit vánočního smrku nebo jedle je odvézt jej do sběrného dvora, kompostárny nebo případně i na skládku. Tento způsob, kdy se lidé o jeho likvidaci postarají sami, je uplatňován především v malých obcích. Ve sběrných dvorech by měli pracovníci přijmout zcela zdarma, na rozdíl od elektrospotřebičů. Vše ale záleží na daném regionu, někde tedy ve sběrném dvoře můžete zaplatit i nějaké poplatky za likvidaci. Někteří lidé využívají vánoční stromky jako palivo do svých krbů.\nStromek je možné pohodit i například volně v lese. Ale toto prosím nedělejte. Může se stát, že na stromku nějaké ty ozdoby nebo byť jen jeden jediný háček zapomenete a lesní zvěř, která ho přijde okusovat může mít následně zdravotní problémy nebo může dokonce i uhynout. Z tohoto důvodu nepřijímají „použité“ vánoční stromky ani zoologické zahrady.\nJaký je osud vánočního stromku?\nUmělohmotné stromky, které už další roky neposlouží jako symbol Vánoc můžeme taktéž odkládat u kontejnerů na tříděný odpad. Bude technickými službami také odvezen, ale skončí jednoduše na skládce komunálního odpadu.\nVětšina měst se snaží svezené vánoční stromky dále využít. Většinou tak skončí v kompostárně. Stromy, které zdobily náměstí jsou postupně dřevorubci ořezány, dřevo je rozštípáno a prodáváno na topení v kotlích. Spousta stromků projde štěpkovači, nasekané štěpky poté zabraňují růstu plevele v městské zeleni. Tuto agrotechnickou metodu nazýváme mulčování. Tato štěpka se promíchává i se substrátem a během celého roku se s ní pak hnojí obecní zeleň.\nDalší vánoční stromky skončí v tepelných elektrárnách a v teplárnách. Relativně ekologicky se tak vyrobí jak energie, tak se zároveň tímto způsobem i vytápějí byty. Některé obce je odvážejí rovnou do spaloven, protože se prý nedají kvůli zapomenutým ozdobám dále využít.\nVe Vídni se svezené vánoční stromky po separaci od ostatního materiálu využívají právě také jako palivo do tamější elektrárny. „Zdejší elektrárna na lesní biomasu Simmering zpracuje více než 600 tun vánočních stromků. Jedličky a smrčky tak dodávají ekologicky šetrnou energii do 90 000 vídeňských domácností. […] Objem elektřiny vyrobené ze sebraných stromků tak může pro ilustraci zásobit v průběhu jednoho celého dne 75 000 vídeňských domácností a teplem 15 000 domácností. Před šesti lety bylo takto využito 340 tun vánočních stromků.“ (zdroj: 7))\nZoologické zahrady sice většinou nepřijímají „použité“ vánoční stromky, které lidi z dobré vůle donesou. Kromě nebezpečí poranění nebo úhynu zvířat v důsledku zapomenutých ozdobiček a háčků se také odkazují na to, že po takové době jsou již přeschlé a pro zvířata tedy i nepoživatelné.\nNa stromě z staroměstského náměstí si pochutnávají sloni z pražské ZOO\nfoto: Tomáš Adamec ZOO Praha\nZoologické zahrady dávají přednost stromkům, které zbyly po jejich předvánočním prodeji. Jiné je to u venku stojících stromů. Na tom Pražském stromu si pochutnávaly slonice z tamější zoo. První větve ze Staroměstského náměstí jim byly servírovány ke svačině již pátého ledna. Přijít se na takovouto hostinu můžete ještě dnes\na během zítřka. „Samice Gulab a Shanti si větve donesly do venkovního výběhu a před zraky návštěvníků je spořádaly. Slon dokáže sníst stromek úplně beze zbytků, sežvýkat kmen pro něj není problém. Naše sloní dámy si dnes ale nejvíce pochutnaly na samotném jehličí. […] Slonice využily stromky i ke hraní - větve čile zvedaly do výšky či přenášely z místa na místo. Při tom návštěvníkům ukazovaly, jaké cviky mají naučené.“ (zdroj: 8)) Pro slony je dřevo důležité, protože obsahuje vlákninu. Běžněji ale dostávají stromy listnaté, a možná proto jim to jehličí tak chutnalo.\nZajímavé je i to, jak nakládají s vánočními stromky v belgickém přístavním městě Ostende. Na pláži při pobřeží vyskládají dovežené a donesené stromky na velikánskou hromadu a vytvoří tak jakousi hranici. Tento zvyk pálení vánočních stromků se již stal tradicí. I při mínus čtyřech stupních sem přicházejí lidé a pozorují tu nádheru.\nK zapálení hranice samotné dojde až po tom, co pomalovaní polykači ohně kolem ní vytvoří cestičky z granulí, které najednou pochodněmi zapálí. Několik dalších zapálí i samotnou hranici hned z několika stran. V průběhu hoření této hromady se vytvoří až pětimetrové plameny, takže v okolí hranice je pořádné teplo, až možná horko. Lidé si během této úchvatné scenérie mohou zajít na teplou kávu s whiskey, svařené víno nebo pivo a zakousnout se mohou do pečené ryby či na roštu upečených čerstvých sleďů. To vše zadarmo. Oheň z povzdálí pro jistotu sledují i hasiči. (zdroj: 10))


Byl vydán Metodický pokyn k monitorovacímu indikátoru „počet nově vytvořených pracovních míst“, Regionální rada regionu soudržnosti Severovýchod\nHome » Tiskové centrum » Aktuality » Byl vydán Metodický pokyn k monitorovacímu...\nByl vydán Metodický pokyn k monitorovacímu indikátoru „počet nově vytvořených pracovních míst“\nHradec Králové – 1. 10. 2016 vstupuje v platnost Metodický pokyn č. 61 – k monitorovacímu indikátoru „počet nově vytvořených pracovních míst“. Postupy dle tohoto metodického pokynu jsou platné v rámci všech kol výzev pro monitorovací zprávy o zajištění udržitelnosti, zaregistrované v IS Benefit7 po 1. 11. 2016 (včetně).\nCílem pokynu je sjednocení metodiky monitorovacího indikátoru „počet nově vytvořených pracovních míst“, která nahrazuje dosavadní úpravy prostřednictvím dříve vydaných jednotlivých metodických dokumentů.\nTímto zároveň dochází k upřesnění výpočtu monitorovacího indikátoru „počet nově vytvořených pracovních míst“ a stanovení náležitostí pro doložení splnění a zachování tohoto monitorovacího indikátoru, jako je např. povinnost překládat mzdové listy zaměstnanců na nově vzniklých pracovních místech. Naopak se ruší povinnost předkládat podklady o odvodech na sociální zabezpečení.\nPro seznámení se s dokumentem klikněte zde.


Obal na objektiv neoprénový - 90x130mm\nChraňte svůj objektiv, ať už jste kdekoliv. Díky své skladnosti je ideální pro nošení v batohu nebo tašce. Nezabere moc místa a vy budete mít jistotu,... celý popis\nChraňte svůj objektiv, ať už jste kdekoliv. Díky své skladnosti je ideální pro nošení v batohu nebo tašce. Nezabere moc místa a vy budete mít jistotu, že vaše objektivy budou vždycky v bezpečí.


Výroba hypertufových nádob | Zahradnictví\n17.02.2020 | 01:02\nVýroba hypertufových nádob\nHypertufový výrobek je výrobek, k jehož tvorbě byla použita směs cementu, rašeliny (nejlépe hrubé a vláknité) a říčního písku, doplněná dalšími (nejčastěji jednou až dvěma) přísadami. Technika výroby nádob (a dekorací obecně) z hypertufové směsi je poměrně stará a vznikla z potřeby nahradit některé obtížně dostupné a drahé zahradní prvky, zejména balvany s patinou a nejrůznější nádoby (včetně kamenných koryt), rovněž patřičně omšelé.\nZe směsi však můžeme tvořit řadu dalších výrobků jako třeba dlažbu, sochy, pítka pro ptáky, tůňku v kameni, imitaci dělových koulí, přírodně vypadající obrubu záhonu, desku pro zahradní stolek, pohledový lem zahradního jezírka, stylové sloupky pro osazení vodovodním kohoutkem anebo i celou stěnu s kapsami pro rostliny a mnohé jiné. Vyrobit se dá v podstatě cokoliv, zde už záleží na nápadu, zručnosti a také na jisté míře vkusu. V tomto článku se budeme zabývat výhradně tvorbou rozmanitých nádob, které pak můžeme osázet širokým sortimentem bylin i drobných dřevin. Hypertufové výrobky jsou určeny hlavně pro venkovní plochy, ale použití v interiéru je samozřejmě také možné.\nZásadní výhoda hypertufu spočívá v zanedbatelných nákladech na výrobu a obrovských možnostech, jak si konečný produkt zcela přizpůsobit svým potřebám co se týče rozměrů, typu, barvy a účelu. Další výhodou je to, že se jedná (v závislosti na typu směsi) o nádoby více či méně odlehčené. Pro zahradníky je podstatná skutečnost, že v hypertufových nádobách můžeme pěstovat i náročné skalničky, kterým toto prostředí svědčí více než kultura v nádobách jiného typu, zejména plastových. Celý proces tvorby můžeme rozdělit do několika částí: 1) volba formy, 2) namíchání směsi, 3) plnění formy, 4) opracování výrobku, 5) tvrdnutí, a nakonec případně ještě pokus o patinování. Nemusíme však zůstat pouze u tvorby samotných nádob, ale nabízí se i výroba souvisejících doplňků.*


Rozhodnutí Francie zakázat muslimským školačkám a studentkám nošení šátků ve veřejných školách bylo učiněno ve snaze o oddělení státu a církve; ve francouzských dějinách jde o starou otázku a terč značného hašteření. Schválení tohoto zákona však odhalilo ještě něco jiného: jak obtížně se Francouzi vyrovnávají s tím, čemu Američané říkají otázka menšin.I přes zdánlivě zásadní rozdíly trpí oba státy podobným zlozvykem, totiž plést si chudobu s něčím jiným. Ve Francii je chudoba zaměňována s náboženstvím; v Americe je zaměňována s rasou.Poněvadž je mnoho amerických černochů chudých, četné průzkumy ukazují, že Američané zaměňují chudobu s tmavou barvou pleti. Na otázku: „Proč jsou [černoši] tak chudí?" odpovídají dva ze tří Američanů, že klíčovým důvodem je lenost; pouze každý třetí se domnívá, že chudí černoši neměli štěstí. (Pokud však stejnou otázku dostanou Američané, kteří byli „v poslední době na večeři s černošským přítelem", tento poměr se obrátí.)Zdá se, že Američané zakrývají sociální otázku chudoby otázkou rasovou, a chudí lidé v důsledku toho nejsou považováni za bratry v protivenství. Protože právě černoši jsou v USA vnímáni jako představitelé většinové části chudých, existují zde menší sociální intervence.


REVENANT Zmrtvýchvstání – když naturalismus trhá na kusy - Moviescreen.cz\n13.1.2016 at 11:00 • Posted in Recenze by Marek Koutesh\nVšichni jsme to slyšeli, všichni to tušíme – s REVENANTEM Zmrtvýchvstáním se Leonardo DiCaprio plazí ke kýženému oscarovému ocenění. Fyzický western režiséra Alejandra Gonzáleze Iñárritua si ale zaslouží pozornost v mnoha další aspektech.\n„Revenant“ je výraz odvozený od francouzského slova „revenir“, což znamená „vrátit se“. Je to označení mrtvého, který se navrátil mezi živé. V první polovině 19. století tuto přezdívku získal americký pohraničník a lovec Hugh Glass poté, co byl v roce 1823 napadnut medvědem grizzlym a zanechán svými kolegy na smrt. S těžkými zraněními povstal z vlastního hrobu a kulhal přes 320 kilometrů promrzlou divočinou do bezpečí.\nGlassův příběh se stal legendou. V roce 1971 se dočkal filmové adaptace s názvem Muž v divočině a v novém tisíciletí o něj obnovilo zájem románové zpracování Michaela Punkeho The Revenant. Z něj největší měrou čerpá nejnovější snímek režiséra Alejandra Gonzáleze Iñárritua, zejména účelovou dramatizací několika nejasných kapitol z Glassova života. Zážitek, jaký přináší ve formě revizionistického westernu, je užitím netradičních filmových postupů jiný než cokoli za poslední roky viděného v kinematografii.\nSymfonie mrazu a žáru\nPo zisku Oscarů za Birdmana režisér znovu spolupracuje s kameramanem Emmanuelem Lubezkim, osobou naprosto klíčovou pro celou realizaci projektu. Jeho metoda dlouhých záběrů s přirozeným světlem, s kterou je schopný dát snímku na první pohled rozpoznatelnou identitu, z něj učinila jednoho z nejžádanějších kameramanů v Hollywoodu. V jisté skupině kritiků ale budí spojení Lubezkiho s Iñarrituem obavy. Kameramanovi je občas vyčítáno, že pod vedením režiséra, který není s jeho poetickou vizí zcela kompatibilní, mají jeho záběry sklony ke kýčovitosti. Nejsou ospravedlněny nosným vyprávění nebo podnětnými myšlenkami. A Iñárritu, jenž je autorem povrchně zahloubaného dramatu Babel (2006), se s ohlasy na REVENANTA Zmrtvýchvstání znovu ocitá v úzkých.\nNegativní kritika „prázdného“ režijního vedení se u REVENANTA Zmrtvýchvstání množí. Někdy je oprávněná, z velké části je ale způsobená unáhleným zobecňováním formy, jakou si Iñárritu s Lubezkim zvolili. Kameramanova stylu dlouhých záběrů se skutečně využívá naplno. Nejsou tak dlouhé jako v Gravitaci (2013) nebo snad ve skoro jednozáběrovém Birdmanovi. Ale vzhledem k náročnosti natáčení v reálných lokacích (Montana v USA, Alberta v Kanadě, Argentina) jde o dosud nejextrémnější projekt, na kterém mohl Lubezki prokázat svůj ohromující talent.\nBýt medvědí kořistí\nOtřepaná kritika dlouhých kýčovitých záběrů tentokrát neobstojí. Kamera se nezkrocenou přírodou kochá, ale nijak přehnaně – nejdelší záběry jsou použity v akčních scénách. Nepřerušované záběry jsou hlavně způsob, jak vtáhnout diváka do světa filmu, a takto fungují výborně. Jen málokdo se nebude ošívat v pět a půl minuty dlouhém záběru boje Glasse (Leonardo DiCaprio) s medvědí matkou. Výjev je to natolik autentický a děsivý, že povědomí o pozorující kameře úplně mizí.\nIñárritu s Lubezkim ale u naturalismu nezůstávají a občasně aplikují postupy, které na přítomnost kamery zase upozorňují. Voda zanechává na objektivu kapky a dech DiCapria ho několikrát zamlží. Tyto v jiném kontextu „školácké“ chyby tu plní podvratnou funkci, s kterou se režisér ukazuje jako tvůrce se skutečně jedinečnými nápady a vizí. Vrcholem je nečekaný pohled DiCapria přímo na nás do kamery – na diváky, kteří strávili většinu filmu pohlceni, jen aby nás z něj nepochopitelně vytrhli. Jestli nás to má upozornit na strukturovanost filmového světa nebo něco jiného, je věc interpretace. Každopádně Iñárritu se těmito kroky jeví jako podstatně rafinovanější filmař než jako dobrodruh, co s herci inscenuje divadlo v lesích daleko od civilizace.\nAle i scény komplikovaných představení, kdy herci tančí s kamerou v pečlivých choreografiích, jsou úžasné. V jednom záběru se z pohledu jednotlivce přechází do celku a zase zpátky. Přechody mezi hledisky postav jsou bezproblémové a i uprostřed bitvy s indiány nám záběr bezpečně sděluje, co se v chaosu kolem nás odehrává. V tomto ohledu je tandem kameraman-režisér ještě odvážnější než v Birdmanovi. Celé to jde proti zvyklostem, protože klidné rozhovory jsou stříhány rychleji než akční scény s množstvím pohybu.\nDiCaprio bez hlasivek\nPočítačové efekty svou bezchybností napomáhají dramatičnosti scén. Zjevným příkladem je medvědice nerozeznatelná od skutečné, méně zjevným pak svištící šípy nebo skryté střihy. Další důležitou složkou snímku je hudba skladatele Rjúčiho Sakamota a jeho dvou kolegů, která používá nástroje v kinematografii asociované s východoasijskou hudbou nebo zvuky přírody. Překlenutí ruchů a hudby je další originální prvek, který stojí na rozhraní dotváření věrohodné atmosféry a komentování děje.\nTakřka univerzální chvála DiCapriova hereckého výkonu je po zhlédnutí filmu srozumitelná a oscarové ocenění je vysoce pravděpodobné. Ačkoli jeho hvězdná image byla dlouho spojena s mladickou tváří, zde se zcela ztrácí pod mastnými vlasy, plnovousem a ohyzdnými jizvami. Hugh Glass je pro něj o to víc atypická role, že je hlasovým projevem velmi handicapovaný – většinu stopáže tráví sám a po útoku medvěda bez schopnosti mluvit. Méně mluvit by naopak prospělo Tomu Hardymu, jehož mručení a zvláštní akcenty, v tomto případě podivný jižanský, se stávají stálými problémy mnoha jeho rolí napříč filmy.\nREVENANT Zmrtvýchvstání se prezentovanými motivy často jeví jako dost plochý. Ve snových pasážích se zjevuje Glassova mrtvá žena a obrazovou působivost podráží jednoduchá symbolika. Triviálnost těchto vizí ještě zesílí v porovnání se Stromem života (2011), který Lubezki také snímal a v němž jsou filosofující výjevy podstatně abstraktnější a méně návodné. Iñárritu je zkrátka divácky přístupnější režisér než Terrence Malick, což není žádné překvapení.\nDěj vychází ze schémat revenge thrilleru, v němž postava překonává překážky, aby mnohdy násilným způsobem došla k rovnováze. Vedle zvolené formální podoby snímku se tento rámec zdá hrubý, pokleslý a předvídatelný. Jenže právě jejich spojením vzniká vzrušující nový tvar. Známý příběh vstupuje do formy, která často ignoruje ustálená pravidla hollywoodského vyprávění a historka o brutálně se mstícím muži je náhle vzrušující, ačkoli tušíme, jak dopadne. S přihlédnutím k subžánru je Zmrtvýchvstání úchvatně svébytné a novátorské dílo.\nRecenze původně vyšla na serveru Aktuálně.cz. Publikována byla se souhlasem.\nRežie: Alejandro González Iñárritu, Scénář: Alejandro González Iñárritu, Mark L. Smith\nHrají: Leonardo DiCaprio, Tom Hardy, Domhnall Gleeson, Will Poulter, Forrest Goodluck, Paul Anderson, Kristoffer Joner, Lukas Haas, Brendan Fletcher\nŽánr: drama/western/thriller, Země původu: USA, Stopáž: 156 minut\nTags: 2015, akční, Alejandro González Iňárritu, Domhnall Gleeson, drama, Leonardo DiCaprio, thriller, Tom Hardy, USA, western


Retro: Tajemství evropského rozpočtu | Outsider Media\nJiří Havel 16.12.2018\tČlánky\nZákladním prvkem většiny silných názorů o Evropské unii je věcná neznalost. Lidé vesele kritizují to, o čem nemají páru. To je ostatně obecná charakteristika soudobé debaty. Kdysi se diskutovalo proto, abychom se dozvěděli pravdu. Dnes „diskutujeme“ hlavně proto, abychom partnera urazili a řekli nějaký ten nesmysl. Dovolte proto i mně sdělit cosi v tomto moderním stylu.\nPokud jde o rozpočet Evropské unie, většina lidí u nás věří tomu, že do Bruselu posíláme strašný peníze. Věří, že ten rozpočet je strašlivě veliký a „katastrofálisté“ melou o tom, že evropské výdaje jsou pomalu příčinou dluhové krize. Podle dalších trumberů je Evropská unie strašlivě zadlužená a stejně brzy zkrachuje.\n19. 12. 2018 20:21\nAch ano, Jirka Havel, Jeden s posledních opravdových makroekonomů v ČSSD. Ostatní (Rusnok, Mládek…) byli vyštváni. A Jirka už není mezi námi.


Samolepka na auto se jménem dítěte - Kluk ve zvěrokruhu lva / Samolepkyditevaute.cz\nSamolepka na auto se jménem dítěte - Kluk ve zvěrokruhu lva\nSamolepky dítě v autě se jménem Kluci a chlapečci Kluk ve zvěrokruhu lva (22167)\nNálepku na auto Kluk ve zvěrokruhu lva nabízíme ve 24 barvách a doplníte ji jménem dítěte nebo textem o délce až 30 znaků. Minimální rozměr samolepky je 10×9.2 cm, katalogové číslo 22167. Samolepka na auto se jménem dítěte - Kluk ve zvěrokruhu lva upozorní ostatní řidiče na přepravované dítě v autě.\nNálepka Kluk ve zvěrokruhu lva se objednává ve čtyřech krocích. Vložíte ji do košíku, vyplníte dodací a fakturační údaje a objednávku odešlete. Vše vyrábíme na zakázku, nálepky nejsou skladem. Dle vybrané platby expedujeme do 2 pracovních dnů.\nDoplníte-li k samolepce Kluk ve zvěrokruhu lva text, změní se její výška o 2-3 cm. Šířka se mění v závislosti na délce textu. U krátkých textů, které se vejdou pod samolepku, se šířka nemění.\nJak vybrat nálepku na auto s motivem Kluk ve zvěrokruhu lva?\nJak nalepit samolepku Kluk ve zvěrokruhu lva na auto?\nSamolepku Kluk ve zvěrokruhu lva nalepíte na auto poměrně snadno a rychle. Stačí dodržovat správný postup a nespěchat. Až na barevné samolepky a pryskyřicové 3D samolepky mají všechny samolepky dítě v autě na svém povrchu aplikovanou přenášecí fólii, která umožňuje jejich lepení v jednom kuse. Samolepka se jménem Kluk ve zvěrokruhu lva se skládá z podkladového papíru, samotného motivu a přenášecí fólie. Při lepení samolepek se držte následujícího postupu:\nsamolepku Kluk ve zvěrokruhu lva položte na rovnou plochu podkladovým papírem dolů\ndítě v autě, děti v autě, kluk, kluci, chlapec, chlapci, klučina, hoch, hoši, chlapeček, chlapečci, mimináč, mimino, mimina, miminko, miminka, batole, batolata, plínka, plínky, zvěrokruh, znamení, lev


Velmi kvalitní display\nObčas nepřesné snímání tepové frekvence\nV době testu neuměly česky\nMísty neintuitivní ovládání\nChytré a maximálně pohodlné hodinky Amazfit Bip se stanou tím nejlepším partnerem na cestě za sportovními výkony. Disponují škálou funkcí a na jedno nabití vydrží až 45 dní.\nPřesvědčte se, že vašemu sportování dosud něco malého chybělo. Hodinky Amazfit Bip jsou nezbytností každého zapáleného sportovce, který chce mít svou činnost pod tou nejlepší kontrolou. Jsou vybaveny režimy pro běh, chůzi i cyklistiku a změří vám všechny důležité aspekty, jako je srdeční tep, délka cvičení či rychlost běhu. Jejich součástí je GPS čip, se kterým se vám bude v terénu běhat jedna báseň, i maximální výdrž baterie, díky které poběží hodinky v provozu až 45 dní. Reflexní displej je jasně viditelný a perfektně doplňuje líbivý design. Zařízení je navíc voděodolné a vybrat si jej můžete v několika barevných variantách.\nZvolte si, jaké činnosti se zrovna chcete věnovat. Hodinky Amazfit Bip podporují čtyři druhy sportovních režimů – běh venku i uvnitř, chůzi a cyklistiku. Dle toho pak zařízení zobrazuje všechny důležité informace jako například rychlost, délku cvičení, srdeční tep či vzdálenost. Pro bezpečné a efektivní sportování si navíc můžete zapnout užitečné notifikace, které vás upozorní na vaši srdeční frekvenci či jiné aspekty.\nS hodinkami Amazfit Bip se můžete spolehnout na opravdu dlouhou výdrž baterie. Zařízení vydrží v provozu na jedno nabití až dlouhých 45 dní, veškerých jeho možností si tak můžete užívat bez omezení.\nZařízení je vybaveno GPS přijímačem, který vám usnadní pohyb v terénu. Jednoduše tak můžete sledovat trasu, po které běžíte, a využít můžete i zabudovaný kompas. Při sportování se navíc nemusíte obávat, že by se hodinkám něco stalo – disponují certifikací IP68, která zaručuje jejich voděodolnost a prachuvzdornost.\nHodinky jsou vyvinuty tak, aby vám skvěle padly a při sportování vám nepřekážely. Jasně viditelný displej se rozsvítí pokaždé, když zvednete ruku, navíc je reflexní a svůj jas zvyšuje v závislosti na okolním světle. Hodinky váží pouhých 32 gramů a zvolit si je můžete z několika stylových barev.\nAmazfit Bip snadno zastoupí váš mobilní telefon, pokud jej zrovna nemáte po ruce. Na displeji hodinek můžete sledovat upozornění na zprávy či příchozí hovory, svůj telefon navíc pomocí nich snadno odemknete. Pokud dlouho sedíte, i na to vás hodinky upozorní. Díky zcela nové aplikaci Mi Fit navíc dostanete ty nejpřesnější data o svém sportovním výkonu.


Mazda MX-30 < Models | KODECAR HK, s.r.o.\nKODECAR HK, s.r.o.\nPŘIROZENÁ JÍZDA ELEKTROMOBILEM A PROMYŠLENÝ DESIGN\nZCELA NOVÁ, ČISTĚ ELEKTRICKÁ MAZDA\nObjevte zcela novou Mazdu MX-30, náš první plně elektrický vůz, který nabízí moderní a současně stylový zážitek. Vstupte do prostorného a atraktivně zpracovaného interiéru. Užijte si jedinečný zážitek z jízdy ve voze Mazda s jeho mimořádnou ovladatelností a stabilitou, díky kterým se dostanete všude, kam vás každodenní život zavede.\nPROMYŠLENÉ MATERIÁLY A ŘEMESLNÉ ZPRACOVÁNÍ\nInteriér Mazdy MX-30 je navržen a zaměřen na společný prožitek.\nEKOLOGICKÉ NEBO RECYKLOVANÉ MATERIÁLY S NÍZKÝMI DOPADY NA ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ\nInteriér nabízí otevřený prostor a vytváří pocit propojení mezi cestujícími, zatímco nejnovější systém Mazda Connect umožní každému snadný přístup ke službám konektivity přes chytré telefony. Dokonalé řemeslné zpracování a promyšlený výběr materiálů zase vytvářejí moderní a pohodlnou atmosféru. Plovoucí konzole a kvalitní materiály jsou navrženy tak, aby byly dlouhodobě pohodlné a elegantní.\nSPOLEHLIVÝ ELEKTRICKÝ POHON\n8letá záruka na akumulátor\nZÁRUKA 8 LET NEBO 160 000 KM NA AKUMULATOR\nMazda MX-30 nabízí elektromobilitu s dlouhodobou spolehlivostí. Díky záruce na akumulátor na dobu 8 let nebo na 160 000 ujetých kilometrů si můžete být jisti tím, že společnost Mazda ručí za kvalitu svých elektrických akumulátorů.\nAKUMULÁTOR NAVRŽEN PRO KAŽDODENNÍ ŽIVOT\nVhodná velikost pro každý den\nPOHODLÍ, VÝKONNOST A SPOLEHLIVOST\nNa základě našeho přístupu zaměřeného na výběr správné velikosti jsme zvolili akumulátor, který snadno splní vaše každodenní potřeby a současně minimalizuje uhlíkové dopady během výrobního cyklu. Jelikož průměrný Evropan ujede denně 48 km, postačí dojezd 200 km na vaše každodenní aktivity – s přirozeným pocitem z jízdy.\nSYSTÉMY NA PODPORU BEZPEČNÉ JÍZDY\nNová definice bezpečnosti pro elektromobily\nZAMEZIT A ZMÍRNIT\nKaroserie Mazdy MX-30 s vysokou pevností byla navržena tak, aby poskytovala mimořádnou bezpečnost při nárazu. Akumulátor je rovněž vybaven speciální ochrannou konstrukcí, která plně chrání posádku před sekundárním rizikem vysokého napětí v nepravděpodobném případě havárie.\nPOCIT MIMOŘÁDNÉHO PROSTORU\nRám Mazdy MX-30 je vyztužen, takže si užijete stylových a pohodlných nekonvenčních dveří s pocitem mimořádného prostoru. To umožňuje vysoce pevná karoserie Skyactiv, jejíž výztuže umožňují bezpečnou a radostnou jízdu.\nSÍLA A KRÁSA\nNOVÝ ODSTÍN DESIGNU KODO\nPodívejte se na vybrané prvky Mazdy MX-30: nekonvenční dveře, vzhled crossoveru, přátelská maska a jemné linie – kultivované pojetí designu Kodo nenarušované příliš výraznými detaily. Cílem designu zaměřeného na člověka je co nejvyšší úroveň minimalismu.\nARCHITEKTURA VOZU SKYACTIV\nKaroserie Mazdy MX-30 byla optimalizována pro zcela novou technologii elektrického pohonu e-Skyactiv. Umístěním akumulátoru se například dosáhlo ideálního rozložení hmotnosti v poměru 50:50 pro ještě lepší výkon. V důsledku toho se vůz intuitivně pohybuje přesně podle pokynů řidiče.\nPOŽITEK Z JÍZDY V ELEKTROMOBILU\nMazda MX-30 je prodchnuta duchem Jinba-Ittai. Speciálně navržený systém G-Vectoring Control Plus pro elektromobily zajišťuje přesné a citlivé řízení, zatímco rozložení hmotnosti v poměru téměř 50:50 nabízí solidní výkonnost za všech okolností.\nJINBA ITTAI, PŘEVEDEN NA ELEKTROMOBIL\nJEDINEČNÁ TECHNOLOGIE PEDÁLU ELEKTROMOTORU\nNový pedál elektromotoru využívá systém regulace točivého momentu pro dosažení požadované rychlosti, a to na základě polohy řidiče a zamýšleného zrychlení nebo zpomalení. Pro ideální brzdný výkon umožní pedál postupný nárůst brzdné síly, udrží ji na neměnné úrovni a poté ji plynule sníží. Přirozený požitek z jízdy ve voze Mazda tak nedělá žádné kompromisy.\nTechnologie i-Activsense v Mazdě MX-30 se spoléhá na osvědčené i zcela nové bezpečnostní technologie, které pomáhají zamezovat kolizím, rozpoznává nebezpečí a zabraňuje vozidlu v opuštění vozovky.\nProtikolizní systém SBS v Mazdě MX-30 automaticky aktivuje brzdy v případě, že zjistí nebezpečí kolize. Vedle toho nová funkce Turn-Across (sledování dopravy při odbočování) rozpozná vozy jedoucí přímo v protijedoucím pruhu při zatáčení doleva na křižovatce.\nVYŠŠÍ POHODLÍ V ELEKTROMOBILU\nAplikace MyMazda zahrnuje funkce, které jsou k dispozici pouze pro elektromobily – upozornění, když jej zapomenete nabít, viditelnost stavu nabíjení nebo nastavení klimatizace.\nPokud vám audiosystém Mazda Harmonic Acoustics nestačí, můžete si zvolit audiosystém Bose, jenž se vyznačuje dodatečným subwooferem pod zavazadlovým prostorem a 8" středovým reproduktorem. Na jeho vývoji spolupracovaly společnosti Mazda a Bose a systém poskytne ještě intenzivnější hudební zážitek.\nPLOVOUCÍ PŘEDNÍ KONZOLE\nSLOUČENÍ MODERNÍHO DESIGNU A FUNKČNOSTI\nModerní atraktivní konzole nabízí mnoho pohodlných funkcí. Je krásná a ve spodní části nabízí dodatečný úložný prostor a integrovanou elektrickou zásuvku. Díky našemu přístupu zaměřenému na člověka konzole umožňuje řidiči soustředit se na vozovku před ním a její otevřený, vzdušný a uživatelsky přívětivý design nabízí spoustu pohodlí.\nNAVRŽENO PRO VÁŠ KAŽDODENNÍ ŽIVOT\nDíky svému přístupu, zaměřenému na optimální a efektivní velikost, jsme vytvořili akumulátor, který splňuje každodenní potřeby a současně zohledňuje ochranu životního prostředí. Mazda MX-30 nabízí plný točivý moment od nulové rychlosti a speciálně navržený pedál elektromotoru pro intuitivní pocit z jízdy.\nCeník a technické údaje\nZažijte vůz Mazda MX-30\nBRATŘÍ ŠTEFANŮ 995


Světová energetika roste, posilují hlavně obnovitelné zdroje - EnviWeb.cz\nCelkový výkon všech elektráren ve světě podle právě zveřejněné studie Mezinárodní agentury pro energii (IEA) loni stoupl přibližně o čtyři procenta na 6650 gigawattů (GW)\nProti roku 2015 v globálním měřítku přibylo 255 GW, z toho skoro dvě třetiny zásluhou obnovitelných zdrojů, především solárních a větrných parků.\nElektrárenské kapacity využívající obnovitelné zdroje koncem roku 2016 měly výkon 2135 GW, a poprvé tak předstihly elektrárny spalující uhlí (2020 GW). Tempo, jímž se bude zelená energetika rozvíjet v následujících letech ve světě s výjimkou Evropské unie nepoleví. IEA, jejímž členem je od roku 2001 také Česko, předpovídá, že její celkový instalovaný výkon v období 2017 - 2022 vzroste o 43 procent, tedy o 922 GW na skoro 3057 GW.\nVelice optimistická prognóza agentury vychází z toho, že v mnoha zemích sílí vládní podpora, jíž se dostává především výstavbě solárních parků. Jejich výkon ve světě loni proti roku 2015 stoupl o celou polovinu na 305 GW. Solární parky svojí expanzí vůbec poprvé v historii přidaly více gigawattů než uhelné elektrárny. IEA to připisuje dvěma klíčovým faktorům: snižujícím se nákladům spojeným s využíváním obnovitelných zdrojů i tomu, že do nich mohutně investují velké rozvojové země.\nJe to především Čína, jež je už nyní nesporným lídrem v rozvoji světové energetiky založené na obnovitelných zdrojích. Platí to nejenom o solární a větrné energii, ale také o energii vodní a o využívání biomasy pro výrobu tepla a elektřiny. Výkon obnovitelných zdrojů v Číně v období 2017 - 2022 stoupne skoro o dvě třetiny a přesáhne 933 GW. Ještě rychleji se budou obnovitelné zdroje rozvíjet v Indii, druhé nejlidnatější zemi světa. Tamní kapacity, v prvé řadě solární, porostou ročně průměrně skoro o 14 procent. Během pětiletého období, které prognóza zahrnuje, se výkon energetiky opírající se o obnovitelné zdroje zhruba zdvojnásobí a v roce 2022 se přiblíží 198 GW.\nTempo, jímž se bude v období 2017 - 2022 zvyšovat výkon obnovitelné energetiky v Evropě, výrazně zvolní, a to na průměrných 3,5 procenta ročně. Za pět let by měl dosáhnout 661,3 GW proti 561,4 GW očekávaným letos. Hlavním důvodem tohoto vývoje jsou nadbytečné elektrárenské kapacity. Evropa ale má světového šampiona ve využívání obnovitelných zdrojů. Je jím Dánsko, které by z nich mělo v roce 2022 vyrábět skoro 70 procent elektřiny. V Německu, Británii a Irsku to podle předpovědi IEA bude více než jedna čtvrtina.\nZdroj: Mezinárodní agentura pro energii (Renewables 2017 - Analysis and |Forecast to 2022.


Vlasce na plavanou | Zachytáme.cz\nNacházíte se zde: Úvod » Články » Plavaná » Vlasce na plavanou\nNeustále omývané téma. Je chyba v nás nebo ve výrobcích v případě, že nám vlasce na plavanou příliš dlouho nevydrží?\nVlasce na plavanou jsou téměř pro každého rybáře noční můrou. Každý neustále hledá vlasec, který by splňoval jeho požadavky. Informací o tomto tématu je málo i na internetu a nám tak nezbývá nic jiného než zkoušet a hledat zkrátka všude. I přes to neustále slýchám, že rybářům praskají návazce, kmenové vlasce se neustále kroutí a odírají. Čím to může být a jak se to dá řešit?\nPokud zakupujeme nový vlasec určitě se nedozvíme jak dlouho na prodejně leží a jestli je jeho kvalita stále stejná. Je až dramatický rozdíl mezi tím zda-li koupíte čerstvý vlasec než třeba vlasec, který na prodejně leží více než dva roky. Způsob skladování a podmínky v jakých vlasec je než se dostane do rukou samotného kupce tedy nás tedy neovlivníme, ale ovlivnit můžeme skladování vlasce po zakoupení i navinutí na cívku. Je potřeba si dávat veliký pozor na skladování prutů v rozpáleném autě či třeba zimní zahradě. Nejen, že tím zkracujete životnost vlasce, ale i samotného prutu.\nDalšími nejčastějšími důvody poškození vlasce je jejich mechanické opotřebení. Vinu na sebe berou především drobné závady ve vašem nářadí a může se jednat o:\nRolnička na navijáku je nefunkční nebo vadná a to má za následek kroucení vlasce.\nKonstrukční řešení už z výroby některých firem nebývá příliš kvalitní. Velmi často se brzo vybrousí mimo rolničku rýha a její ostré hrany poté idírají vlasec.\nPokud chytáte na revíru kde plave hodně nečistot, které se vám přilepí na vlasec a vy to moc neřešíte může dojít k tomu, že se vám vlasec bude o tyto nečistoty neustále odírat a poté vám při nejhorším případě praskne.\nOčka mají také za příčinu neustále odírání a je potřeba je občas překontrolovat. Na porušeném nebo prasklém vnitřku očka poté vzniká hrana a vlasec se stále odírá.\nI lehce pokřivené koncové očko může mít za následek poškození vlasce. Může docházet ke kontaktu vlasce nejen s vnitřkem očka, ale i jeho objímkou.\nDoporučuji tedy pravidelně kontrolovat svojí výbavu, jelikož neustále nakupování nových vlasců není řešení.\nKomentáře Vlasce na plavanou


Do Bolgheri nejen za kulinářskými zážitky | Blog VinoDoc\nChystáte-li se do Toskánska, pak určitě nezapomeňte navštívit přímořskou vinařskou oblast a vesničku Bolgheri. Pokud milujete dobré jídlo a víno, tak vás toto místo zajisté naprosto okouzlí. Bolgheri se nachází zhruba 70 km jižně od Pisy a necelých 10 km od moře. Již příjezd do samotné vesničky je velice působivý. Viale dei Cipressi je malebná, asi 5 km dlouhá rovná cesta, lemovaná majestátními a starodávnými cypřiši. Po obou stranách silnice se můžete těšit výhledu na rozsáhlé vinice a olivové háje, zatímco se před Vámi začínají objevovat oranžové cihličky hradu Bolgheri.\nAuto můžete nechat zaparkované na pohodlném parkovišti hned vedle vinice a krátkou procházkou se dostanete přímo k hlavní věži, která je vstupní bránou do celé vesnice. Nad vchodem si všimněte velkého rodinného erbu starodávné šlechtické rodiny Gherardescy, která je od roku 1200 majitelem hradu Bolgheri.\nHistorické centrum Bolgheri nabízí typický obraz středověké vesničky, kamenné malebné domečky, obchůdky se suvenýry, místními potravinami, lahodným vínem a malými restauracemi a tavernami. Vesnička je ideálním místem pro strávení příjemného odpoledne s dětmi nebo romantické večeře ve dvou. Vynikající italské menu si můžete dopřát v několika restauracích a za návštěvu rozhodně stojí historický sklep hradu Bolgheri z 18. století, kde můžete ochutnat a zakoupit místní víno Castello di Bolgheri a Varvàra. Vinařství Castello di Bolgheri obhospodařuje 50 hektarů vinic. Nejdůležitější odrůdou je na nich Cabernet Sauvignon, který má ve výsledných vínech 50 – 60% zastoupení. Vinařství dále pracuje s odrůdami Merlot, Cabernet Franc, Petit Verdot nebo Syrah.\nBolgheri pro milovníky vína\nBolgheri je jednou z nejznámějších vinařských oblastí Toskánska. Produkují se zde prestižní vína známá po celém světě. Více než třicet místních vinařských statků jsou členy konsorcia Bolgheri DOC, které zaručuje produkty nejvyšší kvality. Návštěva místních sklepů je naprosto nevšední a fascinující zážitek. Jedním z nejslavnějších místních výrobců je Ornellaia, jeho vinice jsou umístěny pět minut autem od Bolgheri a táhnou se na severním konci vinařství lemovaného Via Bolgherese. V některých vinařstvích Bolgheri je z kapacitních důvodů potřeba si návštěvu objednat i několik týdnů dopředu.\nPřijeďte na ochutnávku hodinu před západem slunce a sledujte úchvatný toskánský západ slunce.\nKurzy vaření italských pokrmů\nKe kvalitnímu vínu patří i vynikající jídlo. Kromě návštěvy místních restaurací máte možnost zúčastnit se kurzů vaření italských pokrmů přímo od zakladatelky toskánské školy vaření Chicca Maione. Ve 3-5 hodinových kurzech se naučíte vytvořit kompletní menu a dozvíte se spousta informací o italských kulinářských tradicích a receptech od čerstvých těstovin po tiramisu. Na kurzu se společně vaří, ochutnává vynikající víno a užívá se to nejlepší z italské kuchyně, to vše s použitím čerstvých a sezónních ingrediencí od místních dodavatelů a farem.\nBolgheri na kole\nNa jaře a na podzim je v oblasti Bolgheri přímo cyklistický ráj. Nádherné trasy vedoucí po rovince v blízkosti moře s překrásnými plážemi nebo i po mírných kopečcích a malebných vinicích mezi městy Bolgheri a Castagneto Carducci potěší každého cyklistu. Pokud s sebou zrovna nemáte vlastní kolo, můžete si ho zapůjčit v jedné z místních půjčoven ve městečku Marina di Bibbona nebo Castagneto Carducci.\nKoupání v křišťálové vodě\nEtruské pobřeží, které se rozprostírá na západním pobřeží Apeninského poloostrova mezi toskánskými přístavy Livorno a Piombino, nabízí krásné pláže ke koupání s krystalicky čistou vodou. Kousek od městečka Bolgheri se nachází klidné letovisko se zlatým pískem Marina di Bibbona, obklopené staletými piniovými háji, sahajícími téměř až k pláži. Rušnější letovisko Cecina je vzdálené pouhých 10 km.\nBolgheri si zkrátka zamilujete.\nAutor: Iva Vodvářková\nFoto: Iva Vodvářková


na pozici provozní elektrikář - údržbář. Jaká práce vás čeká? údržba a zajištění provozu veškerého elektro zařízení opravy...\nProvozní elektrikář Provozní elektrikář Úvod a popis pracovní náplně Pro výrobní společnost sídlící nedaleko...\nBARKMET, a.s. - Praha 4\nNáplň práce: - Instalace a servis elektrického zařízení - Výroba, instalace a opravy elektrických zařízení - Elektroúdržba budov - Revize elektrozařízení Způsob kontaktování zaměstnavatele: telefonicky Po - Pá od 8.00-12.00 hod. nebo ...\nBARKMET, a.s. - Praha 4 - 22 200 Kč za měsíc\nNáplň práce Náplň práce: - Instalace a servis elektrického zařízení - Výroba, instalace a opravy elektrických zařízení - Elektroúdržba budov - Revize elektrozařízení Způsob kontaktování zaměstnavatele: telefonicky Po - Pá od 8.00-12...\nTECHNIK ÚDRŽBY - elektrikář, Praha - Florentinum\n- elektrikář, Praha - Florentinum - ATALIAN Česká republika Název pozice: TECHNIK ÚDRŽBY - elektrikář, Praha - Florentinum... kandidátům řadu pracovních příležitostí ve všech regionech. Aktuálně hledáme kolegyni / kolegu na pozici: TECHNIK ÚDRŽBY...


O FFabule s FFabulou - FFakt\nA jak FFabula vlastně vznikla?\nHistorie Spolku… No, co se ke mně dostalo z vyprávění bájných starců, na začátku byla skupina přátel, historiků, kteří se rozhodli, že by chtěli se studiem na Historii dělat ještě něco jiného, než jenom chodit do školy. Chtěli pořádat zajímavé akce, chtěli studium historie změnit, a tak v květnu roku 2010 založili spolek, takže se připravujeme na půlkulaté narozeniny. Ač někteří soudili, že spolek brzo zanikne, jsme tady dál i přes generační výměnu. Zkrátka se dalo dohromady pár aktivních lidí, založili Spolek a od té doby tu jsme.\nKdyž se ještě vrátíme k tomu názvu: odkdy jste FFabulou?\nV podstatě od začátku (tedy květen 2010), i když to nebylo oficiální. Spolek studentů historie FF UK je prostě hrozně dlouhý a není to taková značka, tak se o tom na začátku diskutovalo a vznikla z toho FFabula.\nA co se pod slovem FFabula ukrývá?\nZaprvé, není to zkratka, a když to vidíte napsané, má na začátku ty dvě „f“, což odkazuje na Filozofickou fakultu; a také to odkazuje ke slovu „fabulovat“, což vlastně znamená vyprávění příběhů.\nCo to vlastně znamená být členem Ffabuly?\nBýt členem Ffabuly…tak úplný ideál by byl být aktivním členem Ffabuly, tj. podílet se na pořádání některých našich akcí, zapojovat se do práce v rámci spolku apod. Nicméně být členem Ffabuly je i to, že člověk vyjadřuje i podporu, že se mu líbí to, co spolek dělá, že chce být informován o programu spolku a že chce být identifikován s tou skupinou. Vnímám to hodně jako vyjádření podpory tomu, co děláme. S tím, že my víme, že se na ty lidi můžeme obrátit, víme, co je zajímá a když se dělá nějaká specifická akce, které by je zajímala, můžeme je přímo kontaktovat. To je ten základ.\nNa to aby byl člověk v kontaktu s FFabulou či se účastnil jejích akcí, nemusí nutně být členem spolku. My v podstatě neděláme rozdíl mezi členem a nečlenem, nebo se o to snažíme.\nKolik zhruba členů máte?\nKolem 130 členů, každý rok to nabývá s prvním ročníkem.\nKaždý rok se na Valné hromadě, která se vždy koná v říjnu, volí pětičlenný výbor. Tento výbor zastřešuje celý spolek a koordinuje ho. To je to úzké jádro, které spolek drží pohromadě. Dále jsou v rámci spolku různé pracovní skupiny: ke každé pořádané akci, ke Kritickému klubu, k Filmovému klubu, skupina připravující přípravné kurzy atd. Pracovní týmy se schází nezávisle na sobě i na výboru plus měsíčně se koná Veřejný výbor, který je otevřený všem a kde se rozpravuje o tom, co se v jednotlivých pracovních skupinách děje, popřípadě se probírají plány na další měsíc, další semestr, vymýšlejí se akce. Na Veřejném výboru se všechny části spolku stýkají dohromady. Většinou jde o to, že někdo dostane nápad, přednese ho Výboru (či nějakému členu Výboru) a zeptá se: „Mohlo by to jít?“. Výbor většinou řekne: „Jo, určitě“, pokud v tom vidí smysl.\nCo všechno obsáhnete?\nZ historie obsáhneme období od středověku až po moderní dějiny, ale vlastně se snažíme obsáhnout všechno, což samozřejmě úplně nejde. Když si zpětně promítnu všechny přednášky, co jsme pořádali, můžu říct, že důraz byl na české dějiny, popřípadě modernější, spíš od 19. století, možná je tomu tak, protože to jsou většinou ty problémy, které nejvíce pálí společnost. Budeme se snažit více zaměřovat i na světové dějiny, chystáme v letním semestru Kritický klub na téma rusko-čínských vztahů.\nJak ses ty dostal do spolku? Tradičním způsobem v prvním ročníku?\nTradičním i netradičním způsobem. Ke spolku jsem se dostal naprosto tradičním způsobem – Spolek pořádá pro prváky seznamovací kurz na Bílém Potoku. To je akce, kde se první ročníky se spolkem seznámí, FFabula tam prezentuje svoji činnost a člověku se to buď zalíbí, nebo ne. A je nabídnuta možnost vstoupit do spolku. Mně se to tehdy zalíbilo a řekl jsem si, že bych nějak rád pomohl, že bych mohl fotit na akcích (protože mě focení baví) nebo třeba něco takového. Asi týden po seznamovacím kurzu pořádal Spolek hospodu pro prváky a tam jsem se bavil s Milošem Bělohlávkem, tehdejším předsedou FFabuly a najednou jsem měl před sebou přihlášku, podepsal jsem ji a co se dělo dál, to je ještě delší příběh. Ale takhle se člověk jakožto prvák, dostane ke Spolku nejčastěji, taková byla i moje cesta…\nA co se dělo dál? Jsi ve druhém ročníku a jsi předsedou. Jak se tohle stalo?\nJak se tohle stalo? Týden po mém vstupu do FFabuly byla Valná hromada. Říkal jsem si, že se tam půjdu podívat, den před tím mi píše Miloš: „Hele, nechtěl bys náhodou být ve Výboru jako zástupce prváků? Aby tam měli prváci nějaké zastoupení.“, tak jsem nad tím přemýšlel, nechal jsem ho čekat asi dvě hodiny a pak jsem mu napsal, že do toho půjdu. Druhý den mě zvolili, týden po tom, co jsem tak nějak vstoupil do Spolku, a najednou jsem se stal tajemníkem.\nV průběhu roku odstoupil předseda, takže ve chvíli, kdy byly doplňovací volby na předsedu, jsem kandidoval na místopředsedu s tím, že to tehdy byl logický krok, když už jsem předtím ve Výboru byl a poznal jsem jeho chod.\nNačež po dvou měsících zvolili našeho tehdejšího předsedu za předsedu Studentské unie Univerzity Karlovy, a on řekl, že aby mu nekolidovaly funkce, odstoupí z předsednictva a i z funkce předsedy Ffabuly. Vzhledem k tomu, že už byl květen, bylo zkouškové, a je i takový zvyk, že ve zkouškovém a během prázdnin není svolávaná Valná hromada, už jsem ten rok musel dokončit jako místopředseda a zastupující předseda. Následně jsem pak letos v říjnu kandidoval na předsedu s tím, že už jsem trošku věděl, co to obnáší, co bych chtěl dělat líp, co bych chtěl udržet a podobně. A tak jsem se stal předsedou.\nProč být členem Ffabuly? Musí k tomu být člověk studentem historie? Nebo stačí mít zájem o historii?\nZačnu tím druhým: úplně stačí mít zájem o historii. Třeba ve Výboru máme Martu Harasimowicz, která přímo historii nestuduje a jenom ji baví a normálně může být členkou. Zároveň máme i studenty z jiných fakult. Studium historie to není podmínkou. Dokonce ani člověk nemusí být student, máme i některé členy, kteří jsou absolventy, ale pořád chtějí FFabulu podporovat.\nA proč být členem? Jediná povinnost člena je platit členský poplatek, je takový dost symbolický. Ale jinak, důvod ke členství je ten, že se člověk chce zapojit do dění, do života na fakultě. Člověk je úžeji napojen na lidi, kteří mají stejný zájem jako on, a dostane šanci naučit se organizovat akce, případně pokud má v hlavě vymyšlenou nějakou akci, může s tím přijít za námi a my ho podpoříme.\nStále mluvíme o pořádání nějakých akcí. O jaké akce se jedná?\nSnažíme se mít jak intelektuální, tak odpočinkové a socializační akce. Když začnu těmi socializačními, můžeme sem zařadit Seznamovací kurz pro prváky, největší socializační akci, o prváky se pak chceme i nadále starat, poskytnout jim pomoc, provázet je studiem, což začíná už na Dni otevřených dveří. Pro budoucí prváky pořádáme přípravné kurzy, kam se ale může přihlásit kdokoliv, kdo si chce prohloubit znalosti historie. Přípravné kurzy běží každý rok od ledna zhruba do května každou sobotu. Snažíme se je připravit na maturitu i na přijímačky. Co se socializačních akcí týče, jednou za čas pořádáme nějakou sešlost v hospodě, klasicky v prosinci následuje vánoční večírek, snažíme se jednou za čas uspořádat nějaké exkurze. V letním semestru budeme opět rozjíždět výlety za kulturou, bude se chodit na výstavy. Tradičně se slaví narozeniny, minulý rok jsme vymysleli akci Memoriál knížete Vladivoje, což je kníže, o kterém se v historii ví jenom to, že se upil k smrti (tam jsme byli inspirováni Opráski sčeskí historje). Tak to jsou socializační akce, abychom pořád neseděli jen v knihovnách a tak.\nA pak jsou právě ty, řekněme, intelektuální, což je Kritický klub (koná se asi třikrát za semestr), kde se snažíme různá aktuální společenská témata propojovat s historickými, zveme vždy tři až čtyři zajímavé hosty. Pak sem spadají přednášky, kdy pozveme někoho, kdo běžně na FF UK nepřednáší, třeba minulý rok to byla Kateřina Čapková z Ústavu soudobých dějin AV nebo Pavel Himl z Fakulty humanitních studií. Pak děláme i akce, co nějak vyplynou ze situace, například minulý rok jsme jako první navázali kontakt s autorem Oprásků sčeskí historje a pak jsme mu uspořádali přednášku na fakultě. Dělali jsme debatu s kandidáty na ředitele ÚSTRu apod. Tyhle akce jsou reakcí na ve společnosti rezonující téma.\nJako novinku jsme začali vydávat časopis OBSCURA, který jste asi zaznamenali, něco podobného už tady dlouho chybělo – časopis studentů historie. Tradičně pořádáme Filmové kluby. Také máme otevřenou jakousi poradnu, kam nám studenti můžou napsat s dotazem ohledně svého studia a my se jim ho pokusíme zodpovědět, případě je nasměrovat tam, kde jsou povolanější. Dále dělám tzv. Představování knih. Když vyjde něco na historickém knižním poli, o čem by studenti měli vědět a co by je mohlo zajímat, pozveme jak autora, tak dva koreferenty, a představujeme danou knihu. Představování se většinou koná tak dvakrát do semestru. Ještě jsem zapomněl na Letní školu interdisciplinárních přístupů! Z letní školy 2011 se nám letos podařilo vydat knížku, jmenuje se Uzel na kapesníku. Letos jsme se rozhodli, že budeme sílu vkládat do jiných projektů.\nSem tam přijdou návrhy nějaké workshopy, my se zapojíme do jejich pořádání a pozveme na ně i členy FFabuly.\nNa fakultě stále vznikají nové spolky, co bys jim doporučil?\nNadšení. Neříkat si, že to nejde. Zkoušet oslovovat lidi, vymýšlet zajímavé akce, navíc fakulta se nyní snaží spolkům vycházet vstříc, vznikl i prostředník mezi fakultou a spolky, zakladatelé spolku se mají na koho obrátit. Zrovna nedávno třeba vznikl BOK, Bohemistický kruh, který je v podstatě úplně nový a hned rozjel přednášky, prostě se toho nebáli a šli do toho, stejně tak i nově vzniklý spolek LIBRAIN.\nPředseda FFabuly, Daniel Ort, o sobě: „Prý v textu o mně to nemají být informace jako do seznamky. Tak tedy nebudu psát, že jsem vysoký a tmavovlasý a tak. Tak tedy jsem absolventem Arcibiskupského gymnázia v Praze a studentem jednooborové Historie na drahé alma mater, blíže bych se chtěl věnovat tématice menšin v moderních dějinách. Jinak se ještě angažuji v pořádání akcí pod hlavičkou pražské mládeže Českobratrské církve evangelické, jejímž jsem členem. A nevyhnu se oblíbenému tématu koníčků – rád fotím, sportuji (aktivně i pasivně), baví mě kultura, vědomosti (mé a především jiných), lidi, vidět spokojené účastníky na akcích (v nichž jsem nechal třeba kousek svých sil), vlastně mě baví být aktivní, když zrovna aktivně neprokrastinuji… Asi mě nakonec prostě baví život, když v něm zrovna není moc byrokracie.“\nRubrika: Rozhovory, Studentský život.


ADMINISTRATIVNÍ PRACOVNÍK/CE Prostějov - detail pracovní nabídky | Peníze.cz\nMáte rádi čistý stůl? Srovnejte si ho v HOPI! V HOPI děláme logistiku přes 25 let. Znají nás v celé Evropě a jsme na to hrdí. Ale co by byla naše auta a sklady bez lidí, kteří udrží všechny papíry pěkně v pořádku? Staňte se jedním z nich! Jaká práce Vás čeká a co k ní budete potřebovat ● přijímání dokumentů od řidičů - jednotlivé případy přeprav; ● kontrola správnosti zaznamenaných údajů; ● účtuje dané případy, dle stanovených postupů; ● skenování a třídění přijatých dokumentů; ● archivování přijatých dokumentů; ● třísměnný provoz 6 -14, 14 - 22, 22 - 6 ● práce v programu SAP\n●\tvýhodné volání přes operátora "Hopi mobil" ●\tdotovaná strava ve firemní kantýně ●\tzaměstnanecké slevy na nákup zboží ● stravenková karta Edenred\n●\tExcel na uživatelské úrovni ●\tSAP - výhodou, ale není podmínkou ●\tpečlivost, komunikativnost a samostatnost ●\tpráce na třísměnný provoz 06 -14, 14 - 22, 22 - 06.


Sokolovským hokejistům hrozí, že skončí už tuto sezónu - Karlovarský deník\nSokolovským hokejistům hrozí, že skončí už tuto sezónu\nSokolov — Do složité situace se dostali hokejisté v Sokolově. V polovině února musejí kvůli rekonstrukci opustit zimní stadion. Na náhradní prostory nemají peníze.\nSokolovským hokejistům, hrajícím druhou ligu, hrozí, že kvůli penězům budou muset začínat od základu.Foto: DENÍK/Dita Urešová\nHokejisté druholigového Baníku Sokolov hledají náhradní možnosti, kde trénovat. Už za pár týdnů se v Sokolově začne rekonstruovat střecha zimního stadionu, a rok tak bude ledová plocha mimo provoz. Zajistit tréninky jinde ale bude stát miliony, ty zatím hokejový klub podle svého prezidenta Rudolfa Franciska nemá.\nV současné době se hokejisté ocitají v nejistotě. Tuto sezonu dohrají, co bude tu příští, nevědí.\nJedinou šancí by podle něj bylo pronajmout si současný stadion v Karlových Varech. Extraligová Energie se bude stěhovat do nové multifunkční arény. „Tam by ale bylo třeba zajistit revize, peníze na dopravu a další náklady,“ uvedl Francisko.\nDohromady by klub potřeboval až několik milionů korun navíc. Proto se obrátil o pomoc na sokolovskou radnici. „Situaci chápeme a nad rámec každoroční dotace na činnost jsme teď rozhodli o další dotaci ve výši sedmi set tisíc korun z rezerv. O dalších penězích můžeme ještě jednat, ale půjde maximálně o statisíce,“ řekl novinářům starosta Sokolova Karel Jakobec. „Toto řešení je jediná šance, jak získat peníze z dotace z Regionálního operačního programu Evropské unie. Tam jsou lhůty dané bez ohledu na zahájení hokejové sezóny,“ doplnil.\nOprava sokolovské haly byla ale podle Jakobce nutná. „Střecha je téměř v havarijním stavu. Na rekonstrukci jsme dostali sto třicet milionů z dotace. Město by jen těžko někdy mělo sto padesát milionů, aby stadion opravilo ze svého,“ dodal Jakobec.\nNejistota panuje v těchto dnech i mezi hokejovými funkcionáři. K celé situaci se nechtějí příliš vyjadřovat. „Promiňte, ale teď trénuji. Zavolejte tak za dvě hodinky,“ řekl nám včera dopoledne jeden z trenérů dětí Milan Čejka.


Diskuzní fórum Modelová železnice • Zobrazit téma - Rodina Z-etkařů\nPříspěvků: 51 • Stránka 1 z 4 • 1, 2, 3, 4\nod milan ferdián » ned 07 bře, 2010 12:42 pm\nTato velikost nemizí... zde odkaz : http://vlacky-z.webnode.cz//\nRe: Rodina Z-etkařů\nod pekl024 » úte 06 pro, 2011 6:51 pm\nJe tu někdo kdo dělá "Z".\nod Hříbek » úte 06 pro, 2011 9:28 pm\nJo, ale mám to spíš jako doplněk ke své hlavní velikosti a to je TT.\nZetko se mi vždycky líbilo, protože co je malé, to je milé..\nAž teď po letech jsem si splnil hlukovský sen a udělal jsem si malé Zetkové kolejišťátko.\nTady je pár fotek.\nNa této velikosti mě fascinuje, že je to tak malinké a přitom to funguje.\nPro toho, kdo má málo místa je to naprosto ideální velikost.\nRegistrován: pát 24 zář, 2010 9:25 am\nod Jardax » úte 06 pro, 2011 9:55 pm\nTaky jsem fanousek, i kdyz spis pasivni - drzim se sveho rozmeru, ale Zko je kouzelne.\nAktivne se mu zacnu venovat jen co se vrhnu na Nm...\nN scale a vsechno kolem 1/150\nRegistrován: pon 09 bře, 2009 1:58 pm\nod japman » úte 20 pro, 2011 6:36 pm\nAhoj, ak by som chcel zacat s vlakmi velkoti Z, co by ste mi doporucili prestudovat? A kde najdem nejake start sety? Vdaka!\nRegistrován: pon 24 říj, 2011 12:07 pm\nod Rudolf » úte 20 pro, 2011 7:56 pm\nTřeba zde http://www.trainini.de/index.html je ke stažení časopis Trainini.\nod Hříbek » čtv 22 pro, 2011 8:53 am\njapman píše: Ahoj, ak by som chcel zacat s vlakmi velkoti Z, co by ste mi doporucili prestudovat? A kde najdem nejake start sety? Vdaka!\nVelké množství informací a taky modelů za rozumné ceny se dá sehnat přes pana Podrackého.\nJá s ním mám dobré zkušenosti, je velmi ochotný a vstřícný.\nod milan ferdián » čtv 22 pro, 2011 9:39 am\nPředevším tě musím upozornit,že toto kolejivo se hodí spíše na větší stanice,protože lokálkové stanice vypadají na pohled nějak divně ,ikdyž nejmenší poloměr říká přesný opak.Výhybky jsou 13° a délka je 110mm.Rozteč 25mm v reálu 5500mm.Počítám do budoucna s návrhy kolejišť v této modelové velikosti.\nod Michal Vaniš » pát 23 pro, 2011 7:24 pm\nSoučasný sortiment evropského výrobce\nhttp://www.maerklinshop.de/index.php?si ... b97fc2af39\nčeský prodejce firmy z USA Micro-trains\nod pekl024 » pát 23 pro, 2011 7:38 pm\nMichal Vaniš píše: český prodejce firmy z USA Micro-trains\nNevíš jestli jde kombinovat s kolejivem Marklin, to americké je o 1/3 levnější.\nod Michal Vaniš » pát 23 pro, 2011 7:47 pm\nGeometrie je stejná, americké jsem v ruce neměl, ale někde jsem dopídil info o vzájemné zaměnitelnosti.\nod Rudolf » pát 23 pro, 2011 8:38 pm\nLecos o kolejivu Z se lze dozvědět zde http://www.litomysky.cz/z/index.html\nod Jarda H. » pon 02 led, 2012 5:29 pm\nDoplnění diskuze - v měřítku Z nyní (prý) nově kolejivo Z, 1:220, Rokuhan Japonsko (ŽM 12/2011, celá stránka A4). Podle popisu kolejivo na štěrkovém podloží, pevné kusy rovné i oblouky, ale i flexi, výhybky ručně nebo elektricky ovládané - pro Evropu distribuuje f.NOCH ! Další informace viz příslušný ŽM.\nod milan ferdián » pát 06 led, 2012 12:08 pm\nJarda H. píše: Doplnění diskuze - v měřítku Z nyní (prý) nově kolejivo Z, 1:220, Rokuhan Japonsko (ŽM 12/2011, celá stránka A4). Podle popisu kolejivo na štěrkovém podloží, pevné kusy rovné i oblouky, ale i flexi, výhybky ručně nebo elektricky ovládané - pro Evropu distribuuje f.NOCH ! Další informace viz příslušný ŽM.\nAno,již jsem stáhl podklady,abych zjistil rozdíly.Rozborku naleznete v posledním čísle ŽM12/2012.Já se jen zastavím u obloukových výhybek tohoto výrobce.Obloukové výhybky mají dva poloměry vnitřní R195 a vnější R220,což je rozdíl oproti maerklinu.Co mě spíše fascinovalo jsou nové výhybky o délce 55mm/R127/26°.Je tu vidět snaha ušetřit co nejvíce místa ,což je typické pro japonské poměry.Pochybuji o vzájemné kombinaci kolejiva mezi tyto dva výrobce.Důvodem je plastická podlož kolejové lože.Chybí zde jedna přímá kolej o délce 112,8mm.\nod Rudolf » sob 07 led, 2012 7:06 pm\nZajímavý blog o Z-ku: http://1-220.blogspot.com/